ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (83) 426 
 
 
 
Vol. 1983/0 161 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
K O M (83) 426 endelig udg. 
Bruxelles, den 14. september 1933
K O M M I S S I O N E N S  F Ø R S T E  B E R E T N IN G  TIL R Å D E T
o m  funktionen af det fælles merværdiafgiftssystem fremlagt 
i henhold til artikel 34 i R ådets sjette direktiv 
(77/388/EØF) af 17. m a j 1977)
K O M (83) 426 endelig udg.

INDHOLD
INDLEDNING  
AFSNIT I
FORSKELLE. SOM FORTSAT BESTÅR EFTER DIREKTIVETS  
IKRAFTTRÆDEN:
KAPITEL ISide
5
9
9
10
- Forskelle, der skyldes visse muligheders fortsatte beståen:  10
A. Muligheden for at fravige definitionen på en
afgiftspligtig person 10
B. Muligheden for at fravige definitionen på beskat­
ningsgrundlaget ved indførsel 13
C. Muligheden for at fravige bestemmelserne om berig­
tigelse af fradragene 15
D. Mulighederne i forbindelse med særordninger for
mindre virksomheder 17
E. Muligheden for at fastsætte standardsatser for godt­
gørelse inden for landbruget 19
F. Muligheden for at opretholde eller indføre forenklings­
foranstaltninger, der fraviger direktivets bestemmelser 22
KAPITEL II
- Forskelle, der skyldes valgmulighederne med hensyn til
påligning og ikke-paligning af afgift:  25
A. Begrundelse for valgmuligheden 25
B. Valgmuligheder i henhold til artikel 28 25
C. Valgmuligheder i henhold til artikel 13 C 26
a) bortforpagtning og udlejning af fast ejendom 26
b) levering af fast ejendom 26
c) bank- og finanstransaktioner 27

- 2 -
Side
AFSNIT II
FORTOLKNINGSVANSKELIGHEDER I FORBINDELSE MED SJETTE DIREKTIV  
KAPITEL I
Arten af visse former for økonomisk virksomhed  
KAPITEL II
Afgrænsning af virksomhed udøvet i egenskab af offentlig  
myndighed
KAPITEL III
Leveringsstedet for tjenesteydelser
A. Udlejning af materielle løsøregenstande
B. Transportmidler28
28
29
29
30
30
32
32
32
3k
35 C. Definition på visse tjenesteydelser
KAPITEL IV
Fastlæggelse af beskatningsgrundlaget 36
36
36
37 
39 
koA. Minimums beskatningsgrundlag
B. Levering af et nye gode mod overtagelse af et brugt gode
C. Tilskud
D. Biomkostninger
E. Første bestemmelsessted
KAPITEL V 42
Fritagelser 42
A. Fortolkning af det indledende afsnit i sjette direktivs
artikel 1 3,  l4 og 15 42
B. Fritagelse linder artikel 13-A 43
a) tjenesteydelser præsteret af det offentlige postvæsen 43
b) offentlige hospitaler og lignende institutioner 44
c) lægegerning og dertil knyttede erhverv 45
d) organisationer, der ikke arbejder med gevinst for øje 45
e) tjenesteydelser i nær tilknytning til sport samt kul­
turelle tjenesteydelser 47
C. Fritagelse under artikel 13-B 48
a) guldmønter 48
b) kreditkort 49
c) hasardspil og spil om penge 50

- 3 -
Side
D. Fritagelser tinder artikel 1^ og 15 52
a) genindførsel af goder, der er blevet bearbejdet
uden for oprindelseslandet 52
b) fartøjer bestemt til ophugning 5^
E. Fortolkningsspørgsmål vedrørende ordningen for fradrag
af indgående afgift 55
AFSNIT III 57
PROBLEMER HVIS LØSNING IFØLGE SJETTE DIREKTIV ER BLEVET
UDSAT TIL ET SENERE TIDSPUNKT 57
KAPITEL I 58
Fritagelser i forbindelse med international udveksling  
af goder 58
KAPITEL II 66
Tilbagebetaling af moms til afgiftspligtige personer, som
ikke er etableret i indlandet 66
KAPITEL III
Udelukkelse fra retten til fradrag af moms på visse udgifter 67
KAPITEL IV 68
Personbefordring 68
KAPITEL V 68
Søerordning for brugte genstande 68
KAPITEL VI 70
Gensidig bistand mellem afgiftsmyndighederne 70
KONKLUSION 73
BILAG
- Bilag I 76
Skema over meddelelserne i henhold til sjette direktivs  
artikel 2 7t  stk. 5 76

- 4 -
Side
- Bilag II 89
Valgmuligheder i henhold til sjette direktivs artikel  
13-C
•  Skema 1:  Udlejning af fast ejendom 90
.  Skema 2:  Levering af såkaldt gamle bygninger og ikke
bebygget fast ejendom  91
•  Skema 3:  Bank- og finanstransaktioner 92
- Bilag III 93
Liste over Domstolens domme i momsspørgsmål 93

- 5 -
INDLEDNING
En af de afsluttende bestemmelser i Rådets sjette direktiv af 1 7. 
maJ 1977 om det fælles merværdiafgiftssystem1^  er artikel 34, der  
lyder således:
''Kommissionen forelægger for Rådet efter samråd med medlemsstater­
ne en beretning om funktionen af det fælles system for merværdiaf­
gift i medlemsstaterne, første gang den 1.  januar 1 9 8 2 og derefter  
hvert andet år. Denne beretning fremsendes af Rådet til Europa­
parlamentet .  "
Allerede det direktivforslag, Kommissionen fremlagde, indeholdt en  
tilsvarende bestemmelse, men det var på Europa-Parlamentets udtryk­
kelige anmodning, at den sidste sætning blev tilføjet, og denne  
ændring, som blev støttet af Kommissionen, blev godkendt af Rådet.  
Den endelige formulering af artikel 3^ viser således den store be­
tydning, som EF 1 s institutioner tillægger det fælles momssystems  
funktion, og som er i overensstemmelse med de mål, der søges nået  
med sjette direktiv.
Den fortsatte harmonisering på afgiftsområdet forløber ikke helt  
gnidningsløst og uden problemer. Det kan man se ved blot at sammen­
ligne Kommissionens direktivforslag med det direktiv, der i sidste  
ende blev udstedt af Rådet. Årsagen til det misforhold, der må kon­
stateres mellem det oprindelige sigte med forslaget og de relativt  
beskedne resultater, der er opnået er hovedsagelig, at et afgifts­
direktiv som sjette direktiv i sagens natur griber ind på et na­
tionalt lovgivningsområde, der er særlig følsomt for den enkelte  
medlemsstat.
At skabe konvergens mellem ni forskellige lovgivninger kræver gensi­
dige indrømmelser og indebærer ofte, at der vendes op og ned på  
holdninger, som er nedarvet fra fortiden, og som genspejler forskel­
lige budgetmæssige, økonomiske og sociale forhold.
Da Rådet udstedte sjette direktiv, var det nødt til at tage hensyn  
til disse forhold, og det var Kommissionens opgave at sørge for,  
at udstedelsen af direktivet ikke medførte nogen brat og øjeblikke-
1) EFT L 145 af 13. juni 1977-

- 6 -
lig retlig omvæltning i den enkelte medlemsstat, uden dog af den
,y
grund at afstå fra at gøre direktivet til: et væsentligt middel  
til at udbygge det europæiske samarbejde, både på det økonomiske  
og budgetmæssige område.
De vanskeligheder, de fleste medlemsstater har haft med at over­
holde datoen 1.  januar 1 9 7 8,  som er fastsat i sjette direktivs ar­
tikel 1,  giver en klar illustration af ovenstående almindelige be­
tragtninger .
Kun Belgien og Det forenede Kongerige var i stand til at overhol­
de den oprindeligt fastsatte dato, og Rådet var nødt til at ud­
stede et niende direktiv af 2 6.  juni 1 9 7 8^  for at give de øvrige
syv medlemsstater henstand indtil 1.  januar 1979· For Tysklands  
og Luxembourgs vedkommende var det iøvrigt først den 1. januar  
1 9 8 0,  at en national lovgivning i overensstemmelse med sjette  
direktiv trådte i kraft.
Disse forskellige tidsfrister og den manglende samtidighed med  
hensyn til direktivets ikrafttræden skabte en vanskelig periode,  
hvori nogle momspligtige påberåbte sig direktivets direkte virknin­
ger under henvisning til EF-rettens overordnede karakter, medens  
andre beklagede sig over, at der i flere medlemsstater fandtes  
forskellige afgiftsregler ved siden af hinanden. Disse tvistemål  
er blevet indbragt for nationale domstole, De europæiske Fælles­
skabers Domstol har fået forelagt præjudicielle spørgsmål.
1) EFT L 19*4 af 19.7-1978.

- 7 -
For så vidt angår direktivets direkte virkninger har Domstolen  
skabt en omfattende retspraksis. På dette område rejser sig to  
problemer:
- det første vedrører bestemmelsernes gyldighed, når direktiverne  
ikke gennemføres inden for den fastsatte frist eller ikke inkor­
poreres korrekt i en medlemsstats nationale lovgivning,
- det andet vedrører de bestemmelser i direktiverne, som en pri­
vatperson direkte kan støtte ret på.
Domstolen har allerede flere gange behandlet spørgsmålet om EF-  
direktivernes direkte virkninger (se dommene i sag 9/7 0»  20/7 0, 
23/70). I disse domme har Domstolen givet et klart svar på spørgs­
målet om, i hvilket omfang en skattepligtig person kan gøre et EF-  
direktiv gældende, når dette direktiv ikke er gennemført inden for  
den fastsatte frist eller ikke er korrekt inkorporeret i den na­
tionale lovgivning.
Domstolen har iøvrigt bekræftet privatpersoners ret til at påbe­
råbe sig EF-direktivers direkte virkninger, når bestemmelserne i  
disse direktiver er klare og ubetingede.
Domstolen udtalte sig herom i sag 8/8l og 255/81 i forbindelse  
med en anmodning om en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolk­
ningen af artikel 1 3B-d),  punkt 1,  i sjette direktiv.
Domstolen fastslog, at efter den 1. januar 1979 kunne en formidler  
af lån støtte ret på reglen om fritagelse for omsætningsafgift  
af formidling af lån i artikel 1 3»  når han ikke har overvæltet  
afgiften på et senere led, uden at staten kunne gøre den manglen­
de gennemførelse gældende over for ham.

8
Den territoriale afgrænsning af direktivets anvendelsesområde  
har vist sig at være mindre problematisk end direktivets ikraft­
trædelsestidspunkt, fordi sjette direktivs anvendelsesområde, som  
er fastsat i artikel 3> i princippet er nært knyttet til trakta­
tens artikel 227- Dette vil sige, at de vanskeligheder, der kan op­
stå, kan føres tilbage til problemer med fortolkningen af artikel  
227 og ikke med fortolkningen af selve direktivet.
Udelukkelsen af de franske oversøiske departementer fra direkti­
vets anvendelsesområde er et typisk eksempel herpå. På basis af en  
bestemt fortolkning af traktatens artikel 227 var Rådet og Kommis­
sionen af den opfattelse, at disse departementer automatisk var  
udelukket fra direktivets anvendelsesområde, og at det derfor ik­
ke var nødvendigt at nævne dem i sjette direktivs artikel 3, stk.
2. Kun fordi en dom afsagt af EF-Domstolen gav en anden fortolk­
ning af artikel 227 i en sag, der vedrørte afgiftsspørgsmål.
0  1 )matte Radet udstede ellevte direktiv af 2o.  marts 1980 ,  hvor­
ved man i sjette direktivs artikel 3> stk. 2, tilføjede de fran­
ske oversøiske departementer på den liste over omrader ,  der er 
udelukket fra det fælles momssystem.
Kommissionen mener ikke, der er nogen grund til at komme nærmere  
ind på vanskelighederne i forbindelse med omstændighederne om­
kring udstedelsen af dette direktiv, den vil i denne rapport hel­
lere beskæftige sig med de vanskeligheder, der ligger i selve det  
fælles momssystems indhold.
Med henblik herpå har den valgt at analysere de vanskeligheder,  
der har præget det fælles momssystems funktion, ud fra en op­
deling i følgende tre afsnit:
- afsnit I:
vanskeligheder i forbindelse med de forskelle mellem medlems­
staternes lovgivninger, som udtrykkeligt ikke blev fjernet ved  
direktivet,
- afsnit II:
vanskeligheder i forbindelse med fortolkningen af direktivet,
- afsnit III :
vanskeligheder i forbindelse med problemer, hvis løsning er  
blevet udsat eller stillet i bero
1) EFT L 90 af 3. april 1980.

- 9 -
FØRSTE AFSNIT
FORSKELLE, SOM FORTSAT BESTÅR EFTER DIREKTIVETS IKRAFTTRÆDEN
Eftersom harmoniseringen af moms aldrig har været betragtet som  
et mål i sig selv, kan og bør udviklingen på dette område kun af­
hænge af de behov, der gør sig gældende på et givet tidspunkt.  
Derfor kunne der aldrig blive tale om at foretage ændringer af  
medlemsstaternes lovgivninger, som ikke var absolut nødvendige.  
Dette er også årsagen til, at en række afgiftsbestemmelser ikke  
er omfattet af harmoniseringsprocessen, og det har ført til en  
række forskelle, som kan inddeles i tre grupper:
- forskelle, der skyldes visse muligheders fortsatte beståen ef­
ter direktivets vedtagelse,
- forskelle, der skyldes valgmulighederne med hensyn til påligning  
og ikke-påligning af afgift
- forskelle som følge af midlertidige undtagelser
Problemerne i forbindelse med de førstnævnte to grupper behand­
les i kapitel I og II i denne beretning. Problemerne i tredje  
gruppe blev behandlet i en særlig beretning, som tidligere er fo­
relagt £ dok. KOM(82)885__7, om overgangsforanstaltninger i med­
lemsstaterne i henhold til sjette direktivs artikel 2 8.

- 10 -
KAPITEL I
Forskelle, der skyldes visse mulighelders fortsatte beståen
Det er ikke Kommissionens hensigt her at opregne alle de mulig­
heder, direktivet åbner, den ønsker blot at henlede opmærksomhe­
den på nogle af de muligheder, hvis udnyttelse kan skabe forstyr­
relser, som er lidet forenelige med det fælles momssystems mål:
A. muligheden for at fravige definitionen på en afgiftspligtig  
person (artikel 4, stk. 4, andet afsnit)
B. muligheden for at fravige definitionen på beskatningsgrundla­
get ved indførsel (artikel 11-B - stk. 2).
C. muligheden for at fravige bestemmelserne om berigtigelse af  
fradragene (artikel 2 0,  stk. 5)
D. mulighederne i forbindelse med søerordninger for mindre virk­
somheder (artikel 24)
E. muligheden for at fastsætte standardsatser for godtgørelser in­
den for landbruget
F. muligheden for at opretholde eller indføre forenklingsforan­
staltninger, der fraviger direktivets bestemmelser (artikel 2 7)
A.  Muligheden for at fravige definitionen på en afgiftspligtig per­
son i henhold til s.jette direktivs artikel 4, stk. 4, andet af­
snit; anerkendelse af "virksomhedsgrupper"
Fem medlemsstater har foretaget det i sjette direktivs artikel  
29 nævnte samråd med henblik på i deres lovgivning at udnytte  
muligheden for at "betragte personer, som er etableret i ind­
landet, og som i retlig forstand er selvstændige, men som fi­
nansielt, økonomisk og organisatorisk er nøert knyttet til hin­
anden, som én enkelt afgiftspligtig person".
I Nederlandene betragtes de af den almindelige skattelovgivning,  
omfattede fysiske personer og organer, der har bopæl eller for­
retningssted i indlandet eller har fast adresse her, som én  
enkelt afgiftspligtig person, når de finansielt, økonomisk og  
organisatorisk er så nært knyttet til hinanden, at de udgør

-li­
en enhed. Den nederlandske momslov nævner udtrykkeligt begre­
bet "skattemæssig enhed", som allerede længe har været kendt  
i Nederlandene, og som er blevet udviklet af retspraksis. Der  
findes ca. 4 00 0 skatteenheder bestående af l 6 0 0 0 personer,  
selskaber osv.,  medens det samlede antal momspligtige personer  
er på ca. 400 0 0 0.
I Danmark kan registreringspligtige virksomheder, der ikke har  
samme ejer, efter begæring registreres under ét. Som følge her­
af skal der ikke svares afgift af transaktioner foretaget indbyr­
des mellem disse virksomheder, der er registreret under ét. I  
1 9 7 9 fandtes der 889 fælles registreringer anmeldt af 3 554 virk­
somheder, medens det samlede antal momspligtige var på 370 5 6 1.
I Irland kan det på begæring af de afgiftspligtige personer ved­
tages, at disse betragtes som én afgiftspligtig person, såfremt  
det over for skattemyndighederne kan godtgøres, at to eller  
flere afgiftspligtige personers økonomiske virksomhed er så nært  
knyttet sammen, at det med henblik på en effektiv opkrævning af  
afgiften vil være hensigtsmæssigt at lade dem være omfattet af  
denne ordning. I henhold til denne ordning er en gruppe momsplig-  
tige personer, som f.eks. indbyrdes forbundne selskaber, fri­
taget for pligten til at udstede fakturaer for transaktioner  
foretaget mellem dem indbyrdes. Også selskaber, der er etable­
ret i udlandet, kan indgå i en sådan gruppe. Der findes ca.
800 grupper bestående af 2 500 selskaber, og disse grupper ud­
gør 2,9% af det samlede antal afgiftspligtige.
I Det forenede Kongerige kan to eller flere juridiske perso­
ner betragtes som værende medlemmer af en gruppe, hvis en af  
disse personer kontrollerer hver af de andre, eller hvis en  
person (juridisk eller fysisk) kontrollerer alle disse juri­
diske personer, eller hvis to eller flere fysiske personer, som  
udøver virksomhed i form af "partnership",  kontrollerer alle 
disse juridiske personer. Grupperegistreringen har til følge,  
at den virksomhed, de forskellige medlemmer af gruppen udøver,  
med hensyn til momspåligning, betragtes som værende udøvet af en  
af disse, det såkaldte repræsentantmedlem, der registreres. Der  
skal ikke svares moms af leverancer fra et medlem af gruppen til  
et andet. Repræsentantmedlemmet bærer ansvaret for indlevering  
af angivelser, betaling af afgiften og for indsendelse af an­
modninger om tilbagebetaling, for hele gruppen. Alle gruppens

-  12 -
medlemmer hæfter solidarisk for betalingen af den afgift, der kan  
opkræves af repræsentantmedlemmet. Virksomheder etableret i ud­
landet kan deltage i en gruppe i Det forenede Kongerige, når det  
pågældende selskab har forretningssted i Det forenede Kongerige.  
Pr. 1. april 1978 fandtes der 15 6^5 grupperegistreringer, sva­
rende til ca. 1,2% af det samlede antal registreringer. Det gen­
nemsnitlige antal medlemmer i hver gruppe var 3 17^· I regnskabs­
året 1 9 7 7 - 7 8 udgjorde grupperne ca. k0% af den samlede angivne  
omsætning i Det forenede Kongerige.
I Tyskland har lovgivningen bibeholdt bestemmelserne om "Organ-  
schaft" og "virksomhedsgrupper", som var gældende allerede længe  
inden sjette direktivs udstedelse. Ved virksomhed forstås virksom­
hedslederens samlede erhvervsaktivitet. Denne erhvervsaktivitet  
udøves ikke selvstændigt,
- når en fysisk person i betragtning af sin faktiske situation  
som helhed er finansielt, økonomisk og organisatorisk integre­
ret i en virksomhed ("Organgesellschaft" - selskab, der orga­
nisatorisk er knyttet til andre virksomheder, sammen med hvilke  
det udgør en økonomisk enhed),
- når fysiske personer, enkeltvis eller i fællesskab, integreres  
i en virksomhed på en sådan måde, at de er forpligtet til at  
følge virksomhedslederens instrukser. Der er i så fald tale om  
en "gruppe af virksomhedsledere", når disse personer på lige fod  
er medlemmer af to eller flere sammenslutninger, hvori der ikke  
er tale om et arbejdsgiver-arbejdstager-forhold, men derimod om  
ligestilling mellem parterne, og når alle sammenslutningerne
er underlagt en ensartet beslutningsproces. I disse former for  
virksomheder, hvori også udenlandske selskaber kan deltage, er  
det tilladt ikke at bogføre vare- og tjenesteydelsestransak­
tioner, der finder sted melLem de personer, der således er knyt­
tet til virksomheden, og som følge af denne virksomhedsforms  
særlige karakter er kun ét skattekontor (Finanzamt) kompetent,  
hvilket letter den administrative forvaltning af afgiften.
Det vil her ikke være på sin plads at dømme om det betimelige i  
disse pragmatiske ordninger, som åbenbart virker tilfredsstillen­
de i de fem lande, der netop er beskrevet. Men netop på grund af  
deres smidighed kan disse retlige ordninger, der er baseret på  
ikke-retlige kriterier, ikke siges at være risikofrie, når det er  
muligt at give dem en international dimension, som kunne sætte  
visse regler i det fælles momssystem ud af funktion.

-  13 -
Kommissionen vil gerne understrege,at overholdelsen af den i artike:  
29 omhandlede samrådsprocedure ikke må føre til en omgåelse af de  
bestemmelser, der er indeholdt i sjette direktivs artikel 4, stk.
4, andet ansnit. Med hensyn til de fem lande, som i deres lovgiv­
ning kender begrebet "Organschaft",  har Kommissionen imidlertid kon­
stateret, at den territoriale afgrænsning af anvendelsesområdet, dei  
er indeholdt i direktivet, kun findes i den nederlandske lovgivning,  
medens man i den tyske lovgivning har indført et "Organschaf", der  
udtrykkeligt også kan omfatte virksomheder etableret i udlandet.
Som følge heraf har Kommissionen i medfør af traktatens artikel 169  
indledt en overtrædelsesprocedure mod Tyskland.
Heller ikke den danske, irske og britiske lovgivning indeholder den  
territorialbestemmelse for virksomhedsgrupper, der er fastlagt i  
sjette direktivs artikel 4, stk. 4, andet afsnit. Derfor har Kom­
missionen, idet den har forbeholdt sig ret til at træffe enhver  
fremtidig foranstaltning, allerede indledt samråd med de pågældende  
myndigheder for at drøfte de gældende ordninger og herigennem få  
klarlagt, om de administrative bestemmelser i praksis åbner mulig­
hed for at fravige direktivets bestemmelser.
B. Muligheden for at fravige definitionen på beskatningsgrundlaget
ved indførsel (artikel 11-B - stk. 2)
Sjette direktivs artikel 11 tager sigte på at skabe fuldstændig  
parallelitet mellem begreberne beskatningsgrundlag i indlandet  
(artikel 11,A, stk. 1, 2 og 3) og ved indførsel af goder (artikel  
11,B, stk. 1, 3 og 4), samtidig med den søger at skabe overensstem­
melse mellem disse begreber og toldværdibegreberne i de tilfælde,  
hvor der skal svares told af goderne (definitionen på normalvær­
dien svarer praktisk taget til definitionen på toldværdi på tids—  
punktet for direktivets udarbejdelse.
I artikel 11,B, stk. 1, hedder det således, at beskatningsgrundla­
get ved indførsel af goder (ligesom i indlandet) er den pris, som  
importøren har betalt eller skal betale, hvis denne pris udgør den  
eneste modværdi, eller normalværdien, i mangel af en pris, eller hvis  
prisen ikke udgør den eneste modværdi for det indførte gode. Ved  
normalværdi forstås hele det beløb, som en importør under frie kon­
kurrencevilkår skulle have betalt til en selvstændig leverandør i  
det land, hvorfra godet udføres, for samme gode på det tidspunkt,  
hvor afgiften forfalder.

-  1 4 -
Bestræbelserne p& at skabe parallellitet kan ses son et skridt pi vejen til  
virkeliggereIsen af et falles narked på langere sigtt for allerede i henhold  
til bilag A ad artikel 8, litra c), i andet aonsdirektiv skulle "medlemsstat  
terne bestrabe sig på ved indførsel af varer fra de øvrige aedleasstater at  
anvende et beskatningsgrundlag, der svarer til det, der anvendes i indlandet"  
(dette ver sjaldent toldværdien). Der var inidlertid indtil den 1. juli 1980  
risiko for, at stk. 2 i artikel 11-B, der giver medlensstaterne nulighed for  
som beskatningsgrundlag at valgs den vardi, der fastsat i forordning (EØF) nr.  
803/68 skulle bzense harmoniser ingsprocessen, eftersom denne bestemmelse  
kunne gøres galdende af de medlemsstater, som undertiden ønskede at anvende  
sarlige regler ved indførsel. Denne mulighed, s røn ikke blot fandtes i de  
tilfalde, hvor varerne var underalgt told, kunne også udnyttes til at anvende  
samme kriterier for vardiansattelse af varer i handelen mellem EF-landane som  
ved indførsel fra tredjelande, hvilket klart viser det uhensigtsmas sige i at  
bevare denne mulighed, navnlig da der er tale om en mulighed, hvis rakkevidde  
ikke er klart afgrænset.
Udviklingen i toldlovgivningen i forbindelse med de multilaterale forhand­
linger i GATT åbner nulighed for til dels at overvinde problemerne. I henhold  
til forordning (EØF) nr. 1224/80 af 28. maj 1980, som trådte i stedet for  
forordning (EØF) nr. 803/68 den 1. juli 1980, skal grundlaget for ansattelsen  
af en vares toldværdi så vidt muligt vare transakt ionsvardien for de pågældende  
varer (forordningens artikel 3)· Kår toldværdien ikke kan ansattes på grundlag  
af transaktionsværdien, findes der fem andre muligheder.
I øvrigt hører ansættelse af varernes toldværdi slet ikke hjemme i handelen  
mellem EF-lande. Bortset fra, at dette rent psykologiak virker som en overleve­
ring fra tiden forud fer oprettelsen af toldunionen, kan det fere til en  
beskatningsmæssig forskelbehandling

- 15 -
mellem indførte varer og varer leveret i indlandet. Derfor vil Kom­
missionen snarest foreslå Rådet at afskaffe medlemsstaternes mu­
lighed for at bringe bestemmelserne i toldforordningen i anvendelse,  
nar der er tale om værdiansættelse af varer importeret fra en anden  
medlemsstat.
Kommissionen har i øvrigt konstateret, at en medlemsstat i forbindel­
se med import (og også levering) af særlig værdifulde heste ikke har  
overholdt kriterierne for ansættelse af beskatningsgrundlaget ved  
indførsel. Den pågældende medlemsstat har nemlig fastsat en standard­
sats for disse dyr på grundlag af de priser, som gælder på slagte-  
raarkedet,  og som afhænger af hestens alder. Denne standardsats var  
ikke i overensstemmelse med disse dyrs reelle værdi og dermed hel­
ler ikke med reglerne i sjette direktiv. Kommissionen har derfor  
indledt proceduren i henhold til EØF-traktatens artikel 169, og sa­
gen blev den 22. marts 1982 indbragt for Domstolen (sag 95/82).
C. Muligheden for at fravige bestemmelserne om berigtigelse af fra-  
dragene (artikel 20, stk. 5)
Afgiften på indkøb foretaget af en afgiftspligtig person fradra­
ges øjeblikkeligt af denne, alt efter i hvilken udstrækning det på­
gældende gode anvendes til en afgiftspligtig form for virksomhed,  
ved den første momsangivelse, der indgives efter købet. Dette gæl­
der også investeringsgoder (f.eks. ejendomme, driftsmidler og  
maskiner). For disse goders vedkommende er det imidlertid i sjet­
te direktivs artikel 20, stk. 2, fastsat at de årlige berigtigelser  
af det oprindeligt foretagne fradrag finder sted over en periode
på fem år ,  heri medregnet indkøbsåret (denne faste periode be­
tragtes som den normale periode for afskrivning af investeringsgo­
der) og at berigtigelsen foretages i forhold til de ændringer, der  
er sket med hensyn til, i hvilken udstrækning det pågældende gode  
anvendes til en afgiftspligtig form for virksomhed. Hver af de år­
lige berigtigelser giver for den afgiftspligtige anledning til et  
tilgodehavende eller en gældspost.
Artikel 20, stk. 5, i henhold til hvilken medlemsstaterne på visse  
betingelser kan undlade at anvende regelen om berigtigelser over en  
femårig periode for investeringsgoder, har i praksis rejst visse van­
skeligheder. De medlemsstater (Det forenede Kongerige og Irland),  
som erklærede, at de ville bringe denne bestemmelse i anvendelse, har  
nemlig haft vanskeligt ved at bevise, at betingelserne herfor var op­
fyldt.
1)  Denne periode kan forlænges til ti år for fast ejendom.

-  16 -
De samråd i Det rådgivende Momsudvalg, som er afgørende for, hvor­
vidt det er muligt at fravige princippet om berigtigelsen, har  
helt klart vist, hvilke vanskeligheder anvendelsen af artikel 2 0, 
stk. 5,  har givet anledning til.
Det er nemlig praktisk taget umuligt at vurdere, om de tre her nævn­
te betingelser rent faktisk er opfyldte i det pågældende land, nem­
lig
1 - at anvendelsen af berigtigelsesreglen skal føre til et "ubety­
deligt resultat,,under hensyntagen til afgiftens generelle ind­
virkning i den pågældende medlemsstat",
2 - nødvendigheden af administrative forenklinger,
3 - ingen fordrejning af konkurrencevilkårene.
Betingelse nr. 2 rejser ingen særlige problemer som følge af dens  
rent pragmatiske art, men det samme er ikke tilfældet med de to  
øvrige betingelser.
I mangel af specifikke afgiftsstatistikker for en tilstrækkelig  
lang periode er det vanskeligt at vurdere, om anvendelsen af en  
regel, der måske ikke følges i det pågældende land, ville føre til  
et "ubetydeligt" resultat.
Hvis der ikke foreligger klager fra virksomheder, som føler sig  
forurettiget over den manglende berigtigelse af den oprindeligt  
fradragne afgift, er det vanskeligt at vurdere, om der ikke er ta­
le om fordrejning af konkurrencevilkårene.
I de lande, som udnytter denne mulighed, foretages der ikke længe­
re nogen revision af det oprindeligt foretagne fradrag (naturligvis  
bortset fra den kontrol,der ved indkøbsårets udgang føres med,  
om godet foreløbig anvendes i overensstemmelse med direktivets ar­
tikel 19, stk. 3)· Dette kan for en given afgiftspligtig person væ­
re en fordel eller en ulempe og således stille de afgiftspligtige  
forskelligt både på nationalt og på international plan. Vurderin­
gen af indvirkningen på konkurrencevilkårene afhænger naturligvis  
af størrelsen og hyppigheden af de ændringer, der sker i investe­
ringsgodernes anvendelse til afgiftspligtige og ikke-afgiftspligti­
ge formål på det makroøkonomiske plan, det vil i dette tilfælde si­
ge i alle de "blandede" virksomheder (der udøver både afgiftsplig­
tige og afgiftsfrie former for virksomhed), og alle disse faktorer

-  17 -
er vanskelige at vurdere på forhånd.
Virkningerne af disse ulemper ville være mere begrænsede, hvis di­
rektivet i stedet for at give medlemsstaterne ret til generelt at  
fravige berigtigelsesreglen havde fastsat en øvre beløbsgrænse for,  
hvorvidt denne regel skal gælde for de momspligtige eller ej.  Kom­
missionen har til hensigt at foreslå en ændring af direktivet i  
denne retning.
D.  Mulighederne i forbindelse med særordninger for mindre virksomhe­
der (artikel 24)
I henhold til sjette direktivs artikel 24, stk. 1,  kan medlemssta­
terne anvende særlige momsordninger udelukkende for mindre virk­
somheder. Uden at nævne noget om de nærmere betingelser herfor  
fastsætter artikel 24, at disse forenklede ordninger eller standard­
sats-ordninger ikke må medføre afgiftslettelser.
Det meget store spillerum, denne bestemmelse giver medlemsstater­
ne, har ført til, at der er blevet iværksat meget forskelligarte­
de forenklede ordninger: kollektive standardordninger for fastlæg­
gelse af udgående og indgående moms, individuelle standardordnin­
ger, forenklede momsberegningsordninger. De mange års erfaringer med  
anvendelsen af disse forskellige ordninger kunne gøre det muligt  
at nå frem til en harmoniseret standardsatsordning og en virkelig  
forenklet ordning, der kan gælde for alle medlemsstater.
I henhold til sjette direktivs artikel 24, stk. 2,  kan medlems­
staterne desuden indrømme afgiftsfritagelse eller gradvis nedsæt­
telse af afgiften.
De medlemsstater, hvor loftet for afgiftsfritagelser var lavere  
end 5 000 ERE, og de medlemsstater, som indførte afgiftsfritagel­
ser på tidspunktet for sjette direktivs ikrafttræden, kunne for­
høje grænsen til dette beløb, uden at det var tilladt derefter at  
forhøje beløbet, selv ikke for at tage hensyn til inflationen. I  
Tyskland, hvor grænsen for afgiftsfritagelsen før sjette direktivs  
ikrafttræden lå på under 5 000 ECU, blev dette beløb imidlertid  
forhøjet til 7 900 ECU den 1. januar 1 9 8 0.
Derimod har de medlemsstater, som på tidspunktet for sjette di­
rektivs ikrafttræden anvendte en øvre grænse på over 5 000 ERE,

-  18 -
kunnet forhøje dette beløb for at opretholde realværdien. Denne  
mulighed er i vid udstrækning blevet udnyttet af Storbritannien,  
som i perioden 1978-1981 hævede beløbet fra l4 000 ECU til 28 000  
ECU, altså en fordobling, og af Irland, som i perioden 1979-1981  
hævede loftet fra l8 000 ECU til 30 000 ECU og fra 3 000 ECU til  
15 000 ECU, til trods for at man havde givet et tilsagn, der er no­
teret i Rådets protokol, om kun i beskedent omfang at gøre brug  
af denne mulighed.
Denne udvikling, der skal ses på baggrund af, at beløbet i de med­
lemsstater, hvor den øvre grænse var lavere end 5 000 ECU, var fast-  
frosset, er ikke i overensstemmelse med princippet i sjette direk­
tiv, som tog sigte på at begrænse en udvidelse af afgiftsfritagel­
ser.
I øvrigt kan grænsen for den gradvise nedsættelse, som subsidiært  
kan anvendes ved siden af fritagelsesordningen,i henhold til ar­
tikel 2k, stk. 2, litra a), tredje afsnit, ikke hæves, når der ved  
siden af denne ordning i en medlemsstat samtidig fandtes regler om  
fritagelser for beløb, der på tidspunktet for sjette direktivs  
ikrafttræden ikke oversteg 5 000 ERE.
Derimod ser denne fastfrysning ikke ud til at gælde for den øvre  
grænse for gradvise nedsættelser, der findes i de medlemsstater,  
som indførte denne ordning ved sjette direktivs ikrafttræden.
Der nævnes heller intet om, hvorvidt de medlemsstater, hvor loftet  
for fritagelse var på over 5 000 ECU ved sjette direktivs ikraft­
træden, kan indrømme gradvis afgiftsnedsættelse og forhøje beløbet  
for eventuelt at bevare den faktiske værdi.
I henhold til artikel 2k, stk. (l, skal beløbet for afgiftsfrita­
gelse fastsættes på grundlag af virksomhedens omsætning, ekskl.  
moms, hvilket samtidig indebærer, at de afgiftspligtige personer,  
som har opnået afgiftsfritagelse, ikke kan fakturere momsen og  
fradrage den indgående afgift.
Det må bemærkes, at Tyskland imidlertid har fastsat en omsætning  
på 20 000 DM, inkl.  moms, som øvre grænse.
I henhold til den erklæring (ad artikel 2k),  der er optaget i Rådets  
protokol, kunne de medlemsstater, der anvendte en fritagelse bereg­
net efter afgiftsbeløbet på tidspunktet for dette direktivs ikraft­
træden, bibeholde denne ordning. Hvis der gøres brug af denne mulig­
hed, indebærer tilsidesættelse imidlertid princippet i artikel 2k, 
stk. 5» ifølge hvilket afgiftspligtige personer, som har opnået af-

-  19 -
giftsfritagelse, hverken kan foretage fradrag af afgiften på deres  
udgifter i tidligere led eller anføre momsen på deres fakturaer.
De pågældende medlemsstater har gjort gældende, at når man anerkend­
te en fritagelsesordning, der var baseret på størrelsen af den af­
gift, der skulle betales, måtte man automatisk også godkende faktu­
rering af moms og fradrag af den indgående moms. Denne ordning, som  
er ensbetydende med en eftergivelse af de afgifter, små virksomheder,  
der har opnået afgiftsfritagelse, har indkasseret for statens reg­
ning, synes at skabe fordrejninger i forhold til den fritagelsesord­
ning, der er baseret på omsætningen, og denne situation kræver en me­
re omfattende harmonisering.
Disse vide muligheder har ført til betydelige forskelle i de ord­
ninger, medlemsstaterne har indført, og disse forskelle bør brin­
ges til ophør ved overgangsperiodens udløb ved at fastlægge for­
enklede ordninger og fælles fritagelsesordninger. Kommissionen vil  
i øvrigt udarbejde en mere omfattende rapport om den nuværende si­
tuation i medlemsstaterne.
E.  Muligheden for at fastsætte standardsatser for godtgørelse inden  
for landbruget (artikel 23- Fælles standardsats-ordning for land­
brugere )
Sjette direktivs artikel 25, stk. 1, åbner mulighed for, at medlems­
staterne for landbrugernes vedkommende indfører en standardsats­
ordning for godtgørelse af den moms, de har betalt på deres indkøb.
Ved den praktiske anvendelse af denne ordning har der rejst sig to  
former for problemer, den ene vedrørende anvendelsesområdet, den an­
den vedrørende beregningsgrundlaget.
1 - Afgrænsning af anvendelsesområdet for artikel 25
Denne ordning, der er tænkt som en undtagelse både fra det almin­
delige momssystem og fra den særordning for små virksomheder, som  
er omtalt i forbindelse med artikel 24, skulle i det væsentligste  
gælde for små landbrugere, der er ude af stand til at opfylde de  
forpligtelser, de øvrige ordninger afføder.
Eftersom artikel 25, stk. 2, kun giver en rent funktionsmæssig de­
finition på en landbruger og således også på en standardsats­
landbruger - uden at fastsætte noget kvantitativt kriterium for  
produktionen eller den årlige omsætning - har medlemsstaterne  
som helhed indført denne ordning som den almindeligt gældende

-  20 -
ordning som den almindeligt gældende ordning for landbruget (og en­
dog undertiden for visse tilknyttede eller afledte former for virk­
somhed, såsom indkøbs-, inseminerings-, forædlings- og markedsfø­
ringskooperativer), idet de undertiden - for nogle landbrugeres ved­
kommende har udelukket visse former for virksomhed, såsom tjeneste­
ydelser inden for landbrug, havebrug, dambrug osv., men kun undta­
gelsesvis indskrænket anvendelsesområdet på grundlag af bedriftens  
størrelse. Det er faktisk kun i Frankrig, at ordningen ikke gælder  
for store kvægbrugere, defineret på grundlag af antallet af solgte  
dyr eller bestandens størrelse ved årets udgang, ligesom den siden  
den 1. januar 1 9 8 2 heller ikke omfatter landbrugere, hvis omsætning  
overstiger 300 000 FF. I Tyskland påtænker man fra 1 9 8 2 at udeluk­
ke kapitalselskaber fra standardordningen.
Mangelen på en fælles afgrænsning har fået medlemsstaterne til at  
glemme, at der var tale om en ordning, som var beregnet på små land­
brugere, og det synes derfor at være nødvendigt at foreslå en af­
grænsning på basis af den producerede mængde eller den opnåede om­
sætning .
Det ser også ud til at være nødvendigt at minde medlemsstaterne om,  
at den givne definition på en landbrugsbedrift ikke kan omfatte for­
udgående eller efterfølgende former for virksomhed, og at koopera­
tivers virksomhed derfor må udelukkes fra denne særordning, hvilket  
også gælder salg af brugte investeringsgoder inden for landbruget.
Disse afvigelser, der ikke er i overensstemmelse med principperne i  
sjette direktiv, bør rettes.
Kommissionen har i denne forbindelse konstateret, at én af medlems­
staterne i sin lovgivning har udvidet standardordningen til også at  
omfatte de goder, den momspligtige har anvendt i sin landbrugs- el­
ler skovbrugsbedrift, herunder også investeringsgoder. Momsen på  
disse investeringsgoder indgår imidlertid i den samlede indgående  
afgift, som danner grundlag for beregningen af procentsatsen for  
standardgodtgørelsen. Denne udvidelse af ordningen fører således  
til, at landbrugeren opnår denne standardgodtgørelse to gange, nem­
lig først gennem salg af landbrugsprodukter og dernæst ved salg af  
selve produktionsmidlerne.
Derfor har Kommissionen over for denne medlemsstat indledt proceduren  
i henhold til traktatens artikel 1 6 9·

- 21 -
2 - Problemer i forbindelse med beregningsgrundlaget
Artikel 25, stk. 3, indeholder bestemmelse om beregningen af pro­
centsatserne for standardgodtgørelser ud fra princippet om, at in­
gen standardsats-landbruger må kunne få større tilbagebetalinger end 
momsbelastningen i det tidligere led.
Under sit tilsyn med, om de pågældende bestemmelser anvendes korrekt, 
har Kommissionen konstateret, at standardtilbagebetalingen for visse 
produkter i en medlemsstat er langt større end afgiften i det tidli­
gere led, og at der således er tale om skjult støtte til landbruge­
ren. Kommissionen har derfor på grundlag af traktatens artikel 169 
indledt en overtrædelsesprocedure mod dette land.
Der er desuden opstået to andre problemer, det ene vedrører begrun­
delsen for beregningsgrundlaget, det andet vedrører spørgsmålet om 
medregning af eksport.
a) Begrundelse for grundlaget for beregning af standardsatserne
Det ser ikke ud til at have været tilstrækkeligt at pålægge med­
lemsstaterne pligt til at give Kommissionen meddelelse om de valg­
te procentsatser. Det burde udtrykkeligt have været anført, at 
denne pligt automatisk var forbundet med en pligt til at lade 
meddelelse være ledsaget af en beregning, der kan tjene som begrun 
delse for den eller de valgte procentsatser, således at Kommissio­
nen, som ikke råder over statistiske data udelukkende for landbrug 
under standardordningen, bliver istand til at vurdere, om satser­
ne er berettigede. Det må her tilføjes, at de fleste medlemssta­
ter har haft vanskeligheder med at anvende den beregningsmetode, 
der er fastlagt i bilag C, som artikel 25, stk. 12 henviser til. 
Som oftest råder de nemlig ikke over særlige statistiske oplysnin­
ger om standardsats-landbrugere, men kun over oplysninger om land­
bruget som helhed. Der burde udvikles nye, særlige statistiske me­
toder, således at der kan foretages særskilte beregninger for de 
landbrugere, der er underlagt den almindelige ordning, som er væ­
sensforskelligt herfra. Det burde eventuelt præciseres, at der på 
et grundlag defineret som gennemsnittet af de seneste tre års ma­
kroøkonomiske data kan anvendes en momssats beregnet efter den på 
beregningstidspunktet gældende sats. Det vil således være muligt 
at foretage en mere nøjagtig justering i forhold til den faktiske 
momsbelastning i det tidligere led;

22
b) Medregning af standardsats-landbrugernes eksport
Spørgsmålet om, hvorvidt der skal tages hensyn til standardsats­
landbrugernes direkte eksport har fået de fordrejninger, der har 
fundet sted som følge af mangelen på en fuldstændig harmonise­
ring på dette område, til at træde klart frem. I nogle medlems­
stater ydes der ikke standardgodtgørelse for standardsats-land­
brugernes direkte eksport, i andre medlemsstater ydes denne godt­
gørelse derimod også for eksport. Når det sker i form af faktu­
rering til den udenlandske momspligtige køber, er det umuligt 
for denne at fradrage den moms, han har betalt i en anden medlems­
stat .
Det er derfor nødvendigt at foretage en harmonisering for at 
bringe disse fordrejninger til ophør.
F.  Medlemsstaternes muligheder for at indføre forenklingsforanstaltnin­
ger, der fraviger sjette direktiv
1. Foranstaltninger, der fraviger direktivets bestemmelser, skal ha­
ve til formål enten at forenkle afgiftsopkrævningen eller at hindre 
visse former for afgiftssvig eller -unddragelse. Desuden må forenk­
lingsforanstaltningerne ikke i betydelig grad påvirke størrelsen af 
den skyldige afgift ved det endelige forbrug.
I artikel 27 skelnes der mellem de foranstaltninger, medlemssta­
terne allerede anvendte pr. 1. januar 1977,  og de nye foranstalt­
ninger, de ønsker at indføre. Førstnævnte form for foranstaltninger, 
der er omhandlet i stk. 5 i artikel 27, skulle meddeles til Kommis­
sionen inden den 1. januar 1978, medens sidstnævnte form for foran­
staltninger er underlagt den særlige procedure i artikel 27,  stk.
2-4.
2. De tidligere trufne foranstaltninger, som er meddelt Kommissio­
nen i henhold til stk. 5, er anført i bilag I til denne beretning.
Skønt ikke alle medlemsstaterne har kunnet overholde fristen, fin­
der Kommissionen ikke, at der er tale om en tilsidesættelse af en 
væsentlig formel betingelse, eftersom den i sjette direktivs ar­
tikel 1 fastsatte frist blev forlænget ved niende direktiv af 26.  
juni 1978.

- 23 -
Kommissionen lægger derimod særlig stor vægt på, at de grundlæggen­
de betingelser i artikel 27, stk. 1, overholdes. Med henblik her­
på forbeholder den sig ret til at tage stilling til visse af disse 
foranstaltninger, og der er i øvrigt indledt en overtrædelsespro­
cedure mod flere af foranstaltningerne.
Belgien:  minimumsbeskatningsgrundlag for nye biler, brugte biler og 
direktionsvogne samt for bygge- og anlægsarbejder.
Danmark:  afgiftfritagelse ved omsætning af frimærker, der udelukken­
de sker ved bytte uden adgang til betaling med penge eller andet, 
uanset aftaleparternes status. - Afgiftsfritagelse for mad- og drik­
kevarer leveret af marketenderier og kantiner. - Afgiftsfritagelse 
for salg og udlejning af fartøjer, bortset fra lystfartøjer, med en 
tonnage på over 5 t. Samme afgiftsfritagelse gælder for reparation og 
udstyring af fartøjer samt for indførsel af fartøjer, uanset disses 
anvendelsesformål, såvel til international som national sejlads. Sam­
me afgiftsfritagelse gælder også for fly (ikke meddelt til Kommis­
sionen )  .
Frankrig:  maksimalt standardbeskatningsgrundlag for indførsel og le­
vering af særlig værdifulde heste.
Irland:  tilbagebetaling af moms på visse bygninger samt på tørlæg­
ning og rydning af jordarealer, til ikke-registrerede landbrugere.
Luxembourg:  anvendelse af den for landbruget gældende standardsats­
ordning på levering af goder, herunder investeringsgoder, som har 
været anvendt i landbrugsbedriften.
3· Størstedelen af de "nye" foranstaltninger, der er underlagt pro­
ceduren i artikel 27,  stk. 1-4, er hidtil blevet godkendt uden van­
skeligheder. Dette er tilfældet med følgende foranstaltninger:
Tyskland:  minimumsbeskatningsgrundlag for visse varer og tjeneste­
ydelser med søerlig lav fortjeneste. - Suspension af momsen på han­
del med ædelmetaller.
Belgien:  fastsættelse af standardfortjenstmargener for rejsesel­
skaber. - Ændring af reglerne dm betaling af moms i bygge- og an­
lægssektoren, således at afgiften skal betales i de led, der lig­
ger umiddelbart forud for hovedentreprenøren.

- 24 -
Nederlandene:  den moms, som normalt kræves erlagt for underleveran­
dørens arbejde, skal nu betales af hovedentreprenøren. Denne be­
stemmelse gælder inden for bygge- og anlægsarbejder, metalkonstruk­
tion og skibsbygning.
4. Med hensyn til de foranstaltninger, der meddeles i henhold til 
artikel 27, stk. 2, søger Kommissionen ligesom for de tidligere 
trufne foranstaltninger at sikre, at betingelserne i artikel 27,  
stk. 1, overholdes. Desuden har Kommissionen i forbindelse med en 
ny anmodning om undtagelse fra direktivets bestemmelser, der skøn­
nedes at bringe de grundlæggende momsprincipper i fare, følt sig 
foranlediget til at fastsætte nærmere grænser for, hvorvidt en 
fravigelse kan godkendes med hensyn til foranstaltningens materiel­
le indhold. Kommissionen finder navnlig, at en sådan foranstaltning 
ikke må sætte moms-reglerne ud af funktion i en hel sektor. Dette 
vil f.eks. være tilfældet med en foranstaltning, som indebærer, at 
samtlige momspligtige i en bestemt sektor i det sidste led i det 
økonomiske kredsløb systematisk fritages for moms, og at momsen 
kræves erlagt af. de .  endelige forbrugere.

- 25 -
KAPITEL II
Forskelle, der skyldes valgmulighederne med hensyn til 
påligning og ikke-påligning af afgift
A.  Begrundelse for valgmuligheden
I forbindelse med det fælles momssystem er der indført en fælles 
liste over afgiftsfritagelser, der er samlet i sjette direktivs 
artikel 13-16. Desuden kan medlemsstaterne i henhold til overgangs­
bestemmelserne i artikel 28 fortsat indrømme afgiftsfritagelse 
for de transaktioner, der er omhandlet i direktivets bilag F.
Disse bestemmelser har tilsammen ført til, at der kan ydes moms­
fritagelse for en lang række former for økonomisk virksomhed, 
hvilket ikke kan undgå at skabe visse vanskeligheder.
Man må nemlig ikke glemme, at når der er tale om afgiftsfrie 
transaktioner, bortfalder retten til at fradrage den moms, der 
skulle svares af de hermed forbundne indkøb, medmindre andet ud­
trykkeligt er fastsat (jf. bl.a.  artikel "f7i stk. 2). En sådan 
fortabelse af fradragsretten har den ulempe, at de goder og tje­
nesteydelser, som er genstand for en afgiftsfritaget transaktion, 
får pålagt en skjult og ubestemt afgift, der vil kunne indregnes 
salgsprisen. Under disse omstændigheder er betingelsen om, at 
momsen skal stå i et givet forhold til prisen, som er et af de 
grundlæggende principper for det fælles momssystem, ikke længere 
opfyldt.
En anden ulempe ligger i, at den, der erhverver et sådant gode 
eller en sådan tjenesteydelse til brug i sin virksomhed, på in­
gen måde kan fradrage denne skjulte afgift, således at der bli­
ver tale om en kumulering af afgifter, hvilket igen betyder, at 
princippet om, at momsen skal virke neutralt, ikke kan siges at 
være tilgodeset.
B.  Valgmuligheder i henhold til artikel 28
De valgmuligheder med hensyn til påligning eller ikke-påligning af 
afgift, som medlemsstaterne har kunnet bibeholde i henhold til over­
gangsbestemmelserne i artikel 28,  blev behandlet i den særlige rap­
port, Kommissionen forelagde Rådet om de nævnte overgangsbestemmel­
ser (dok. K0M(82)885).
Disse valgmuligheder nævnes her kun for en ordens skyld.

- 26 -
C·  Valgmuligheder i henhold til artikel 13-C
Valgmulighederne i henhold til artikel 13» litra C, fortjener sær­
lig omtale, fordi de er af permanent karakter. De vedrører følgen­
de transaktioner:
- bortforpagtning og udlejning af fast ejendom;
- levering af bygninger efter første indflytning og levering af 
fast ejendom bortset fra bygninger, med undtagelse af byggegrunde
- bank- og finanstransaktioner.
Bilag II til denne rapport giver et samlet overblik over situa­
tionen i de forskellige medlemsstater. Bilaget indeholder 3 tabel­
ler, hvoraf hver svarer til en af de ovennævnte kategorier af 
transaktioner.
a)  bortforpagtning og udlejning af fast ejendom
Med hensyn til udlejning af fast ejendom åbner betingelserne 
for at gøre brug af denne valgmulighed i de pågældende seks 
medlemsstater mulighed for at begrænse anvendelsesområdet til 
kun at omfatte erhvervslivet, og misbrug heraf synes at være 
udelukket. Der er grund til at antage, at udøvelsen af sådanne 
valgmuligheder endog er i overensstemmelse med det mål, der 
søges nået med direktivets artikel 13 B-b), som i praksis kun 
tillader afgiftsfritagelse for udlejning af beboelsesejendom­
me. På grundlag af den udvikling, der konstateres i medlems­
staterne, vil Kommissionen måske finde anledning til at foreslå 
en mere nøjagtig og mere restriktiv formulering af denne fri­
tagelsesbestemmelse, hvorved man ville undgå ordningen med valg­
muligheder.
b)  levering af fast ejendom
Tre medlemsstater har på ret forskellig vis udnyttet den valg­
mulighed, der findes med hensyn til levering af bygninger og 
ejendomme. Denne mulighed er i øvrigt kun én af mange mulighe­
der, direktivet giver med hensyn til fast ejendom, idet det 
også indeholder en fleksibel definition af begreberne.

- 27 -
"nybyggeri" og "byggegrunde i artikel k , stk. 3,  som medlems­
staterne i øvrigt fortsat kan fritage for moms i overgangspe­
rioden. Under disse omstændigheder, og skønt denne valgmulig­
hed ikke er i overensstemmelse med direktivets mål, ser det ik­
ke ud til at være muligt at afskaffe den på kortere eller mel­
lemlang sigt, med mindre der foretages en generel uddybning af 
bestemmelserne om påligning af moms for fast ejendom.
c)  bank- og finanstransaktioner
Tre medlemsstater har udnyttet den mulighed, der findes for at 
indrømme valgfrihed med hensyn til de bank- og finanstransak­
tioner, som i henhold til artikel 13 B-b) er afgiftsfritaget.
I Belgien har man kun gjort brug af denne mulighed med hensyn 
til betalings- og inkassotransaktioner, men i Tyskland og i 
Frankrig har man på helt forskellig vis udnyttet muligheden for 
næsten alle de transaktioner, som normalt er fritaget for afgiftr 
I Tyskland, hvor denne valgmulighed kun gælder, hvis aftageren 
selv er en momspligtig person, er denne mulighed nødvendigvis en 
fordel for den, der gør brug af den, og en ulempe for staten, 
der mister indtægter. I Frankrig, hvor valget skal være globalt 
og uigenkaldeligt, indebærer det som følge heraf et usikkerheds­
moment, og fordelene er mindre indlysende for den virksomhed, 
som udnytter muligheden, ligesom det er vanskeligt at vurdere 
virkningerne for statens skatteindtægter. Denne situation kan 
ikke siges at være i overensstemmelse med direktivets generelle 
mål, navnlig ikke på et område, hvor næsten alle transaktioner 
i princippet er fritaget for afgift. Men selv om disse frita­
gelser ikke stemmer overens med princippet om, at afgiften 
skal virke neutralt, synes det dog ikke af den grund at være 
tvingende nødvendigt at indføre ordninger, som ville være i 
strid med andre grundlæggende principper, såsom lighedsprincip­
pet .
Det må her understreges, at selv om de øvrige valgmuligheder, 
som er blevet gennemgået i det foregående, skyldes en utilstræk­
kelig grad af harmonisering på et bestemt område, er det samme 
ikke tilfældet med bank- og finanstransaktioner.  Situationen 
på dette område bør derfor tages op til ny, grundig overvejelse, 
således at man kan hå frem til ensartede regler.

- 28 -
AFSNIT II
VANSKELIGHEDER I FORBINDELSE MED FORTOLKNINGEN 
AF VISSE AF DIREKTIVETS BESTEMMELSER
Eftersom Rådets direktiver har samme gyldighed på de forskellige 
sprog i de medlemsstater, de er rettet til, må det nødvendigvis i 
videst mulige udstrækning undgås at anvende juridiske begreber 
eller udtryk, hvis indhold er forskelligt i de enkelte lande. Den­
ne regel kan desværre ikke altid overholdes. I øvrigt ville en alt 
for streng overholdelse af reglen kunne føre til anvendelse af et 
vanskeligt forståeligt sprog, hvilket også kan føre til afvigende 
fortolkninger. Sjette direktiv kunne ikke helt styre uden om dis­
se to vanskelige skær i EF-retten, og man kunne heller ikke undgå 
de fortolkningsvanskeligheder, der også ligger i de fleste nationa­
le retsakter.
Disse forskellige vanskeligheder har været et af hovedemnerne i 
arbejdet i Det rådgivende Momsudvalg, der er nedsat ved sjette 
direktivs artikel 29»  og som består af repræsentanter for medlems­
staterne og Kommissionen. Siden det første møde, der fandt sted 
den 23·  november 1977»  og indtil 31·  december 1981 har dette ud­
valg holdt 13 møder. Det har gennemgået 77 arbejdsdokumenter, her­
af 29 i forbindelse med samråd.
Kommissionen vil i denne beretning gerne pege på en række vanske­
ligheder, som er karakteristiske for den netop beskrevne situa­
tion :
- arten af visse former for økonomisk virksomhed (artikel k,  stk. 2);
- afgrænsning af virksomhed udøvet i egenskab af offentlig myndig­
hed (artikel *4, stk. 5);
- fortolkningsspørgsmål i forbindelse med leveringsstedet for 
tjenesteydelser (artikel 9);
- fortolkningsspørgsmål i forbindelse med beskatningsgrundlaget 
(artikel 11);
- fortolkningsspørgsmål i forbindelse med afgiftsfritagelser (ar­
tikel 13,1*4og15);
- fortolkningsspørgsmål i forbindelse med fradragsrettens omfang 
(artikel 17)  og beregning af pro rate-satsen for fradraget (ar­
tikel 19).

- 29 -
KAPITEL I
Vanskeligheder i forbindelse med arten af visse former for økono* 
misk virksomhed (artikel k,  stk. 2) i den artikel 28 fastsatte 
overgangsperiode
Sjette direktivs artikel k , stk. 2, indeholder en generel defini­
tion på de former for økonomisk virksomhed, der kan indebære moms­
pligt, og der tales her om "alle former for virksomhed som produ­
cent, handlende eller tjenesteyder, herunder minedrift og landbrug, 
samt virksomhed inden for liberale og dermed sidestillede erhverv".  
Denne formulering burde i praksis bringe en ende på enhver drøftel­
se og enhver strid med hensyn til afgrænsningen mellem handelsvirk­
somhed og anden virksomhed eller mellem handelsvirksomhed og land­
brugsvirksomhed, som ellers var udbredte i medlemsstaterne, hvor 
det i princippet kun var handels- og industrivirksomhed, der var 
underlagt momspligt.
Disse forskellige vanskeligheder er desværre endnu ikke helt for­
svundet ,  eftersom medlemsstaterne fortsat, i den i artikel 28 fast­
satte overgangsperiode, kan indrømme afgiftsfritagelse for "tjene­
steydelser præsteret af forfattere, kunstnere, herunder udøvende 
kunstnere, advokater og andre personer i liberale erhverv" (jf. 
bilag F, pkt.  2, til sjette direktiv).
I denne situation har Kommissionen følt sig foranlediget til at be­
skæftige sig med trænere af væddeløbsheste, hvis virksomhed hver­
ken i Frankrig eller i Irland var underlagt momspligt. De franske 
myndigheder begrundede dette med denne virksomheds karakter af 
liberalt erhverv, de irske myndigheder begrundede det med, at den­
ne virksomhed sædvanligvis udøves ved siden af landbrugsvirksom­
hed, og at den derfor hørte ind under særordningen for landbrugere.
Efter at have rådført sig med Momsudvalget, hvor der var delte me­
ninger mellem de forskellige delegationer herom, nåede Kommissionen 
til den konklusion, at den i mangel af en fælles definition på be­
grebet liberalt erhverv ikke kunne gøre indsigelse mod, at denne 
afgiftsfritagelse midlertidigt blev opretholdt i Frankrig, efter­
som artikel 28, stk. 3 1 litra b, i forbindelse med bilag F, pkt.
2,  tillader en sådan afgiftsfritagelse "på de i medlemsstaten gæl­
dende betingelser".
For Irlands vedkommende har de irske myndigheder ændret bestemmelser­
ne på dette område for at bringe dem i overensstemmelse med fælles­
skabsretten .

30
KAPITEL II
Kriterium for virksomhed udøvet i egenskab af offentlig myndighed 
(artikel stk. 3)
I denne bestemmelse hedder det i første afsnit, at "stater, regio­
ner, amter, kommuner og andre offentligretlige organer anses ikke 
som afgiftspligtige personer for så vidt angår virksomhed eller 
transaktioner, som de udøver eller foretager i deres egenskab af 
offentlig myndighed, også selv om de i forbindelse med denne virk­
somhed eller disse transaktioner modtager gebyrer, afgifter, bi­
drag eller vederlag."
Det overlades til medlemsstaterne selv at definere, hvilke former 
for virksomhed, der "udøves i egenskab af offentlig myndighed".
Det er ikke muligt at fastlægge en fællesskabsdefinition som følge 
af de betydelige forskelle, der findes mellem de enkelte medlems­
stater på dette område. Denne situation har skabt en række vanske­
ligheder, hvis omfang imidlertid mindskes ved listen i bilag D til 
direktivet, der opregner de transaktioner, for hvilke ovennævnte or­
ganer anses for at være afgiftspligtige personer.
Et godt eksempel på disse vanskeligheder er spørgsmålet om, hvor­
vidt visse personer, der kan udfærdige dokumenter i deres egen­
skab af udøvere af et offentligt hverv (f.eks. notarer), skal an­
ses for at være afgiftspligtige personer. I to medlemsstater (Bel­
gien og Nederlandene) anses de for at være ikke-afgiftspligtige 
med hensyn til den del af deres virksomhed, der udøves i deres 
egenskab af en slags offentlig retsmyndighed.
I momsudvalget var flertallet af delegationerne af den opfattelse, 
at der ved disse erhverv var tale om liberale erhverv, og at de 
derfor var afgiftspligtige med hensyn til alle deres transaktioner, 
dog med mulighed for at opnå afgiftsfritagelse for deres tjeneste­
ydelser i overgangsperioden i henhold til artikel 28 og bilag F, 
pkt.  2. På det budgetmæssige plan er der ikke tale om noget teore­
tisk spørgsmål, eftersom der kun kan blive tale om finansielle 
kompensationer i forbindelse med systemet med egne indtægter, så­
fremt de pågældende er afgiftspligtige (med fritagelse i overgangs­
perioden). I øvrigt yder Belgien en kompensation vedrørende Fælles­
skabets egne indtægter (moms), der dækker den samlede virksomhed, 
der udøves af notarer samt fogeder og stævningsmænd.
En anden bestemmelse, der giver anledning til vanskeligheder, findes 
i artikel 4, stk. 5»  andet afsnit, hvori det hedder, at offentlig-

- 31 -
retlige organer når de udøver de i første afsnit omhandlede former 
for virksomhed eller foretager sådanne transaktioner, "dog skal be­
tragtes som afgiftspligtige personer for så vidt angår disse for­
mer for virksomhed eller disse transaktioner, såfremt deres fri­
tagelse for afgiftspligten ville føre til konkurrencefordrejning 
af en vis betydning." Det er faktisk ofte vanskeligt at fastslå, 
om sidstnævnte betingelse er opfyldt eller ej.
Kommissionen mener, at denne situation er lidet tilfredsstillende 
og at betingelserne og grænserne for offentligretlige organers af­
giftspligt bør præciseres nærmere.
I den tyske lovgivning ansås f.eks. de offentlige matrikelkontorer 
ikke som værende momspligtige personer, skønt de bl.a. udøver samme 
virksomhed som landmålerne, der i deres egenskab af udøvere af et 
liberalt erhverv var momspligtige. Den tyske landmålerorganisa- 
tion har imidlertid gjort indsigelse mod, at de offentlige matri­
kelkontorer er fritaget for moms. Da denne situation kunne føre til 
konkurrencefordrejning "af en vis betydning", vedtog de tyske myn­
digheder, at transaktioner foretaget af disse kontorer pr. 1.1.1982 
skulle pålægges moms efter de almindeligt gældende satser.
/

- 32 -
KAPITEL III
Fortolkningsspørgsmål j forbindelse med leveringsstedet for tje­
nesteydelser (artikel 9)
A. Anvendelse af stk. 1 ved udlejning af materielle løsøregenstande, 
bortset fra transportmidler
I henhold til sjette direktivs artikel 9»  stk. 1,  forstås ved leve­
ringsstedet (og beskatningsstedet) for en tjenesteydelse tjeneste­
yderens hjemsted eller faste forretningssted, hvorfra tjenesteydel­
sen leveres, eller i mangel heraf hans bopæl eller hans sædvanli­
ge opholdssted. Eftersom formålet med denne bestemmelse er at be­
skatte en tjenesteydelse på det sted, hvor den rent faktisk finder 
sted (økonomisk kriterium), og ikke på det sted, hvor der findes 
et udelukkende lovmæssigt hjemsted, fandt man ikke, at den kunne 
give anledning til alvorlige vanskeligheder. Ved udarbejdelsen af 
direktivet mente man nemlig, at der på det sted, hvor en tjeneste­
ydelse præsteres, også, idet mindste i de fleste tilfælde, måtte væ­
re et "hjemsted" - omend af aldrig så rudimentær art - hvortil den 
pågældende tjenesteydelse var knyttet.
Opmærksomheden er imidlertid blevet henledt på en ulempe i forbin­
delse med anvendelsen af artikel 9»  stk. 1,  i dens nuværende for­
mulering, og denne ulempe opstår, når der er tale om en afgiftsplig­
tig tjenesteydelse præsteret i et land, hvor tjenesteyderen ikke 
har den mindste form for hjemsted (eller bopæl). I det konkrete til­
fælde drejede det sig om en udenlandsk virksomhed, som rent faktisk 
hverken havde hjemsted, forretningssted, bopæl eller sædvanligt op­
holdssted i et bestemt land, hvor den indkøber en materiel løsøre­
genstand for herefter at udleje den i samme land. I dette tilfæl­
de kunne en måske for bogstavelig fortolkning af artikel 9i  stk. 1,  
føre til, at denne udlejning blev fritaget for afgift i det land, 
hvor beskatningen i henhold til det princip, der ligger til grund 
for denne bestemmelse, burde have fundet sted, dvs. det land, hvor- 
i udlejningen finder sted (som bekendt anses selv en enkelt trans­
aktion, "der indebærer udnyttelse af et gode", såsom udlejning, i 
direktivets forstand for at være økonomisk virksomhed). Og det vil­
le ovenikøbet være meget sandsynligt, at der ved denne udlejning 
heller ikke blev tale om betaling af afgift i det land, hvor tje­
nesteyderen havde sit hjemsted, og hvor skattemyndighederne van­
skeligt kunne have kendskab til en transaktion foretaget i udlan­
det. Derfor forelagde Kommissionen den 23· april 1979 Rådet et for­

- 33 -
slag til tiende direktiv om harmonisering af medlemsstaternes lov­
givning om omsætningsafgifter, som tog direkte sigte på at indfø­
re en uigendrivelig formodningsregel om, at den person, der præste­
rer ydelsen, har sit forretningssted i det land, hvor genstanden 
befinder sig på det tidspunkt, hvor den faktisk stilles til leje­
rens disposition. Af kontrolhensyn blev udlejning af transportmid­
ler udtrykkeligt udelukket, eftersom disse goder pr. definition er 
mobile og let kan passere grænserne.
Dette direktivforslag, der bortset fra en række bemærkninger med 
hensyn til den generelle affattelse af artikel 9 har opnået posi­
tiv udtalelse fra Europa-Parlamentet og Det økonomiske og sociale 
Udvalg, bør vedtages snarest. Der er ikke tale om nogen gennemgri­
bende ændring af sjette direktivs artikel 9>  stk. 1,  men den fore­
slåede bestemmelse kan ved at indføre en formodningsregel i de fle­
ste tilfælde forhindre, at der opstår vanskeligheder som følge af, 
at forretningsstedet er forskelligt fra det sted, hvor transaktio­
nen finder sted.
Kommissionen er rede til i forbindelse med vedtagelsen af forslaget 
til tiende direktiv at foreslå, at artikel 9i  stk. 2 d) ophæves, 
fordi denne bestemmelse herefter er uden betydning.
Kommissionen har desuden konstateret, at der i flere nationale lov­
givninger findes bestemmelser om leveringsstedet for en tjeneste­
ydelse, når der er tale om udlejning af materielle løsøregenstan­
de, som ikke synes at være i overensstemmelse med sjette direktivs 
artikel 9»  stk. 1 og 2.
I Tyskland er leveringsstedet ved udlejning af disse goder, bort­
set fra transportmidler, det sted, hvor disse goder benyttes. Der­
for har den tyske bestemmelse tendens til at beskatte udlejning 
af goder fra og med det tidspunkt, hvor disse goder benyttes i 
Tyskland, også selv om de importeres af aftageren og er blevet 
ittomsbeskattet i det land, hvor de er stillet til dennes disposition.
Også i Frankrig og Italien anvendes i vid udstrækning kriteriet om 
benyttelse af den pågældende genstand, skønt direktivet kun fast­
sætter dette kriterium for goder, som af udlejeren er blevet ud­
ført fra en medlemsstat til en anden. Anvendelsen af forskellige 
ordninger kan imidlertid for en og samme tjenesteydelse præsteret i 
internationale forbindelser føre til dobbeltbeskatning eller un­
dertiden ingen beskatning.

34
Kommissionen har i henhold til traktatens artikel 169 indledt 
overtrædelsesprocedurer mod Forbundsrepublikken Tyskland, Italien 
og Frankrig med påstand om tilsidesættelse af sjette momsdirektiv, 
og den har forbeholdt sig ret til i fremtiden at træffe foranstalt­
ninger mod Danmark, hvis bestemmelser på dette område bør klarlæg­
ges nærmere af de danske myndigheder, således at det kan fastslås, 
om de er i overensstemmelse med EF-bestemmelserne.
B. Afgrænsning af begrebet "transportmidler", der er omhandlet i arti­
kel 9i_stk. 2, litra d)
I artikel 9>  stk. 2,  litra d), gøres der en undtagelse fra hoved­
princippet om, at udlejning af materielle løsøregenstande skal be­
skattes i det land, hvori tjenesteyderen har sit forretningssted, 
idet det her fastsættes, at beskatningen skal finde sted i det land 
hvor den udlejede genstand benyttes, når den udføres af tjeneste­
yderen. Da det imidlertid udtrykkeligt er anført,  at denne undtagel 
se ikke gælder udlejning af transportmidler, er denne form for ud­
lejning derfor omfattet af hovedprincippet om, at leveringsstedet 
er tjenesteyderens forretningssted. Det er i denne sammenhæng, man 
skal vurdere, om det vil være hensigtsmæssigt i alle medlemsstater 
at fastsætte en ensartet definition på begrebet "transportmidler", 
og hvilke praktiske følger det ene eller det andet kriterium vil 
få, bl.a. for goder, som i sagens natur kan bevæge sig over græn­
serne og skabe forstyrrelser med hensyn til anvendelsesområdet for 
artikel 9,  stk. 2, litra d). Disse følger afhænger af, hvor bredt 
begrebet "transportmiddel" fortolkes i de enkelte medlemsstater: 
hvis f.eks. en person i en medlemsstat udlejer (og samtidig ekspor­
terer) en container til en person i en anden medlemsstat, kan der 
opstå risiko for dobbeltbeskatning eller ingen beskatning, hvis 
hver enkelt stat har en forskellig opfattelse af, hvorvidt dette 
gode skal anses som et transportmiddel eller ej.
Ved at udarbejde en EF-liste over transportmidler (som omfatter de 
tilfælde, som mest sandsynligt vil skabe problemer) vil man i de 
fleste tilfælde kunne undgå ovennævnte ulemper. Denne liste skulle 
hurtigt kunne udarbejdes i Det rådgivende Momsudvalg, selv om man

- 35 -
endnu ikke har kunnet na til fuld enighed om afgrænsningen af be­
grebet "transportmidler" med hensyn til goder, der ikke kan side­
stilles med køretøjer i almindelig forstand.
C. Definition gå visse tjenesteydelser nævnt i artikel 9, stk. 2,  
litra e)
Denne bestemmelse, hvori der gøres undtagelse fra hovedregelen om, 
at tjenesteydelser skal beskattes på tjenesteyderens forretnings­
sted, indeholder en liste over ydelser, som under visse betingelser 
(bl.a. ved transaktioner mellem EF-lande, når aftageren, som har 
forretningssted i et andet land end tjenesteyderen, er momsplig­
tig) skal beskattes på aftagerens forretningssted.
I nogle medlemsstater er der imidlertid opstået tvivl om, hvorvidt 
visse tjenesteydelser, som ikke udtrykkeligt er nævnt i denne und­
tagelsesliste, kan sidestilles med de tjenesteydelser, der er nsevn t,  
hvilket ville indebære, at de skal beskattes i aftagerens land.
Disse fortolkningsvanskeligheder har i de fleste tilfælde vedrørt 
artikel 9>  stk. 2,  litra e) andet og tredje led, og navnlig afgræns­
ning af reklamevirksomhed, ydelser fra rådgivningsvirksomheder og 
sagkyndige samt ydelser i forbindelse med meddelelse af oplysninger.
Således har en medlemsstat ment, at taksatorer ved auktioner kan 
sidestilles med rådgivningsvirksomheder, medens en anden medlems­
stat har anmodet Det rådgivende Momsudvalg om en udtalelse om, 
hvorvidt visse annoncer offentliggjort i dagspressen skulle anses 
som reklamevirksomhed. Begrebet "meddelelse af oplysninger", der i 
direktivet følger efter databehandling, bør endvidere præciseres 
nærmere, idet der er tvivl om, hvorvidt begrebet udelukkende om­
fatter meddelelse af "edb-data", eller om det bør fortolkes i or­
dets videste forstand.
Man bør ikke overdrive omfanget af disse vanskeligheder, men Kom­
missionen agter ikke desto mindre at fortsætte det arbejde på at 
skabe større klarhed, som er i gang i Det rådgivende Momsudvalg.

- 36 -
KAPITEL IV
Fortolkningsspørgsmål i forbindelse med beskatningsgrundlaget (ar­
tikel li)
Definitionen på beskatningsgrundlaget har skabt en række vanskelig­
heder og konflikter, som analyseres i det følgende.
A.  Minimumsbeskatningsgrundlag
I en medlemsstat fastsætter lovgivningen, at beskatningsgrundla­
get ved levering eller indførsel af nye biler ikke kan være lave­
re end den katalogpris, der er gældende på det tidspunkt, hvor 
afgiften skal erlægges.
Efter Kommissionens opfattelse er denne foranstaltning ikke i over­
ensstemmelse:
- hverken med artikel 11-A, stk. 1, litra a), fordi det her bl.a. 
hedder, at beskatningsgrundlaget i indlandet er den modværdi, som 
leverandøren modtager eller vil modtage,
- eller med artikel 11-A, stk. 3» litra a) og b), hvori det præ­
ciseres, at prisnedsættelser i form af kasserabat for forudbeta­
ling samt rabat og bonus, der ydes køberen, og som opnås på det 
tidspunkt, hvor transaktionen finder sted, ikke medregnes i be­
skatningsgrundlaget ,
- eller med artikel llnB, stk. 1, litra a) og b) samt stk. k , som 
fastsætter kriterier for bestemmelsen af beskatningsgrundlaget 
ved indførsel, der svarer til kriterierne for bestemmelse af be­
skatningsgrundlaget i indlandet.
Kommissionen har besluttet at indbringe denne sag for Domstolen.
B.  Levering af et nyt gode mod overtagelse af et brugt gode
I direktivets artikel 11-A, stk. 1, litra a) hedder det desuden, 
at beskatningsgrundlaget ved levering af goder og tjenesteydel­
ser normalt er den samlede modværdi, som leverandøren eller tje­
nesteyderen modtager eller vil modtage af køberen, aftageren el­
ler tredjemand for de pågældende transaktioner.

- 37 -
I to medlemsstater er det imidlertid i lovgivningen fastsat, at i 
tilfælde af levering af et nyt gode mod leverandørens overtagelse 
af et brugt gode af samme art, nedsættes beskatningsgrundlaget til 
værdien af det udskiftede gode. Eftersom disse bestemmelser er i 
strid med artikel 11-A, stk. 1 a), har Kommissionen indledt overtræ­
delsesproceduren i traktatens artikel 169 mod disse to lande.
Som begrundelse for denne fremgangsmåde er det undertiden blevet 
hævdet, at der her var tale om en særordning, som tillades mid­
lertidigt i artikel 32,  stk. 2,  hvori det hedder, at medlemssta­
terne indtil iværksættelsen af en fællesskabsordning kan opret­
holde de særlige regler, der findes med hensyn til brugte genstande.
Det er klart, at dette ikke holder stik i det foreliggende tilfæl­
de. Levering af en ny løsøregenstand er nemlig en afgiftspligtig 
transaktion, og betalingsformen kan ikke ændre noget ved dette. 
Artikel 11 fastsætter i øvrigt helt klart, at beskatningsgrundla­
get er den samlede modværdi, hvilket indebærer, at når betalingen 
sker dels kontant og dels i naturalier, må beskatningsgrundlaget 
for det nye gode være summen af disse to værdier.
C.  Tilskud
I direktivets artikel 11-A, stk. 1, litra a), hedder det, at til­
skud modtaget af en momspligtig, som er "direkte forbundet med 
prisen" for de af denne momspligtige foretagne transaktioner, skal 
indgå i beskatningsgrundlaget som et led i den pris, der betales af 
tredjemand. Ved første øjekast er det relativt let at betragte 
tilskud, hvis størrelse bestemmes enten i forhold til genstandens 
eller tjenesteydelsens salgspris, i forhold til den solgte mængde 
eller i forhold til omkostningerne ved de goder eller tjenesteydel­
ser, der gratis stilles til rådighed for offentligheden, som væren­
de "direkte forbundet med prisen", men der er imidlertid fortsat 
stor tvivl om andre former for tilskud, såsom de såkaldte stabili­
seringstilskud eller driftstilskud, som udbetales med henblik på 
at sanere en virksomheds økonomi, og som ikke udtrykkeligt er knyt­
tet til nogen som helst pris. Der findes ikke nogen større forskel 
mellem disse former for tilskud (de tilskud, som er "direkte for­
bundet med prisen" har også i de fleste tilfælde et saneringsformål),

- 38 -
og det er desuden muligt for en medlemsstat at omdanne et tilskud 
af førstnævnte art til et tilskud af den anden art. Dette viser, 
hvor vanskeligt det er at foretage denne sondring, som er baseret ,  
på udelukkende formelle kriterier (måden, hvorpå tilskuddet ydes), 
og dermed hvor utilstrækkelig tydeligt direktivet er formuleret.
En anden kilde til afvigelser mellem medlemsstaterne ligger i di­
rektivets artikel 19, stk. 1, andet led. Ifølge denne bestemmelse 
kan de lande, der ønsker det, i nævneren for prorata-satsen for 
fradraget medtage tilskud, "der ikke er direkte forbundet med pri­
sen." Dette kan føre til en begrænsning af den momspligtiges fra­
dragsret og er således ensbetydende med en form for skjult og u- 
bestemt beskatning af tilskud, der ikke medregnes i beskatnings­
grundlaget .
Det ser ikke ud til, at man ved at indføre en bred definition på 
arten af de tilskud, som skal medregnes i beskatningsgrundlaget 
kan undgå alle fortolkningsforskelle med hensyn til hver enkelt 
form for tilskud og få afskaffet de afvigende ordninger, der skyl­
des artikel 19, stk. 1,  andet led. Den ideelle løsning ville være 
at opstille en EF-liste over tilskud, der anses for at være "direk­
te forbundet med prisen".  Vanskelighederne i forbindelse med op­
stillingen af en sådan liste kunne overvindes for en lang række 
af de tilskud, der er underlagt EF-regler (EUGFL og andre). Dette 
ville have den fordel, at man i første omgang kunne opnå en betyde­
lig begrænsning af forskellene mellem medlemsstaterne, idet disse 
forskelle så kun ville findes for tilskud, der udelukkende har be­
tydning i den enkelte medlemsstat. I anden omgang kunne man grad­
vis fjerne disse forskelle på grundlag af undersøgelser af de en­
kelte sektorer (transport, landbrug, offentlige virksomheder). 
Ulempen ved denne løsning er, at det sandsynligvis vil tage lang 
tid at gennemføre den.
En anden - langt mere drastisk - løsning på de nuværende proble­
mer ville være at undlade at medtage enhver form for tilskud i 
beskatningsgrundlaget, bortset fra de tilskud, som ydes som be­
taling for tjenesteydelser til den endelige forbruger, men i så 
fald måtte sjette direktivs artikel 11 ændres.

- 39 -
Under alle omstændigheder mener Kommissionen, at det er tvingen­
de nødvendigt at tage hele problemet vedrørende tilskud i forbin­
delse med moms-systemet op til fornyet overvejelse. For det første 
fordi de bestemmelser, der findes i direktivet herom, som det vil 
være fremgået af det ovenstående, er kilde til afvigelser mellem 
medlemsstaterne, og for det andet fordi virkningerne for momsen 
(og for EF's indtægter) i betragtning af de betydelige beløb, der 
kan være tale om ved visse tilskud, er alt for store til, at vi 
kan tillade os fortsat at undlade en harmonisering på dette område.
D.  Biomkostninger, der medregnes i beskatningsgrundlaget:  
problemet vedrørende renter ved afbetalingskøb
I artikel 11,  stk. 2 - b) opstilles princippet om, at de biomkost­
ninger, som leverandøren forlanger afholdt af køberen, medregnes 
i beskatningsgrundlaget, og dette princip skærpes af en bestemmel­
se, der gør det muligt for medlemsstaterne at betragte omkostnin­
gerne, som er omfattet af en særskilt aftale mellem leverandør og 
køber, som biomkostninger.
Det er i denne forbindelse, at der er opstået tvivl om, hvilke 
regler der gælder for de finansieringsomkostninger, en sælger ud 
over kontantprisen kræver betalt af køber ved afbetalingskøb. Det­
te spørgsmål er ikke uden betydning i betragtning af, at lånetrans­
aktioner i henhold til artikel 13-B-2 er fritaget for moms. Hvis 
disse finansieringsomkostningers karakter af biomkostninger anses 
for at være afgørende, kan de ikke fritages som renter i henhold 
til artikel 13· Problemet bliver endnu vanskeligere at løse, når 
der i forbindelse med afbetalingssalg er indgået en aftale, der 
er adskilt fra selve salget: skal disse omkostninger i så fald si­
destilles med renter, eller skal de sidestilles med biomkostnin­
ger, således som artikel 11-2-b) åbner mulighed for?
Eftersom medlemsstaterne har løst dette problem på forskellig vis, 
er der opstået en situation, som er lidet tilfredsstillende, da 
den går imod en afgiftsharmonisering på et område, som direkte 
berører den "endelige forbruger". Der må derfor skrides ind for 
at bringe disse afvigelser til ophør, først og fremmest ved at 
søge at nå frem til en fælles fortolkning af begrebet "biomkost­
ninger". Kommissionen agter snarest at forelægge dette spørgsmål 
for Momsudvalget.

- 40 -
E.  Uddybning af begrebet "første bestemmelsessted"
I henhold til artikel 11-B, stk. 3, medregnes i beskatningsgrund­
laget ved indførsel de biomkostninger, som påløber indtil godernes 
første bestemmelsessted i indlandet, idet dette første bestemmelses­
sted kan være det sted, der er angivet i fragtbrevet eller i et­
hvert andet transportdokument, eller i mangel af sådanne angivel­
ser det sted, hvor godset første gang omlades i det pågældende 
land.
Ifølge forordning (EØF) nr. 1224/80 om varers toldværdi skal der 
ved fastsættelse af toldværdien til den pris, der faktisk er be­
talt eller skal betales, bl.a.  lægges transport- og forsikringsom­
kostninger samt omkostninger ved lastning og håndtering i forbin­
delse med transporten af de indførte varer (artikel 8,  stk. l) til 
varernes indførselssted i Fællesskabets toldområde.
Begrebet "indførselssted" svarer ikke til begrebet "bestemmelses­
sted", for indførte varers toldværdi omfatter ikke transportudgif­
ter efter indførslen i Fællesskabets toldområde, medmindre det er 
fastsat, at disse udgifter udskilles fra den pris, der faktisk be­
tales eller skal betales for de indførte varer. Når varerne be­
fordres med samme form for transportmiddel, fordeles udgifterne 
således proportionalt med den afstand, der tilbagelægges uden for 
og inden for Fællesskabets toldområde. På afgiftsområdet skal 
disse udgifter derimod kun medregnes i beskatningsgrundlaget i det 
omfang, hvor de ikke allerede er indregnet (pris frit bestemmelses­
sted), og medlemsstaterne kan i beskatningsgrundlaget endog med­
regne biomkostningerne i forbindelse med transport til et andet 
bestemmelsessted i indlandet, hvis dette andet sted er kendt på 
det tidspunkt, hvor den begivenhed, der udløser importafgiften, 
indtræder.
Disse forskelle i metoden for beregning af de elementer, som be­
stemmer beskatningsgrundlaget, viser, at der selv efter udstedel­
sen af forordning (EØF) 1224/80 om toldværdi stadig er forskelle 
mellem toldværdi og momsbeskatningsgrundlag, når "det første bestemmel­
sessted" ikke svarer til "indførselsstedet", og at den mulighed, medlemsstaterne
i henhold til artikel ll-B-2 har for at vælge toldværdien som beskatningsgrundlag,  
er uhensigtsmæssig og giver anledning til vanskeligheder.

- 4l -
Med henblik på beregningen af de biomkostninger, der skal medreg­
nes i toldværdien "indtil indførselsstedet" i Fællesskabets told­
område, præciserer toldforordningen (i artikel l4 og 15), hvad  
der forstås ved indførselssted, og uddyber alle de regler, der er  
nødvendige for korrekt at bestemme dette sted i henhold til trans­
portmetoden (ad søvejen, ad indre vandveje, pr. jernbane, ad lan­
devej osv.).
Begrebet "første bestemmelsessted" er derimod defineret i sjette  
direktivs artikel 11-31  men direktivet indeholder ikke alle de  
regler, der er nødvendige for at bestemme dette sted. Dette begreb  
må imidlertid præciseres nærmere på grundlag af befordringsmåden,  
navnlig i de tilfælde, hvor bestemmelsesstedet anses for at være  
"stedet for første omladning".

- k2 -
KAPITEL V
Fortolkningsspørgsmål vedrørende fritagelser (artikel 13, l*t og 15)
Fortolkningsvanskelighederne i forbindelse med fritagelserne er  
af forskelligt omfang, idet visse af dem har generel rækkevidde,  
medens andre er sektorbestemt. For de førstes vedkommende er det  
eneste spørgsmål i øvrigt, hvad den nøjagtige rækkevidde er af  
det indledende afsnit, som man finder i begyndelsen af artikel 13, 
punkt A og B, af artikel 1^ og artikel 15; dette spørgsmål behand­
les under afsnit A i følgende. De sektorbestemte vanskeligheder  
redegøres der for i følgende afsnit:
B - vanskeligheder vedrørende visse fritagelser under artikel 13-A;
C - vanskeligheder vedrørende visse fritagelser under artikel 13-B;
D - vanskeligheder vedrørende en fritagelse under artikel 1^ og 15;
E - vanskeligheder vedrørende omfanget af fradragsretten (artikel
17)  og beregningen af prorata satsen for fradraget (artikel 19).
A. Generelle fortolkningsvanskeligheder vedrørende rækkevidden af
det indledende afsnit (artikel 13A - artikel 13B - artikel 1^
og 15)
Den pågældende tekst lyder således:
"1. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelse!: .fritager  
medlemsstaterne på betingelser, som de fastsætter, for at sikre  
en korrekt og enkel anvendelse af nedennævnte fritagelser, og  
med henblik på at forhindre enhver mulig form for svig, und­
dragelse og misbrug: ................. .......................... "
De
nne bestemmelse, som blev indsat i direktivet under drøftelser­
ne i Rådet, kan umiddelbart forekomme at være uden større betyd­
ning, da man vanskeligt kan forestille sig, at en medlemsstat  
skulle vedtage lovbestemmelse på dette område uden at søge at  
sikre "en korrekt og enkel anvendelse" af de nævnte fritagel­
ser, eller at hindre enhver mulig form for svig, unddragelse  
og misbrug.
Bestemmelsen viser imidlertid, at medlemsstaterne har haft gan­
ske bestemte tanker om, hvorledes de kunne bevare det størst mu­
lige spillerum med hensyn til den praktiske anvendelse af EF-  
fritagelserne.  Det, man har ønsket, er i en anden udformning,

- 43 -
der er affattet efter direktivets mål, at gentage det princip,  
der findes i traktatens artikel 189, stk. 3, samtidig med, at  
man har erkendt, at det spillerum, der gives, ikke må have andet  
formål end at klarlægge og bekæmpe afgiftssvig- og unddragelse.
Det kan være nyttigt kort at minde om disse generelle betragtnin­
ger i forbindelse med tvister i visse medlemsstater, der er op­
stået som følge af krav fra en række personer, der ønsker, at en  
i direktivet fastsat fritagelse skal gøres gældende, selv om den­
ne fritagelse endnu ikke er indført i national lovgivning. For  
at imødegå sådanne anmodninger har de pågældende medlemsstaters  
kompetente myndigheder haft tentens til at påberåbe sig teksten  
til det indledende afsnit i artikel 13, og påstå, at denne bestem­
melse giver medlemsstaterne en vis skønsmargen, og at den i di­
rektivet fastsatte fritagelse derfor ikke kan få direkte virknin­
ger, eftersom der på nationalt plan ikke er vedtaget gennemførel­
sesbestemmelser herfor.
Domstolen, der har haft sagen til behandling med henblik på en  
præjudiciel dom på basis af traktatens artikel 177, afsagde  
en første dom om dette emne den 19« januar 1982 i sag 8/8l:  
Domstolen udtalte, at visse af direktivets bestemmelser på vis­
se betingelser ville kunne få direkte virkninger, som privat­
personer kunne påberåbe sig, bl.a. hvis den nationale lovgiv­
ning ikke var blevet tilpasset direktivet.
B. Fortolkningsvanskeligheder vedrørende visse fritagelser under
artikel 13 - A - 1
Kommissionen skal i særlig grad henlede opmærksomheden på van­
skeligheder i forbindelse med gennemførelsen af fritagelserne  
under artikel 13-A-l, litra a), b), m) og n).
Den har i øvrigt altid ment, at fritagelserne i direktivet,  
eftersom moms er en afgift på goder og tjenesteydelser, skul­
le være objektive, hvorved en lang række fortolknings- og af­
grænsningsproblemer ville være undgået.
a) Fritagelse vedrørende tjenesteydelser, der præsteres af det  
offentlige postvæsen (artikel 13-A-l-a))
Denne fritagelse vedrører tjenesteydelser og hertil knytte­
de leveringer af goder, foretaget af det offentlige postvæsen,

- kk -
bortset fra personbefordring og telekommunikation.
Det er blevet konstateret, at en af medlemsstaterne i sin  
lovgivning har udvidet denne fritagelse til også at omfatte  
transportvirksomheder (jernbaner og luftfartsselskaber), som  
bl.a. varetager postbesørgelse for det offentlige postvæsen.
Myndighederne i det pågældende land fastholder, at man bør  
betragte den ved sjette direktiv fastsatte fritagelse efter  
hensigtsprincippet herfor, og at alle tjenesteydelser i for­
bindelse med det offentlige postvæsens varetagelse af sine  
opgaver skal kunne omfattes heraf, selv om det drejer sig om  
virksomheder i den private sektor, eftersom disse har en lov­
bestemt pligt til at yde det offentlige bistand.
Kommissionen har ikke tilsluttet sig dette argument, da den  
går imod en ekstensiv fortolkning af fritagelserne; det of­
fentlige postvæsen skal som enhver anden afgiftsfritagen virk­
somhed bære momsen på input i forbindelse med disse afgifts-  
fritagne aktiviteter.
Den pågældende medlemsstats argumentation er i øvrigt ikke  
uden indflydelse på fastlæggelsen af beregningsgrundlaget  
for Fællesskabernes egne indtægter, idet der i dette søerli­
ge tilfælde er tale om en nedsættelse. Kommissionen har over  
for denne medlemsstat indledt den i traktatens artikel 169  
fastsatte overtrædelsesprocedure.
b)  Fritagelse vedrørende hospitalsbehandling og pleje, udført  
af offentligretlige organer eller andre lignende institutio­
ner (artikel 13-A-l-b))
Fritagelse er en relativ enkel sag for så vidt angår offent­
lige eller halvoffentlige hospitalsydelser, men problemerne  
opstår i forbindelse med andre hospitaler, centre for læge­
behandlinger, m.v., samt andre institutioner af samme art.  
Disse kan nemlig indrømmes fritagelse, såfremt de er behø­
rigt anerkendt, og leverer deres ydelser "under sociale be­
tingelser svarende til dem, der gælder for" den offentlige  
sektor. Hele problemet ligger i, at trække en grænse mellem  
sådanne institutioner, der opfylder disse betingelser, og  
andre institutioner. Det er korrekt, at medlemsstaterne i

- k5 -
henhold til overgangsbestemmelserne (artikel 28-3-b) i direk­
tivet og i bilag F, pkt.  10, hertil) kan fortsætte med at  
fritage institutter, der ikke opfylder betingelserne i ar­
tikel 13-A-l-b). Problemet er imidlertid ikke løst hvad an­
går beregningen af Fællesskabernes egne indtægter, efter­
som medlemsstaternes anvendelse af den således udvidede fri­
tagelse giver anledning til finansielle kompensationer for  
transaktioner, der ikke normalt er omfattet af fritagelsen i  
artikel 13-A-l-b).
Desværre har drøftelserne i Momsudvalget ikke kunnet bidra­
ge til at finde en løsning på dette spørgsmål.
c)  Behandling af personer som et led i udøvelse af lægegerning  
og dertil knyttede erhverv (artikel 13-A-l-c))
En af medlemsstaterne har i sin lovgivning udvidet frita­
gelsen til også at omfatte levering af goder foretaget af  
udøvere af lægegerningen og dertil knyttede erhverv i forbin­
delse med deres tjenesteydelser, f.eks. levering af briller  
i forbindelse med en lægerecept.
Ifølge Kommissionen er der her tale om en ekstensiv fortolk­
ning af direktivets ordlyd med direkte virkning for Fælles­
skabernes egne indtægter. Kommissionen har derfor indledt  
proceduren i traktatens artikel 169 over for denne medlems­
stat .
d)  Fritagelse vedrørende tjenesteydelser præsteret af organi­
sationer. der ikke arbejder med gevinst for øje, og hvis  
formål er af politisk, fagforeningsmæssig osv, karakter  
(artikel 13-A-l-l))
Der er opstået et spørgsmål om den nøjagtige rækkevidde af  
denne fritagelse på baggrund af visse sproglige uoverens­
stemmelser, man har påvist i tekstens ordlyd. I visse udga­
ver anvendes udtrykket "fagforening" i samme forstand som  
det franske ord "syndicat", som dækker mange forskellige  
formationer, mens man i andre versioner har anvendt et me­
get præcist udtryk, der svarer til det engelske "trade union".

-  46 -
I følge Kommissionen burde disse forskelle ikke få nogen  
praktisk betydning for så vidt angår organisationer, der  
ikke arbejder med gevinst for øje (om det drejer sig om er­
hvervs-, arbejdsgiver- eller lønmodtagerorganisationer), der  
som eneste virksomhed varetager deres medlemmers kollektive  
interesser. Set fra denne synsvinkel er disse organisatio­
ners rolle at være medlemmernes talerør, og medlemmernes  
kontingent tager konkret kun form af betaling af medlems­
skabet af en kollektiv organisation og ikke af betaling for  
en modydelse i form af tjenesteydelser. Disse organisatio­
ner bør derfor falde udenfor momsens anvendelsesområde.
Hvad angår sådanne af ovennævnte organisationer, som ikke be­
grænser deres virksomhed til kollektiv varetagelse af deres  
medlemmers interesser, kan der blive tale om afgiftsberigti­
gelse, såfremt kontingentbetalingerne i realiteten udgør en  
modydelse for tjenesteydelser til de enkelte medlemmer.
Kommissionens mening om denne sag er blevet bekræftet af  
Domstolen i sag 154/80 og 89/81. I sag 89/81 udtalte Domsto­
len, at "når en tjenesteyders virksomhed består i udelukken­
de at erlægge ydelser uden direkte modydelse, er der intet  
grundlag for at pålægge afgift, og de nævnte gratis ydelser  
skal følgelig ikke pålægges merværdiafgift".
I sag 154/80 udtalte Domstolen, at for at kunne fastslå, om  
der tages betaling for en tjenesteydelse, skal betalingen  
kunne udtrykkes i et fastlagt pengebeløb.
Det er ud fra denne sammenhæng, at man skal bestemme ræk­
kevidden af fritagelsen i henhold til sjette direktivs ar­
tikel 13-A-l-l), og dermed drage konklusionerne af de oven­
for nævnte sproglige forskelle.
Efter ovennævnte analyse mener Kommissionen, at sådanne for­
skelle burde få en minimal betydning, eftersom der sandsyn­
ligvis kun bliver tale om erhvervs- eller arbejdsgiveror­
ganisationers tjenesteydelser til deres medlemmer, idet 
disse organisationer
1) falder ind under afgiftens anvendelsesområde,
2) opkræver et vedtægtsmæssigt kontingent, som kan betrag­
tes som en modydelse for sådanne tjenester.

- 47 -
e)  Afgiftsfritagelse i forbindelse med "visse former for tje­
nesteydelser i nær tilknytning til udøvelsen af sport" (ar­
tikel 13-A-l-m)) og "visse kulturelle tjenesteydelser (ar-  
tikel 13-A-l-n))
Den specielt upræcise måde, disse to kategorier af frita­
gelser er affattet på, bringer ikke blot læseren i vildre­
de, men medfører især vanskeligheder med hensyn til den prak­
tiske anvendelse, som ikke er uden indflydelse på fastlæg­
gelsen af beregningsgrundlaget for Fællesskabernes egne ind­
tægter .
Det forekommer paradoksalt at anføre tilfælde af obligato­
risk fritagelse, når det overlades til de enkelte medlems­
stater selv at tage stilling til, hvilket indhold afgiftsfri­
tagelsen skal have. Rådet har utvivlsomt ved vedtagelsen af  
teksten til disse bestemmelser ment, at medlemsstaterne på  
disse to områder, nemlig sport og kulturel virksomhed, kun  
burde indrømme begrænset fritagelse, da anvendelsen af ad­
jektivet "visse" ellers ville forekomme urimelig. Kommissio­
nen mener, at det er så meget mere nødvendigt at nå til en  
faktisk harmonisering inden for disse områder, som medlems­
staterne i overgangsperioden kan fortsætte med at beskat­
te disse ydelser, som burde være fritaget; situationen mang­
ler indre sammenhæng, eftersom netop indholdet af ydelserne  
ikke er angivet.

- 48 -
C. Vanskeligheder vedrørende visse fritagelser under artikel 13-B
Her skal der nævnes tre kategorier af vanskeligheder, hvoraf  
den første vedrører guldmønter, den anden tjenesteydelser, det  
tilbydes af visse finansielle organer, som udsteder kreditkort,  
og den tredje harsardspil eller spil om penge.
a) Guldmønter
Ifølge artikel 13-B-d-4 gælder fritagelsen i forbindelsen  
med transaktioner med mønter, der anvendes som lovligt be­
talingsmiddel, ikke for mønter, som er samlerobjekter, dvs.  
især guldmønter, som ikke normalt anvendes som lovligt beta­
lingsmiddel, eller som er af numismatisk interesse.
Denne meget brede definition af mønter som samlerobjekter  
burde tilsyneladende give mulighed for at beskatte guldmøn­
ter, som ikke er af indlysende numismatisk interesse, og som  
snarere erhverves med henblik på investering. Det skal be­
mærkes i denne forbindelse, at guld, der sælges i form af  
ingots osv., af en afgiftspligtig (bortset fra centralban­
ken) i forbindelse med erhvervsvirksomhed, ligeledes pålæg­
ges moms.
Der er opstået et fortolkningsproblem med hensyn til over­
gangsbestemmelserne, idet direktivets artikel 28, stk. 3t  
litra b) i forbindelse med pkt.  26 i bilag F giver medlems­
staterne mulighed for som overgangsforanstaltning fortsat  
at fritage "transaktioner i forbindelse med guld, med und­
tagelse af guld til industrielt brug". Der er to spørgsmål  
i denne forbindelse, hvoraf det ene er, om dette begreb guld,  
der ikke anvendes til industrielt brug, ligeledes kunne om­
fatte guldmønter, som ikke normalt anvendes som lovligt be­
talingsmiddel (i modsat fald skal ordningen for umiddelbar  
beskatning gælde), og det andet, om hvilke kriterier en  
stat, som måtte gøre brug af muligheden i artikel 28, i så  
fald skal lægge til grund for opretholdelse af ordningen  
for midlertidig fritagelse.
For det første spørgsmåls vedkommende var der i Det rådgivende  
Udvalg for egne Indtægter - Moms - først og fremmest stemning  
for at anvende den fakultative ordning for midlertidig fri­
tagelse af guldmønter. Til gengæld er udvalget ikke nået til

- 49 -
enighed om en ensartet gennemgørelse af denne midlertidige  
fritagelse (som f.eks. går ud på, at en medlemsstat, der væl­
ger at opretholde afgiftsfritagelse for guldmønter,skal gø­
re denne fritagelse gældende for alle guldmønter, der note­
res på et af medlemsstaternes markeder.
Den fremherskende opfattelse var, at direktivet kun giver ad­
gang til at fritage guldmønter, som allerede var fritaget  
ved direktivets ikrafttræden, hvorved det implicit stadfæs­
tes, at der ikke skal være nogen ensartet ordning i over­
gangsperioden. Dette medfører, at der ikke blot skabes al­
vorlig fare for konkurrencefordrejning og omlægning af hande­
len på et så følsomt og vigtigt område som guldmarkedet, men  
også at der skabes vanskeligheder i forbindelse med fastlæg­
gelsen af medlemsstaternes bidrag til Fællesskabernes egne  
indtægter.
Kommissionen konstaterer imidlertid, at situationen efter­
hånden igen er ved at blive normal, eftersom kun Frankrig  
og Luxembourg endnu har afgiftsfritagelsesordninger på det­
te område.
b)  Kreditkort
Der er opstået et fortolkningsproblem i forbindelse med vis­
se købekort af typen "Travel and Entertainment cards", med  
hvilke indehaveren kan købe varer og tjenesteydelser uden  
erlæggelse af kontant betaling på købstidspunktet. Disse  
kort udstedes formedelst et fikseret årligt kontingent af  
finansielle organer, som påtager sig at betale sælgerne af  
varerne eller tjenesteydelserne det skyldige beløb (efter  
et fradrag, der udgør det udstedende organs vederlag), og  
kortets indehaver har derefter pligt til at betale sin gæld  
til det udstedende organ efter modtagelse af et kontoudtog.
I denne relativt komplicerede situation er der to forskelli­
ge forhold, nemlig et mellem kortets udsteder og dets indeha­
ver og et andet mellem udstederen og sælgerne af varerne og  
tjenesteydelserne, og denne situation er ikke udtrykkeligt  
behandlet i sjette direktiv. Spørgsmålet om, hvilken afgifts­
ordning der skal gøres gældende, afhænger således af en enten  
restriktiv eller en ekstensiv fortolkning af de normer, der er  
fastlagt ved direktivet.

50
Momsudvalget har haft spørgsmålet til behandling og er med  
enstemmighed nået til den konklusion, at den tjenesteydel­
se, som kortets udsteder præsterer over for kortets indeha­
ver, udgør en betalingsfacilitet og derfor falder ind under  
fritagelserne under artikel 13-B,- litra d) .  Situationen er  
lidt mere usikker med hensyn til, hvilken ordning der skal  
gælde for transaktionen mellem kortets udsteder og sælge­
ren af varer og tjenesteydelser, I denne forbindelse ville  
visse af medlemsstaterne foretrække at betragte transaktionen  
som en slags reklame.(der er afgiftspligtig), som det udste­
dende organ foretager til fordel for sælgeren, hvilket sva­
rer til handelsfremstød og kundeopsøgning til fordel for sæl­
gerne. De fleste af medlemsstaterne samt Kommissionen mener  
derimod, at denne transaktion også omfattes af undtagelser­
ne under artikel 13-B, litra d).
Kommissionen konstaterer, at der i Momsudvalget er et bredt  
flertal for sidstnævnte analyse, og den agter at fortsætte  
sit arbejde med henblik på at fjerne disse forskelle inden  
for denne erhvervsgren.
c)  Hasardspil og spil om penge
I følge artikel 13-B-a) fritager medlemsstaterne "væddemål,  
lotterier og andre former for hasardspil eller spil om penge,  
på de betingelser og med de begrænsninger,  som er fastsat  
af hver medlemsstat". Denne bestemmelses ordlyd stadfæster  
blot en faktisk situation, der hovedsagelig er berettiget der­
ved, at det både i teorien og i praksis er vanskeligt at an­
slå "omsætningen" ved de pågældende aktiviteter, som generelt  
er af en sådan art, at det er lettere at pålægge dem en  
specifik afgift end moms. Det anføres imidlertid utvetydigt  
i direktivet, at de enkelte medlemsstater kan begrænse an­
vendelsesområdet for denne fritagelse, hvorved der kan opstå  
mulighed for visse afvigelser inden for Fællesskabet. Sådan­
ne symptomatiske afvigelser er specielt opstået inden for sek­
toren automatiske spillemaskiner, som udbetaler ikke blot vin­
derens egen indsats, men også tidligere spilleres. Visse af  
medlemsstaterne har understreget, at der her er tale om ha­
sardspil eller spil om penge (hvilket i princippet indebærer  
momsfritagelse), mens andre mener, at maskinernes karakter af

51
spillemaskine ikke udelukker en større eller mindre portion  
fingerfærdighed og åndsnærværelse, der i det mindste er til­
strækkelig til, at man bør betragte denne form for forlystel­
se som mere end blot hasardspil eller spil om penge og der­
med fjerne muligheden for fritagelse.
Proceduren i traktatens artikel 169 er blevet indledt over  
for en medlemsstat, som i følge Kommissionen fortolker fri­
tagelsen så ekstensivt, at den gælder for alle automatspil.

- 52 -
D. Vanskeligheder vedrørende visse fritagelser under artikel l^i og 15
a) Vanskeligheder vedrørende en fritagelse under artikel 1 At:  
genindførsel af goder, der er blevet bearbe.idet uden for  
oprindelseslandet
Den bestemmelse, der her er tale om, er artikel 1^, litra f),  
vedrørende genindførsel af løsøregenstande, "når disse goder  
i en anden medlemsstat er blevet bearbejdet, og dette arbej­
de har været pålagt afgift uden ret til fradrag eller tilba­
gebetaling" .
Visse af medlemsstaterne har ment, at dette tilfælde af fri­
tagelse var unødvendigt, da den overlapper fritagelsen un­
der artikel 1^, litra e) vedrørende "genindførsel af goder  
i samme stand som ved udførslen...
når goderne kan fritages for told, eller kunne have opnået  
fritagelse herfor, hvis de var blevet indført fra et tredje­
land" .
Kommissionen mener ikke, at den respektive ordlyd af litra  
e) og f) giver anledning til at drage en sådan konklusion.
Den er nemlig i strid med det mål, der forfølges, som er at  
hindre dobbeltbeskatning inden for Fællesskabet.
Risikoen for dobbeltbeskatning fjernes ved bestemmelserne i  
artikel 15, stk. 3, hvorefter der som eksport-lignende forret­
ninger indrømmes afgiftsfritagelse for "arbejde, der udfø­
res på løsøregenstande, som med henblik på en sådan bearbejd­
ning er erhvervet eller indført ( ....)  og som forsendes
(....)  af tjenesteyderen eller af en aftager, der ikke er
et
ableret i indlandet".
Risikoen for dobbeltbeskatning består dog fortsat for go­
der, som er midlertidigt indført, uden at importøren på im­
porttidspunktet har haft til hensigt at lade goderne under­
gå den i artikel 15, stk. 3, nævnte bearbejdning.
Under disse omstændigheder skal bearbejdningen beskattes i  
det land, hvor den foretages, og goderne skal afgiftsfrita­
ges ved deres genindførsel i det land, hvor de oprindeligt  
kom fra. Denne form for afgiftsfritagelse er udtrykt i artikel  
l4-l-f) for så vidt angår genindførsel af goder, som har været  
underkastet en endelig beskattet bearbejdning i det land,  
hvor bearbejdningen er udfort. I praksis er en sådan afgifts-

- 53 -
fritagelse nyttig for privatpersoner og afgiftspligtige med  
ret til fritagelse, og den bør i sidste ende betragtes som  
en afgiftsfritagelse for privatpersoner inden for Fællesska­
bet, med tre fordele, nemlig at man hindrer dobbeltbeskat­
ning, eller manglende beskatning og undgår visse afgifts­
formaliteter ved de interne grænser.
Når det til gengæld er en momspligtig med ret til fradrag  
eller til tilbagebetaling er afgiften for en bearbejdning  
af goderne, der genindfører goderne, kan fritagelsen i gi­
vet fald kun indrømmes på basis af artikel l^-l-3)» Denne  
bestemmelse gælder generelt enhver form for genindførsel  
af goder i uændret stand på samme vilkår som fastsat for told­
fritagelse. Denne fritagelse, som i øjeblikket er omfattet
1)af Rådets forordning EØF nr. 75^/76 ,  indrømmes kun ved  
visse former for bearbejdning, der alle er udtrykkeligt op­
regnet (behandling, der er nødvendig for godernes bevaring,  
reparation, istandsættelse), og kun såfremt bearbejdningen  
ikke har medført nogen forøgelse af den værdi, varerne hav­
de, da de blev eksporteret.
Det er således klart for Kommissionen, at de to pågældende  
bestemmelser (l^-l-a) og l(t-l-3)) hver isser har et særskilt  
anvendelsesområde, og at visse af medlemsstaterne derfor  
ikke kan undlade at anvende den ene bestemmelse, fordi de­
res lovgivning er i overensstemmelse med den anden.
1) EFT L 89 af 2.^.1976, s. 1.

- 54 -
9b)  Vanskeligheder vedrørende en fritagelse under artikel 15:  
af fartøjer bestemt til ophugning
På basis af en kombineret anvendelse af artikel l4, stk. 1,  
litra a), og artikel 15, stk. 4, litra a) og b), samt stk.
5, kan der indrømmes afgiftsfritagelse for levering og im­
port af søgående fartøjer bestemt til en given virksomhed.  
Afgiftsfritagelse indrømmes på to betingelser:
- at der er tale om søgående fartøjer;
- at fartøjerne er bestemt til en form for virksomhed, der  
udtrykkeligt er angivet i artikel 15, stk. 4, litra a) og  
b)  .
Derfor kan levering eller import af fartøjer til ophugning  
ikke komme i betragtning ved den i artikel 15, stk. 5, nævn­
te fritagelse, såfremt denne artikels bestemmelser fortol­
kes restriktivt.
På den anden side skal det bemærkes, at hvis det drejer sig  
om import fra et tredjeland, kan importen ske toldfrit ude­
lukkende i tilfælde, hvor fartøjet er bestemt til ophugning  
(pos. 89.04 i FTT).
Toldfrihed ved import af fartøjer til ophugning bygger på vis­
se økonomiske betragtninger vedrørende skibsværfternes virk­
somhed, betragtninger, som ikke har samme vægt i henseende  
til moms,  da ophugningsvirksomheden kan fradrage det erlag­
te afgiftsbeløb (dog bør man ikke overse finansieringsom­
kostningerne, som eventuelt kunne gøre deres virksomhed mind­
re rentabel).
Momsudvalget har på begæring af en medlemsstats repræsentant  
undersøgt de forskellige aspekter af spørgsmålet vedrørende  
behandlingen i afgiftsmæssig henseende i medlemsstaterne  
af erhvervelse eller import af sådanne fartøjer, og man  
har måttet konstatere, at de fleste medlemsstater indrømmer  
fritagelse enten ved at fortolke bestemmelserne i artikel  
15 ekstensivt, eller ved at støtte sig på andre bestemmelser  
i direktivet.

55
Man har ligeledes med denne undersøgelse kunnet konstatere,  
at lovgivernes hensigt ved vedtagelsen af sjette direktiv
giki retning af en fritagelse, selv om dette ikke klart
fremgår af teksterne. Derfor ville det være hensigtsmæssigt  
at fjerne denne tvetydighed og at sikre en ensartet anven­
delse af denne fritagelse i alle medlemsstaterne ved hjælp  
af en ændring af artikel 15, stk. 5.

56
E. Fortolkningsspørgsmål vedrørende omfanget af fradragsretten
(artikel 17) og beregningen af prorata-satsen for fradraget
(artikel 19)
I forbindelse med bank- og finanssektoren er der opstået en  
række problemer vedrørende ordningen for fradrag af den ind­
gående afgift.
Da størstedelen af transaktionerne inden for denne sektor er  
omfattet af fritagelserne under artikel 13-B-d, er mulighed-  
derne for fradrag af den indgående afgift nødvendigvis begræn­
set, på baggrund af det almindelige princip om, at den indgåen­
de afgift kun kan fradrages, såfremt goderne og tjenesteydel­
serne anvendes i forbindelse med transaktioner, der faktisk er  
pålagt afgift (artikel 17, stk. 2).
Man må imidlertid konstatere, at der i flere af medlemsstater­
ne er indført visse former for administrativ praksis baseret  
på en fortolkning, der afviger i mere eller mindre grad fra  
direktivets bogstav om end ikke dets ånd, særlig med hensyn  
til bestemmelserne i artikel 19 vedrørende beregningen af prora­
ta-satsen for fradraget.
Denne praksis går ud på i nævneren i brøken, der udtrykker pro­
rata-satsen for fradraget, at erstatte begrebet "omsætning"  
med begrebet "bruttofortjeneste", hvilket medfører en forøgel­
se af de pågældende virksomheders fradragsret.
Under arbejdet i momsudvalget blev dette spørgsmål stillet i  
forbindelse med kredittransaktioner, valutatransaktioner og  
transaktioner med værdipapirer. På nuværende stadium i drøf­
telserne har det endnu ikke været muligt at nå til en enstem­
mig holdning, men blot en næsten enstemmig tendens til at vil­
le afvise begrebet "bruttofortjeneste" for så vidt angår renter.
Begrebet "bruttofortjeneste" har derimod større tilslutning  
for så vidt angår transaktioner med værdipapirer er der næsten  
enighed om kun at tage hensyn til bruttofortjenesten, selv i  
tilfælde, hvor banken handler for egen regning. Flertallet går  
ind for samme løsning for så vidt angår valutatransaktioner.
Man er således på vej mod en global løsning på dette kildne pro­
blem, hvorefter det burde blive muligt at gøre konkurrencevil­
kårene i afgiftsmæssig henseende mere neutrale inden for bank­
sektoren .

- 57 -
AFSNIT III
PROBLEMER, HVIS LØSNING TFØLGE SJETTE DTFEKTTV
ER UDSAT TIL ET SENERE TIDSPUNKT
Da sjette direktiv kun udgør en ny etape på vejen mod af­
giftsharmonisering ville der uundgåelig stadig være en ræk­
ke verserende spørgsmål, idet Rådet begrænsede sig til at gi­
ve Kommissionen mandat til at forelægge de nødvendige forslag,  
forvisses vedkommende med angivelse af frister, og for andres  
vedkommende uden tidsplan. Det er på baggrund af dette krite­
rium, at Kommissionen nu gør status over det arbejde, der er  
gjort, eller som endnu skal gøres:
1 - i forbindelse med artikel l4, 15 og l6 vedrørende fritagel­
serne ved import, eksport og i den internationale godstra­
fik ,
2 - i forbindelse med artikel 17, stk. 4, vedrørende tilbage­
betaling af moms til afgiftspligtige, der ikke er etableret  
i indlandet,
3 - i forbindelse med artikel 17, stk. 6, vedrørende udelukkel­
se fra retten til at fradrage afgiften på visse udgifter,
4 - i forbindelse med artikel 28, stk. 5, vedrørende person­
befordring,
3 - i forbindelse med artikel 32 vedrørende særordningen for  
brugte genstande,
6 - i forbindelse med bekæmpelse af afgiftssvig og -undragelse.

- 58 -
KAPITEL I
1 - Fritagelser.  for hvilke gennemførelsesbestemmelserne skal har­
moniseres, vedrørende import, eksport og international gods­
transport (sjette direktivs artikel 1%, 15 og 16)
For så vidt angår fritagelser, der indrømmes i forbindelse med  
international udveksling af goder og tjenesteydelser har Rå­
det i flere af sjette direktivs artikler (artikel l4, stk. 2,  
15, stk. 4 og 10, l6,  stk. 3) påtaget sig på forslag af Kom­
missionen at indføre fællesskabsbestemmelser om skatter og af­
gifter, der præciserer anvendelsesområdet og de nærmere reg­
ler for den praktiske gennemførelse af disse fritagelser.
Dette fortsæt, som ikke har manifesteret sig for så vidt angår  
momsfritagelser inden for EF, kan forklares på forskellig måde:
- med hensyn til de gældende regler for import- og eksport­
transaktioner med tredjelande har man fundet det nødvendigt  
at supplere EF's toldlovgivning med afgiftsbestemmelser, der  
er tilstrækkelig præcise, og som ligger så nært som muligt  
op ad toldbestemmelserne. I administrativ henseende er det  
indlysende, at de forskellige gældende regler for én og sam­
me transaktion på forskellige områder (toldområdet, afgifts­
området men også landbrugsområdet og i statistisk henseende)  
skal være i indbyrdes harmoni. Da der imidlertid i hvert en­
kelt tilfælde er forskellige behov, mål og strukturer, har  
man kun midlertidigt kunne bruge toldbestemmelserne alene i  
forbindelse med momsspørgsmål, som det har været tilfældet
i sjette direktiv, men der har ikke måttet være tale om en  
definitiv løsning. Derfor bør der sideløbende med EF's told­
lovgivning udarbejdes en EF-lovgivning på afgiftsområdet,  
der ofte er mindre præcis, og som ofte blot er en henvisning  
til andre bestemmelser, men i hvilken der tages hensyn til  
kravene til en afgiftsmæssig harmonisering;
- hvad angår bestemmelserne for samhandlen inden for Fælles­
skabet, bør der udarbejdes EF-regler med henblik på en maksi­
mal forenkling af de i øjeblikket gældende regler, som for de  
flestes vedkommende stammer fra tiden forud for fællesmar­
kedet. De forslag, som Kommissionen opfordres til at forelæg­
ge Rådet, skal derfor så vidt muligt bidrage til at forenkle  
de gældende procedurer og formaliteter i afgiftshenseende in­
den for Fællesskabet, for at realisere et af målene for af-

59
giftsharmonisering , nemiig skabelse af et virkeligt internt  
marked .
A - Forslag til behandling i Rådet
Rådet har hidtil fået forelagt tre forslag. De to første ved­
rører samhandelen med tredjelande og medlemsstaterne og det  
tredje alene samhandelen inden for Fællesskabet.
a) Det forslag til direktiv, Kommissionen forelagde Rådet den
1 )23- januar 19o0 , tilsigter at indføre en EF-ordning gæl­
dende for afgiftsfritagelse for forsyninger til transport­
midler i international trafik (fly, skibe og tog). Princip­
pet for denne fritagelse findes allerede i sjette direktiv;  
formålet med forslaget er at fastlægge gennemførelsesbestem­
melserne herfor og at afgrænse anvendelsesområdet meget  
nøjagtigt. For desuden at kunne forenkle de afgiftsregler,  
der gøres gældende for én og samme transaktion, og nå til  
en reel harmonisering, omfatter den foreslåede ordning såvel  
moms som punktafgifter, og en ligger meget nær den foreslå-
2)ede ordning for told , som har været til drøftelse i Radet  
i flere år.
b) Formålet med det forslag til direktiv, Kommissionen fore-
0 0 3)d)lagde Radet den 13.  juni 1982 er at afgrænse anvendel­
sesområdet for artikel l4, stk. 1,  litra d) , ifølge hvilken  
der indrømmes fritagelse for "endelig indførsel af goder, som  
er berettiget til anden toldfritagelse end den, der følger  
af den fælles toldtarif, eller som kunne have opnået sådan  
fritagelse, hvis de var blevet indført fra et tredjeland",  
samtidig med, at medlemsstaterne gives "mulighed for at und­
lade at indrømme fritagelsen, hvis der er fare for, at den i  
væsentligt omfang kan gribe ind i konkurrenceforholdene på  
hjemmemarkedet". Forslaget dækker et specielt bredt område,  
der omfatter så forskellige afgiftsfritagelser som frita­
gelse til studenter for deres personlige ejendele eller de­
res studiefornødenheder, til virksomheder for deres udstyr  
og deres lagre, når de overflytter deres virksomhed fra en med­
lemsstat til en anden, eller fritagelser, der indrømmes filan­
tropiske organisationer for visse former for indførsel.
1) EFT C 31 af 8.2.1980, s. 1.
2) EFT C 73 af 23-3.1978, s. k.
3) EFT C 171 af 11.7.1980, s. 8.
4) Direktiv udstedt * f  Rå det den 28.3.1983 (EFT L  105 s & 23*4* 1983) >

- 60 -
Der er her kun tale om enkelte eksempler taget fra en tekst,  
der omfatter omkring 50 artikler.
Som i forbindelse med forsyninger og af samme årsager med hen­
syn til administrativ praksis har Kommissionen ønsket at knytte  
afgiftsordningen og toldfritagelsesordningen så snævert sammen  
som mulig, således som det fremgår af et forslag af l4. marts
1 ) o o o1979 •  Oe mal, der forfølges, og de problemer, der opstar pa  
de to områder (toldområdet og afgiftsområdet) er imidlertid  
forskellige, og disse forskelle genfinder man nødvendigvis i af­
fattelsen af de to tekster. Visse af toldfritagelserne, som ind­
rømmes f.eks. på grund af deres ubetydelige økonomiske række­
vidde, kan overtages i afgiftsordningen, men for andres ved­
kommende kan der, hvis de medtages i afgiftsordningen, opstå  
fare for fordrejning af konkurrencevilkårene. Det er tilfældet  
med fritagelse for goder til undervisningsbrug, videnskabelig  
og kulturel brug, for hvilke Kommissionen har overtaget bestem­
melser fra internationale konventioner og foreslået toldfrihed.
I afgiftshenseende vil en fritagelse til gengæld kunne give 
anledning til konkurrencefordrejning til skade for EF-procu-  
centerne. Af samme årsager mener Kommissionen, at afgiftsfri­
tagelsen skal være mere restriktiv end toldfritagelsen for så  
vidt angår import af goder til velgørende eller filantropiske  
organisationer med henblik på realisering af generelle mål  
eller til fordel for handicappede.
Medens toldteksten i princippet kun gælder for import fra tred­
jelande, vedrører afgiftsteksten endvidere både denne form for  
import og transaktioner i samhandelen inden for Fællesskabet.  
Med henblik på sidstnævnte har Kommissionen forsøgt at for­
enkle kontrollen ved de interne grænser ved indførelse af for­
skellige former for afgiftsfritagelse (virksomheders import  
af lager og udstyr i tilfælde af overflytning af deres virk­
somhed fra en medlemsstat til en anden; studenters import af  
deres studiefornødenheder; import af bilvrag efter en ulykke i  
en anden medlemsstat og så videre), eller ved en lempelse af  
afgiftsbetingelserne.
1) EFT nr. C 171 af II. 7.I98O, s. 8.

- 61 -
Med hensyn til denne tekst samt toldteksten håber man på 
hurtige fremskridt i Rådet.
c) Efter talrige drøftelser med medlemsstaternes told- og af­
giftsmyndigheder har Kommissionen forelagt et forslag til 
forordning vedrørende midlertidig anvendelse^^.  Med dette 
forslag har man ønsket at sikre fri bevægelighed for goder, 
der er erhvervet på de sædvanlige afgiftsbetingelser på en 
medlemsstats interne marked, og som anvendes midlertidigt i 
en eller flere andre medlemsstater, og med henblik herpå 
har man erstattet de gældende procedurer med en EF-procedu- 
re, hvorefter formaliteterne lempes, og det bliver lettere 
at præstere tjenesteydelser inden for Fællesskabet.
I øjeblikket giver afsendelsen af varer fra en medlemsstat 
med henblik på midlertidig anvendelse i en eller flere andre 
medlemsstater anledning til følgende:
- dels en række nationale formaliteter (midlertidig eksport - 
transit - midlertidig import - genudførsel - transit - 
genindførsel)
- dels iværksættelse af ATA-proceduren i henhold til told­
konventionen om midlertidig indførsel af varer, som blev 
indgået i 1961 i Bruxelles inden for rammerne af Told­
samarbejdet .
Dette forhold har givet anledning til mange klager fra bru­
gerne, og Europa-Parlamentet har af den grund i særlig grad 
beskæftiget sig med dette problem.
Den foreslåede ordning indeholder to procedurer: en normal
procedure og en forenklet procedure, som kan skitseres på 
følgende måde:
- den normale procedure gælder for samtlige goder, der frit 
kan omsættes i EØF- og EKSF-traktaternes forstand, og som 
er erhvervet på normale betingelser i den medlemsstat, 
hvorfra de afsendes, og som endelig på grund af den om­
stændighed, at de eksporteres, ikke har været genstand 
for nogen form for fritagelse for omsætningsafgifter eller 
andre forbrugsafgifter.
1) EFT C 227 af 8.9.I98I og C 2^7 af 21.9-1982.

- 62 -
For at sikre disse vares bevægelsesfrihed i Fællesskabet 
forsendes de på basis af et fællesskabscarnet for midlerti­
dig varebevægelse, der udstedes gratis af toldvæsenet i af­
gangsmedlemsstaten og uden sikkerhedsstillelse til enhver 
person, der har et fast forretningssted i afgangsmedlems­
staten. Dette dokument følger med varerne og giver myndig­
hederne i den medlemsstat, hvor varerne midlertidig skal 
anvendes, mulighed for at føre tilsyn med, på hvilke betin­
gelser de anvendes.
Færdigbehandlingen af transaktionen sker ved tilbageleve­
ring af fællesskabscarnetet for varebevægelse og samtidig 
fremlæggelse af varerne for et kompetent toldkontor i af­
gangsmedlemsstaten .
- Formålet med den forenklede procedure er at skabe mulighed 
for, at visse varer kan anvendes midlertidigt inden for 
Fællesskabet praktisk taget uden formaliteter ved grænserne 
inden for Fællesskabet i en periode på tolv måneder. Denne 
procedure følges bl.a. i forbindelse med goder, der skal 
udstilles eller anvendes på messer, udstillinger eller lig­
nende arrangementer, materiel til pressevirksomhed, radio- 
og fjernsynsudsendelser, materiel eller værktøj, der anven­
des af tjenesteydere, som hyppigt rejser til andre medlems­
stater i forbindelse med deres arbejde.
Kommissionen »amt Europa-Parlamentat og Det økonomiske og sociale Udvalg  
tillægger det sarlig politisk betydning, at de foreslåede forskrifter  
vedtage hurtigt, idet de skal give betydelige praktiske muligheder for  
håndværkere, kunstnere, journalister og aessedsltagere o.s.v., der som  
led i udøvelsen af deres erhverv præsterer tjenesteydelser i en anden  
medlemsstat. Med disse forskrifter ønsker Kommissionen at indføre visse  
faciliteter på et område, hvor der, som det fremgår af en lang rakke klager  
fra borgere i Fællesskabet, sarlig i granse områderne, i øjeblikket findes  
mange gener i form er komplioerede formaliteter og procedurer. Det  
europæiske Håd anerkendte under sit aøde i København i december 1982, at  
sagen var af presserende karakter, idet det opførte dette særlige forslag  
fra Kommissionen på priaritetsprograamet for styrkelsen af det interne  
marked.

- 63 -
B.  Forslås til udarbejdelse
Inden for rammerne af sjette direktiv findes der endnu en ræk­
ke forslag til udarbejdelse, som er mere eller mindre hastende.
I disse forslag skal der tages hensyn til toldlovgivningen, 
som er fælles for alle medlemsstaterne, og som ligger til 
grund for de enkelte landes internationale forbindelser med 
tredjelande. Hvis Fællesskabet kan gennemføre en ensartet anven­
delse af merværdiafgiften på transaktioner i forbindelse med 
international vareudveksling med tredjelande, vil det over for 
disse lande kunne fremstå som et harmoniseret hele, der ikke 
blot bygger sine forbindelser på den fælles toldtarif.
Harmoniseringen skal endvidere bidrage til at styrke den øko­
nomiske sammenbinding af medlemsstaterne ved hjælp af tilstræk­
keligt smidige regler for grænseformaliteterne inden for Fæl­
lesskabet. Regler skal være således, at der ikke slækkes på 
kravene med hensyn til opkrævning af egne .indtægter,  og at 
man hindrer enhver reel konkurrencefordrejning, men de skal 
også være således, at erhvervslivet i Fællesskabet kan gøre 
sig helt klart, hvad Fællesskabet kan byde på, eftersom det ik­
ke længere vil være undergivet afvigende afgiftsregler, alt 
efter hvilket land de har handelsforbindelser med.

- 6 k -
De kommende forslag vedrører tre grupper eller kategorier af
fritagelser:
1.  I artikel lk,  stk. 2,  og artikel l 6,  stk. 3,  er der omtalt 
regler til en ordning for midlertidig indførsel.
Det drejer sig om en ret kompliceret ordning i betragtning 
af de transaktioner, der kan foretages, så snart de goder, 
der er undergivet denne ordning, er indført (leveringer, 
tjenesteydelser), og i betragtning af de begrænsninger,  der 
lægges med sjette direktivs bestemmelser med hensyn til af­
giftspligtens indtræden, afgiftens forfald og beskatnings­
grundlaget for disse goder, når de forlader ordningen med 
henblik på overgang til fri omsætning.
På grund af dette komplicerede forhold har Kommissionens tje­
nestegrene i forbindelse med samme udkast udarbejdet en ræk­
ke bestemmelser fordelt på flere retsinstrumenter for at in­
dividualisere samtlige aspekter af ordningen og bedre ind­
kredse de forskellige problemer. Rådet har i øjeblikket føl­
gende sager til behandling: et forslag til direktiv vedrø­
rende midlertidig indførsel af visse transportmidler (person­
biler, lystbåde osv. og et forslag til forordning om goders  
bevægelsesfrihed og anvendelse (jf. afsnit A, pkt.  c), i det 
foregående), og begge forslag vedrører vareudvekslingen in­
den for Fællesskabet. Der skal endnu udarbejdes bestemmelser 
vedrørende midlertidig indførsel af erhvervskøretøjer fra 
et andet land (hvadenten det drejer sig om medlemsstater el­
ler tredjelande) samt bestemmelser om tredjelandegoders be­
vægelsesfrihed og anvendelse.
2.  I artikel l 6,  stk. 3 1 omtales det, at ordningerne for sær­
lig afgiftsfritagelse i forbindelse med international ud­
veksling af goder skal harmoniseres, og de relevante bestem­
melser bør snarest komme til at omfatte import og leverin­
ger af goder og tjenesteydelser i forbindelse med goder, 
der er undergivet disse ordninger. Der er tale om følgende 
ordninger: frizoner, toldoplag, afgiftsoplag og aktiv for­
ædling. I betragtning af disse ordningers økonomiske betyd­
ning er en harmonisering i afgiftsmæssig henseende ikke blot 
ønskelig, men også påkrævet for at hindre, at der opstår
1) Direktiv udstedt af Rådet den 28.3.1983 (EFT L nr. 105 af 23.4.1983).

- 65 -
uberettigede afgiftsmæssige fordele i et land i forhold 
til de fordele, som de samme virksomheder har i andre lande.
Afgiftsfritagelsen af import og leveringer af goder bestemt 
til en afgiftspligtig med henblik på eksport i uforarbejdet 
stand eller efter bearbejdning samt afgiftsfritagelsen af 
tjenesteydelser i forbindelse med sædvanlige eksportørers 
virksomhed fortjener en ganske særlig undersøgelse. Harmo­
niseringen af bestemmelserne vedrørende disse afgiftsfri­
tagelser er så meget mere nødvendig, som anvendelsesområ­
det er vidt forskelligt i medlemsstaterne.
3. Ifølge artikel l^t, stk. 2, skal bestemmelserne vedrørende 
en tredje gruppe ordninger harmoniseres, nemlig ordninger­
ne for genindførsel af goder (artikel l^t, stk. 1, litra 
e) og f)). Med disse harmoniseringsbestemmelser må man sø­
ge at få en afklaring på problemet med bl.a.  reparation af 
automobiler, som har måttet repareres i udlandet, samt va­
rer, der returneres, fordi en handelskontrakt ikke er ble­
vet indfriet.  Endelig må man søge at undgå ikke blot kon­
kurrenceforvridning (artikel l4, stk. 1, litra g)), men 
også at visse transaktioner enten ikke momsbelastes eller 
momsbelastes to gange, hvilket bl.a. kan ske, fordi visse 
af medlemsstaterne giver mulighed for at betragte visse 
former for arbejde, der nævnes i artikel 11, pkt.  B, stk.
5, som tjenesteydelser eller leveringer af goder. Harmoni­
seringen bør afpasses efter den fritagelse, der er fast­
sat i artikel 1 5,  stk. 3, og som vedrører tjenesteydelser 
bestående i arbejde, der udføres på løsøregenstande bestemt 
til udførsel.

- 66 -
KAPITEL II
Tilbagebetaling af moms til afgiftspligtige personer, som ikke 
er etableret i indlandet (artikel 1 7<  stk. k)
Ifølge denne bestemmelse skal de fælles gennemførelsesbestemmel­
ser vedrørende tilbagebetaling af merværdiafgiften til virk­
somheder, der er etableret i et andet af Fællesskabets lande 
end det land, hvor goderne eller tjenesteydelserne er blevet 
faktureret og momsbelastet, gøres til genstand for et særligt 
direktiv.
Kommisssionen fremsendte i januar 1978 et forslag om dette emne 
til Rådet; Rådet udstedte den 6. december 1979 det relevante di­
rektiv (Rådet ottende direktiv om harmonisering af medlemsstater­
nes lovgivning om omsætningsafgifter ^  efter positiv udtalelse 
fra Det økonomiske og sociale Udvalg samt Europaparlamentet.
Medlemsstaterne fik pålagt at tilpasse deres lovgivning såle­
des at, ottende direktiv kunne træde i kraft fra 1. januar 1 9 8 1.  
Kun Den italienske Republik har ikke været i stand til at over­
holde denne frist, men forsinkelsen er blevet indhentet ved 
decreto nr. 793 af 3 0·  december 1 9 8 1,  hvorved direktivet blev 
gjort gældende med tilbagevirkende kraft fra 1. januar 1 9 8 1.
Generelt set har direktivet ikke været i kraft længe nok til, 
at man kan foretage en kritisk bedømmelse, hvorledes syste­
met fungerer.
Man har dog konstateret visse forskelle i fortolkningen af be­
stemmelserne i artikel 1, der lyder således: som afgiftsplig­
tig person, der ikke er etableret i indlandet, anses enhver af­
giftspligtig, som( ....)  i det pågældende land hverken har haft
hj
emsted for sin økonomiske virksomhed eller fast forretnings­
sted, hvorfra virksomheden er blevet udøvet ( ......), og som
(......)  ikke har leveret goder eller præsteret sådanne tje­
ne
steydelser, der må betragtes som foregået i det pågældende
land, (....)"Momsudvalget er i øjeblikket i gang med at finde
en
 løsning på disse vanskeligheder.
Det skal endvidere bemærkes, at ottende direktiv kun vedrører 
afgiftspligtige personer i EF-lande og ikke-afgiftspligtige perso­
ner, der er etableret i tredjelande. For sidstnævntes vedkommende 
overlades det i henhold til sjette direktiv fuldstændigt til med­
1) EFT nr. L 331 af 27-12.1979·

- 67 -
lemsstaterne at tage stilling, og disse kan træffe bestemmelse om 
tilbagebetaling, der kan gå fra fuld tilbagebetaling til ingen over­
hovedet. Under drøftelserne om ottende direktiv blev dette forhold 
stærkt kritiseret i de forskellige EF-institutioner,  og Kommissio­
nen påtog sig så hurtigt som muligt at forelægge Rådet et forslag 
vedrørende tilbagebetaling af moms til afgiftspligtige, der ikke 
er etableret på Fællesskabets område.
Kommissionen har netop om dette emne fremsendt et forslag til tret­
tende direktiv til Rådet.
KAPITEL III
Udelukkelse fra retten til fradrag af moms på visse udgifter, virk­
somheder afholder (artikel 17, stk. 6)
Muligheden for at udelukke visse udgiftskategorier fra fradrags­
retten blev stadfæstet allerede i andet direktiv af 11. april 1 9 6 7,  
eftersom i artikel 11, stk. k,  indeholder en bestemmelse om mulig­
hed for at udelukke visse goder og tjenesteydelser, "som helt el­
ler delvis yil kunne anvendes til den afgiftspligtiges eller hans 
personales private forbrug".
Selv om andet direktiv er ophævet ved sjette direktiv er begrun­
delserne for denne udelukkelse videreført, og det anføres i sjet­
te direktivs artikel 17, stk. 6, at Rådet på forslag af Kommis­
sionen "fastsætter de udgifter, der ikke giver ret til fradrag 
i merværdiafgiften. Under alle omstændigheder giver udgifter, der 
ikke er af streng erhvervsmæssig karakter (....) ikke adgang til 
fradrag".
Det har forekommet nødvendigt at minde om, at det er i 'denne 
sammenhæng, at det forslag til tolvte direktiv, som Kommissio­
nen netop har fremsendt til Rådet, indgår^; med dette forslag 
burde der kunne skabes mulighed for at afvikle de i øjeblikket 
bestående forskelle medlemsstaterne imellem, idet man udelukker 
visse udgiftskategorier fra retten til at fradrage den dermed be­
lagte afgift, hvis de ikke er direkte forbundet med virksomhedens 
aktiviteter, eller hvis de i kraft af deres art ikke kan betragtes 
som værende af streng erhvervsmæssig karakter, nemlig udgifter til 
personbiler, rejseudgifter, repræsentationsudgifter, udgifter til 
luksusforbrug osv.
1) dok. K0M(82)870.

- 68} -
j
\.
KAPITEL tV
Ordning gældende for personbefordring (artikel 28, stk. 5)
Det anføres i artikel 28, stk. 5 vedrørende overgangsbestemmel­
serne, at efter den endelige ordning vil befordring af personer 
for så vidt angår den strækning, der er tilbagelagt inden for 
Fællesskabet, blive pålagt afgift i det land, hvorfra rejsen ud­
går, i henhold til nærmere bestemmelser, der skal vedtages af 
Rådet på forslag af Kommissionen.
I overgangsperioden kan medlemsstaterne opretholde de frita­
gelser, de gjorde gældende inden udstedelsen af sjette direktiv, 
i overensstemmelse med artikel 2 8,  stk. 3» litra b), og bilag 
F, pkt.  17.
Alle medlemsstaterne har i meget vid udstrækning gjort brug af 
disse overgangsbestemmelser for så vidt angår international 
trafik ad luft- og søvejen, og de fleste af medlemsstaterne 
har anvendt dem i forbindelse med international trafik på 
landjorden; endelig har visse medlemsstater gjort brug af dem 
for at opretholde fritagelsen i forbindelse med intern befordring.
I denne generelle sammenhæng er de medlemsstater, der mener, at 
de i øjeblikket skal beskatte den indenlandske strækning af 
international trafik (i overensstemmelse med princippet i sjet­
te direktivs artikel 9, stk. 2, litra b)), paradoksalt nok 
kommet i vanskeligheder på grund af de hindringer, der lægges 
i vejen ved overskridelsen af deres grænser.
Kommissionen vil til sin tid forelægge et forslag med henblik 
på at sikre overgangen til den faste endelige ordning for per­
sonbefordring .
x
X X
KAPITEL V
Særordningen for brugte genstande
Kommissionen har med forelæggelsen for Rådet i januar 1978 af et 
forslag til syvende direktiv om harmonisering af medlemsstaternes 
lovgivning om omsætningsafgifter løst den opgave, den havde fået 
pålagt i sjette direktivs artikel 3 2.

- 69 -
I forslaget til sjette direktiv fandtes der for brugte genstan­
de, kunstgenstande, antikviteter og samlerobjekter en særlig 
momsordning, der skulle give afgiftspligtige, der med henblik 
på videresalg køber goder, der befinder sig på trinet endeligt 
forbrug, mulighed for at fradrage et vist beløb, der anslås til 
at svare til den indgående afgift. Rådet kunne imidlertid ikke 
træffe en beslutning om dette emne på grund af problemernes kom­
plicerede karakter.
I det nye direktivforslag fastsættes der for visse brugte gen­
stande og kunstgenstande samt samlerobjekter en nedsættelse af 
afgiftsgrundlaget, der herefter skal ses som en fast procentdel 
a,f salgsprisen eller som differencen mellem salgsprisen og købs­
prisen; for andre brugte genstande, såsom køretøjer, er det den 
særordning for fradrag, som Rådet fik forelagt i forslaget til 
sjette direktiv, der skal gælde.
Efter en meget indgående undersøgelse under en lang række møder 
og trods forsøg på at forlige medlemsstaternes afvigende hold­
ninger har der endnu ikke kunnet opnås en aftale om de to grund­
læggende elementer i forslaget til direktiv, nemlig
- anvendelsesområdet, og
- gennemførelsesbestemmelserne.
Et første spørgsmål er nemlig at få fastslået, for hvilke go­
der der skal fastsættes en særordning med henblik på at hindre 
dobbeltbeskatning og på at fjerne konkurrencefordrejning, som 
måtte opstå mellem salg af nye genstande og salg af brugte gen­
stande eller mellem salg ad de sædvanlige handelskanaler og 
salg ad parallelle handelskanaler. Medlemsstaterne har meget 
forskellig opfattelse med hensyn hertil; visse af dem kan gå 
ind for det af Kommissionen foreslåede anvendelsesområde, medens 
andre kun ønsker en særordning for visse kategorier af genstan­
de, og selv her er der uenighed med hensyn til hvilke kategorier,

- 70 -
Med hensyn til gennemførelsesbestemmelser foretrækker visse af 
medlemsstaterne for alle genstande, som omfattes af en særord­
ning, at anvende metoden med fradrag af indgående afgift eller "base 
sur base"-metoden, fordi disse metoder er rimeligere for den afgifts­
pligtige. Andre foretrækker udelukkende at anvende standardord­
ningen, da den er sikrere set fra et afgiftsindtægtssynspunkt 
og ikke giver de samme kontrolvanskeligheder. Endnu andre har 
andre systemer, der afhænger af arten af de pågældende gen­
stande .
Både i retlig henseende og med hensyn til afgiftsharmonisering 
er konsekvenserne af manglende enighed om forslag til syvende 
direktiv alvorlige. Ifølge artikel 32, stk. 2, kan medlemssta­
terne ikke længere indføre nye særordninger eller ændre de be­
stående særordninger med henblik på at imødegå dobbeltbeskatning 
eller konkurrencefordrejning på et indenlandsk marked. Endvidere 
kan kun en EF-ordning hindre en omlægning af handelen inden for 
Fællesskabet og sikre, at opkrævningsgrundlaget for afgiften 
med henblik på EF's egne indtægter bliver mere rimeligt fordelt 
mellem medlemsstaterne, når der anvendes en identisk momssats 
på de afgiftspligtige transaktioner.
Kommissionen har påpeget over for Rådet, at det er nødvendigt, 
at der snarest træffes en beslutning om det forslag, som blev 
fremlagt for fire år siden, og som Kommissionen har ændret for 
at tage hensyn til Europa-Parlamentets bemærkninger.
KAPITEL VI
Bekæmpelse af afgiftssvig og -unddragelse
I sjette direktiv omtales afgiftssvig og -unddragelse kun for 
at berettige de særforanstaltninger, som medlemsstaterne træffer 
på nationalt plan; her kan der enten være tale om foranstaltnin­
ger, der ved direktivet forsætligt er blevet udeladt af harmoni­
seringsprocessen, eller foranstaltninger, som indgår i harmoni­
seringsprocessen, men som skal ses som en undtagelse fra en eller 
anden af direktivets bestemmelser.
I første kategori falder foranstaltninger vedrørende gennem­
førelsesbestemmelserne for fritagelserne under artikel 1 3,  l^t 
og 15 samt foranstaltninger vedrørende de afgiftspligtiges for­
pligtelser, der træffes i henhold til artikel 2 2,  stk. 8.  I anden 
kategori falder de såkaldte forenklede foranstaltninger, der ud-

71
gør en undtagelse, og som træffes i henhold til artikel 2 7.
Dette forhold gør det kun yderligere klart, at bekæmpelse af 
afgiftssvig og -unddragelse fortsat i første række er et an­
svar, der påhviler de nationale myndigheder. Man kan dog ikke 
deraf udlede, at EF-institutionerne ikke interesserer sig for 
dette spørgsmål, som på grund af budgetmæssige og økonomiske 
vanskeligheder er af allerstørste aktualitet. Sjette direktivs 
artikel 35 giver i øvrigt mulighed for enhver udvikling i EF- 
regie på dette område, eftersom der ifølge denne artikel kan ud­
stedes passende nye direktiver med henblik på at supplere det 
fælles system for merværdiafgift. Man kan skønne, at en første 
etape i bekæmpelsen af afgiftssvig og -unddragelse er tilende­
bragt på EF-niveau, idet der er skabt en ramme og et grundlag 
i EF-regie for gensidig bistand mellem medlemsstaternes afgifts­
myndigheder. Rådet har således ved direktiv 79/l070/EØF^ etab­
leret en gensidig bistand med hensyn til udveksling af oplys­
ninger med henblik på korrekt fastlæggelse af momsen, og ved
2)direktiv 79/1971/EØF en gensidig bistand med hensyn til op­
krævning af denne afgift. De to direktiver trådte i kraft den 
1.  januar 1 9 8 1.
Situationen med hensyn til anvendelsen af disse direktiver i med­
lemsstaterne er som følger:
Gensidig bistand med hensyn til udveksling af oplysninger (direk­
tiv 79/IO 7O/EØF)
:  lov af 8.8.1980, artikel 3 6,  offentliggjort i Moni­
teur Belge af 1 5.8.198O.
:  cirkulære nr. 6 af 2.  januar 1 9 8 1.
:  overtrædelsesproceduren indledt.
:  lov nr. 8 1 -1 1 7 9 af 3 1·  december 1 9 8 1,  artikel 11 
(Journal Officiel af 1.1.1982).
:  Ministerial Régulation, S.I. nr. 407 af I 98O.
:  Decreto nr. 506 af 5· juni 1982 (Gazzetta Uffi­
ciale 215 af 6.8.1 9 8 2).
:  Lov af 4. juni 1981, lovsamling A nr.  36 af 11. 
juni 1 9 8 1,  s. 8 5 5·Belgien
Danmark
Tyskland
Frankrig
Irland
Italien
Luxembourg
1) EFT nr. L 331 af 27-12.1979, s.8.
2) EFT nr. L 331 af 27.12.1979, s· 10·

72
Nederlandene :den tidligere gældende nederlandske lov-
givning giver allerede mulighed for ud-
vekslinger af oplysninger, og derfor har
det ikke været nødvendigt med ny lovgivning.
Det forenede Kongerige: Section 17(2) i Finance Act 198O.
Gensidig bistand i forbindelse med opkrævning (direktiv nr.
79/1071/EØF )
Belgien :lov af 8.  august I 98O, artikel 76 og 77, 
offentliggjort i Moniteur beige af 15-8.1980
Danmark :lov nr. 589 af 1 9-2.1 9 8 0.
Tyskland :lov af 7*8.198l (BbBL I, s. 807)·
Frankrig :lov nr. 8 1 -1 1 7 9 af 3 1·  december 1 9 8 1,  ar-
tikel 11 (Journal Officiel af 1.1.1982).
Irland :Ministerial Regulations, S.I. nr. 406 af
1980.
Italien :overtrædelsesproceduren indledt.
Luxembourg :lov af 4. juni 1981, lovsamling A nr.  36 
af 11. juni 1 9 8 1,  s. 8 5 6.
Nederlandene :lov af 4.6.1980, offentliggjort i Staats-
blad 334.
Det forenede Kongerige: Section 17(l) i Finance Act I 98O.
Det er endnu tidligt at udtale sig om de praktiske resultater, 
der er opnået ved anvendelsen af disse to direktiver, siden de 
trådte i kraft. Kommissionen vil med bistand fra medlemssta­
ternes myndigheder gøre en første status i løbet af 1 9 8 3.  Den 
ønsker at bemærke i denne henseende, at den kompetente arbejds­
gruppe allerede har undersøgt muligheden for at indføre en ord­
ning med automatisk udveksling af oplysninger for visse trans­
aktioner. Kommissionens tjenestegrene har til hensigt at se nær­
mere på dette spørgsmål.
x
x X

- 73 -
KONKLUSION
Ved fremlæggelsen af denne rapport skal Kommissionen understrege 
den seerlige betydning, den tillægger denne første status over an­
vendelsen af det fælles momssystem siden udstedelsen af sjette 
direktiv.
Da al status indeholder et positivt aspekt og et negativt aspekt, 
og da størstedelen af rapporten er koncentreret omkring vanske­
ligheder, man er stødt på ved gennemførelsen af direktivet, kun­
ne man ved første øjekast blive fristet til at konkludere med 
en negativ bedømmelse. Det ville imidlertid være en vilkårlig 
og fejlagtig måde at anskue problemet på, da de pågældende van­
skeligheder klart kunne skyldes en række mangler, som ved ana­
lysen er blevet udledt af et samlet hele, der i øvrigt fungerer 
tilfredsstillende.
Endvidere fremgår det af rapporten som helhed, at disse mangler 
ofte er forblindet enten med afvigelser, som udtrykkeligt er om­
talt i direktivet (såsom de forskellige valgmuligheder og und­
tagelser, der er gennemgået i afsnit i), eller problemer, hvis 
løsning er blevet udskudt til et senere tidspunkt (jf. afsnit III)
Man kan derfor ikke påstå, at disse vanskeligheder skyldes, at 
det fælles momssystem fungerer dårligt, eftersom vanskelighe­
derne netop er en følge af manglende harmonisering. Med hensyn 
til de fortolkningsproblemer, der er behandlet i afsnit II, er 
det blevet konstateret, at de i almindelighed kan løses; flere 
af problemerne er i øvrigt kun opstået som følge af et mere el­
ler mindre rummeligt ordvalg, som i praksis på en vis måde skal 
ses som et ønske om i visse særlige tilfælde at opretholde en 
vis grad af "ikke-harmonisering".  I alle tilfælde, hvor det har 
været muligt, har Kommissionen skitseret en praktisk løsning til 
imødegåelse af situationen.
En første forudsætning for en forbedring af opkrævningen af de 
egne indtægter hidrørende fra momsen er, at disse forskelle - så­
vel dem, der skyldes et velovervejet valg, som dem, der bygger på 
afvigende fortolkning af EF-teksten - gradvis fjernes.

- 7 k -
Kommissionen skal minde om, at den kvantitative og ofte kvalita­
tive betydning af de midlertidige undtagelser, der opretholdes i 
henhold til sjette direktivs artikel 2 8,  har gjort det nødvendigt 
at foretage en lang række komplicerede korrektioner, såvel posi­
tive som negative, som er en betydelig belastning for medlems­
staternes myndigheder og Kommissionen i forvaltningen af de egne 
indtægter.
Med hensyn til forskelle i fortolkning, som i princippet ikke 
burde give anledning til kompensation, er der tale om et direk­
te angreb på princippet om ligelighed, som udgør grundlaget for 
ordningen for Fællesskabernes egne indtægter.
Mellem de midlertidige undtagelser og fortolkningsafvigelserne 
findes de mere uhåndgribelige tilfælde af valgmulighed, hvis 
reelle indflydelse på budgettet er vanskelig at måle, da den er 
tidsmæssigt varierende.
Den omstændighed,  at det fælles momssystem har en funktion i bud- 
gethenseende,  kræver derfor absolut, at harmoniseringsbestræbel­
serne på de forskellige punkter, der er behandlet i denne rapport, 
må fortsættes.
Det budgetmæssige aspekt må imidlertid ikke få en til at glemme, 
at en fortsættelse af momsharmoniseringen også er en forudsæt­
ning for skabelse af et virkeligt internt marked i Fællesskabet. Det er en  
absolut forudsætning for skabelse af fri bevægelighed for personer og varer  
inden for Fællesskabet, at momsharmoniseringen fortsættes.
Kommissionen skal i denne forbindelse henlede opmærksomheden på tre typer  
foranstaltninger, son den nener er af særlig politisk betydning på grund af  
den positive modtagelse, de sandsynligvis vil få i offentligheden, nemlig
- forenkling af grænseformaliteterne;
- forhøjelse af de afgiftsfrie beløb ved import i rejsetrafikken,
- afskaffelse af dobbeltbeskatningen af brugte genstande, som importeres af  
pr ivatpers ener.
Hvad angår den første type edetion, har Kommissionen fremlagt et forslag til  
fjortende momsdirektiv^ om henstand til afgiftspligtige med betaling af  
skyldig moms ved indførsel.
l) EFT nr. C 201 af 5.8.1982, side 5.

- 75 -
Ifølge sjette direktiv moosberigtiges indførsel af goder i lighed ned leveringer  
af goder i indlandet. Importafgiften forfalder i princippet til betaling, når  
godet indføres i landet, nen medlemsstaterne har i henhold til artikel 23 i 
sjette direktiv mulighed far at udsatte betalinger til senere, d.v.s. ved den  
periodiske angivelse. Fire af nedlensstaterne gør i øjeblikket brug af denne  
■ulighed efter forskellige retningslinier. Denne situation giver anledning til  
forskel i behandling i afgiftsnassig henseende af transaktionerne nedlensstaterne  
iaellea og strider inod princippet on harmonisk udvikling af samhandelen inden  
for Fmilesskabet. I Kommissionens forslag indføres der som bindende KF-regel, at  
der skal indrømmes betalingshenstand vedrørende mons ved indførsel af goder fra  
en anden medlemsstat indtil det tidspunkt, hvor den afgiftspligtige forelagger  
sin endelige periodiske angivelse, hvorefter afgiften kan fradrages den skyldige  
afgift på samtlige den afgiftspligtiges transaktioner.
Dette forslag er et vigtigt element i Kommissionens bestrabelser på at styrke  
det interne marked og at fjerne hindringerne for samhandelen inden for Fælles­
skabet 1 \
Hvad angår den anden type aktion, har Kommissionen ligeledes fremlagt relevante  
forslag2^.
Med hensyn til den tredje type aktion, henviser Kommissionen til en vigtig dom,  
som Domstolen afsagde den 5* n*j 1982 i sag 15/81 (0. Sohul), der indeholder  
følgende passaget
"Artikel 95 i traktaten indeholder et forbud mod, at medlemsstaterne pålagger  
indførsel af varer fra andre medlemsstater, der leveres af en privatperson,  
merværdiafgift, når en sådan afgift ikke opkraves ved levering af lignende varer  
ved en privatperson i den indførende medlomsstat i det omfang, der ikke henses  
til den residuelle merværdiafgift, der er betalt i den udførende medlemsstat, og  
som endnu udgør en del af varens værdi på indførselstidspunktet".
Denne dom har umiddelbare praktiske konsekvensers Dels for den pågaldende borger,  
der vil indføre en brugt genstand fra en medlemsstat til en anden, og som kan  
påberåbe sig forbudet mod dobbeltbeskatning} dels for medlemsstaternes afgifts­
myndigheder , som fra nu af i medfør af Domstolens retspraksis skal tage hensyn
1) Kommissionens meddelelse til Rådet om styrkelsen af det interne marked.  
(Dok. K0M(82)399 endelig udg.).
2) EFT nr. C I H  »f 2 8.4.1983.

- 75 a) -
-til næs ar lagt i en anden medlemsstat for brugte genstande. I denne forbindelse  
' er Kommissionen i øjeblikket i gang med at undersøge, om det er nødvendigt at  
fremlagge et forslag med henblik på anvendelse i praksis på EF-plan af de af  
Bæstolen fastlagte principper.
Endelig vil Kommissionen i almindelighed iværksatte eller fortsatte sådanne  
foranstaltninger, som forekommer dem nødvendige til at gøre afgiftsberigtigelsen  
mere gennemsigtig og neutral i henseende til konkurrencevilkårene, foranstalt­
ninger, som kan skitseres som følgers
- ensartet fortolkning af sjette direktiv)!
- gradvis afvikling af de forskellige valgmuligheder;
- afskaffelse af de midlertidige undtagelser)
- udflydning af de lakuner, der endnu findes i direktivet.
Kommissionen håber på samtlige EIMmstitutioners bistand i denne opgave.

- 76 -
BILAG I
Meddelelser i henhold til
sjette direktivs artikel 27, stk. 5

B I L A G  I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 27, STK.'5
MedlemsstatDato for 
meddelelsenRelevant 
bestemmelse  
i  sjette direktivForanstaltningens formål
Tyskland 27.12.1977 Artikel 9> 
stk.  2, litra 
b)Sidestilling af korte transportstrækninger i ind­
landet med international transport og omvendt
27.12.1977 Artikel 10, 
stk. 2Suspension af afgiften på terminsforretninger på 
terminsmarkedet i London
27.12.1977 Artikel 28, 
stk.  2 
(nul-sats)Suspension af afgiften på visse tjenesteydelser,  
som de tyske jernbaner præsterer til jernbaner 
i nabolande på banegårde i grænsebyer (f.eks. 
tilrådighedsstillelse af personale eller lokaler )
27.12.1977 Artikel 10, 
stk. 2Suspension af afgiften på visse leveringer ef­
ter import (f.eks. vedrørende importeret frugt)
27.12.1977 Artikel 11, 
pkt.  C, 
stk.  2Omregning af udenlandsk valuta til DM til måne­
dens middelkurs eller dagskurserne i tilfælde 
af afvigelse fra den generelle regel om omreg­
ning efter den senest noterede kurs
Artikel 17Fast fradragsberettiget beløb af afgiften pa 
rejseudgifter
Artikel 10, 
stk.  2Særordning i henhold til den fransk-tyske kon­
vention om forbedring af infrastrukturerne på 
Rhinen
Artikel 10, 
stk.  2Andre lignende internationale konventioner

BILAG I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 27, STK.* 5
Medlemsstat Dato for meddelelsen Relevant bestemmel­
se i 6. direktivForanstaltningens formål
Tyskland (fortsat) 27.12.1977 Artikel 16, stk. 1 Ikke—beskatning af visse transaktioner med henblik på er­
hvervsdrivende, der er etableret i frihavn, som ikke har  
fradragsret
Artikel 11, pkt. A,
stk. 1. litra a)Skønsmæssig ansættelse af beskatningsgrundlaget for uden­
landske personbefordringsvirksomheder
Belgien 23.i2.i977 Artikel 21, stk. 1  
Artikel 22, stk. 3(  
litra a)Udstedelse af faktura og kundens betaling af afgiften på  
leverandørens vegne
Artikel 10, 
stk.  2 
Artikel 11, 
pkt.  A,  stk.  1, 
litra a)Betaling af afgiften på et tidligere stadium
a) opkrævning af moms på tobaksvarer
b) dørsalg
Artikel 22, 
stk.  k 
Artikel 21, 
stk.  1 
litra a)Andre særmetoder for betaling af afgiften
a) salg af entrébilletter
b) ordning for totalisatorspilagenturer
c) betaling af afgiften ved hjælp af stempel­
mærker (vekselerer, kunstmalere osv.)
Artikel 11, 
pkt. A, stk. 1,
litra a)Erlæggelse af afgiften på basis af en stan­
dar dordn in g
a) udenlandske transportvirksomheder inden for 
personbefordring
b) kommission, som udbetales af arrangører af 
tipskonkurrencer
Artikel 21 Betaling af skyldig moms for en given transaktion 
samtidig med en anden transaktion, der beskattes 
efter en standardberegning
Artikel k , 
stk.  1Ikke-betaling af afgifter på det pågældende sta­
dium

B I L A G  i
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 27, STK.'5
MedlemsstatDato for 
meddelelsenRelevant 
bestemmelse  
i sjette direktivForanstaltningens formål
Belgien 
(fortsat)2 3.i2.i977
Artikel 10, 
stk. 2_ ! l  _
Artikel 10, 
stk.  3
Artikel 10,
stk.  2
_ 1 1 _
_ I I  _
Artikel 10, 
stk. 2 eller 
artikel 2 8,  
stk.  2a) uddeling af tryksager til husstande, presse­
korrespondenter
b) genbrugsmaterialer (ikke afgiftsbelagt)
c) hyldestgaver i form af blomster
d) selskaber, der repræsenterer forfattere og 
komponister - disse selskabers erlæggelse af 
afgiften, stadiet forud for ophavsmanden - 
selskaber, der undgår afgiften
e) højsøfiskeri:  ikke-beskatning ved indførsel 
af fisk fra fiskefartøjer med henblik på salg
f) ædelsten og perler: fritagelse med fradrags­
ret for leveringer til erhvervsdrivende, der 
forhandler disse goder
g) særordning for salg uden for de sædvanlige 
handelskanaler
h) vikararbejde: fritagelse på visse betingelser 
af deres ydelser
i) suspension af afgiften på leveringer af far­
tøjer til handelsflåden på indre vandveje og 
dertil knyttede tjenesteydelser samt for 
rejsebureauers kommission i forbindelse med 
salg af internationale jernbanebilletter
Artikel 11, 
pkt.  A, stk. 1, 
litra a)Minimumsbeskatningsgrundlag:
a) nye biler, brugtbiler og direktionsvogne;
særordning for løsdele 
b.) bygge- og anlægsarbejder
Artikel 11, 
pkt.  A, stk. 1, litra a)Ingen revision af beskatningsgrundlaget i tilfæl­
de af tab af rabatrettigheder

BILAG I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 27, STK.‘5
MedlemsstatDato for 
meddelelsenRelevant 
bestemmelse  
i  sjette direktivForanstaltningens formål
Belgien 
(fortsat)23.12.1977 Artikel 11, 
pkt.  C, stk. 3, 
1. ledIngen revision af beskatningsgrundlaget i til­
fælde, hvor emballage ikke returneres
Artikel 11, 
pkt.  BIngen revision, inden for visse grænser, i til­
fælde hvor importafgiften viser sig at være util­
strækkelig
Danmark 21.12.1977
Artikel 2
Artikel 2 
Artikel 2 og 11 
Artikel 2
Artikel 2 
Artikel 2
Artikel 2Fritagelse for visse virksomhedskategorier
a) Fritagelse for tandteknikerlaboratorier, tand­
læger, tandteknikere for så vidt angår salg
af proteser osv.
b) Fritagelse af salg af visse goder, foretaget 
af forsikringsselskaber, banker og sparekasser
c) Fritagelse af salg af frimærker til samler­
brug, uanset køberens og sælgerens status
d) Fritagelse for uddeling af interne og fagligt 
betonede aviser, der foretages af sammen­
slutninger
e) Fritagelse af levering af kataloger og foto­
kopier, foretaget af biblioteker, museer osv.
f) Fritagelse af salg af bankbøger, forudsat at 
prisen på disse artikler ikke overstiger købs­
prisen
g) Fritagelse af leveringer af levnedsmidler og 
drikkevarer foretaget af marketenderier, kan­
tiner osv.

BILAG I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 27, STK.'5
MedlemsstatDato for 
meddelelsenRelevant 
bestemmelse  
i sjette direktivForanstaltningens formål
Danmark 
(fortsat)2 1.1 2 .1 9 7 7 Artikel 2
Artikel 5, 
stk. 6 og 
Artikel 6,  
stk.  2
Artikel 2 
Artikel 1 5,  
pkt.  k (a og b) 
og 5 Bilag F, 
pkt. 18
Artikel 2 
Artikel 1 5,  pkt. 
6 Bilag F, pkt.
23
Artikel 2 2,  stk. 
3,  litra a)h) Fritagelse af leveringer og tjenesteydelser, 
foretaget af blinde
Fastsættelse af standardbeløb for skyldig afgift 
vedrørende egetforbrug
Fritagelse af levering og leje af fartøjer, bort­
set fra lystfartøjer, på over fem tons. Samme 
fritagelse for reparation og udstyr samt for ind­
førsel uanset fartøjets anvendelsesformål, i 
udenlandsk eller indenlandsk trafik
Samme fritagelse for fly (ikke meddelt)
Fakturering og fradrag af afgiften i tilfælde af 
udveksling af leveringer af goder eller tjeneste­
ydelser mellem afgiftspligtige
Frankrig 2 3.1 2 .1 9 7 7 Artikel 2
Artikel 10
Artikel 1 1,  pkt. 
B, stk. 1 og 2Ordning gældende for olieprodukter og lignende
a) transaktioner i forbindelse med disse produk­
ter inden deres overgang til forbrug på det 
interne marked med suspension af momsen
b) afgiftspligtens indtræden ved overgangen til 
forbrug på det interne marked efter afgang 
fra raffinaderier og lagre
c) gældende beskatningsgrundlag på tidspunktet 
for overgang til forbrug, beregnet efter en 
standardsats

BILAG I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 27, STK.'5
MedlemsstatDato for 
meddelelsenRelevant 
bestemmelse  
i  sjette direktivForanstaltningens formål
Frankrig 23.12.1977 Artikel 2
Artikel 2
Artikel 11 
Artikel 2 og 21 
Artikel 11 
Artikel 11Ordning gældende for investeringsgoder, der an­
vendes af virksomheder ved udforskning af kon­
tinentalsoklen
- Suspension af afgiften ved erhvervelse af anlæi
Ordning gældende for importører og videresalg i 
uforarbejdet stand af fåreskind med uld, uvasket 
uld og ubehandlede vegetabilske fibre
- Suspension af momsen
Standardberegning af maksimumsbeskatningsgrund­
laget for import og levering af værdifulde hes­
te
Beskatning af køb hos ikke-afgiftspligtige af 
drikkevarer, der skal pålægges indirekte skat­
ter, fødevarekonserves, ægte perler osv.
Beskatning på basis af totalbeløbet af transak­
tioner, foretaget af personer, der intervenerer 
ved ikke-afgiftspligtiges levering af varer
Mulighed for at anvende den faktiske handels­
værdi i forbindelse med levering af bygninger 
i stedet for den aftalte pris mellem køber og 
sælger
Irland 6.3.1979 Artikel 22, 
stk.  2
Artikel 17» 
stk.  3Forenkling af de gældende ordninger for detail­
forhandlere
Tilbagebetaling af afgiften til udenlandske af­
giftspligtige

BILAG I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 21, STK.~5
MedlemsstatDato for 
meddelelsenRelevant 
bestemmelse  
i  sjette direktivForanstaltningens formål
Irland 
(fortsat)6.3-1979 Artikel 
stk.  525,Tilbagebetaling til ikke-registrerede la'.dbruge- 
re af momsen på visse bygninger, på tørlægning 
eller rydning af jordarealer
Artikel 
stk.  22 8, Anvendelse af en nulsats på gødningsstoffer, fo­
derstoffer og frø til udsæd
Artikel 
stk.  14,Fritagelse af fiskeres levering af deres fiskeri­
varer til afgiftspligtige
Artikel 12, 
stk.  k
Artikel 2 i 1. 
momsdirektivAndendelse af nulsatsen og en sats på 10% på le­
veringer af kvæg og bygninger med opdeling af 
beskatningsgrundlaget, hvorefter de faktiske sat­
ser bliver på henholdsvis 1 og 2> %
Artikel 5Behandling af leveringer af levnedsmidler som 
tjenesteydelser, hvorefter der anvendes en sats 
på 10% i stedet for nulsatsen
Artikel 6 Behandling af udlejning af bygninger som leve­
ringer
Artikel 12 Anvendelse af en forhøjet sats under visse om­
stændigheder
Italien 28.11.1979 Artikel 
stk.  210, Betaling af afgiften på et tidligere stadium
Artikel 
stk.  1,11-A 
litra a)Tobaksvarer, tændstikker og tidsskrifter
Artikel 21 Betaling af afgiften i forbindelse med offentli­
ge telefoner og transport i byområder i et en­
kelt led (henholdsvis af det koncessionerede 
selskab eller befragteren, selv om der findes et
mellemled mellem disse og brugeren) på basis af 
den af brugeren betalte pris

BILAG I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 27, STK.'5
Dato for 
meddelelsenRelevant
Medlemsstat bestemmelse  
i  sjette direktivForanstaltningens formål
Italien 28.11.1979 Artikel 11 og 17 1. Beskatningsgrundlaget for forlystelser og
(fortsat)
Artikel 6spil (bortset fra lotteri og væddemål) udgø­
res af det grundlag, der tages i betragtning 
ved beregningen af afgiften på forlystelser.
2. Den indgående afgift inden for denne sektor 
beregnes på et standardgrundlag (2/3 af den 
skyldige afgift)
Transaktioner såsom overdragelse osv. i forbin-
delse med ophavsrettigheder, foretaget af forfat­
tere eller deres arvinger (bortset fra rettighe-
der i forbindelse med filmværker, arkitektur og
reklame) samt mellemmænds tjenesteydelser i for-
bindelse hermed, betragtes ikke som tjeneste-
ydelser, da de er holdt uden for momsens anven-
delsesområde
Artikel 5 Anvendelse af nulsatsen på levering af guld i 
ingots
Artikel 10 Suspension af afgiftsbetalingen for salg af 
landbrugs- og fiskeriprodukter til kooperativer 
med henblik på videresalg på producenternes veg­
ne
Artikel 6 Visse tjenesteydelser, der består i kvalitets­
kontrol af varer og kvalitetsmærkning beskattes 
ikke, da de er holdt uden for momsens anvendel­
sesområde
Artikel 15, Bemærkning fra den italienske regering om ind-
stk.  5 førelse af afgiftsfritagelse for leveringer af 
fartøjer til ophugning (en fritagelse, der nu er 
indført i Italien)

BILAG I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 27, STK.'5
MedlemsstatDato for 
meddelelsenRe levant 
bestemmelse  
i  sjette direktivForanstaltningens formål
Luxembourg 29.12.1977 Artikel 8 og 9
Artikel 13, pkt.  
A stk. 1, 
litra l)
Artikel 21,  
stk. 1 litra a)  
og b)
Artikel 11, pkt.  
C stk. 2
Artikel 11
Artikel 9, stk.  
2, litra b)
Artikel 2kFormodning om, med mindre den afgiftspligtige  
forelægger bevis på det modsatte, at de afgifts­
pligtige transaktioner har fundet sted i indlan­
det
Udelukkelse fra afgiftens anvendelsesområde af  
virksomhed, der udøves af organisationer, der  
arbejder uden gevinst for øje til fordel for  
deres medlemmer mod betaling af kontingent (en  
udelukkelse, der ved lov af 1979 blev ændret til  
en fritagelse)
Pligt til erlæggelse af den afgift, der påhviler  
leverandører og tjenesteydere, der ikke er etab­
leret i indlandet - repræsentant over for skat­
temyndighederne
Omregning af udenlandsk valuta til luxembourgske  
francs ef—manedens middelkurs eller dagskursen  
i tilfælde af en godkendt fravigelse af den ge­
nerelle regel om omregning ifølge den senest  
noterede vekselkurs
Mulighed i henhold til loven for at fastsætte  
standardbeskatningsgrundlag eller minimumsbeskat­
ningsgrundlag for visse afgiftspligtige trans­
aktioner
Sidestillelse af transport, der for en ubetyde­
lig andels vedkommende foregår i udlandet, med  
indenlandsk transport
Mulighed for at fastlægge standardbeløb på visse  
kategorier af afgiftspligtige til beregning af  
beløbet af den indgående og udgående afgift

BILAG I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 2 7, STK.'5
MedlemsstatDato for 
meddelelsenRelevant 
bestemmelse  
i  sjette direktivForanstaltningens formål
Luxembourg  
(fortsat)29.12.1977 Artikel 10,  
stk .2
artikel 11, pkt.  
A stk. 1,  litra  
a)
Artikel 25Anvendelse af en ordning for opkrævning ved kil­
den ved import og levering af tobaksvarer
Anvendelse af standardordningen for landbruget  
pa leveringer af goder, herunder investerings­
goder ,  som har været anvendt i landbrugsbedrif­
ten
Nederlandene 12.6.1979 Artikel 6
Artikel 10, 
stk.  2
artikel 11, pkt.  
A stk. 1,  litra  
a)
Artikel 10, 
stk.  2
artikel l 4,  stk. 
1 litra h)
Artikel 22 og  
eventuelt 24Særordning for auktionssalg
Anvendelse af en ordning for opkrævning ved kil­
den for tobaksvarer
Anvendelse af nulsatsen på import og leveringer  
via fiskeriauktioner af fisk, der tilføres af  
hjemvendende fiskefartøjer
Standardberegningsmetode for momsindtægterne ef­
ter sats
24.7.1980 Artikel 10,  
stk.  2
Artikel 17
Artikel 11, pkt.  
A stk. 3, lit­
ra b)Udsættelse af afgiftens forfaldstidspunkt i for­
bindelse med udenlandske leverandørers leverin­
ger af varer til konsignatarer,  indtil leveringer  
i indlandet finder sted
Særforanstaltninger gældende for forhandlere af  
husdyr
Ordning gældende for rabatmærker og annullerede  frimærker

BILAG I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 27, STK.'5
MedlemsstatDato for 
meddelelsenRelevant 
bestemmelse  
i  sjette direktivForanstaltningens formal
Nederlandene 
(fortsat)24.7.1980 Artikel 2, 
stk.  11.  Momsberigtigelse for så vidt angår termins­
forretninger udelukkende af sådanne transak­
tioner, som fører til en faktisk levering, 
jf. sjette direktivs artikel 2
2.  Anvendelse af nulsatsen på transaktioner ved­
rørende kaffepartier, indtil disse forlader 
lageret
Artikel 11, 
stk.  2Udelukkelse fra beskatningsgrundlaget af embal­
lage, for hvilken der ikke foretages nogen af­
regning i tilfælde af, at den ikke returneres 
(i realiteten en videreførelse af den tidligere 
ordning trods de nye bestemmelser i loven, der 
er truffet i overensstemmelse med sjette direk­
tiv )
Det forenede 
Kongerige28.12.1977 Artikel 22 og 
eventuelt 24
Artikel 11, pkt.  
A stk. 3,  
litra b)
Artikel 2 og 28, 
stk.  2
Artikel 11
Artikel 2, stk.
1 og artikel 6Standardberegningsmetoder for momsindtægterne 
efter sats
Ordning gældende for rabatmærker: udstedelsen af 
mærkerne betragtes som en opnået rabat
Ordning, ifølge hvilken man som ikke-momspligtig 
kan betragte afgiftspligtige, hvis samtlige le­
veringer er undergivet nulsatsen
Særordning for mellemmænd ved salg af kosmetik­
varer: beregning af momsen på basis af prisen 
for salg til forbrugeren
Anvendelse af nulsatsen på terminsforretninger på 
terminsmarkederne og på tjenesteydelser præste­
ret af "market members"

BILAG I
MEDDELELSER I HENHOLD TIL SJETTE DIREKTIVS ARTIKEL 27, STK.' 5
MedlemsstatDato for 
meddelelsenRelevant 
bestemmelse  
i  sjette direktivForanstaltningens formål
Det forende 
Kongerige 
(fortsat)2 8.1 2 .1 9 7 7 Artikel 6,  11 
og 1 3,  pkt.  B, 
litra b)Særordning gældende for længere ophold på hotel­
ler, nedsættelse af beskatningsgrundlaget med 
20%

-  89 -
BILAG I I
(valgmuligheder i henhold til artikel 13, pkt.  C)
Skema nr.  1 - Valgmulighed med hensyn til afgiftserlæggelse i
tilfælde af bortforpagtning og udlejning af fast 
ejendom
Skema nr.  2 - Valgmulighed med hensyn til afgiftserlæggelse i
tilfælde af levering af såkaldte gamle bygninger 
og ikke bebygget fast ejendom
Skema nr. 3 - Valgmulighed med hensyn til afgiftserlæggelse i
tilfælde af bank- og finanstransaktioner

ANVENDELSE Af SJETTE M0HSK1REKT1VS AR■1 KEL 13. TKT. C. LITRA a)
SKEMA nr. 1
3 AKMENF ATTENDE SKEMA OVER VALGMULIGHEDEN MED HENSYN TIL AKGIKTSCRLCGGELSE I TILKALDE AT BORTFORPAGTNING OG UDLEJNING AF FAST EJENDOM. BORTSET PRA DE TRANSAKTIONER. PER ALLEREDE ER UDELUKKET VED ARTIKEL 13 PKI. B,litra b)
Media**utal Transaktioner, der er 
omtalt i national lovgivningValgmulighed Lejerens eletu* L « KiPiia samtykkeF o r u d g å e n d e  M ed­
d e l o l a r  e l l e r  
I i1I  nd«<IarFiisl Opsigelse S.vrligc felgrr for uplantni
TYSKLAND Udlejning af faat ejendoM  
(bortset fra den del, der  
er bastant til egal brug)Kor dr enkelta tranaaktioner  
efter nptenlons eget valg  
Galder ikke fnr
- »må virksomheder uiod af­
gift»fi» agaIse
- standard»at s-landbrugeroAfgiftspligtig, som gor brug  
nf don i sin v 11ksuHilicd (eclv  
for nlgtftsfriiagne ttansnk-  
 ioner)H k n e d e n d l g Ikkr (indvendig: 
drp.isrldrude 
1rnn« * nktinner 
• knl dogbogierne 
•in skiltU b o g t m is e l Foi ekniwner mulig Evvnluel berigtigelse j iO*r 
efter opianlvns forste ibrug- 
tagen
DANMARK Udlejning af faat ejendow  
til erhvervsbru* (bortset  
fra den del , der er besteait 
til eget brug)Pr. bygning Tages Ikke 1 botragtning I k k e  l l n d v r n d i g ,  med
m iu d i o v n lp i- t I r t H f e s  
i l o . r t  n f  e n  l e j e -  
k on t i n k t a t e h . - t I dForudgående med­
delelaeMindst 2 nr Mulig Eventuel berigtigelse i 10 år  
efter erhvervelsen
FRANKRIG Udlejning af uindrettede 
bygninger til erhverva- 
tn ug (aelv om bygningerne 
indeholder lokaler til be­
bor Iae)Pr. bygning eller nokke byg­
ninger (valget udelukker Ik­
ke en eventuel afgiftsfrita­
gelse eller ried»:v( te1 se af 
afgiften under ordningen for 
mindre virksomheder)Afgiftsligtig (selv med af-  
giftsfritngolse)Ikke nødvendig [Forudgårude med-  
deIvIsetkel drude imlt  I
udgangen af A.  
Ar; Fninyes der­
efter ved •I  i  1
ende overens­
komst for S nr 
nd gangenIkke mnlj g.
Valget bliver au- 
tomnti» Kugyldigt 
i  (til elile !if 
mudret brugOptnntcn modtager bl.a. en begyn- 
delscskredit forudsat, at han ik­
ke har kunnet fradrage den ind­
gående afgift tl/10 pr. kalender­
år) m
IRLAND Lillejning af faat ejendom Global Toges ikke 1betragtning Ikke nødvendig (F o r u d g å e n d e  1 1 1 —  
l i n d r i s e  f r a  s k a t -  
|t emytidl g h e d e r n elitdlil opsi­
ge1 senTilladelse fra 
skatlrmyndigheder­
ne pa\>e tiuge Ise 
nfbet nIing af el 
evrniurIlover­
skud mellem den 
opnåede IiInge- 
hetaling og den 
erlagle nettoaf- 
gift i den peri­
ode, valget gml- 
der (bojsI 10 .ir)(2)
IAXEMR0IRG Udlejning af fast ejendom for alle bygninger eller en 
•  let al en bygning, der Hdg.tr 
en "Tsskiltenhed, såfremt byg­
ningen anvendes fildstmidtgi 
eller, i tilfmlde nf hinudel 
brug, lur den overvejende del* 
vedkommende, for en tejer, »om 
har rot til at fradrage den 
Indgående afgift. Ordningerne 
fnr mindre virkooinltrdur og far 
 tendardsatalandhruger« gvlder 
ikke for de pogwldendo tranaak- 
tionarAfgiftpligtig med fradragsret Ikke nadvendlg Forudgående t11-  
11adelse |ra skat -  
IlemyndigbedsrnaUbsgrcmisat KorckoMaer mulig,  
bl.a. itilflde  
med nya lejekon­
trakterEventuel herigilgrj•«., io ir
efter opferele eller erhver­
velse
NEDERLANDENE Udlejning af fast ejendom  
bortset fra bygninger el­
ler dele af bygninger, der  
anvendes til beboelseKor hver enkelt bygning  
Gielder ikke fort
- småvirksomheder med af­
giftfritagelse
- atandardsats-landbrugereTage# Ikke 1betragtning Ja [Efter fmiles tn-  
podning,  forurl-  
Ignemle tilladel­
se fra skattemyn*  
dlghederneUhegrmnset Forekommer mulig, 
efter fmllcs 
over en*komet ;  
valget bliver u- 
drn betydning 1 
tllfmlde af ud­
skiftning af ud­
lejer eller le­
jerEventuel berigtigelse i 10 ir  
efter ferste ihrugtagen eller  
erhvervelse
(1) Valgmuligheden medferer en fritagelse for afgift pi ladninger
(2) Den irske lovgivning Indeholder ikke nogen ordning om regulering af dan afgift pi
investeringsgoder, der fradrages.

ANVfcNDELSBAKSJETTE ;  m.MMilKKKTIVS ARTIKELM. PKT. B. LITRA g) 0C_&)
SAMMENFATTENDE SKEMA OVER VALGMU LI GI 1EDEN MbU MENSYN TIL AFGIFTSEHt^r.GELSE 1 I 1 L.KÆLDE AF LEVERING AF SÅKALDTE GAMLE BYGNINGER OG IKKE BEBYGGET FAST EJENDOMSKEMA nr. 2
M o d i e m s s t i t tT r a n s a k t i o n e r ,  i e r  e r  
o m t a l t  i  n a t i o n a l  l o v g i v n i n gVaIgmu1 ighvdK ø b e r o n s * t n i n s K ø b e r e n s  »Amt y k k *McilHr I c l ' p e  11 e r  
r n r itilg .t e m le
I i 11o d e 1 nrFrist Opsigelse S v r l i g p  f e l g e r  f o r  o p t m t e n
TYSKLANDI  p r i n c i p p e t  s a m t l ig * *  t r a n s -  
u k t j o n e r  m u l e r  d e n n e  |m)hI 
( h e r u n d r r  o v e r d r u g e  1  s e  a f  
v t < - s c  t i n g l i g e  r e t 1 1 g h e d e r  
t i l  f a s t  r j p i i d o « )  ( 1 )F o r  h v r r  e n k e U  t r n n e n k t i o n  e f ­
t e r  o p ohti i i i  e g e t  v n l g  
GrrJderikki' «>r '
-  sn ii v i r k s o m h v d e r  m ed  n l -  
g i f t *1>i l o g o I »«•
-  H l m i I i i d l s  l a n d b r u g e r eA f g i f t s p l i g t i g * * ,  »«»m g>" b r u g n t  
ilr n  i H * r e *  v i r k s o m h e d  t r i v  l
f o r b i n d e  1 » o  m ed «l ' g i f l s l r •  A g ­
n o t  r n n s n k t t o n e r1k k e  m v l v o m l i g ] h k r  h i u H r n d i g  :
 l o p i j t I H e n d e  
t n m . n k t i  i m r r  
» k n l  d o g  b o g f ø r e s  
■mrwki1tU d a n  b e t y d n i n g U d e n  b e t y d n i n g
LUXEMUOLRGL e v e r i u g  a f  f a s t  e j e n d o m  
( h e r u n d e r  o v e r d r a g e l s e  n f  v i s ­
n e  t i n g I »g ø  r e t t i g h e d e r  t i l  
f a e t  e j e n d o m )  ( l )F o r  o l i e  b y g n i n g e r  e l l e r  d e l e  
a f  b y g n i n g e r ,  d m u d g o r  e n  
s - r r « k i l l  e n h e d ,  » .» fr e m l h y g -
n i u g e n  .. . . . . . . . . . . . . . . . . . l e s  I o I « t -  I m i l i g t  ,
e l
l e r  i t i l l e l . l e  a f  b l a n d e t  
b r u g  ( 1 ) ,  I n r  d e n  o v e r v e j e n d e  
, , p | .  v e d k o m m e n d e , f u r  e il k o h e r ,  
,, , m h e r  r e t  r i l  f r a d r a g  a f  d e n
i n d g å e n d e  n T g i f l .  O r d n i n g e r n e
f o r  sm å v i r k s n m l t e d e r  o g  s l o n -  
d n r d o t » -  1 n i i d h r u g e r e  g : r l d e r  
i k k e  f o r  d e  p i g e  J d r u d e  i r a n * -  
r t k l i o n e rAfgiftspligtig med fr«h.ig»røt I k k e  n o d v e n d i g l i l l m l c l v e  f r a  
» k a t  t r r n y n d 1g h e -  
ile r iic  i n d .min n «  
• I c i s k i i v e l « n i  a f  
e t  r e t s g y l d i g t  
d o k u m e n tUdan batydning U d a n  b e t y d n i n g 1 JO A r e f t e r  o p f e r e l s e n  » I l e r  e r ­
h v e r v e l s e  m ed a f g i f t a e r l » g g e l a e  
k a n  d e r  f o r e t a g e *  e n  b e r i g t i g e l s e  
e f  e t  m a n g l e n d e  f r a d r a g  e l l e r  e t  
d e l v i s  f r a d r a g  ( v e d l i g e h o l d e l s e s u d ­
g i f t e r  k a n  t a g e *  m e d  i b e r e g n i n g e n )
NEDERLANDENE L e v e r i n g  n f  f a n *  e j e n d o m  
( h e r u n d e r  o v e r d r a g e l s e  n f  v i s *  
n r  t i n g l i g e  r e t t i g h e d e r  t i l  
f a s t  e j e n d o m )  ( 2 )P o r  h v e r  e n k e l t  b y g n i n g .
GtId e r  i k k e  f o r :
-  sinn v ir k H o te lle t l e r  » e d  « f -  
g i l i s r i I n g e l s » .
-  s t o n d i r d s i t s  -  I n n d h r n g e r eT a g e s  I k k e  1  b e t r a g t n i n g Ja4a
E f t e r  f t e l l c s  a n ­
m o d n i n g ,  f o r u d g å ­
e n d e  t i l l  o d e J s e  
f t «  s k a t t e m y n d i g ­
h e d e r n eU d e n  b e t y d n i n g l d e n  b e t y d n i n g I 1 0  å r  e f t e r  d e n  f o r s t e  i h r n g i . i g e n  
e l l e r  e r h v e t v e 1 s e n  m vd a f g i t « s e r -  
l m g g e l " e  k a n  d e r  f o r c t n g v *  e n  b e r i g ­
t i g e l s e  n f  e t  m a n g l e n d e  f r a d r a g  e l ­
l e r  a f  e t  d e l v i s t  f r a d r a g  l'l1
( 1 )  L - v e r i n g e r  u f  n y e  b y g n i n g e rn* l-yiigf’grumlr vr f r  iioi » f * m .
l;» l F o r  l e v e r i n g  a f  e n  o p f ø r «b y g n i n g  g r r l.i.T  » f g i f t s f r i t a g e 1 * e n  k u n  f r n idet »miet Ar efter den feroie
i b r u g t a g e n .
( 1 )  V a l g m u l i g h e d e n  g r l d e r  i  d e t t e  t i l f m l i l eh e l e  b j * . . . n * e i . .  D e l t e  b e t y d e r  f o r  k o d e r e n ,nt linu kun lini­
en delvis iraaragsrci.( ' i l  D e r  b e t a l e *  i k k *  a f g i f t  v e ti o v e r d r a g e l s e  a f  f o s t  e j e n d o m  i  l e v e n d e  l i v e ,  s å f r e m t  l e v e r i n g e n  e r  b e l a g t  
eu-d m o m s, o g  s A f r e m t  l e v e r a n d ø r e n
1 .  i k k e  I m r  A n v e n d t  b y g n i n g e n  s o m  d r i f t s m i d d e l  ( f . e k s .  h v i s  d e r  e r  t a l e  om e n  e j e n d o m s h a n d l e r )  e l l - r
2 .  h a r  a n v e n d !  b y g n i n g e n  aom  d r i f t s m i d d e l ,  o g  k ø b e r a n  i k k e  h a r  r e t  t i l  f r a d r a g  a f  d e n  i n d g å e n d e  a f g i f t .

ANVENDELSE AF SJEfTE HUMSHJHtKTIVS ARTIKEL 13. PKT. 0. L1TKA «I)SKEMA nr. 3
SAMMENFATTENPE SKEMA OVER VALGHLLIGHEPEN MED IIENSVN TIL AI f.lFTSEHLAGGEl.SE 1 TILFif.LDE AP DANK- OG FINANSTRAKSAKTIONER
Modil’RIHMtat Tr«m-akIinner, der er
ixetalt 1 nalion.11 InvgivnmgVnlgmu1 jghed Af1 Bgeren.alntiut
1 SKLAND De 1or11kr1 1J , pk1  ,  1), 
iitt'H d), nr. J-5. »neviucFnr hvrr rnkel 1 rnn.iiktion,  
<•11er Hill>>11« eget vulg 
- grldcr ikkr feil ama virk- 
nmnlirder m.«l «iglf tafrit0-
gClHVAigilt xpLtg« 1 g , x o m  gor liUR 
dl den 1 «in v1 rkxuiiilird |m<lv 
til fritngm* trnnxaktimn'i)
BELGIEN Beinling*- og inka*r->- 
trnn'Akt)oncrGlnlia1 Tagen Ikkr il>pl i a kUiIm«
FRANKRIG Ttati.Hiikt1onrr ,  «um . renll- 
letri» va* bclngt ne.! nfRil'l'ii 
pi bank- ug fiuaiiMVj rk«<»nhed 
1 TAK ,  ;iee blev olxk.itfr «Ion 
1.1.79) ;1), fnreI.»-r1 .  af prr-
*on«T, >om har ell-rx^illo 
1 (k’lllip AfglTl (i)Global T u e «  ikkr i be1 rngt11iny .  Valg- 
mtiI ».«beden g.-rldrr «log ikkr Tor 
1ran-aktimin me11rn
- orgaurr, «irr linihom midrr 
Chambre eyndiinlr «lex |.iiii. 
.Jlie X  poptl|a11«'X
- -"h xniixkr-<i11i 11»1 ’ i n 1 t>r 
der er inrdteni af C»n1 •drra- 
( 101111.H1 m m  1«-«In «•...li1
- g m » 1il1 gekredilium11l  ni - 
irr fnr ] nndhruge t .
II) Der er I  , 1' :  < •  .  '  .-ak';  der er omlmmllvi i I), pkt .  », lilni .1),l.l.n.:
• trauxd :»1--■.0c li < - (  < \n n n  t  1  (  geby r 1 . » «  k> . * * •  fnr 1  ng o r kmil > p < to r  1 - r , «am t for «rrtir»«.-»ede
vhrck« > 1  > \ .  >  ;
- l raoxo.k1 1  « > ♦ ! • •  r ro r .1 » Ir hoiido i x  j  m lm  )  i l  l-mytledc dokument er ( 1  ,igrn npki‘  rt’in ng df kurxgev i ux1  er -.gilg-
lirnde Voder 1  .t r )  ;
- 1 raieiki imier eeilroi eiiile lau og x 1 kkelhr.lxx1 1 1 Ir J • -  < •  (  und 1 O R e ll for li'liler O R  1 i  g n e iiil« »  veilrr 1 dg \ ;
- M ilui.iiiM M ».il.l linier (iim llagrnij0 1 bi1 1  < 1. •1 x .m eilli■:> x  ,  er1 HRnfek«|inrl );
-11 .in  '-.ik  M  « » • ! • •  r \  0  rrmle r ii 1 i  Inm . 1 f inoiiier ,  twie1 age1 af«*n1 * fg 11 ixp1 1 gi1 g  titider T A K  - nrdu1 < 1 cm ;• t inv.iltulugnf1 1 1 v» • - f « • ! * 1 iiR x 1 inen 11 g « -r ;
- m)Mr.lH-e ,i] rc " > i< )iii anlln llei In  .
(  2 )  V . »  1 (in u  1 1 y  iir'l i- n  x  i, ,  i der Tor . 1 lii-ofor 1..inkrr , f1 uaiin 1 rriugx i 1 1 x 1 1 i 1 1  (  1 rr , vrkxr ]  erer 0  .  I  .  ngandre p > - 1  »"tirr ,
dersom ln > v e d b « * f« k -rfl1 ge 1 ar l'orrt nger tranx.ik (  Lonuri1 1 1 kny 1 1 1 1 ug til bank- ng r1 u.ui»v1 1k-miilu'd.
(3) lii’ H iiP  nfgxfl1 r.idle i miedet for T A F  < lrn  1.1,1979  t11 nt udiigne imdgrt tntirt eftrr a i'xknl(e 1»« : n  . 1 1«id« tirr\nt r a i g if t .Aflngf'it^ia anmtykkrMr«l«lr]el.nr rllrr 
rorudgarndr 
1 i 1 Imir1  seFri«t Op.xigr1xr Sierlige folget" f-«r Optanten
Ikkr oodvrtl'li r 1  kk • >  ni««l\ r ndi g :  
de poK.fl dendo 
t rniixakt i nner 
*knl «log liiiRfnre« 
ATI «ki11Ul>rgr«rn*ct Ldrn 1‘rtydning
J kke nodvrndlg FonidgAmida wnd- 
«Irlrjxo, der mkal 
vrdla-gRes en pr- 
r1 «»«1j Ak angivrl- 
AtUnpeigellg Udrn l>etvdning~
Ikkr nodvrmllg Foriirlgnemlr mrd- 
d“ 1r]AtUopaigrltg l-den tirtydniag. 
ValR?n«iI i gltedrn 
hörlfn1<!»• 1  sn- 
fremt opi .inten 
ikkr Imiijere ep- 
fyldrr de fnnr-  
matte liet i ng« 1- 
aer (,if. fodtio- 
te (2))Optanten har t e» ti! et !  nrd««; «.*»* 
for den «■eilige afg.fi nä dpi lo­
bende engageneut ty).
1;

- 93 -
BILAG III
Liste over Domstolens domme vedrørende anvendelsen af andet 
og sjette direktiv om det fælles momssystem.
Dommens nummer Emne
111/75
51/76
126/78
l8l og 229/78
1 5 V 8 0
89/81
222/81
8/81
15/81
255/81andet direktivs artikel 6
andet direktivs artikel 11 og 17
andet direktivs artikel 6, stk. 2, og bi­
lag B, pkt.  5
andet direktivs artikel k og bilag A, 
pkt.  2
andet direktivs artikel 8
andet direktivs artikel k og 11, pkt. 2, 
første afsnit
andet direktivs artikel 8, første afsnit, 
litra b)
sjette direktivs artikel 13, pkt. B, 
litra d),  nr.  1
sjette direktivs artikel 2, stk. 2 (og 
traktatens artikel 95)
sjette direktivs artikel 13» pkt. B, 
litra a).