Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. . . .

af . . .

om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) (98/C 170/06)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, og

ud fra følgende betragtninger:

En fælles politik til udvikling af landdistrikterne bør ledsage og supplere andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik og dermed bidrage til en realisering af målene for denne politik som fastsat i traktatens artikel 39, stk. 1;

ifølge traktatens artikel 39, stk. 2, litra a), skal der ved udarbejdelsen af den fælles landbrugspolitik og de særlige foranstaltninger, som den medfører, tages hensyn til landbrugserhvervets særlige karakter, der følger af landbrugets sociale struktur og af de strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige landbrugsområder;

ifølge traktatens artikel 130B skal de fælles politikker gennemføres under hensyntagen til målene i traktatens artikel 130A og 130C for den fælles politik for økonomisk og social samhørighed og skal bidrage til deres virkeliggørelse; foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne bør derfor medvirke til denne politik i regioner med udviklingsefterslæb (mål 1) og i regioner med strukturproblemer (mål 2), som fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. . . . (den generelle forordning om strukturfondene);

allerede i 1972 blev foranstaltninger til forbedring af landbrugsstrukturerne en del af den fælles landbrugspolitik; i næsten to årtier er der gjort forsøg på at integrere landbrugsstrukturpolitikken i den bredere økonomiske og sociale sammenhæng i landdistrikterne; i 1992-reformen af den fælles landbrugspolitik blev der lagt vægt på, at landbruget som den største bruger af jorden har stor betydning for miljøet;

den aktuelle politik for landdistrikterne føres ved hjælp af en række komplekse instrumenter uden nogen overordnet koordinering;

i de kommende år må landbruget tilpasse sig til nye realiteter og yderligere ændringer i forbindelse med markedsudvikling, markedspolitik og handelsregler, forbrugerkrav og -præferencer og Fællesskabets næste udvidelse; disse ændringer vil ikke kun berøre landbrugsmarkederne, men også lokaløkonomien i landdistrikterne generelt; en politik til udvikling af landdistrikterne bør sigte på at genoprette og udbygge landdistrikternes konkurrenceevne og dermed bidrage til at bevare og skabe beskæftigelse i disse områder;

denne udvikling bør fremmes og støttes ved en reorganisering og forenkling af de eksisterende instrumenter til udvikling af landdistrikterne;

denne reorganisering bør inddrage de erfaringer, der er gjort med de eksisterende instrumenter, og dermed bygge på disse instrumenter, dvs. dem, der er blevet anvendt i forbindelse med de gældende prioriterede mål, som fremmer udviklingen af landdistrikterne ved at fremskynde tilpasningen af landbrugsstrukturerne som led i reformen af den fælles landbrugspolitik, og som letter landdistrikternes udvikling og strukturelle tilpasning (mål 5a og 5b), jf. Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24. juni 1988 om strukturfondenes opgaver og effektivitet samt om samordningen af deres interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (1) og Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår EUGFL, Udviklingssektionen (2), samt dem, der blev indført som ledsageforanstaltninger til 1992-reformen af den fælles landbrugspolitik ved Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget samt om naturpleje (3), Rådets forordning (EØF) nr. 2079/92 af 30. juni 1992 om en fælleskabsordning med støtte til førtidspensionering i landbruget (4) og Rådets forordning (EØF) nr. 2080/82 af 30. juni 1992 om en fællesskabsordning med støtte til skovbrugsforanstaltninger i landbruget (5);

en revideret politik til udvikling af landdistrikterne bør omfatte alle landdistrikter i EF;

de tre eksisterende ledsageforanstaltninger, der blev indført med reformen i 1992, (miljøvenligt landbrug, førtidspensionering og skovrejsning) bør suppleres med ordningen for ugunstigt stillede områder;

andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne bør indgå i integrerede udviklingsprogrammer for mål 1-regioner og for mål 2-regioner;

i landdistrikter, der ikke er omfattet af mål 1 og mål 2, bør udviklingsforanstaltningerne ledsage og supplere markedspolitikken;

støtte fra EUGFL til udvikling af landdistrikterne bør baseres på et enkelt regelsæt, der fastlægger de foranstaltninger, der er berettiget til støtte, deres mål og kriterierne for støtteberettigelse;

i betragtning af de meget forskellige forhold i Unionens landdistrikter bør politikken til udvikling af landdistrikterne følge nærhedsprincippet; den bør derfor være så decentraliseret som mulig, og der må lægges vægt på aktiv medvirken fra græsrodsniveau og opefter; kriterierne for at opnå støtte til udvikling af landdistrikterne bør derfor begrænses til, hvad der er nødvendigt for at nå målene for denne politik;

for at opnå en sammenhæng med andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik og med andre fælles politikker er det dog nødvendigt, at de grundlæggende støttekriterier fastlægges på EF-niveau; specielt bør uberettiget konkurrencefordrejning som følge af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne undgås;

for at sikre fleksibilitet og forenkle lovgivningen tildeler Rådet efter traktatens artikel 155 Kommissionenen alle de nødvendige gennemførelsesbeføjelser;

landbrugsstrukturerne i EF er præget af et stort antal landbrugsbedrifter, hvor de strukturelle betingelser, som skulle gøre det muligt at sikre en rimelig indkomst og levestandard for landbrugere og deres familier, ikke er til stede;

formålet med EF's investeringsstøtte er at modernisere landbrugsbedrifterne og gøre dem mere levedygtige;

der bør ske en forenkling af de betingelser for at opnå investeringsstøtte fra EF, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (6);

indrømmelse af særlige fordele til unge landbrugere kan gøre det lettere for dem at etablere sig og kan desuden fremme den strukturelle tilpasning af bedriften efter deres første etablering;

udviklingen og specialiseringen af landbruget kræver, at den aktive landbrugsbefolkning har et tilfredsstillende uddannelsesniveau i almen, teknisk og økonomisk henseende, navnlig med hensyn til nye metoder inden for driftsledelse, produktion og afsætning;

der må gøres en særlig indsats for at informere landbrugere om og uddanne dem i anvendelse af miljøvenlige landbrugsmetoder;

der bør på baggrund af erfaringerne med gennemførelsen af forordning (EØF) nr. 2079/92 tilskyndes til førtidspensionering i landbruget for at bedre bedrifternes økonomiske bæredygtighed;

støtte til ugunstigt stillede områder skal bidrage til fortsat udnyttelse af jord til landbrugsformål, bevarelse af naturen, bibeholdelse og fremme af bæredygtige driftssystemer samt opfyldelse af miljøkrav;

støtteordningen for ugunstigt stillede områder bør være et hovedinstrument til bevarelse og fremme af ressourceknappe driftssystemer;

ugunstigt stillede områder bør klassificeres ud fra fælles kriterier; de gældende kriterier bør ændres med henblik på klassificering af nye områder, specielt områder med særlige miljøbetingede ulemper;

det er ikke nødvendigt at foretage en yderligere klassificering af ugunstigt stillede områder på EF-niveau;

betingelserne for at være berettiget til udligningsgodtgørelse bør fastsættes for at sikre støtteordningens effektivitet og en opfyldelse af dens målsætning;

i de kommende år bør der lægges stor vægt på miljøvenlige landbrugsforanstaltninger for at fremme en bæredygtig udvikling af landdistrikterne og imødekomme samfundets stadig større ønske om miljøfaciliteter;

der bør fortsat ydes støtte til miljøvenligt landbrug i henhold til forordning (EØF) nr. 2078/92, men støtten bør ydes til målrettede miljøforanstaltninger under hensyn til erfaringerne med den pågældende ordning, som er nærmere beskrevet i den redegørelse, Kommissionen har forelagt i henhold til artikel 10, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2078/92;

med støtteordningen for miljøvenligt landbrug som udgangspunkt vil landbrugerne kunne spille en reel rolle til gavn for hele samfundet, da den giver mulighed for at indføre eller opretholde produktionsmetoder, der er forenelige med det øgede behov for at beskytte miljøet og naturressourcerne og for at bevare naturen og landskabet;

forbedringer med hensyn til forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter bør fremmes ved støtte til investeringer på området;

denne form for støtte kan i det store og hele baseres på de eksisterende betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 951/97 af 20. maj 1997 om forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (7);

det bør sikres, at investeringerne er bæredygtige, og at landbrugerne får del i de økonomiske fordele ved aktionen;

skovbrug er en integrerende del af landdistriktsudviklingen, og der bør derfor indgå skovbrugsforanstaltninger i støtteordningen for udvikling af landdistrikterne;

skovbrugsforanstaltningerne bør vedtages på baggrund af de forpligtelser, EF og medlemsstaterne har indgået på internationalt plan, og bør baseres på medlemsstaternes skovplaner; foranstaltningerne bør også tage højde for de særlige problemer med hensyn til klimaændringer;

skovbrugsforanstaltningerne bør følge retningslinjerne i de eksisterende ordninger, der er fastlagt i Rådets forordning (EØF) nr. 1610/89 af 29. maj 1989 om gennemførelsesbestemmelser for forordning (EØF) nr. 4256/88 for så vidt angår foranstaltningen til udvikling og udnyttelse af skovene i landdistrikterne i Fællesskabet (8) og i Rådets forordning (EØF) nr. 867/90 af 29. marts 1990 om forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af skovbrugsprodukter (9);

det er af væsentlig betydning, at der gennemføres skovrejsning på landbrugsjord, ikke blot af hensyn til jordudnyttelsen og miljøet, men også for at øge udbuddet af bestemte skovbrugsprodukter; den eksisterende støtte til skovrejsning i henhold til forordning (EØF) nr. 2080/92 bør derfor videreføres under hensyn til erfaringerne med den pågældende ordning, som er nærmere beskrevet i den redegørelse, Kommissionen har forelagt i henhold til artikel 8, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2080/92;

der bør ydes godtgørelse for bevarelse af et bæredygtigt skovbrug i områder med alvorlige naturbetingede ulemper;

der bør ydes støtte til andre foranstaltninger vedrørende landbrugsvirksomhed og en omlægning heraf; listen over foranstaltninger bør fastlægges på grundlag af de indvundne erfaringer og under hensyntagen til, at udviklingen af landdistrikterne også må baseres på andre aktiviteter end landbrugsvirksomhed, for at tendensen til økonomisk og social svækkelse af landdistrikterne og til afvandring derfra kan vendes; foranstaltninger, der sigter på at fjerne uligheder og fremme lige muligheder for mænd og kvinder, bør støttes;

foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal for at være berettiget til støtte fra EF være forenelige med EF-retsforskrifterne og konsistente både med andre EF-politikker og med andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik;

der må ikke kunne ydes støtte til visse foranstaltninger, der er berettiget til støtte via andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik, og navnlig ikke til foranstaltninger, der kan opnå støtte via de fælles markedsordninger;

da der allerede som led i en række fælles markedsordninger ydes støtte til producentsammenslutninger og foreninger af sådanne, er det tilsyneladende ikke længere nødvendigt at yde særskilt støtte til producentsammenslutninger i forbindelse med landdistriktsudvikling; støtteordningen i Rådets forordning (EF) nr. 952/97 af 20. maj 1997 om producentsammenslutninger og foreninger af sådanne (10) bør derfor ikke videreføres;

EF's støtte til ledsageforanstaltningerne og til andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne i områder, der ikke er omfattet af mål 1, bør finansieres af EUGFL's Garantisektion; de grundlæggende finansielle bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. . . . (den generelle forordning om strukturfondene) er blevet ændret i overensstemmelse hermed;

EF-støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne i områder, der er omfattet af mål 1, bør fortsat finansieres af EUGFL's Udviklingssektion med undtagelse af de tre eksisterende ledsageforanstaltninger og støtte til ugunstigt stillede områder;

når det gælder støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der indgår i mål 1- og mål 2-programmering, skal forordning (EF) nr. . . . (den generelle forordning om strukturfondene) anvendes, specielt hvad angår en koordineret programmering af disse foranstaltninger; finansieringsbestemmelserne bør imidlertid tage højde for Garantisektionens finansiering af foranstaltninger i mål 2-regioner;

foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som ikke indgår i mål 1- eller mål 2-programmering, bør indgå i programmeringen af udviklingen af landdistrikterne efter særlige regler; satserne for støtten til disse foranstaltninger differentieres efter de generelle principper i artikel 28, stk. 1, i forordning (EF) nr. . . . (den generelle forordning om strukturfondene) under tilstrækkelig hensyntagen til kravet om social og økonomisk samhørighed, og følgelig differentieres støttesatserne i princippet mellem områder under mål 1 og mål 2 og andre områder; støttesatserne i denne forordning angiver EF-støttens maksimum;

ud over at tage initiativ til udviklingsprogrammer for landdistrikterne bør Kommissionen også kunne igangsætte undersøgelser af landdistriktsudvikling på eget initiativ uanset bestemmelserne om initiativet til udvikling af landdistrikterne i artikel 18 og 19 i forordning (EF) nr. . . . (den generelle forordning om strukturfondene);

der bør fastsættes regler for den overvågning og evaluering af støtten til udvikling af landdistrikterne, der skal gennemføres ved hjælp af veldefinerede indikatorer, som skal aftales og fastlægges forud for programgennemførelsen;

medlemsstaterne bør kunne yde støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som ikke medfinansieres af EF; da en sådan støtte vil få stor økonomisk betydning, må der fastsættes specifikke statsstøtteregler, også for at sikre sammenhæng med foranstaltninger, der kan opnå EF-støtte, og for at forenkle procedurerne;

der bør være mulighed for at vedtage overgangsbestemmelser for at lette overgangen fra de eksisterende støtteordninger til den nye støtteordning for udvikling af landdistrikterne -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

AFSNIT I Anvendelsesområde og mål

Artikel 1

1. Denne forordning fastlægger rammerne for EF's støtte til en bæredygtig udvikling af landdistrikterne.

2. Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal ledsage og supplere andre af den fælles landbrugspolitiks instrumenter og dermed bidrage til at realisere målene i traktatens artikel 39.

3. Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal

- integreres i foranstaltningerne til fremme af udviklingen og strukturtilpasningen i regioner med udviklingsefterslæb (mål 1) og

- ledsage foranstaltningerne til støtte for økonomisk og social omstilling i områder med strukturproblemer (mål 2)

i de pågældende regioner, idet der tages hensyn til de særlige målsætninger for EF's støtte under disse mål, jf. traktatens artikel 130A og 130C og Rådets forordning (EF) nr. . . . (den generelle forordning om strukturfondene), og til betingelserne i nærværende forordning.

Artikel 2

Støtte til udvikling af landdistrikterne, hvad angår landbrugsvirksomhed og omlægning heraf, kan vedrøre

- forbedring af landbrugsbedrifternes struktur og forarbejdnings- og afsætningsstrukturerne for landbrugsprodukter

- omlægning af landbrugsproduktionen, indførelse af ny teknologi og forbedring af produkternes kvalitet

- bæredygtig udvikling af skovene

- diversificering af aktiviteterne for at skabe supplerende eller alternative aktiviteter

- bevarelse og styrkelse af levedygtige samfundsstrukturer i landdistrikterne

- udvikling af økonomisk aktivitet og bevarelse og skabelse af arbejdspladser for at sikre en bedre udnyttelse af det eksisterende interne potentiale

- forbedring af arbejds- og levevilkår

- bevarelse og fremme af ressourceknappe driftssystemer i ugunstigt stillede områder

- bevarelse og fremme af naturværdier og et bæredygtigt landbrug, der opfylder miljøkravene

- afskaffelse af uligheder og fremme af lige muligheder for mænd og kvinder, specielt gennem støtte til projekter igangsat og gennemført af kvinder.

Artikel 3

Der ydes støtte til de i artikel 1 nævnte foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne på de i afsnit II fastlagte betingelser.

AFSNIT II Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne

KAPITEL I INVESTERINGER I LANDBRUGSBEDRIFTER

Artikel 4

Støtte til investeringer i landbrugsbedrifter skal bidrage til at øge landbrugsindkomsterne og forbedre leve-, arbejds- og produktionsvilkårene.

Støtten skal sigte på et eller flere af nedenstående mål:

- reduktion af produktionsomkostningerne

- forbedring og omstilling af produktionen

- forbedring af kvaliteten

- bevarelse og forbedring af det naturlige miljø, hygiejneforholdene og normerne for dyrevelfærd

- en øget diversificering af aktiviteterne inden for landbruget.

Artikel 5

Der ydes investeringsstøtte til landbrugsbedrifter:

- hvis økonomiske levedygtighed kan dokumenteres

- som opfylder mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd, og

- hvor landbrugeren har de nødvendige faglige kvalifikationer.

Artikel 6

Der ydes ikke støtte til investeringer, der tager sigte på at øge en produktion, som der ikke findes normale afsætningsmuligheder for.

Artikel 7

Medlemsstaterne fastsætter maksimumsbeløb for investeringsstøtten.

KAPITEL II ETABLERING AF UNGE LANDBRUGERE

Artikel 8

1. Etableringsstøtte til unge landbrugere ydes på følgende betingelser:

- landbrugeren skal være under 40 år

- landbrugeren skal have de nødvendige faglige kvalifikationer

- det skal være første gang, landbrugeren etablerer sig på en landbrugsbedrift

- for bedriftens vedkommende

(i) skal det kunne dokumenteres, at den er økonomisk levedygtig, og

(ii) mindstekravene med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd skal være opfyldt, og

- landbrugeren skal være bedriftens driftsleder.

Der kan fastsættes særlige betingelser, når det drejer sig om en ung landbruger, der ikke etablerer sig som eneste driftsleder på bedriften. Disse betingelser skal svare til dem, der kræves opfyldt, når en ung landbruger etablerer sig som eneste driftsleder.

2. Etableringsstøtten kan omfatte:

- en engangspræmie på højst det beløb, der er anført i bilaget

- en godtgørelse af renterne af lån, som er optaget for at dække omkostningerne ved etableringen; den kapitaliserede værdi af godtgørelsen må ikke overstige den fastsatte engangspræmie.

KAPITEL III UDDANNELSE

Artikel 9

Støtte til erhvervsuddannelse skal bidrage til at forbedre de faglige kvalifikationer hos landbrugere og andre personer involveret i landbrug og andre aktiviteter i landdistrikterne, og til deres omlægning.

Uddannelsen skal især sigte på at give landbrugerne forudsætning for at foretage en kvalitativ omlægning af produktionen, at anvende produktionsmetoder, der er forenelige med kravet om landskabsbevarelse, miljøbeskyttelse, normerne for hygiejne og dyrevelfærd, samt give dem det uddannelsesniveau, der er nødvendigt, for at de kan drive en økonomisk levedygtig bedrift.

KAPITEL IV FØRTIDSPENSIONERING

Artikel 10

1. Støtte til førtidspensionering i landbruget tager sigte på følgende mål:

- at sikre ældre landbrugere, der beslutter at ophøre med landbrugsvirksomhed, en indkomst

- at give landbrugere, der kan forbedre de resterende landbrugsbedrifters økonomiske levedygtighed, større mulighed for at overtage sådanne ældre landbrugeres bedrifter

- at landbrugsjord anvendes til andre formål, når de ikke kan udnyttes rentabelt til landbrugsformål.

2. Støtte til førtidspensionering kan omfatte foranstaltninger, der skal sikre arbejdstagere i landbruget en indkomst.

Artikel 11

1. En overdrager skal:

- ophøre endeligt med al erhvervsmæssig landbrugsvirksomhed; han kan dog fortsat drive ikke-erhvervsmæssigt landbrug og udnytte de bygninger, han bor i

- mindst være 55 år ved overdragelsen, men endnu ikke have nået den normale pensionsalder, og

- have drevet landbrug i ti år forud for overdragelsen.

2. En overtager i landbruget skal:

- efterfølge overdrageren som leder af landbrugsbedriften eller helt eller delvis overtage de frigjorte arealer. Den økonomiske levedygtighed af overtagerens bedrift skal forbedres inden for en bestemt frist og under opfyldelse af en række betingelser, som afhængigt af region og produktionens art skal fastlægges nærmere, specielt hvad angår overtagerens faglige kvalifikationer, arealet samt arbejdets eller indkomstens omfang

- have de nødvendige faglige kvalifikationer, og

- forpligte sig til at drive landbrug på landbrugsbedriften i mindst 5 år under opfyldelse af mindstekravene med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd.

3. En arbejdstager skal:

- ophøre endeligt med alt landbrugsarbejde

- være mindst 55 år, men endnu ikke have nået normal pensionsalder

- i de forudgående fem år have anvendt mindst halvdelen af sin arbejdstid på landbrugsarbejde enten som medhjælpende familiemedlem eller som arbejdstager i landbruget

- have været beskæftiget på overdragerens bedrift i en periode, der mindst svarer til to års fuldtidsbeskæftigelse, i de sidste fire år forud for overdragerens førtidspensionering

- være tilsluttet en social sikringsordning.

4. En overtager uden for landbruget kan være enhver anden person eller ethvert andet organ, der overtager frigjorte arealer for at udnytte dem til ikke-landbrugsmæssige formål, skovbrug eller oprettelse af naturreservater på en sådan måde, at miljø- og naturkvaliteten bevares eller forbedres.

5. De i denne artikel fastsatte betingelser gælder i hele den periode, overdrageren modtager støtte til førtidspensionering.

Artikel 12

1. Den støtte til førtidspensionering, som ydes til overdragere, må ikke pr. år overstige det samlede beløb, der er fastsat i bilaget.

2. Der kan højst udbetales støtte til førtidspensionering i ti år, og der må ikke fortsat udbetales støtte, efter at overdrageren eller arbejdstageren har nået normal pensionsalder, og under ingen omstændigheder efter at den pågældende er fyldt 70 år. Hvis medlemsstaten udbetaler en normal alderspension, ydes støtten til førtidspensionering som et tillæg, der beregnes under hensyntagen til størrelsen af den nationale alderspension.

KAPITEL V UGUNSTIGT STILLEDE OMRÅDER

Artikel 13

Støtten til ugunstigt stillede områder tager sigte på følgende mål:

- at sikre fortsat landbrugsvirksomhed og dermed bidrage til at opretholde levedygtige landdistrikter

- at bevare naturen

- at bevare og fremme bæredygtige driftssystemer i landbruget

- at sikre opfyldelse af miljøkrav.

Artikel 14

1. Landbrugere i ugunstigt stillede områder kan få støtte i form af udligningsgodtgørelse.

2. Udligningsgodtgørelse ydes pr. hektar til landbrugere, som:

- dyrker et mindsteareal, der skal fastsættes nærmere

- forpligter sig til at udøve landbrugsvirksomhed i et ugunstigt stillet område i mindst fem år fra den første udbetaling af en udligningsgodtgørelse, og

- anvender driftsmetoder, der er forenelige med miljøbeskyttelse og naturbevarelse, specielt i form af bæredygtigt landbrug, idet disse driftsmetoder skal fastlægges nærmere for de forskellige områder.

3. Hvis der i et kreatur, der tilhører en producents kvægbesætning, i henhold til de relevante bestemmelser i Rådets direktiv 96/23/EF (11) vedrørende kontrol påvises restkoncentrationer af stoffer, der er forbudt i henhold til Rådets direktiv 96/22/EF (12), eller restkoncentrationer af stoffer, der er tilladt i henhold til sidstnævnte direktiv, men som anvendes ulovligt, eller hvis et ikke-tilladt stof eller produkt eller et stof eller produkt, der er tilladt i henhold til direktivet vedrørende forbud, men som opbevares ulovligt, bliver fundet i en hvilken som helst form på producentens bedrift, udelukkes den pågældende producent for det kalenderår, hvor påvisningen er sket, fra at modtage udligningsgodtgørelse.

I gentagelsestilfælde kan der alt efter overtrædelsens alvor fastsættes en udelukkelsesperiode på indtil fem år at regne fra det år, hvor det pågældende gentagelsestilfælde blev påvist.

Hvis kreaturernes ejer eller den, der er ansvarlig for disse, lægger hindringer i vejen for udførelsen af den inspektion og de prøveudtagninger, der er nødvendige for gennemførelsen af de nationale overvågningsplaner for restkoncentrationer eller for udførelsen af de undersøgelser og den kontrol, der gennemføres i henhold til det i første afsnit nævnte direktiv 96/23/EF, finder sanktionerne i nævnte stykke anvendelse.

Artikel 15

1. Udligningsgodtgørelsen fastsættes til et beløb:

- som er tilstrækkeligt til effektivt at bidrage til at kompensere for eksisterende ulemper, og

- som ikke indebærer overkompensation.

Ved beregning af udligningsgodtgørelsen kan der om fornødent tages hensyn til landbrugernes omkostninger og indkomsttab som følge af miljølovgivning.

2. Udligningsgodtgørelsen gradueres behørigt efter:

- den enkelte regions særlige forhold og specifikke udviklingsmål

- hvor alvorlige de varige naturbetingede ulemper er, som påvirker landbrugsvirksomheden

- de specifikke miljøproblemer, som skal løses

- produktionens art og den økonomiske situation på bedriften samt landbrugerens indkomst.

3. Udligningsgodtgørelsen fastsættes til et beløb, der ligger mellem det minimum og det maksimum, der er anført i bilaget. Der kan ydes et højere udligningsbeløb end det anførte maksimum, forudsat at gennemsnittet af alle udligningsgodtgørelser, der er ydet i den pågældende programmeringsregion, ikke overstiger dette maksimum.

Artikel 16

Ugunstigt stillede områder omfatter:

- bjergområder

- andre ugunstigt stillede områder og

- områder med særlige ulemper.

Artikel 17

1. Bjergområder er områder, hvor der er stærkt begrænset mulighed for at udnytte jorden og, hvor arbejdsomkostningerne er større end normalt som følge af:

- meget vanskelige klimatiske forhold, der skyldes højden og giver sig udtryk i en mærkbart afkortet vækstperiode

- stejle skråninger i lavere beliggende dele af det meste af området, således at mekanisering ikke er mulig eller kræver anvendelse af særligt, meget kostbart materiel, eller

- en kombination af disse to faktorer, der taget hver for sig kan være mindre alvorlige, men som tilsammen medfører tilsvarende ulemper.

2. Områder nord for den 62. breddegrad og nogle tilstødende områder syd for denne breddegrad sidestilles med bjergområder.

Artikel 18

De ugunstigt stillede områder, hvor der er risiko for, at jorden ikke længere udnyttes, og hvor det er nødvendigt at bevare naturen, skal bestå af landbrugsområder, som har ensartede naturlige produktionsbetingelser og har alle nedennævnte kendetegn:

- forekomst af forholdsvis uproduktiv jord, som det er vanskeligt at dyrke, og hvis ringe muligheder ikke kan forbedres uden store omkostninger, og som hovedsageligt egner sig til ekstensivt kvæghold

- på grund af denne af naturen betingede lave produktivitet opnås resultater, som ligger betydeligt under gennemsnittet, set i forhold til de vigtigste økonomiske resultatindikatorer inden for landbruget

- ringe eller svindende befolkningstæthed og en befolkning, som hovedsagelig er afhængig af landbrugsvirksomhed, hvis stadig hurtigere tilbagegang vil indebære en fare for områdets levedygtighed og for indbyggernes mulighed for at blive boende.

Artikel 19

Ugunstigt stillede områder kan omfatte andre områder, der er udsat for særlige ulemper, specielt særlige miljøkrav, og hvor der fortsat bør drives landbrug på bestemte betingelser, hvis det er nødvendigt for at bevare og forbedre miljøet, bevare naturen og mulighederne for turisme i området eller for at beskytte kysten.

Disse områders samlede areal må ikke i nogen medlemsstat overstige 10 % af landets samlede areal.

KAPITEL VI MILJØVENLIGT LANDBRUG

Artikel 20

Støtte til produktionsmetoder inden for landbruget, som sigter på at beskytte miljøet og bevare naturen (miljøvenligt landbrug), skal bidrage til at realisere målene for EF's politik på landbrugs- og miljøområdet.

Denne støtte skal fremme:

- en udnyttelse af landbrugsjorden, som er forenelig med beskyttelse og forbedring af miljøet, landskabet og dets særpræg, naturressourcerne, jordbunden og den genetiske diversitet

- en miljøvenlig ekstensivering af landbruget og anvendelse af lavintensive græsningssystemer

- bevarelse af truede miljømæssigt værdifulde landbrugsområder

- landskabspleje og vedligeholdelse af historiske værdier på landbrugsjord

- anvendelse af miljøplanlægning i landbrugsdriften.

Artikel 21

1. Der ydes støtte til landbrugere, som forpligter sig til i mindst fem år at drive miljøvenligt landbrug. Om nødvendigt fastsættes der en længere periode for særlige former for forpligtelser afhængigt af disse forpligtelsers miljøeffekt.

2. En forpligtelse til at drive miljøvenligt landbrug skal indebære mere end normal god landbrugspraksis.

Den skal indebære aktiviteter, som ikke sikres gennem andre støtteforanstaltninger, som f.eks. markedsstøtte eller udligningsgodtgørelse.

Artikel 22

1. Støtten for forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug ydes en gang om året og beregnes på basis af:

- indkomsttab

- ekstraomkostninger som følge af forpligtelsen, og

- behovet for at skabe et incitament.

Ved beregning af den årlige støtte kan der også tages hensyn til udgifterne til ikke-kommercielle anlægsarbejder, der er nødvendige for opfyldelsen af forpligtelsen.

2. De maksimumsbeløb, som årligt kan medfinansieres af EF, er anført i bilaget. Beløbene skal være baseret på arealet af den bedrift, som forpligtelsen til miljøvenligt landbrug vedrører.

KAPITEL VII FORBEDRING AF FORARBEJDNINGEN OG AFSÆTNINGEN AF LANDBRUGSPRODUKTER

Artikel 23

1. Investeringsstøtte skal gøre det lettere at forbedre og rationalisere forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter og dermed bidrage til at gøre dem mere konkurrencedygtige og give dem øget merværdi.

2. Støtten skal tage sigte på et eller flere af følgende mål:

- styring af produktionen efter den forventede markedsudvikling eller fremme af nye afsætningsmuligheder for landbrugsprodukter

- forbedring eller rationalisering af afsætningskanalerne eller forarbejdningsprocesserne

- forbedring af produkternes præsentation og emballering eller bedre anvendelse eller bortskaffelse af biprodukter

- anvendelse af nye teknologier

- fremme af innovative investeringer

- forbedring og kontrol af kvalitets- og sundhedsvilkår

- miljøbeskyttelse.

Artikel 24

1. Der ydes støtte til de personer, der bærer de finansielle omkostninger ved investeringer i virksomheder

- hvis økonomiske levedygtighed kan dokumenteres, og

- som opfylder mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd.

2. Investeringerne skal medvirke til at forbedre forholdene i de pågældende råvaresektorer. De skal sikre, at råvareproducenterne får en rimelig andel i de deraf følgende økonomiske fordele.

3. Der må gives tilstrækkelige garantier for, at der findes normale afsætningsmuligheder for de pågældende produkter.

Artikel 25

1. Investeringerne skal vedrøre forarbejdning og afsætning af produkter, der er anført i traktatens bilag II, bortset fra fiskerivarer.

2. Investeringerne skal opfylde udvælgelseskriterier, der fastsætter prioriteringen og angiver, hvilke investeringer der ikke er støtteberettigede.

Artikel 26

Der ydes ikke støtte til følgende investeringer:

- investeringer i detailhandelsleddet

- investeringer til fremme af forarbejdning eller afsætning af produkter fra tredjelande.

KAPITEL VIII SKOVBRUG

Artikel 27

1. Støtte til skovbruget skal bidrage til at udvikle dets økonomiske, økologiske og sociale rolle i landdistrikterne.

2. Støtten skal især fremme et eller flere af følgende mål:

- bæredygtig forvaltning og udvikling af skovbruget

- bevarelse af skovressourcerne

- udvidelse af skovarealerne.

3. Støtten skal bidrage til at opfylde de forpligtelser, EF og medlemsstaterne har indgået på internationalt plan. Den skal tage udgangspunkt i nationale skovplaner, som er vedtaget af Det Mellemstatslige Panel vedrørende Skove. For områder, der er klassificeret som høj- eller mellemrisikozoner, når det gælder skovbrande, skal der udarbejdes beskyttelsesplaner i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2158/92 om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brande (13).

Artikel 28

1. Der ydes støtte til en eller flere af følgende foranstaltninger:

- tilplantning og gentilplantning med skov på jord, som ikke er landbrugsjord, forudsat at tilplantningen er tilpasset de lokale forhold og forenelig med miljøet

- investeringer i skovbrugsbedrifter, der ejes af private skovejere, sammenslutninger af sådanne eller af kommuner, med det formål markant at øge bedrifternes økonomiske eller økologiske værdi

- investeringer med henblik på at forbedre og rationalisere forarbejdning og afsætning af skovbrugsprodukter; investeringer i forbindelse med anvendelse af træ som råmateriale begrænses til alle de arbejdsprocesser, der går forud for den industrielle anvendelse

- fremme af nye muligheder for anvendelse og afsætning af træ og skovbrugsprodukter

- etablering af sammenslutninger af skovejere med henblik på at hjælpe medlemmerne til at opnå en mere bæredygtig og effektiv forvaltning af deres bedrifter

- genskabelse af produktionspotentiale i skove, som er blevet skadet ved brand og naturkatastrofer, og indførelse af hensigtsmæssige beskyttelsesforanstaltninger.

2. Bestemmelserne i kapitel I, III og VII anvendes med de fornødne ændringer for skovbrugsprodukter.

Artikel 29

1. Der ydes støtte til skovrejsning på landbrugsjord.

Støtten kan ud over udgifterne til tilplantning omfatte:

- en årlig præmie pr. tilplantet hektar, der skal bidrage til dækning af udgifterne til de tilplantede arealers pleje i en periode på op til fem år

- en årlig hektarpræmie, der skal udligne indkomsttabet som følge af skovrejsning i en periode på højst 20 år for landbrugere eller sammenslutninger heraf, som udnyttede jorden før skovrejsningen, eller for andre privatretlige juridiske personer.

2. Støtte til skovrejsning på landbrugsjord ydes ikke:

- til landbrugere, der får støtte til førtidspensionering

- i forbindelse med tilplantning med juletræer.

Ved tilplantning med hurtigtvoksende arter, der kan udnyttes på kort sigt, ydes der kun støtte til dækning af udgifterne til tilplantning, hvis denne er tilpasset de lokale forhold og forenelig med miljøet.

3. De maksimumsbeløb pr. år for den årlige præmie til udligning af indkomsttab, der kan medfinansieres af EF, er anført i bilaget.

Artikel 30

1. Med henblik på at:

- bevare og forbedre den økologiske stabilitet i skovene eller genoprette skadet skov i områder med alvorlige naturbetingede ulemper, hvor skovenes beskyttende og økologiske rolle er i almenhedens interesse, og hvor denne rolle ikke alene kan sikres gennem indtægter fra skovbruget, eller

- opretholde brandbælter ved hjælp af landbrugsvirksomhed

ydes der støtte i form af godtgørelse til enkeltpersoner eller sammenslutninger heraf af hensyn til offentlighedens interesse i, at de pågældende skove bevares, forudsat at de drives på bæredygtig måde.

2. Godtgørelsen fastsættes til et beløb, der ligger mellem det minimum og det maksimum, der er anført i bilaget. Der kan ydes en højere godtgørelse end det anførte maksimum, forudsat at gennemsnittet af alle godtgørelser, der er ydet i den pågældende programmeringsregion, ikke overstiger dette maksimum.

KAPITEL IX FREMME AF TILPASNINGEN OG UDVIKLINGEN AF LANDDISTRIKTERNE

Artikel 31

Der ydes støtte til de foranstaltninger vedrørende landbrugsvirksomhed og omlægning heraf og vedrørende aktiviteter i landdistrikterne, som ikke falder ind under andre foranstaltninger i dette afsnit.

Foranstaltningerne skal sigte på:

- grundforbedring, jordfordeling

- oprettelse af vikar- og driftskonsulentordninger

- afsætning af kvalitetsprodukter

- forbedring af levevilkår

- renovering og udvikling af landsbyer samt beskyttelse og bevarelse af landdistrikternes bygnings- og landskabsværdier

- diversificering af aktiviteterne, så der skabes alternative beskæftigelses- og indkomstmuligheder

- forvaltning af landbrugets vandressourcer

- udvikling og forbedring af landdistrikternes infrastruktur

- fremme af aktiviteter inden for turisme og håndværk

- miljøbeskyttelse og forvaltning af landdistrikter

- genopbygning af landbrugsproduktionspotentiale, som er blevet beskadiget ved naturkatastrofer, og indførelse af relevante forebyggende instrumenter

- finansieringsteknik.

KAPITEL X GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER

Artikel 32

Gennemførelsesbestemmelser til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 49 i forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene).

Bestemmelserne kan bl.a. vedrøre:

- betingelserne for støtte til investeringer i landbrugsbedrifter (artikel 4-7)

- perioden og betingelserne for forbedring af en bedrifts økonomiske levedygtighed og betingelserne for anvendelse af arealer frigjort i forbindelse med førtidspensionering (artikel 11, stk. 2)

- betingelserne for ydelse og beregning af udligningsgodtgørelse (artikel 14 og 15)

- betingelserne for forpligtelsen til at drive miljøvenligt landbrug (artikel 21 og 22)

- udvælgelseskriterier for investeringer i forbedring af forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (artikel 25, stk. 2)

- betingelserne for skovbrugsforanstaltninger (artikel 27-30).

Når det gælder EF's fjernområder, kan Kommissionen efter samme procedure træffe afgørelse om undtagelse fra artikel 26, andet led, forudsat at de forarbejdede produkter er bestemt for markedet i det pågældende område.

AFSNIT III Generelle principper, administrative og finansielle bestemmelser

KAPITEL I GENERELLE PRINCIPPER

Afdeling I Støtte fra EUGFL

Artikel 33

1. EF-støtte til førtidspensionering (artikel 10-12), ugunstigt stillede områder (artikel 13-19), miljøvenligt landbrug (artikel 20-22) og skovrejsning (artikel 29) finansieres af EUGFL's Garantisektion i hele EF.

2. EF-støtte til andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne finansieres af EUGFL's

- Udviklingssektion i mål 1-områder

- Garantisektion i områder, der ikke er omfattet af mål 1.

3. Støtte til de foranstaltninger, der er anført i artikel 31, tredje, sjette og ottende led, finansieres af EUGFL i mål 1-områder og mål 2-områder, forudsat at de ikke finansieres af EFRU.

Artikel 34

1. Når det gælder støtte til de i artikel 33, stk. 2, nævnte foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne

- anvendes i mål 1-områder forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene) suppleret med de specifikke bestemmelser i nærværende forordning

- anvendes i mål 2-områder forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene) suppleret med de specifikke bestemmelser i nærværende forordning, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.

2. Når det gælder den støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af EUGFL's Garantisektion, anvendes de specifikke bestemmelser i forordning (EF) nr. . . . ./. . (forordning om finansiering af landbruget) og bestemmelser vedtaget i henhold hertil, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.

Afdeling II Forenelighed og sammenhæng

Artikel 35

1. Støtte til udvikling af landdistrikterne ydes kun til foranstaltninger, der er forenelige med EF's retsforskrifter.

2. Der skal være sammenhæng mellem disse foranstaltninger og andre EF-politikker og dertilhørende tiltag.

En foranstaltning, der falder ind under denne forordning, er kun støtteberettiget under andre EF-støtteordninger, hvis den ikke er uforenelig med nogen betingelse i denne forordning.

3. Der skal også være sammenhæng med foranstaltninger, der gennemføres via andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik. Der skal navnlig være sammenhæng mellem på den ene side støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne og på den anden side foranstaltninger, der gennemføres som led i de fælles markedsordninger, og kvalitets- og sundhedsforanstaltninger inden for landbruget, og derudover mellem støtteforanstaltningerne indbyrdes.

Derfor må der ikke i henhold til denne forordning ydes støtte til:

- foranstaltninger omfattet af støtteordninger under de fælles markedsordninger

- foranstaltninger til fremme af forskningsprojekter, afsætning af landbrugsprodukter og udryddelse af dyresygdomme.

4. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere eller mere restriktive betingelser for ydelse af EF-støtte til udvikling af landdistrikterne, forudsat at der er sammenhæng mellem disse betingelser og de mål og krav, der er fastsat i denne forordning.

Artikel 36

1. Der kan ikke samtidig ydes støtte til en og samme foranstaltning i henhold til denne forordning og i henhold til andre EF-støtteordninger.

2. Støtte til flere foranstaltninger i henhold til denne forordning kan kun kombineres, hvis de hænger sammen og er indbyrdes forenelige. Hvis det er nødvendigt, justeres støtteniveauet.

Artikel 37

1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige forholdsregler for at sikre, at støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne er kendetegnet ved den i dette kapitel foreskrevne forenelighed og sammenhæng.

2. I forbindelse med alle foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal de af medlemsstaterne forelagte planer indeholde en vurdering af de planlagte støtteforanstaltningers forenelighed og sammenhæng og oplysninger om de forholdsregler, der er truffet for at sikre foranstaltningernes forenelighed og sammenhæng.

3. Hvis det er nødvendigt for at sikre forenelighed og sammenhæng, revideres støtteforanstaltningerne efterfølgende.

KAPITEL II PROGRAMMERING

Artikel 38

1. Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af EUGFL's Udviklingssektion, indgår i programmeringen for mål 1-regionerne i henhold til forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene).

2. Andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne end de i artikel 33, stk. 1, nævnte indgår i programmeringen for mål 2-regionerne i henhold til forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene).

3. De øvrige foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne indgår i programmeringen af udviklingen af landdistrikterne i henhold til artikel 39-42.

Artikel 39

1. Planer til udvikling af landdistrikterne opstilles på det geografiske niveau, der skønnes mest hensigtsmæssigt. De udarbejdes af de af medlemsstaten udpegede myndigheder, hvorefter medlemsstaten forelægger dem for Kommissionen efter høring af de kompetente myndigheder og organisationer på det relevante geografiske niveau.

Støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der skal gennemføres i et område, samles så vidt muligt i én enkelt plan. Hvis det er nødvendigt at udarbejde flere planer, skal forbindelsen mellem de i disse planer fastsatte foranstaltninger angives, og det skal sikres, at de hænger sammen og er indbyrdes forenelige.

Artikel 40

Planer for udvikling af landdistrikterne skal dække en periode på syv år regnet fra den 1. januar 2000.

Artikel 41

Planer for udvikling af landdistrikterne skal indeholde:

- en kvantificeret beskrivelse af den aktuelle situation med oplysninger om udviklingsmæssige skævheder, uligheder og muligheder, de finansielle ressourcer, der er anvendt, og de vigtigste resultater af de aktioner, der er gennemført i den tidligere programmeringsperiode, idet der tages hensyn til de disponible evalueringsresultater

- en beskrivelse af den foreslåede strategi, dens kvantificerede mål og de valgte udviklingsprioriteter for landdistrikterne samt det berørte geografiske område

- en vurdering af den forventede økonomiske, miljømæssige og sociale effekt, herunder beskæftigelseseffekten

- en samlet vejledende finansiel oversigt over de finansielle midler, som medlemsstaten og EF har afsat til hver af planens udviklingsprioriteter for landdistrikterne

- en beskrivelse af de påtænkte foranstaltninger til gennemførelse af planerne, specielt støtteordninger, herunder de oplysninger, der er nødvendige til vurdering af konkurrencereglerne

- information om et eventuelt behov for undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse eller teknisk bistand i forbindelse med udformningen, gennemførelsen eller tilpasningen af de berørte foranstaltninger

- angivelse af de myndigheder og organer, som er udpeget

- bestemmelser, som sikrer en effektiv og korrekt gennemførelse, herunder overvågning og evaluering, med angivelse af kvantitative indikatorer for evaluering, kontrol- og sanktionsordninger samt relevant informering af offentligheden

- resultaterne af samråd og de skridt, der er taget for at inddrage de kompetente myndigheder og organer samt arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer på de relevante niveauer.

2. Medlemsstaten skal i sine planer:

- fastsætte miljøvenlige landbrugsforanstaltninger for hele sit område, i overensstemmelse med sine specifikke behov

- sikre den nødvendige ligevægt mellem de forskellige foranstaltninger, hvortil der skal ydes støtte.

Artikel 42

1. Planer for udvikling af landdistrikterne forelægges senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden.

2. Kommissionen vurderer, om de foreslåede planer er konsistente med denne forordning. På basis af planerne godkender Kommissionen programmeringsdokumenter vedrørende udvikling af landdistrikterne efter proceduren i artikel 49 i forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene) senest seks måneder efter planernes forelæggelse.

KAPITEL III SUPPLERENDE FORANSTALTNINGER OG EF-INITIATIV

Artikel 43

1. Ifølge artikel 20, stk. 2, i forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene) kan Kommissionen efter proceduren i samme forordnings artikel 51 udvide anvendelsesområdet for støtte fra EUGFL's Udviklingssektion ud over, hvad der er fastsat i artikel 33, stk. 2, i nærværende forordning, med henblik på gennemførelsen af EF-initiativet til udvikling af landdistrikterne.

2. EUGFL's Garantisektion kan på Kommissionens initiativ finansiere undersøgelser i forbindelse med programmeringen af udviklingen af landdistrikterne.

KAPITEL IV FINANSIELLE BESTEMMELSER

Artikel 44

1. Der udarbejdes hvert år en finansieringsplan og aflægges regnskab for den støtte, som EF yder til udvikling af landdistrikterne via EUGFL's Garantisektion. Finansieringsplanen indgår i programmeringen af udviklingen af landdistrikterne (artikel 38, stk. 3) og i programmeringen vedrørende mål 2.

2. Kommissionen tildeler medlemsstaterne foreløbige årlige bevillinger på basis af objektive kriterier under hensyn til særlige forhold og behov samt særlige initiativer til fordel for miljø, jobskabelse og landskabsbevaring.

3. De foreløbige bevillinger tilpasses efter de faktiske udgifter og på grundlag af reviderede udgiftsoverslag, som forelægges af medlemsstaterne, idet der tages hensyn til programmernes mål og de disponible midler, ligesom støtteintensiteten for landdistrikter under mål 2 som regel tages i betragtning.

Artikel 45

1. De finansielle bestemmelser i artikel 30, 31 (bortset fra stk. 1, femte afsnit), 33, 37 og 38 i forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene) anvendes ikke på støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne i forbindelse med mål 2.

Kommissionen træffer de nødvendige forholdsregler for at sikre en effektiv og koordineret gennemførelse af disse foranstaltninger, og dette skal ske på en måde, som mindst opfylder kravene i de i afsnit 1 nævnte bestemmelser, herunder princippet om én forvaltningsmyndighed.

2. Foranstaltninger, der indgår i programmeringen af udviklingen af landdistrikterne (artikel 38, stk. 3) medfinansieres af EF efter principperne i artikel 28 og 29 i forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene). EF kan højst medfinansiere 50 % af de samlede støtteberettigede udgifter og skal som generel regel medfinansiere 25 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i områder, der ikke er omfattet af mål 1 og mål 2. I disse områder anvendes satserne i artikel 28, stk. 4, litra a), nr. ii) og iii), og litra b), nr. ii) og iii), i forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene).

I forbindelse med programmeringen af gennemførelsen af denne forordnings artikel 20, 21 og 22 kan der i undtagelsestilfælde fastsættes en medfinansieringssats, der er op til 10 % højere end de i første afsnit fastsatte maksimumssatser, for specifikke foranstaltninger, der ud fra et miljømæssigt synspunkt er af særlig værdi.

Ved udbetalinger i den forbindelse anvendes artikel 31, stk. 1, afsnit 5, i forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene).

3. Udbetaling af finansiel støtte fra EUGFL's Garantisektion kan ske i form af forskud til gennemførelse af programmer og i form af udbetalinger til dækning af påløbne udgifter.

KAPITEL V OVERVÅGNING OG EVALUERING

Artikel 46

1. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at der foregår en effektiv overvågning af, hvordan programmeringen af udviklingen af landdistrikterne gennemføres (artikel 38, stk. 3).

2. Overvågningen foregår efter aftalte procedurer.

Overvågningen foregår ved hjælp af særlige fysiske og finansielle indikatorer, der er aftalt og fastlagt på forhånd.

Medlemsstaterne skal forelægge årlige situationsrapporter for Kommissionen.

3. Der nedsættes overvågningsudvalg, hvis det er relevant.

Artikel 47

Foranstaltninger, der indgår i programmeringen af udviklingen af landdistrikterne (artikel 38, stk. 3), evalueres ud fra principperne i artikel 39-42 i forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene).

KAPITEL VI GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER

Artikel 48

Nærmere bestemmelser for anvendelsen af dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 49 i forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene).

Disse bestemmelser kan navnlig vedrøre:

- udformning og forelæggelse af planer for udvikling af landdistrikterne (artikel 39-42)

- revidering af programmeringsdokumenter vedrørende udvikling af landdistrikterne

- udarbejdelse af finansieringsplaner, specielt for at sikre budgetdisciplin (artikel 44), medfinansiering (artikel 45, stk. 2)

- overvågning og evaluering (artikel 46 og 47).

AFSNIT IV Statsstøtte

Artikel 49

1. Medmindre andet er fastsat i dette afsnit, anvendes traktatens artikel 92-94 på den støtte, medlemsstaterne yder til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.

Traktatens artikel 92-94 anvendes dog ikke på finansielle tilskud fra medlemsstaterne til foranstaltninger, der i medfør af traktatens artikel 42 medfinansieres af EF i henhold til denne forordning.

2. Der må kun ydes statsstøtte til landbrugere i ugunstigt stillede områder, hvis støtten opfylder betingelserne i artikel 13-19 og ikke overstiger de beløb, der er fastsat i artikel 15.

3. Der må kun ydes statsstøtte til landbrugere for forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug, hvis forpligtelserne opfylder betingelserne i artikel 20-22. Der kan ydes supplerende støtte ud over de maksimumsbeløb, der er fastsat i henhold til artikel 22, stk. 2, hvis det er berettiget ifølge samme artikels stk. 1.

Artikel 50

Statsstøtte i medfør af traktatens artikel 42, der har til formål yderligere at bidrage til finansiering af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som medfinansieres af EF, meddeles af medlemsstaterne og godkendes af Kommissionen i overensstemmelse med denne forordning som led i den i artikel 38 nævnte programmering. Traktatens artikel 93, stk. 3, første punktum, anvendes ikke på således meddelt støtte.

AFSNIT V Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser

Artikel 51

1. Viser det sig at være nødvendigt med særlige foranstaltninger for at lette overgangen fra det nuværende system til det system, der indføres ved denne forordning, vedtages disse foranstaltninger af Kommissionen efter proceduren i artikel 49 i forordning (EF) nr. . . . ./. . (den generelle forordning om strukturfondene).

2. Sådanne foranstaltninger vedtages navnlig for at integrere eksisterende EF-støtteforanstaltninger, som Kommissionen har godkendt for en periode, der udløber efter den 1. januar 2000, eller for en ubegrænset periode, i den støtteordning for udvikling af landdistrikterne, der er fastsat i denne forordning.

Artikel 52

1. Artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 1696/71 om den fælles markedsordning for humle (14) affattes således:

»Artikel 17

1. Bestemmelserne om finansiering af den fælles landbrugspolitik finder anvendelse på markedet for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter fra tidspunktet for anvendelsen af den i denne forordning fastlagte ordning.

2. Den i artikel 8 nævnte støtte medfinansieres af EF.

3. Medlemsstaterne udbetaler den i artikel 12 nævnte støtte til producenterne mellem den 16. oktober og den 31. december i det produktionsår, støtteansøgningen er indgivet for.

4. Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 20 bestemmelser for anvendelsen af denne artikel«.

2. Artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 om den fælles markedsordning for bananer (15) affattes således:

»Artikel 6

1. Medlemsstaterne yder støtte til anerkendte producentorganisationer i de første fem år efter deres anerkendelse for at fremme oprettelse og lette driften.

2. Støtten:

- udgør i første, andet, tredje, fjerde og femte år henholdsvis 5 %, 5 %, 4 %, 3 % og 2 % af værdien af den inden for producentorganisationen afsatte produktion

- må ikke overstige de faktiske udgifter til den pågældende organisations oprettelse og drift

- udbetales i årlige rater i højst syv år efter datoen for anerkendelsen.

Produktionens værdi beregnes årligt på grundlag af:

- den årlige faktisk afsatte mængde

- de gennemsnitlige opnåede producentpriser.

3. Producentorganisationer, der er dannet af organisationer, som i vidt omfang allerede opfylder kravene i denne forordning, kan kun modtage den i denne artikel anførte støtte, såfremt de danner en sammenslutning med det formål bedre at kunne opfylde de i artikel 5 anførte målsætninger. I så fald ydes der dog kun støtte til omkostningerne i forbindelse med oprettelsen (udgifter til forberedelse og udarbejdelse af dens stiftende overenskomst og vedtægterne).

4. Støtte i henhold til denne artikel meddeles Kommissionen i en beretning, som medlemsstaterne sender denne ved slutningen af hvert regnskabsår«.

3. I Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (16) foretages følgende ændringer:

- Artikel 15, stk. 6, affattes således:

»6. For regioner i Fællesskabet, hvor producenterne kun er organiseret i ringe grad, kan medlemsstaterne på behørigt begrundet anmodning få adgang til at yde producentorganisationerne en national finansiel støtte, som ikke må overstige halvdelen af producenternes finansielle bidrag. Denne støtte skal lægges til driftsfonden.

For medlemsstater, i hvilke mindre end 15 % af frugt- og grøntsagsproduktionen afsættes gennem producentorganisationerne, og hvor produktionen af frugt og grøntsager udgør mindst 15 % af den samlede landbrugsproduktion, kan den i første afsnit omhandlede støtte efter anmodning fra vedkommende medlemsstat refunderes delvis af Fællesskabet«.

- Artikel 52 affattes således:

»Artikel 52

1. Udgifterne i forbindelse med udbetalingen af EF-tilbagekøbsgodtgørelsen og med EF-finansieringen af driftsfonden, af særforanstaltningerne efter artikel 17 og artikel 53, 54 og 55 samt af de kontrolforanstaltninger, som udføres af de eksperter fra medlemsstaterne, der er stillet til rådighed for Kommissionen i henhold til artikel 40, stk. 1, betragtes som interventioner til regulering af landbrugsmarkederne efter artikel 1, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. . . . ./. . (forordning om finansiering af landbruget).

2. Udgifterne i forbindelse med støtte, som ydes af medlemsstaterne i henhold til artikel 14 og artikel 15, stk. 6, andet afsnit, betragtes som interventioner til regulering af landbrugsmarkederne efter artikel 1, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. . . . ./. . (forordning om finansiering af landbruget). Den skal være berettiget til medfinansiering af EF.

3. Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 46 gennemførelsesbestemmelser til denne artikels stk. 2.

4. Bestemmelserne i afsnit VI anvendes, uden at dette berører anvendelsen af forordning (EØF) nr. 4045/89 (1)

(1) Rådsforordning af 21. december 1989 om medlemsstaternes kontrol med de foranstaltninger, der indgår i ordningen for finansiering gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, og om ophævelse af direktiv 77/435/EØF (EFT L 388 af 30.12.1989, s. 17). Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3235/94 (EFT L 338 af 28.12.1994, s. 16).«.

Artikel 53

1. Følgende forordninger ophæves:

- forordning (EØF) nr. 4256/88

- forordning (EF) nr. 950/97, (EF) nr. 951/97, (EF) nr. 952/97, (EØF) nr. 867/90

- forordning (EØF) nr. 2078/92, (EØF) nr. 2079/92, (EØF) nr. 2080/92

- forordning (EØF) nr. 1610/89.

2. Følgende bestemmelser ophæves:

- artikel 21 i forordning (EØF) nr. 3763/91 (17)

- artikel 32 i forordning (EØF) nr. 1600/92 (18)

- artikel 27 i forordning (EØF) nr. 1601/92 (19)

- artikel 13 i forordning (EØF) nr. 2019/93 (20).

3. Forordninger og bestemmelser, der er ophævet ifølge stk. 1 og 2, anvendes fortsat for foranstaltninger, som er blevet godkendt af Kommissionen i henhold til samme forordninger før den 1. januar 2000.

4. De direktiver, som Rådet og Kommissionen har udstedt, og som indeholder lister over ugunstigt stillede områder eller ændringer af sådanne lister, jf. artikel 21, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 950/97, forbliver i kraft, medmindre de ændres yderligere i forbindelse med et program.

Artikel 54

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes i forbindelse med støtte fra EF fra den 1. januar 2000.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i . . .

På Rådets vegne

. . .

(1) EFT L 185 af 15.7.1988, s. 9. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3193/94 (EFT L 337 af 24.12.1994, s. 11).

(2) EFT L 374 af 31.12.1988, s. 25. Forordningen er ændret ved forordning (EØF) nr. 2085/93 (EFT L 193 af 31.7.1993, s. 44).

(3) EFT L 215 af 30.7.1992, s. 85. Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2272/95 (EFT L 288 af 1.12.1995, s. 35). Forordningen er berigtiget ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1962/96 (EFT L 259 af 12.10.1996, s. 7).

(4) EFT L 215 af 30.7.1992, s. 91. Forordningen er ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2773/95 (EFT L 288 af 1.12.1995, s. 37).

(5) EFT L 215 af 30.7.1992, s. 96. Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 231/96 (EFT L 30 af 8.2.1996, s. 33).

(6) EFT L 142 af 2.6.1997, s. 1.

(7) EFT L 142 af 2.6.1997, s. 22.

(8) EFT L 165 af 15.6.1989, s. 3.

(9) EFT L 91 af 6.4.1990, s. 7.

(10) EFT L 142 af 2.6.1997, s. 30.

(11) Rådsdirektiv om de kontrolforanstaltninger, der skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF og beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996, s. 10).

(12) Rådsdirektiv om forbud mod anvendelse af visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af beta-agonister i husdyrbrug og om ophævelse af direktiv 81/602/EØF, 88/146/EØF og 88/299/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996, s. 3).

(13) EFT L 217 af 31.7.1992, s. 3. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 308/97 (EFT L 51 af 21.2.1997, s. 11).

(14) EFT L 175 af 4.8.1971, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1554/97 (EFT L 208 af 2.8.1997, s. 1).

(15) EFT L 47 af 25.2.1993, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3290/94 (EFT L 349 af 31.12.1994, s. 105).

(16) EFT L 296 af 21.11.1996, s. 46. Forordningen er ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2520/97 (EFT L 346 af 17.12.1997, s. 41).

(17) Rådsforordning af 16. december 1991 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de oversøiske franske departementer (EFT L 356 af 24.12.1991, s. 1). Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2598/95 (EFT L 267 af 9.11.1995, s. 1).

(18) Rådsforordning af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira (EFT L 173 af 27.6.1992, s. 1). Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2348/96 (EFT L 320 af 11.12.1996, s. 1).

(19) Rådsforordning af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for De Kanariske Øer (EFT L 173 af 27.6.1992, s. 13). Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2348/96 (EFT L 320 af 11.12.1996, s. 1).

(20) Rådsforordning af 19. juli 1993 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav (EFT L 184 af 27.7.1993, s. 1). Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2417/95 (EFT L 248 af 14.10.1995, s. 39).

BILAG

>TABELPOSITION>