RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET om garantier dækket af det almindelige budget Situationen pr. 31. december 2012 /* COM/2013/0871 final */





Indhold 1............ Indledning. 3 2............ Transaktionstyper dækket af EU's budget 3 3............ Udviklingen siden sidste beretning om situationen pr. 30. juni 2012. 4 3.1......... Betalingsbalancestøtte til medlemsstater uden for euroområdet 4 3.2......... Makrofinansiel bistand. 4 3.3......... Euratom.. 4 3.4......... Den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme. 4 3.5......... EU's budgetgaranti for EIB's eksterne finansiering. 5 4............ Oplysninger om risici dækket af EU's budget 5 4.1......... Definition af risiko. 5 4.2......... Risikosammensætning. 6 4.3......... Årlig risiko dækket af EU's budget 8 4.3.1...... Risiko knyttet til medlemsstaterne. 8 4.3.2...... Risiko knyttet til tredjelande. 9 4.4......... Risikoudvikling. 10 5............ Misligholdelser, aktivering af EU's budgetgarantier og restancer 12 5.1......... Udbetalinger over de likvide midler 12 5.2......... Udbetalinger over EU's budget 13 5.3......... Aktivering af garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande. 13 6............ Garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande. 15 6.1......... Beløb til inddrivelse. 15 6.2......... Aktiver 15 6.3......... Målbeløb. 15 7............ Risikoevaluering: den økonomiske og finansielle situation i de tredjelande, der repræsenterer den største risiko. 15 7.1......... Mål 15 7.2......... Risikovurderingsmetoder 15 1. Indledning Formålet med denne beretning er at redegøre for kreditrisikoen for EU's budget som følge af de garantier og lånetransaktioner, der henholdsvis stilles og gennemføres enten direkte af Den Europæiske Union eller indirekte gennem den garanti, som stilles for EIB's finansiering af projekter uden for EU. Beretningen forelægges i henhold til finansforordningen[1] , hvori det hedder, at Kommissionen skal forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om situationen med hensyn til budgetgarantier og risiciene i den forbindelse[2]. Beretningen suppleres af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene med et sæt detaljerede tabeller og forklarende noter ("arbejdsdokumentet"). 2. Transaktionstyper dækket af EU's budget De risici, der dækkes af EU's budget, hidrører fra en bred vifte af udlåns- og garantitransaktioner, som kan inddeles i to kategorier: – lån ydet af Den Europæiske Union med makroøkonomisk sigte, dvs. makrofinansiel bistand i form af lån[3] ("MFA-lån") til tredjelande i samarbejde med Bretton Woods-institutionerne, betalingsbalancelån[4] ("BoP-lån") til medlemsstater, der ikke har indført euroen, og som har betalingsbalanceproblemer, lån under den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme ("EFSM")[5] til medlemsstater, som befinder sig i eller er alvorligt truet af en meget urolig økonomisk eller finansiel situation som følge af usædvanlige begivenheder, de ikke selv er herre over – lån med mikroøkonomisk sigte, dvs. Euratom-lån og navnlig Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) finansiering af transaktioner i tredjelande, som er dækket af EU-garantier ("EIB's eksterne finansiering")[6]. EIB's garanterede eksterne finansiering, Euratom-lånene og MFA-lånene til tredjelande er siden 1994 blevet dækket af garantifonden for aktioner til fordel for tredjelande ("fonden")[7] , mens BoP-lånene og EFSM-lånene dækkes direkte af EU's budget. Fonden dækker misligholdelser på lån og lånegarantier, der er ydet til tredjelande eller til projekter i tredjelande. Den blev oprettet for at: – danne en "likviditetsreserve" med det formål at undgå træk på EU's budget, når der ikke eller ikke til tiden betales af på et garanteret lån, og – skabe et instrument til sikring af budgetdisciplin ved fastlæggelse af en finansiel ramme for udviklingen af EU's politik vedrørende garantier for Kommissionens og EIB's lån til tredjelande[8]. Hvis tredjelande optages som medlemsstater, er lån til disse lande ikke længere dækket af fonden, og risikoen skal bæres direkte af EU's budget. Fonden får tilført midler fra EU's budget og skal holdes på et niveau, der svarer til en vis procentdel af de udestående lån og lånegarantier, der dækkes af fonden. Denne procentdel, den såkaldte målsats, er i øjeblikket 9 %[9]. Hvis fondens midler ikke er tilstrækkelige, stilles de nødvendige midler til rådighed over EU's budget. 3. Udviklingen siden sidste beretning om situationen pr. 30. juni 2012 3.1. Betalingsbalancestøtte til medlemsstater uden for euroområdet Der blev ikke gennemført nogen transaktioner i anden halvdel af 2012. Den forebyggende mellemfristede finansielle EU-bistand til Rumænien er ikke blevet aktiveret. Sidste frist for anmodninger om midler var den 31. marts 2013. 3.2. Makrofinansiel bistand Der blev ikke foretaget nogen udbetalinger i denne periode, men modtagerlandene tilbagebetalte 64,5 mio. EUR (Rumænien 12,5 mio. EUR, Bosnien-Hercegovina 2 mio. EUR, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien 5 mio. EUR, Serbien 44,8 mio. EUR og Montenegro 0,2 mio. EUR). 3.3. Euratom Der blev ikke udbetalt lånebeløb i den periode, som beretningen dækker. De tilbagebetalte beløb bestod af 6,5 mio. EUR fra Bulgarien og 4,8 mio. EUR fra Ukraine. 3.4. Den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme I anden halvdel af 2012 blev der udbetalt 3,3 mia. EUR til Irland og 2 mia. EUR til Portugal. De udestående beløb pr. 31. december 2012 for de fire mekanismer er angivet i tabel 1. Yderligere faciliteter, som er blevet gennemført: Som led i krisehåndteringen er der blevet indført flere andre mekanismer, som dog ikke indebærer nogen risiko for EU's budget: - Den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF)[10]: EFSF blev oprettet af medlemsstaterne i euroområdet i medfør af de beslutninger, der blev truffet af Økofin-Rådet den 9. maj 2010. EFSF's opgave er at sikre den finansielle stabilitet i Europa ved at yde finansiel bistand til medlemsstaterne i euroområdet inden for rammerne af et makroøkonomisk tilpasningsprogram. EFSF blev oprettet som en midlertidig redningsmekanisme og var med til at yde lån til Grækenland (sammen med IMF og en række medlemsstater) og til Irland og Portugal (sammen med IMF, en række medlemsstater og EU/EFSM)[11]. I oktober 2010 blev det besluttet at oprette en permanent redningsmekanisme, den europæiske stabilitetsmekanisme. - Den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM)[12]: ESM-traktaten trådte i kraft den 27. september 2012. Fra den dato blev ESM en permanent krisemekanisme og det vigtigste instrument for finansiering af nye programmer. EFSF vil parallelt med ESM videreføre sine igangværende programmer for Grækenland, Portugal og Irland. Fra og med 1. juni 2013 kan EFSF ikke længere deltage i nye finansieringsprogrammer eller indgå nye lånefacilitetsaftaler. ESM er en mellemstatslig organisation i henhold til international offentlig ret og har hjemsted i Luxembourg. Dens aktionærer er de 17 medlemsstater i euroområdet. Den samlede tegnede kapital er på 700 mia. EUR, hvoraf den indbetalte kapital udgør 80 mia. EUR (den sidste af fem trancher skal betales i første halvdel af 2014), og den engagerede kapital, der kan kræves indbetalt, er på 620 mia. EUR. Dens effektive udlånskapacitet er på 500 mia. EUR. - Den græske lånefacilitet (GLF)[13], som finansieres via bilaterale lån fra de øvrige medlemsstater i euroområdet og administreres centralt af Kommissionen. 3.5. EU's budgetgaranti for EIB's eksterne finansiering Inden for rammerne af det eksterne mandat for 2007-2013 voksede antallet af nye låneaftaler med 16 % i anden halvdel af 2012 og androg 3 163 mio. EUR. Der blev udbetalt lån på i alt 1 736 mio. EUR (+ 18 % sammenlignet med 30. juni 2012). Det samlede beløb for undertegnede lån og udbetalte lån under dette mandat var således på henholdsvis – 3 161 mio. EUR og 11 362 mio. EUR pr. 31. december 2012. EIB's tidligere eksterne mandater fremgår af bilaget til tabel A1 i arbejdsdokumentet. 4. Oplysninger om risici dækket af EU's budget 4.1. Definition af risiko Risikoen for EU's budget stammer fra udestående kapital og renter i forbindelse med garanterede transaktioner. I denne beretning er der brugt to metoder til at vurdere risiciene for EU's budget (enten direkte eller indirekte via fonden): – "Den samlede risiko dækket af EU's budget" er baseret på summen af den samlede udestående kapital for de berørte transaktioner på en given dato, inkl. påløbne renter[14]. – Budgetmetoden, der defineres som "den årlige risiko dækket af EU's budget", er baseret på beregningen af det maksimale beløb, som EU ville skulle udbetale i et regnskabsår, hvis alle garanterede lån blev misligholdt[15]. 4.2. Risikosammensætning Indtil 2010 hang den maksimale risiko i form af de samlede udestående beløb hovedsagelig sammen med lån til tredjelande. Siden 2011 har finanskrisen haft alvorlige konsekvenser for medlemsstaternes offentlige finanser og ført til en stigning i EU's långivningsaktiviteter for at tilgodese det øgede statslige finansieringsbehov i medlemsstaterne. Som følge heraf har risikosammensætningen ændret sig. Pr. 31. december 2012: · vedrørte 72 % af det samlede udestående garanterede beløb lånoptagelse i forbindelse med lån til medlemsstater, der dækkes direkte af EU's budget (sammenlignet med 45 % pr. 31.12.2010). Den samlede risiko dækket af EU's budget pr. 31. december 2012 fremgår af tabel 1 nedenfor. Tabel 1: Samlede udestående beløb dækket af EU's budget pr. 31. december 2012 (mio. EUR) || Udestående kapital || Påløbne renter || I alt || % Medlemsstater* || || || || Makrofinansiel bistand || 13 || 0 || 13 || <1 % Euratom || 387 || 2 || 389 || <1 % Betalingsbalance­støtte || 11 400 || 223 || 11 623 || 14 % EIB*** || 2 653 || 23 || 2 676 || 3 % EFSM || 43 800 || 677 || 44 477 || 54 % Subtotal - medlemsstater || 58 253 || 925 || 59 178 || 72 % Tredjelande** || || || || Makrofinansiel bistand || 533 || 4 || 537 || 1 % Euratom || 36 || 0 || 36 || <1 % EIB*** || 22 367 || 159 || 22 526 || 27 % Subtotal - tredjelande || 22 936 || 163 || 23 099 || 28 % I alt || 81 189 || 1 088 || 82 277 || 100 % Denne risiko dækkes direkte af EU's budget. Den inkluderer også MFA-lån, Euratom-lån og EIB-lån ydet forud for EU-tiltrædelsen. ** Denne risiko dækkes af fonden. *** Omkring 82 % af EIB's udlån (udlån til stater og deres underenheder) er dækket af en totalgaranti, mens EIB's øvrige transaktioner kun er dækket mod politiske risici. Tabel A1, A2, A3 og A4 i arbejdsdokumentet indeholder mere detaljerede oplysninger om disse udestående beløb, især med hensyn til loft, udbetalte beløb og garantisatser. Det samlede udestående beløb i kapital og renter, der er dækket af EU's budget, fortsatte med at stige, primært som følge af de beløb, der blev ydet under EFSM. 4.3. Årlig risiko dækket af EU's budget For 2013 var det maksimale beløb, som EU ville skulle udbetale (direkte og via fonden) - forudsat at alle garanterede lån blev misligholdt - på 1 871 mio. EUR. Det svarer til hovedstol og rentebetalinger af de garanterede lån, som forfalder i 2013 (af det samlede udestående beløb pr. 31. december 2012), forudsat at de misligholdte lån ikke fremrykkes (jf. tabel A2 i arbejdsdokumentet). 4.3.1. Risiko knyttet til medlemsstaterne Risikoen knyttet til medlemsstaterne vedrører: a) EIB-lån og/eller MFA-lån og/eller Euratom-lån ydet før EU-tiltrædelsen b) lån ydet under betalingsbalancefaciliteten og c) lån ydet under EFSM-ordningen. Tabel 2: Rangordning af medlemsstaterne efter den årlige risiko for EU's budget i 2013 (mio. EUR) Rangorden || Land || Lån || Maksimal årlig risiko || Landets vægt i forhold til medlemsstaternes årlige risiko || Landets vægt i forhold til den samlede årlige risiko (medlemsstater og andre lande) 1 || Irland || c) || 665,5 || 30,0 % || 15,3 % 2 || Portugal || c) || 648,3 || 29,2 % || 14,9 % 3 || Rumænien || a)+b) || 392,5 || 17,7 % || 9,0 % 4 || Ungarn || a)+b) || 133,3 || 6,0 % || 3,1 % 5 || Letland || a)+b) || 96,6 || 4,4 % || 2,2 % 6 || Bulgarien || a) || 85,8 || 3,9 % || 2,0 % 7 || Polen || a) || 72,5 || 3,3 % || 1,7 % 8 || Tjekkiet || a) || 68,4 || 3,1 % || 1,6 % 9 || Slovakiet || a) || 37,2 || 1,7 % || 0,9 % 10 || Slovenien || a) || 9,4 || 0,4 % || 0,2 % 11 || Litauen || a) || 5,1 || 0,2 % || 0,1 % 12 || Cypern || a) || 5,1 || 0,2 % || 0,1 % 13 || Malta || a) || 0,3 || 0,0 % || 0,0 % I alt || || || 2 219,9 || 100 % || 51,1 % 4.3.2. Risiko knyttet til tredjelande Fonden dækker garanterede lån til tredjelande med løbetider, der strækker sig til 2042. I 2013 udgør fondens maksimale årlige risiko knyttet til tredjelande 2 127,7 mio. EUR (49 % af den samlede årlige risiko). De ti lande (ud af 46 lande), der rangerer øverst, når det gælder deres samlede udeståender, er anført nedenfor. De tegner sig for 1 642 mio. EUR eller 77,2 % af fondens årlige risiko. Den økonomiske situation i disse lande analyseres og kommenteres i punkt 3 arbejdsdokumentet. Kreditværdigheden som vurderet af kreditvurderingsbureauerne er også anført i hver landetabel. Risikoen knyttet til tredjelande vedrører EIB's udlån og/eller MFA-lån og/eller Euratom-lån (se nærmere i tabel A3b og A4 i arbejdsdokumentet). Tabel 3: Rangordning af de ti tredjelande, der repræsenterer den største årlige risiko for fonden i 2013 (mio. EUR) Rangorden || Land || Maksimal årlig risiko || Landets vægt i forhold til tredjelandes årlige risiko || Landets vægt i forhold til den samlede årlige risiko (medlems-stater og andre lande) 1 || Tyrkiet || 483,4 || 22,7 % || 11,1 % 2 || Tunesien || 209,3 || 9,8 % || 4,8 % 3 || Egypten || 204,8 || 9,6 % || 4,7 % 4 || Marokko || 192,2 || 9,0 % || 4,4 % 5 || Serbien || 167,5 || 7,9 % || 3,9 % 6 || Libanon || 89,5 || 4,2 % || 2,1 % 7 || Sydafrika || 88,8 || 4,2 % || 2,0 % 8 || Syrien || 77,7 || 3,7 % || 1,8 % 9 || Brasilien || 71,4 || 3,4 % || 1,6 % 10 || Bosnien-Hercegovina || 57,0 || 2,7 % || 1,3 % || De 10 i alt || 1 641,6 || 77,2 % || 37,8 % 4.4. Risikoudvikling På de finansielle markeder skete der i 2012 en forværring af krisen vedrørende perifere statsobligationer og af den høje volatilitet på de europæiske obligationsmarkeder. I den forbindelse steg bekymringen om, hvorvidt den offentlige gæld i euroområdet er bæredygtig, og om den monetære unions fremtid, den såkaldte "redenomineringsrisiko". Denne forværring fik de politiske beslutningstagere til at reagere, og fra slutningen af juni blev der fremsat en række vigtige meddelelser, som bl.a. vedrørte indførelsen af en fælles bankregulering ("bankunionen") med ECB som overordnet tilsynsmyndighed og et nyt ECB-program for opkøb af obligationer (programmet for direkte monetære transaktioner, OMT), som muliggjorde ubegrænset indgriben på de finansielle markeder og medførte en skarp stigning i perifere obligationer. Desuden blev ESM operationel i oktober med en ny lånekapacitet på 500 mia. EUR. Usikkerheden er dog fortsat høj, idet den globale økonomiske og finansielle krise fortsat påvirker den økonomiske genopretning i EU og den globale vækst. De geopolitiske spændinger, som præger en række lande i det sydlige Middelhavsområde, forøgede også usikkerheden omkring den økonomiske genopretning i visse tredjelande. · Betalingsbalancemekanismen EU's mellemfristede finansielle bistand under betalingsbalancemekanismen blev reaktiveret i november 2008 for at hjælpe Ungarn og derefter i januar og maj 2009 for at hjælpe Letland og Rumænien med at genskabe markedets tillid med et samlet lånetilsagn på 14,6 mia. EUR. 1,2 mia. EUR vil ikke blive udbetalt, da udbetalingsfristen er udløbet. Foruden de 5 mia. EUR i betalingsbalancestøtte, som Rumænien allerede havde fået tildelt, besluttede Rådet den 12. maj 2011 at yde landet forebyggende finansiel bistand på op til 1,4 mia. EUR[16]. Der er dog ikke foretaget nogen udbetalinger, og faciliteten udløb den 31. marts 2013. Betalingsbalancemekanismen med sit samlede loft på 50 mia. EUR har en resterende kapacitet på 37,2 mia. EUR til yderligere betalingsbalancestøtte, hvis det bliver nødvendigt. · Den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme (EFSM) Som følge af de foranstaltninger, som de politiske beslutningstagere har truffet, er de finansielle markeder blevet noget roligere siden de sidste måneder af 2012. Det politiske, økonomiske og finansielle landskab er dog stadig præget af betydelige risici, som kan gøre det vanskeligt for medlemsstaternes regeringer at opfylde deres øgede refinansieringsbehov i de kommende måneder og år. Økofin-Rådets konklusioner begrænser mekanismen til 60 mia. EUR[17]; samtidig begrænser artikel 2, stk. 2, i Rådets forordning nr. 407/2010 det udestående beløb til den margen, der er til rådighed under loftet for egne indtægter. I forlængelse af Rådets afgørelser om tildeling af finansiel støtte fra Unionen til Irland[18] (op til 22,5 mia. EUR) og Portugal[19] (op til 26 mia. EUR) blev der udbetalt 21,7 mia. EUR til Irland og 22,1 mia. EUR til Portugal. Ud af sin maksimale kapacitet på 60 mia. EUR råder EFSM pr. 31. december 2012 endnu over 11,5 mia. EUR, hvis der bliver brug for yderligere bistand[20]. · Makrofinansiel bistand i form af lån (MFA-lån) Efter Lissabontraktatens ikrafttræden vedtages MFA-afgørelser ikke længere af Rådet alene, men efter den almindelige lovgivningsprocedure (den fælles beslutningsprocedure). Kommissionen vedtog den 4. juli 2011 et nyt lovgivningsforslag til en rammeforordning for makrofinansiel bistand for at forbedre beslutningstagningsprocessen under Lissabontraktaten[21] med henblik på at skabe en hurtigere og mere effektiv beslutningstagningsproces og bringe den i overensstemmelse med den proces, der gælder for andre eksterne finansieringsinstrumenter. Efter intensive drøftelser med Rådet og Parlamentet besluttede Kommissionen imidlertid den 8. maj 2013 at trække sit forslag tilbage. Det udestående beløb for MFA-lånene er i rapporteringsperioden faldet fra 610 mio. EUR til 545,5 mio. EUR. · Euratom-lån Euratom-lån til medlemsstater eller visse støtteberettigede tredjelande (Den Russiske Føderation, Armenien og Ukraine) har et loft på 4 mia. EUR, hvoraf ca. 85 % allerede er brugt. De resterende ca. 600 mio. EUR kan bruges til at finansiere nye projekter. I 2012 var der drøftelser om et lån på 300 mio. EUR til Ukraine, som skulle bruges til at opgradere de eksisterende nukleare anlæg. Lånet blev undertegnet den 7. august 2013. · EIB-lån Under EIB's generelle mandat for perioden 2007-2013 var der pr. 31. december 2012 blevet undertegnet lån til et samlet beløb af 23 161 mio. EUR, hvoraf 11 362 mio. EUR var blevet udbetalt pr. samme dato (se tabel A6 i arbejdsdokumentet). For yderligere oplysninger om de lande, der er dækket af EIB-mandaterne, se tabel A1 og A2 i arbejdsdokumentet. EIB begyndte at opleve misligholdelser på visse rentebetalinger og låneafdrag fra den syriske regering i slutningen af 2011 (se punkt 5.3 nedenfor). 5. Misligholdelser, aktivering af EU's budgetgarantier og restancer 5.1. Udbetalinger over de likvide midler Kommissionen trækker på sine likvide midler for at undgå forsinkelser i forbindelse med betalingen af renter og afdrag på lån og de hermed forbundne omkostninger, når en debitor er kommet bagud med betalingen til EU[22]. 5.2. Udbetalinger over EU's budget Da der ikke blev registreret misligholdte lån fra medlemsstaternes side i anden halvdel af 2012, blev der ikke anmodet om bevillinger under artikel 01 04 01 (p.m.-budgetpost) i EU's budget, "Den Europæiske Unions sikkerhedsstillelse for lån optaget af Unionen og Euratom og for lån ydet af EIB". 5.3. Aktivering af garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande I tilfælde af for sen betaling fra en modtager af et lån til tredjelande, der er ydet eller garanteret af EU, trækkes der på fonden for at dække misligholdelsen senest tre måneder efter fremsættelsen af anmodningen[23]. EIB oplevede misligholdelser på visse rentebetalinger og låneafdrag fra den syriske regering. Da de officielle betalingsanmodninger ikke gav noget resultat, begyndte EIB at trække på Garantifonden i maj 2012. Pr. 31. december 2012 havde EIB fremsat fire betalingsanmodninger til et samlet beløb af 42 mio. EUR. To blev betalt i 2012; de beløb sig i alt til 24 mio. EUR (hvoraf 2,1 mio. EUR blev inddrevet af EIB i august 2012). Da situationen i landet ikke er blevet bedre, blev der trukket yderligere på Garantifonden i 2013, jf. nedenstående tabel. Tabel 4: Træk på Garantifonden i forbindelse med misligholdte lån i Syrien Træk nr. || Trukket den || Betalt/skal betales den || Trukket beløb i mio. EUR || Morarenter og påløbne renter i mio. EUR (1) || Inddrevet beløb || I alt 1 || 10/05/2012 || 10/08/2012 || 15,45 || ikke relevant || 2,15 || 13,30 2 || 27/08/2012 || 27/11/2012 || 8,57 || ikke relevant || || 8,57 3 || 18/10/2012 || 18-01-2013 || 2,60 || 0,01 || || 2,61 4 || 12/11/2012 || 12/02/2013 || 14,96 || 0,40 || || 15,36 5 || 15/01/2013 || 15/04/2013 || 3,18 || ikke relevant || || 3,18 6 || 21/02/2013 || 21/05/2013 || 8,13 || 0,18 || || 8,31 7 || 15/04/2013 || 15/07/2013 || 4,89 || 0,01 || || 4,90 8 || 15/05/2013 || 15/08/2013 || 14,53 || 0,39 || || 14,92 9 || 24/06/2013 || 24/09/2013 || 3,18 || 0,10 || || 3,29 I alt || || || 75,49 || 1,20 || 2,15 || 74,54 (1) EIB opkræver først morarenter og påløbne renter i forbindelse med den anden betalingsanmodning for hvert enkelt lån; de beregnes fra misligholdelsesdatoen og indtil den dato, hvor Garantifonden betaler beløbet. De beløb, som EIB trækker, hæves på Garantifondens konto efter tilladelse fra Kommissionens tjenestegrene, når der er fremlagt dokumentation, herunder bevis for, at EIB har opkrævet de misligholdte beløb fra låntageren i overensstemmelse med den garantiaftale, der er omhandlet i artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1080/2011/EU af 25. oktober 2011 om en EU-garanti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Unionen og om ophævelse af afgørelse nr. 633/2009/EF[24]. Den samlede udestående kapital i forbindelse med garanterede lån til Syrien beløber sig til 551 mio. EUR, og det sidste lån forfalder i 2030. Når EU foretager en betaling under EU-garantien, overgår EIB's rettigheder og retsmidler til EU, jf. garantiaftalen. De procedurer til inddrivelse af fordringer, som EU har overtaget, varetages af EIB. 6. Garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande 6.1. Beløb til inddrivelse[25] Pr. 31. december 2012 havde fonden 21,87 mio. EUR i restancer til inddrivelse. 6.2. Aktiver Pr. 31. december 2012 beløb fondens nettoaktiver[26] sig til 2 020,49 mio. EUR. 6.3. Målbeløb Fondens midler skal være af en passende størrelse (målbeløb), som er fastsat til 9 % af de samlede forpligtelser (hovedstol og påløbne renter) i forbindelse med hver enkelt transaktion. Forholdet mellem fondens midler (2 020,49 mio. EUR) og de samlede forpligtelser[27] (23 099,15 mio. EUR) som defineret i fondsforordningen var pr. 31. december 2012 lavere end målbeløbet. I forslaget til EU's budget for 2014 blev der derfor indføjet en tilførsel på 58,43 mio. EUR. I februar 2012 blev der overført 260,17 mio. EUR fra EU's budget til fonden i overensstemmelse med forslaget til EU's budget for 2012 og reglerne i forordningen om Garantifonden (målbeløbet på 9 %). 7. Risikoevaluering: den økonomiske og finansielle situation i de tredjelande, der repræsenterer den største risiko 7.1. Mål De tidligere afsnit i denne beretning giver oplysninger om de kvantitative aspekter af risiciene for EU's budget. Afsnit 3 i arbejdsdokumentet indeholder en makroøkonomisk analyse af de tredjelande, der repræsenterer den største risiko for Garantifonden (og i sidste ende for EU's budget), eller som er omfattet af EU's långivningsfaciliteter (MFA- og Euratom-lån). 7.2. Risikovurderingsmetoder Risikovurderingen i arbejdsdokumentet er baseret på informationer om den økonomiske og finansielle situation, kreditvurderinger og andre kendte oplysninger vedrørende de lande, der har modtaget garanterede lån. Vurderingen omfatter ikke overslag over forventede tab og inddrivelser, som nødvendigvis er meget usikre. [1] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1). [2] Den foregående beretning om budgetgarantier pr. 30. juni 2012 findes i COM(2013) 211 final og SWD(2013) 130 final. [3] Makrofinansiel bistand kan også ydes i form af gavebistand til tredjelande. [4] Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (EFT L 53 af 23.2.2002, s. 1). [5] Rådets forordning (EF) nr. 407/2010 af 11. maj 2010, EUT L 118 af 12.5.2010, s. 1). [6] Se tabel A4 i arbejdsdokumentet for henvisninger til retsgrundlag. [7] Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 af 25. maj 2009 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande (kodificeret udgave), "garantifondsforordningen" (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 10). [8] Skønt de eksterne risici i sidste ende er dækket af EU's budget, fungerer garantifonden som et instrument, der beskytter EU's budget mod betalingsmisligholdelser. For den seneste årsrapport om fonden og forvaltningen heraf, se COM(2013) 661 final og det ledsagende arbejdsdokument (SWD(2012) 217 final). [9] For en omfattende beretning om fondens virke og målsatsen for tilførslen, se KOM(2010) 418 endelig og det ledsagende arbejdsdokument (SWD(2010) 968 final). [10] Om EFSF: http://www.efsf.europa.eu. [11] De lån, som ydes af EU/EFSM, garanteres af EU's budget. [12] Om EMS: http://esm.europa.eu. [13] Om GLF: http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/greek_loan_facility/. [14] Jf. tabel 1 i beretningen. [15] Med henblik på denne beregning antages det, at tilbagebetalingen af misligholdte lån ikke fremrykkes, så der er kun taget hensyn til forfaldne betalinger (se også tabel 2 og 3 i beretningen og tabel A2 i arbejdsdokumentet). [16] Rådets afgørelse 2011/288/EU af 12. maj 2011 om forebyggende mellemfristet finansiel EU-bistand til Rumænien (EUT L 132 af 19.5.2011, s. 15). [17] Jf. pressemeddelelse om det ekstraordinære møde i Økofin-Rådet den 9.-10. maj 2010 (http://register.consilium.europa.eu/pdf/da/10/st09/st09596.da10.pdf). [18] Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/77/EU af 7. december 2011 om tildeling af finansiel støtte fra Unionen til Irland (EUT L 30 af 4.2.2011, s. 348). [19] Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/344/EU af 30. maj 2011 om tildeling af finansiel støtte fra Unionen til Portugal (EUT L 159 af 17.6.2011, s. 88) og berigtigelse til Rådets gennemførelsesafgørelse af 17. maj 2011 om tildeling af finansiel støtte fra Unionen til Portugal (EUT L 178 af 10.7.2012, s. 15). [20] For yderligere oplysninger om EFSM henvises der til Kommissionens beretning om Den Europæiske Unions låntagnings- og långivningsaktiviteter i 2012 (COM(2013) 752 final) [forventes vedtaget den 31. oktober]. [21] KOM(2011) 396 endelig. [22] Se artikel 12 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse nr. 2007/436/EF, Euratom om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter (EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1). [23] Siden fondens oprettelse i 1994 og frem til rapporteringsdatoen er der blevet trukket et sammenlagt beløb på 502 mio. EUR. Se yderligere oplysninger i arbejdsdokumentets afsnit 2.5.4. [24] EUT L 280 af 27.10.2011, s. 1. [25] Siden fondens oprettelse i 1994 og frem til rapporteringsdatoen har dens samlede inddrivelser beløbet sig til 579 mio. EUR (dette beløb omfatter tilbagebetalet hovedstols- og rentebeløb plus morarenter plus realiserede valutakursgevinster og -tab). [26] Fondens samlede aktiver minus påløbne forpligtelser (EIB-gebyrer og revisionsgebyrer). [27] Inkl. påløbne renter.