[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 6.11.2009

KOM(2009) 623 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

Elementer til et nyt partnerskab mellem EU og de oversøiske lande og territorier (OLT'erne)

1. Indledning

De Oversøiske lande og territorier[1] (OLT'erne) er associeret med Det Europæiske Fællesskab gennem en ordning, som er baseret på bestemmelserne i Del IV i EF-traktaten og bestemmelser og procedurer, der på nuværende tidspunkt er fastsat ved afgørelsen af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab[2]. Denne rådsafgørelse fra 2001 er imidlertid baseret på en tilgang svarende til den, som anvendes på samarbejdet mellem EU og AVS-landene, selv om der er betydelige forskelle på AVS-landene og de aktuelle OLT'er. For at sætte gang i en åben debat om det hensigtsmæssige i at erstatte denne tilgang med én, der er tilpasset OLT'ernes specifikke behov, deres potentiale og deres enestående forhold til EU, vedtog Kommissionen den 25. juni 2008 en grønbog om de fremtidige forbindelser mellem EU og OLT'erne[3].

I denne meddelelse redegøres der dels for resultatet af den offentlige høring, der blev sat i gang med denne grønbog, dels for Kommissionens holdning til vigtige spørgsmål vedrørende et nyt partnerskab mellem EU og OLT'erne, som skal danne udgangspunkt for yderligere overvejelser, i årene 2011-2012, om erstatning af den eksisterende OLT-associeringsafgørelse, som udløber den 31. december 2013.

Efter Kommissionens opfattelse bør det specielle forhold mellem EU og OLT'erne bevæge sig væk fra at være et klassisk udviklingssamarbejde og i højere grad gøres til et gensidigt partnerskab til støtte for OLT'ernes bæredygtige udvikling og til fremme af EU's værdier og normer i et bredere globalt perspektiv. På baggrund af tilbagemeldingerne i forbindelse med den offentlige høring, herunder navnlig fra OLT'erne og de fire medlemsstater, som de har tilknytning til (Danmark, Frankrig, Nederlandene og Det Forenede Kongerige), vurderer Kommissionen, at der - under behørig hensyntagen til OLT'ernes forskelligartethed - bør være fokus på at styrke deres konkurrenceevne og tilpasningsevne og på deres samarbejde med andre partnere.

2. Offentlig høring om de fremtidige forbindelser mellem EU og OLT'erne

Der blev med grønbogen sat gang i en offentlig høring, som varede fra den 1. juli til den 17. oktober 2008[4], og Kommissionen afholdt en konference for de berørte parter i Bruxelles den 3. oktober 2008[5], hvor man behandlede spørgsmål, der var taget op i grønbogen. Hertil kommer, at Kommissionen, OLT'erne og de medlemsstater, som OLT'erne er knyttet til, drøftede grønbogen under det årlige OLT-forum, der blev afholdt den 28. og 29. november 2008[6].

Reaktionerne på grønbogen og diskussionerne under konferencen for de berørte parter og under OLT-forummet i 2008 viste, at der blandt de direkte berørte deltagere var bred enighed om en række generelle spørgsmål[7]. Det er en almindeligt udbredt holdning, at den nuværende fokusering på fattigdomsbekæmpelse i forbindelserne mellem EU og OLT'erne ikke længere er i overensstemmelse med virkeligheden ude i marken og bør erstattes af en ny prioritering. Det enestående forhold mellem OLT'erne og EU bør udgøre hjørnestenen i en sådan ny tilgang. Den bør tage hensyn til de særlige kendetegn ved OLT'erne, navnlig deres økonomiske og samfundsmæssige udvikling, forskelligartethed og sårbarhed samt deres betydning for miljøet. Den bør også tage sigte på at styrke deres tilpasningsevne og øge deres konkurrenceevne, navnlig lokalt i de forskellige regioner. Ét centralt budskab er, at OLT'erne - der er en slags forposter for Europa rundt omkring i verden - bør betragtes som et plus for EU og ikke som en byrde.

I mange indlæg blev det understreget, at solidariteten mellem EU og OLT'erne bør baseres på det forhold, at alle OLT'ernes indbyggere i princippet[8] er EU-borgere i kraft af deres statsborgerskab i de tilknyttede medlemsstater og på de tætte forbindelser, der er resultatet af den fælles historie og forfatningsmæssige traditioner. Der gives udtryk for, at den nye associering bør fokusere på OLT'ernes potentiale og på at mindske deres sårbarhed snarere end på at bekæmpe fattigdom. Ifølge visse indlæg betyder det også, at OLT'erne ikke bør stilles ringere i fremtiden med hensyn til finansiel bistand fra Fællesskabet, og at OLT'ernes adgang til finansiering generelt bør lettes.

Hvad angår miljøet, bekræftede den offentlige høring endvidere OLT'ernes udfordringer og potentiale og EU's og OLT'ernes fælles interesser på dette område. I mange indlæg peges der på OLT'ernes betydning og deres rige biodiversitet som en del af verdens miljøarv. Det fremføres også, at OLT'erne med nytte kan anvendes som laboratorier for undersøgelser af klimaforandringernes konsekvenser eller til gennemførelse af miljøpilotprojekter. Et stort antal berørte parter foreslog, at der afsættes specifikke - og supplerende - ressourcer til miljøbeskyttelse i OLT'erne, bekæmpelse af klimaforandringer og begrænsning af katastroferisici.

Der efterlyses generelt øget partnerskab mellem EU og OLT'erne, men kun i nogle få indlæg kommer man ind på de reelle ansvar, dette bør indebære for OLT'erne selv. På den anden side slås der i mange af reaktionerne til lyd for, at der tages mere hensyn til OLT'erne, og at de endog inddrages mere direkte i fastlæggelsen af EU-politikker på områder, der med sandsynlighed kommer til at berøre dem.

I mange indlæg påpeges behovet for at støtte OLT'ernes indsats for at blive mere konkurrencedygtige, f.eks. gennem oprettelse af ekspertisecentre, styrkelse af regionalt samarbejde og regional integration, styrkelse af den rolle, som OLT'erne kunne spille som EU-forposter i de respektive regioner, forenkling af oprindelsesregler og sundheds- og plantesundhedsmæssige krav ved indførsel i Fællesskabet m.m. Uanset den betydning, det regionale samarbejde tillægges, lader det til, at graden af OLT'ernes deltagelse i den regionale integrationsproces afhænger af de eventuelle konkrete fordele, der kan være for de enkelte partnere.

I næsten alle indlæg efterlyses nye rammer, med hvilke der kan tages fuldt hensyn til OLT'ernes forskelligartethed. Navnlig med hensyn til handelsspørgsmål sættes der fokus på de forskellige situationer, som OLT'erne befinder sig i. Der er derfor et stort behov for mere fleksibilitet, således at man kan tage fat på de specifikke udfordringer, OLT'erne står over for. I en lang række indlæg, hvori der efterlyses større diversificering, understreger man imidlertid samtidigt betydningen af, at der opretholdes sammenhængende overordnede rammer for alle OLT'er.

3. Et nyt partnerskab mellem EU og OLT'erne

I overensstemmelse med formålet med OLT'ernes associering med Fællesskabet efter EF-traktatens artikel 182 er det nu nødvendigt at erstatte den logik, der ligger til grund for OLT-afgørelsen fra 2001, med en mere tidssvarende tilgang, hvormed der navnlig tages behørigt hensyn til konsensussen i OLT'erne og de medlemsstater, som de har tilknytning til, om den idé, at solidariteten mellem EU og OLT'erne bør baseres på deres enestående forhold og deres tilhørsforhold til den samme "europæiske familie".

Kommissionen har i den forbindelse den holdning, at det overordnede mål med associeringen bør være at sikre OLT'ernes bæredygtige udvikling og at fremme EU's værdier og normer globalt. På den ene side indebærer den nødvendige EU-solidaritet over for OLT-indbyggerne - som i princippet er unionsborgere i kraft af deres statsborgerskab i de tilknyttede medlemsstater - at EU bør fremme OLT'ernes bæredygtige udvikling, hvad angår de økonomiske, sociale og miljømæssige dimensioner. På den anden side kan denne specielle forbindelse samt OLT'ernes geografiske spredning over hele kloden udvirke, at deres associering med EU bliver en privilegeret kanal til fremme af EU's værdier og normer i det størst mulige geografiske omfang. Kommissionen mener således, at det fremtidige forhold bør være mere gensidigt og baseret på gensidige interesser.

Ud fra denne nye tankegang bør den fremtidige associering tage sigte på at fremme OLT'ernes konkurrenceevne, styrke deres tilpasningsevne og fremme samarbejde mellem OLT'erne og andre partnere i de pågældende regioner, i og uden for EU. Dette kræver ikke længere et donor-bistandspartnerforhold, således som det eksisterer i dag, men derimod nye samarbejdsrammer.

Fællesskabets interne politikker og navnlig dets regionalpolitik udgør i den sammenhæng interessante eksempler. Dette betyder ikke, at disse politikker eller dele af dem som sådan bør anvendes på OLT'erne, eller at OLT'erne skal være omfattet af disse politikker. I stedet bør de detaljerede regler og procedurer for OLT'ernes associering med Fællesskabet efter 2013 fortsat være baseret på EF-traktatens artikel 187, men der bør hentes inspiration i succesfulde strategier, der er anvendt ved gennemførelsen af Fællesskabets interne politikker.

Det er i den forbindelse særligt relevant, at der med kun én fællesskabspolitik - regionalpolitikken - kan tages hensyn til de meget store forskelle mellem samtlige EU's 271 regioner. Herudover bør der være særlig opmærksomhed på EU's strategi over for regionerne i den yderste periferi, som er resultatet af en global og sammenhængende tilgang på tværs af alle fællesskabspolitikker.

Udviklingen af det nuværende forhold mellem donorer og bistandspartnere hen imod et nyt partnerskab bør medføre en ændring af den måde, hvorpå OLT'erne modtager finansiel bistand fra 2014 og derefter, dog uden at det berører drøftelserne om de fremtidige finansielle rammer. Strukturfondene kan i den forbindelse tjene som inspirationskilde, navnlig hvad angår samhørighedspolitikkens strategiske tilgang og den heraf følgende tematiske og finansielle koncentration i indeværende programmeringsperiode. Som det i store træk er tilfældet i dag, bør Fællesskabets finansielle bistand til OLT'erne kun anvendes til samfinansiering af programmer. Bidrag fra OLT'erne selv eller de tilknyttede medlemsstater sikrer således OLT'ernes programejerskab.

Uanset ovenstående anerkender Kommissionen, at det kan være berettiget at holde fast ved en fattigdomsbekæmpelsesstrategi i visse OLT'er, når der tages hensyn til, at nogle OLT'er på nuværende tidspunkt er berettigede til officiel udviklingsbistand[9]. De faktiske udviklingsbehov i de pågældende OLT'er skal imidlertid evalueres i forhold til behovene hos EU's andre bistandspartnere, og der bør på den baggrund opstilles en prioriteringsliste. Fællesskabet bør følgelig kun yde udviklingsstøtte til et meget begrænset antal OLT'er, hvis der overhovedet skal ydes en sådan støtte. Dette bør selvfølgelig ikke få indflydelse på OLT'ernes adgang til andre former for finansiel bistand til støtte for virkeliggørelse af målene i forbindelse med OLT'ernes associering med Fællesskabet.

3.1. Tre centrale mål, der er tilpasset OLT'ernes særlige træk

3.1.1. Styrkelse af konkurrenceevnen

Styrkelse af konkurrenceevnen i OLT'erne burde være et af de vigtigste mål i forbindelse med den fremtidige associering mellem OLT'erne og EU. OLT'erne kan øge deres muligheder for at blive regionale ekspertisecentre, hvis de fokuserer på konkurrenceevnefremmende faktorer som f.eks. uddannelse på alle niveauer, teknologisk fremskridt og innovation, informations- og kommunikationsteknologi, makroøkonomisk stabilitet, retsstaten, god regeringsførelse (herunder på beskatningsområdet), åbne og velfungerende institutioner og velegnede politikker til støtte for små og mellemstore virksomheder, navnlig inden for teknologi, og udvikling af investeringsprojekter samt bæredygtig forvaltning og udnyttelse af miljømæssige aktiver. Det er i den henseende vigtigt, at det lokale erhvervsliv indgår i et målrettet samarbejde.

3.1.2. Styrkelse af tilpasningsevnen

Det andet vigtige mål er at gøre OLT'erne mindre sårbare - snarere end at bekæmpe fattigdom, således som det er tilfældet i dag. I tilbagemeldingerne om grønbogen blev der peget på, at man med det traditionelle udviklingssamarbejde ikke er i stand til at tackle de reelle udfordringer i OLT'erne. Det er vigtigt at styrke OLT'ernes tilpasningsevne - også fordi deres sårbarhed gør det vanskeligt for dem at udvikle deres potentiale.

Uden at berøre den specifikke situation i de mindst udviklede OLT'er kunne den fremtidige associering tage sigte på at forbedre OLT'ernes evne til at reagere over for økonomiske rystelser, energiafhængighed og miljøudfordringer samt deres ekstremt store sårbarhed over for konsekvenserne af naturkatastrofer.

3.1.3. Fremme af samarbejde

Fremme af samarbejde mellem OLT'er og andre partnere burde være det tredje vigtige mål, der skal søges nået i forbindelse med den fremtidige associering. Et sådant samarbejde konsoliderer ikke blot OLT'ernes bæredygtige udvikling, men det er også afgørende for, om de kan bidrage til at fremme EU's værdier og normer mere globalt, navnlig over nabolandene.

Navnlig på baggrund af de igangværende regionale integrationsprocesser i AVS-regionerne og de økonomiske partnerskabsaftaler mellem EU og AVS-regionerne er OLT'ernes integration på de regionale markeder og verdensmarkederne og deres aktive samarbejde med andre partnere - når det er muligt - af vital betydning for deres bæredygtige udvikling, og for at de kan få det fulde udbytte af globaliseringen og mindske dens negative konsekvenser. Øget samarbejde kan også forbedre OLT'ernes evne til at begrænse deres sårbarhed, f.eks. via stordriftsfordele, initiativer til begrænsning af katastroferisici eller grænseoverskridende miljøbeskyttelse. Hertil kommer, at det kan fremme kulturelle udvekslinger og føre til bedre gensidig forståelse, respekt for forskelligheder og fremme af kerneværdier. OLT-ekspertisen vil herigennem også kunne spille en rolle i forbindelse med EU's støtte til udviklingslandene.

3.2. Samarbejdsprincipper og -akser, der afspejler en ny tilgang

For at nå de tre ovennævnte mål, som i vidt omfang er indbyrdes forbundne, har Kommissionen fastlagt samarbejdsprincipper og -akser. De er ikke nødvendigvis lige relevante for alle OLT'er, men bør tages i betragtning ud fra de enkelte OLT'ers specifikke situation. Uden at det berører de kommende finansielle rammer, bør der desuden ses nærmere på spørgsmålet om, hvordan Fællesskabet bedst kan yde finansiel bistand for at nå målene med associeringen med behørig hensyntagen til koordineringen med finansielle instrumenter for naboer i den yderste periferi, AVS-staterne eller relevante tredjelande. Herudover kan man rejse det spørgsmål, om det er bedre at målrette bistanden til OLT'erne under de horisontale fællesskabsprogrammer, som de i princippet har adgang til, i overensstemmelse med den direkte eller indirekte målretning af bistanden i forhold til regionerne i den yderste periferi i visse tilfælde (f.eks. det specifikke "kapacitets"-program under det syvende rammeprogram for forskning).

Eftersom OLT'erne ofte understreger de vanskeligheder, de står over for på grund af deres ringe størrelse og den deraf følgende begrænsede institutionelle kapacitet, bør OLT'erne og de tilknyttede medlemsstater prioritere en løsning af disse problemer - om nødvendigt med EU's hjælp. OLT'erne (og/eller de tilknyttede medlemsstater) bør også sikre sig, at de har den nødvendige kapacitet til at ledsage udviklinger i relevante EU-politikker og til at indsamle statistiske oplysninger, som er nødvendige til en samlet analyse af OLT'ernes sociale, økonomiske og miljømæssige situation med henblik på fastlæggelse af velegnede politikker og strategier.

3.2.1. Ekspertisecentre

Den fremtidige associering, som baseres på en klar diagnose af OLT'ernes udfordringer og muligheder i regionerne, skal fremme fastlæggelse af politikker for en udadvendt vækststrategi, som indebærer inddragelse af både offentlige myndigheder, den private sektor og civilsamfundet.

Når de komparative aktiver for OLT'erne er identificeret, bør den fremtidige associering gøre det muligt for dem at udvikle disse aktiver yderligere - mindst op til EU-niveau - med henblik på at dele den erhvervede ekspertise med andre OLT'er, nabolande, herunder især udviklingslande, og andre interesserede partnere. En sådan ekspertise kan så deles med EU, når det er relevant.

3.2.2. EF-regler og -normer

Ud over at gøre OLT'erne til ekspertisecentre bør der med den fremtidige associering tilskyndes til og ydes bistand (finansiel eller anden) til, at alle OLT'er opgraderer den lokale lovgivning på relevante politikområder til et niveau svarende til fællesskabslovgivningen, hvor dette ikke allerede er tilfældet. En sådan opgradering bør altid være frivillig. Det kan sikre efterlevelse af højere miljøstandarder, et sundere erhvervsklima, øget eksportkapacitet (f.eks. gennem opgradering af sundheds- og plantesundhedsmæssige normer) m.m. Hvad angår økonomisk samarbejde om varer og tjenesteydelser, vil opgradering af lokal lovgivning og bistand til erhvervsdrivende med tilpasning til de nye rammer kunne medvirke til i større grad at harmonisere lovgivningerne og begrænse ikke-toldmæssige handelshindringer, standardisere toldprocedurerne og lette regional og international handel, herunder med EU. Hvad angår beskatning, har alle OLT'er nu forpligtet sig til at efterleve internationale normer for åbenhed og udveksling af oplysninger, og det er meget vigtigt at disse normer hurtigt tages i brug for at sikre ens spilleregler på beskatningsområdet og for at opnå velfungerende beskatningssystemer[10].

Opgradering af den lokale lovgivning kan også gøre OLT'erne til eksempler på god praksis i deres regioner, og de kan derved gennem et mere gensidigt partnerskab bidrage til at fremme EU-værdier og -standarder. Det bør imidlertid understreges, at OLT'ernes frivillige gennemførelse af EU-regler og -normer på et bestemt politikområde ikke er det samme som OLT'ernes inddragelse i den relaterede fællesskabspolitik som sådan. Noget sådant bør heller ikke blive en hindring for yderligere regional integration, hvis det er en del af OLT'ernes politik.

Selv om den fremtidige OLT-associering ikke medfører, at en bestemt fællesskabspolitik finder umiddelbar anvendelse på OLT'erne, kan det undersøges, hvordan OLT'er, der frivilligt har overtaget EU's regelværk på et bestemt område, bedre kan inddrages i dialogen om den efterfølgende udvikling af den pågældende fællesskabspolitik, uden at det berører medlemsstaternes rolle i beslutningstagningsprocessen. Den fremtidige associering kan således omfatte mekanismer til politikdialog, der bygger dels på de eksisterende principper og praksis, der er gældende for det tresidede forhold mellem Fællesskabet, OLT'erne og de medlemsstater, de er knyttet til, dels på forbindelsen mellem OLT'erne og de tilknyttede medlemsstater.

3.2.3. Miljø og katastrofer

Fremme af foranstaltninger på internationalt plan til løsning af regionale eller globale miljøproblemer er et af målene med Fællesskabets miljøpolitik. Denne politik anerkender allerede OLT'ernes strategiske betydning på dette område, og de indgår således i handlingsplaner til beskyttelse af biodiversiteten eller indsats over for klimaforandringer. OLT'erne frembyder endvidere store muligheder for at forbedre den internationale viden om biodiversitet og havmiljøet og dets ressourcer.

I forlængelse af reaktionerne på grønbogen og under hensyn til budskabet fra La Réunion[11] er Kommissionen klar til - sammen med OLT'erne og de medlemsstater, som de er knyttet til, og civilsamfundet - at se nærmere på forslag, der kan hjælpe OLT'erne med at komme i gang med bæredygtig udvikling (hen imod en "grønnere økonomi"), og hjælpe dem til at gennemføre miljøforanstaltninger (f.eks. tilpasning til klimaforandringer, netværk af beskyttede områder, miljøevalueringer, affaldsforvaltning og vedvarende energi).

Begrænsning af katastroferisici er også en vigtig prioritet, der ikke kan tages hånd om individuelt af OLT'erne. Der kan reageres meget mere effektivt, hvis det sker på regionalt plan eller med endnu flere deltagere. Uden at det berører den indsats, der gøres af de berørte medlemsstater for at inddrage OLT'erne i regionale eller internationale planer, bør EU hjælpe OLT'erne med at blive taget i betragtning af de relevante regionale organisationer eller blive taget i betragtning i forbindelse med regionale eller globale strategier på dette område. EU's støtte til begrænsning af katastroferisici i OLT'erne[12] er ikke kun et udtryk for solidaritet med OLT'erne - den gør det også muligt for EU at nyde godt af de erfaringer, der er gjort af OLT'erne for at styrke denne indsats i EU eller i udviklingslandene.

3.2.4. Forbindelser til den omgivende verden

Der er ikke tvivl om, at den relative isolation er et betydeligt problem for de fleste - om ikke for alle OLT'er. Forbindelserne til omverdenen er vigtige til understøttelse af yderligere økonomisk udvikling og til konsolidering af konkurrenceevnen gennem samarbejde med andre partnere i OLT-regionerne eller i EU. Med den fremtidige associering bør der derfor gøres en særlig indsats for at tilskynde OLT'erne, navnlig de mest isolerede, til at tage fat på adgangsproblemer og udvikle informations- og kommunikationsteknologi.

Når adgangen til OLT'erne er forbedret, kan man se nærmere på, hvordan man kan stimulere større anvendelse af de forbedrede sammenkoblingsfaciliteter. Det bør imidlertid undgås at skabe kunstige ordninger. Kommissionen er i den forbindelse også villig til at se på, hvordan OLT'erne kan udvikle og/eller fremme anvendelse af havne og lufthavne samt omladnings- og oplagsinfrastrukturer på anden vis end med den omladningsprocedure, der er fastsat i artikel 36 i den nuværende associeringsafgørelse, da der på indeværende tidspunkt ikke er tegn på, at denne procedure har nogen reel værdi.

Det er klart, at den forbedrede adgang til OLT'erne også er meget vigtig for at kunne stimulere samarbejdet mellem OLT'erne, nabolandene, EU (herunder regionerne i den yderste periferi) og andre relevante partnere. Det vil ikke kun gøre det lettere for dem at finde løsninger på fælles problemer, men har også afgørende betydning for OLT'ernes rolle som EU's strategiske forposter. Erhvervssamarbejdet frembyder i den sammenhæng særlige muligheder for teknologioverførsel, f.eks. inden for turisme, vedvarende energi eller akvakultur.

3.2.5. Handel og økonomisk samarbejde

De fremtidige bestemmelser om handel og økonomisk samarbejde med OLT'erne bør opretholde den eksisterende ikke-gensidige toldpræference, som OLT'erne er indrømmet. Dette bør dog ikke være til hinder for en eventuel nødvendig revision, f.eks. med hensyn til omladningsproceduren, oprindelses- og kumulationsregler, indføjelse af bestemmelser om anvendelse af toldpræferencer i tilfælde af svig eller uregelmæssigheder[13] eller konsekvenserne af eventuelle OLT-valg (støttet af den pågældende tilknyttede medlemsstat), som skal indgå i de særlige præferenceordninger, der er aftalt mellem Fællesskabet og andre partnere i den region, som det pågældende OLT tilhører, f.eks. økonomiske partnerskabsaftaler[14]. Sidstnævnte valg ville også medføre, at handelsforbindelsen mellem det pågældende OLT og Fællesskabet bliver gensidigt.

Eftersom OLT'ernes handelsvilkår og deres privilegerede stilling inden for EU's handelspolitik ændres som følge af multilateral liberalisering og EPA'erne i forhold til AVS-regioner, ønsker Kommissionen at understrege betydningen af OLT'ernes integration på de regionale markeder og verdensmarkederne som et supplement til andre måder til fremme af OLT'ernes konkurrenceevne og til begrænsning af sårbarhed. De OLT'er, der er beliggende i en AVS-region, er derfor blevet opfordret til at overveje deres situation i forhold til EPA'erne. Man bør imidlertid kun gå videre med fuld regional integration i forhold til AVS-landene, hvis de enkelte partnere er indstillet på det. Der bør således med den fremtidige associering tages hensyn til forskellene mellem OLT'erne, som kan være resultatet af de valg, der er truffet eller - for de mest isolerede OLT'er - af deres specifikke situation.

Hvorom alting er, skal OLT'erne blive ved med at opfylde de relevante forpligtelser, der er pålagt tredjelande med hensyn til handel, eftersom de er en del af det indre marked. Den fremtidige associering bør imidlertid gøre det nemmere for OLT'erne at opfylde disse forpligtelser gennem tilskyndelse og hjælp til opgradering af deres interne normer.

Kommissionen går desuden ind for at modernisere oprindelsesreglerne for OLT'er. Under hensyn til den igangværende reformproces og betydningen af forenkling, gennemsigtighed og lettere forvaltning bør en sådan modernisering give anledning til, at der fastlægges OLT-specifikke oprindelsesregler, som principielt er gældende for alle OLT'er. Visse OLT'er vil eventuelt foretrække i stedet at anvende regler, der allerede anvendes på handel mellem deres AVS-naboer og EU, for at være i stand til at opretholde muligheden for OLT/AVS-oprindelseskumulation i deres region.

4. Konklusion

Kommissionen går ind for en signifikant ændring af tilgangen til OLT'ernes associering med EU. En sådan ændring bør afspejle, at forholdet mellem dem er et særligt forhold i den forstand, at OLT'erne og EU er tæt forbundet med hinanden, selv om OLT'erne ikke som sådan udgør en del af EU. Dette bør give afsæt for et partnerskab, der er baseret på gensidige interesser, gensidighed, rettigheder og forpligtelser. EU's solidaritet i forhold til OLT'erne bør i den forbindelse sikre deres bæredygtige udvikling ved at styrke deres konkurrenceevne og begrænse deres sårbarhed, samtidigt med at OLT'erne bør bidrage til at fremme europæiske værdier.

Med henblik på udformningen af en ny EU-strategi over for OLT'erne har Kommissionen til hensigt navnlig at se nærmere på følgende spørgsmål, inden der fremlægges et forslag til en ny afgørelse om de oversøiske landes og territoriers associering:

- Største udfordringer og muligheder for de enkelte OLT'er i deres regionale kontekst og deres komparative aktiver, strategiske potentiale og nuværende konkurrenceevne med henblik på udvikling af gunstige vilkår for erhvervssamarbejde og kapacitetsopbygning

- Grad af konvergens mellem den lokale lovgivning i de enkelte OLT'er og Fællesskabets regelværk på relevante politikområder

- Mulige måder til forbedring af adgangen til OLT'erne, herunder gennem informations- og kommunikationsteknologi

- Konsekvenser af og udsigt til regional integration og globalisering for OLT'erne

- Fremme af tættere samarbejde om miljø, bl.a. klimaforandringer og biodiversitet og begrænsning af katastroferisici i OLT'erne

- Nuværende behov for udviklingsstøtte

- Mulige OLT-specifikke oprindelsesregler

- Mulige finansieringsmekanismer.

Formålet er at fortsætte og intensivere overvejelserne i løbet af 2010 og 2011 i partnerskab med OLT'erne og de tilknyttede medlemsstater. Dette bør bane vejen for rettidig udarbejdelse af konkrete lovgivningsforslag inden udgangen af 2013 med henblik på revision af den eksisterende associering.

[1] Bilag II til EF-traktaten indeholder en liste over de pågældende lande og territorier. Associeringsordningen er imidlertid efter Bermudas ønske aldrig blevet bragt i anvendelse over for dette land.

[2] Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 (EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1). Senest ændret ved Rådets afgørelse 2007/249/EF (EUT L 109 af 26.4.2007, s. 33).

[3] KOM(2008) 383 endelig.

[4] http://ec.europa.eu/development/how/consultation/index.cfm?action=viewcons&id=3841.

[5] http://ec.europa.eu/development/geographical/regionscountries/regionscountriesocts_en.cfm .

[6] http://ec.europa.eu/development/geographical/regionscountries/regionscountriesoctsforum_en.cfm.

[7] Med forbehold af de særlige træk ved de enkelte indlæg, som ikke gennemgås individuelt i nærværende meddelelse.

[8] Ifølge artikel 17 i EF-traktaten har enhver, der er statsborger i en medlemsstat, unionsborgerskab. Alle statsborgere i Grønland og de franske og nederlandske OLT'er er automatisk også statsborgere i de medlemsstater, de er tilknyttet, og er derfor EU-borgere. Siden 21. maj 2002 har borgerne i alle de britiske OLT'er også været britiske borgere, men det kan de give afkald på og så blot være borgere i de britiske OLT'er.

[9] Anguilla, Mayotte, Montserrat, Saint Helena, Turks- og Caicosøerne samt Wallis og Futuna.

[10] Se Kommissionens meddelelse af 28. april 2009 om fremme af god politik og forvaltning på skatteområdet (KOM(2009) 201 endelig).

[11] Fra konferencen "The European Union and its Overseas Entities: Strategies to counter Climate Change and Biodiversity Loss", der blev afholdt på La Réunion i dagene 7.-11. juli 2008 i forbindelse med det franske EU-formandskab.

[12] Se EU's strategi til støtte for katastrofeforebyggelse i udviklingslande (KOM(2009) 84 endelig), som også omfatter OLT'erne.

[13] Som f.eks. under den generelle præferenceordning og EPA'erne.

[14] CARIFORUM-EU EPA gør det allerede muligt for OLT'erne at komme ind under aftalen. Hvis et OLT og dets tilknyttede medlemsstat anmoder om det, godkender Kommissionen, at OLT'et bliver omfattet af en EPA.