[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 3.10.2007

KOM(2007) 568 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

Partnerskab om formidling af EU

{KOM(2007) 569 endelig}{SEK(2007) 1265}{SEK(2007) 1267}

INDHOLDSFORTEGNELSE

INDLEDNING 3

1. SAMMENHÆNGENDE OG INTEGRERET KOMMUNIKATION 4

2. MYNDIGGØRELSE AF BORGERNE 6

2.1 Det lokale niveau 7

2.2 Aktivt medborgerskab i Europa 8

3. UDVIKLING AF ET EUROPÆISK OFFENTLIGT RUM 10

3.1 Den politiske dimension 10

3.2 Medier og informationstjenester 11

3.3 Forståelse af den offentlige mening i Europa 12

4. STYRKELSE AF PARTNERSKABSTILGANGEN 13

4.1 Samarbejde med medlemsstaterne 13

4.2 Samarbejde med EU-institutionerne 15

4.3 Interinstitutionel aftale om kommunikation 15

5. KONKLUSIONER 16

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN EUROPA-PARLAMENTET, TIL RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

Partnerskab om formidling af EU

INDLEDNING

Halvtreds år efter undertegnelsen af Rom-traktaten ændrer og reformerer Den Europæiske Union sig fortsat for at udnytte og imødegå udfordringerne på områder som globalisering, energieffektivitet og -uafhængighed, mobilitet, konkurrenceevne, migration, sikkerhed og klimaændringer. EU er i dag større og mere mangfoldig og beskæftiger sig med stadig mere sammensatte spørgsmål, hvor den merværdi, som EU tilfører, er betydelig, men ikke nem at formidle.

Under disse nye forhold er der behov for en mere avanceret arbejdsmetode, som i høj grad beror på et partnerskab mellem forskellige aktører i det europæiske samfund. Formålet er at opnå resultater, som er relevante for og drøftes behørigt med de europæiske borgere. Efter alt at dømme er europæiske borgere grundlæggende overbevist om, at samfundet kun kan klare de nye udfordringer på europæisk plan. Det aktuelle skift i EU's målsætning og fokus stemmer således godt overens med borgernes ønsker.

I dag mere end nogensinde skal debatten om EU bringes ud til borgerne og ikke kun foregå internt i institutionerne. Dette blev fremhævet på Det Europæiske Råds møde i juni 2007, hvor den afgørende betydning af at styrke kommunikationen med de europæiske borgere og give dem bred og fyldig information om Den Europæiske Union og involvere dem i en permanent dialog blev understreget.[1] Dette vil især være vigtigt i forbindelse med ratificeringen af reformtraktaten og i tiden op til valget til Europa-Parlamentet i 2009.

Kommissionen deler denne udfordring med alle de øvrige EU-institutioner, EU's organer og medlemsstaterne. En korrekt udformet kommunikationspolitik med tilstrækkelige ressourcer er et væsentligt element i spektret af EU-politikker. Den skal på én gang være tæt på borgerne og samtidig række ud til alle EU-landene og ud over EU's nuværende grænser til de lande, der ønsker at blive medlemmer, og til resten af verden .

Den siddende Kommission har allerede vedtaget tre initiativer med fokus på at lytte, kommunikere og inddrage "det lokale niveau". Handlingsplanen[2] gav startskuddet til en omfattende reform af Kommissionens interne kommunikationsressourcer. Plan D[3] skabte på længere sigt et varigt grundlag for en mere vidtgående borgerdialog end den nuværende debat om "Europas fremtid". Mere aktuelt blev der med hvidbogen om en europæisk kommunikationspolitik[4] slået til lyd for tovejskommunikation, hvor borgerne deltager aktivt i den offentlige debat og der skiftes fokus fra en Bruxelles-baseret til en lokal tilgang.

I denne meddelelse anvendes resultaterne af ovennævnte initiativer[5] til at konsolidere de igangværende aktiviteter og formulere en række konkrete forslag, der skal danne grundlag for en mere effektiv kommunikationspolitik for Den Europæiske Union, som respekterer de forskellige institutioners autonomi. Det overordnede mål er at styrke sammenhængen og synergien mellem de forskellige EU-institutioners og medlemsstaternes aktiviteter for at give borgerne nemmere adgang til og bedre mulighed for at forstå EU-politikkernes virkninger på europæisk, nationalt og lokalt plan. En sådan politik skal tage fat på de spørgsmål, der ligger borgerne mest på sinde. For dem fremstår oplysningerne om EU som rodede, spredte og vanskelige at forstå. EU-spørgsmål ses oftest gennem nationale briller og fremstilles sjældent i en tværnational sammenhæng, til trods for at mange af de praktiske udfordringer, der møder borgerne, kun kan løses på europæisk plan. Desuden er borgernes viden om EU og om EU's institutioner og politikker forholdsvis begrænset. Dette problem skal frem for alt tages op af medlemsstaterne gennem de uddannelsessystemer, som de er ansvarlige for. Det skal også tackles af de demokratiske instanser, herunder politiske partier på nationalt og europæisk plan, der har ansvaret for at formidle modstridende synspunkter, for at stimulere og strukturere den offentlige debat om EU-spørgsmål.

Kommissionen vil på sin side styrke sin kommunikationsvirksomhed ved at stille oplysninger til rådighed og indlede debatter og drøftelser med borgerne på nationalt, regionalt og lokalt plan og således fremme et aktivt medborgerskab i Europa og bidrage til udviklingen af et europæisk offentligt rum. Kommissionen finder desuden, at alle, der deltager i EU's beslutningsproces, har et ansvar for at kommunikere om EU-spørgsmål. Kommissionen agter derfor, samtidig med at den fuldt ud holder sig inden for sine særlige institutionelle beføjelser, at arbejde i tæt partnerskab med de øvrige EU-institutioner - og opfordre medlemsstaterne og alle de berørte parter til også at samarbejde - om udvalgte årlige prioriteringer på kommunikationsområdet for at nå dette mål. Den foreslår, at dette partnerskab understøttes af en interinstitutionel aftale med det formål at strukturere EU's kommunikationsproces og tilskynde alle berørte parter til at forpligte sig til at arbejde inden for den foreslåede sammenhængende og fleksible institutionelle ramme. Det vil således blive muligt at udarbejde en fælles årlig arbejdsplan vedrørende udvalgte prioriteringer for EU's kommunikation.

1. SAMMENHÆNGENDE OG INTEGRERET KOMMUNIKATION

Kommissionens kommunikationsvirksomhed sigter mod at skabe og befordre meningsudveksling, debat og forståelse mellem de europæiske institutioner, offentligheden, civilsamfundets organisationer og sagkyndige på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan. Inddragelse af borgerne og et nyt fremstød for gennemsigtighed bør desuden betragtes som en integrerende del af ethvert spørgsmål. Der skal derfor afsættes tid samt en passende del af de disponible ressourcer til disse aktiviteter.

Mange af Kommissionens tjenestegrene udfører kommunikationsvirksomhed ved hjælp af av-medier, internettet, den trykte presse, publikationer, arrangementer og informationskontorer. For at opnå størst mulig gennemslagskraft er det nødvendigt at integrere disse redskaber effektivt og mobilisere alle de disponible ressourcer på en sammenhængende måde.

Talsmandstjenesten, der hovedsagelig leverer nyhedsstof fra Kommissionen til de trykte og audiovisuelle medier i Bruxelles og videre ud i verden og besvarer forespørgsler fra medierne, vil fortsat være en hjørnesten i Kommissionens kommunikationspolitik. Herudover har Kommissionen for nylig vedtaget en strategi for intern kommunikation og personaleengagement[6], der lægger op til, at flere ansatte skal have kontakt med offentligheden og medierne. Denne strategi omfatter også oplysning og briefing af personalet samt uddannelse af en gruppe talspersoner fra Kommissionens tjenestegrene. Højtstående tjenestemænd i Kommissionen skal f.eks. gives beføjelse til og undervises i at kommunikere om EU-politikker, deltage i offentlige debatter og spille en fremtrædende rolle i kontakten med medierne, så de kan øge gennemslagskraften af kommissærernes indsats i forhold til medierne.

Kommissionen vil fortsat arbejde sammen med forskellige formidlingsaktører og bistå dem med at formidle oplysninger til den almindelige borger. I en række igangværende aktiviteter ligger der allerede elementer, som er væsentlige for en effektiv kommunikationspolitik, der fremmer gennemsigtighed og åbenhed ("Et europæisk åbenhedsinitiativ")[7], et mere borgernært EU ("En dagsorden for EU's borgere - et resultatorienteret EU")[8], aktivt medborgerskab i Europa (programmet Europa for Borgerne[9]) og europæisk kultur ("En europæisk kulturdagsorden i en stadig mere globaliseret verden")[10].

Der er stadig potentiale for at øge synligheden af EU's indsats på alle niveauer og for at påvise dens nytteværdi for borgerne. Kommissionen samarbejder med medlemsstaterne om formidling af oplysninger om EU's virksomhed på forskellige politikområder. Inden for samhørigheds-, miljø- og landdistriktspolitikken skal forvaltningsmyndighederne opfylde mindstekrav om kommunikation, og medlemsstaterne er retligt forpligtede til at oplyse den almene befolkning og potentielle støttemodtagere om programmerne.[11] Men også i tilfælde, hvor der ikke foreligger retlige forpligtelser, vil Kommissionen sikre, at kommunikation er en integrerende del af alle initiativer og programmer.

Kommissionens kommunikationsvirksomhed i tredjelande har til formål at styrke EU's image som global aktør og udvikle gode forbindelser gennem et proaktivt offentligt diplomati, for at den kan være en hjælp for Kommissionen til at gennemføre dens udenrigspolitiske mål. Den er baseret på en fælles strategi for de tjenestegrene, der er ansvarlige for specifikke eksterne politikker, hvilket sikrer mere sammenhængende indsatsformer og større synergi i kommunikationen om de forskellige politikker og gør disse mere synlige. Det meste af dette arbejde gennemføres med aktiv deltagelse af Kommissionens delegationer. Kommissionen vil forelægge Den Interinstitutionelle Informationsgruppe (IIG) et papir om EU's kommunikation i tredjelande.

Med udgangspunkt i Kommissionens flerårige strategiske mål blev der for første gang i indeværende års årlige politikstrategi (APS) afdækket nøgleinitiativer med stor gennemslagskraft på kommunikationsområdet, hvilket man også fremover vil gøre i APS. De udvalgte prioriteringer på kommunikationsområdet indarbejdes dernæst i Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram.[12] Kommissionen vil sørge for bedre koordinering af alle de relevante tjenestegrenes kommunikationsvirksomhed vedrørende disse tværgående borgerorienterede emner ved at oprette specifikke projektgrupper[13], der skal udvikle en kommunikationsplan med angivelse af værktøjer, ressourcer og evalueringsmetoder.[14] Energi- og klimaændringspakken fra januar 2007 var et af de første forsøg på denne form for integreret kommunikationstilgang. Denne arbejdsmetode vil på baggrund af de opnåede erfaringer blive udbygget og anvendt, hvor det er muligt.

Forslagene i denne meddelelse kan gennemføres inden for rammerne af det gældende flerårige finansielle program.[15] Da ressourcerne er begrænsede, forudsætter forslagene imidlertid, at effektiviteten øges betydeligt, og at der skabes større synergier, ved at mobilisere de pågældende ressourcer til formidling af EU og medtage kommunikationsvirksomhed i de årlige forvaltningsplaner.

2. MYNDIGGØRELSE AF BORGERNE

Over otte ud af ti europæere finder det vigtigt at blive informeret om EU-spørgsmål. Syv ud af ti europæere ønsker at vide mere om deres rettigheder som borgere. Næsten to tredjedele af europæerne vurderer, at de oplysninger, der findes om EU, er nyttige og interessante, men næsten lige så mange finder dem utilstrækkelige.[16] Der er et ønske om en mere åben debat, hvor borgerne kan give deres synspunkter til kende og dermed øve indflydelse på beslutningstagningen på EU-plan.

Kommissionen er under hensyntagen til de seneste konklusioner fra Det Europæiske Råd i færd med at udvikle passende strukturer, midler og færdigheder, så den kan opfylde sin forpligtelse til at sørge for tilstrækkelig information og inddrage borgerne i dialog og debat. De første seks tværnationale civilsamfundsprojekter under Plan D blev igangsat i 2006. I 2007 er en anden række projekter blevet støttet, denne gang på lokalt plan, og primært med unge og kvinder som målgruppe. I løbet af de kommende måneder vil Kommissionen gøre status over resultaterne af Plan D og forelægge forslag med henblik på at udvide den demokratiske debat i hele Europa. Statusopgørelsen vil blive gennemført sideløbende med ratificeringen af reformtraktaten i medlemsstaterne og umiddelbart forud for valget til Europa-Parlamentet. En tredje række civilsamfundsprojekter vil blive igangsat i 2008-2009, og her vil man bl.a. støtte initiativer med henblik på at øge valgdeltagelsen ved det næste valg til Europa-Parlamentet.

Den nye Plan D-ramme vil også sigte mod at inddrage de mange partnere, der medvirker ved udviklingen af EU, herunder ngo'er, erhvervsorganisationer og det stigende antal virksomheder, der ønsker at vide mere om EU og om EU's politikker, programmer og procedurer. Da de ofte har meget betydelige kommunikationsressourcer og stor knowhow, vil Kommissionen tilstræbe at oprette partnerskaber med dem for at kommunikere om emner af almen interesse såsom klimaændringer og bekæmpelse af fremmedhad.

I denne sammenhæng er flersprogethed afgørende. Inden for de seneste få år har Kommissionen fordoblet antallet af sprog, den kommunikerer på. Kommissionen har desuden oprettet et netværk af lokalkontorer for flersprogethed i repræsentationerne. Da ressourcerne er begrænsede, kan det næppe undgås, at der skal søges et kompromis mellem mængden af oplysninger, der offentliggøres, og udvidelsen af målgruppen, og det vil kræve en sammenhængende tilgang.

2.1. Det lokale niveau

Som erfaringerne med gennemførelsen af handlingsplanen og Plan D har vist, er kommunikation på regionalt og lokalt plan afgørende for at kunne inddrage borgerne i en europæisk debat. Det pilotprojekt, hvorved man øgede kommunikationspersonalet i elleve af Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne og i fire regionale kontorer, har ført til stor fremgang i antallet og kvaliteten af aktiviteterne til fremme af en europæisk debat i de nationale politiske kulturer.[17] Kommissionen finder det vigtigt at bygge videre på dette vellykkede projekt og vil - afhængigt af resultatet af den igangværende evaluering af alle løbende kommunikationsaktiviteter - overveje at konsolidere og udvide det.

Den øgede virksomhed i repræsentationerne i pilotprojektet er blevet suppleret af arbejdet i over 400 Europe Direct-informationskontorer, der stiller oplysninger om EU til rådighed på lokalt og regionalt plan, herunder i landdistrikter. Kommissionen vil åbne nye Europe Direct-informationskontorer i Bulgarien og Rumænien i 2008. Næste år vil Kommissionen desuden indkalde forslag til en fornyelse af hele netværket i de 27 EU-lande. Herved vil man yderligere forbedre den geografiske dækning og sikre, at kontorerne kan levere oplysninger om prioriterede kommunikationsområder såvel som om andre emner, som er væsentlige for borgerne.

Kommissionen forvalter også et betydeligt antal informations- og bistandsnetværk på bestemte politikområder som f.eks. Eures, ERA-MORE,[18] Solvit[19] samt Euro Info Centrene og innovationsformidlingscentrene[20]. Disse centre udgør unikke forbindelsesled og formidlere med mange aktører på lokalt og regionalt plan (arbejdsmarkedsorganisationer, universiteter, virksomheder, arbejdsformidlinger, handelskamre samt sprog- og uddannelsescentre). Kommissionen vil se på, om der kan indføres et tættere samarbejde mellem disse centre for dermed at øge sin kommunikationskapacitet . I det eksterne kommunikationsnetværk (External Communication Network) undersøger man i øjeblikket mulighederne for at skabe større synergi mellem netværkene, især for udvalgte prioriteringer på kommunikationsområdet. Der er oprettet en tværtjenstlig gruppe, der skal undersøge, hvordan Kommissionens forskellige netværk kan samarbejde i en bistandstjeneste for det indre marked.

Udover at kommunikere med offentligheden og civilsamfundet vil repræsentationerne øge den del af deres virksomhed, der vedrører tilrettelæggelse af kommissærbesøg i regionerne[21] og støtte til arbejdet med at levere oplysninger til regionalt og lokalt baserede journalister ved hjælp af såvel moderne medieteknologi som traditionelle midler. Inddragelsen af andre EU-organer, f.eks. de decentraliserede EU-agenturer, vil byde på konkrete eksempler på EU-initiativer, der kommer borgerne til gode. Kommissionens repræsentationer og Europa-Parlamentets informationskontorer arbejder på at skabe tættere forbindelser mellem hinanden. I de fleste tilfælde er de samlet under samme tag i Europahusene. Selv om de hver især bevarer deres identitet, øger dette deres synlighed og mulighederne for en fælles indsats.

I 2007-2008 starter Kommissionen sammen med Europa-Parlamentet et fælles pilotprojekt med henblik på at oprette europæiske offentlige rum til en lang række EU-aktiviteter, i første omgang i Europahusene i Tallinn, Dublin og Madrid. I pilotfasen for disse europæiske offentlige rum skal der tiltrækkes nye målgrupper og skabes et nyt visuelt image - et image, der også i højere grad er rettet mod den yngre generation. De europæiske offentlige rum, der skal være "mødested" for borgerne, ngo'er, politiske aktører og medierne, vil blive indrettet med henblik på udstillinger, film, møder, besøg, diskussioner, debatfora og forelæsninger med hovedfokus på civilsamfundet, politik, uddannelse, universitetsverdenen, refleksionsgrupper og kulturlivet. De vil bidrage konkret til gennemførelsen af "En europæisk kulturdagsorden i en stadig mere globaliseret verden". Der vil blive oprettet forbindelser til netværket af nationale kulturinstitutioner (EUNIC - National Institutes of Culture) for at fremme de forskellige kulturprogrammer og andre initiativer, der støttes af EU-institutionerne, og samtidig vil man samarbejde med regionale og lokale netværk, civilsamfundet og medierne for at nå ud til den bredest mulige målgruppe i byområder og landdistrikter. De europæiske offentlige rum vil byde på nye faciliteter, f.eks. et konferencecenter, et informationskontor, et udstillingsområde og et læseområde. Nogle af disse findes måske allerede, men de åbne rum og bestræbelserne på at få nye aktører ind i et samspil med Kommissionen og Europa-Parlamentet vil skabe et nyt miljø.

På baggrund af de positive erfaringer med kommunikation om reformen af markedsordningen for vin vil man overveje at lade politikeksperter præsentere EU's politikinitiativer for de berørte parter og den almene befolkning på vedtagelsesdagen, hvilket skal ske samtidigt i Bruxelles og i medlemsstaterne, afhængigt af repræsentationernes og de ansvarlige tjenestegrenes disponible ressourcer.

2.2. Aktivt medborgerskab i Europa

Høringen om hvidbogen har bekræftet et stærkt ønske fra civilsamfundets aktører om i højere grad at deltage i EU's arbejde. Kommissionen støtter allerede det aktive medborgerskab i Europa gennem programmerne "Europa for Borgerne" og "Grundlæggende Rettigheder og Unionsborgerskab"[22], der tilskynder til at deltage mere i EU's demokratiske liv. Programmerne "Aktive unge" og "Kultur" bidrager også til at fremme aktivt medborgerskab gennem grænseoverskridende udvekslinger.

Ansvaret for uddannelse i aktivt medborgerskab påhviler medlemsstaterne. Rettigheder og pligter som borgere i EU indgår i læseplanerne i mindre end halvdelen af EU's medlemsstater, mens europæisk integrationshistorie indgår i 20 medlemsstater.[23] Der kan skabes en merværdi ved at koordinere udvekslingen af bedste praksis på europæisk plan. Alle involverede bør i fuldt omfang benytte sig af EU's henstilling om nøglekompetencer for livslang læring, der giver medlemsstaterne et redskab til at fremme sociale kompetencer og medborgerkompetencer som en del af de grundlæggende færdigheder, enhver borger skal være i besiddelse af for at trives i vidensamfundet. Hertil hører også tilegnelse af fremmedsprog, som er et værdifuldt middel til erhvervelse af tværkulturelle færdigheder, som igen er vigtige i forbindelse med et aktivt medborgerskab i Europa. Kommissionen vil anvende resultaterne af en offentlig høring i 2007, der afdækker områder i forbindelse med skoleuddannelse, hvor en fælles indsats på EU-plan vil kunne være en hjælp for medlemsstaterne. Høringen vil f.eks. se på, hvordan skolerne bedst kan give eleverne de nødvendige nøglekompetencer, og hvordan de kan forberede de unge på at blive ansvarlige borgere i overensstemmelse med grundlæggende europæiske værdier.

Programmet for livslang læring støtter projekter af relevans for uddannelse i aktivt medborgerskab og fremme af medborgerkompetencer. Kommissionen vil også fremme udveksling af bedste praksis mellem lærere på dette område. Kommissionen vil støtte udarbejdelsen af oplysningsdossierer om europæiske emner, som skal indeholde links til relevante publikationer, der kan downloades fra netstedet Europa og anvendes af interesserede skoler og lærere.

Kommissionen ønsker at indføre mere målrettede besøg for studerende og skoleelever og vil undersøge, hvordan dette kan gennemføres. Kommissionens repræsentationer og Europe Direct-informationskontorerne vil desuden indbyde grupper fra forskellige samfundssektorer (herunder studerende) til seminarer og debatter i deres lokaler og vil i den forbindelse anvende eksisterende oplysningsmateriale. De besøg, som omkring 400 tyske EU-tjenestemænd i 2007 aflagde på deres tidligere skoler under det tyske formandskab, var en stor succes. De skabte debat på skolerne og blev dækket af de lokale medier. Kommissionen agter at fortsætte disse besøg under de kommende formandskaber. Den vil ligeledes videreføre 9. maj-initiativet i skolerne, der gennemføres i tæt samarbejde med de lokale og regionale myndigheder, medlemmerne af Europa-Parlamentet og civilsamfundet.[24]

Kommissionen befordrer forbindelser med civilsamfundsorganisationerne og disses tværnationale netværk gennem sine programmer og politikker, bistået af et internt netværk af kontakter, med det formål at udveksle god praksis, reflektere over fælles problemer og udvikle en sammenhængende tilgang i Kommissionens kontorer med ansvar for forbindelser med civilsamfundet. Kommissionen vil i højere grad give civilsamfundsorganisationerne adgang til Kommissionen ved at udnævne et særligt kontaktpunkt for civilsamfundet i de enkelte tjenestegrene.

3. UDVIKLING AF ET EUROPÆISK OFFENTLIGT RUM

Mange af de politiske beslutninger, der har stor indflydelse på europæernes dagligdag, træffes på EU-plan. Den bedste måde, hvorpå man viser EU's relevans for borgerne, er at føre politikker, der tydeligvis imødekommer borgernes forventninger - det være sig om det indre marked, klimaændringer, bæredygtig mobilitet, handel, energipolitik eller migration - og som er baseret på omfattende høringer. Kommunikation om disse politikker skal række ud over de nationale grænser ved hjælp af grænseoverskridende kommunikationskanaler, der med udgangspunkt i EU's dagsorden fremmer debat og dialog om emner af fælles interesse.

Kun hvis EU's politikker fører til konkrete resultater, vil debatten om EU få større dybde og bredde. På alle følgende områder er der blevet truffet beslutninger på EU-plan, som ofte har været genstand for en ophedet debat: behovet for at sikre, at der anvendes sikre kemikalier i europæiske produkter, åbningen af markedet for tjenesteydelser, lettelsen af grænseoverskridende betalinger, forbedring af forbrugernes rettigheder, styrkelse af luftfartssikkerheden, fremme af fødevaresikkerhed og -kvalitet, landskabs- og miljøbeskyttelse, bestræbelserne på at nå til enighed om en integreret klima- og energipolitik, grænseoverskridende politisamarbejde og reduktion af taksterne for mobilopkald i udlandet. Denne form for debat skal befordres og kan kun finde sted, hvis politikudformningsprocessen anses for at være relevant for lovgivningsprocessen i de enkelte medlemsstater og for at tilføje denne en merværdi.

3.1. Den politiske dimension

Hvorvidt debatterne forud for valget til Europa-Parlamentet drejer sig om europæiske politikker udgør sammen med valgdeltagelsen en målestok for omfanget af udfordringen med at skabe et europæisk offentligt rum. Nationale og europæiske politiske partier og valgte repræsentanter fra forskellige politiske familier indtager en privilegeret position med hensyn til at tage europæiske spørgsmål op i nationale debatter og medvirke til at skabe offentlige debatter i hele Europa. Det er netop den engagerede og ofte polariserede karakter af meningsudvekslingerne mellem politiske partier, der skaber interesse for og efterspørgsel efter mere uddybende oplysninger om de pågældende spørgsmål. I de senere år har der været en række meget markante eksempler på offentlighedens interesse i EU-politik fremkaldt af partipolitiske og valgrelaterede stridigheder over de pågældende spørgsmål.[25]

Kommissionen vil støtte bestræbelserne på at øge valgdeltagelsen ved det kommende valg til Europa-Parlamentet. Det er en del af formålet med de næste civilsamfundsprojekter under Plan D. Herudover vedtog Kommissionen i juni 2007 et forslag til ændring af den gældende forordning vedrørende politiske partier på europæisk plan[26] for at tillade oprettelse af europæiske politiske fonde. Dette vil også bidrage til at fremme en informeret og reel debat om EU-spørgsmål og udviklingen af et europæisk offentligt rum.

Kommissionen vil endvidere bestræbe sig på at drage størst mulig nytte af kommunikationspotentialet i sine forbindelser med de nationale parlamenter. I medfør af et forslag fra Europa-Parlamentet arbejder Kommissionen i øjeblikket på at oprette pilotinformationsnetværk (PIN), dvs. et netværk af online diskussionsfora mellem medlemmer af Europa-Parlamentet, medlemmer af nationale parlamenter, journalister og opinionsdannere, der suppleres af møder i hele EU. PIN vil bidrage væsentligt til at skabe debat om EU i de nationale parlamenter. De vil også fremme debat om EU-emner mellem nationale parlamentsmedlemmer og medvirke til at støtte de nationale parlamenters egne elektroniske informationsudvekslingssystemer.

3.2. Medier og informationstjenester

Kommissionen vil ved udgangen af indeværende år fremsætte konkrete forslag for bedre at tackle udfordringerne i forbindelse med de nye medieteknologier.[27] De audiovisuelle medier er fortsat den foretrukne kilde til oplysninger om EU-forhold. EU-spørgsmål tages op i nyhederne og i debatter i tv og radio, når der træffes beslutninger om vigtige EU-politikker. Der sendes også indslag i tv og radio som led i oplysningskampagner til fremme af bestemte EU-politikker. Alligevel viser undersøgelser[28] - og to tredjedele af europæerne finder fortsat - at de nationale medier ikke oplyser nok om EU.

Kommissionen vil bidrage til en bredere og mere konstant dækning af EU-spørgsmål i de eksisterende audiovisuelle kanaler og fremme netværkssamarbejde på europæisk plan mellem tv- og radiospredningsorganer. Høringen om hvidbogen viste nemlig, at der er stor tilslutning til idéen om, at Kommissionen skal levere audiovisuel information, uddannelse og underholdning vedrørende EU som led i public service-opgaver i alle EU-medlemsstaterne. Disse opgaver skal udføres på en måde, som sikrer tv- og radiospredningsorganernes fuldstændige redaktionelle uafhængighed.

Den nuværende politik for samfinansiering af tv- og radioprogrammer har tilskyndet snesevis af audiovisuelle kanaler til at udarbejde EU-programmer. For at gøre denne politik endnu mere effektiv vil Kommissionen tilbyde europæiske netværk af tv- og radiospredningsorganer flerårige kontrakter. Disse netværk skal anvende fælles programformater til at producere og sende programmer om EU-forhold uafhængigt og efter deres egne redaktionelle standarder. Kontrakterne vil indeholde et bindende redaktionelt charter, der sikrer operatørernes redaktionelle frihed.

Europe by Satellite (EbS), Kommissionens tjeneste for audiovisuel dækning af EU-stof, vil også bidrage til og lette ovennævnte public service-opgaver. Efterspørgslen efter sendetid på EbS har nået et mætningspunkt, hvor direkte transmission af f.eks. Europa-Parlamentets plenar- og udvalgsmøder kommer i konflikt med transmissionen af nyhedspakker til journalister og pressekonferencer. Kommissionen vil derfor foreslå de øvrige EU-institutioner, at man fordobler EbS' kapacitet, så et bredere spektrum af EU's virksomhed kan dækkes .

Internettet er det vigtigste medie, når det gælder kombination af tekst, lyd og billeder samt feedback fra og diskussion blandt brugerne. Det er allerede hovedmediet til grænseoverskridende debat. Man vil fortsætte omlægningen af netstedet Europa, et af verdens største, ved at øge interaktiviteten og forbedre navigations- og søgefunktionerne.[29] Netindholdet skal tilrettelægges på en mere tilgængelig og brugervenlig måde med flere billeder og mere video- og lydmateriale. Det netsted vil således forblive en vigtig europæisk reference hvad angår oplysninger om EU-spørgsmål og supplere de nationale forvaltningers netsteder. Forslag til udviklingen af netstedet Europa vil blive baseret på en brugerundersøgelse, der gennemføres i 2007.

Herudover skal EU i højere grad være til stede på internettet uden for netstedet Europa. Kommissionen ønsker at tilskynde til udviklingen af et netværk af civilsamfundets og den private og offentlige sektors netsteder, som fremmer kontakt med eller mellem europæiske borgere, ved at støtte netsteder, der har særligt fokus på EU-spørgsmål og befordrer debat om EU-politik. Kommissionen bør også selv deltage mere i interview og diskussioner på andre netsteder. Der vil blive gjort detaljeret rede for denne udvikling i dokumenterne vedrørende internettet og den audiovisuelle strategi, som Kommissionen vil forelægge henholdsvis inden udgangen af 2007 og i begyndelsen af 2008.

Trykte publikationer vil fortsat spille en rolle i EU's kommunikation. Til trods for, at internettet er stadig mere fremherskende, er der sket en stigning i efterspørgslen efter trykte publikationer. Det er derfor meget vigtigt at udvikle en tværmedial publiceringspolitik, der bygger på en kombination af publikationer på papir, på nettet og i audiovisuelle formater og benytter sig af den nyeste udvikling inden for kommunikationsteknologi.[30]

3.3. Forståelse af den offentlige mening i Europa

Vil man vide, hvad der optager europæerne, og hvad de forventer af EU, er det vigtigt at foretage meningsmålinger. Eurobarometer-undersøgelser er en hjælp til at analysere offentlighedens forventninger på forskellige politikområder, vurdere politikkernes virkninger og afdække problemer og holdninger i offentligheden. Formålet er at forbedre både politikudformning og kommunikation.

Kommissionen vil som svar på høringen om hvidbogen[31] forny de metoder, der anvendes i Eurobarometer, for at blive bedre til at lytte til og reagere på den offentlige mening. Målet er at anvende sådanne undersøgelser mere strategisk i relevante faser af beslutningsprocessen, f.eks. politikformulering og konsekvensanalyse, samt i forbindelse med udformning og evaluering af kommunikationsaktiviteter.

De konkrete forbedringer vil bl.a. være en mere udbredt anvendelse af kvalitative undersøgelsesværktøjer, herunder de innovative metoder i nogle af Plan D-projekterne, og en kombination af analysen af kvantitative og kvalitative data med henblik på at danne sig et mere fuldstændigt billede af offentlighedens forventninger. Man vil i højere grad anvende målrettede meningsmålingsmetoder til at vurdere kommunikationens gennemslagskraft . Analysen af resultaterne vil blive forbedret ved at reagere hurtigere, fokusere mere på den faktiske anvendelse af resultaterne og ved også at se på de regionale og lokale resultater. Der vil i øget omfang blive foretaget en sekundær "on demand"-analyse af de disponible data for at besvare målrettede spørgsmål . Resultaterne vil blive formidlet hurtigere og mere bredt. Der vil blive oprettet et netværk af nationale eksperter i meningsmålinger, hvis rolle skal være rådgivende, med henblik på udveksling af bedste praksis, fremme af synergi og rådgivning om metodologiske spørgsmål.

Kontaktcentret Europa Direct[32] er en informationstjeneste for borgerne, som vederlagsfrit besvarer spørgsmål på alle EU's officielle sprog. Det vil blive markedsført som hovedportal for borgere, der ønsker oplysninger om EU, og vil udvide sin kapacitet til at kanalisere de spørgsmål, der rejses, til de relevante tjenestegrene i Kommissionen og andre EU-institutioner.

Høringer er nødvendige og udgør en nyttig realitetskontrol af forslagene. De er dog kun effektive, hvis de er tilstrækkeligt brede og rummelige. Siden vedtagelsen af minimumsstandarder for høringer[33] har Kommissionen hørt berørte parter og EU-borgere om en lang række politikinitiativer. Standardnetsiden for internethøringer, "Kom til orde i Europa" ( europa.eu/yourvoice ), er med til at anskueliggøre høringsprocessen og tilskynder Kommissionens tjenestegrene til at anvende standarderne konsekvent. For at tilskynde til bedre feedback samt større pluralisme og rummelighed i synspunkter og interessetilkendegivelser fra de nationale, regionale og lokale berørte parter på dette tidlige stadium af politikudformningen vil man styrke den nye praksis, der går ud på at inddrage repræsentationerne i arbejdet med at fremme høringer i medlemsstaterne. Repræsentationerne skal f.eks. på et tidligt tidspunkt tage kontakt til og arrangere møder med de berørte parter for at tilskynde dem til at deltage i de vigtigste høringer i forbindelse med prioriterede kommunikationsområder.

4. STYRKELSE AF PARTNERSKABSTILGANGEN

EU's institutioner, organer og medlemsstater samt regionale og lokale myndigheder i hele Europa kommunikerer alle om EU-politik på forskellige måder og i forskelligt omfang. Alle, som mere eller mindre direkte er involveret i EU's beslutningstagning, har pligt til at formidle og forklare denne. Det er nødvendigt, at de alle bevarer deres autonomi og beføjelser til at kommunikere på deres egen måde, men der er rigelige muligheder for, at de kan samarbejde som partnere om at fremme debat og diskussioner om Europa. Forsøg på at fremme fælles kommunikationstiltag har hidtil været ad hoc-baserede og begrænsede, og det har vist sig nødvendigt at blive enige om fælles emner og samarbejde mere effektivt. Det fremgår af høringen om hvidbogen, at der er behov for mere samarbejde om formidling af EU mellem EU's institutioner, organer og medlemsstater. Kommissionen vil derfor styrke partnerskaberne - på alle niveauer - om prioriteringer for EU's kommunikation, der udvælges i fællesskab, ved at foreslå en interinstitutionel aftale.

4.1. Samarbejde med medlemsstaterne

De nationale regeringer er ansvarlige for at afstikke kursen for EU's politik i Rådet og for at oplyse borgerne om deres mandater og politikker. Meningsmålinger viser, at borgerne forventer, at deres nationale regeringer oplyser dem om, hvad EU gør for dem, og hvordan det påvirker deres dagligdag. Over to tredjedele af alle europæiske borgere foretrækker at kontakte nationale tjenester om spørgsmål, hvor EU har truffet afgørelse.

Kommissionen kan imidlertid give alle interesserede medlemsstater værdifuld opbakning. Den foreslår at styrke forbindelserne med medlemsstaterne ved at afholde regelmæssige møder med deres respektive "nationale kommunikationsdirektører" for at afdække vigtige prioriteringer på kommunikationsområdet, sikre overvågning af kommunikationsprocessen og udveksle oplysninger om kommunikationsvirksomhed[34]. Kommissionen ønsker desuden at oprette forvaltningspartnerskaber med interesserede medlemsstater. Denne form for partnerskab, der udgør en individuel skræddersyet ramme for samarbejdet mellem Kommissionen, Parlamentet og medlemsstaten, er allerede en succes i Tyskland. I Ungarn og Slovenien er der også indgået partnerskaber. Der forhandles i øjeblikket med en række andre medlemsstater, som formelt har anmodet om et partnerskab[35]. Disse partnerskaber kan fungere som et redskab til udførelse af fælles aktiviteter vedrørende udvalgte prioriteringer på kommunikationsområdet på centralt, regionalt og lokalt plan.

Forvaltningspartnerskaber vil styrke samordningen af kommunikationsaktiviteter vedrørende udvalgte prioriterede kommunikationsområder baseret på fælles kommunikationsplaner.[36] Disse planer forhandles på politisk plan mellem Kommissionen, Europa-Parlamentet og de respektive medlemsstaters myndigheder, som har mandat til at behandle kommunikationsspørgsmål. Kommunikationsaktiviteter under den fælles kommunikationsplan er således politisk rummelige og sikrer, at forskellige synspunkter repræsenteres i debatter om EU-spørgsmål. Dette samarbejde kan følgelig medvirke til at tilpasse kommunikationen til de lokale forhold og knytte den til de nationale politiske dagsordener (f.eks. valg, store nationale begivenheder og særlige interesser). Kommissionen og den pågældende medlemsstats myndigheder deler ansvaret for gennemførelsen af forvaltningspartnerskaber. Kommissionen leverer de finansielle midler, og medlemsstaten de menneskelige ressourcer og infrastrukturen.[37]

Et godt eksempel er det igangværende forvaltningspartnerskab med den tyske forbundsregering. Det betragtes som et værdifuldt redskab til gennemførelse af idéer, som medlemsstaten og EU-institutionerne deler. Siden 2005 er der taget en halv snes store initiativer, som viser, hvordan et tæt samarbejde af denne art kan fungere.[38]

Regionale og lokale myndigheder kan - enten alene eller organiseret i sammenslutninger -spille en central rolle i forbindelse med at fremme kommunikation om EU. Kommunikationen skal afstemmes på en måde, så den viser EU-beslutningers og -politikkers relevans på lokalt plan.[39] Kommissionen vil i samarbejde med Regionsudvalget sikre, at der er relevante oplysninger til rådighed for disse myndigheder, og at der indføres passende mekanismer til at udnytte deres idéer og forslag til bedre kommunikation om EU på lokalt og regionalt plan. Regionale og lokale tiltag kan også være omfattet af forvaltningspartnerskaber, sideløbende med de aktiviteter, der allerede udføres på grundlag af strategiske partnerskaber (særskilt supplerende finansiering af projekter). For at supplere repræsentationernes, Europe Direct-informationskontorernes og EU-agenturernes arbejde på dette område[40] vil Kommissionen udvikle tættere forbindelser med de af de 250 kontorer, der repræsenterer de regionale og lokale myndigheder i Bruxelles, og som er villige til at deltage.

4.2. Samarbejde med EU-institutionerne

Den Interinstitutionelle Informationsgruppe (IIG) er den eksisterende politikstruktur til fastlæggelse af EU's kommunikationsstrategi og udvælgelse af fælles prioriteringer på kommunikationsområdet for EU-institutionerne og medlemsstaterne. Formandskabet for gruppen varetages i fællesskab af Europa-Parlamentet, Kommissionen og EU-formandskabet. Gruppens politiske status og legitimitet skal imidlertid styrkes og udbygges, så den kan fastsætte retningslinjer for prioriteringer for EU's kommunikation mere effektivt og tidligt nok til, at der kan findes synergier mellem EU-institutionernes og medlemsstaternes dagsordener for kommunikation. Der er behov for en omfattende og sammenhængende opfølgning af IIG's beslutninger, både politisk og administrativt. Rådets informationsgruppe vil med støtte fra EU-formandskabet overvåge kommunikationsprocessen.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget deltager som observatører i IIG. Samarbejdet med disse udvalg bliver også styrket gennem tillæg om informationspolitik til de eksisterende protokoller om samarbejde. I disse tillæg fremhæves Kommissionens og de to udvalgs politiske vilje til at etablere et langvarigt partnerskab og i fællesskab arbejde på at skabe decentraliseret information og kommunikation med de europæiske borgere. Samarbejdet skal baseres på klart definerede prioriterede kommunikationsområder med henblik på en decentraliseret gennemførelse på regionalt og lokalt plan.

4.3. Interinstitutionel aftale om kommunikation

For at skabe en passende ramme for et bedre samarbejde om kommunikationsprocessen i EU, uden at det berører EU-institutionernes og medlemsstaternes autonomi, foreslår Kommissionen en interinstitutionel aftale med Europa-Parlamentet og Rådet. Alle de øvrige EU-institutioner og -organer opfordres til at støtte Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet i den forbindelse. Formålet med en sådan interinstitutionel aftale er at opnå et sammenfald af synspunkter om alle EU's vigtigste prioriteringer på kommunikationsområdet, at påvise merværdien ved en EU-tilgang til kommunikation om specifikke prioriterede spørgsmål, at udvikle synergier mellem de ressourcer, de enkelte institutioner anvender, at udføre aktiviteter i forbindelse med disse prioriteringer og at tilskynde medlemsstaterne til at samarbejde. Dette er ikke til hinder for, at hver enkelt EU-institution kan have særskilte, institutionsspecifikke kommunikationsaktiviteter, afhængigt af dens særlige rolle og berørte parter.

Kommissionen anerkender medlemsstaternes rolle i forbindelse med formidlingen af EU på nationalt, regionalt og lokalt plan på deres officielle sprog. Den interinstitutionelle aftale vil forankre EU-institutionernes og medlemsstaternes politiske forpligtelse til at tage ansvaret for at oplyse borgerne og kommunikere med dem om EU-spørgsmål. I denne politiske aftale vil der desuden blive sat fokus på de vigtigste principper og rettigheder, der skal iagttages i forbindelse med formidlingen af EU, og der vil blive fastsat regler for samarbejdet mellem partnerne, som sikrer korrekt overvågning og politisk ansvarlighed. Principperne om rummelighed, pluralisme og deltagelse bør danne grundlaget for alle tiltag med henblik på at formidle EU. Den interinstitutionelle aftale vil sikre, at Kommissionen udarbejder en fælles årlig arbejdsplan vedrørende EU's prioriteringer på kommunikationsområdet - baseret på drøftelser om kommunikationsprioriteringerne i den årlige politikstrategi - som skal forelægges de øvrige EU-institutioner og de rådgivende organer.

5. KONKLUSIONER

Kommissionen vil sætte alle sine ressourcer ind på at opnå en effektiv og integreret kommunikation.

Kommissionen foreslår navnlig:

- en interinstitutionel aftale som ramme for et bedre samarbejde om kommunikationsprocessen i EU, uden at dette berører EU-institutionernes og medlemsstaternes autonomi

- frivillige forvaltningspartnerskaber med medlemsstaterne som hovedredskab til gennemførelse af fælles kommunikationsinitiativer

- oprettelse af et netværk af europæiske offentlige rum i repræsentationerne

- afdækning af områder i forbindelse med skoleuddannelse, hvor en fælles indsats på EU-plan vil kunne være en hjælp for medlemsstaterne

- styrkelse af Eurobarometer

- implementering af pilotinformationsnetværk (PIN) for at forbedre kommunikationen mellem europæiske og nationale politikere og med andre opinionsdannere.

Kommissionen vil desuden i de kommende måneder:

- vedtage en ny internetstrategi for at støtte civilsamfundsnetværk og den private og offentlige sektors netsteder med EU-fokus, som fremmer kontakt med eller mellem europæiske borgere

- vedtage en ny audiovisuel strategi med henblik på at bistå netværk af tv- og radiospredningsorganer i hele Europa, der producerer og sender programmer om EU

- udsende en opfølgningsmeddelelse til Plan D samt igangsætte en ny række civilsamfundsprojekter under Plan D med det overordnede mål at støtte ratificeringen af reformtraktaten og øge valgdeltagelsen ved valget til Europa-Parlamentet i 2009

- undersøge, om de nylige vellykkede projekter vedrørende styrkelsen af arbejdet i repræsentationerne eventuelt kan konsolideres og udvides.

Finansieringsoversigt - virkninger for budgettet

POLITIKOMRÅDE: AFSNIT 16 - KOMMUNIKATION AKTIVITETER: ALLE AKTIVITETER UNDER DETTE POLITIKOMRÅDE |

MEDDELELSE OM PARTNERSKAB OM FORMIDLING AF EU |

1. BUDGETPOSTER (efter klassifikationen i FBF 2008)

1.1. Aktionsposter

16 02 02 Multimedieaktiviteter

16 02 03 Information til medierne

16 02 04 Radio- og fjernsynsstudiers drift og audiovisuelt udstyr

16 03 01 Informationscentre

16 03 02 Lokale aktiviteter

16 03 04 Særlige aktiviteter i forbindelse med prioriterede emner, herunder Prince

16 03 06 Pilotprojekt vedrørende pilotinformationsnetværk (PIN)

16 04 01 Offentlige opinionsundersøgelser

16 04 02 Online informations- og kommunikationsværktøjer

16 04 03 Målrettede skriftlige publikationer

1.2. Hermed forbunden post vedrørende teknisk og administrativ bistand

16 01 04 01 Kommunikationsaktiviteter — udgifter til den administrative forvaltning

2. RETSGRUNDLAG

Opgaver, der følger af Kommissionens prærogativer på det institutionelle plan, jf. artikel 49, stk. 6, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1), ændret ved forordning (EF) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

3. BUDGETOPLYSNINGER

Budgetpost | Udgifternes art | Nye | EFTA-bidrag | Bidrag fra ansøgerlandene | Udgiftsområde i de finansielle overslag |

16 01 04 01 Kommunikations-aktiviteter — udgifter til den administrative forvaltning | Ikke oblig. | Ikke-opdelte | NEJ | NEJ | NEJ | Nr. [3b] |

16 02 04 Radio- og fjernsynsstudiers drift og audiovisuelt udstyr | Ikke oblig. | Opdelte | NEJ | NEJ | NEJ | Nr. [5] |

16 02 02 til 16 04 03 (bortset fra 16 02 04) GD COMM's aktionsposter | Ikke oblig. | Opdelte | NEJ | NEJ | NEJ | Nr. [3b] |

4. ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER EFTER VIGTIGSTE MÅL OG OUTPUT

Denne meddelelses virkninger for ressourcerne går ikke ud over, hvad der er fastsat i det flerårige finansielle program SEK(2007) 500.

3.1. Sammenfatning af de finansielle ressourcer

Jf. tabel 1 i bilaget.

3.2 Detaljerede overslag over de vigtigste tiltags finansielle virkninger

Jf. tabel 2 i bilaget.

5. ADMINISTRATIVE UDGIFTER - SÆRLIGE BEHOV

Behovet for personale og administrative ressourcer vil blive dækket inden for rammerne af tildelingen til det ansvarlige generaldirektorat som led i den årlige tildelingsprocedure.

I betragtning af at Kommissionen i december 2006 gav en første positiv evaluering, indeholder vedlagte tabel en post for "repræsentationer i pilotprojektet". Kommissionen ønsker dog at bygge videre på et vellykket projekt og vil derfor gennemgå resultaterne af alle igangværende kommunikationsaktiviteter, herunder merværdien ved repræsentationerne i pilotprojektet og spørgsmålet om, hvorvidt de eventuelt skal videreføres, inden den udbygger projektet i de kommende år.

Post nr. | Tekst | BUDG 2007 | FBF 2008 | Finansiel programmering |

| | | | | | | |€ | | | | | | |2009 |2010 |2011 |2012 |2013 | | | | | | | | | | | | | | 16 01 |Administrative udgifter vedrørende politikområdet kommunikation |3.865 |3.600 |3.987 |4.065 |4.145 |4.225 |4.306 | | | | | | | | | | | | | |16 01 04 01 |Kommunikationsaktiviteter — udgifter til den administrative forvaltning |3.865 |3.600 |3.987 |4.065 |4.145 |4.225 |4.306 | | | | | | | | | | | | | | 16 02 |Kommunikation og medierne |27.720 |30.882 |32.380 |32.881 |33.390 |33.902 |34.420 | | | | | | | | | | | | | |16 02 02 |Multimedieaktiviteter |18.750 |20.700 |21.380 |21.800 |22.227 |22.657 |23.091 | | |16 02 03 |Information til medierne |3.370 |3.970 |4.100 |4.181 |4.263 |4.345 |4.429 | | |16 02 04 |Radio- og fjernsynsstudiers drift og audiovisuelt udstyr (udgiftsområde nr. 5) |5.600 |6.212 |6.900 |6.900 |6.900 |6.900 |6.900 | | | | | | | | | | | | | | 16 03 |Kommunikation på lokalt niveau |39.514 |38.530 |39.555 |40.314 |41.085 |41.859 |42.642 | | | | | | | | | | | | | |16 03 01 |Informationscentre |16.753 |15.300 |15.802 |16.113 |16.429 |16.746 |17.067 | | |16 03 02 |Lokale aktiviteter |8.393 |10.400 |10.502 |10.689 |10.879 |11.070 |11.263 | | |16 03 04 |Særlige aktiviteter i forbindelse med prioriterede emner, herunder Prince |7.868 |12.830 |13.251 |13.512 |13.777 |14.043 |14.312 | | |16 03 05 |EuroGlobe |1.500 | | | | | | | | |16 03 06 |Pilotprojekt vedrørende pilotinformationsnetværk (PIN) |5.000 | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | 16 04 |Analyse- og kommunikationsværktøjer |21.830 |21.830 |21.546 |21.990 |22.441 |22.894 |23.352 | | | | | | | | | | | | | |16 04 01 |Offentlige opinionsundersøgelser |5.600 |5.800 |5.990 |6.108 |6.228 |6.348 |6.470 | | |16 04 02 |Online informations- og kommunikationsværktøjer |10.180 |10.880 |11.237 |11.458 |11.683 |11.909 |12.137 | | |16 04 03 |Målrettede skriftlige publikationer |6.050 |5.150 |4.319 |4.424 |4.530 |4.637 |4.745 | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | 16 |Kommunikation (udgiftsområde nr. 3b) |87.328 |88.630 |90.568 |92.350 |94.161 |95.980 |97.820 | | |

[pic]

[pic]

[1] SI(2007) 500.

[2] SEK(2005) 985.

[3] KOM(2005) 494.

[4] KOM(2006) 35.

[5] SEK(2007) 1265.

[6] SEK(2007) 912.

[7] KOM(2006) 194.

[8] KOM(2006) 211.

[9] Afgørelse nr. 1904/2006/EF (EUT L 378 af 27.12.2006).

[10] KOM(2007) 242.

[11] For eksempel stilles der for 2007-2013 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1828/2006 af 8. december 2006 vedrørende gennemførelsesbestemmelser for strukturfondene og i forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 vedrørende Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne følgende mindstekrav om kommunikation til forvaltningsmyndighederne: offentliggørelse af lister over støttemodtagere, indlægning af informationsbannere på netsteder for igangværende projekter og afholdelse af nationale og regionale åbningsarrangementer eller årlige kommunikationsarrangementer i medlemsstaterne og regionerne. Kommissionens repræsentationer kan bidrage ved at formidle oplysninger til potentielle støttemodtagere.

[12] Nogle af disse prioriteringer vil blive drøftet i Den Interinstitutionelle Informationsgruppe med henblik på at undersøge mulighederne for en fælles indsats (jf. punkt 4.2).

[13] Et godt eksempel på en sådan tilgang er kampagnen for reformen af markedsordningen for vin.

[14] Generaldirektoratet for Kommunikation vil afsætte både menneskelige og budgetmæssige ressourcer til prioriteringer på kommunikationsområdet og vil anmode Kommissionens repræsentationer om ligeledes at afsætte sådanne ressourcer i deres årlige forvaltningsplaner.

[15] Jf. SEK(2007) 500 og SEK(2007) 530.

[16] Alle opinionsundersøgelsesresultaterne i denne meddelelse stammer fra Flash Eurobarometer nr. 189a, "EU Communication and the Citizens", vedrørende hvidbogen. Feltarbejdet blev udført i september 2006.

[17] I 2006 arrangerede repræsentationerne i pilotprojektet over 830 seminarer, udsendte 4 000 pressemeddelelser og afholdt konferencer, ligesom de bistod ved mere end 370 kommissærbesøg.

[18] Eures - European Employment Services; ERA-MORE - det europæiske netværk af mobilitetscentre.

[19] Solvit er et online problemløsningsnet, hvor EU's medlemsstater samarbejder om at finde en udenretslig løsning på problemer, der skyldes, at de offentlige myndigheder ikke har anvendt lovgivningen om det indre marked korrekt.

[20] De nuværende Euro Info Centres og innovationsformidlingscentrenes aktiviteter vil i 2008 blive overtaget af et nyt netværk til støtte for erhvervsliv og innovation. Der bliver tale om forbindelser mellem omkring 600 centre, som dækker det meste af de 27 EU-landes område.

[21] Det skal primært, men ikke udelukkende, ske på baggrund af de vellykkede kommissærbesøg i forskellige regioner i formandskabslandet i forbindelse med de traditionelle møder mellem Kommissionen og formandskabet i starten af formandskabsperioden.

[22] Rådets afgørelse, dok. 16505/06 af 27. marts 2007.

[23] "Citizenship Education at School in Europe", Informationsnettet for uddannelse i Europa (Eurydice), 2005.

[24] I 2007 tilrettelagde EuropeAid besøg af 75 "ambassadører" på skoler i 44 regioner i 18 medlemsstater for at drøfte samarbejdet med tredjelande, hvorved man nåede direkte ud til 97 000 elever. Generaldirektoratet for Landbrug har ved en lignende indsats, dog ikke kun for skoler, oprettet et Green Team bestående af omkring 80 ambassadører, der skal behandle de problemer, der optager befolkningen, og gøre rede for den fælles landbrugspolitik og for politikken for udvikling af landdistrikter.

[25] F.eks. forfatningstraktaten, udvidelsen og økonomiske forslag såsom servicedirektivet.

[26] KOM(2007) 364.

[27] De forskellige forslag, der gøres rede for i dette afsnit, følger henstillingerne fra konferencen for de involverede parter "Europe in Vision", der blev afholdt den 4. og den 5. december 2006 i Helsingfors.

[28] "L'information relative à l'Europe et la télévision" - Undersøgelse foretaget blandt tv-seere i de 27 EU-medlemsstater, Europa-Kommissionen april 2007.

[29] Generaldirektoratet for Informationsteknologi har foretaget en undersøgelse med henblik på at fremsætte henstillinger vedrørende indførelsen af en organisationsdækkende søge- og genfindingsstrategi i Kommissionen.

[30] Publikationskontoret har hovedansvaret for off- og onlinepublikationer. Det styres af et interinstitutionelt forvaltningsudvalg. Publikationskontoret forvalter EU-boghandelen, der er borgernes kvikskranke for adgang til alle EU-publikationer.

[31] Som foreslået på konferencen for de involverede parter "Understanding European public opinion", Madrid, den 27. oktober 2006.

[32] Baseret i Bruxelles.

[33] KOM(2002) 704.

[34] Det eksisterende netværk mellem medlemsstaterne og EU's institutioner (EU-Infonet) vil blive videreudviklet for at nå dette mål.

[35] Østrig, Belgien, Frankrig, Italien, Letland, Portugal og Polen.

[36] Der kan også tilbydes medlemsstaterne alternative former for partnerskaber med Kommissionen KOM(2004) 196.

[37] Forvaltningspartnerskaber forhindrer ikke Kommissionen i at videreføre eller indføre andre former for kommunikationspartnerskaber, f.eks. strategiske partnerskaber og ad hoc-aftaler. Disse meget fleksible instrumenter har bevist deres værd på specifikke områder såsom indførelsen af euroen.

[38] Den landsdækkende oplysningsturné "Europa fylder 50 - 50 byer fester" i Tyskland og "Kursusseminarer for redaktører af gymnasieblade", der havde til formål at rapportere om EU-spørgsmål i gymnasieblade, er blot to eksempler på vellykkede projekter gennemført som led i et forvaltningspartnerskab.

[39] De skotske erfaringer med Det Regionale Rådgivende Råd for Nordsøen, gennem hvilket dele af befolkningen, som er direkte berørt af fiskeripolitikken, høres direkte, således som det også sker i forbindelse med andre regionale rådgivende råd under den fælles fiskeripolitik, viser, at borgerne interesserer sig for emner, der har umiddelbar betydning for deres tilværelse.

[40] F.eks. det EU-dækkende erhvervsfremmenetværk, der skal lanceres i starten af 2008.