•k * KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 16.07.1995 
KOM(95)263 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET. EUROPA-PARLAMENTET 
OG DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
FØRSTE ÅRLIGE RAPPORT 
OM GENNEMFØRELSEN AF 
HANDLINGSPLANEN FOR INDFØRELSE AF 
AVANCEREDE TV-TJENESTERI EUROPA 

INDLEDNING 4 
I Oversigt over de vigtigste data 4 
II Tiltrækningen og udfordringen ved 16:9 5 
III Resumé afmål og fremgangsmåder 8 
DELA: TRANSMISSION 12 
1. SØSÆTNING AF 16:9-TRANSMISSION I EUROPA 12 
1.1 Tv-tjenester pr. 31.12.94 12 
1.2 Indkaldelse af forslag, 1993 12 
1.3 Indkaldelse af forslag, 94/1 15 
1.4 Evalueringsmetodologi 17 
1.5 Timefordeling efter medlemsstat 18 
2. EFFEKT 18 
2.1 Det franske marked 19 
2.2 Tyskland: de første tegn 21 
2.3 Adgang til studieudstyr 22 
2.4 Offentlig synlighed og pressens betydning 22 
3. FREMTIDSUDSIGTER 22 
3.1 Overblik over midler 23 
3.2 Internationale sammenligninger 25 
3.3 Analog 16:9 27 
3.4 Digital 16:9 27 
3 
DEL B: PRODUKTION OG KONVERTERING AF PROGRAMMER 29 
1. INDLEDNING 29 
1.1 Handlingsplanen er en integrerende del af Den Europæiske Unions 
audiovisuelle politik: 29 
1.2 Fremme af 16:9-format: sammenhæng i fællesskabsaktioner: 32 
2. RESULTATERNE AF EN ØKONOMISK STRATEGI FOR EN BESTEMT 
SEKTOR 33 
2.1 Fællesskabsstøttens dækningsområde 33 
2.2 Det samlede resultat udtrykt i antal timer og ECU 36 
3. HANDLINGSPLANENS EFFEKT 41 
3.1 Programmerne, kvalitativ vurdering: 41 
3.2 Effekten af handlingsplanen: udvikling af et industrielt marked og et 
audiovisuelt katalog 47 
FÆLLES KONKLUSIONER: 50 
BILAG 52 
4/5 
Første årlige rapport om gennemførelsen af 
handlingsplanen for indførelse af 
avancerede tv-tjenester i Europa 
INDLEDNING 
I medfør af artikel 6 i Rådets afgørelse om en handlingsplan for indførelse af 
avancerede tv-tjenester i Europa1, markerer denne rapport det første fulde år med støtte 
til bredformattjenester og programproduktion under handlingsplanen2. Kommissionen 
gælder sig navnlig over denne lejlighed til at aflægge beretning om aktiviteterne i det 
første år, fordi resultatet generelt er meget positivt, selv om det er for tidligt at tale om 
en egentlig succes på europæisk plan. 
I Oversigt over de vigtigste data 
Her følger de overordnede oplysninger: 
Transmission: 
I 1994 blev der solgt 150.000 tv-apparater i bredformatet 16:9; 
I 1995 forventes salget at nå 430.000 apparater; 
Der er givet støtte til 22 tv-tjenester i otte medlemsstater; 
Der skal sendes 30.000 timer frem til den 1. juli 1995; • 
• 
• 
• 
93/424/EØF, Rådets afgørelse af 22. juli 1993 om en handlingsplan for indførelse af 
avancerede tv-tjenester i Europa. EFT L 196, 5.8.1993, s.48. 
Resultaterne af tildelingen af midler, som analyseres i nærværende rapport, vedrører 
referenceperioden 22/7/93 - 31/12/94. 
Programproduktion 
• Der er givet støtte til 13.200 timers programproduktion i 16:9-format, hvoraf 
65% er programmer med lang levetid. 
• Støtte til programproduktion fordelt efter type: 
- 2.500 timers direkte optagelser 
- 2.000 timers sport 
- 1.400 timers dokumentarudsendelser 
- 900 timers kulturbegivenheder 
- 700 timers drama 
• - 5.600 timers konvertering af programmer 
I denne rapport uddybes baggrunden for ovennævnte oplysninger, så Rådet og 
Parlamentet informeres om den hidtidige udvikling. 
Rapporten er inddelt i fire hovedafsnit: 
Nærværende Indledning, som opridser baggrunden, målene og de væsentligste 
operationelle procedurer for handlingsplanen. 
Del A: Transmission 
Del B: Produktion og konvertering af programmer 
Konklusioner 
Denne rapport er resultatet af et samarbejde mellem GD XIII, Telekommunikation, 
Informationsmarkedet og Udnyttelse af Forskningsresultater og GD X, Information, 
Kommunikation, Kultur og Av-sektoren. GD XIII har det driftsmæssige ansvar for den 
del af handlingsplanen, som vedrører transmission, og GD X har det driftsmæssige 
ansvar for den del af handlingsplanen, som vedrører produktion og konvertering af 
programmer. 
II Tiltrækningen og udfordringen ved 16:9 
Handlingsplanen er én ud af tre dele i en nyorientering af Fællesskabets politik om 
indførelse af avancerede tv-tjenester. I den nye retning fokuseres der ikke udelukkende 
på at få indført højopløsnings-tv så hurtigt som muligt, men snarere på at få skabt en 
bred politik, der omfatter en række forskellige tjenester, herunder tjenester som er 
blevet mulige takket være digitalteknologi. Denne politik er i sig selv en integrerende 
del af Unionens audiovisuelle politik, som omfatter andre instrumenter som 
eksempelvis MEDIA-programmet og direktivet om tv uden grænser. 
Handlingsplanen har salgsfremmende betydning, idet den skal sætte fart i salget af 
16:9-relaterede forbrugerelektroniktjenester gennem en stimulering af 
transmissionstjenester og programproduktion. Det andet element i den nye politik er af 
lovgivningsmæssig art og består i et direktivudkast om brug af standarder for tv-
transmission3, som skal erstatte det tidligere "MAC-direktiv"4. I modsætning til 
forgængeren indeholder det nye direktiv ikke markedsmålsætninger men derimod 
støtterammer for markedsudviklingen, idet man fremhæver områder med enighed, 
herunder transmissionsstandarder og selve 16:9-formatet. Det tredje element består i 
fokus på digital transmission, navnlig ved at forberede indførelsen af digitale tjenester 
og tilknyttede produkter via standardisering og ved at skabe enighed blandt markedets 
parter. Kommissionen fremsatte en model i meddelelsen om digital tv-transmission5, 
og hovedpunkterne i denne meddelelse fik støtte fra Rådet og Europa-Parlamentet6. 
Den ændrede politiske retning understreger, at markedsaktørerne spiller den 
væsentligste rolle for definitionen af markedskrav. Den europæiske arbejdsgruppe 
vedrørende digital tv-transmission har givet betydelige bidrag til både det lovgivende 
element og ved at sætte fokus på digital tv-transmission, mens en handlingsplan 
tydeligvis er markedsstyret både med hensyn til drift og målsætning. 
Et markedsstyret udgangspunkt for transmissionstjenester bevirker følgende syn på 
politikkens tidlige fase. Erfaringer med højopløsnings-tv (HDTV) viste, at der er en 
strukturel opdeling mellem producenters og tv-selskabers markedsmål. Tv-selskaber og 
programproducenter syntes, at HDTV var for dyrt og mere hensigtsmæssigt som en 
digital service en gang i fremtiden ud fra tendenser i retning af digitalisering. Digital 
HDTV-transmission samt produktion og indførelse af forbrugerudstyr til acceptable 
priser vil være fremtidens udvikling for digitale teknologier samt for selve markedet. 
Indførelsen af HDTV-tjenester er imidlertid stadig det endelige, politiske mål. I 
mellemtiden spiller HDTV en vigtig rolle i programproduktion, navnlig for 
programmer med lang levetid. HDTV får derfor støtte i medfør af handlingsplanens 
afsnit om programproduktion7. 
3 Efter Europa-Parlamentets første behandling den 20. april 1994 (réf.: PE 180.706), vedtog 
Rådet en fælles holdning den 22. december 1994. 
4 Rådets direktiv 92/38/EØF, EFT nr. L 137/17, 20.5.92, s. 17. 
5 KOM (93) 557 endelig udgave, den 17. november 1993. 
6 Rådets resolution af 27. juni 1994 om en vejledende EF-politik for digital tv-transmission, 
94/C 181/02, EFT Nr. C 181/3.2.7.94; Europa-Parlamentets beslutning om indførelse af 
digital HDTV, PE 180.707, 20.4.1994. 
7 Omkring en fjerdedel af alle de programtimer, som støttes af handlingsplanen, er HD-
videoprogrammer med 1.250 linjer. Se afsnit B, 3.1.3, fig. 16, "Finansiering af nye 
produktioner: fordeling efter format". 
Europæiske og amerikanske tv-selskaber foretrækker stadig de billigere digitale 
teknikker. De væsentligste fordele for forbrugerne ved de digitale tv-
transmissionssystemer, som er kommercielt og teknisk tilgængelige i dag, består i, at 
der kan transmitteres flere programmer, således at programfladen gøres bredere, samt 
at det gøres lettere at fa adgang til tjenesterne - typisk gennem tjenester såsom 
bestillingsprogrammer, som mangedobler mulighederne for at se et bestemt program. 
Tv-selskaber der udbyder programmer mod betaling vil være de første til at udbyde 
sådanne tjenester, som man kan få adgang til ved at sætte en dekoder på eksisterende 
fjernsynsmodtagere. Markedets forskellige parter er imidlertid enige om, at 
bredformat-tv i 16:9-format er en kommerciel mulighed i mellemtiden, og at 16:9 i sig 
selv er interessant for forbrugerne, uanset hvilket transmissionssystem der anvendes. 
Der var en række årsager til, at man blev enige om 16:9-formatet: 
16:9-formatet giver forbrugerne en bedre oplevelse af programmer på grund af 
den suveræne ergonomi, og formatet fremmer den tilnærmelse mellem biograf 
og tv, som allerede findes i form af udbredelsen af videobåndoptagere og 
betalings-tv, hvilket afspejles i begrebet "hjemmebiograf8, som allerede bruges 
i markedsføringen af produkter og tjenester. 
Som skærmformat er 16:9 teknisk neutralt. Modtagere kan vise bredformat­
billeder, som er overført i analog eller digital form. Dette skulle berolige 
brugeren, da skærmen typisk udgør 2/3 af en tv-modtagers værdi. 
Da overgangen til digital tv-transmission sandsynligvis vil tage helt op til 20 år, 
er det relevant at opgradere eksisterende analoge tjenester til bredformat-tv med 
systemer som f.eks. D2-MAC og PAL-Plus, samt til at indføre nye digitale 
systemer. 
Dette er vigtigt, fordi den eksisterende analoge, jordbaserede transmissionsform stadig 
er den mest udbredte for tv-transmissioner, hvilket skal tages i betragtning ved en 
markedsstyret fremgangsmåde. 
16:9 opfattes som fremtidens fjernsynsformat, der gør det lettere eventuelt at 
indføre HDTV. Dette er rent faktisk det eneste punkt, som alle aktuelt er enige 
om. 
Udfordringen bestod i at føre denne politiske enighed ud i livet ved at løse den "hønen-
el ler-ægget"-situation, som markedets parter befandt sig i. Tv-selskaberne fastslog, at 
der ikke ville blive sendt bredformat-tv, før der var bredformat-tv-modtagere, mens 
producenterne hævdede, at programmerne skulle komme først. Denne hårknude betød 
Udtrykket "hjemmebiograf blev først anvendt i forbindelse med salg af lydudstyr til 
gengivelse af den flersporede "surround sound", som ligger indkodet i lydsporet på mange 
spillefilm, og som giver en mere realistisk og effektfuld oplevelse af film. Udtrykket 
"hjemmebiograf bruges også til at markedsføre 16:9-udstyr, som overfører biografens 
brede billedformat til hjemmet. Udtrykket kan også anvendes om fremtidens HDTV, der 
kan tilføre det sidste element, nemlig oplevelsen af en "storskærm". 
et "markedssammenbrud", som kunne have blokeret for indførelsen af 16:9-formatet. 
Med de givne strukturmæssige problemer kunne markedskræfterne ikke selv 
iværksætte en løsning. Problemet var at sætte den i gang. 
Kort sagt går handlingsplanen ud på at sætte markedet i gang og et overvinde den 
strukturelle hårknude mellem forskellige markedsgrupper. Handlingsplanen er et 
element i en trepartspolitik i retning af at indføre avancerede tv-tjenester. I denne 
rapport beskrives hovedtrækkene i udviklingen i handlingsplanens første virkeår. 
III Resumé af mål og fremgangsmåder 
"For at bidrage til, at modtagerudstyr i 16:9-format kan trænge igennem på markedet, 
har handlingsplanen til formål at fremskynde udviklingen af et marked for avancerede 
tv-tjenester i Europa i 16:9-formatet, der benytter 625 eller 1.250 skanderingslinjer."9 
Dette skal ske ved at stimulere transmissions- og programproduktionselementer i 
værdikæden, så de forskellige aktører og elementer, som er nødvendige for at udbyde 
tv-tjenester i 16:9-format til private hjem, kan komme på plads. Det er en betingelse for 
at fremskynde etableringen af et marked for 16:9-tjenester. I lyset heraf fastsættes i 
handlingsplanen to vejledende mål, som bør nås i løbet af planens varighed: 
(i) "et tilfredsstillende antal avancerede tv-tjenester i 16:9-formatet"; 
(ii) "en tilstrækkelig og stigende mængde programmer i 16:9-format af høj teknisk 
billed- og lydkvalitet og af en sådan art, at de gør det lettere at opnå de størst 
mulige seertal; programmerne skal transmitteres via de ovennævnte tv-
tjenester." 
Det erkendes, at markedets parter - navnlig tv-selskaberne og programproducenterne -
skal foretage et sammenhængende og synkroniseret udbud, hvis 16:9-formatet skal 
blive en succes. Selvom producenter er afskåret fra at modtage økonomisk støtte under 
handlingsplanen10, spiller industrien en vigtig rolle i bestræbelserne på at gøre udstyret 
tilgængeligt på markedet. Handlingsplanen er tydeligvis rettet mod hele den 
audiovisuelle "værdikæde", ikke de enkelte sektorer. 
I forbindelse med indførelsen af bredformattjenester koncentreres finansierings­
modellen om tv-selskabernes ekstra omkostninger til transmission af tjenester i 16:9-
format og programproducenternes ekstra omkostninger til produktion af bredformat-tv. 
Disse ekstra omkostninger er beregnet som faste beløb pr. time transmitteret/produceret 
program i 16:9-format. 
Bilag til Rådets afgørelse af 22. juli 1993 om en handlingsplan for indførelse af avancerede 
tv-tjenester i Europa. EFT L 196/48, 5.8.93. 
Ibid., art. 1. 
10 
Figur IA 
Transmissionsomkostninger 
Fast beløb 
(ECU pr. time) 
Første 50 timer 6.000 
Derefter 2.500 
Figur IB 
Programproduktionsomkostninger 
Programtype Fast beløb 
(ECU pr. time) 
Programmer, der er "re-mastered" fra eksisterende materiale, og som kan transmitteres i 3.000 
16:9 og i 625 linjer 
Programmer, der er "re-mastered" fra eksisterende materiale, og som kan transmitteres i 5.000 
16:9 og i 1.250 linjer 
Videoprogrammer i super 16 mm og 16:9 12.000 
Videoprogrammer i 35 mm og HD (1.250 linjer) 25.000 
Figur IB gengiver de programproduktionsomkostninger, der er anført i Rådets 
afgørelse. Disse timesatser blev anvendt i forbindelse med indkaldelse af forslag i 
1993. Figur IC viser de reviderede programproduktionsomkostninger, som blev 
anvendt i forbindelse med efterfølgende indkaldelser af forslag.11 
Der findes yderligere oplysninger om ændringerne i programproduktionsomkostningerne pr. 
time i Del B 2.1.2. 
11 
Figur IC 
Reviderede programproduktionsomkostninger 
Programtype Fast beløb 
(ECU pr. time) 
Programmer, der er "re-mastered" fra eksisterende materiale, og som kan transmitteres i 3.000 
16:9 og i 625 linjer 
Programmer, der er "re-mastered" fra eksisterende materiale, og som kan transmitteres i 5.000 
16:9 og i 1.250 linjer 
Super 16 mm 12.000 
Videoprogrammer i 16:9 og 625 linjer 
a) programmer med lang levetid 12.000 
b) programmer med kort levetid 1. til 20. time 12.000 
21. og følgende timer 6.000 
35 mm produktion 30.000 
Videoprogrammer i HD (1.250 linjer) 
a) programmer med lang levetid 60.000 
b) programmer med kort levetid 1. til 20. time 20.000 
21. og følgende timer 10.000 
I det første år af handlingsplanens gyldighedsperiode bidrog Unionen med 50% af 
ovenstående satser. Det bør erindres, at der i handlingsplanen benyttes en hybrid 
finansieringsmetode, hvor en del af de ekstra omkostninger dækkes af tv-selskabet eller 
programproducenten, typisk ved en kombination af egne midler, nationale midler12 og 
andre markedsaktører. 
Der er i alt afsat 228 mio. ECU til handlingsplanen for indførelse af avancerede tv-
tjenester i Europa, herunder 68 mio. ECU til frigivelse efter den 1. januar 1995 med et 
EU-bidrag på indtil 80% af ovennævnte faste beløb til medlemsstater, hvis markeder 
ikke betjenes fuldt ud i de første faser af handlingsplanens gennemførelse. 
Handlingsplanens samlede midler inklusive Unionens bidrag, beløber sig til 405 mio. 
ECU. 
Under 50%-finansieringsordningen skal mindst halvdelen af de midler, der ikke hidrører fra 
EF, komme fra ansøgeren selv eller en anden økonomisk aktør, for at der kan ydes EF-
støtte. Se Bilag til Rådets afgørelse 5.1 (i). Efter den 1. januar 1995 ikrafttræder 80%-
finansieringsordningen for markeder, der starter op senere. Projekter, som modtager støtte 
under denne ordning, opnår 80% EF-finansiering. De sidste 20% må gerne stamme fra 
offentlige midler. Se bilag 5.4. 
Action Plan Broadcasting 
30-12-94 
I I National 
PI Regional 
O Pan European 
Channel 4 
France 
Supervision 
Canal+ 
Cine Cinema 
MCM 
RTVE 
TVl 
RTVA Granada TV Plus 
i i 
r i ppv 
RTBF i J ) 
Canal+ / y* 
RTL-TVI / S_ Premiere 
2DF 
3-Sat 
MDR 
BRF 
ARD ^ 
>* 
13 
DEL A: TRANSMISSION 
1. SØSÆTNING AF 16:9-TRANSMISSION I EUROPA 
1.1 Tv-tjenester pr. 31.12.94 
Se figur 2: Kort over tv-selskaber i handlingsplanområdet pr. 30.12.94. 
Figur 2 er et kort over Den Europæiske Union med angivelse af de 22 tv-tjenester, som 
modtager støtte i medfør af handlingsplanen. Figuren viser, at der er et rimeligt udvalg 
af 16:9-tjenester i Frankrig og Tyskland efter de første to indkaldelser af forslag til tv-
tjenesteprojekter, og at forbrugerne her kan vælge mellem offentligt tilgængelige 
tjenester og betalings-tv på abonnementsbasis. I de seks øvrige medlemsstater befinder 
16:9-tjenesterne sig stadig på "gennembrudsstadiet". Med undtagelse af Grækenland er 
der i disse lande mindst ét nationalt tv-selskab samt en eller flere regionale tjenester. 
I de følgende to afsnit belyses det, hvordan handlingsplanen har udviklet sig efter de 
årlige indkaldelser af forslag vedrørende transmission i 1993 og 1994, og nogle af de 
praktiske problemer, som Kommissionen og medlemsstaternes udvalg støder på ved 
gennemførelse af handlingsplanen, vil blive søgt klarlagt. På forhånd bør det måske 
understreges, at handlingsplanen er styret af markedet i overensstemmelse med de 
intentioner, Rådet har ladet komme til udtryk i afgørelsen. Transmissionsdelen 
afhænger helt og aldeles af kvaliteten af de forslag, som indsendes af tv-selskaberne. 
Kommissionens rolle består først og fremmest i at anvende projektets kvalitetskriterier 
på de enkelte projekter og derefter anvende kriterierne vedrørende "spredning og 
balance" på den række projekter, der foreslås udvalget som støtteberettigede. Disse 
kriterier tages i brug for at undgå uheldig koncentration eller dannelse af monopoler, 
for at sikre en vid fordeling af tjenester i Unionen og for at inddrage uafhængige 
programproducenter. 
1.2 Indkaldelse af forslag, 1993 
Denne indkaldelse drejede sig både om forslag vedrørende transmission og 
programproduktion. Forslag kunne indleveres i tidsrummet 1. september til 15. oktober 
199313, og der blev indleveret i alt 16 forslag vedrørende transmission. Seksten tv-
selskaber i seks medlemsstater tilbød mere end 100.000 transmissionstimer i løbet af 
handlingsplanens fireårige varighed. Det var ti gange flere transmissionstimer, end der 
var midler til under denne første forslagsindkaldelse. 
93/C 237/06, EFT C237/23, 1.9.1993. 
14 
Anvendelse af kriterierne vedrørende "spredning og balance" 
Den første udfordring bestod i at kombinere det store antal forslag med de 
begrænsede midler, der var til rådighed. Handlingsplanens kriterier vedrørende 
"spredning og balance" påbyder Kommissionen at dække så mange medlemsstater 
som muligt, men uden i betydelig grad at begrænse antallet af tjenester pr. marked 
eller de antal timer, som det enkelte tv-selskab tildeles. Blev der skåret for meget 
ned på et af disse områder, ville markedseffekten mindskes. 
Kommissionen fandt, at den eneste måde at opfylde alle kriterier på, var at anvende 
en kort finansieringsperiode på maksimalt ét år for at strække budgettet over så 
mange tjenester som muligt. Udvalget bestående af repræsentanter for 
medlemslandene14 gik med til en ændret version af Kommissionens oprindelige 
forslag: en 9-måneders finansieringsperiode fra 1. oktober 1993 til 30. juni 1994 
for tv-selskaber i Frankrig og Nederlandene, som sender i 16:9-format via D2-
MAC, og en 9-måneders finansieringsperiode fra tjenestens start for tv-selskaber i 
de øvrige medlemslande, som sender via PAL-Plus, med mulighed for supplerende 
timer i 1994-indkaldelsen af forslag vedrørende transmission efter den 1. juli 1994. 
Der var to væsentlige bag drøftelsen af disse emner. For det første indså 
Kommissionen, at to krav skulle opfyldes - behovet for at opmuntre de 
banebrydende tv-selskaber, som sender via D2-MAC i Frankrig og Nederlandene, 
og som har ventet på handlingsplanen i nogen tid, samt nødvendigheden af at sende 
et klart signal til de producenter, som planlægger at sende PAL-Plus tv-apparater 
på markedet. Selv om handlingsplanen er åben for standarder og ikke påbyder brug 
af et bestemt system til transmission af programmer i 16:9-format, skal der ved 
gennemførelsen af dette princip tages højde for situationen i forbindelse med de 
forskellige transmissionssystemer. 
Tv-selskaber, der transmitterer via D2-MAC, og som bruger et system, der har 
været tilgængeligt i flere år, og som forbrugerne hurtigt har fået adgang til, var 
bedre i stand til at transmittere et betydeligt antal timer i 16:9-format end tv-
selskaber, der transmitterede via PAL-Plus, dels fordi systemet havde været på 
markedet i adskillige år, og dels fordi forbrugerne havde større adgang til hurtigt at 
købe tv-apparater, som kan vise de transmitterede programmer. Den foreslåede 
fordeling af transmissionstiden mellem medlemsstaterne afspejlede uvægerligt 
denne uafbalancerede situation. Diskussionen om, hvordan kriterierne vedrørende 
"spredning og balance" skulle anvendes, fik udvalget til at vedtage følgende 
erklæring: 
"... Dette princip skal opveje de nationale markeders forskellige udviklingstrin i 
startfasen, og der skal foregå en udvikling hen imod en rimelig fordeling af de 
samlede EF-midler, som tager hensyn til medlemsstaternes forskellige markeder og 
deres udvikling, for at sikre Fællesskabets dimension." 
Udvalget er nedsat i medfør af Artikel 3 i Rådets afgørelse, og det skal bistå Kommissionen 
i gennemførelsen af handlingsplanen. 
15 
Det væsentligste resultat af den første indkaldelse af forslag var at skabe mulighed 
for at yde støtte under handlingsplanen til de to største grupper af forslagsstillere 
vedrørende transmission, nemlig et attraktivt udvalg af tjenester i Frankrig og 
Tyskland, på trods af de forskellige forhold på disse markeder. I Kommissionens 
øjne ville den første indkaldelse af forslag have været mindre vellykket, hvis kun et 
af Fællesskabets væsentlige markeder var blevet sat i gang. I og med at to markeder 
kom i gang, fik handlingsplanen en god start, og der blev skabt tillid til markedet. 
Kriterier vedrørende projektets kvalitet 
Figur 3 viser, hvilke 11 projekter der til sidst modtog støtte. Ud af de 16 indkomne 
forslag blev to afvist på grund af manglende opfyldelse af kriterierne for projektets 
kvalitet. Kommissionens oprindelige forslag omfattede 14 forslag i alle de seks 
medlemsstater, hvorfra der var indkommet forslag. Tre forslag blev trukket tilbage 
under de efterfølgende kontraktforhandlinger. 
Figur 3 
ENDELIG TILDELING AF MIDLER I MEDFØR AF HANDLINGSPLAN 
VEDRØRENDE TRANSMITTEREDE TJENESTER I 16:9-FORMAT 
(FØRSTE INDKALDELSE AF FORSLAG 11993Ï 
LAND VIRKSOMHED TIMER 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. Frankrig 
Nederlandene 
Tyskland 
Spanien 
Portugal 
1ALT Canal+ 
MCM 
France Supervision 
Ciné Cinémas 
TV+ 
Première 
ARD 
BRF 
ZDF 
RTVE 
TVI 2.000 
800 
2.000 
1.000 
5.800 
1.090 
1.090 
900 
300 
300 
400 
1.900 
350 
350 
210 
210 
9.350 
16 
Et væsentligt udvælgelseskriterium for tildelingen af midler til projekter er høje 
seertal. Kommissionens vejledende udvælgelsesprincip for at anvende de kriterier 
for "projektkvalitet", som findes i bilaget til afgørelsen, byggede derfor på at opnå 
den størst mulige markedseffekt ved en målrettet udvælgelse af projekter med et 
stort seertal, som forhåbentlig kunne sætte markedet i gang. 
Dette kriterium blev senere omformuleret og kunne derfor også finde anvendelse 
på betalings-tv, der generelt har færre seere, men hvis seere til gengæld er mere 
tilbøjelige til at kaste sig over den nye teknologi. Udbydere af betalings-tv har også 
gjort filmtransmissioner til deres flagskib, hvilket giver et klart incitament til at 
fremme 16:9-formatet, som af producenterne kaldes "hjemmebiografformatet". 
1.3 Indkaldelse af forslag, 94/1 
Denne indkaldelse gjaldt også både for forslag vedrørende transmission og forslag 
vedrørende programproduktion. Forslag kunne indleveres i tidsrummet 5. februar til 
15. marts 199415, og der blev indleveret i alt 29 forslag vedrørende transmission. 25 tv-
selskaber i 8 medlemsstater tilbød mere end 125.000 transmissionstimer i 
handlingsplanens resterende løbetid på 3 år. Det var 5 gange så mange 
transmissionstimer, som der var midler til under denne anden indkaldelse af forslag til 
projekter vedrørende transmission af programmer. De indkomne forslag kan kort 
beskrives på følgende måde: 
Alle de tv-selskaber, som modtog midler i henhold til 1993-indkaldelsen, 
indsendte også forslag til 94/1, 
Der blev foreslået yderligere tjenester i alle på nær én af de medlemsstater, som 
modtog midler i henhold til 1993-indkaldelsen, 
Tv-selskaber i yderligere 3 medlemsstater tilbød tjenester: Belgien, Grækenland 
og Det Forenede Kongerige, 
3 tv-selskaber indsendte mere end ét forslag, og der var ét grænseoverskridende 
forslag. 
94/C 37/09, EFT C37/7, 5.2.1994. 
17 
Anvendelse af kriterierne vedrørende "spredning og balance" 
De økonomiske midler, som er til rådighed for transmissionstjenester i henhold til 
denne indkaldelse, svarer til mere end 20.000 timers transmission, hvilket er mere 
end dobbelt så meget som i 1993-indkaldelsen. I forbindelse med handlingsplanens 
gennemførelse nåede man med indkaldelse 94/1 den maksimale finansieringsgrad 
af tidlige markeder med potentiale til at fungere som lokomotiv for hele 
Fællesskabet. 
Kommissionen anbefalede en 18-måneders finansieringsperiode af to grunde. En 
længere finansieringsperiode ville tilgodese "langsomme startere" ved at give dem 
mulighed for at samle flere timer sammen over en længere periode. En længere 
periode ville derfor hjælpe med til at give en bredere fordeling af ressourcer over 
medlemsstaternes markeder ved at mindske afstanden mellem "pionertjenesterne" 
og dem, som kom senere i gang. Den anden grund angik det fremtidige 
handlingsplansbudget. Fra den 1. januar 1995 vil der ske en halvering af de midler, 
som er tilgængelige for de tidlige markeder - 50% dækning af 
programproduktionsomkostningerne - fordi der i Rådets afgørelse er afsat 68 mio. 
ECU til ordningen med 80% dækning. Den længere finansieringsperiode ville 
medvirke til at mindske effekten af en 50% nedskæring i midlerne efter 
indkaldelsen 95/1. Til dette formål blev det også foreslået, at godkendte ansøgere 
skulle kunne søge om flere midler til 1995 i forbindelse med indkaldelse 95/1. 
Kriterier vedrørende projektets kvalitet 
22 tv-stationer modtog til sidst støtte under handlingsplanen til 24 
tjenesteprojekter. Fire projekter blev forkastet: to på grund af for ringe seertal og 
markedseffekt; et tredje fordi man mente, at det var for tidligt at indføre en digital 
betalings-tv-tjeneste, fordi der endnu ikke var fastsat standarder, og fordi 
erhvervslivet ikke havde forpligtet sig til at levere tv-apparater i den periode, der 
var omfattet af indkaldelsen, hvori det fastsattes, at tjenesterne skulle startes den 
31. december 1994; et fjerde blev frasorteret, fordi det var indsendt som alternativ 
til et projekt, der allerede modtog støtte. En tv-station besluttede at trække forslaget 
tilbage, da kontraktforhandlingerne skulle indledes. 
18 
Figur 4 
ENDELIG TILDELING AF MIDLER I MEDFØR AF HANDLINGSPLAN 
VEDRØRENDE TRANSMITTEREDE TJENESTER I 16:9-FORMAT 
riNDKALDELSE 94/li 
LAND VIRKSOMHED TIMER 
Frankrig 
Tyskland 
Nederlandene 
Portugal 
Spanien 
Belgien 
Det Forenede Kongerige 
Grækenland 
I ALT Canal+ 
MCM 
France Supervision 
Ciné Cinémas 
Première 
ARD 
BRF 
ZDF 
3-Sat 
MDR 
TV+ 
Philips Media 
TVI 
RTVE 
TV3 
RTVA 
RTBF 
Canal+ 
RTL-TVI 
Channel 4 
Granada 
TVS 2.100 
1.300 
4.000 
1.100 
8.500 
2.900 
450 
300 
600 
1.000 
300 
5.550 
1.458 
750 
2.208 
500 
500 
350 
320 
500 
1.170 
1.000 
950 
600 
2.550 
550 
200 
750 
400 
400 
21.628 
Kommissionen benyttede samme fremgangsmåde ved evaluering af de enkelte 
projekter i forbindelse med indkaldelsen i 1993 og indkaldelse 94/1. Der gives 
en kort beskrivelse heraf i næste afsnit. 
1.4 Evalueringsmetodologi 
Kommissionen hyrede et rådgivningsfirma til at hjælpe med den tekniske bedømmelse 
i forbindelse med begge indkaldelser. Firmaets opgave var først og fremmest at 
vurdere, om forslagene levede op til kriterierne for "projektets kvalitet". Dernæst skulle 
der opstilles en prioriteringsrækkefølge af projekterne med særlig vægt på 
programmernes sandsynlige seertal. For det tredje skulle der påpeges mangler og 
svagheder, så Kommissionen kunne diskutere disse under kontraktforhandlingerne. 
19 
Rådgivningsfirmaets prioriteringsrækkefølge af projekterne var af stor betydning for 
Kommissionen. De tekniske rådgiveres sammenfattende rapport blev efterfølgende 
forelagt udvalget. Kommissionen foretog selv den vurderingen af, hvorvidt forslagene 
opfyldte kriterierne vedrørende spredning og balance, før det formulerede forslaget til 
udvalget. 
1.5 Timefordeling efter medlemsstat 
Figur 5 viser, hvordan midlerne til dækning af transmissionsomkostninger under 
indkaldelsen i 1993 og indkaldelse 94/1 fordeles på de forskellige medlemsstater. 
Beregningen er foretaget på baggrund af transmissionstid målt i timer, ikke på 
baggrund af de faktiske beløb. 
Figur 5 
FORDELING AF TIMER EFTER MEDLEMSSTAT UNDER INDKALDELSEN 1 1993 
OG INDKALDELSE 1994/1 
Belgium 8% 
UK 2% 
Greece 1% Portugal 2% 
[""Spain 5% 
France 47% Netherlands 11% 
Germany 24% 
2. EFFEKT 
For at søge at vurdere effekten af handlingsplanen foretog Kommissionen egne 
undersøgelser og rådførte sig systematisk med erhvervslivet. I efteråret 1994 
kontaktede Kommissionen også tv-selskaber og erhvervsliv for at høre deres mening 
om handlingsplanen og for at indhente nye forslag. 
Et væsentligt element til registrering af handlingsplanens succes er salg af tv-apparater. 
I de fleste medlemsstater er det for tidligt at foretage en endelig analyse, enten fordi 
16:9 stadig er i sin vorden med f.eks. blot en enkelt tjeneste, eller fordi transmissionen 
er startet for ganske nylig. I indkaldelse 94/1 fastsættes det, at tjenesterne skal starte 
den 31. december 1994. De nye PAL-Plus tjenester, som modtog støtte under denne 
indkaldelse, kunne ikke starte transmissionen før hen mod slutningen af året på grund 
afleveringstiden for indkoderne. 
20 
Dette afsnit viser nogle tidlige resultater fra det mere udviklede franske marked - det 
første land, der indførte 16:9-tjenester - som har fået relativt størst støtte under 
handlingsplanen. Der vil endvidere blive vist nogle tidlige indikatorer fra Tyskland. 
2.1 Det franske marked 
Figur 6 
SALG AF 16:9-MQDTAGERE PÅ DET FRANSKE MARKED 
Thousands 
100 p 
90 -
80 -
70 
60 
50 -
40 -
30 -
20 
10 h 
0 100,000 
13,000 
2,000 
1991 1992 1993 1994 
Figur 6 viser salget af 16:9-modtagere på det franske marked, og det fremgår, at det 
samlede salg nærmer sig 160.000. Erhvervslivet vurderer, at der blev solgt 100.000 
16:9-modtagere i 1994 eller mere end dobbelt så mange som året før. Salget begyndte 
at stige markant i efteråret 1993 - mere eller mindre samtidig med at handlingsplanen 
muliggjorde en kraftig stigning i transmissionen af programmer i 16:9-format. Dette 
faldt også sammen med, at en producent sænkede prisen på de billigere 16:9-modeller 
(for at sælge flere apparater), så de blev mere konkurrencedygtige over for de dyrere 
4:3-modeller. I Frankrig kan man købe et 28" bredformat-tv for 1.200 ECU. Dette har 
gjort det muligt for detailhandlen i højere grad at markedsføre 16:9-formatet fremfor 
4:3-formatet, hvilket er blevet lettere, fordi der transmitteres i dette format. De større 
og mere avancerede 16:9-modtagere er imidlertid betydeligt dyrere, både på grund af 
deres skærmstørrelse og den megen digitalteknik, herunder 100Hz opkonvertering for 
at give mindre flimren samt forskellige udvidelsesmuligheder for at omdanne 4:3-
billeder til 16:9-format. Det bemærkes, at de fleste modtagere sælges uden integreret 
D2-MAC dekodere, da disse leveres af betalings-tv-stationerne som en del af deres 
service. Standarden er ikke relevant i Frankrig af to årsager: PAL-Plus vil ikke blive 
anvendt, fordi SECAM er det eksisterende system, og D2-MAC er for tiden det eneste 
tilgængelige 16:9-system. 
21 
De franske detailhandlende er nu overbevist om, at 16:9 er fremtidens format. "I 
Frankrig har man som et væsentligt punkt fået engageret opbakning fra detailhandlen", 
og ifølge en kilde fra erhvervslivet "skyldes dette en stigende interesse fra forbrugernes 
side, fordi detailhandelen ikke spilder plads på produkter, som ikke sælger, eller som 
kun har ringe interesse for forbrugerne". Undersøgelser af den franske detailhandel 
viser, at distributionsnetværket nu har udbredt 16:9-formatet til forhandlere fra Evreux 
i Normandiet til selv de mindste bastides i Perigord. Forretningskæder16 i det centrale 
Paris rapporterer om en endnu stærkere tendens, hvor op mod 10% af alle solgte tv-
apparater er i 16:9-format.17 På baggrund af forretningskædernes betydelige rolle i 
værdikæden, som strækker sig fra programproducenter via tv-selskaber og producenter 
til forbrugeren, må man ikke undervurdere deres betydning for markedsføringen af 
16:9-formatet. For nylig udsendte en stor kædeforretning et katalog, hvor der på tre 
sider blev præsenteret ti tv-modtagere i 16:9-format, mens der blev brugt fem sider på 
tv-modtagere i 4:3-format. Kædeforretningerne ville sandsynligvis ikke være gået 
helhjertet ind for salget af bredformat-tv, hvis ikke handlingsplanen havde bidraget til 
at øge antallet af programmer og transmissioner i 16:9-format. 
Erhvervslivet roser det eneste offentlige tv-selskab, som har modtaget midler under 
handlingsplanen, for dets store udbud af seværdige programmer samt 
transmissionernes omfang. France Supervision mener selv, at handlingsplanen for dem 
har betydet, at de har kunnet øge transmissionen i 16:9-format til omkring 9 timer 
daglig, hvilket har gjort tjenesten mere attraktiv for kabel-tv-abonnenter. France 
Supervision sender mange biograffilm og mange sportsudsendelser i 16:9-format, da 
man mener, at disse programmer er de mest attraktive udsendelser i dette format. Der 
er investeret betydelige ressourcer i reklamefremstød. Canal Plus er et andet stort tv-
selskab, som også viser mange film. Canal Plus har sendt det antal timer, man har fået 
støtte til, men man har ikke promoveret tjenesten i så høj grad, som Kommissionen 
havde håbet. Deres planer om at erstatte D2-MAC dekoderbokse med digitale bokse i 
den nærmeste fremtid, dvs. når de digitale tjenester starter, har bremset deres indsats 
over for 16:9-formatet. De to øvrige franske tjenester er tematiske og giver et bredere 
udbud af tjenester. Ciné-Cinémas er en filmkanal, og MCM er en tværeuropæisk 
musikkanal med et ungt publikum, som finder 16:9-formatet attraktivt. 
De franske tv-selskaber og det franske erhvervsliv understreger biograffilmenes 
betydning for udbredelsen af 16:9-formatet. "Hjemmebiograf er et vigtigt koncept, og 
16:9-formatet er yderligere et skridt i retning af at give en simuleret biografoplevelse i 
hjemmet. Eksistensen af den franske filmindustri og den stigende fjernsynsfinansiering 
af franske spillefilm18 betyder, at handlingsplanen supplerer en eksisterende synergi. 
De franske tv-selskaber har ikke haft vanskeligt ved få fat i 16:9-versioner af film i 
16 Forretningskæder har flere distributionskanaler. Eksempler på forretningskæder er FNAC, 
Darty (Frankrig) og Dixons (Det Forenede Kongerige). De tegner sig for en stadig større 
del af salget i de store medlemslande. 
17 The Wider View Newsletter, juni 1994,udgivet af Vision 1250. 
18 Se Jean-Noel Dibie, "La 5 lème étoile LEurope de l'audiovisuel", FEMIS, 1992, s. 31. 
22 
modsætning til tv-selskaber i visse andre lande, der er mere afhængige af ikke-
europæiske produktioner. 
France Supervisions erfaringer understreger også vigtigheden af at gøre kraftigt 
opmærksom på bredformat-tv-tjenester, hvilket igen understreger den betydning, 
Kommissionen har tillagt disse tjenester i projektbedømmelsen. Den tematiske 
musiktjeneste MCM har også benyttet kraftige reklamefremstød og samarbejder med 
andre tv-selskaber uden for Frankrig, der transmitterer i 16:9-format. 
2.2 Tyskland: de første tegn 
Transmissionen af PAL-Plus fik en god start i 1994. Filmkanalen Premiere, der 
finansieres af brugerbetaling, sender et betydeligt antal bredformat-tv-tjenester og 
anvender begrebet "hjemmebiograf i sin reklamering. Der er etableret "bredformat­
vinduer" i den bedste sendetid hos de to nationale, jordbaserede tv-selskaber samt en 
filmkanal på betalingsfinansieret kabelnet, to regionale tv-selskaber og en satellitkanal. 
De jordbaserede tjenester transmitteres også via kabel og satellit. De salgsfremmende 
foranstaltninger omfatter et 16:9-logo, som skal identificere 16:9-transmissioner. 
Logoet er synligt for dem, som ser i 4:3-format og 16:9-format. 
Kommissionen har erfaret, at transmissioner i 16:9-format i Tyskland i 1994 har øget 
markedsaktørernes tillid og sat tv-selskaberne i stand til at tilbyde tjenester til 
offentligheden og gennemføre en salgsfremmende indsats. Den første fase med 
transmission af tjenester til offentligheden forud for Berlin IF A 
forbrugerelektronikudstillingen i august 1995, hvor PAL-Plus modtagere oprindeligt 
skulle lanceres kommercielt - kan derfor ses som mere end blot et forskræp eller 
interessefremmende aktivitet. 
Erhvervslivet har for nylig reageret positivt på handlingsplanen for indførelse af 
avancerede tv-tjenester i Europa ved at fremskynde markedsføringen af PAL-Plus 
modtagere med seks måneder. Det lykkedes for en enkelt producent at sende 
modtagere på markedet i september 1994 eller et år tidligere end planlagt. Tre andre 
producenter var også i stand til at sende nogle få tusinde modtagere på markedet i 
Tyskland og Det Forenede Kongerige og dermed nyde godt af julehandelen.19 Tv-
apparaterne blev meget hurtigt udsolgt, hvilket tyder på en skjult efterspørgsel. 
Erhvervslivet skønnede, at der i Tyskland blev solgt omkring 30.000 tv-apparater i 
bredformat i 1994, inklusive de apparater, der er udstyret til at modtage PAL-Plus. 
Ved at benytte specialfremstillede komponenter, før det særlige PAL Plus-chipssæt kommer 
på markedet. Det er en betydeligt dyrere løsning, men det kompenseres der i dette tilfælde 
for med den meget hurtige adgang til markedet. Med de integrerede chipssæt bliver det 
muligt at lave billig masseproduktion, hvilket giver betydelige omkostningsbesparelser og 
prisnedsættelser. Integration er den proces, hvorved mange diskrete komponenter erstattes 
med en eller flere mikrochips, der har samme virkning. 
23 
2.3 Adgang til studieudstyr 
Kommissionen har ikke modtaget tilkendegivelser fra tv-selskaber, der har modtaget 
midler under handlingsplanen om, at der har været problemer med at få fat i det 
nødvendige 16:9-studieudstyr. PAL-Plus indkodere var tilgængelige i oktober og 
november for de tv-selskaber, som bestilte dem lige efter, at resultaterne af 
indkaldelsen 94/1 blev offentliggjort i juni 1994. 
På den internationale transmissionskongres i Amsterdam i 1994 var der et stort udbud 
af 16:9-udstyr fra producenter i og uden for Europa, inklusive CCD-kameraer, der kan 
indstilles til at optage i enten 4:3-format eller 16:9-format. 
2.4 Offentlig synlighed og pressens betydning 
Offentligheden og pressen har været meget positive over for bredformat-tv-tjenester i 
16:9-format, og der er skrevet mange artikler om emnet. Kendskabet til 16:9-format er 
temmelig stort i Frankrig. De første PAL-Plus transmissioner blev markeret med 
avisartikler i alle de lande, hvor systemet bruges. Den større udbredelse af PAL-Plus 
modtagere i 1995 vil medføre yderligere salgsfremmende foranstaltninger. 
Nogle publikationer har bemærket Unionens betydning for udbredelsen af 16:9-
formatet, men Kommissionen mener, at Unionen bør blive mere synlig i 1995, når 
handlingsplanens betydning bliver mere tydelig. Størrelsen på og trægheden i markedet 
for tv-apparater betyder, at der går nogen tid fra der ydes midler til et projekt, til der 
spores en effekt på markedet. Kommissionen finder det klogt at afvente resultaterne, 
før selve handlingsplanen promoveres. 
3. FREMTIDSUDSIGTER 
Den 1. januar 1995 går handlingsplanen ind i en ny fase med en række nye elementer. 
Vigtigst er det, at der i de tre nye medlemsstater findes flere tv-selskaber, som er 
interesserede i at starte 16:9-tjenester. De vil også kunne indsende forslag i forbindelse 
med indkaldelse 95/1 i starten af 1995. Som i 1994 gælder også denne indkaldelse både 
for forslag vedrørende transmission og for forslag vedrørende programproduktion og 
"re-mastering". 
3.1 Overblik over midler 
I 1995 iværksættes endvidere den særlige finansieringsordning for de medlemsstaters 
markeder, der ikke har gjort fuldt brug af handlingsplanen i de første faser20. Ved at 
afholde 80% af programproduktionsomkostningerne pr. time - ud af en reserve på 68 
mio. ECU, som er oprettet ved Rådets afgørelse - skulle dette nye element sprede 
finansieringen og gøre det lettere at leve op til "kriterierne vedrørende spredning og 
Afsnit 5.2.ii og 5.4 i bilag til Rådets afgørelse af 22. juli 1993 for indførelse af avancerede 
tv-tjenester i Europa. EFT L 196/48, 5.8.1993. 
24 
balance" i handlingsplanens levetid. Det eneste minus ved denne ordning er, at visse 
tv-selskaber i nogle af medlemsstaterne, som godt kunne igangsætte tjenester med 50% 
tilskud, kan have udskudt startdatoen for i stedet at få 80% tilskud. Kommissionen her 
ikke egentlige beviser på, at 80%-ordningen har haft denne virkning, men hvis den har, 
vil det være i modstrid med handlingsplanens overordnede målsætning om en hurtig 
udvikling af et marked for avancerede tv-tjenester. 
Figur 7 
FORDELING AF HANDLINGSPLANENS SAMLEDE BUDGET 
HOURS ALLOCATED 1993 AND 1994 
Early Markets 45% 
Early Markets 30% Later Markets 25% 
HOURS TO BE ALLOCATED 1995 AND 1996 
Estimate based on S new entrants 1995 and 1996 
Lagkagediagrammet viser, at ca. 45% af handlingsplanens samlede 
transmissionsbudget blev udbetalt som støtte til projekter efter indkaldelser af forslag i 
1993 og 94/1. Det betyder ikke, at effekten af støtten er blevet udtømt på markedet for 
at nå ovennævnte resultater. Som en producent beskriver det: "1 startfasen er forbruget 
af ressourcer og energi uforholdsmæssig stort i forhold til den tilbagelagte distance". 
Indkaldelse 94/1 vil få størst effekt i løbet af 1995. Gennemførelsen af 80%-ordningen 
vil dog uundgåeligt reducere antallet af transmitterede timer, som finansieres af 
handlingsplanen, fra juni 1995. Der vil være de samme pengebeløb til rådighed som 
ved indkaldelse 94/1, men op mod halvdelen er reserveret til 80%-ordningen. Hvis vi 
antager, at hele dette beløb udbetales som støtte til projekter, vil det betyde, at der 
bliver væsentligt færre midler til de 22 tv-selskaber, som på nuværende tidspunkt 
modtager støtte under 50%-ordningen. Set i lyset af forbrugermarkedernes store 
træghed grundet en stor basis af eksisterende udstyr, kunne Kommissionen have ønsket 
25 
sig endnu et år med 50% finansiering af de drivende markeder, før 80%-ordningen 
trådte i kraft. 
En positiv følge er, at salget af bredformat-tv-apparater steg med 72% i 1994 
sammenlignet med 1993. Det er godt nyt, og resultatet skyldes i høj grad den tillid, 
som handlingsplanstøttede transmissioner skabte hos forbrugerne. Den store vækst i 
salget af apparater skal dog ses i lyset af det meget beskedne udgangspunkt. 
Erhvervslivet skønner, at kun 2,4% af det samlede 1995-salg af tv-apparater i Europa 
vil være i 16:9-format, og dette tal splittes op på en række markeder. Tv-apparater i 
bredformat udgør i dag mindre end 1% af det samlede antal solgte tv-apparater på de 
førende markeder, bortset fra Frankrig. Selv i Frankrig vil tv-apparater i bredformat 
kun udgøre godt 1% af det samlede antal tv-apparater. Nogle kilder ser 1% som en 
minimumgrænse, hvis der skal dannes basis for en udbredelse af dette marked.21 Figur 
8 viser til sammenligning de første salgskurver for andre produkter. 
21 Se f.eks. C. Irwin i Journal of the Royal Television Society, november/december 1988. En 
sammenligning foretaget af BBC af historiske gennemslagskurver for sort/hvid tv, farve-
tv og videobåndoptagere i Det Forenede Kongerige viste, at det tog 8 år, før disse 
produkter fandtes i 50% af husholdningerne, efter at 1% af husholdningerne havde 
erhvervet dem. 
26 
Figur 8 
TI ÅRS VÆKST I SALGET AF ELEKTRISKE FORBRIJGSARTIKLER I EUROPA 
TEN YEARS OF CONSUMER ELECTRONICS UPTAKE IN EUROPE 
% Household Penetration 
3.2 Internationale sammenligninger 
Sammenlignet med salgskurver for andre elektriske forbrugsartikler er 16:9-formatet 
på rette spor, men det samlede salg og den nuværende markedsandel bør ikke give 
anledning til selvtilfredshed.22 Salget i Japan af wide screen-tv-apparater nåede op på 
1,5 millioner i 1994, hvilket var gennembrudsåret for 16:9 i Japan. Indtil da havde 
japanerne koncentreret deres indsats på at lancere HDTV, indtil Europa indførte 16:9 
som et mål i sig selv og en nødvendig forløber for den vanskelige og dyre opgave med 
at indføre HDTV. Japanske producenter var hurtige til at omstille deres arbejde og 
satse på 16:9 i den lange periode, det tog at fa vedtaget handlingsplanen.23 
Japanernes indførelse af 16:9 er blevet gjort lettere af producenternes kontrol med 
distributionen af elektriske forbrugerprodukter i Japan, der længe er blevet opfattet som 
"Erfaringsbaserede kurver" for tidligere elektriske forbrugsartikler viser, at priserne falder 
mellem 15% og 35%, hver gang den kumulative produktionsmængde fordobles. Mængde, 
omkostninger og pris er derfor tæt forbundne. Produktionsomkostningerne vil falde for 
katodestrålerørsskærme i 16:9-format, uanset hvilket transmissionssystem der anvendes. 
Ifølge en japansk kilde "..har HDTV hidtil ikke været en god forretning, men det har dannet 
grundlaget for vore dages 16:9-marked". 
27 
en teknisk handelshindring for europæisk erhvervsliv. Den vertikale integration mellem 
producenter og detailled har sat gjort de japanske producenter i stand til at indføre 16:9 
uden transmissioner. Den bekostelige opgave for Europa med at konsolidere 
detailledets tillid til det nye format gennem transmissioner findes ikke i Japan. 
Indførelsen af 16:9 i Japan skal derfor ikke fremhæves som en sejr for 
"markedskræfterne" sammenholdt med handlingsplanen i Europa. Endvidere 
respekterer den europæiske model i højere grad forbrugerne, da den sikrer, at der 
allerede fra begyndelsen findes 16:9-programmer af høj kvalitet gennem 
transmissionstjenester. Transmissioner, der gør brug af 16:9 EDTV-
transmissionssystemet24, forventes dog at kunne starte i 1995. 
I USA har man ikke gjort særlig store fremskridt i retning af at indføre 16:9, hverken 
med standarddefinition eller som HDTV. Trods den store reklameeffekt, der blev skabt 
med det digitale Grand Alliance HDTV-transmissionssystem, er der ingen tv-selskaber 
i USA, der har planer om at indføre HDTV-tjenester. Man er stadig i færd med at 
afprøve systemet, men tv-selskaber med jordbaserede transmissioner fokuserer på 
andre muligheder - navnlig muligheden for at bruge digital kompression for at 
tilvejebringe flere programmer med standardopløsning eller endog 
telekommunikationstjenester - for den supplerende kanal, som Federal 
Communications Commission oprindeligt tilbød til HDTV.25 Der er et enormt 
markedspotentiale for at indføre 16:9, men amerikanerne bliver sandsynligvis nødt til 
at indføre 16:9 i anden sammenhæng end HDTV, hvis dette potentiale skal udnyttes på 
kort eller mellemlangt sigt. 
24 EDTV 2 er en kompatibel opgradering til det 525-linjers NTSC-system, der anvendes i 
USA og Japan. Rent teknisk kan det sammenlignes med PAL-Plus. 
25 DirecTV er allerede begyndt at sende 150 kanaler med digitalt tv i 4:3-format pr. satellit. 
Hensigten er at konkurrere med kabel-tv som transmissionsform. Det kan sende i 16:9-
format, en indbygget parameter for de anerkendte digitale MPEG video- og 
audiokompressionssystemer. De digitale transmissionssystemer, der skal anvendes i 
Europa, USA og Asien, omfatter alle MPEG. 
28 
3.3 Analog 16:9 
Det står klart, at de tv-selskaber under handlingsplanen, der bruger D2-MAC, har 
kunnet indføre og udvikle satellit- eller kabeltransmitterede 16:9-tjenester uden de 
fødselsproblemer, der er forbundet med indførelsen af nye systemer. D2-MAC-
dekodere stilles normalt til rådighed af tjenesteyderen uafhængigt af 16:9-tv-apparatet. 
Dette vil lette overgangen til digital tv-transmission engang i fremtiden, da 
tjenesteyderen kun vil skulle udskifte dekoderen. I mellemtiden vil D2-MAC-tv-
selskaber fortsat få flere seere til 16:9-transmissioner. 
1995 bliver et vigtigt år for PAL-Plus tjenester, fordi tv-apparater af denne type bliver 
alment tilgængelige. Før og efter forbrugerelektronikudstillingen Berlin IFA vil det 
være vigtigt at øge antallet af transmissionstimer i Tyskland samt at overvåge 
afsætning af tv-apparater på det tyske detailmarked. Det tyske marked er vigtigt af to 
årsager. For det første er det største marked for elektriske forbrugsartikler i Europa, og 
for det andet fungerer det som lokomotiv for hele Unionen. Dette er blevet understreget 
af indlæg fra flere erhvervskredse, som påpeger vigtigheden af det indre marked for 
16:9-udstyr, uanset hvor splittet transmissions- og produktionsmarkederne måtte være. 
Hvis 16:9-formatet skal have succes i Europa, er det derfor vigtigt, at det tyske marked 
udvikler sig gunstigt. Dette er helt uafhængigt af det benyttede transmissionssystem. 
Tyskland er imidlertid også det første land, der indfører PAL-Plus, det system, som 
hidtil er valgt af hovedparten af tv-selskaber med støtte fra handlingsplanen. En 
vellykket lancering af PAL-Plus i Tyskland vil utvivlsomt betyde, at PAL-Plus vil have 
lettere ved at vinde udbredelse i andre lande. 
Erhvervslivet har allerede vist velvilje over for handlingsplanen ved at sende PAL-Plus 
modtagere på markedet forud for den planlagte lancering på 
forbrugerelektronikudstillingen Berlin IFA i august 1995. Tilgængeligheden af den 
første generation af PAL-Plus integrerede chipssæt hænger sammen med en 
massedistribution efter denne begivenhed. 
Kommissionen har modtaget oplysninger om, at tre virksomheder planlægger at 
lancere anden-generations siliciumchips ved udgangen af 1996. Dette kræver 
betydelige investeringer, der vil være en nøgleindikator for PAL-Plus og udbygningen 
af den eksisterende mængde 16:9-modtagere. 
3.4 Digital 16:9 
1995 kan også blive året, hvor man vil se de første forslag om 
handlingsplanfinancierede digitale 16:9-tjenester. Den europæiske gruppe for digital 
tv-transmission (the European Digital Video Broadcasting Group) har defineret 
specifikationer for transmissioner via satellit eller kabel, som nu er blevet ETSI-
standarder og har fået global anerkendelse som ITU-rekommendationer. Adskillige tv-
selskaber har undersøgt priser for indkøb af store mængder dekodere. Visse 
henvendelser i forbindelse med Kommissionens forespørgsel om tilbagemeldinger i 
29 
løbet af handlingsplanens første år understreger endvidere, at 16:9-formatet kan gavne 
de digitale tjenester betydeligt. 
Der er fare for forvirring, hvis konkurrerende tv-selskaber begynder at hævde, at én 
teknisk løsning er bedre end en anden. Kommissionen vil bibeholde den generiske 
holdning til 16:9-formatet, der kommer til udtryk i Rådets afgørelse, nemlig at 
skærmformatet er uafhængigt af den teknologi, der anvendes til levering af tjenesten. 
Kommissionen vil endvidere opfordre tv-selskaber, der modtager støtte under 
handlingsplanen, til at anlægge en positiv holdning ved præsentationen af de 
avancerede tv-tjenester. Kommissionen regner med, at der fortsat vil blive transmitteret 
analoge tjenester i 15-20 år26. Navnlig er PAL-Plus en logisk forlængelse af 
eksisterende PAL-tjenester via integrerede modtagere. Digitale tv-tjenester er 
fremtiden inden for tv-transmission, og de vil snart starte i begrænset omfang -
sandsynligvis i form af satellit- eller kabeltransmitteret betalings-tv til eksterne 
dekoderbokse. Disse nye tjenester vil starte helt på bar bund, og vil derfor have helt 
andre betingelser. Valget skal træffes af tv-selskaberne; deres strategier vil afhænge af 
forholdene og fremtidige målsætninger. 
For en diskussion af emner forbundet med overgangen til digital-tv henvises til 
Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om digital video­
transmission, KOM (93) 557 endelig udgave, 17. november 1993, navnlig s. 11-14 og Del 
3, Rammer for Fællesskabets politik. 
30 
DEL B: PRODUKTION OG KONVERTERING AF PROGRAMMER 
1. INDLEDNING 
1.1 Handlingsplanen er en integrerende del af Den Europæiske Unions 
audiovisuelle politik: 
1.1.1 De nye teknologiers udfordringer: 
Indførelsen af nye teknologier skaber forvirring inden for den audiovisuelle sektor, 
som står over for to nye udfordringer, den ene kvantitativ, den anden kvalitativ. Som 
svar på de nye kabel- og satellittransmitterede tjenester og behovet for nye 
billedformater, som dukker op i takt med informationssamfundet, skal de europæiske 
producenter producere langt flere programmer for at opfylde den stigende efterspørgsel 
efter audiovisuelle programmer. Ellers risikerer de at se lande uden for Europa, der 
ønsker at erobre verdensmarkedet, styrke deres position på det indre marked, så man 
kan frygte for monopollignende tilstande på det audiovisuelle område. Den 
audiovisuelle industri skal på den anden side forberede sig på den digitale revolution 
og fremkomsten af en ny generation af fjernsyn og nye avancerede tv-tjenester. 
1.1.2. Eksisterende instrumenter i Den Europæiske Unions audiovisuelle politik: 
Den Europæiske Union har inden for rammerne af den audiovisuelle politik iværksat 
en strategi baseret på to instrumenter for at styrke konkurrenceevnen i den 
audiovisuelle sektor. MEDIA-programmet har til formål at forbedre indholdet og øge 
antallet af europæiske biografprogrammer og audiovisuelle programmer. 
Handlingsplanen for 16:9-formatet skal tilskynde til indførelse af nye tv-tjenester i 
Europa med henvisning til postulatet om, at "det er afgørende for de nye tv-
teknologiers succes eller fiasko, at der står programmer til rådighed, som kan 
transmitteres i de nye tv-standarder"27. Det forhold, at der findes programmer for 
fjernseerne, er rent faktisk tv-tjenesternes berettigelse, fordi fjernseernes valg sker på 
baggrund af det indhold, tjenesterne transmitterer. Programmerne er også en sanktion 
af stationerne, fordi fjernseerne ved deres valg af program accepterer eller forkaster de 
stationer, som sender dem. 
For at de nye 16:9-tjenester, som Den Europæiske Union ønsker at hjælpe på vej i 
Fællesskabet, indhold, tilskynder handlingsplanen til at udvikle nye programmer på 
produktionsmedier, der er kompatible med 16:9-format, samtidig med at det sikres, at 
nuværende, eksisterende programmer fortsat kan sendes i det nye format. 
1.1.3. Programproducenter tilskyndes til systematisk at anvende 16:9-formatet til 
nyproduktioner: 
I. betragtning i Europa-Parlamentets beslutning A3-0389/92: "Beslutning om fremme af 
den audiovisuelle produktion som led i strategien for højopløsnings-tv" EFT 
42/1993/02/15. 
31 
Handlingsplanen vedrørende 16:9-formatet er en integrerende del af Den Europæiske 
Unions audiovisuelle politik, der tydeligt er i tråd med de strategiske mål for 
programproduktion, der findes defineret i grønbogen28. Europa udnytter ikke sin 
kulturelle rigdom på det audiovisuelle område fuldt ud og lider under forskellene i 
Unionen uden rigtigt at kunne udnytte mangfoldigheden. Spredningen af produktions-
og distributionsenhederne virker hæmmende for en udvikling af konkurrenceevnen i 
sektoren og gør det vanskeligt at skabe audiovisuelle kataloger, som er et strategisk 
værktøj til at styre det programindhold, der vil cirkulere på nettene i 
informationssamfundet. 
Definitionen af det audiovisuelle katalog hænger nøje sammen med definitionen af 
programmer med lang levetid. Disse programmer har to karakteristiske træk: de kan 
omprogrammeres og bruges på andre markeder end det oprindelige, og på flere medier. 
De har en levetid på flere år og kan derfor udsendes flere gange og cirkulere på 
forskellige markeder, hvorved de skaber driftsindtægter. Det drejer sig f.eks. om 
dokumentarprogrammer og fiktion. Programmer med lang levetid skal regelmæssigt og 
vedvarende bidrage til produktionsselskabernes aktiviteter, i det omfang det er dem, 
der har retten til at transmittere de pågældende værker. På den måde udgør de det 
audiovisuelle katalog, der rent faktisk er programindustriens formue. 
Det er på den baggrund, at handlingsplanen vedrørende 16:9-formatet tilskynder de 
europæiske producenter til at anvende produktionsmedier, der er kompatible med 16:9-
format, og hvis tekniske kvalitet gør det muligt at forbedre programmer med lang 
levetid, så der kan skabes audiovisuelle kataloger af høj kvalitet. Et katalog skal 
indeholde tilstrækkeligt mange kvalitetsprogrammer for at give ret til denne 
betegnelse, fordi "udarbejdelsen af programlagre er af fundamental betydning for en 
fremtidsorienteret programpolitik."29 Det tager tid at føre dette mål ud i livet, og det er 
blandt andet derfor, at handlingsplanen omfatter muligheden for at ajourføre det 
eksisterende katalogs tekniske niveau ved at bidrage til programmernes "re-mastering". 
1.1.4. "Re-mastering" af eksisterende kataloger: 
"Re-mastering betyder overførsel til videoformat (625 eller 1.250 linjer) af et 
eksisterende program i et andet format (f.eks. 35 mm), så det kan transmitteres i 16:9-
format. "Re-mastering" er en teknisk kompliceret handling, som kræver en justering af 
programmet i det oprindelige medium, før det overføres til den nye analoge eller 
digitale master. Efter denne operation kan programmet på dette medie benyttes til alle 
former for transmission og anvendelse, som dette format muliggør. 
1.1.5. Programmer med kort levetid : 
I den del af handlingsplan, der vedrører programproduktion, tilskyndes også til 
produktion af programmer med kort levetid (nyhedsudsendelser, sportsreportager etc.), 
Strategiske muligheder for at styrke programindustrien i forlængelse af Den Europæiske 
Unions audiovisuelle politik - grønbog KOM (94) 96, endelig udg. af 06.04.1994. 
Punkt 7 i Europa-Parlamentets beslutning - se note 27. 
32 
der tiltrækker mange seere - især ved store sportsbegivenheder - og som derfor er med 
til at tilskynde forbrugerne til at investere i de nye tv-apparater i 16:9-format. Effekten 
af disse programmer, som for det meste transmitteres direkte, forstærkes af den høje 
kvalitet afbillede og lyd, som er forbundet med 16:9-formatet. 
Tv-selskabernes beslutning om at tilbyde stadig flere programmer med kort levetid i 
16:9-format kan fortolkes som deres accept af det nye format30. 
1.1.6. Udbredelse af brug af 16:9-format: 
Handlingsplanen skal altså tilskynde producenterne til at gå over til den nye teknologi 
gennem rentable investeringer i fremtidens tv, fordi "programområdet sammenlignet 
med områderne teknologi og transmissionsstandarder er det svageste led, men at alle 
områders interesser må tilgodeses gennem en koordineret og synkroniseret aktion"31. 
Koordinering og synkronisering med transmissionssektoren er finder sted i selve 
fællesskabsprogrammet. Handlingsplanens oprindelige indgangsvinkel, som består i at 
etablere forbindelse mellem de to ender af transmissionskæden, opfordrer 
producenterne og tv-selskaberne til at samarbejde i startfasen af etableringen af et 
marked for 16:9-format. Senere vil indsatsen for at fremme programmer med lang 
levetid, der pr. definition skal cirkulere, gøre det muligt at få et tilstrækkeligt stort antal 
programmer i 16:9-format til at fremme udbredelsen af 16:9-format udover de 
tjenester, som støttes af Den Europæiske Union inden for rammerne af 
handlingsplanen. 
1.2 Fremme af 16:9-format: sammenhæng i fællesskabsaktioner: 
1.2.1 Forbindelsen mellem produktion og transmission af programmer i 
16:9-format: 
Hvis programproducenterne ønsker økonomisk tilskud til produktion eller "re-
mastering" af programmer, skal de fremlægge en transmissionsaftale for det 
pågældende program i 16:9-format. Handlingsplanen gør således bidraget 
resultatbetinget, idet de pågældende programmer rent faktisk skal transmitteres i 16:9-
format. 
1.2.2 Mobiliseringen af økonomiske beslutningstagere: 
Den måde hvorpå EF-midler tildeles, er original og svarer ikke til egentlig støtte til 
sektoren. Da et af formålene med handlingsplanen er at skabe strukturmæssige 
ændringer i markedet for 16:9-format, er den valgte metode baseret på samfinansiering 
af nye investeringer i teknologi. De supplerende omkostninger, de fremkommer ved 
indspilning, efterredigering og transmission i 16:9-format, deles mellem Den 
30 Se også afsnit 3.1.1. 
31 Betragtning B i Europa-Parlamentets resolution - se note 27. 
33 
Europæiske Union og økonomiske beslutningstagere uden for institutionerne med 
henblik på at øge virkningerne af fællesskabsinitiativerne på programmarkedet. 
Det er under indførelsen af markedet for programmer i 16:9-format, at man skal søge at 
integrere alle de økonomiske beslutningstagere, som er berørt af de nye teknologier (i 
første omgang tv-selskaberne og producenterne, men også kabelteknikere, 
satellitoperatører, materialeproducenter, banker, kommunikationsgrupper og den 
offentlige sektor). Denne fase kræver indledningsvis store investeringer, indtil det 
bliver muligt at opnå stordriftsfordele og en vis autonomi og økonomisk rentabilitet. 
Kommissionen deltager således direkte i denne igangsætningsfase, men i samarbejde 
med dem, som vil kunne overtage styringen, når målene er nået. 
I handlingsplanen defineres Fællesskabets økonomiske indsats, men mobilisering af 
midler fra kilder uden for fællesskabsinstitutionerne er også et middel til at skabe en 
bred spredning af oplysninger om handlingsplanen vedrørende 16:9-formatet, så disse 
kommer ud til samtlige potentielle aktører i denne sektor. 
På den anden side "betragtes en sådan forudgående aftale om støtte som et væsentligt 
element i vurderingen af projektets værdi"32 og er således den eneste kvalitative faktor 
ved bedømmelsen af nye projekter, eftersom Fællesskabets økonomiske støtte er 
baseret på objektive støtteberettigelseskriterier, hvori der ikke tages hensyn til 
programmets kvalitet. Anvendelsen af 16:9-formatet er i sig selv et kvalitetskriterium. 
1.2.3 Den industrielle effekt af handlingsplanen: 
I handlingsplanen er der lagt vægt på særtrækkene ved den potentielle vækst i den 
audiovisuelle sektor og dens betydning for de dertil knyttede industrisektorer. De nye 
fjernsynstjenester er en strategisk industri med et enormt potentiale for vækst og 
teknologisk udvikling. Den europæiske investeringsstrategi på disse områder vil give 
store økonomiske fordele. 
Forbrugerelektronikindustrien er i høj grad berørt af handlingsplanen33, der bl.a. 
forventes at fungere som løftestang for denne industrisektor. For hver ECU, der ydes i 
fællesskabsbistand, investerer den industrielle sektor et vist antal ECU for at opfylde 
en ny efterspørgsel efter udstyr fra forbrugere og erhvervsliv som følge af udbuddet af 
tjenester i 16:9-format, idet industrien er vidende om, at "der ikke ydes støtte til 
fabrikanter af modtagerudstyr til forbrugerne"34. Erhvervslivet føres til at indkøbe nyt 
Rådets afgørelse, bilagets punkt 4 i). 
I I. betragtning i Rådets afgørelse præciseres det, "at Fællesskabet har fastslået, at 
højopløsnings-tv (HDTV) har strategisk betydning for den europæiske 
forbrugerelektronikindustri". 
Sidste afsnit af artikel 1 i Rådets afgørelse. 
34 
materiel efter eget valg (kameraer i 16:9-format), og forbrugerne kan købe nye tv-
apparater35 og dekodere for at kunne modtage de nye kvalitetsfjernsynstjenester. 
2. RESULTATERNE AF EN ØKONOMISK STRATEGI FOR EN BESTEMT 
SEKTOR 
2.1 Fællesskabsstøttens dækningsområde 
Støtten ydes på baggrund af indkaldelser af forslag36, som offentliggøres i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. Ansøgningerne om økonomisk støtte udfærdiges 
på færdige formularer, der ajourføres efter hver indkaldelse. De udsendes systematisk 
til erhvervslivet og kan rekvireres ved henvendelse til Kommissionens tjenester. 
Finansieringsmetoden består i en sektoriel, punktvis tildeling af midler baseret på faste 
beløb pr. produceret/transmitteret programtime. 
2.1.1 Samfinansiering af ekstra omkostninger: 
Princippet om at lade de ekstra omkostninger blive finansieret af både EF og 
økonomiske beslutningstagere uden for Fællesskabets institutioner suppleres med et 
krav, som styrker mobiliseringen af de økonomiske beslutningstagere. Ifølge den regel, 
der anvendes ensartet indtil den 1. januar 1995, skal mindst 50% af de midler, der ikke 
hidrører fra EF, komme fra økonomiske beslutningstagere, hvilket udelukker alle 
offentlige midler. 
2.1.2 Faste satser: 
Satserne: 
Princippet bag fællesskabsstøtten er, at den på baggrund af et produktionsforslag 
dækker halvdelen af ekstraomkostningerne, og maksimumbeløbet fastsættes på forhånd 
af Kommissionen i form af faste beløb pr. time efter rådføring med medlemsstaternes 
udvalg i overensstemmelse med de fastsatte procedurer37. Disse satser repræsenterer de 
maksimale støtterammer pr. programtime forelagt Kommissionen. 
Skalaen over ekstra omkostninger til indførelse af bredformat-tv-tjenester er baseret på 
reelle produktionsomkostninger. Der gives størst støtte til produktion af HD-
videoprogrammer i 1.250 linjer, nemlig 60.000 ECU pr. time mod 30.000 ECU pr. 
time til videoprogrammer i 35 mm og 12.000 ECU pr. time til videoprogrammer i 
"Handlingsplanen skal bidrage til, at modtagerudstyr i 16:9-format kan trænge igennem på 
markedet", artikel 1 i Rådets afgørelse. 
I bilaget til Rådets afgørelse findes retningslinierne for handlingsplanens iværksættelse. 
Inden for 12 måneder gennemføres en kombineret indkaldelse af forslag vedrørende 
transmission og programproduktion samt yderligere to indkaldelser, der kun angår 
programproduktion. 
På basis af artikel 3 og 4 i Rådets afgørelse. 
35 
super 16 mm og 16:9-format med 625 linjer. De oprindelige satser for handlingsplanen, 
som blev fastsat i Rådets afgørelse, er blevet justeret for at tage hensyn til de reelle 
omkostninger38. Hvis de ekstra omkostninger viser sig at være lavere end satserne, kan 
Fællesskabets bidrag ikke overstige 50% af de ekstra omkostninger, der er indberettet 
af tilbudsgiveren. 
Hvad angår "re-mastering" består de ekstra omkostninger i fabrikationsomkostninger 
til et nyt medium. Til "re-mastering" af eksisterende materiale til transmission i 16:9 i 
1.250 linjer39 gives der et tilskud på 5.000 ECU, og til transmission i 16:9, 625 linjer40 
gives et tilskud på 3.000 ECU. 
Skelnen mellem programmer med kort og lang levetid: 
Da taksterne blev ændret, blev der indført en skelnen mellem programmer med kort 
levetid og programmer med lang levetid ("lagerprogrammer"), som er gældende fra den 
anden indkaldelse af forslag med henblik på at afspejle de reelle omkostninger bedst 
muligt. Et program med lang levetid skal optages og gennemgå en dyr og mere 
kompliceret efterredigering end de fleste programmer med kort levetid. 
Hvis alle de gældende faste takster for programmer med kort levetid anvendes til 
direkte transmissioner, viser de sig at være uegnede til dækning af store 
sportsbegivenheder som finaler, olympiske lege, verdensmesterskaber etc. på grund af 
de store udgifter, der er forbundet med denne produktionstype. Medlemsstaternes 
udvalg er opmærksom på dette problem og har vist vilje til at støtte de næste olympiske 
lege i Atlanta i 1996, ligesom man støttede vinter-ol i Lillehammer i 1994. 
2.1.3 Tildeling af EF-støtte: 
For at der kan ydes EF-støtte til projekter, skal disse opfylde visse kriterier, som 
fremgår direkte af handlingsplanen. Der findes tre objektive kriterier: 
producenterne skal lave nye programmer i en af medlemsstaterne i Den 
Europæiske Union, 
Den tabel for programproduktionsomkostninger, som findes i bilaget til Rådets afgørelse, er 
blevet revideret i overensstemmelse med punkt vi) under "Finansieringsmetode", der er 
vedlagt Rådets afgørelse. Tidligere fandtes der blot en enkelt inddeling mellem 
videoprogrammer i 35 mm/1.250 linjer og videoprogrammer i super 16 mm/16:9-format. 
Se figur IB og IC i indledningen. 
Da der ikke på nuværende tidspunkt findes tjenester til transmission i 1.250 linjer, er denne 
sats teoretisk. 
Bilag fra støttemodtagerne viser, at der findes følgende gennemsnitspris for "re-mastering" 
af eksisterende materiale til transmission i 16:9 og 625 linjer: for en film af 1 time og 30 
min.s varighed koster telefilm i Dl digitalt format fra 1.500 til 2.000 ECU (tallene 
stammer fra et af de største europæiske laboratorier) med en samlet pris for "re-mastering" 
på cirka 3.000 ECU. Handlingsplanens takster svarer således til de faktiske omkostninger 
til digital "re-mastering", idet producenterne opmuntres til at investere i et format med høj 
rentabilitet over for alle potentielle anvendelsesformål. 
36 
programmet skal transmitteres i 16:9-format af et selskab, der er etableret i 
Unionen, 
der skal indgås aftale om supplerende midler fra anden side end 
handlingsplanen. 
Kun rettighedsindehaverne kan søge om økonomisk støtte til "re-mastering" af 
programmer. Desuden ydes der kun støtte til "re-mastering", hvis sådanne programmer 
faktisk transmitteres i 16:9-format med støtte fra handlingsplanen. 
I de tilfælde hvor der indkommer for mange forslag i forhold til det disponible budget, 
kan visse udvælgelseskriterier gøres gældende: 
fra medlemsstater med begrænset produktionskapacitet eller med et lille 
sprogområde, 
fra uafhængige producenter, 
hvor supplerende midler udelukkende stammer fra økonomiske 
beslutningstagere. 
Ved "re-mastering" af eksisterende programmer gives der førsteprioritet til 
programmer af europæisk oprindelse. 
Disse prioriteringskriterier styrker handlingplanens strukturelle mål og sikrer 
effektivitet og relevans. Takket være dem er den succes, den har opnået hos 
producenterne, rettet mod de ønskede mål, hvorved der er opnået en større effekt. 
2.2 Det samlede resultat udtrykt i antal timer og ECU: 
2.2.1 Balance pr.31. december 1994 
Den samlede EF-støtte beløber sig til 64 mio. ECU for tre indkaldelser af forslag41. Af 
disse 64 mio. ECU er der afsat 40 mio. ECU til produktion af nye programmer og 24 
mio. ECU til "re-mastering" af eksisterende programmer. 
De 64 mio. ECU er brugt til samfinansiering af i alt 13.200 timer, der fordeles på 
følgende måde: 
Indkaldelse af forslag 1/93 offentliggjort 1/9/93, 1/94 offentliggjort 1/2/94 og 2/94 
offentliggjort 1/7/94. 
37 
Figur 9 
Indkaldelse af forslag Antal finansierede timer EF-støtte (i ECU) 
Indkaldelse 1/93 2.900 timer 11,6 mio. 
Indkaldelse 1/94 4.700 timer 19,4 mio. 
Indkaldelse 2/94 5.600 timer 33 mio. " 
Figur 10 
Det samlede antal finansierede timer pr. indkaldelse af forslag 
Total number of hours funded per Call of Proposals 
6000 
5000 
4000 
3000 
2000 
1000 
Call 1/93 Call 1/94 Call 2/94 
38 
Figur 11 
Samlet finansiering pr. indkaldelse (i mio. ECU) 
Total amount of funding per Call of Proposals (in MECU) 
35 
30 
25 
20 
15 
10 
5 
0 
Call 1/93 Call 1/94 Call 2/94 
Af figur 10 og 11 fremgår det, at handlingsplanen har haft en stigende effekt. Den 
første indkaldelse af forslag gav mulighed for at afprøve markedet og give 
erhvervslivets aktører kendskab til handlingsplanen. Det må gentages, at 
handlingsplanen ikke alene er en finansieringskilde til en økonomisk betrængt 
audiovisuel produktionssektor, men først og fremmest et instrument til at udvikle et 
marked for tv-tjenester i 16:9-format, som tidligere kun eksisterede i meget begrænset 
omfang. 
Antallet af timer kan analyseres på følgende måde: 7.600 timer svarer til nye 
programmer, og 5.600 timer til "re-mastering". For de tre første indkaldelser af forslag 
var 60% af de nyproducerede timer programmer med kort levetid, mens 40% var 
programmer med lang levetid. 
Vi vil nu undersøge, hvordan EF-støtten fordeles mellem tv-selskaber og uafhængige 
producenter. 
39 
2.2.2 Investeringernes fordeling for to store grupper af aktører: 
Modtagerne af støtte til produktion af nye programmer fordeler sig på følgende måde: 
Figur 12 
Indkaldelse 
Indkaldelse 
1/93 
1/94 
2/94 Udtrykt i antal timer 
Tv-selskaber 
63% 
78% 
56% Uafhængige 
producenter 
37% 
22% 
44% Udtrykt i ECU 
Tv-selskaber 
63% 
63% 
53% Uafhængige 
producenter 
37% 
37% 
47% 
Figur 13 
Nyproduktionernes fordeling på støttemodtagere i timer 
16 
14 
12 
10 
8 
6 
4 
2 
0 Breakdown in MECU of new productions per beneficiary 
Call 1/93 Call 1/94 Call 2/94 
40 
Figur 14 
Nyproduktionernes fordeling på støttemodtagere i mio. ECU 
16 
14 
12 
10 
8 
6 
4 
2 
0 Breakdown in MECU of new productions per beneficiary 
Call 1/93 Call 1/94 Call 2/94 
For tv-sel skaberne spiller handlingsplanen en vigtig rolle, fordi de både modtager 
støtte til programproduktion og til transmission af programmer. For de første tre 
indkaldelser står de i gennemsnit for to tredjedele af nyproduktionen i 16:9-format, 
men de modtager kun 60% af EF-støtten42. 2/3 af nyproduktionen er programmer med 
kort levetid, mens 1/3 er programmer med lang levetid. 
Det vil her være passende at skelne mellem de tv-selskaber, der allerede transmitterede 
i 16:9-format, da handlingsplanen trådte i kraft, og dem, som endnu ikke transmitterede 
i dette format. Pionererne41 inden for transmissioner i 16:9-format kunne straks nyde 
godt af handlingsplanen, og de har således kunnet fylde deres programflader ud med 
programmer med kort levetid. 
De tv-selskaber44, som kom senere ind på markedet for transmissioner i 16:9-format, 
udsendte i starten kun ganske få timer om dagen og startede med at sende "re-
mastered" programmer for at udnytte det eksisterende katalog til så hurtigt som muligt 
Dette skyldes, at de uafhængige producenter laver et større antal lagerprogrammer, som 
giver ret til større støttebeløb pr. time. 
3 kanaler i Frankrig og 1 kæde i Nederlandene. 
For eksempel Channel Four, ARD, ZDF, RTBF. 
41 
at få en programflade i 16:9-format, inden de begyndte at udsende nye programmer. De 
har derefter udviklet et image og er blevet mere konkurrencedygtige. Disse tv-
selskaber ønsker at udsende programmer med kort levetid for at variere 
programudbuddet og få så mange seere som muligt. 
Temakanalerne45 samt visse betalingskanaler befinder sig i en særlig situation, da de 
har en mere specifik målgruppe, som er mere tilbøjelige end andre seere til at optræde 
som pionerer og som de første investere i nye tv-apparater. 
De uafhængige producenter er tv-sel skabernes partnere ved iværksættelse af 
handlingsplanen, og de bidrager til at styrke produktionen i denne sektor, som skaber 
en europæisk produktion af audiovisuelt materiale. De første resultater er 
opmuntrende: 
fordelingen af produktionen af nye programmer mellem tv-selskaber og 
uafhængige producenter falder ud til sidstnævntes fordel, 
de uafhængige producenter har først og fremmest produceret programmer med 
lang levetid (94% af alle timer). De faste timetakster prioriterer programmer 
med lang levetid, hvilket er til fordel for uafhængige producenter. 
Handlingsplanen er en reel hjælp ved beslutningstagningen, da man uden 
Kommissionens støtte ofte ikke har kunnet overkomme de investeringer, der er 
nødvendige for at nå det nødvendige tekniske niveau hos de ofte små uafhængige 
virksomheder, der råder over begrænsede økonomiske midler. En gennemgang af den 
økonomiske sektors bidrag viser, at de uafhængige producenter i de fleste tilfælde har 
måttet anvende deres egne midler for at finansiere de ekstra omkostninger i forbindelse 
med transmissioner i 16:9-format. De har undertiden hentet hjælp hos erhvervslivet, 
dvs. hos tv-selskaberne. 
Ud over det sektorstrategiske aspekt er handlingsplanen blevet mødt med meget 
positive reaktioner fra tv-selskabernes tekniske personale (filmfotografer, tonemestre 
og klippere), som er meget begejstrede for at arbejde med 16:9-formatet. Deres 
profession har fået nyt liv og ny værdi. Europa-Kommissionen har modtaget flere 
positive tilkendegivelser i den retning. Den høje billedopløsning, den fremragende 
lydkvalitet, de virkelighedstro farver og det nye billedformat, som kræves ved 
produktioner i 16:9-format, gør det nødvendigt for programproducenterne at benytte 
produktionsteknikker af høj kvalitet, som tidligere kun blev benyttet ved 
filmproduktion. 
3. HANDLINGSPLANENS EFFEKT 
Handlingsplanen har til formål at fa en passende mængde tv-tjenester i Europa og at 
udvikle markedet for forbrugerelektronikindustri i Europa. 
F.eks. musikkanalen MCM. 
42 
3.1 Programmerne, kvalitativ vurdering: 
Fordelingen af de 13.200 programtimer, hvortil var ydet økonomisk støtte den 31. 
december 1994 - ca. 7.600 timers nye programmer og 5.600 timers "re-mastering" af 
eksisterende programmer - skal undersøges, før vi ser nærmere på den geografiske 
fordeling af støttemodtagerne. 
For nærmere at kunne se, hvorledes de økonomiske bidrag anvendes til nye 
produktioner, har man defineret flere kategorier af audiovisuelle programmer, og 
forslagsstillerne skal anføre, hvilken gruppe deres program hører ind under, dvs. 
fiktion, dokumentar, tegnefilm, kulturbegivenheder, sport eller direkte udsendelser. 
Der kan udføres en supplerende analyse vedrørende produktionsmedium. 
3.1.1 Fordeling af EU-støttede programtimer efter kategori : 
Figur 15 
Finansiering af nye produktioner: fordeling pr. produktionstype i % (timer) 
New productions funded : breakdown per type of production in % (hours) 
I Call 1/93 ( I Call 1/94 O Call 2/94 
50 
45 
40 
35 
30 
25 
20 
15 
10 
5 
0 • •• 
Drama Documentary Cartoon Sport Cultural Event Live Recording 
Hvis man undersøger resultaterne udtrykt i antal timer, er sport og direkte udsendelser 
de to vigtigste kategorier. Disse to kategorier dækker begrebet programmer med kort 
levetid. Der blev transmitteret særligt mange timers sport i forbindelse med dækningen 
af de olympiske vintersportslege i Lillehammer, men ellers udgør sportsudsendelserne 
omkring 30% af samtlige de nye programmer. Denne stærke udbredelse af sport er 
faktisk i overensstemmelse med den førsteplads, som sporten indtager hos seerne i de 
fleste europæiske lande46, hvis man kigger på alle tv-stationer under et. 
I Tyskland var de fem mest sete udsendelser i første halvdel af 1994 alle fodboldkampe 
(cirka 19 mio. mennesker så kampene fra verdensmesterskaberne i fodbold). I 1993 - hvor 
43 
Tv-selskaberne står for produktionen af næsten alle programmer (96% af de 
producerede programtimer). 
To kategorier har været stabile siden starten på handlingsplanen og udgør hver især 
omkring 10% og 12% af programtimerne: det er fiktion og kulturbegivenheder. Mens 
de uafhængige producenter producerer hovedparten af fiktionsudsendelserne (88%), 
producerer tv-selskaberne de fleste programmer med kulturelt indhold (82%). 
Det er interessant at se, at producenterne af nogle af de mest populære 
fiktionsprogrammer (f.eks. "Kommissær Maigret" eller "Gerningsstedet") har taget 
initiativ til at sende disse programmer i 16:9-format. Den nye belgiske tv-serie "Le 
chagrin des Belges" fremstilles i 16:9~format og er en belgisk/fransk/hollandsk 
samproduktion. Siden serien startede i Belgien i december 1994 har den fået en meget 
stor seerdækning (22,5% af markedet). Det er opmuntrende at se disse 
kvalitetsprogrammers succes hos et europæisk publikum. 
I kategorien kulturprogrammer har handlingsplanen medført støtte til 
prestigeproduktioner i HD-format i 1.250 linjer (f.eks. klassiske koncerter og balletter). 
Stigningen i produktionen af dokumentarudsendelser vidner om, at handlingsplanen 
har haft en gunstig effekt. Som et symbol på den europæiske produktion af tv-
programmer har dokumentarudsendelserne haft en konstant vækst: fra tidligere 11% er 
de nu oppe på 20% af de nye programmer målt i timer. Dokumentarudsendelserne 
udgør en solid basis for de europæiske tv-udsendelser, der har en lang økonomisk 
livscyklus. På den anden side er det interessant at bemærke, at dokumentarudsendelser 
næsten udelukkende produceres af uafhængige producenter (78% af timerne), og at de 
udgør halvdelen af den produktion, der finansieres over handlingsplanen (fra 23% ved 
indkaldelse 1/93 til 51% ved indkaldelse 1/94). Emnerne i dokumentarudsendelserne er 
ofte af kulturel art (arkitektur, kunst osv.). Kvaliteten i 16:9-formatet har stor 
betydning for disse projekter med stor kulturel værdi både på europæisk og 
internationalt plan. 
Tegnefilm er til gengæld så godt som ikke-eksisterende, da de er meget dyre at 
producere, og da handlingsplanens mekanismer ikke synes at give et tilstrækkeligt 
incitament til nyproduktion. 
I lyset af disse resultater synes rollefordelingen mellem uafhængige producenter og tv-
selskaber at være i balance. Programmer med lang levetid produceres af uafhængige 
der ikke var VM i fodbold - kom sport ind på en 6. plads (14,8 mio. seere) efter en 
amerikansk spillefilm og en tysk tv-serie. 
I Frankrig var de to mest sete udsendelser i 1993 EM-fodboldkampe (34 og 33 mio. seere) 
med to spillefilm (en amerikansk og en fransk) på de næste to pladser. 
I Spanien havde fodbold også det største antal seere i 1993, efterfulgt af politiske 
debatudsendelser. 
(kilder: EU TELEVISIONS fra 12/01/1994, 03/02/1994 og 16/03/1994). 
44 
producenter, som Den Europæiske Unions audiovisuelle politik søger at forsvare og 
gøre mere konkurrencedygtige. Programmer med kort levetid, som har mange seere, 
produceres af tv-selskaber, hvis strategi er at erobre flere seere og samtidig skabe et 
særligt forhold til disse ved at transmittere store verdensbegivenheder. 
3.1.2 Fordeling af støttede programtimer udtrykt i ECU: 
Gennemgangen af fordelingen efter kategori udtrykt i ECU giver et andet resultat, fordi 
midlerne automatisk tildeles ved sammenfald af to faktorer (produktionsmedium og 
klassificering som 
programmer med kort eller lang levetid), som vi tidligere har set ved beskrivelsen af 
faste takster. Sports- og debatudsendelser modtager kun 36% af fællesskabsstøtten. For 
disse kategorier er det lettere at se betydningen af fællesskabets finansielle bidrag 
udtrykt i antal timer end i pengebeløb. 
Til gengæld er Kommissionens bistand mere effektiv for programmer 
kulturbegivenheder og dokumentarudsendelser, som er meget dyre at producere. 
Selvom EF-støtten er relativt højere for dokumentarudsendelser end for sport, vil den 
oprindelige investering hurtigt blive indhentet, fordi programmer med lang levetid 
sandsynligvis bliver vist flere gange og solgt på både det europæiske marked og 
verdensmarkedet. Takket være denne multiplikatoreffekt virker handlingsplanen 
forstærkende på fællesskabets investeringer i produktioner i 16:9-format. 
3.1.3. Analyse efter format: 
Der findes fire produktionsformater, som kan forenes med transmission i 16:9-format, 
og som kan modtage støtte inden for rammerne af handlingsplanen: 
Super 16 mm, 35mm samt videoprogrammer i 16:9-format med 625 linjer eller 1.250 
linjer (dvs. højopløsning). 
45 
Figur 16 
Finansiering af nye produkter: procentvis fordeling efter format (timer) 
New productions funded : breakdown per format in % (hours) 
I Call 1/93 I I Call 1/94 H Call 2/94 
70 
60 
50 
40 
30 
20 
10 
0 
Super 16 mm ._brii-lL,-Å)a^fl i. *^ 1 
*£? 
35 mm Video 625 Video 1250 
Siden starten har Super 16-format fastholdt sin position med gennemsnitligt 11% af 
programmerne, ligesom videoprogrammer i 35 mm-format ikke slår igennem og er 
begrænset til 4% af programmerne. Det bekræfter, at programproducenterne ikke er 
orienteret mod dette format for at give det en "renæssance" i europæisk 
programindustri (man skal huske på, at situationen er anderledes i De Forenede Stater, 
hvor man aldrig er gået bort fra 35 mm til fordel for billigere produktionsformater). Det 
er vigtigt at pointere, at dette format, som primært anvendes til biograffilm, er blandt 
de mest "fremtidssikrede" formater på grund af den høje tekniske opløsning. De 
europæiske tv-producenter er ikke desto mindre gået bort fra 35 mm-formatet, og de er 
ikke tilbøjelige til at vende tilbage til det, men benytter i stedet højopløsningsformatet i 
1.250 linjer til deres prestigeproduktioner. 
Den store vinder ved indførelsen af 16:9-formatet er uden tvivl 16:9-videoformatet i 
625 linjer, som benyttes ved gennemsnitligt to tredjedele af de programmer, som har 
fået økonomiske støtte. 
HD-videoprogrammer i 1.250 linjer har fået en stadig større succes og anvendes i dag 
ved gennemsnitligt en fjerdedel af de programmer, som har faet økonomisk støtte. 
46 
Hvis man undersøger valg af produktionsmedium efter produktionsstedet, er 
situationen helt anderledes. De uafhængige producenter anvender hele spektret af 
produktionsmidler: en tredjedel af produktionerne foretages med video i 1.250 linjer, 
en fjerdedel med video i 625 linjer, en fjerdedel med super 16 mm og resten (10%) 
med 35 mm video. Tv-selskaberne er mindre fleksible i deres valg af 
produktionsmedium og anvender overvejende video i 625 linjer (83%), idet der dog 
også er plads til videoprogrammer i 1.250 linjer (12%). Videoproduktioner i 625 linjer 
anvendes således til produktion af næsten alle programmer med kort levetid, mens 
super 16, HD og 35 mm hovedsageligt anvendes til programmer med længere levetid. 
3.1.4. "Re-mastering" af programmer, ajourføring af det audiovisuelle 
katalog: 
2/3 af al "re-mastering" vedrører eksisterende programmer, hvilket bekræfter, at det er 
en "sikker" investering, idet de producenter, som ønsker at få deres programmer 
konverterede, investerer i fremtiden. De er sikre på at forbedre den økonomiske 
rentabilitet, der uden denne investering ville være truet af audiovisuelle medier, der 
ikke ville være fremtidssikrede. 
Figur 17 
Samlet finansiering af produktioner fordelt på nye produktioner og konvertering af 
programmer (i mio. ECU) 
34 
32 
30 
28 
26 
24 
22 
20 
18 
16 
14 
12 
10 
8 
6 
4 
2 
0 Total funding of productions : breakdown New productions / Conversions 
(in MECU) 
New productions Conversions 
Call 1/93 Call 1/94 Call 2/94 
47 
Figur 18 
Finansiering af produktioner fordelt på nye produktioner og konvertering af 
programmer i timer 
3500 -i 
3000 
2500 
2000 
1500 
1000 
500 
0 Productions funded : breakdown New Productions / Conversions in hours 
H New productions L.J Conversions 
- -- ....... 
Call 1/93 ^^^^^^H ^^H 
Call 1/94 • i -
Call 2/94 — i 
3.1.5. Støttemodtagernes geografiske fordeling: 
Efter første indkaldelse af forslag var stillingen meget ulige til fordel for pionerlandene 
inden for denne sektor, hvilket vi tidligere har set. Dette har dog hurtigt jævnet sig, og 
der dukker til stadighed nye forslagsstillere frem på markedet for 16:9-format. Således 
har programproducenterne i Tyskland (som var nærmest ikke-eksisterende ved første 
indkaldelse) fået støtte til et stort antal programtimer i forbindelse med de 
efterfølgende indkaldelser. Det må dog bemærkes, at producenter i Italien, Irland og 
Luxembourg på indeværende tidspunkt endnu ikke har søgt om hjælp under 
handlingsplanen. 
3.2 Effekten af handlingsplanen: udvikling af et industrielt marked og et 
audiovisuelt katalog 
3.2.1 Det industrielle marked: 
Efter at have virket i 18 måneder er handlingsplanens ambition iet vst omfang opfyldt, 
og den overordnede, langsigtede strategi har delvist båret frugt. Handlingsplanens 
gennemførelse har også haft en positiv effekt på tv-markedet (som beskrevet i del 1) og 
på markedet for professionelt udstyr. 
Eksempelvis er salget af kameraer, som kan anvendes til både 4:3-format og 16:9-
format, og som er beregnet til studiebrug eller til tv-vogne, steget ganske betydeligt i 
1994. Fra en markedsandel tæt på nul i 1993 udgjorde salget af denne type kameraer 
halvdelen af alle solgte kameraer i 1994. Gennemsnitsprisen for et kamera, der kan 
anvendes til både 4:3-format og 16:9-format er på 54.000 ECU, hvilket er 20% mere 
end kameraer til 4:3-format. Den eneste grund til at investere i et kamera til 16:9-
format, der typisk afskrives på 10 år, er visheden om at købe udstyr, der er tilpasset 
48 
fremtidige teknologiske ændringer. Da markedet for kameraer betragtes som værende 
stabilt i Europa (branchen forventer en stigning på ca. 5% over de næste 10 år47), viser 
det stigende salg af kameraer til 16:9-format en forventning om en fornyelse af det 
professionelle udstyr. Effekten af handlingsplanen måles således ved markedets nye 
interesse for professionelle kameraer, som i stigende grad koncentreres om kameraer i 
16:9-format. 
3.2.2 Det audiovisuelle katalog i 16:9-format: 
Handlingsplanens audiovisuelle katalog består af "re-mastered" film og programmer 
med lang levetid. 
Hovedparten af de 5.500 "re-mastered" programtimer foreligger i digital form. 
I kategorien af nye programmer er der en stabil fordeling mellem programmer med 
lang og med kort levetid. Pr. 31. december 1994 var der givet støtte til produktion af 
2.800 timers programmer med lang levetid. Kommissionens ønske om at tilskynde til 
produktion af lagerprogrammer har givet resultater, som kan fa fortsat effekt efter 
handlingsplanens ophør. 
Figur 19 
Finansierede produktioner: fordeling mellem programmer med lang og med kort 
levetid i % (timer) 
70 
60 
50 
40 
30 
20 
10 
0 Productions funded : breakdown Stock / Flow in % (hours) 
I Stock I I Flow 
Call 1/93 Call 1/94 Call 2/94 
Tal fra Thomsons salgsledelse. 
49 
FÆLLES KONKLUSIONER: 
Programproduktion og konvertering 
Det er ikke for øjeblikket muligt at drage endelige konklusioner om handlingsplanens 
effekt. Man kan imidlertid konkludere, at: 
• Handlingsplanen har formået at gøre europæiske programproducenter og tv-
selskaber opmærksomme på nye teknologier og den nye generation af tv-
apparater og få dem til at satse på det europæiske marked. Cirkulationen af 
programmer på europæisk plan er af overordentlig stor betydning på et marked, 
hvor der i visse lande stadig er meget få programmer. 
• Udviklingen af uafhængige produktionsselskaber er opmuntrende. 
• Den Europæiske Unions deltagelse er medvirkende til at skabe en øget interesse 
på området og støtte fra de økonomiske beslutningstagere, hvilket har givet 
adgang til andre finansieringskilder. 
De uafhængige producenter har imidlertid stadig en sårbar økonomi, og deres ofte 
begrænsede likviditet gør dem afhængige af EU-bistand. Fællesskabets indsats for at 
styrke denne sektors mangfoldighed og forskelligartethed skal ske samtidig med en 
styrkelse af indsatsens struktur. 
Disse konklusioner fører til spørgsmålet om valorisering af handlingsplanen. Visse 
konklusioner kan føre til konkrete forslag. Hvordan kan man på enkel vis skabe 
kontakt mellem beslutningstagerne inden for området med 16:9-format for at give Den 
Europæiske Union mulighed for at opbygge et netværk af faglig kompetence og sikre 
udveksling af know-how? 
Visse 16:9-tjenester i små lande med begrænset audiovisuel kapacitet har undertiden 
problemer med at finde disponible programmer i 16:9-format, fordi de ikke har de 
nødvendige ressourcer til at deltage i en samproduktion af programmer, og fordi de har 
svært ved at opfylde deres sendeforpligtelser i 16:9-format. 
På baggrund af et spørgeskema, som blev udarbejdet efter gennemgangen af 
støtteansøgningerne, etablerer Europa-Kommissionen fra marts 1995 en database over 
alle tilgængelige europæiske programmer i 16:9-format med følgende oplysninger for 
hvert program: hvem der ejer rettighederne i de forskellige lande, rettighedernes type 
(jordbaseret eller transmitteret via satellit eller kabel) og varighed, sprog og disponible 
versioner. Databasen vil være tilgængelig på Internet, og enhver, som har brug for 
sådanne oplysninger, kan få adgang til den via nettet "World Wide Web". 
50 
For aktører inden for 16:9-formatet bekræfter handlingsplanen, at den er en del af deres 
taktik og et redskab i deres strategi, idet den gør det muligt at satse på den fremtidige 
udvikling af de europæiske audiovisuelle kataloger. 
Transmission 
Fra et udbudsmæssigt synspunkt vidner etableringen af 22 tjenester i 8 medlemsstater 
om tv-selskabernes interesse i og ønske om at transmittere i 16:9-format til seerne 
under de betingelser, som er defineret i Rådets afgørelse. Det er imidlertid for tidligt at 
vurdere effekten af handlingsplanens støtte til transmissioner. Der går et stykke tid, fra 
der ydes støtte til transmissioner, og til det har en effekt på markedet. Betydningen for 
forbrugerelektronikmarkedet skulle blive tydelig mod slutningen af 1995 og i første 
kvartal af 1996. På det tidspunkt vil de nye teknologier sandsynligvis være 
tilgængelige på markedet, så der bliver et større udbud af tjenester i 16:9-format. 
Handlingsplanens formelle afslutning den 30. juni 1997 vil også være rykket nærmere 
på det tidspunkt og vise, at fire år muligvis var for kort tid til at gennemføre så stor en 
opgave. Især de nye medlemsstater vil kun nyde godt af handlingsplanen i ganske kort 
tid. Ydermere vil handlingsplanens mulige påvirkning af markedet være reduceret på 
grund af bestemmelsen om 80% finansiering. 
Kommissionen betragter indførelsen af 16:9-formatet som et strategisk element, som 
det audiovisuelle marked og forbrugerelektronikmarkedet kan tilbyde offentligheden i 
det nært forestående informationssamfund, som vil være rigt på nye tjenester og 
produkter. Det afspejler især en længe ventet sammensmeltning mellem biografer og 
fjernsyn. 16:9-formatet kan derfor sammenlignes med andre vigtige elementer, som 
markedsaktørerne inden for telekommunikation og computerteknologi bidrager med. 
Handlingsplanen har således fortsat stor strategisk betydning for markedsaktørerne 
inden for de audiovisuelle og forbrugerelektroniske industrier. Kommissionen ser frem 
til næste lejlighed til at informere Rådet og Europa-Parlamentet om udviklingen. 
*** 
51 
BILAG 
Supplerende tabeller til Del B 
Tabel 1 
Samlet antal timer med støtte: fordeling af nyproduktioner efter programtype 
Programtyper 
Fiktion 
Dokumentar 
Tegnefilm 
Sport 
Kulturbegi­
venheder 
Direkte 
udsendelser 
Samlet antal timer 
hvortil der gives 
støtte Indkald­
else 
1/93 
i timer 
165 
193 
0,3 
613 
231 
467 
1669,3 % 
10 
12 
0 
37 
14 
28 
100 Indkald­
else 
1/94 
i timer 
202 
343 
23 
471 
293 
1158 
2490 % 
8 
14 
1 
19 
12 
47 
100 Indkald­
else 
2/94 
i timer 
322 
849 
19 
1005 
402 
822 
3419 % 
9 
25 
1 
29 
12 
24 
100 Timer i 
alt: 
1/93+ 
1/94+ 
2/94 
689 
1385 
42,3 
2089 
926 
2447 
7578,3 % 
9 
18 
1 
28 
12 
32 
100 
52 
Tabel 2 
Samlet antal timer med støtte: fordeling af nyproduktioner efter produktionsformat 
Program­
typer 
Super 16 
mm 
35 mm 
Video 625 
Video 1250 
I ALT Indkald­
else 1/93 
i timer 
197,2 
77,8 
698 
695,2 
1668,2 o/ /o 
11,8 
4,7 
41,8 
41,7 
100 Indkald­
else 
1/94 
i timer 
259 
62,5 
1755 
415 
2491,5 % 
10 
3 
70 
17 
100 Indkald­
else 
2/94 
i timer 
396 
134,6 
2034 
847 
3411,6 % 
11,6 
3,9 
59,6 
24,8 
100 Timer i 
alt: 
1/93+ 
1/94+ 
2/94 
852,2 
274,9 
4487 
1957,2 
7578,3 % 
11,143 
3,8697 
57,154 
27,834 
100 
Tabel 3 
Samlet antal timer med støtte: fordeling på nye programmer/konverteringer 
Program­
typer 
Nye 
produk­
tioner 
Konver­
teringer 
I ALT Indkald­
else 1/93 
i timer 
1669 
1269 
2938 % 
57 
43 
100 Indkald­
else 
1/94 
i timer 
2490 
2065 
4555 % 
55 
45 
100 Indkald­
else 
2/94 
i timer 
3420 
2240 
5660 % 
60,424 
39,576 
100 Timer i 
alt: 
1/93+ 
1/94+ 
2/94 
7579 
5574 
13153 % 
57,475 
42,525 
100 
53 
Tabel 4 
Samlet støtte: fordeling på nye programmer/konverteringer 
Program­
typer 
Nye 
produk­
tioner 
Konver­
teringer 
I ALT Indkald­
else 1/93 
i mio. 
ECU 
10.195 
1.408 
11.603 /o 
57 
43 
100 Indkald­
else 
1/94 
i mio. 
ECU 
19.742 
2.783 
22.525 % 
55 
45 
100 Indkald­
else 
2/94 
i mio. 
ECU 
32.239 
1.318 
33.557 % 
96,1 
3,92765 
100 Samlet 
støtte 
1/93+ 
1/94+ 
2/94 
62.176 
5.509 
67.685 % 
69,357 
30,643 
100 
Tabel 5 
Det samlede antal nyproduktioner som har modtaget støtte: 
fordeling på programmer med lang levetid/programmer med kort levetid 
Program­
typer 
Program­
mer med 
lang levetid 
Program­
mer med 
kort levetid 
I ALT Indkald­
else 1/93 
i mio. 
ECU 
590 
1079 
1669 % 
35 
65 
100 Indkald­
else 1/94 
i mio. 
ECU 
991 
1499 
2490 % 
40 
60 
100 Indkald­
else 2/94 
i mio. 
ECU 
1219 
2189 
3408 % 
47 
53 
100 Samlet 
støtte 
1/93+ 
1/94+ 
2/94 
2800 
4767 
7567 % 
37,003 
62,997 
100 
54 
Tabel 6 
Fordeling af timer og støtte efter nye produktioner pr. støttemodtagerkategori 
Program­
typer 
Uafhængige 
producenter 
Tv-selskaber 
lait I timer 
Ind-
kaldel-se 
1/93 
622 
1047 
1669 Ind-
kaldel-se 
1/94 
547 
1947 
2494 Ind-kaldel-
se 2/94 
1512 
1868 
3380 I mio. ECU 
Ind-kaldel- Ind-kaldel- Ind-kaldel-
se 1/93 se 1/94 se 2/94 
53 73 14^ 
5^ Ï2Â Î53 
ÏÔ4 Ï9/7 2^5 
-0-0-0-

5C 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 263 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 
Katalognummer : CB-CO-95-286-DA-C 
ISBN 92-77-90379-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg