1 • ' , "J 
I 
•,\&, 
\'i *"'i 
'•< • i 
-f|' i * ' 
I \ , . ' 
i ' !•* i , 
"i! ;'-, •c '• it** 
•ft ir KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 11.06.1998 
KOM(1998) 268 endelig udg. 
98/0166 (CNS) 
Forslag til 
RÅDETS HENSTILLING 
om begrænsning af befolkningens eksponering for 
elektromagnetiske felter 
0 Hz-300 GHz 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
INDLEDNING 
Moderne telekommunikation og den deraf følgende masseudbredelse af elektrisk og 
elektronisk udstyr, forøgelsen af antallet af højspændingsledninger samt interessen for 
og betænkeligheden ved virkningerne af elektromagnetiske felter er i de seneste år 
vokset betydeligt, og der efterlyses til stadighed foranstaltninger og retningslinjer på 
området. 
Der findes stråling af elektromagnetiske felter næste alle vegne. I forbindelse med 
sundhedsbeskyttelse skelnes der almindeligvis mellem ioniserende og ikke-ioniserende 
stråling. EU-bestemmelserne om ioniserende stråling er fastsat i henhold til Euratom-
traktaten. 
Ikke-ioniserende elektromagnetisk stråling omfatter ultraviolet stråling, synlig stråling 
og infrarød stråling (som tilsammen udgør optisk stråling) samt statiske og 
tidsvarierende elektromagnetiske felter. De forskellige strålingsformer og felter 
påvirker mennesker på mange forskellige måder, og der må foretages en omhyggelig 
vurdering af de eventuelle risici. 
Optisk stråling indebærer betydelige helbredsrisici for almenbefolkningen. Der er 
overbevisende videnskabelige vidnesbyrd om, at eksponering for sol medfører stor 
risiko for hudkræft og kan medvirke til, at der opstår grå stær. Afhængigt af 
individuelle forhold kan anden eksponering for ultraviolet stråling, f.eks. fra solarier og 
uafskærmede lamper, også indebære en risiko for en person, men generelt i langt 
mindre omfang end eksponering for sol. 
Hvad angår befolkningens eksponering for synlig stråling (lys) er den vigtigste kilde til 
øjenskader laserstråling, der f.eks. anvendes til udstillings- og underholdningsformål. 
Forskellige internationale organer har offentliggjort retningslinjer om begrænsning af 
eksponering for optisk stråling og anbefalinger med hensyn til sundhedsbeskyttelse, og 
de overvejes for øjeblikket på IlU-plan. 
Med hensyn til elektromagnetiske felter er der opstået betænkelighed vedrørende 
eventuelle helbredsvirkninger af eksponering for kunstigt frembragte felter. De akutte 
virkninger af eksponering for elektromagnetiske felter er generelt veldokumenterede, 
men der en løbende diskussion om, hvorvidt der er helbredsvirkninger på længere sigt, 
især kræft. I de fleste medlemsstater mødes myndighederne til stadighed af spørgsmål 
om sådanne virkninger. Det er dog ikke videnskabeligt påvist, at elektromagnetiske 
felter kan medføre kræft, og offentlighedens betænkelighed kan kun afhjælpes ved 
hjælp af målrettet forskning. Visse af de elektromagnetiske felters helbredsvirkninger er 
dog veldokumenterede, og for disses vedkommende findes der nationale og 
internationale forskrifter og retningslinjer, der tager sigte på at begrænse eller undgå 
eksponering, der kan give anledning hertil. 
Forskrifter og retningslinjer på dette område tager sigte på at udforme 
sundhedsbeskyttelsessystemer, der bygger på videnskabelige principper og kriterier, og 
de omfatter basisrestriktioner for begrænsning af eksponering og referenceniveauer 
med henblik på en relevant reaktion, hvis ikke basisrestriktionerne skal overskrides. 
Som grundlag for udarbejdelsen af basisrestriktioner og referenceniveauer anvendes 
oplysninger og videnskabelige data om kilder til og typer af elektromagnetiske felter og 
de helbredsvirkninger, eksponering kan medføre. De gennemgås i det følgende. 
KILDER TIL OG TYPER AF ELEKTROMAGNETISKE FELTER 
Befolkningen udsættes på arbejdet, og hvor de i øvrigt færdes, for forskellige 
elektromagnetiske felter, der stammer fra mange menneskeskabte kilder. 
Kilder til statiske elektriske og magnetiske felter 
Ud over de statiske elektriske og magnetiske felter i omgivelserne kan ny teknologi, 
bl.a. dataskærme og visse former for offentlig transport, f.eks. i tunnelbaner og 
sporvogne, som anvender jævnstrømsforsyning, medføre eksponering for statiske og 
langsomt tidsvarierende felter. 
Stærkstrø m s ledninger og elektriske apparater 
Den vigtigste kunstige kilde til ekstremt lavfrekvente felter (ELF) er 
højspændingsledninger og anordninger med strømførende ledninger. 1 bygninger nær 
højspændingsledninger er de elektriske felter ca. 10 - 100 gange lavere end udenfor, 
afhængigt af bygningens struktur og materialevalg. Magnetiske felter dæmpes ikke 
nævneværdigt af almindelige byggematerialer. Alle elektriske apparater i hjemmet og 
på arbejdspladsen er potentielle kilder til elektriske og magnetiske felter med 
netfrekvens (50/60 Hz). De magnetiske felter varierer fra fa tiendedele u/T til nogle fa 
mT nær ved apparatet og mindskes hurtigt ved større afstand. 
Jernbaner 
De fleste europæiske jernbaner er elektrificerede og anvender jævnstrøm eller 
vekselstrøm med frekvenser på 16 2/3 Hz eller 50 Hz. Den elektriske feltstyrke i et tog 
med vekselstrømsforsyning er således f.eks. kun på nogle fa V/m, mens feltstyrkerne på 
perronen kan være meget højere. De tilsvarende magnetiske feltstyrker på perronen og 
i toget er på fa tiendedele uT, når toget accelererer, og er stærkt tidsvariable. 
Radiosendere 
Radiosendere anvender frekvensområder fra ca. 145 kHz til 110 MHz for LF-, MF-, 
HF- og VHF-radio og fra 147 til 854 MHz for UHF-fjernsyn. Målinger ved en MF-
station med to sendere på 50 kW og to på 75 kW har vist, at de elektriske felter i en 
afstand af 30 m fra en 75 kW sendemast ligger på ca. 275 V/m. Der er generelt 
begrænset offentlig adgang til at komme tæt på radiosendeantenner. 
Celleopbygget radio 
Mobiltelesystemer kan opdeles i flere kategorier afhængigt af den type 
telekommunikationsnet, de anvender. Celleopbyggede mobiltelefonsystemer omfatter 
-3 
kommunikation lia håndholdte radiotelefoner eller bil-transceivere til stationære 
basisstat ioner. Analoge celleopbyggede systemer fungerer inden for frekvensområderne 
150, 200, 450 eller 900 MHz Det europæiske digitale system, der bygger på den 
europæiske GSM-standard, fungerer ved 900 MHz og er blevet anvendt siden 1992. Et 
nyt system, DCS 1800, fungerer ved 1800 MHz og har mange træk til fælles med 
GSM, og fremtidige systemer vil fungere ved endnu højere frekvenser. Eksponeringen 
for felter fra håndholdte mobiltelefoner omfatter generelt kun små områder på 
brugerens krop, i hovedet og hånden. 
Mo biltelefon basisstation er 
Basisstationer er almindeligvis monteret på tårne eller tage, og der bør være begrænset 
adgang til at komme helt tæt på antennerne. Sendeantennerne består af vertikale, 
kolineære dipolantennestave, der har en meget smal vertikal strålebredde. Antennernes 
inklination nedad er på under 10°, og befolkningens eksponering for hovedstråler er 
derfor i almindelighed ikke mulig inden for ca. 60 meters afstand, og 
eksponeringsniveauet for mennesker er i de fleste tilfælde meget lavt. 
Radar 
Radarsystemer anvender mikrobølgefrekvenser fra 500 MHz til ca. 15 GHz, visse 
systemer endda op til 100 GHz. Signalet adskiller sig fra de Heste andre kilder ved at 
være pulserende og have middeleffekt, der er mange gange svagere end spidseffekten. 
Radarantennerne er svagt retningsbestemte med hovedstråler, der kun er nogle fa 
grader brede. Mange af systemerne omfatter antenner, hvis retning dirigeres 
kontinuerligt ved horisontal rotation eller en vertikal bevægelse. 
Marint radarudstyr kan omfatte alt lige fra store installationer på supertankere til 
mindre mastmonteret udstyr på lystbåde. Under normale driftsforhold med roterende 
antenne kan det beregnes, at mere effektstærke systemers middeleffekttæthed inden for 
1 meter fra radarsystemets drejecirkel udgør under 10 W/m"2. 
ELEKTROMAGNETISKE FELTERS HELBREDSVIRKNINGER -
GRUNDLAG FOR EKSPONERINGSRESTRIKTIONER 
Når felter og krop forbindes, opstar der helbredsvirkninger. Der er fastlagt 
grundlæggende forbindelsesmekanismer, hvor statiske og tidsvarierende elektriske og 
magnetiske felter har direkte interaktion med levende materiale 
- forbindelse med statiske felter og ekstremt lavfrekvente felter (ELF) medfører 
mærkbare overfladeladninger for en eksponeret krop 
- forbindelse med statiske magnetiske felter ved hjælp af magnetisk induktion 
medfører elektrisk strøm og elektrisk spænding gennem blodkar; magnetomekaniske 
interaktioner medfører påvirkning af ferromagnetiske molekyler, magnetiske 
partikler og ferromagnetiske implantater, og elektroniske interaktionsprocesser kan 
medføre kemiske reaktioner 
United Nations Environment Programme/World Health Organization/International Radialion 
Protection Association. Electromagnetic fields (300 Hz lo 300 GHz). Geneva, World Health 
Organization; Environmental Health Criteria 137; 1993. 
- forbindelse med lavfrekvente elektriske felter medfører strøm af elektriske ladninger 
(elektrisk strøm), polarisering af bundne ladninger (der opstår elektriske dipoler) og 
reorientering af elektriske dipoler, der i forvejen findes i vævet 
- forbindelse med lavfrekvente magnetiske felter medfører inducerede elektriske felter 
og cirkulerende elektrisk strøm, der kan indebære elektrisk stimulering 
- absorption af energi fra elektromagnetiske felter på over ca. 100 kHz kan medføre 
betydelig opvarmning. 
Endvidere findes der to indirekte forbindelsesmekanismer: 
- kontaktstrømme eller transiente udladninger, der forekommer, når kroppen berører 
en genstand med en anden elektrisk spænding (dvs. når enten genstanden eller 
kroppen lades af et elektromagnetisk felt) 
- elektromagnetiske felters forbindelse med medicinsk udstyr, der bæres af et 
menneske. 
Kendskabet til helbredsvirkningerne, som begrænsningerne af eksponering bygger på, 
kan sammenfattes særskilt tor de forskellige frekvensområder. 
Helbredsvirkninger af statiske felter 
De fa forsøgsbaserede undersøgelser, der foretaget, af de biologiske virkninger af 
statiske elektriske felter giver ikke anledning til at formode, at der er negative 
virkninger for mennesker sundhed For de fleste personer opstår generende perception 
af elektriske overfladeladninger, der udløses direkte på kroppens overflade, ikke ved 
eksponering for statiske elektriske feltstyrker på under ca. 25 kV/m. 
Der er ikke ved forsøg blevet direkte påvist akutte negative virkninger for menneskers 
sundhed ved eksponering for statiske magnetiske felter på op til 2 T. Ifølge analyser af 
fastlagte interaktionsmekanismer skulle langtidseksponering for magnetisk fluxtæthed 
på 200 mT ikke have negative helbredsvirkninger. 
Helbredsvirkninger af tidsvarierende felter ved frekvenser på under 100 
kHz 
Der er ikke ved laboratorieundersøgelser af cellesystemer og animalske systemer blevet 
påvist negative helbredsvirkninger af lavfrekvente felter, når den inducerede 
strømtæthed er på 10 mA/m2 eller derunder. Ved større induceret strømtæthed (10-
100 mA/m2) er der blevet konstateret mere omfattende virkninger for vævet, såsom 
funktionelle forandringer i nervesystemet. 
Ved målinger af biologiske reaktioner ved laboratorieundersøgelser og hos frivillige 
forsøgspersoner er der kun i mindre omfang blevet påvist negative virkninger af 
lavfrekvente felter på de niveauer, som befolkningen i almindelighed udsættes for. Der 
er skønsmæssigt fastsat en grænse for strømtæthed på 10 mA/m2 ved frekvenser på op 
til 1 kHz for mindre virkninger for nervesystemfunktioner. Blandt frivillige 
forsøgspersoner er den almindeligste virkning af eksponering visuelle fosfener (følelse 
af en svag flimren for øjnene) og en mindre reduktion af hjertefrekvensen under eller 
umiddelbart efter eksponering for ekstremt lavfrekvente felter, men der er ikke noget, 
der tyder på, at sådanne forbigående virkninger skulle hænge sammen med en 
helbredsrisiko på lang sigt. Der er blevet observeret en reduceret natlig pineal 
melatonin-syntese hos flere arter af gnavere efter eksponering for svage ekstremt 
lavfrekvente elektriske og magnetiske felter, men der er ved undersøgelser under 
kontrollerede forhold af mennesker, der eksponeres for ekstremt lavfrekvente felter, 
ikke påvist konsekvente virkninger. 
Det er ikke ved forsøg entydigt blevet påvist, at ekstremt lavfrekvente magnetiske 
felter forårsager genetiske skader, og det er derfor overordentligt usandsynligt, at de 
skulle have kræftfremkaldende virkninger. Laboratorieundersøgelser tyder kun i ringe 
omfang på, at magnetiske felter med netfrekvens kan være kræftfremkaldende. Selv om 
der er behov for yderligere dyreforsøg for at undersøge eventuelle virkninger af 
ekstremt lavfrekvente felter for celleproducerede signaler eller for endokrin regulering 
- som begge kunne påvirke udviklingen afkræft ved at fremme spredning af kimceller -
må det konkluderes, at disse felters kræftfremkaldende virkninger ikke for øjeblikket er 
entydigt påvist, og at disse data ikke kan bruges som udgangspunkt for en udformning 
af retningslinjer for eksponering. 
Epidemiologiske data om kræftrisiko ved eksponering for ekstremt lavfrekvente felter 
(ELF) hos mennesker, der bor i nærheden af stærkstrømsledninger, tyder på en lidt 
forhøjet leukæmirisiko for børn. Undersøgelserne tyder imidlertid ikke på en 
tilsvarende forhøjet risiko for andre typer afkræft for børn eller for nogen kræftformer 
for voksne. Det vides ikke, hvorfor der skulle være en hypotetisk sammenhæng mellem 
borneleukæmi og bopæl i nærheden af stærkstrømsledninger. De epidemiologiske data, 
der ikke er blevet bekræftet af laboratorieundersøgelser, er ikke tilstrækkelige til, at der 
kan anbefales en begrænsning af eksponeringen. 
Der er blevet rapporteret om øget risiko for visse kræftformer, f.eks. leukæmi, 
nervevævskræft og i begrænset omfang brystkræft, blandt personer, der arbejder med 
elektriske installationer. I de fleste undersøgelser er stillingsbetegnelser blevet anvendt 
til at foretage en klassificering ifølge de formodede niveauer for eksponering for 
magnetiske felter. Ved nogle fa nyere undersøgelser er der imidlertid blevet anvendt 
mere sofistikerede metoder til vurdering af eksponering. Disse undersøgelser viser 
generelt en tendens til øget risiko for leukæmi eller hjernesvulster, men resultaterne er 
ikke konsekvente med hensyn til, hvilke kræftformer der er forøget risiko for. 
Oplysningerne giver ikke et tilstrækkeligt grundlag for retningslinjer for eksponering 
for ekstremt lavfrekvente felter. I et stort antal epidemiologiske undersøgelser er det 
ikke entydigt blevet påvist, at der skulle være negative virkninger for 
forplatningsevnen. 
Helbredsvirkninger af felter ved frekvenser på 100 kHz - 300 GHz 
De foreliggende forsøgsbaserede oplysninger viser, at eksponering i ca. 30 minutter af 
et menneske i hvile for elektromagnetiske felter, der frembringer en helkrops-SAR på 1 
- 4 W/kg medfører en stigning i kropstemperaturen på under 1 °C. Oplysninger om dyr 
viser en grænse for adfærdsreaktioner på samme SAR-niveau. Eksponering for mere 
intense felter med SAR-værdier på over 4 W/kg kan overstige kroppens 
varmereguleringskapacitet og medføre skadelig opvarmning af væv. Mange 
laboratorieforsøg med gnavere og menneskeaber har resulteret i en lang række 
vævsskader som følge af opvarmning af dele af kroppen eller hele kroppen med deraf 
følgende temperaturstigninger på over 1-2 "C. Forskellige vævstypers følsomhed over 
for termiske skader varierer meget, men grænsen for varige skader i selv de mest 
følsomme væv ligger på over 4 W/kg under normale miljøforhold. Disse data giver 
anledning til en grænse for erhvervsmæssig eksponering på 0,4 W/kg. hvilket giver en 
stor sikkerhedsmargen til andre begrænsende forhold, feks. høj lufttemperatur, 
luftfugtighed og fysisk aktivitetsniveau. 
Såvel laboratoriedata som resultaterne af begrænsede undersøgelser af mennesker viser 
klart, at termisk belastende miljøer og indtagelse af narkotika eller alkohol kan skade 
kroppens varmereguleringskapacitet. I lyset heraf bør der indføres sikkerhedsfaktorer, 
der kan yde eksponerede personer rimelig beskyttelse. 
Oplysningerne om menneskers reaktion over for højfrekvente elektromagnetiske felter, 
der medfører påviselig opvarmning, stammer fra kontrolleret eksponering af frivillige 
forsøgspersoner og fra epidemiologiske undersøgelser af arbejdstagere, der er 
eksponeret for kilder som feks. radar, medicinsk diatermiudstyr og plast svejsere. De er 
i fuld overensstemmelse med konklusionerne af laboratoriearbejdet, nemlig at negative 
biologiske virkninger kan forårsages af temperaturstigninger i vævet på over 1 °C. 
Epidemiologiske undersøgelser af eksponerede arbejdstagere og almenbefolkningen har 
ikke vist større helbredsvirkninger i forbindelse med typiske eksponeringsmiljøer. 
Skønt det epidemiologiske arbejde har visse mangler, feks. svag vurdering af 
eksponering, er det med undersøgelserne ikke blevet entydigt påvist, at typiske 
eksponeringsniveauer medfører negative virkninger for forplantningsevnen eller øget 
kræftrisiko hos eksponerede personer. Dette er i overensstemmelse med resultaterne af 
laboratorieundersøgelser af cellesystemer og animalske systemer, hvor der ikke er 
blevet påvist hverken teratogene eller kræftfremkaldende virkninger af eksponering for 
højfrekvente elektromagnetiske felter på ikke-termiske niveauer. 
Eksponering for tilstrækkeligt intense pulserende elektromagnetiske felter medfører 
visse forudsigelige virkninger, feks. mikrobølgers virkning for hørelsen og diverse 
adfærdsreaktioner. Epidemiologiske undersøgelser af eksponerede arbejdstagere og 
almenbefolkningen har kun givet fa oplysninger og har ikke vist nogen 
helbredsvirkninger. Der er blevet sat spørgsmålstegn ved meldinger om alvorlige 
nethindeskader, idet man ikke har kunnet reproducere resultaterne. 
Der er gennemført en lang række undersøgelser af de biologiske virkninger af 
amplitudemodulerede elektromagnetiske felter, hvoraf de fleste vedrører lave 
eksponeringsniveauer, og de har givet både positive og negative resultater. En grundig 
analyse af undersøgelserne viser, at AM-felternes virkninger varierer kraftigt afhængigt 
af eksponeringsparametrene, celle- og vævstyper samt biologiske endepunkter. 
Virkningerne for biologiske systemer af eksponering for amplitudemodulerede 
elektromagnetiske felter på ikke-termiske niveauer er generelt små og meget 
vanskelige at kæde sammen med eventuelle helbredsrisici. Det er ikke påvist, at disse 
felter omfatter frekvens- eller effekttæthedsintervaller, der udløser reaktion. 
Negative indirekte virkninger af højfrekvente elektromagnetiske felter, hvor mennesker 
berører metalgenstande, kan være stød og forbrændinger. Ved frekvenser på 100 kHz 
- 110 MHz (den øverste del af FM-radiobåndet) varierer grænsen for kontaktstrøm, 
der medfører virkninger fra perception til kraftig smerte, ikke særlig meget som en 
funktion af feltfrekvensen. Perceptionsgrænsen varierer fra 25 til 40 m A for personer af 
forskellig størrelse, og smertegrænsen varierer fra 30 til 55 mA. Over 50 mA kan der 
opstå alvorlige forbrændinger på vævet, hvor det berører en metallisk leder i feltet. 
Udformning af basisrestriktioner for befolkningens 
eksponering 
På grundlag af ovenstående oversigt over helbredsvirkningerne kan følgende 
konkluderes: 
- I et statisk magnetisk felt på 200 mT udgør den beregnede maksimale inducerede 
strømdensitet (i aorta) 44 mA/m2, hvilket ligger under det niveau, hvor der kan 
forventes negative hæmodynamiske eller cardiovaskulære virkninger. 
- Det centrale nervesystem kan påvirkes negativt af strømtætheder på over 10 mA/m2 
ved frekvenser fra ca. 5 Hz til 1 kHz og af større strømtætheder ved frekvenser over 
og under dette frekvensområde. Dette danner grundlag for basisrestriktioner for 
strømtæthed. 
For frekvenser over ca. 100 kHz kan der opstå negative biologiske virkninger som 
følge af temperaturstigninger i vævet på over 1 "C. Det danner grundlag for 
basisrestriktioner for specifik energiabsorptionshastighed (SAR) ved 
helkropseksponering og lokal eksponering. For frekvenser over 10 GHz omfatter 
energiabsorptionen kun den eksponerede krops overflade, og basisrestriktionerne 
vedrører således effekttætheden. 
- Grænserne for kontaktstrøm er stærkt frekvensafhængige mellem nogle Hz og 100 
kHz. 1 frekvensområdet 100 kHz - 110 MHz (den øverste del af FM-radiobåndet) 
varierer grænsen for kontaktstrøm, der medfører virkninger fra perception til kraftig 
smerte, ikke særlig meget som en funktion af feltfrekvensen. Der fastsættes 
referenceniveauer for såvel kontaktstrøm og induceret strøm, for at det kan fastslås, 
om der skal udvises forsigtighed for at undgå risiko for stød og forbrændinger. 
Usikkerhed i de videnskabelige oplysninger og udsving i menneskers følsomhed samt 
variationer i de faktiske eksponeringsforhold gør det nødvendigt, at der anvendes 
sikkerhedsfaktorer, når eksponeringsrestriktionerne opstilles. 
OVERSIGT OVER RELEVANTE FORANSTALTNINGER 
TRUFFET AF MEDLEMSSTATERNE 
Kun nogle fa rnedlemsstater har fastsat omfattende forskrifter og normer for 
beskyttelse af befolkningen for elektromagnetisk stråling. Da befolkningen bliver mere 
og mere opmærksom på emnet, overvejer flere medlemsstater imidlertid hurtigt at 
vedtage sundhedsbeskyttelsesforanstaltninger. Nogle medlemsstater har i den 
forbindelse oplyst, at de har behov for retningslinjer for sådanne 
sundhedsbeskyttelsesforanstaltningers art og omfang. 
Nogle medlemsstater har fastsat anbefalinger, og nogle har fastsat forskrifter, for lav-
og/eller højfrekvente elektromagnetiske felter. Kommissionen har udgivet en oversigt 
over bestemmelser og retningslinjer på området2. Generelt skelnes der i 
medlemsstaterne mellem bestemmelser om sundhedsbeskyttelse af arbejdstager og af 
almenbefolkningen. I en enkelt medlemsstat følges denne metode dog ikke, men der 
skelnes mellem voksnes og børns eksponering. 
OVERSIGT OVER RELEVANTE EU-FORSKRIFTER 
Folkesundhed 
Europa-Parlamentet vedtog i 1994 en beslutning om bekæmpelse af gener i forbindelse 
med ikke-ioniserende stråling3 og opfordrede Kommissionen til at foreslå 
foranstaltninger og standarder, der tager sigte på at begrænse arbejdstagernes og 
offentlighedens eksponering for ikke-ioniserende stråling. 
1 forbindelse med rammerne for en indsats til fremme af folkesundheden4 vedtog 
Kommissionen den 4. juni 1997 et forslag til et handlingsprogram 1999-2003 på 
fællesskabsplan om forureningsrelaterede sygdomme5, der tager hensyn til, at 
befolkningen ofte opfatter helbredsrisici, bl.a. ved eksponering for elektromagnetiske 
felter, markant anderledes end det, de videnskabelige kendsgerninger viser. 
Kommissionen forslog derfor, at dette problem skulle løses ved hjælp af målrettede 
aktioner, der skulle forbedre medlemsstaternes evne til at forstå befolkningens 
opfattelse af miljøbestemte helbredsrisici og skulle gøre det klarere, hvordan de 
vurderes og styres. 
Arbejdsmiljø 
Der er indført minimumsforskrifter vedrørende beskyttelse af arbejdstagerne mod 
eksponering i henhold til EF-traktatens artikel 118 A. 
Der blev ved Rådets direktiv 90/270/EØF vedtaget forskrifter for sikkerhed og 
sundhed i forbindelse med arbejde ved skærmterminaler6. Det fastsættes her, at 
arbejdsgiverne skal træffe hensigtsmæssige foranstaltninger for at arbejdsstationer (dvs. 
system bestående af skærm, tastatur, tilbehør og ydre enheder, herunder telefon, 
modem og printer) opfylder minimumsforskrifterne. Stråling, der ikke hidrører fra den 
synlige del af det elektromagnetiske spektrum, skal reduceres mest muligt af hensyn til 
beskyttelsen af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed. 
1 Rådets direktiv 92/85/EØF om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af 
sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide , fastsættes 
det, at arbejdsgiveren for alle arbejdsopgaver, som kan indebære en specifik risiko for, 
at arbejdstagere udsættes for agenser, herunder ikke-ioniserende stråling, 
2 Europa-Kommissionen, Non-ioni/ing radiation: Sources, exposure and health cfTccts, Kontoret for 
De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, 19%, ISBN 92-827-5492-8. 
3 EFT C 205 af 25.7.1994, s. 439. 
" KOM (93) 559 endelig udg. af 24.11.1193. 
5 EFT C 214 af 16.7.1997, s. 7-10. 
6 EFT L 156 af 21.6.1990, s. 14-18. 
7 EFTL 348 af 28.11.1992, s. 1-8. 
arbejdsprocesser eller arbejdsforhold, skal vurdere arten, omfanget og varigheden af 
belastningen, således at man kan afgøre, hvilke foranstaltninger der skal trætfes. 
Kommissionen forelagde endvidere i 1993 el forslag til Rådets direktiv om 
minimumsforskrifter i forbindelse med arbejdstagernes udsættelse for risici på grund af 
fysiske agenser8. De fysiske agenser, direktivet skulle gælde for, er støj, mekaniske 
vibrationer, optisk stråling samt andre elektromagnetiske felter og bølger. 
Direktivforslaget, der blev ændret efter udtalelse fra Europa-Parlamentet ved 
førstebehandlingen9, omfatter risici for arbejdstageres sundhed og sikkerhed som følge 
af virkningerne af elektriske felter og strøm og af absorption af energi som følge af 
eksponering for statiske og tidsvarierende elektriske og magnetiske felter med 
frekvenser på op til 300 GHz. 
Produktsikkerhed 
Der er på EF-plan fastsat væsentlige krav vedrørende emissioner fra maskiner i 
forbindelse med gennemførelsen af det indre marked, især i henhold til EF-traktatens 
artikel 100 A. I Rådets direktiv 73/23/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse 
spændingsgrænser10, særlig bilag I, er det fastsat, at elektrisk materiel kun må bringes i 
handelen, hvis det opfylder bestemte væsentlige krav, bl.a. forholdsregler, der skal 
sikre, at der ikke kan opstå temperaturer, lysbuer eller udstrålinger, som ville kunne 
fremkalde fare. 
Rådets direktiv 89/336/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning 
om elektromagnetisk kompatibilitet11 tager sigte på at undgå elektromagnetiske 
forstyrrelser med henblik på at beskytte apparater som f.eks. telekommunikationsnet, 
industrielt udstyr, medicinske og videnskabelige apparater, informationsteknologisk 
udstyr samt husholdningsapparater og elektronisk husholdningsudstyr. Derfor skal 
apparater, der er omfattet af direktivet, konstrueres således, at de elektromagnetiske 
forstyrrelser, de frembringer, ikke må være større, end at det ikke generer anvendelsen 
af radio- og telekommunikationsudstyr og andre apparater, og apparatet skal have en 
passende immunitet for elektromagnetiske forstyrrelse, således at det kan anvendes 
som tilsigtet. 
Vurdering af virkning på miljøet 
Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters 
indvirkning på miljøet12, ændret ved Rådets direktiv 97/1 l/EF13, gælder bl.a. også for 
anlæg af stærkstrømsluftledninger med en spænding på mindst 220 kV og en længde på 
over 15 km. Det betyder, at bygherren skal give oplysninger om påtænkte 
foranstaltninger med henblik på at undgå, nedbringe og om muligt neutralisere 
væsentlige skadelige virkninger samt en oversigt over de væsentligste alternativer, som 
bygherren har undersøgt, og oplysninger om de vigtigste grunde til valget. 
* EFT C 77 af 18.3.1993, s. 12-29. 
'' EFT C 230 af 19.8.1994, s. 3-29. 
10 EFT L 77 af 26.3.1973, s. 29-33. 
" EFT l, 139 af 23.5.1989, s. 19-26. 
12 EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40-48. 
11 EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5-15. 
-10 
For at supplere bestemmelserne i direktiv 97/11/EF har Kommissionen fremsat et 
forslag til Rådets direktiv om vurdering af bestemte planers og programmers virkning 
pii miljøet . Forslaget vedrører planer og programmer, som er et led i 
beslutningsprocessen for fysisk planlægning med henblik på at fastlægge rammerne for 
efterfølgende anlægstilladelser, herunder strategiplaner og -programmer inden for 
energi-, transport- og telekommunikationssektorerne. 
Forskning 
En række forskningsaktiviteter vedrørende elektromagnetiske felter gennemføres eller 
er blevet gennemført under EF's fjerde rammeprogram for teknologisk forskning, 
udvikling og demonstration (1994-1998)15. Der har især været projekter under Biomed 
2 og COST og programmerne vedrørende standarder, måling og afprøvning, hvoraf 
nogle fortsat er i gang. 
Mulighederne for negative helbredsvirkninger ved eksponering for radiofrekvenser blev 
også behandlet i Kommissionens grønbog om en fælles strategi for mobil- og 
personkommunikation10. Som følge af og som svar på Europa-Parlamentets beslutning 
om bekæmpelse af gener i forbindelse med ikke-ioniserende stråling bekræftede 
Kommissionen, at der er behov for yderligere forskning på området, og en 
arbejdsgruppe har for Kommissionen udarbejdet et relevant forslag med anbefalinger 
vedrørende epidemiologisk, biofysisk og biologisk forskning og vedrørende forskning i 
eksponeringssystemer og dosimetri. De foreslåede forskningsemner omfatter også 
virkninger for immunsystemet og i forbindelse med nervesystemet samt genetiske og 
kræft relaterede virkninger. Det er spørgsmål, som befolkningen og Europa-
Parlamentet har været og er særdeles optaget af. 
Kommissionen tog hensyn til eksperternes anbefalinger og behovet for forskning i 
helbredsvirkninger af eksponering for andre frekvenser, da den udarbejdede forslaget 
til femte rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, 
teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002)18. Kommissionen erkender 
endvidere, at det er vigtigt med risikovarsling på dette område på grund af 
usikkerheden ved langtidsvirkningerne, og den har fremsat forslag om forskning, der 
skal give større forståelse for befolkningens risikoopfattelse og risikovurderingen, -
varslingen og -styringen. 
DE FORESLÅEDE ANBEFALINGER 
Som følge af EU's stadigt større engagement i forbindelse med at fremme aktiviteter på 
områder, hvor befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter kan forøges, og 
på grund af den voksende betænkelig over virkningerne hos beslutningstagere, 
personer, der arbejder i sundhedssektoren, interessegrupper og almenbefolkningen er 
14 KOM (96) 511 endelig udg. og EFT C 129 af 25.4.1997, s. 14. 
15 EFT L 126 af 18.5.1994, s. 1-33. 
16 KOM(94) 145 endelig udg. 
17 Dokumentet "studyhr.doc" kan downloadcs fra internetadressen 
hllp://www.ispo.ccc.be/infosoç/leleçompo|iy/cii> 
,K KOM (97) 142 endelig udg. og EFT C 173 af 7.6.1997, s. 10. 
11 
det tvingende nødvendigt, at der søges udarbejdet nogle alment accepterede principper 
herfor på EU-plan. 
Når der findes krav, der kun gælder i visse medlemsstater, indebærer det 
forskelligartede ordninger for beskyttelse af befolkningen mod elektromagnetiske 
felter. De eksisterende forskelle mellem medlemsstaternes forskrifter og retningslinjer 
bidrager til en følelse af forvirring og usikkerhed hos man EU-borgere og er med til at 
svække tilliden til sundhedsmyndighederne. I overensstemmelse med målsætningen om 
at bidrage til at virkeliggøre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau for EU-borgerne og 
under hensyntagen til medlemsstaternes tiltag på området anser Kommissionen det for 
nødvendigt at foreslå nogle fælles rammer for beskyttelse af befolkningen mod 
elektromagnetiske felter. Sådanne rammer kan fastsættes ved en rådshenstilling i 
henhold til EF-traktatens artikel 129, og den bør omhandle de generelle principper for 
begrænsning af eksponering, således at negative helbredsvirkninger kan forebygges. 
Formålet med en rådshenstilling er således at sikre alment accepterede rammer for et 
højt niveau for beskyttelse mod befolkningens eksponering for elektromagnetiske 
felter, ved at der etableres et beskyttelsessystem, der bygger på de basisreslriktioner og 
referenceniveauer, der er udarbejdet på internationalt plan af de største eksperter på 
området. De foreslåede anbefalinger for basisrestriktioner og referenceniveauer bygger 
på rådgivning fra International Commission on Non-lonizing Radiation Protection 
(1CN1RP) og de bedste foreliggende videnskabelige data. De omfatter eksponering af 
enkeltpersoner og ikke emissioner fra specifikke anordninger eller udstyr. 
Det er ikke meningen, at henstillingen skal omfatte erhvervsmæssig eksponering eller 
patienters og frivillige forsøgspersoners eksponering under medicinske undersøgelser 
og behandlinger. Forslaget omfatter heller ikke problemer i forbindelse med 
elektromagnetisk kompatibilitet og interferens med medicinsk udstyr. Det er 
medlemsstaternes opgave - under hensyntagen til EU-bestemmelserne på området - at 
indføre et omfattende beskyttelsessystem på området, som omfatter nærmere 
bestemmelser og retningslinjer ikke blot for eksponering af enkeltpersoner, men også 
emissioner fra udstyr og den dermed forbundne indsats. 
De anbefalede basisrestriktioner er udelukkende baseret direkte på konstaterede 
helbredsvirkninger. Det anbefales, at referenceniveauerne anvendes ved vurdering i 
praksis af eksponering1''. Overholdelse af referenceniveauerne sikrer overholdelse af 
basisrestriktionen. Selv om den målte værdi overstiger referenceniveauet, indebærer 
det ikke nødvendigvis, at basisrestriktionen overskrides. Det skal dog i sådanne tilfælde 
fastslås, om basisrestriktionen er overholdt. 
Det anbefales, at der gennemføres en vurdering af eksponeringsforholdene, hvis der 
opstår en overskridelse af referenceniveauerne. Det er medlemsstaternes opgave at 
iværksætte sådanne vurderinger og opfølgning. Ved vurderingen af de faktiske 
eksponeringsforhold bør der tages højde for kriterier som feks. hvor længe 
eksponering varer, hvilke kropsdele der eksponeres, antal eksponerede personer og 
deres alder og sundhedstilstand. Medlemsstaterne skal beslutte, hvordan opfølgningen 
19 Der er blevet foreslået en lignende ordning vedrørende forskrifter til beskyttelse af arbejdstageres 
sikkerhed og sundhed, hvor der fastsættes tærskelniveaucr og aktionsniveauer. 
-12-
skal foregå under hensyntagen til de specifikke eksponeringsforhold, som måske 
kræver foranstaltninger som f.eks. oplysning til den eksponerede befolkning, 
fastsættelse af minimumsafstand til eksponeringskildcn, ændringer af en given kildes 
montering, udformning eller anvendelse Medlemsstaterne kan beslutte at tage 
costbenefit-aspekter i betragtning, når der iværksættes en sådan indsats med 
eksponering af almenbefolkningen. 
Endelig foreslår Kommissionen, for at den i tide kan danne sig et overblik over 
eksisterende forskrifter og faktiske eksponeringsforhold samt videnskabelige eller 
teknologiske tiltag, der kræves hurtig reaktion, at medlemsstaterne udarbejder 
rapporter om deres forskrifter og retningslinjer på det område, henstillingen omfatter, 
med angivelse af, hvordan henstillingen er blevet taget i betragtning, og at 
Kommissionen fremlægger en samlet rapport på grundlag af medlemsstaternes 
rapporter. 
13-
FORSLAG TIL 
RÅDETS HENSTILLING 
om begrænsning af befolkningens eksponering for 
elektromagnetiske felter 
0 Hz-300 GHz 
(forelagt af Kommissionen) 
-14 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig 
artikel 129, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet2, og 
ud fra følgende betragtninger: 
1. Ifølge traktatens artikel 3, litra o), skal Fællesskabets virke indebære et bidrag 
til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau; 
2. Europa-Parlamentet opfordrer i sin beslutning om bekæmpelse af gener i 
forbindelse med ikke-ioniserende stråling'* Kommissionen til at træffe 
foranstaltninger, der tager sigte på at begrænse arbejdstagernes og 
offentlighedens eksponering for ikke-ioniserende stråling; 
3. der findes EF-minimumsforskrifter til beskyttelse af arbejdstageres sikkerhed og 
sundhed for så vidt angår elektromagnetiske felter i forbindelse med arbejde 
ved skærmterminaler4; der er iværksat foranstaltninger til forbedring af 
sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, 
som lige har født, eller som ammer5, ifølge hvilke arbejdsgiverne bl.a. har pligt 
til at vurdere aktiviteter, der indebærer en særlig risiko for eksponering for 
ikke-ioniserende stråling; der er stillet forslag til minimumsforskrifter 
beskyttelse af arbejdstagere mod fysiske agenser6, som omfatter 
foranstaltninger mod ikke-ioniserende stråling; 
4. befolkningen i EF skal beskyttes mod velunderbyggede, negative 
helbredsvirkninger, der kan skyldes eksponering for elektromagnetiske felter; 
5. foranstaltninger vedrørende elektromagnetiske felter bør give alle EU-borgere 
et højt beskyttelsesniveau; medlemsstaternes bestemmelser på området bør tage 
udgangspunkt i alment accepterede rammer, for at en ensartet beskyttelse kan 
sikres i hele EU; 
1 EFT 
2 EFT 
3 EFT C 205 af 25.7.1994, s. 439 
" EFT L 156 af 21.6.1990, s. 14-18. 
s EFT L 348 af 28.11.1992, s. 1 -8. 
15-
6. ifølge nærhedsprincippet kan nye foranstaltninger på de områder, der ikke hører 
ind under Fællesskabets enekompetence, såsom beskyttelse af befolkningen 
mod ikkc-ionisci ende stråling, kun trælles af Fællesskabet, hvis målene for den 
påtænkte handling på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger 
bedre kan gennemføres af Fællesskabet end af medlemsstaterne; 
7. fællesskabsrammer for beskyttelse af befolkningen mod elektromagnetiske 
felter bør fastsættes i en henstilling fra Rådet til medlemsstaterne; 
8. rammerne bør baseres på den bedste foreliggende videnskabelige viden og 
rådgivning på området og bør omfatte basisrestriktioner og referenceniveauer 
for eksponering for elektromagnetiske felter; 
9. sådanne basisrestriktioner og referenceniveauer bør gælde for al stråling fra 
elektromagnetiske felter, undtagen optisk stråling og ioniserende stråling; for så 
vidt angår optisk stråling bør der fortsat indhentes supplerende relevant 
videnskabelig information og rådgivning, og for så vidt angår ioniserende 
stråling findes der i forvejen fællesskabsbestemmelser; 
10. tilslutning til de anbefalede restriktioner og referenceniveauer bor sikre et højt 
beskyttelsesniveau vedrørende velunderbyggede helbredsvirkninger, der kan 
skyldes eksponering for elektromagnetiske felter, men udelukker ikke 
nødvendigvis interferens med eller virkninger for medicinsk udstyr, såsom 
metalproteser, pacemakere og defibrillatorer og øresneglsimplantationer; der 
kan opstå interferens med pacemakere ved niveauer, der ligger under de 
anbefalede referenceniveauer, og der bør i den henseende træffes 
forholdsregler, der dog ligger ud over denne henstillings anvendelsesområde; 
11. i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet skal denne henstilling 
omfatte generelle principper og metoder vedrørende beskyttelse af 
enkeltpersoner, mens det er medlemsstaternes opgave at fastsætte nærmere 
regler om kilder og praksis, der kan medføre eksponering for elektromagnetiske 
felter, og afgøre, om eksponeringsforholdene for enkeltpersoner er 
erhvervsrelaterede eller ej under hensyntagen til og i overensstemmelse med 
6 EFT C 77 af 18.3.1993, s. 12 og EFT C 230 af 19.8.1994, s. 3-29. 
-16-
fællesskabsbestemmelserne om beskyttelse af arbejdstageres sikkerhed og 
sundhed; 
12. medlemsstaterne kan fastsætte et højere sundhedsbeskyttelsesniveau end det, 
der er fastsat i denne henstilling; 
13. der bør udarbejdes rapporter på nationalt plan og på EF-plan om 
medlemsstaternes foranstaltninger på området, uanset om de er bindende eller 
ej, og uanset hvordan der er taget hensyn til denne henstilling; 
14. for at styrke opmærksomheden på risici og beskyttelsesforanstaltninger mod 
elektromagnetiske felter bør medlemsstaterne fremme oplysning og praktisk 
vejledning på området, navnlig med hensyn til udformning, montering eller 
anvendelse af udstyr med henblik på at opnå, at eksponeringsniveauerne ikke 
overskrider de anbefalede restriktioner; 
15. der bør lægges vægt på relevant viden om og varsling af risici i forbindelse med 
elektromagnetiske felter under hensyntagen til befolkningens opfattelse af 
sådanne risici; 
16. medlemsstaterne bør tage hensyn til de fremskridt, der er sket inden for 
videnskabelig viden og teknologi med hensyn til beskyttelse mod ikke-
ioniserende stråling; disse anbefalinger bør revideres, især på grundlag af 
rådgivning fra kompetente internationale organisationer, såsom International 
Commission on Non-Ionizing Radiation Protection -
17 
HENSTILLER: 
I. at medlemsstaterne i forbindelse med denne henstilling tillægger de fysiske 
størrelser, der er omhandlet i bilag IA., den værdi, der er fastlagt i bilaget 
II. at medlemsstaterne med henblik på at sikre et højt niveau for 
sundhedsbeskyttelse mod eksponering for elektromagnetiske felter 
a) vedtager bestemmelser om basisrestriktioner og referenceniveauer 
på grundlag af bilag IB. 
b) træffer foranstaltninger mod kilder og metoder, der medfører, at 
befolkningen eksponeres for elektromagnetiske felter, på grundlag af 
de pågældende bestemmelser 
c) søger at sikre overholdelse af basisrestriktionerne, der er omhandlet 
i bilag II, med hensyn til befolkningens eksponering 
III. at medlemsstaterne for at lette og fremme overholdelse af 
basisrestriktionerne i bilag II 
a) anvender de referenceniveauer, der er omhandlet i bilag III, 
vedrørende vurdering af eksponering med henblik på at afgøre, om 
der er mulighed for, at basisrestriktionerne overskrides 
b) foretager en vurdering af forhold, hvor der er tale om kilder med 
mere end én frekvens, i overensstemmelse med formlerne i bilag IV, 
både med hensyn til basisrestriktioner og referenceniveauer 
IV. at medlemsstaterne med henblik på at øge kendskabet til risici og 
beskyttelse mod eksponering for elektromagnetiske felter 
informerer befolkningen på en relevant måde om elektromagnetiske felters 
virkninger for sundheden og om forholdsregler herimod 
18 
V. at medlemsstaterne med henblik på at øge kendskabet til elektromagnetiske 
felters helbredsvirkninger 
fremmer og skalfer overblik over forskning i elektromagnetiske felter og 
menneskers sundhed som led i de nationale forskningsprogrammer under 
hensyntagen til anbefalingerne og forskningsindsatsen på fællesskabsplan og 
på internationalt plan 
VI. at medlemsstaterne med henblik på at bidrage til, at der etableres et 
sammenhængende system til beskyttelse mod risici for eksponering for 
elektromagnetiske felter, 
udarbejder rapporter om vedtagelsen og gennemførelsen af de 
foranstaltninger, de træller på området i henhold til denne henstilling, og 
forelægger dem for Kommissionen efter en periode på tre år efter 
vedtagelsen af denne henstilling med angivelse af, hvordan 
foranstaltningerne har taget den i betragtning, og 
OPFORDRER 
Kommissionen til at udarbejde en rapport om Fællesskabet som helhed 
under hensyntagen til medlemsstaternes rapporter og til at være 
opmærksom på de spørgsmål, denne henstilling omhandler, med henblik på 
at ændre og ajourføre henstillingen. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 
Formand 
19 
BILAG I 
DEFINITIONER 
I denne henstilling omfatter begrebet "elektromagnetiske felter" statiske felter, 
ekstremt lavfrekvente felter (ELF) og højfrekvente felter, herunder mikrobølger, inden 
frekvensområdet 0-300 GHz. 
A. Fysiske størrelser 
I forbindelse med eksponering for elektromagnetiske felter anvendes der normalt otte 
fysiske størrelse: 
1. Konlaktslrom (A) mellem et menneske og en genstand udtrykkes i ampere (A). En 
ledende genstand i et elektrisk felt kan lades af feltet. 
2. Slrømtælhed (J) defineres som den strøm, der går gennem tværsnittet af en enhed 
vinkelret på udbredelsesretningen i en leder med en vis udstrækning, som f.eks. det 
menneskelige legeme eller dele heraf, udtryk i ampere pr. kvadratmeter (A/m2). 
3. Elektrisk feltstyrke er en vektorstørrelse (E), der svarer til den kraft, der virker på 
en ladet partikel uafhængigt af dens rumlige bevægelse. Den udtrykkes i volt pr. 
meter (V/m). 
4. Magnetisk feltstyrke er en vektorstørrelse (H), der sammen med den magnetiske 
fluxtæthed kendetegner et magnetisk felt uafhængigt af den rumlige placering. Den 
udtrykkes i ampere pr. meter (A/m). 
5. Magnetisk fluxtæthed er en vektorstørrelse (B), der svarer til den kraft, der virker 
på ladninger i bevægelse; den udtrykkes i tesla (T). I frit rum og i biologisk 
materiale kan magnetisk fluxtæthed og magnetisk feltstyrke omregnes til hinanden 
ved hjælp af ligningen I A m"1 = 47i 10"7 T. 
6. Effekttæthed (S) er den relevante størrelse, der anvendes ved meget høje frekvenser, 
hvor der er lav indtrængningsdybde i kroppen. Der er tale om strålingseffekten 
vinkelret på en overflade divideret med overfladens areal, og den udtrykkes i watt 
pr. kvadratmeter (W/m2). 
7. Specifik energiabsorption (SA) defineres som den energi, der absorberes pr. 
masseenhed af biologisk væv, udtrykt i joule pr. kilogram (J/kg). I denne henstilling 
anvendes begrebet til at skelne mellem ikke-termiske virkninger og pulserende 
mikrobølgestråling. 
8 Specifik energiabsorptionshastighed (SAR) som gennemsnit i hele kroppen eller i 
dele af kroppen defineres som den hastighed, hvormed energi absorberes pr. 
masseenhed af biologisk væv, udtrykt i watt pr. kilogram (W/kg). Helkrops-S AR er 
bredt accepteret som udtryk for negative termiske virkninger ved eksponering for 
højfrekvente felter. Ud over den gennemsnitlige helkrops-SAR er det nødvendigt 
med lokale SAR-værdier med henblik på at vurdere og begrænse for stor afsættelse 
af energi i mindre dele af kroppen som følge af særlige eksponeringsforhold. 
Sådanne forhold kan f.eks. være: en jordforbundet person eksponeret for 
20-
radiobølger i det lave MHz-område og eksponerede personer i nærheden af en 
antenne. 
Blandt disse størrelse kan magnetisk fluxtæthed, kontaktstrøm, elektrisk og magnetisk 
feltstyrke og effekttæthed måles direkte. 
B. Basisrestriktioner og referenceniveauer 
Når restriktioner baseret på en vurdering af elektromagnetiske felters mulige 
helbredsvirkninger skal anvendes, bør der skelnes mellem basisrestriktioner og 
referenceniveauer. 
- Basisrestriktioner. Restriktioner vedrørende eksponering for tidsvarierende 
elektriske, magnetiske og elektromagnetiske felter, der er baseret direkte på 
konstaterede helbredsvirkninger og biologiske overvejelser, benævnes 
"basisrestriktioner". Afhængigt af feltets frekvens specificeres restriktionerne ved 
hjælp af de fysiske størrelser magnetisk fluxtæthed (B), strømtæthed (.1), specifik 
energiabsorptionshastighed (SAR), og effekttæthed (S). Magnetisk fluxtæthed og 
effekttæthed kan umiddelbart måles hos eksponerede personer. 
- Referenceniveauer. Referenceniveauerne anvendes ved vurdering i praksis af 
eksponering med henblik på at afgøre, om der er mulighed for, at 
basisrestriktionerne overskrides Nogle referenceniveauer er afledt fra relevante 
basisrestriktioner ved hjælp af målinger og/eller beregningsmetoder, andre vedrører 
perception og negative indirekte virkninger af eksponering for elektromagnetiske 
felter. De afledte størrelser er elektrisk feltstyrke (E), magnetisk feltstyrke (H), 
magnetisk fluxtæthed (B), effekttæthed (S) og strøm på lemmer (IL). Størrelser, der 
vedrører perception og andre indirekte virkninger er (kontakt-)strøm (Ic) og, for 
pulserende felter, specifik energiabsorption (SA). I en givet eksponeringssituation 
kan målte eller beregnede værdier af de enkelte størrelser sammenlignes med det 
relevante referenceniveau. Overholdelse af referenceniveauet sikrer overholdelse af 
basisrestriktionen. Selv om den målte værdi overstiger referenceniveauet, indebærer 
det ikke nødvendigvis, at basisrestriktionen overskrides. Det skal dog i sådanne 
tilfælde fastslås, om basisrestriktionen er overholdt. 
Denne henstilling indeholder ikke kvantitative restriktioner vedrørende statiske 
elektriske felter. Det anbefales dog, at generende perception af elektriske 
overfladeladninger og gnistudladninger, der forårsager belastning og gener, bør 
undgås. 
Nogle størrelser, f.eks. magnetisk fluxtæthed (B) og effekttæthed (S) anvendes ved 
visse frekvenser som såvel basisrestriktioner som referenceniveauer (jf. bilag II og III). 
21-
BILAG II 
BASISRESTRIKTIONER 
Afhængigt af frekvens anvendes følgende fysiske størrelse 
(dosimetriske/eksposimetriske størrelser) til at angive basisrestriktioner vedrørende 
elektromagnetiske felter. 
Mellem 0 og 1 Hz fastsættes der basisrestriktioner vedrørende magnetisk fluxtæthed 
for statiske magnetiske felter (0 Hz) og strømtæthed for tidsvarierende felter indtil 1 
Hz med henblik på at undgå virkninger for hjerte-kar- og centralnervesystemet. 
Mellem 1 Hz og 10 MHz fastsættes der basisrestriktioner vedrørende strømtæthed med 
henblik på at undgå virkninger for nervesystemets funktioner. 
Mellem 100 Hz og 10 GHz fastsættes der basisrestriktioner vedrørende SAR med 
henblik på at undgå helkropsvarmestress og lokal opvarmning af væv. 1 
frekvensområder 100 kHz - 10 MHz fastsættes der restriktioner vedrørende såvel 
st rumtæthed som SAR. 
Mellem 10 GHz og 300 GHz fastsættes der basisrestriktioner vedrørende strømtæthed 
med henblik på at undgå opvarmning af væv på eller nær kroppens overflade. 
Basisrestriktionerne, jf tabel I, fastlægges således, at der tages højde for 
usikkerhedsmomenter i forbindelse med særligt følsomme personer og miljøforhold og 
for, at befolkningens alder og sundhedstilstand varierer. 
22 
Tabel 1: Basisrestriktioner for elektriske, magnetiske og elektromagnetiske felter 
(0-300 GHz) 
Frckvensomradc Magnctisk 
flux­
tæthed 
(mT) Strom-
tæthed 
(mA/m2) 
(rms) Gcnncmsnit-
lig helkrops-
SAR (W/kg) Lokal SAR 
(hoved og 
krop) 
(W/kg) Lokal SAR 
(lemmcr) 
(W/kg) EfTekt-
tacthcd, 
S 
(W/m2) 
8 
8/f 
2 
r/5()<) 
f/50() 0,08 
0,08 0 Hz 40 
>()-! Hz 
1-4 11/ 
4 - 1000 Hz 
1000 Hz-100 kHz -
100 kHz - 10 MHz - f/500 0,08 2 4 
10 MHz-10 GHz - - 0,08 2 4 
10 - 300GHz -- — » 10_ 
Bemærkninger 
1. /er frekvensen i Hz. 
2. Basisrestriktionen for strømtæthed har til formål at beskytte mod akutte følger af 
eksponeringen for centralnervesystemets væv i hoved og krop, og den har en 
indbygget sikkerhedsfaktor. 
3. På grund af kroppens elektriske heterogenitet beregnes strømtæthed som 
middelværdier i et tværsnit på 1 cm2 vinkelret på udbredelsesretningen. 
4. Ved frekvenser på op til 100 kHz kan spidsværdierne for strømtætheden beregnes 
ved at gange rms-værdien med V2 (-1,414). Ved pulser af varighed /p bør den 
tilsvarende frekvens, der skal anvendes i basisrestriktionerne, beregnes som/= 
l/(2/P). 
5. Ved frekvenser på op til 100 kHz og ved pulserende magnetiske felter kan den 
maksimale strømtæthed i forbindelse med pulserne beregnes ud fra stige-
/faldetiderne og den magnetiske fluxtætheds maksimale ændringshastighed. Den 
inducerede strømtæthed kan derefter sammenlignes med den relevante 
basisrestriktion. 
6. Alle SAR-værdier beregnes som middelværdi for en 6-minutters periode. 
7. Lokal SAR beregnes som middelværdi i en masse af 10 g sammenhængende væv; 
den deraf følgende maksimale SAR bør være den værdi, der anvendes ved 
vurdering af eksponering. 
8. Ved pulser af varighed /p bør den tilsvarende frekvens, der skal anvendes i 
basisrestriktionerne, beregnes som/= l/(2fp). Endvidere anbefales en supplerende 
basisrestriktion ved pulseksponering i frekvensområder 0,3-10 GHz og ved lokal 
eksponering af hovedet med henblik på at begrænse og undgå virkninger for 
hørelsen som følge af termoelastisk udvidelse. SA bør således ikke overstige 2mJ 
kg'1 som middelværdi i en masse af 10 g væv. 
23-
BILAG III 
Referenceniveauer 
Der fastsættes referenceniveauer for eksponering, for at der kan foretages 
sammenligning med værdier for målte størrelser. Overholdelse af alle anbefalede 
referenceniveauer sikrer overholdelse af basisrestriktionerne. 
Selv om de målte værdier ligger referenceniveauerne, indebærer det ikke nødvendigvis, 
at basisrestriktionerne overskrides. I så tilfælde bør der foretages en vurdering af, om 
eksponeringsniveauet ligger under basisrestriktionerne. 
Maksimal beskyttelse opnås ved, at referenceniveauerne for begrænsning af 
eksponering fastlægges på grundlag af basisrestriktionerne ved feltets maksimale 
kobling til den eksponerede person. En oversigt over referenceniveauerne findes i tabel 
2 og 3. Referenceniveauerne skal generelt være rumligt beregnede middelværdier for 
hele den eksponerede persons krop, men med det vigtige forbehold at de lokale 
basisrestriklioner ikke overskrides. 
Under visse forhold, hvor eksponeringen er stærkt lokaliseret, feks. ved håndholdte 
telefoner i forhold til hovedet, er det ikke relevant at anvende referenceniveauer. 1 
sådanne tilfælde foretages der en direkte vurdering af, om den lokaliserede 
basisrestriktion er overholdt. 
24 
Niveauer for felter 
Tabel 2: Referenceniveauer for elektriske, magnetiske og elektromagnetiske felter 
(0 - 300 GHz uperturberede rms-værdier). 
Frekvcnsomrade Elcktrisk felt-
styrke (E) 
(V/m) Magnetisk 
feltstyrke (H) 
(A/m) Magnetisk 
flux­
tæthed (B) 
(l'T) Tilsvarendc 
planbolge-
effekttacthed 
S„ (W/m2) 
0-1 Hz 
1-8 Hz 
8 - 25 Hz 
0,025 - 0,8 kHz 
0,8 - 3 kHz 
3- 150 kHz 
0,15-1 MHz 
l-IOMHz 
10-400 MHz 
400 - 2000 MHz 
2 - 300 GHz 
Bemaerkninuer: . 
10 000 
10 000 
250/f 
250/f 
87 
87 
87/f"2 
28 
1,375 f"2 
61 3,2 x I04 
3,2x104/f* 
4 000/f 
4/f 
5 
5 
0,73/f 
0,73/f 
0,073 
0,0037 f2 
0,16 4xl04 
4X104/!5 
5 000/f 
5/f 
6,25 
6,25 
0,92/f 
0,92/f 
0,092 
0,0046 f2 
0,20 -
-
-
-
-
-
-
-
2 
f/200 
10 
1. /som anført i frekvensområdekolonnen. 
2. Ved frekvenser mellem 100 kHz og 10 GHz skal .VC1|, E2, H2 og B2 beregnes 
som middelværdier for en 6-minutters periode. 
3. Ved frekvenser over 10 GHz skal A'cq, E2, H2 og B2 beregnes som 
middelværdier for en 68//* 05-minutters periode (/i GHz). 
4. Der fastsættes ingen E-værdi for frekvenser på <1 Hz, som er faktiske statiske 
elektriske felter. For de fleste personer opstår generende perception af 
elektriske overfladeladninger ikke ved feltstyrker på under 25 kV/m. 
Gnistudladninger, der forårsager belastning og gener, bør undgås. 
Hvad angår spidsværdierne anvendes følgende referenceniveauer for elektrisk feltstyrke 
(V/m), magnetisk feltstyrke (A/m) og magnetisk fluxtæthed (uT): 
Ved frekvenser op til 100 kHz beregnes referencespidsværdierne ved at gange de 
tilsvarende rms-værdier med V2 (-1,414). Ved pulser af varighed tp bør den 
tilsvarende frekvens, der skal anvendes, beregnes som/= l/(2/p). 
- Ved frekvenser mellem 100 kHz og 10 MHz beregnes referencespidsværdierne ved 
at gange de tilsvarende rms-værdier med 
10" , hvor a = (0,665 log(f/105)+0,176), f i kHz. 
Ved frekvenser mellem 10 MHz og 300 GHz beregnes referencespidsværdierne 
ved at gange de tilsvarende rms-værdier med 32. 
Skønt der kun findes fa oplysninger om forholdet mellem biologiske virkninger og 
pulserende felters spidsværdier, foreslås det for frekvenser på over 10 MHz, at Seq som 
middelværdi over pulsbredden ikke må udgøre mere end 1 000 gange 
referenceniveauerne, eller at feltstyrkerne ikke må udgøre mere end 32 gange 
-25 
referenceniveauerne for feltstyrke. For frekvenser mellem ca. 0,3 GHz og adskillige 
GHz og for lokal eksponering af hånden med henblik på at begrænse og undgå 
virkninger for hørelsen som følge af termoelastisk ekspansion skal den specifikke 
absorption fra pulser begrænses. 1 dette frekvensområde svarer S A-grænsen på 4-16 
mJ/kg"1, som giver denne virkning, til SAR-spidsværdier på 130-520 W kg"1 i hjernen 
ved pulser på 30-us. Mellem 100 kHz og 10 MHz beregnes feltstyrkernes spidsværdier 
ved interpolation fra 1,5 gange spidsværdien ved 100 kHz til 32 gange spidsværdien 
ved 10 MHz. 
Kontakts trom og s trom pa lemmer 
For frekvenser på op til 110 MHz bør der anvendes supplerende referenceniveauer, for 
at risici som følge af kontaktstrøm kan undgås. En oversigt over referenceniveauerne 
for kontaktstrøm tindes i tabel 3. Referenceniveauerne for kontaktstrøm er blevet 
fastlagt, under hensyntagen til at den grænse for kontaktstrøm, hvor der udløses 
biologisk respons hos voksne kvinder og hos børn, udgør henholdsvis ca. to tredjedele 
og halvdelen af grænsen for voksne mænd 
Tabel 3 : Referenceniveauer for kontaktstrøm fra ledende genstande 
(f i kHz) 
Frekvensområde Maksimal kontakt-
strøm (mA) 
0 Hz - 2,5 kHz 0,5 
2,5 kHz-100 kHz 0,2 f 
100 kHz- 110 MHz 20 
For frekvensområder 10 MHz - 110 MHz anbefales et referenceniveau på45 mA strøm 
gennem en kropsdel. Det skal begrænse den lokale SAR over en 6-minutters periode. 
26-
BILAG IV 
Eksponering fra kilder med flere frekvenser 
Det skal tages i betragtning, at der er mulighed for, at samtidig eksponering for felter 
med forskellige frekvenser virker additivt. Beregninger på grundlag af en sådan 
additivitet bør foretages særskilt for hver virkning; der bør således foretages separate 
vurderinger af termiske virkninger og elektrisk stimulering af kroppen. 
Basisrestriktioner 
Ved samtidig eksponering for felter med forskellige frekvenser bør følgende kriterier 
opfyldes med hensyn til basisrestriktionerne. 
For elektrisk stimulering, der er relevant for frekvenser fra I Hz til 10 MHz, bør 
inducerede sti ømt æt heder lægges til ifølge denne formel: 
lOMIIz . 
Uh Ju 
For termiske virkninger, der er relevante fra 100 kHz, bør specifikke 
energiabsorptionshastigheder (SAR), og effekttætheder lægges til ifølge denne formel: 
i 100kHz SARl i IOGHZSL 
hvor 
Ji er st rømt æt hed ved frekvensen i 
Ji„i er basisrcstriktionen for strømtæthed ved frekvensen i som fastsat i tabel I 
SAR; er SAR som følge af eksponering ved frekvensen i 
SARi, er basisrestriktionen for SAR som fastsat i tabel 1 
Sj er effekttæthed ved frekvensen i 
SL er basisrestriktionen for effekttæthed som fastsat i tabel 1. 
-27-
Referenceniveauer 
Når basisrestriktionerne skal anvendes, bør følgende kriterier for feltstyrkers 
referenceniveauer anvendes. 
For virkninger af inducerede strømtætheder og elektrisk stimulering, der er relevant for 
frekvenser på op til 10 MHz, bør følgende to krav gælde for feltniveauerne: 
i I Hz EJL,\ i Mllz u 
og 
150kHz rT 10MHz rr 
£ Ri + £ Ki < j 
j lHz H'Lj j I50kllzb 
hvor 
Ej er elektrisk feltstyrke ved frekvensen i 
E|„ i er referenceniveauet for elektrisk feltstyrke som fastsat i tabel 2 
H; er magnetisk feltstyrke ved frekvensen i 
Hi., i er referenceniveauet for magnetisk feltstyrke som fastsat i tabel 2 
a er 87 V/m og b er 5 A/m ( 6,25 uT). 
I forhold til ICNIRP's retningslinjer1, der omfatter såvel erhvervsmæssig eksponering 
som almenbefolkningens eksponering svarer slutpunkterne i additionerne til 
almenbefolkningens eksponering. 
Der anvendes konstante værdier (a og b) over 1 MHz for det elektriske felt og over 
150 kHz for det magnetiske felt, fordi additionen bygger på inducerede strømtætheder 
og ikke bør sammenblandes med forhold, hvor der forekommer termiske virkninger. 
Sådanne forhold danner grundlag for E|„ ; og Hi., j over henholdsvis I MHz og 150 
kHz, jf. tabel 2. 
1 International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection. Guidelines for Limiting Exposure 
to Time-Varying Electric, Magnetic, and Electromagnetic Fields (up to 300 GHz). Health Phys.; 
under udgivelse. 
28 
For forhold, hvor der forekommer termiske virkninger, og som er relevante for 
frekvenser fra 100 MHz, bør følgende to krav gælde for feltniveauerne: 
IMIIz n JOOd/lz n 
i lOOklfz C i 1MHz EL, i 
og 
150kHz rr 300GHz rr 
j lOOklfz « j 150kHz HUJ 
hvor 
Ej er elektrisk feltstyrke ved frekvensen i 
E|..i er referenceniveauet for elektrisk feltstyrke som fastsat i tabel 2 
I lj er magnetisk feltstyrke ved frekvensen i 
Hi.,i er referenceniveauet for magnetisk feltstyrke beregnet ud fra tabel 2 
c er 87/f"2 V/m og d er 0,73/f A/m. 
Også her er nogle af slutpunkterne blevet justeret i forhold til lCNIRP's retningslinjer 
til kun at omfatte almenbefolkningens eksponering. 
For henholdsvis strøm på lemmer og kontaktstrøm bør følgende krav gælde: 
1 UOMHz ( T \ i 
k=\0MHz llOMHz 
I k 
V *LJc J < 1 n=\Hz lC,n i=1 Ur 1 n „ 
hvor 
lk er strømkomponenten for lemmer ved frekvensen k 
Ii..k er referenceniveauet for strøm på lemmer, 45 mA 
l„er kontaktstrømkomponenten ved frekvensen n 
\(\n referenceniveauet for kontaktstrøm ved frekvensen n (jf. tabel 3). 
Ovenstående additionsformel forudsætter worst-case faseforhold blandt felterne fra 
flere kilder. Typiske eksponeringsforhold kan derfor i praksis resultere i mindre 
restriktive eksponeringsniveauer end dem, der fremkommer ved anvendelse af 
ovenstående formel for referenceniveauerne. 
29-

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 268 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 05 15 12 14 
Katalognummer : CB-CO-98-298-DA-C 
ISBN 92-78-35918-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
2o