FORKORTELSER

GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter : Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter

GD for Sundhed og Forbrugere : Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugere

ELFUL : Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne

EUGFL : Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget

EAHC : Forvaltningsorganet for Sundhed og Forbrugere

ECDC : Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme

EFSA : Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet

FVO : Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret

HACCP : Risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (Hazard Analysis and Critical Control Points)

OLAF : Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig

Sapard : Særligt tiltrædelsesprogram vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikter.

GLOSSAR

"Bedre uddannelse — større fødevaresikkerhed" : Et kommissionsinitiativ, der har til formål at etablere en EU-uddannelsesstrategi inden for fødevarelovgivning, foderlovgivning, bestemmelser om dyresundhed og dyrevelfærd samt plantesundhedsbestemmelser. Der udarbejdes uddannelsesforanstaltninger til alt det personale i de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, som er involveret i offentlig kontrol, med henblik på at holde dette personale ajour med alle aspekter af EU-lovgivningen på ovennævnte områder, og sikre, at kontrollen foretages på en mere ensartet, objektiv og fyldestgørende måde i alle medlemsstater [1].

Kølekæde : Ledere af fødevarevirksomheder skal sørge for, at der i hele fødevareproduktionsprocessen — fra slagtningen til afsendelsen af de færdige varer til den endelige forbruger — er en ubrudt kæde af temperaturregulerede håndterings- og opbevaringsforhold med tilstrækkelig kapacitet til, at fødevarerne kan holdes ved en passende temperatur. Denne temperatur skal bevare og forøge holdbarheden af ferske varer ved at forhindre mikroorganismers vækst og formering.

Kritiske kontrolpunkter : Det eller de produktionstrin, hvor det er vigtigt at have produktionen under kontrol for at forebygge eller fjerne en risiko eller reducere den til et acceptabelt niveau (jf. HACCP).

Risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP) :

Ledere af fødevarevirksomheder skal i deres aktivitet indføre, iværksætte og følge procedurer, der er baseret på HACCP-principperne:

identificere risici, som skal forebygges, fjernes eller reduceres

identificere de kritiske kontrolpunkter på det eller de produktionstrin, hvor det er vigtigt at have produktionen under kontrol for at forebygge eller fjerne en risiko eller reducere den til et acceptabelt niveau

fastsætte kritiske grænser på kritiske kontrolpunkter, som adskiller acceptable forhold fra uacceptable forhold

fastlægge og gennemføre effektive overvågningsprocedurer på kritiske kontrolpunkter

fastsætte korrigerende handlinger, hvis det ved overvågningen viser sig, at et kritisk kontrolpunkt ikke er under kontrol

fastsætte procedurer for at kontrollere, at ovennævnte foranstaltninger fungerer effektivt

udfærdige dokumenter og føre registre for at dokumentere, at foranstaltningerne anvendes effektivt [2].

Mikrobiologiske undersøgelser : Fødevarevirksomhedsledere skal sikre, at fødevarerne opfylder de relevante mikrobiologiske kriterier, og udtage bestemte prøver fra slagtekroppe og kød som fastsat i forordning (EF) nr. 2073/2005 [3].

Flerårig national kontrolplan : Medlemsstaterne skal håndhæve fødevarelovgivningen samt overvåge og kontrollere, at lederne af fødevare- og foderstofvirksomheder overholder de relevante krav i fødevarelovgivningen. Til det formål skal medlemsstaterne opretholde et offentligt kontrolsystem [4]. For at sikre en effektiv gennemførelse af disse krav skal hver medlemsstat udarbejde en enkelt integreret, flerårig, national kontrolplan, som indeholder generelle oplysninger om opbygningen og tilrettelæggelsen af foderstof- og fødevarekontrolordningerne samt dyresundheds- og dyrevelfærdskontrollen i medlemsstaten. Den flerårige nationale kontrolplan skal fremme en konsekvent, global og integreret model for offentlig kontrol og identificere risikobaserede prioriteringer og kriterier for risikoklassificering af de pågældende aktiviteter samt de mest effektive kontrolprocedurer [5].

Egenkontrolprogram : Fødevarevirksomhedsledere skal på alle trin i deres produktion, forarbejdning og distribution af fødevarer udtage prøver for at sikre, at produktionsprocessen fungerer på et acceptabelt niveau, og at kontamineringsniveauet ikke kræver korrigerende foranstaltninger. Prøveudtagningsfrekvenserne for slagtekroppe på slagterier er fastsat i bilag I til forordning (EF) nr. 2073/2005. Der skal også udtages prøver fra forarbejdningsområder og udstyr, der anvendes til fødevareproduktion. Der skelnes mellem fødevarevirksomhedsledernes prøveudtagning (egenkontrolprogram) og den prøveudtagning, som medlemsstaternes dyrlæger foretager i henhold til de flerårige nationale kontrolplaner.

RESUMÉ

I. Slagterierne er et centralt element i fødevareforarbejdningskæden. I henhold til Den Europæiske Unions hygiejnelovgivning skal fødevarevirksomhedsledere, der driver slagterier, sørge for hensigtsmæssige betingelser og procedurer til at sikre fødevaresikkerheden. Der blev afsat EU-midler til slagterier i de medlemsstater, der tiltrådte EU fra 2004 og fremefter, for at gøre det lettere at bringe dem i overensstemmelse med lovgivningen. Eftersom de nye krav generelt var strengere end de eksisterende nationale krav, var dette en stor udfordring. Moderniseringen af slagterierne blev støttet med EU-bidrag fra det særlige tiltrædelsesprogram vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikter (Sapard) og senere fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL).

II. Retten undersøgte, om Kommissionen og de berørte medlemsstater tog de nødvendige skridt til at sikre, at slagterierne blev bragt i overensstemmelse med EU’s hygiejnestandarder. I den forbindelse undersøgte Retten aspekterne overvågning, vejledning, implementering og finansiering i forbindelse med foranstaltningerne til implementering af hygiejnekravene (punkt 1-21).

III. Revisionen afslørede en række svagheder i anvendelsen af regler og procedurer i de besøgte medlemsstater. Svaghederne beskrives kort i det følgende. Disse svagheder giver ikke anledning til at anfægte systemernes generelle udformning, men de viser, at kontrollen på alle niveauer bør udføres mere konsekvent for at mindske risiciene og undgå potentielt alvorlige fødevaresikkerhedsproblemer (punkt 51).

IV. Medlemsstaternes implementering af kravene i den gældende hygiejneforordning var delvis blevet gennemgået af Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor (FVO) (punkt 22-25). Retten konstaterede svagheder i medlemsstaternes gennemførelse af de flerårige nationale kontrolplaner (punkt 26 og 27). De nationale myndigheders overvågning forhindrede ikke problemer i forbindelse med fødevarevirksomhedsledernes implementering af hygiejnekravene (punkt 28-35).

V. Kommissionen havde fastsat retningslinjer med henblik på at lette implementeringen af hygiejnekravene, men nogle af de berørte medlemsstater havde ikke fastsat nationale retningslinjer (punkt 36-38).

VI. Der manglede et systematisk samarbejde mellem Kommissionen og Forvaltningsorganet for Sundhed og Forbrugere om initiativet "Bedre uddannelse — større fødevaresikkerhed" (punkt 39), og der manglede hensigtsmæssige procedurer i medlemsstaterne til udbredelse af initiativets resultater (punkt 40-44).

VII. Anvendelsen af EU-midler til at lette implementeringen af hygiejnekravene på slagterier var behæftet med svagheder med hensyn til de finansierede projekters bæredygtighed og udvælgelsen af dem (punkt 45-50).

VIII. Retten anbefaler, at Kommissionen sørger for bedre overvågning og vejledning vedrørende implementeringen af hygiejnekravene i de nytiltrådte medlemsstater. Med hensyn til anvendelse af EU-midler til at fremme implementeringen af hygiejnekravene i disse lande, anbefaler Retten, at Kommissionen effektivt overvåger gennemførelsen af de relevante programmer og evaluerer EU-finansieringens effekt.

INDLEDNING

1. Det er en central prioritet for Kommissionen at bevare et højt niveau for fødevaresikkerhed inden for en rimelig udgiftsramme ved at adressere væsentlige risici og sørge for en effektiv implementering af lovgivningen om fødevaresikkerhed [6]. En række kriser vedrørende foderstoffer og fødevarer (f.eks. bovin spongiform encephalopati og dioxin) har sat fokus på svagheder i udformningen og implementeringen af fødevarebestemmelser i Den Europæiske Union (EU). Siden fremlæggelsen af hvidbogen om fødevaresikkerhed i 2000 [7] har Kommissionen taget skridt til gennemgribende at forbedre EU’s lovgivning om fødevarehygiejne og veterinære spørgsmål.

2. I 2002 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet en forordning om fødevaresikkerhed [8]. I 2004 blev der som led i den såkaldte hygiejnepakke, der trådte i kraft i januar 2006, vedtaget særlige forordninger om hygiejne og fødevaresikkerhed på slagterier og om overvågning af implementeringen. De indeholder bl.a.:

a) bestemmelser om fødevarehygiejne [9]

b) særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer [10]

c) særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum [11].

3. Offentlig kontrol [12] gennemføres for at undersøge, om foderstof- og fødevarelovgivningen, samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes korrekt. Slagterierne [13] er et centralt element i fødevareforarbejdningskæden, når det gælder om at bevare et højt niveau for fødevaresikkerhed. De vigtigste hygiejne- og fødevaresikkerhedskrav, der skal opfyldes på slagterier [14], er anført i bilag I.

4. Opfyldelsen af de nye krav i hygiejnepakken var en større udfordring for de medlemsstater, der tiltrådte EU fra 2004 og fremefter, end for de eksisterende medlemsstater, som i forvejen havde implementeret EU’s hygiejnelovgivning. Der blev derfor afsat EU-midler til slagterier i de nye medlemsstater for at gøre det lettere at bringe dem i overensstemmelse med lovgivningen.

5. Pr. december 2011 var 2154 slagterier blevet godkendt af disse medlemsstaters myndigheder i henhold til EU’s hygiejneforordninger (jf. tabellen i punkt 45).

ANSVAR

6. Hygiejnepakken fordeler ansvaret for hygiejne og fødevaresikkerhed på Kommissionen, medlemsstaterne og fødevarevirksomhedslederne.

KOMMISSIONEN

7. Kommissionen (Generaldirektoratet (GD) for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse) har ansvaret for at udvikle EU’s fødevaresikkerhedspolitik og navnlig for risikostyringen i forbindelse med fødevaresikkerhed. To agenturer hjælper med at varetage denne opgave. Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) i Parma afgiver ekspertudtalelser om fødevaresikkerhedsspørgsmål, og disse udgør det videnskabelige grundlag for EU’s foranstaltninger. Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) i Stockholm bidrager også til det videnskabelige grundlag og risikostyringen, men har mere fokus på menneskers sundhed.

8. Kommissionen verificerer medlemsstaternes gennemførelse af EU’s fødevaresikkerhedspolitik, især ved at undersøge, om medlemsstaterne har udviklet et nationalt system for offentlig kontrol i overensstemmelse med EU-lovgivningen. Denne verifikation foretages af et særligt direktorat i GD for Sundhed og Forbrugere, Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret (FVO), som foretager audit af medlemsstaternes nationale offentlige kontrol. Under initiativet "Bedre uddannelse — større fødevaresikkerhed" udarbejder GD for Sundhed og Forbrugere desuden kurser vedrørende fødevaresikkerhed, som tilbydes medlemsstaterne. Disse kurser administreres af Forvaltningsorganet for Sundhed og Forbrugere (EAHC) i Luxembourg.

MEDLEMSSTATERNE

9. Hver medlemsstat har en kompetent myndighed, som er ansvarlig for at implementere hygiejnepakken fra 2004 og kontrollere, at fødevarevirksomhedslederne opfylder dens krav. Den kompetente myndigheds hovedopgaver indebærer bl.a., at den skal:

a) udvikle og udbrede nationale retningslinjer

b) godkende slagterier

c) udarbejde en flerårig national kontrolplan, som beskriver systemet for offentlig kontrol og andre foranstaltninger til sikring af, at fødevarevirksomhedslederne opfylder fødevaresikkerhedskravene på alle trin i fødevarekæden

d) udarbejde rapporter om gennemførelsen af den flerårige nationale kontrolplan

e) foretage offentlig kontrol af fødevarevirksomhedsledere i henhold til den flerårige nationale kontrolplan (ud over den kontrol, der foretages af embedsdyrlægerne på slagterierne)

f) fremme uddannelse af personale, der udfører kontrol

g) tilrettelægge udpegningen af nationale referencelaboratorier

h) foretage audits af de offentlige kontrolsystemer for at sikre, at de opfylder målsætningen i forordning (EF) nr. 882/2004.

10. Medlemsstaterne aflægger hvert år rapport til Kommissionen om resultaterne af deres kontrol og audits i det foregående år.

FØDEVAREVIRKSOMHEDSLEDERNE

11. Fødevarevirksomhedsledere er ansvarlige for, at de relevante hygiejnekrav er opfyldt på alle trin i produktionen, forarbejdningen og distributionen af fødevarer under deres kontrol. Fødevarevirksomhedsledere, som driver slagterier i medlemsstaterne, er ansvarlige for at sikre overholdelse af krav om:

a) hensigtsmæssige faciliteter og hjælpemidler, som gør det muligt for embedsdyrlægen at foretage ante mortem- og post mortem-kontrol

b) sporbarhed af animalske produkter

c) udtagning af prøver til undersøgelse for mikrobiologisk kontaminering

d) adskillelse af aktiviteter ved afstand eller udførelse på forskellige tidspunkter med henblik på at undgå krydskontaminering

e) sikring af kølekæden og passende indpakning eller emballering og afsendelse

f) korrekt bortskaffelse af alt affald fra aktiviteter på slagteriernes område.

12. Alle procedurer vedrørende fødevarehygiejne bør være baseret på principperne for "Hazard Analysis and Critical Control Points" (risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter — HACCP) [15], som er den internationale standardmetode til styring af fødevarerelaterede risici.

DEN SÆRLIGE FINANSIERING TIL NYTILTRÅDTE MEDLEMSSTATER

13. De medlemsstater, der tiltrådte EU fra 2004 og fremefter, skulle sørge for, at deres slagterier opfyldte EU’s hygiejnekrav. Eftersom disse krav generelt fastsatte en meget højere standard end de eksisterende nationale krav, blev der afsat EU-midler til modernisering af slagterier for at gøre det lettere at bringe dem i overensstemmelse med hygiejnekravene.

14. Under det særlige tiltrædelsesprogram vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikter (Sapard) [16] blev der ydet ca. 117 millioner euro til 241 slagterier under foranstaltningen "Forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter og fiskerivarer" [17]. Midlerne under denne foranstaltning skulle hjælpe medlemsstaterne med at håndtere strukturtilpasningen i landbrugssektoren og landdistrikterne, herunder hygiejnelovgivningen vedrørende slagterier. Foranstaltningen havde fokus på prioriteterne i aftalerne om tiltrædelsespartnerskab, hvor detaljerne for hvert land er fastlagt i en plan for udvikling af landdistrikterne.

15. Sapardmidlerne blev f.eks. brugt til at støtte opførelse af slagterier, køb af udstyr, renovering af produktionslokaler med anvendelse af hygiejniske materialer (almindelig vægmaling er f.eks. ikke tilladt) og installering af steriliserings- og rengøringsanlæg med henblik på overholdelse af hygiejnestandarderne.

16. Derefter fik slagterierne støtte fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) [18] under foranstaltningen "Forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter" og dernæst fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) [19] under foranstaltningen "Forøgelse af værdien af landbrugs- og skovbrugsprodukter". Disse fonde forvaltes af Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter) og medlemsstaterne.

REVISIONENS OMFANG OG REVISIONSMETODEN

17. Formålet med revisionen var at undersøge, om Kommissionen og de medlemsstater, der modtog midler under Sapard-, EUGFL- og ELFUL-programmerne [20], tog de nødvendige skridt til at sikre, at slagterierne blev bragt i overensstemmelse med EU’s hygiejnestandarder. Retten undersøgte følgende spørgsmål:

a) Overvågede Kommissionen og de kompetente myndigheder i medlemsstaterne i tilstrækkelig grad implementeringen af hygiejnekravene vedrørende slagterier?

b) Blev der givet tilstrækkelig vejledning og uddannelse til at støtte implementeringen af hygiejnekravene vedrørende slagterier?

c) Var der hensigtsmæssige procedurer for implementering af hygiejnekravene på slagterierne?

d) Var procedurerne for tildeling af EU-midler til slagterier med henblik på implementering af EU’s hygiejne- og fødevaresikkerhedskrav effektive?

18. Revisionen omfattede besøg hos de relevante tjenester i Kommissionen, EAHC og EFSA. Retten besøgte fem af de nytiltrådte medlemsstater (Den Tjekkiske Republik, Ungarn, Polen, Rumænien og Slovenien), og 25 slagterier, der havde modtaget EU-midler (fem i hver medlemsstat), blev revideret på stedet.

19. Revisionsarbejdet hos de tjenester i Kommissionen, der var ansvarlige for fødevaresikkerhed, omfattede en undersøgelse af dokumentation og procedurer vedrørende audits og inspektioner i relation til fødevaresikkerhed, en undersøgelse af forvaltningen af uddannelsesprogrammer og en undersøgelse af relevante retningslinjer udarbejdet til fødevarevirksomhedsledere og kompetente organer.

20. Hos de tjenester i Kommissionen, der var ansvarlige for tildelingen af midler, omfattede revisionsarbejdet en undersøgelse af dokumentation vedrørende de programmer for udvikling af landdistrikter, der var finansieret af førtiltrædelsesfondene (Sapard), EUGFL og ELFUL, samt en undersøgelse af relevant dokumentation vedrørende gennemførelsen af programmerne i de medlemsstater, der blev besøgt under revisionen.

21. I medlemsstaterne fokuserede revisionen på en undersøgelse af de forvaltningssystemer, der blev anvendt til at implementere EU’s hygiejnelovgivning på slagterierne, og den omfattede en gennemgang af de EU-finansierede programmers bidrag til at opnå dette. På slagterierne undersøgte Retten anvendelsen af de relevante procedurer.

BEMÆRKNINGER

OVERVÅGNINGEN AF HYGIEJNEKRAVENES IMPLEMENTERING

22. Retten undersøgte Kommissionens overvågning af de foranstaltninger, der var truffet i medlemsstaterne, og medlemsstaternes overvågning af fødevarevirksomhedsledernes aktiviteter. Retten konstaterede, at de systemer, som Kommissionen og de kompetente myndigheder i de besøgte medlemsstater (punkt 18) anvendte til overvågning af hygiejnekravene, generelt var hensigtsmæssigt udformet, men at implementeringen af dem kunne forbedres på en række vigtige punkter som beskrevet i det følgende.

23. Kommissionen havde endnu ikke afsluttet sin gennemgang af implementeringen af hygiejnekravene (punkt 24 og 25). I de reviderede medlemsstater var der svagheder med hensyn til gennemførelsen af de flerårige nationale kontrolplaner (punkt 26 og 27) og udførelsen af veterinærkontrol (punkt 28).

KOMMISSIONEN HAR KUN DELVIS GENNEMGÅET MEDLEMSSTATERNES IMPLEMENTERING AF HYGIEJNEPAKKEN FRA 2004

24. GD for Sundhed og Forbrugere kontrollerer implementeringen af hygiejnekravene i medlemsstaterne ved hjælp af inspektioner, der udføres af dets eget FVO-direktorat. FVO gennemfører hvert år ca. 250 inspektionsbesøg, over en tredjedel af dem i tredjelande. GD for Sundhed og Forbrugere fastlægger prioriteterne for disse inspektioner på årsbasis under hensyntagen til risici, lovgivningsmæssige faktorer, den aktuelle strategi og tidligere inspektionsresultater. Der udføres sektorspecifikke inspektioner [21], generelle opfølgningsinspektioner og specifikke opfølgningsinspektioner.

25. I 2006 gennemgik FVO implementeringen af kravene i hygiejnepakken fra 2004 vedrørende sektoren for rødt kød i alle de medlemsstater, der havde tiltrådt EU siden 2004 (punkt 8). Under denne gennemgang blev der konstateret utilfredsstillende implementering, og en opfølgning af dette var under afslutning, da Rettens revision fandt sted i 2011. I sektoren for fjerkrækød begyndte gennemgangen først i 2008. Da revisionen fandt sted i 2011 (fem år efter fristen for implementering af hygiejnekravene), var både denne gennemgang og opfølgningen af den stadig i gang [22].

MANGLER I DE UNDERSØGTE MEDLEMSSTATERS GENNEMFØRELSE AF DE FLERÅRIGE NATIONALE KONTROLPLANER

26. Gennemførelsen af medlemsstaternes flerårige nationale kontrolplaner (punkt 9 og glossaret) vurderes af FVO i forbindelse med de generelle opfølgningsaudits. I tre af de nye medlemsstater, som Retten besøgte (Ungarn, Rumænien og Slovenien), havde FVO konstateret svagheder i gennemførelsen af de flerårige nationale kontrolplaner, der gjorde dem mindre egnede som grundlag for offentlig kontrol [23].

27. Desuden viste Rettens revision, at den kontrol, der ifølge Rumæniens flerårige nationale kontrolplan skulle have fundet sted i 2009, ikke var fuldt gennemført.

SVAGHEDER I UDFØRELSEN AF MEDLEMSSTATERNES VETERINÆRKONTROL

28. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne skal foretage offentlig veterinærkontrol på slagterier i overensstemmelse med nærmere beskrevne procedurer [24]. For at sikre en effektiv kontrol skal disse procedurer være klart fastlagt og korrekt implementeret (jf. bilag II). Retten konstaterede, at der generelt var etableret hensigtsmæssige procedurer med henblik på overholdelse af kravene. Der blev dog konstateret specifikke mangler. Disse mangler havde relation til koordineringsproblemer og dokumentationen vedrørende prøveudtagningsprogrammer og kontrolresultater (jf. tekstboks 1).

FØDEVAREVIRKSOMHEDSLEDERNES IMPLEMENTERING AF KRAVENE OM HYGIEJNE OG FØDEVARESIKKERHED PÅ SLAGTERIER

29. Retten undersøgte, hvordan fødevarevirksomhedslederne under overvågning af medlemsstaternes kompetente myndigheder havde implementeret kravene om hygiejne og fødevaresikkerhed på slagterier. Retten konstaterede, at fødevarevirksomhedslederne generelt havde etableret hensigtsmæssige procedurer med henblik på at overholde kravene. Ikke desto mindre viser bemærkningerne i det følgende, at der med hensyn til fødevarevirksomhedsledernes implementering af kravene til hygiejne og fødevaresikkerhed stadig er behov for, at de nationale kompetente myndigheder styrker deres kontrol, og at Kommissionen nøje overvåger denne kontrol.

TEKSTBOKS 1

SVAGHEDER I DEN OFFENTLIGE VETERINÆRKONTROL

Da Rettens revision fandt sted, blev den kompetente myndigheds audit af den offentlige veterinærkontrol i Polen foretaget på ansvar af de kontroltjenester, som også udfører veterinærkontrollen. Dette indebærer en trussel mod arbejdets uafhængighed.

I Rumænien var der i en rapport om den kompetente myndigheds kontrol af en embedsdyrlæges aktivitet på et slagteri fremsat bemærkninger om slagteriets aktivitet og gennemførelsen af den egenkontrol, som hører ind under fødevarevirksomhedslederens ansvar.

Medlemsstaternes veterinærtjenester undersøger, om fødevarevirksomhedsledernes HAACP-systemer opfylder de lovbestemte krav. I Ungarn havde den centrale veterinærtjeneste imidlertid ikke et overblik over anvendelsen af HAACP. Desuden blev oplysningerne om hyppigt konstaterede mangler ikke i tilstrækkelig grad samlet og sammenholdt. Det var derfor ikke muligt at overvåge den samlede anvendelse og implementering af HAACP-systemet.

I Slovenien manglede der klare retningslinjer og standarddokumentation vedrørende rapportering af resultater af veterinærkontrol, hvilket førte til forskelle i rapporteringen af kontrollen. Dette skabte en risiko for, at kontrollen og rapporteringen ikke var fuldstændig og af tilstrækkelig god kvalitet.

På nogle af de små slagterier, som Retten besøgte under revisionen, blev der ikke skelnet tilstrækkeligt mellem fødevarevirksomhedslederens ansvar og embedsdyrlægens ansvar. Dette kan påvirke den offentlige kontrols uafhængighed.

MANGLER I IMPLEMENTERINGEN AF HYGIEJNEKRAVENE

30. Retten konstaterede svagheder i implementeringen af hygiejnekravene på ni af de 25 slagterier, som den besøgte. Der var tale om svagheder vedrørende rengøring, desinfektion og bedøvelsesudstyr, mangelfuld adskillelse af "rene" og "urene" områder og mangel på tilstrækkelige opbevaringsfaciliteter til kød, der er erklæret uegnet til konsum (jf. tekstboks 2).

TEKSTBOKS 2

MANGLER I IMPLEMENTERINGEN AF HYGIEJNEKRAVEN

Produktionsstrømmen på slagterier skal tilrettelægges med henblik på at undgå krydskontaminering, men på et slagteri, som Retten besøgte i Rumænien, kunne personalet frit bevæge sig fra urene til rene områder, og revisionsholdet var nødt til at gå tilbage fra urene til rene områder for at forlade slagteriet, fordi der ikke var mulighed for at bruge andre udgange. På et andet rumænsk slagteri var det nødvendigt at bringe kødet fra opbevaringsfaciliteterne tilbage til opskæringslokalet, når det skulle mærkes til afsendelse. Det gjaldt på begge slagterier, at aktiviteterne ikke blev udført adskilt ved afstand eller på forskellige tidspunkter, og dette kan indebære en risiko for krydskontaminering. På et tredje slagteri blev knivene ikke opbevaret korrekt under slagtning. På et fjerde slagteri håndterede personalet svinekroppe umiddelbart efter at have rengjort gulvet uden at vaske hænder først.

På et slagteri, som Retten besøgte i Den Tjekkiske Republik, var faciliteterne til rengøring af hænder og støvler ikke egnede til at sikre, at alt personale faktisk brugte dem, før de bevægede sig ind i rene områder. På dette og et andet slagteri var der ingen klar adskillelse af de forskellige områder og dermed fri adgang til alle faciliteter uden krav om korrekt desinfektion. På et tredje slagteri blev bure, der var blevet anvendt til transport af levende kyllinger, ikke rengjort fuldstændigt efter aflæsningen af kyllingerne, hvilket kunne medføre en risiko for krydskontaminering.

På et slagteri, som Retten besøgte i Polen, fungerede det anvendte bedøvelsesudstyr ikke korrekt, og dyrene blev påført unødig lidelse, fordi slagteriet ikke havde en erstatning i beredskab, så bedøvelsen kunne gennemføres inden for et rimeligt tidsrum. På et andet slagteri, som Retten besøgte i Polen, var der ingen separate kølefaciliteter til opbevaring af kød, der er erklæret uegnet til konsum.

SYSTEMET MED RISIKOANALYSE OG KRITISKE KONTROLPUNKTER (HACCP) GIVER IKKE TILSTRÆKKELIG SIKKERHED

31. Passende dokumentation (f.eks. vedrørende kølekæden) er et centralt element i HACCP-systemer [25]. De besøgte slagteriers HACCP-planer fastsatte, at overvågningen af de kritiske kontrolpunkter skulle registreres. På fem af de besøgte slagterier blev HACCP-procedurerne imidlertid ikke fulgt, når det gjaldt kritiske kontrolpunkter med hensyn til temperatur, og dokumentationen vedrørende kontrollen på de kritiske kontrolpunkter var ufuldstændig og/eller upålidelig (jf. tekstboks 3). Dette reducerede den sikkerhed, der kunne opnås fra den rapporterede kontrol.

TEKSTBOKS 3

UFULDSTÆNDIG KONTROL PÅ KRITISKE KONTROLPUNKTER

På et slagteri, som Retten besøgte i Slovenien, blev den højeste temperatur, som forordningerne tillader i kød før afsendelse (7°C), brugt som grænse på et kritisk kontrolpunkt, og der blev foretaget systematiske temperaturmålinger. Hvis en temperaturmåling viste, at kød, der var klar til afsendelse, ikke var koldt nok, skulle det nedkøles yderligere. Retten konstaterede imidlertid, at dokumenterede leverancer af kød fra slagteriet med temperaturmålinger på over 8°C var blevet afsendt uden yderligere nedkøling.

På et slagteri, som Retten besøgte i Ungarn, var temperaturen i kølerum et kritisk kontrolpunkt. Temperaturovervågningssystemet udsendte imidlertid ikke tilstrækkelige advarsler, når temperaturen afveg fra de niveauer, der var fastsat i HACCP-planen. På et andet slagteri, som Retten besøgte, blev dokumentationen vedrørende kritiske kontrolpunkter først udarbejdet, når der opstod problemer. Der forelå ingen dokumentation for temperaturmålinger inden for de fastlagte niveauer.

På et slagteri, som Retten besøgte i Rumænien, vurderede revisorerne, at temperaturoversigterne for kølerummene ikke var pålidelige. I disse oversigter var der konsekvent registreret samme temperatur for målinger foretaget fire gange om dagen over flere uger af den samme person.

På et andet slagteri, som Retten besøgte i Rumænien, var temperaturoversigterne udfyldt på forhånd og altid med et "C" for "compliant" (overholdt).

MANGLER I GENNEMFØRELSEN AF EGENKONTROLPROGRAMMET

32. Lovgivningen fastsætter, at fødevarevirksomhedslederne skal gennemføre et egenkontrolprogram, som indebærer udtagning af prøver fra slagtekroppe til undersøgelse for mikrobiologisk kontaminering mindst én gang om ugen, undtagen i bestemte tilfælde, hvor veterinærmyndighederne kan tillade prøveudtagning hver anden uge. På fem af de besøgte slagterier i tre forskellige medlemsstater var prøveudtagningsfrekvenserne eller håndteringen af prøverne ikke i overensstemmelse med kravene. I fire tilfælde, hvor veterinærmyndighederne havde tilladt prøveudtagning hver anden uge, blev prøverne i virkeligheden foretaget sjældnere. I ét tilfælde forelå resultaterne af prøveundersøgelserne ikke (jf. tekstboks 4).

TEKSTBOKS 4

UDTAGNINGEN AF PRØVER FRA SLAGTEKROPPE BLEV IKKE ALTID FORETAGET EFTER REGLERNE

Fødevarevirksomhedsledere på slagterier skal mindst én gang om ugen udtage prøver til mikrobiologisk analyse. På to slagterier, som Retten besøgte i Rumænien, var fødevarevirksomhedslederens udtagning af prøver til undersøgelse for salmonella blevet reduceret til under de lovbestemte krav, og der var ikke indhentet forudgående godkendelse fra veterinærmyndighederne.

Endvidere blev prøveudtagningen foretaget af embedsdyrlægen, selv om den hører under fødevarevirksomhedslederens ansvar.

På et slagteri, som Retten besøgte i Polen, var frekvensen for fødevarevirksomhedslederens prøveudtagning i nogle tilfælde blevet reduceret til én gang om måneden. På et andet slagteri var der intet bevis for, at alle de krævede undersøgelser blev foretaget.

På et slagteri, som Retten besøgte i Den Tjekkiske Republik, overholdt fødevarevirksomhedslederen prøveudtagningsfrekvensen, men der blev kun sendt prøver til laboratoriet én gang om måneden eller endnu sjældnere. Denne praksis udgjorde en trussel mod hygiejnen i produktionsprocessen, eftersom det ville have været umuligt straks at træffe korrigerende foranstaltninger, hvis positive prøveresultater af mikrobiologiske analyser ikke var meddelt hurtigt.

MANGLENDE OVERHOLDELSE AF KRAVENE OM SPORBARHED

33. En fødevare eller et foder, der må sælges i EU, skal forsynes med en passende mærkning eller identifikation, der letter sporbarheden ved hjælp af relevant dokumentation eller information [26]. Retten konstaterede svagheder på seks af de 25 slagterier, som den besøgte. Disse svagheder havde relation til uhensigtsmæssige systemer til identifikation af slagtekroppe og flokke og ufuldstændige systemer til sporing af levende dyrs forarbejdning til slagtekroppe i fødevarekæden (jf. tekstboks 5).

TEKSTBOKS 5

MANGEL PÅ SPORBARHEDSINFORMATION

Slagteriledere må ikke acceptere dyr på slagteriets område, medmindre de har modtaget de relevante fødevaresikkerhedsoplysninger, der findes i registrene på oprindelsesbedriften. På to slagterier, som Retten besøgte i Polen, forelå der ingen fødevarekædeoplysninger om to køer, der blev slagtet under besøget.

På to svineslagterier, som Retten besøgte i Rumænien, og ét i Den Tjekkiske Republik var reglerne vedrørende identifikation af slagtekroppe ikke tilstrækkelige til at sikre sporbarheden. På begge de rumænske slagterier udtalte fødevarevirksomhedslederen, at slagtedatoen var partiernes referencenummer. Under revisionen på stedet så revisorerne svinehoveder uden identifikation på det første slagteris kølelager. Mangel på specifikke oplysninger til identifikation af forskellige dele af slagtekroppe eller partier kan udgøre en trussel mod sporbarheden. På slagteriet i Den Tjekkiske Republik var slagtekroppene kun påført slagtningens ordrenummer, og slagtedatoen var ikke registreret. Dette kan forhindre hurtig sporing af kød til oprindelsesbedriften i tilfælde af en krise.

På to fjerkræslagterier, som Retten besøgte i Polen, blev antallet af leverede dyr ikke afstemt med antallet af slagtede dyr. På det ene slagteri var der differencer mellem det antal dyr, der blev godkendt til slagtning ved den veterinære ante mortem-kontrol på bedriften, og det antal dyr, der blev leveret til slagteriet.

På det andet slagteri blev der ikke foretaget fysisk optælling af de slagtede dyr. Dertil kom, at de identifikationsdokumenter, som ledsagede de dyr, der var godkendt til slagtning, angav oprindelsesbedriften, men manglede oplysninger til identifikation af flokken. Når en bedrift har mere end én flok, betyder dette, at sporbarheden mellem den kontrollerede flok og den slagtede flok ikke er sikret. En tilsvarende mangel på identifikation af flokke blev bemærket på et fjerkræslagteri, som Retten besøgte i Ungarn.

INKOMPATIBLE FLEKSIBILITETSREGLER

34. Som beskrevet i punkt 11 skal fødevarevirksomhedsledere udtage prøver til mikrobiologiske undersøgelser på slagterier. Lovgivningen [27] gør det muligt at give små slagterier dispensation fra prøveudtagningsfrekvenserne, hvis der foretages en risikoanalyse, som viser, at en lavere frekvens er berettiget.

35. Der er ingen definition af små fødevarevirksomheder i EU’s hygiejnelovgivning. Der er desuden ikke overensstemmelse mellem kravet om, at alle virksomheder uanset størrelse skal følge den gældende hygiejnelovgivning, og forordning (EF) nr. 2073/2005, som gør det muligt at give små slagterier dispensation.

VEJLEDNING OG UDDANNELSE

36. Retten undersøgte, om Kommissionen og medlemsstaterne havde udarbejdet relevante retningslinjer og passende uddannelsesforanstaltninger til de berørte parter. Retten konstaterede, at der var fastsat retningslinjer på kommissionsniveau, men at de nationale erhvervssektorer kun havde udarbejdet ganske få retningslinjer for hygiejnepraksis på slagterier (punkt 37 og 38). De besøgte medlemsstater anså det uddannelsesprogram, der tilrettelægges af Kommissionen, for at være meget nyttigt, men Retten konstaterede, at der er mulighed for forbedring (punkt 39-44).

BEGRÆNSET VEJLEDNING FRA MEDLEMSSTATERNE OM IMPLEMENTERING AF LOVGIVNINGEN

37. I henhold til forordningerne om fødevaresikkerhed skal Kommissionen fastsætte retningslinjer for offentlig kontrol [28] og retningslinjer for god praksis [29] med hensyn til hygiejne og anvendelse af HACCP-principperne, og den skal sørge for udvikling og udbredelse af disse retningslinjer. Kommissionen offentliggør og ajourfører derfor relevante retningslinjer efter høring af medlemsstaterne og andre berørte parter.

38. Desuden skal medlemsstaterne støtte fødevaresektorens udvikling af nationale retningslinjer for god hygiejnepraksis og for anvendelse af HACCP-principperne [30]. Sådanne retningslinjer kan bidrage væsentligt til at forhindre de situationer, der er beskrevet i Rettens revisionsresultater på medlemsstatsniveau, og de svagheder, der er konstateret ved FVO’s inspektioner. I tre af de reviderede medlemsstater (Polen, Rumænien og Slovenien) havde de nationale erhvervssammenslutninger imidlertid ikke fastsat sådanne retningslinjer.

MANGEL PÅ SYSTEMATISK SAMARBEJDE MELLEM GD FOR SUNDHED OG FORBRUGERE OG EAHC

39. Uddannelsesemnerne og udformningen af kurser under initiativet "Bedre uddannelse — større fødevaresikkerhed" fastlægges af GD for Sundhed og Forbrugere og meddeles meget detaljeret til EAHC. I den undersøgte periode (baseret på revisionsbesøg indtil januar 2011) manglede der et systematisk samarbejde mellem EAHC og GD for Sundhed og Forbrugere om udformningen af disse kurser, hvilket skabte en risiko for, at den viden, som agenturet har opbygget i forbindelse med gennemførelsen af programmerne, ikke blev udnyttet.

MANGLER I GENNEMFØRELSEN AF "BEDRE UDDANNELSE - STØRRE FØDEVARESIKKERHED"

40. Med henblik på at harmonisere medlemsstaternes offentlige veterinærkontrol kan Kommissionen arrangere kurser for medlemsstaternes personale [31]. Uddannelsesinitativet "Bedre uddannelse — større fødevaresikkerhed" er udviklet af GD for Sundhed og Forbrugere og gennemføres af EAHC. For at sikre bedre kommunikation med medlemsstaterne afholdes der regelmæssigt møder mellem Kommissionen og medlemsstaternes nationale kontaktpunkter.

41. Det er et grundlæggende princip bag initiativets kurser, at de ikke skal erstatte de nationale uddannelsesprogrammer eller gives til alle ansatte i de kompetente myndigheder, men at de skal fremme en "train-the-trainer"-proces, hvor medlemsstaterne sørger for, at det personale, der har deltaget i kurserne, videregiver oplysningerne til deres veterinærtjenester. Princippet om "train-the-trainer" er endnu ikke fuldt gennemført på EU-plan. På nuværende tidspunkt er der hverken udarbejdet en fælles ramme for, hvordan formidlingsaktiviteterne skal gennemføres, eller fastsat kriterier for, hvordan resultaterne heraf skal overvåges på medlemsstatsniveau med henblik på opfølgning af disse aktiviteter.

42. I Ungarn og Rumænien har de nationale kontaktpunkter kun til opgave at fremsende oplysninger til Kommissionen om de fremskridt, der gøres, og de er ikke i stand til at overvåge uddannelsesprogrammet, give feedback og udbrede den relevante information.

43. Midtvejsevalueringen af "Bedre uddannelse — større fødevaresikkerhed" [32] viste, at uddannelsesaktiviteterne efter deltagernes mening var for teoretiske, og at der ikke var tilstrækkelig mange praktiske eksempler. Rettens revision i medlemsstaterne viste desuden, at der i de oplysninger, som deltagerne i kurserne efterfølgende udbredte i medlemsstaterne, ikke var tilstrækkelig mange praktiske eksempler, som kunne forbedre resultaterne og effekten af udbredelsesaktiviteterne på medlemsstatsniveau (jf. tekstboks 6).

44. En efterfølgende evaluering af "Bedre uddannelse — større fødevaresikkerhed", som efter planen skulle foreligge i 2011, var forsinket og forventes afsluttet i 2012.

TEKSTBOKS 6

KURSERNE BØR FORBEDRES

I de medlemsstater, som Retten besøgte under revisionen, anså de kompetente veterinærmyndigheder "Bedre uddannelse - større fødevaresikkerhed" for at være et meget nyttigt initiativ, men foreslog følgende forbedringer:

a) Kursusemnerne bør fornyes, eftersom de fleste inspektører på centralt niveau allerede har deltaget i de eksisterende kurser, og andre emner med relation til aktuelle spørgsmål bør dækkes for at sikre en harmoniseret tilgang til offentlig kontrol

b) Kursussprogene bør ændres, eftersom kurserne normalt kun tilbydes på engelsk, fransk eller tysk.

Myndighederne fremhævede, at det var vanskeligt at finde inspektører med de nødvendige sprogkundskaber til at deltage i disse kurser. Desuden var det ikke opfattelsen, at alle de virksomheder, som deltagerne skulle besøge i forbindelse med kurserne, overholdt de gældende hygiejnekrav eller viste eksempler på bedste praksis.

I Rumænien og Ungarn blev forslag til forbedringer af kurserne ikke taget i betragtning, fordi udvekslingen af oplysninger mellem de nationale kontaktpunkter og veterinærmyndighederne var mangelfuld.

PROCEDURER FOR ANVENDELSE AF EU-MIDLER

45. Retten undersøgte de procedurer, der er fastlagt for tildeling af EU-midler til slagterier med henblik på at lette implementeringen af hygiejnekravene. Retten konstaterede svagheder med hensyn til bæredygtighed og projektudvælgelse (punkt 46-50). Tabellen viser den finansiering, som Sapard ydede til slagterier for at bringe dem i overensstemmelse med EU’s hygiejnestandarder. Disse tiltag støttes på nuværende tidspunkt under ELFUL-foranstaltningen "Forøgelse af værdien af landbrugs- og skovbrugsprodukter" [33].

TABEL

SAPARD — FORANSTALTNINGEN "FORBEDRING AF FORARBEJDNINGEN OG AFSÆTNINGEN AF LANDBRUGSPRODUKTER OG FISKERIVARER"

Kilder:

Medlemsstat | Antal slagterier støttet af SAPARD under foranstaltningen | EU-bidrag til slagterier ydet af SAPARD under foranstaltningen (millioner euro) | Gennemsnitligt EU-bidrag pr. slagteri (millioner euro) | Antal godkendte slagterier pr. 31.12.2011 |

(A) | (B) | (C) | (D) = (C)/(B) | (E) |

Bulgarien [6666] | 42 | 29 | 0,69 | 108 |

Den Tjekkiske Republik [7777] | 30 | 4 | 0,13 | 239 |

Estland [7777] | 4 | 1 | 0,25 | 60 |

Letland [6666] | 4 | 1 | 0,25 | 78 |

Litauen [6666] | 9 | 12 | 1,33 | 78 |

Ungarn [7777] | 13 | 3 | 0,23 | 283 |

Polen [7777] | 77 | 22 | 0,29 | 1003 |

Rumænien [7777] | 51 | 40 | 0,78 | 156 |

Slovenien [7777] | 4 | 3 | 0,75 | 61 |

Slovakiet [7777] | 7 | 2 | 0,29 | 88 |

I alt | 241 | 117 | 0,49 | 2154 |

46. De nationale programmer indeholdt generelle bestemmelser om implementering, herunder forvaltning, overvågning og kontrol. Disse bestemmelser skulle foreligge, før Kommissionen godkendte Sapardprogrammerne.

47. I sin årlige aktivitetsrapport for 2008 tog Kommissionens GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter forbehold med hensyn til de forvaltnings- og kontrolsystemer, der blev anvendt i forbindelse med Sapard i Rumænien og Bulgarien. Forbeholdet var så alvorligt, at Kommissionen suspenderede betalingerne til de to medlemsstater. I Rumænien (hvor problemerne var størst), modtog 197 Sapardprojekter støtte under foranstaltningen "Forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter og fiskerivarer", og da Rettens revision fandt sted, var 104 af disse allerede blevet undersøgt af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) på grund af forhold vedrørende offentlige udbud. I 64 projekter blev der fundet alvorlige uregelmæssigheder, og det blev anbefalet at hele den offentlige støtte tilbagebetales. I 60 af disse projekter var der mistanke om svig, og de relevante retsmyndigheder blev underrettet.

SVAGHEDER MED HENSYN TIL DE FINANSIEREDE PROJEKTERS BÆREDYGTIGHED

48. Et af kriterierne for finansiering under Sapard var, at projekterne skulle overholde de nye hygiejne- og fødevaresikkerhedsstandarder, når investeringen var gennemført. Det var også et mål, at projekterne skulle være bæredygtige. De finansierede projekter skulle opretholde det aktivitetsniveau, der var fastsat som mål, i mindst fem år efter afslutningen af investeringen.

49. Retten noterede sig, at EU-midlerne bidrog til at omstrukturere slagterier med det formål at lette overholdelsen af EU’s hygiejnekrav og opretholde den økonomiske aktivitet. Kommissionens tjenester vurderede ikke specifikt, hvilken effekt de finansierede investeringer havde med hensyn til overholdelsen af de nye hygiejnestandarder. I alle de besøgte medlemsstater fandt Retten tilfælde, hvor aktiviteten ikke var blevet opretholdt i mindst 5 år, eller hvor det aktivitetsniveau, der var fastsat som mål, ikke var blevet nået (jf. tekstboks 7). Det reducerede effekten af den finansiering, der var ydet med henblik på at lette overholdelsen af hygiejnekravene på slagterierne.

UHENSIGTSMÆSSIGE TILDELINGSKRITERIER I FORBINDELSE MED SAPARDPROJEKTER

50. I Den Tjekkiske Republik var et af tildelingskriterierne i den delforanstaltning under Sapard, der ydede støtte til indførelse af risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP), at der skulle være oprettet et HACCP-team. Ansøgere, som i forvejen havde oprettet et HACCP-team og allerede var i gang med at anvende HACCP, blev derfor udvalgt frem for dem, der ikke havde gjort lige så store fremskridt og faktisk havde mere brug for støtte. Dette var ikke i overensstemmelse med målsætningen om at fremme indførelsen af HACCP. For så vidt angår to af de besøgte slagterier, der modtog støtte under denne delforanstaltning, var der kun anvendt to tildelingskriterier ved udvælgelsen af dem, nemlig at slagterierne havde oprettet et HACCP-team, og at de var ISO-certificeret. Sapardmidlernes bidrag til implementeringen af EU’s hygiejnelovgivning var således begrænset, eftersom virksomheder, der allerede var i gang med at udvikle procedurer med henblik på at overholde kravene, havde større chance for at blive udvalgt.

TEKSTBOKS 7

EKSEMPLER PÅ, AT DET PLANLAGTE AKTIVITETSNIVEAU IKKE VAR NÅET ELLER IKKE VAR OPRETHOLDT

I Rumænien var to af de fem besøgte slagterier (0,9 millioner euro i Sapardmidler) ikke nået op på den slagteaktivitet, der var fastsat som mål. Det skyldtes dels, at efterspørgslen på deres kødprodukter var mindre end forventet, dels at leverancerne af egnede dyr var mindre end forventet.

Et af de finansierede slagterier i Polen, som oprindelig var blevet udvalgt til besøg (0,7 millioner euro i Sapardmidler), havde indstillet driften i 2010 på grund af dårlige økonomiske resultater.

I Ungarn var der på en af de besøgte lokaliteter et svineslagteri, som modtog Sapardstøtte i 2003 (60000 euro), men ikke havde været i drift siden 2006. Fødevarevirksomhedslederen overførte slagteaktiviteten til et af sine andre slagterier. Betalingsorganet fik Sapardmidlerne tilbage, men formålet med EU-finansieringen var ikke blevet opfyldt.

KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER

51. Retten konstaterede, at de systemer, som Kommissionen og de kompetente myndigheder i de besøgte medlemsstater anvendte til overvågning af hygiejnekravene, generelt var hensigtsmæssigt udformet. Revisionen afslørede en række svagheder i anvendelsen af regler og procedurer i de besøgte medlemsstater. Desuden konstaterede Retten svagheder med hensyn til de finansierede projekters bæredygtighed og i udvælgelsen af dem. De konstaterede svagheder giver hverken hver for sig eller tilsammen anledning til at sætte spørgsmålstegn ved den generelle udformning af de systemer, der skal sikre, at hygiejnekravene opfyldes, men de viser, at kontrollen bør udføres grundigere på alle niveauer for at mindske de risici, der kan medføre alvorlige problemer med fødevaresikkerheden.

52. Kommissionen havde endnu ikke fuldt ud gennemgået implementeringen af hygiejnekravene i de lande, der har tiltrådt EU siden 2004 (punkt 24 og 25). På medlemsstatsniveau blev der konstateret svagheder i gennemførelsen af de flerårige nationale kontrolplaner, i veterinærkontrollen (punkt 26-28) og i fødevarevirksomhedsledernes implementering af hygiejnekravene (punkt 29-35).

ANBEFALING 1

Med hensyn til overvågningen af hygiejnekravenes implementering bør Kommissionen:

a) sørge for, at FVO afslutter opfølgningen af de anbefalinger til medlemsstaterne, som direktoratet fremsatte efter sin gennemgang af implementeringen af hygiejnepakken fra 2004

b) forbedre sin vejledning og overvågning vedrørende medlemsstaternes udarbejdelse og gennemførelse af de flerårige nationale kontrolplaner med henblik på at sikre et effektivt system for offentlig kontrol

c) tilskynde medlemsstaterne til at udføre effektiv veterinærkontrol, navnlig ved hjælp af uddannelsesforanstaltninger, FVO-inspektioner og gennemgang af medlemsstaternes rapporter

d) forbedre sin overvågning af medlemsstaternes kontrol med henblik på at minimere de svagheder, der blev konstateret under revisionen.

53. Retten konstaterede, at fødevarevirksomhedslederne fik utilstrækkelig støtte og vejledning, og at der var mangler i gennemførelsen af initiativet "Bedre uddannelse — større fødevaresikkerhed" (punkt 36-44).

ANBEFALING 2

Med hensyn til vejledning og uddannelse bør Kommissionen:

a) tilskynde medlemsstaterne til at udvikle nationale retningslinjer, der kan bidrage til at forhindre de mangler, der blev konstateret under revisionen

b) overveje, hvilke tiltag der kan forbedre uddannelsesforanstaltningerne, og afslutte evalueringen af initiativet "Bedre uddannelse — større fødevaresikkerhed"

c) sørge for effektiv kommunikation mellem sine tjenester med henblik på at forbedre uddannelsesforanstaltningerne

d) tilskynde medlemsstaterne til at tilbyde fødevarevirksomhedsledere mere vejledning og uddannelse.

54. Tildeling af EU-midler bidrager til implementeringen af EU’s hygiejnekrav, men der var problemer med projektudvælgelsen og de finansierede projekters bæredygtighed (punkt 45-50).

ANBEFALING 3

Med hensyn til anvendelse af EU-midler til at fremme implementeringen af hygiejnekravene på slagterierne i de lande, der har tiltrådt EU siden 2004, bør Kommissionen:

a) vejlede medlemsstaterne, så de tilskyndes til at anvende EU-midlerne effektivt, særlig i forbindelse med udvælgelse af bæredygtige projekter

b) evaluere effekten af den EU-finansiering, der er ydet til implementering af hygiejne- og fødevaresikkerhedsstandarderne

c) på grundlag af denne evaluering overveje, om der bør træffes yderligere foranstaltninger med henblik på at sikre høje hygiejnestandarder på slagterierne.

Vedtaget af Afdeling I, der ledes af Ioannis SARMAS, medlem af Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 25. juli 2012.

På Revisionsrettens vegne

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Formand

[1] Kilde: Forvaltningsorganet for Sundhed og Forbrugere http://ec.europa.eu/eahc/food/about.html

[2] Artikel 5 i forordning (EF) nr. 852/2004.

[3] Bilag I til forordning (EF) nr. 2073/2005.

[4] Artikel 17 i forordning (EF) nr. 178/2002.

[5] Afsnit V i forordning (EF) nr. 882/2004.

[6] http://ec.europa.eu/food/intro_da.htm

[7] KOM(1999) 719 endelig af 12. januar 2000.

[8] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1).

[9] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 1. Berigtiget i EUT L 226 af 25.6.2004, s. 3).

[10] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 55. Berigtiget i EUT L 226 af 25.6.2004, s. 22).

[11] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (EUT L 139 af 30. april 2004, s. 206. Berigtiget i EUT L 226 af 25.6.2004, s. 83).

[12] I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (EUT L 191 af 28.5.2004, s. 1), forstås ved "offentlig kontrol" alle former for kontrol, som den kompetente myndighed eller Fællesskabet gennemfører for at undersøge, om foderstof- og fødevarelovgivningen, samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne, overholdes korrekt.

[13] I henhold til definitionen i forordning (EF) nr. 853/2004 er et slagteri "en virksomhed, der slagter og slagtemæssigt behandler dyr, hvis kød er bestemt til konsum".

[14] Artikel 3 i forordning (EF) nr. 852/2004.

[15] Jf. definitionen af disse principper i glossaret.

[16] Rådets forordning (EF) nr. 1268/1999 af 21. juni 1999 om fællesskabsstøtte til førtiltrædelsesforanstaltninger inden for landbrug og udvikling af landdistrikter i ansøgerlandene i Central- og Østeuropa i førtiltrædelsesperioden (EFT L 161 af 26.6.1999, s. 87).

[17] Denne foranstaltning havde et samlet budget på 1025 millioner euro. Beløbet på 117 millioner euro til slagterier er et skøn, som Retten har foretaget på grundlag af de disponible oplysninger hos Kommissionen og medlemsstaterne.Støttesatserne under Sapard blev fastlagt og registreret på foranstaltningsniveau. Eftersom der ikke fandtes en særlig foranstaltning for slagterier, mangler der pålidelige og fuldstændige oplysninger om den finansiering, de modtog. Støtten fra Sapard var tilgængelig frem til 2006. Hvis et projekt ændres væsentligt inden for fem år efter datoen for den endelige betaling af Sapardbidraget, kan den kompetente myndighed i medlemsstaten kræve bidraget tilbagebetalt, før programmet afsluttes. I praksis afsluttes et Sapardprogram højst syv år efter den endelige betaling til projekterne. I de medlemsstater, der tiltrådte EU i 2004, et det således muligt at kræve tilbagebetaling frem til 2013. For Bulgarien og Rumænien blev den sidste udgiftsanmeldelse indsendt i 2009, og der kan kræves tilbagebetaling frem til 2016.

[18] Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80).

[19] Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 277 af 21.10.2005, s. 1).

[20] Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen, Rumænien, Slovenien og Slovakiet.

[21] F.eks. blev der udført audits vedrørende "Fødevarehygiejne — animalske fødevarer" i alle medlemsstater i 2006.

[22] Estland og Rumænien var endnu ikke dækket.

[23] I Ungarn indeholdt den flerårige nationale kontrolplan for eksempel ikke tilstrækkelige oplysninger om bestemte aspekter ved fjerkræsektoren, om de godkendte dyrlægers ansvar, om risikovurderingen og om det system, der blev anvendt til at fastlægge hyppigheden af den offentlige kontrol.I Rumænien indeholdt den flerårige nationale kontrolplan ikke tilstrækkelige oplysninger om, hvorvidt sanktionerne var effektive, forholdsmæssige og afskrækkende, prioriteringen af den offentlige kontrol var ikke beskrevet på en ensartet måde, og planen omfattede ikke procedurerne for kontrol af embedsdyrlægernes arbejde.I Slovenien indeholdt den flerårige nationale kontrolplan ikke tilstrækkelige oplysninger om procedurer til sikring af, at den offentlige kontrol var upartisk og ensartet, og planen var ufuldstændig.

[24] Artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 882/2004.

[25] Artikel 5 i forordning (EF) nr. 852/2004 (jf. også glossaret).

[26] Artikel 18, stk. 4, i forordning (EF) nr. 178/2002.

[27] Bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2073/2005 af 15. november 2005 om mikrobiologiske kriterier for fødevarer (EUT L 338 af 22.12.2005, s. 1).

[28] Artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 882/2004.

[29] Kapitel III i Rådets forordning (EF) nr. 852/2004.

[30] Artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 852/2004.

[31] Artikel 51, stk. 1, i forordning (EF) nr. 882/2004.

[32] "Intermediate Evaluation of the ‘Better Training for Safer Food’ training activities, Final Report", udarbejdet af Food Chain — Evaluation Consortium for GD for Sundhed og Forbrugere, 4. april 2009.

[33] Artikel 28 i forordning (EF) nr. 1698/2005. I alt blev der under denne foranstaltning ydet 1025 millioner euro til 1936 projekter.

[6666] Sapards årlige gennemførelsesrapporter og efterfølgende evalueringer.

[7777] Oplysninger sendt til Retten af medlemsstaternes betalingsorganer.

--------------------------------------------------

BILAG I

HYGIEJNE- OG FØDEVARESIKKERHEDSKRAV, DER SKAL OPFYLDES AF FØDEVAREVIRKSOMHEDSLEDERE

Lederen af en fødevarevirksomhed må kun markedsføre animalske produkter fremstillet i EU, hvis de udelukkende er tilberedt og håndteret i virksomheder, der opfylder de relevante krav i fødevarelovgivningen (forordning (EF) nr. 853/2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer).

De procedurer, der indføres af lederen af fødevarevirksomheden, skal sikre, at dyr, der ankommer til slagteriet, identificeres korrekt.

Slagterier skal have egnede, hygiejniske opstaldningsforhold.

Processerne skal udføres adskilt ved afstand eller på forskellige tidspunkter. Slagtekæderne skal sikre, at slagteprocessen skrider kontinuerligt frem, og at krydskontaminering mellem de forskellige dele af slagtekæden undgås.

Slagterier skal have faciliteter til at desinficere værktøj med mindst 82°C varmt vand eller et alternativt system med tilsvarende virkning.

Der skal være aflåselige faciliteter til kølelagring af tilbageholdt kød og separate aflåselige faciliteter til opbevaring af kød, der er erklæret uegnet til konsum.

Fødevarelokalernes grundplan, udformning, indretning, beliggenhed og dimensioner skal sikre:

a) at der er plads nok til, at alt arbejde kan udføres hygiejnisk, og at der er mulighed for god hygiejnemæssig praksis, som bl.a. indebærer beskyttelse mod kontaminering

b) at der er temperaturregulerede håndterings- og opbevaringsforhold

c) at der er et tilstrækkeligt antal håndvaske, der er hensigtsmæssigt placeret og specielt beregnet til håndvask (forordning (EF) nr. 852/2004 om fødevarehygiejne).

Der skal være forsyning af drikkevand i tilstrækkelig mængde, som skal anvendes, når det er nødvendigt for at sikre, at fødevarerne ikke forurenes.

Alle, der arbejder på steder, hvor der håndteres fødevarer, skal iagttage en høj grad af personlig renlighed og bære en passende, ren og, om nødvendigt, beskyttende beklædning.

Salmonella må ikke findes i fersk kød, og kravene vedrørende andre mikrobiologiske kriterier og prøveudtagning skal overholdes.

Der skal sørges for uddannelse af de personer, der håndterer fødevarer, og de personer, der er ansvarlige for at implementere HACCP-systemet.

--------------------------------------------------

BILAG II

SÆRLIGE KRAV I FORBINDELSE MED OFFENTLIG VETERINÆRKONTROL

Kapitel II i bilag II til forordning (EF) nr. 882/2004 fastsætter kravene i forbindelse med offentlig veterinærkontrol:

1. Den kompetente myndigheds organisation og forbindelserne mellem de centrale kompetente myndigheder og de myndigheder, som har fået til opgave at foretage offentlig kontrol

2. Forholdet mellem de kompetente myndigheder og de kontrolorganer, hvortil myndighederne har delegeret opgaver i forbindelse med offentlig kontrol

3. En erklæring om de mål, der skal nås

4. Personalets opgaver, ansvarsområder og forpligtelser

5. Procedurer for prøveudtagning, kontrolmetoder og -teknikker, analyse af resultater og deraf følgende afgørelser

6. Overvågnings- og opsynsprogrammer

7. Gensidig bistand i tilfælde af, at kontrollen kræver, at mere end én medlemsstat træffer foranstaltninger

8. Foranstaltninger, som skal træffes efter offentlig kontrol

9. Samarbejde med andre tjenester eller afdelinger, som kan have ansvar på relevante områder

10. Verifikation af, om prøveudtagningsmetoder, analysemetoder og detektionstest er hensigtsmæssige

11. Alle andre aktiviteter eller informationer, som kræves, for at den offentlige kontrol kan fungere effektivt.

--------------------------------------------------