Forslag til RÅDETS BESLUTNING om ændring af beslutning 2001/76/EF om eksportkreditter til skibe

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

EF er deltager [1] i arrangementet vedrørende retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter (OECD-arrangementet). Dette arrangement blev indarbejdet i EF-retten ved Rådets beslutning af 4. april 1978, som blev forlænget på ubestemt tid ved en beslutning af 14. december 1992 og senest ændret ved to beslutninger vedtaget af Rådet den 22. december 2000, den første bestående af en konsolidering af alle de ændringer, der er foretaget af arrangementet siden den sidste revision i december 1992, og den anden af en integrering af de specifikke regler med hensyn til eksportkreditter til projektfinansieringer.

[1] Deltagerne i arrangementet er: Australien, Canada, Det Europæiske Fællesskab (omfattende : Belgien, Danmark, Det Forenede Kongerige, Finland, Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Portugal, Spanien, Sverige, Tyskland, og Østrig), Japan, Korea, New Zealand, Norge Schweiz, og USA.

1. Når det drejer sig om eksportkreditter for skibe, er den disciplin, der gælder, arrangementet fra 1981 om eksportkreditter til skibe, som er vedføjet som bilag til OECD-arrangementet; da der ikke er sket nogen revisioner siden denne dato, er denne disciplin nu forældet.

2. Afsnittet vedrørende eksportkreditter i aftalen fra 1994 om aftalen om overholdelse af normale konkurrencevilkår i den kommercielle skibsbygnings- og skibsreparationsindustri, som er blevet indgået mellem EF og visse tredjelande inden for OECD's rammer, og som aktualiserer den eksisterende disciplin, skulle træde i stedet for aftalen fra 1981; den er imidlertid aldrig trådt i kraft, da den ikke er ratificeret af USA.

3. Selv om disciplinen aldrig er trådt i kraft, er den blevet anvendt af visse deltagere, mens andre fortsat har anvendt disciplinen fra 1981, hvilket har skabt potentielle konkurrenceforvridninger. Deltagerne i arbejdsgruppe nr. 6 om værftsindustrien har følgelig givet en undergruppe af eksperter mandat til at udarbejde et forslag til tekst til en ny sektoraftale om eksportkreditter, som skulle tydeliggøre situationen og give denne sektor aktualiserede regler om eksportkreditter. Den søgte løsning skulle kunne realiseres, uden at USA's deltagelse (som i øvrigt ikke gør sig gældende på markedet for eksport af skibe) er nødvendig eller påkrævet, da landet ikke har større interesse i at være inddraget i denne proces end i at ratificere aftalen fra 1994.

4. Ekspertgruppen har forestillet sig tre forskellige løsningsmuligheder: vedtagelse af aftalen fra 1994, som den står, vedtagelse af aftalen fra 1994 suppleret med de ændringer, der er foretaget via arrangementet, og vedtagelse af et nyt sektorbilag til arrangementet. Den 14. september 2001 enedes eksportgruppen om at foreslå en disciplin vedrørende eksportkreditter, som skulle tage form af en bilag til arrangementet.

5. Efter den formelle godkendelse den 21. december 2001 i OECD's arbejdsgruppe nr. 6 [2] godkendte deltagerne i arrangementet udskiftningen af teksten til det gamle bilag I med teksten til den nye sektoraftale.

[2] De ordinære medlemmer af arbejdsgruppe nr. 6 er: Det Europæiske Fællesskab (omfattende : Belgien, Danmark, Det Forenede Kongerige, Finland, Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Portugal, Spanien, Sverige, Tyskland, og Østrig), Japan, Korea, Mexico, Norge, Polen, Slovakiet og USA; observatørstatus har: Canada, Rumænien, Tyrkiet og Den Russiske Føderation.

6. Hovedformålet med arrangementet vedrørende retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter er for det første at skabe faste rammer for regeringernes intervention på området for eksportkreditter, så konkurrencen fremmes på grundlag af varers og tjenesteydelsers kvalitet og pris fremfor de gunstigste vilkår for offentlig støtte, og for det andet at skabe ensartede konkurrencebetingelser mellem eksportørerne. Dette arrangement er den internationale referenceramme, der fastlægger reglerne for offentlig støtte til eksportkreditter. Det er derfor logisk, at skibene underkastes en disciplin på området, der er den samme som for andre varer og kapital, der kan eksporteres, og differentieret behandling, sådan som det gør sig gældende for atomkraftanlæg og fly, er således begrænset til de særlige tekniske træk, der gør sig gældende for denne sektor.

Det er Kommissionens opfattelse, at arrangementet har gjort det muligt at indføre en effektiv international disciplin, der helt klart presser støtteniveauet i nedadgående retning. Det har bidraget til at forhindre konkurrenceforvridninger i tilknytning til offentligt støttede eksportkreditter og -garantier. Kommissionen er derfor positivt indstillet over for, at der i arrangementet indføres en ny disciplin for eksportkreditter til skibe, idet dette ville udgøre et nyt skridt i retning af at få fjernet konkurrenceforvridninger i den internationale handel.

Kommissionen opfordrer derfor Rådet til at vedtage udkastet til beslutning, der godkender det nye bilag I i arrangementet, og som sikrer dets anvendelse i EF's retsorden.

2002/0091 (ACC)

Forslag til RÅDETS BESLUTNING

om ændring af beslutning 2001/76/EF om eksportkreditter til skibe

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til EF-traktaten, særlig artikel 133,

under henvisning til forslag fra Kommissionen og

ud fra følgende betragtninger:

(1) EF er deltager i arrangementet vedrørende retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter, som er indgået inden for OECD's rammer, i det følgende benævnt «arrangementet».

(2) I henhold til Rådets beslutning af 22. december 2000 om erstatning af beslutningen af 4. april 1978 om anvendelsen af visse retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter [3] finder retningslinjerne i arrangementet, som er knyttet som bilag til beslutningen, anvendelse i EF.

[3] EFT L 32 af 2.2.2001, s. 1

(3) Deltagerne i arrangementet har i samarbejde med deltagerne i OECD's arbejdsgruppe nr. 6 vedrørende værftsindustrien besluttet at opdatere de specifikke retningslinjer for eksportkreditter, der gælder for denne sektor, sådan som de er defineret i bilag I til arrangementet. Deltagerne i arrangementet har i OECD godkendt den nye sektoraftale om eksportkreditter til skibe.

(4) Arrangementet gælder fortsat for skibe, der ikke er dækket af sektoraftalen, og for skibe, der er dækket, når sektoraftalen ikke indeholder specifikke bestemmelser.

(5) Følgelig bør beslutning 2001/76/EF ændres -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Bilaget til beslutning 2001/76/EF ændres således:

1) Artikel 3, litra a), affattes således:

«Arrangementet finder anvendelse på skibe, der ikke er omfattet af sektoraftalen om eksportkreditter til skibe (bilag 1). For deltagerne i aftalen og de skibe, der er omfattet af sektoraftalen, finder arrangementet anvendelse, medmindre der i denne aftale findes en tilsvarende bestemmelse, der supplerer arrangementet, i hvilket tilfælde sektoraftalen har forrang.»

2) Artikel 49, litra a), punkt 4, udgår.

3) Bilag I erstattes af teksten i bilaget til denne beslutning.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...]

På Rådets vegne

Formand

[...]

«BILAG I SEKTORFORSTÅELSE OM EKSPORTKREDITTER TIL SKIBE

KAPITEL I: SEKTORFORSTÅELSENS OMFANG

1. Deltagere

Deltagerne i sektorforståelsen er: Australien, Det Europæiske Fællesskab (som omfatter følgende lande: Belgien, Danmark, Finland,, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Portugal, Spanien, Sverige, Tyskland og Østrig), Japan, Korea, Norge, Polen og Slovakiet.

2. Anvendelsesområde

Denne sektorforståelse, som supplerer arrangementet, fastlægger specifikke retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter, der vedrører eksportkontrakter for:

2.1 Ethvert søgående fartøj på 100 BT og derover, som anvendes til gods- eller personbefordring eller til præstation af en specialiseret tjenesteydelse (f.eks. fiskerifartøjer, fabriksskibe, isbrydere og opmudringsfartøjer (som på permanent vis på grund af deres fremdrift og styring har alle de egenskaber, der muliggør selvstændig sejlads i rum sø), slæbebåde på 365 kW og derover og flydende og mobile skrog af skibe, der ikke er færdigbyggede. Sektorforståelsen omfatter ikke miltære fartøjer. Flydedokker og mobile boreplatforme er ikke omfattet af sektorforståelsen, men skulle der opstå problemer i forbindelse med eksportkreditter til sådanne strukturer, kan deltagerne i sektorforståelsen (i det følgende "deltagerne") efter at have gennemgået veldokumenterede anmodninger beslutte, at de skal være dækket.

2.2 Enhver ombygning af skibe. Ombygning af skibe betyder enhver ombygning af søgående fartøjer på mere end 1 000 BT på betingelse af, at ombygningen indebærer gennemgribende ændringer af lasteplanen, skroget eller fremdriftssystemet.

2.3. (i) Selv om fartøjstyper som luftpudefartøjer ikke er omfattet af sektorforståelsen, kan deltagerne yde eksportkreditter til luftpudefartøjer på samme vilkår som de i forståelsen fastsatte. De forpligter sig til at anvende denne mulighed med omtanke og ikke at indrømme luftpudefartøjer sådanne kreditvilkår i tilfælde, hvor det findes godtgjort, at der ikke ydes nogen konkurrence på de i forståelsen fastsatte vilkår.

(ii) I sektorforståelsen defineres termen "luftpudefartøj" (hovercraft) på følgende måde: et amfibiefartøj på mindst 100 tons bestemt til fuldt ud at holdes oppe af luft, som udstødes fra fartøjet og skaber et overtryk, der holdes inden for en bøjelig rand mellem fartøjets yderkant og jord- eller vandoverfladen under fartøjet, og fremdrevet og styret ved hjælp af propeller eller ducted luft fra turbiner eller tilsvarende anordninger.

(iii) Der er enighed om, at ydelse af eksportkreditter på vilkår svarende til de i forståelsen vedrørende eksportkreditter for skibe fastsatte bør begrænses til luftpudefartøjer, der anvendes på maritime ruter og ikke på ruter over land, medmindre ruten over land følges for at nå terminalfaciliteter, der er beliggende højst én kilometer fra vandet.

KAPITEL II: BESTEMMELSER OM EKSPORTKREDITTER OG BUNDEN STØTTE

3. Maksimal tilbagebetalingsperiode

Den maksimale tilbagebetalingsperiode er uanset landeklassifikationen 12 år efter levering.

4. Kontantbetalinger

Deltagerne skal kræve en mindstebeløb for kontantbetaling på 20% af kontraktprisen ved leveringen.

5. Tilbagebetaling af hovedstol

Hovedstolen af en eksportkredit skal tilbagebetales i lige store afdrag med intervaller på normalt seks og maksimalt tolv måneder.

6. Minimumspræmie

Arrangementets bestemmelser med hensyn til benchmarks for minimumspræmier vil ikke blive anvendt, før disse bestemmelser har været behandlet yderligere af deltagerne i sektorforståelsen.

7. Støtte

Enhver deltager, der ønsker at yde støtte, skal ud over arrangementets bestemmelser bekræfte, at skibet ikke er taget i drift under et åbent register i tilbagebetalingsperioden, at der er tegnet passende forsikring, og at den endelige ejer er bosiddende i det modtagende land, ikke er ikke-operativt datterselskab af en udenlandsk virksomhed og har forpligtet sig til ikke at sælge skibet uden sin regerings godkendelse.

KAPITEL III: PROCEDURER

8. Underretning

Med henblik på gennemsigtighed skal hver deltager ud over bestemmelserne i arrangementet og IBRD's/Bernerunionens/OECD's kreditorrapporteringssystem give årlige oplysninger om sit system for ydelse af offentlig støtte og metoderne til gennemførelsen af denne sektorforståelse, herunder gældende ordninger.

9. Gennemgang

a) Sektorforståelsen tages op til fornyet gennemgang hvert år eller efter anmodning fra en hvilken som helst deltager i forbindelse med OECD's arbejdsgruppe om skibsbygning, og der udarbejdes en rapport til deltagerne i arrangementet.

b) For lettere at skabe sammenhæng og konsekvens mellem arrangementet og denne sektorforståelse og under hensyntagen til forholdene i værftsindustrien sørger deltagerne i denne sektorforståelse og i arrangementet for at konsultere hinanden og koordinere på den mest hensigtsmæssige måde.

c) Efter beslutning truffet af deltagerne i arrangementet om at ændre arrangementet vil deltagerne i denne sektorforståelse (deltagerne) undersøge en sådan beslutning og overveje dens relevans for sektorforståelsen. Mens disse overvejelser finder sted, vil ændringerne af arrangementet ikke finde anvendelse på sektorforståelsen. Hvis deltagerne kan acceptere ændringerne af arrangementet, giver de deltagerne i arrangementet skriftlig besked herom. Hvis deltagerne ikke kan acceptere ændringerne af arrangementet, for så vidt angår disses anvendelse på værftsindustrien, underretter de deltagerne i arrangementet om deres indvendinger og indleder konsultationer med dem med henblik på at finde en løsning på stridsspørgsmålene. Hvis der ikke kan opnås nogen enighed mellem de to grupper, skal deltagernes synspunkter med hensyn til anvendelsen af ændringerne på værftsindustrien have forrang.

d) Ved ikrafttrædelsen af "aftalen om overholdelse af normale konkurrencevilkår i den kommercielle skibsbygnings- og skibsreparationsindustri" ophører denne sektorforståelse med at finde anvendelse på de deltagere, som er retligt forpligtede til at anvende forståelsen om eksportkreditter for skibe fra 1994 [C/WP6(94)6]. Disse deltagere søger at udvirke en øjeblikkelig gennemgang, der skal bringe forståelsen fra 1994 i overensstemmelse med denne sektorforståelse.

TILLÆG FORPLIGTELSER med hensyn til FREMTIDIGT ARBEJDE

Ud over arrangements fremtidige arbejde erklærer deltagerne i denne sektorforståelse sig enige i at:

a) fremstille en fortegnelse over de typer skibe, der generelt betragtes som værende urentable under hensyntagen til disciplinerne vedrørende bunden støtte som fastsat i arrangementet

b) tage arrangementets bestemmelser op til fornyet behandling med relation til benchmarks for minimumspræmier med henblik på at inkorporere dem i denne sektorforståelse

c) drøfte inddragelse af andre discipliner vedrørende minimumsrentesatser, herunder en særlig markedsreferencesats (CIRR) og variable satser

d) drøfte anvendeligheden af årlige afdrag på hovedstolen.»