Nr. C 87/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 4. $5 
Udtalelse om Kommissionens forslag vedrørende iværksættelsen af en middel­
havspolitik for det udvidede Fællesskab 
(85/C 87/06) 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber anmodede i brev af 12. juni 1984 om Det 
økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om forslagene vedrørende iværksættelsen af en 
middelhavspolitik for det udvidede Fællesskab 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for forbindelser med tredjelande, 
som udpegede Walther Briganti til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 15. 
januar 1985. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 223. plenarforsamling den 31. januar 
1985 uden stemmer imod og med 4 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
Indledning 
1. Spaniens og Portugals fremtidige medlemskab gør 
det påkrævet, at Fællesskabet gennemgår og redefi­
nerer sin politik over for tredjelande. 
2. Forhandlingerne med de to ansøgerlande skaber 
udstrakt bekymring hos middelhavslandene, som føler, 
at udvidelsen kan komme til at udgøre en alvorlig 
trussel mod deres økonomiske og især handelsmæssige 
forbindelser med Fællesskabet. 
3. De bilaterale aftaler, som Fællesskabet har indgået 
med middelhavstredjelande har unægteligt haft en 
positiv virkning, men på trods heraf mener Udvalget, 
at disse aftaler på mange områder (herunder det 
handelsmæssige, industrielle, landbrugsmæssige, finan­
sielle og sociale) enten ikke har svaret til forventnin­
gerne, kun har haft begrænset betydning eller ikke er 
blevet iværksat. 
3.1. Det er derfor Udvalgets opfattelse, at der efter 
samråd med de berørte lande og især erhvervs- og 
arbejdstagerorganisationerne i disse lande bør fast­
lægges acceptable vilkår, der kan sikre, at disse bilate­
rale aftaler kan afvikles normalt. Det er denne 
omstændighed, der giver Kommissionens sonderende 
drøftelser med middelhavslandene deres fulde betyd­
ning. 
4. Som helhed betragtet er middelhavstredjelandene 
et meget væsentligt marked for Fællesskabet. Men for 
at dette marked kan opretholdes og udvikles, bør disse 
lande fortsat kunne eksportere deres varer til Fælles­
skabet. 
5. Opretholdelsen af forbindelserne med middelhavs-
tredjelande er således af vital betydning for Fællesska­
bet. Det skyldes ikke blot forbindelsernes betydning 
for beskæftigelsen, men de har også økonomiske, poli­tiske og visse sociale, økologiske og strategiske aspek­
ter. Borgerne i samtlige medlemsstater berøres heraf. 
6. Målsætningen med en langsigtet middelhavs­
politik bør ikke blot være at mindske skævhederne 
mellem nord og syd, men ligeledes inden for middel­
havsområdet. Den bør som en grundlæggende målsæt­
ning fremme udnyttelsen af de menneskelige og mate­
rielle ressourcer i denne region, herunder også på det 
internationale marked. Endelig skal denne politik 
bidrage til fred, sikkerhed og stabilitet i denne region. 
7. I forbindelse med vurderingen af de forventede 
følgevirkninger af Spaniens og Portugals medlemskab 
bør Fællesskabet tage hensyn til den store forskel i 
middelhavstredjelandenés situation samt til de funda­
mentale ændringer, som EF's fælles landbrugspolitik i 
øjeblikket undergår. 
Handelens betydning i Fællesskabets middel­
havspolitik 
8. Udvalget konstaterer, at aftalerne med middelhavs-
tredjelandene ikke har bremset deres voksende handel­
sunderskud med Fællesskabet, som alt i alt næsten er 
tredoblet på ti år. 
9. I 1982 beløb EF's import fra partnerne i middel­
havsområdet sig til 22 mia ECU, og eksporten beløb 
sig til 29 mia ECU. Ser man bort fra olieprodukter, 
ligger middelhavslandenes samlede underskud i 
handelen med EF på 19 mia ECU, og eksporten 
dækker kun 33 % af importen fra EF. 
10. 40 % af middelhavslandenes køb i EF er kapital­
varer, som er nødvendige for deres økonomiske og 
sociale udvikling. Ethvert pludseligt fald i denne 
import (bl.a. skabt af en mindskelse af deres eksport­
indtjening på EF-markedet) vil i sidste ende kun føre 
til stadig mere alvorlige skævheder. 
9. 4. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 87/15 
11. Set ud fra et EF-synspunkt er middelhavslan­
denes køb af stor betydning for alle medlemsstater, 
dog i forskelligt omfang. Fællesskabet er stadig langt 
den væsentligste leverandør til middelhavslandene, 
idet disse alene aftager 10 % af EF's eksport til den 
øvrige verden. 
12. Fællesskabet aftager for sit vedkommende mere 
end halvdelen af eksporten fra middelhavstredjelande. 
13. Den indbyrdes afhængighed mellem EF og 
middelhavslandene er væsentlig for alle de involverede 
parter. Det økonomiske og sociale Udvalg er enig med 
Kommissionen i, at denne indbyrdes afhængighed er 
et afgørende aspekt i den middelhavspolitik, som 
Fællesskabet står over for at skulle omformulere som 
følge af udvidelsen. 
Industriaspekter 
14. Det centrale i alle de aftaler, der er blevet indgået 
som led i middelhavspolitikken, er den toldfrie adgang 
til EF-markedet for industriprodukter, hvilket ikke 
nødvendigvis har været forbundet med gensidighed, 
end ikke delvist. Dette var én af Fællesskabets væsent­
ligste indrømmelser med det sigte kraftigt og før noget 
andet at fremme partnernes industrialiseringsbestræ-
belser. Denne politik har hovedsageligt resulteret i, at 
flere lande har koncentreret sig for kraftigt om udvik­
lingen af deres tekstileksport; denne sektor har været 
den væsentligste måske endda den eneste drivkraft i en 
lang række udviklingsplaner i landene i middelhavs­
området. Denne tendens, som i vid udstrækning har 
været rettet mod afsætningsmulighederne på EF-
markedet, er ofte blevet understøttet af investeringer 
fra Fællesskabet, især i form af aktiv forædlingsvirk­
somhed ('). 
15. På grund af den yderst dårlige beskæftigelsessitu­
ation inden for tekstilindustrien har Fællesskabet — i 
lighed med de fleste industrilande (f.eks. USA, Canada 
og EFTA-lande) — siden 1977 forhandlet sig frem til 
frivillige eksportbegrænsningsaftaler med mange 
lavprisleverandører både i middelhavsområdet og 
andetsteds for visse følsomme tekstilvarer. 
Set i forhold tilde handelspolitiske målsætninger med 
middelhavspolitikken er disse aftaler et tilbageskridt, 
som EF's partnere har fortolket som et alvorligt slag 
mod ånden i de aftaler, de har indgået med Fællesska­
bet. 
16. På baggrund heraf er Udvalget enig med 
Kommissionen i, at følgende er nødvendigt: 
(') Ud fra Fællesskabets synspunkt er der tale om passiv for­
ædlingsvirksomhed. — bekræftelse af princippet om en præferentiel 
åbning af EF-markedet for industriprodukter fra 
middelhavsområdet som et væsentligt grundlag for 
aftaler mellem Fællesskabet og middelhavslandene, 
— genskabelse på denne måde af partnerlandenes og 
investorernes (især EF-investorernes) tillid til disse 
aftaler, og dette især på baggrund af den forestå­
ende udvidelse af Fællesskabet, 
— skabelse af mulighed for i videst muligt omfang 
gradvist at vende tilbage til den normale ordning, 
der er fastlagt i aftalerne for tekstilprodukter, dog 
under forudsætning af, at der ikke forekommer 
dumping, 
— fastlæggelse af effektive procedurer for permanente 
samråd med partnerlandene for at forhindre, at der 
opstår nye kriser inden for visse følsomme sekto­
rer. 
17. Det skal her understreges, at industrisamarbejdet 
(jf. nedenstående) ikke blot er af betydning for han­
delspolitikken, men også som drivkraft for middel-
havstredjelandenes økonomiske udvikling. 
Landbrugsaspektet 
18. Fællesskabets udvidelse kan først og fremmest 
ændre visse middelhavslandes handel med Fælles­
skabet kraftigt, da fællesskabspræferencen vil fremme 
afsætningen af produkter fra de nye medlemsstater. 
19. Udvalget mener, at man for øjeblikket bør søge 
at undgå en pludselig mindskelse af middelhavslan­
denes eksport, da disse har et vitalt behov for den valu­
taindtjening, de opnår herved. 
20. Fællesskabet bør gradvist give de nye medlems­
stater fordelen ved den fælles landbrugspolitik, og 
disse bør gradvist påtage sig de dermed forbundne 
byrder. De skal også sideløbende hermed acceptere 
Fællesskabets forpligtelser over for tredjelande, især 
udviklingslandene og herunder også middelhavslan­
dene. 
21. Derfor godkender Udvalget i princippet 
Kommissionens forslag om for en kort periode at sikre 
de pågældende produkter mulighed for reel adgang til 
EF-markedet. Skulle dette nødvendiggøre en lempelse 
af den fælles landbrugspolitiks beskyttelsesmekanismer 
samt fastsættelsen af lofter, bør dette kun ske efter 
samråd med partnerlandene og de direkte berørte 
kredse. 
22. Dog bør den solidaritet, som Fællesskabet med 
rimelighed skylder disse lande i vanskeligheder, ikke 
praktiseres til skade for landbrugsproducenterne i den 
sydlige del af Fællesskabet, hvis alvorlige problemer er 
velkendte. Solidariteten bør finde udtryk gennem en 
ligelig byrdefordeling blandt alle Fællesskabets 
medlemslande. 
Nr. C 87/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 4. 85 
23. Udvalget mener, at Kommissionen snarest muligt 
bør udarbejde konkrete forslag, hvori man søger at 
finde frem til: 
— konsekvenserne af importen fra middelhavstredje-
lande for det udvidede Fællesskabs produktions­
målsætninger, 
— de udgifter, dette vil betyde for Landbrugsfondens 
garantisektion på den ene side og udviklingspoli­
tikken på den anden. 
I denne forbindelse skal der tages hensyn til nedenstå­
ende bemærkninger. 
24. Udvalget tvivler på effektiviteten af den 
foreslåede ordning for visse frugter og grønsager. Den 
indeksering af referenceprisen, der blev indført i 
november 1983, kan i realiteten true middelhavspro-
dukternes reelle adgang til EF-markedet, og dermed 
inden for kort tid resultere i et fald i eksporten fra 
middelhavstredjelande. Den gennemsnitlige eksport af 
traditionelle varer i de sidste fem år vil under alle 
omstændigheder blive beregnet på dette nye grundlag 
og vil mindske Fællesskabets forpligtelser. 
24.1. Udvalget mener derfor, at det ville være 
hensigtsmæssigt at hjælpe de berørte sektorer og 
regioner ved at indføre støtteforanstaltninger til diver­
sificering af produktionen, bestræbelser på en bedre 
sæsonmæssig komplementaritet mellem middelhavs-
tredjelandenes og EF-producenternes udbud samt 
skabelse af en procedure for samråd mellem partner­
landene i middelhavsområdet for at opnå en bedre 
produktionsdisciplin ud fra det interne markeds krav. 
25. Udvalget godkender Kommissionens foranstalt­
ninger inden for vinsektoren, som går ud på at 
anvende middelhavspolitikken til at opnå en kvalitets­
forbedring på dette område. Men det understreger, at 
de af Kommissionen foreslåede foranstaltninger 
(eksporten af kvalitetsvine på flasker skal gradvis 
erstatte eksporten af uaftappet bordvin) kan vise sig 
ikke at yde tilstrækkelig kompensation til de middel­
havstredjelande, der berøres af udvidelsen. Det foreslår 
således, at man overvejer muligheden for at hjælpe 
vinsektoren, ikke blot når vinen tappes på flasker, men 
også i omsætningsleddet ved afsætning på tredjelande­
markeder (producenter, kooperativer, salg). Det kan 
eventuelt også blive nødvendigt at indføre foranstalt­
ninger i lighed med dem, der er anført i det foregå­
ende punkt for frugt og grønsager. 
26. For De Ti udgør olivenolie allerede et væsentligt 
problem, som blive forværret yderligere efter udvidel­
sen. Det vil blive meget vanskeligt at finde EF-aftagere 
af den yderligere produktion, som udvidelsen vil resul­tere i, også selv om EF's grænser blev lukket for 
import fra tredjelande, hvilket naturligvis er utænke­
ligt. 
26.1. Udvalget godkender derfor de indrømmelser, 
Kommissionen har foreslået inden for denne sektor, 
nemlig et garanteret køb af en gradvis faldende andel 
af de mængder, Tunesien traditionelt eksporterer til 
Fællesskabet, kombineret med støtte til landets eget 
forbrug og forbruget i selve EF. 
26.2. Udvalget understreger i denne sammenhæng 
behovet for foranstaltninger inden for det industrielle 
samarbejde for at øge middelhavstredjelandenes købe­
kraft, således at man kan stimulere det lokale forbrug 
af dette produkt, som harmonerer udmærket med de 
lokale vaner. 
26.3. Efter Udvalgets opfattelse bør Fællesskabet med 
tiden fastlægge en ægte produktions- og prisstabilise­
ringspolitik for olivenolie (identificering af marke­
derne, også i tredjelande, afsætning). Middelhavstredje­
landenes produktion skal indtage en forud fastsat 
placering heri; de produktionskvoter, der hvert år 
tildeles tredjelande, bør være underlagt en produk­
tionsdisciplin, som Fællesskabet og de berørte tredje­
lande fastlægger indbyrdes. 
26.4. Udvalget understreger oliventræernes økolo­
giske rolle i visse regioner i middelhavsområdet, hvor 
de er et effektivt og uerstatteligt værn imod ørkendan­
nelsen. 
27. Hvad angår udgifterne for det udvidede Fælles­
skab til de foreslåede hasteforanstaltninger til fremme 
af middelhavstredjelandenes traditionelle landbrugs­
eksport til EF, ønsker Udvalget at påpege, at middel­
havstredjelandenes eksport er forholdsvis ringe 
sammenlignet med den samlede EF-produktion. 
Kommissionen bør dog nøje opgøre udgifterne ved de 
foreslåede foranstaltninger og afgøre, hvor længe de 
bør opretholdes, således at man opnår en styring af 
landbrugsproduktionen — der ikke er afhængig af en 
kunstig forsvarsmekanisme — i de middelhavstredje­
lande, der berøres af udvidelsen. 
Det sociale aspekt 
28. De berørte partnerlande har udtrykt betænkelig­
heder ved den skæbne, der er migrantarbejdere fra 
disse lande til del i Fællesskabet, og dette foranlediger 
Udvalget til at understrege betydningen af det bidrag, 
som især migrantarbejdere fra middelhavstredjelande 
har ydet til Fællesskabets udvikling. 
29. Udvalget er modstander af enhver form for 
diskriminering og racisme og er enig med Kommis­
sionen i, at Rådet selv bør fordømme dette. 
9. 4. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 87/17 
30. Udvalget beklager, at otte år efter indgåelsen af 
samarbejdsaftaler mellem EF og flere middelhavstred-
jelande — i dette tilfælde de tre Maghreb-lande — er 
kapitlet vedrørende samarbejde om arbejdskraften 
endnu ikke blevet gennemført. Det opfordrer Minister­
rådet til snarest at give sin bemyndigelse til, at samar­
bejdsrådene, hvis eksistens er hjemlet i disse aftaler, 
kan fastlægge de nødvendige bestemmelser til sikring 
af iværksættelsen af det, der blev fastlagt i 1976, 
specielt hvad angår social sikring. 
31. Under henvisning til Udvalgets udtalelse af 25. 
oktober 1984 om vandrende arbejdstagere ('), og på 
trods af de hermed forbundne vanskeligheder støtter 
Udvalget Kommissionens forslag om, at de påtænkte 
og gennemførte foranstaltninger på bilateralt plan skal 
koordineres på EF-plan, således at sigtet med dette 
samarbejde bliver, enten at de migranter, der fortsat 
ønsker at opholde sig i værtslandet, integreres bedre i 
dette lands økonomiske og sociale system, eller at de 
arbejdstagere, der ønsker at vende tilbage til hjemlan­
det, hjælpes til at overvinde de vanskeligheder, dette 
indebærer. Alle tvungne og systematiske bestræbelser 
på at bringe arbejdstagerne tilbage til hjemlandet bør 
udelukkes. 
31.1. Udvalget ønsker, at man fortsætter og udbygger 
de forsøg, man har gjort i visse medlemsstater med 
uddannelse og integration af migrantarbejdere. 
31.2. Med speciel henvisning til punkt 3.3. i den 
nævnte udtalelse af 25. oktober om »Muligheder for 
reintegration« ønsker Udvalget, at dette sker i nøje 
samarbejde med oprindelseslandet og i tilknytning til 
dette lands beskæftigelsespolitik. 
32. Fællesskabet og især Socialfonden bør — i 
• samarbejde med oprindelseslandet og EF-værtslandet 
— yde væsentlig støtte til uddannelsesprogrammer til 
fordel for de pågældende arbejdstagere, hvad enten de 
ønsker at integrere sig i Fællesskabet eller planlægger 
at søge erhvervsarbejde i deres oprindelsesland. De 
små og mellemstore virksomheders og kooperativernes 
rolle bør i denne forbindelse understreges. 
33. Hvad angår udviklingsbistanden over for middel-
havstredjelandene, understreger Udvalget nødvendig­
heden af, at samtlige partnerlande (EP og tredjelande) 
forpligter sig til at respektere bestemmelserne i ILO-
konventionerne (især konvention nr. 97 og 143). 
Udvalget lægger her ganske særlig vægt på: 
— ikke-diskriminering mellem arbejdstagere på 
grundlag af oprindelse, nationalitet, race, religion 
eller politisk overbevisning 
— overholdelse af organisationsretten 
— anerkendelse af fagforeningernes ret til at indgå 
aftaler om arbejdsvilkår 
\ 
(') EFT nr. C 343 af 24. 12. 1984. — sikkerhed på arbejdspladsen, jobsikkerhed (social 
sikring osv.) 
— overholdelse af de inden for ILO fastlagte mini-
mumsnormer for arbejdsvilkår samt menneskeret­
tighederne 
— fælles foranstaltninger imod illegal beskæftigelse, 
illegal vandring og ulovlig formidling af arbejds­
kraft. 
Samarbejdet med landene i middelhavsområdet 
34. De alvorlige økonomiske og sociale skævheder 
mellem og i middelhavslandene viser behovet for 
samarbejdspolitikker, der vil gøre det muligt at 
afhjælpe sådanne skævheder eller i det mindste 
mindske dem og gøre dem tålelige. Ikke blot EF-
medlemsstaterne men også de mest avancerede 
middelhavstredjelande, som råder over flere materielle 
og menneskelige ressourcer, skal føre en sådan samar­
bejdspolitik. Dét er derfor nødvendigt, at EF fremmer 
syd/syd-samarbejdet i middelhavsområdet. 
35. En stadig større økonomisk komplementaritet 
mellem middelhavstredjelandene indbyrdes — ud over 
komplementariteten med EF — vil virke som en reel 
og effektiv drivende kraft bag freden og stabiliteten i 
denne region. 
Videnskabeligt og teknologisk samarbejde 
36. Udvalget tilslutter sig Kommissionens forslag 
om, at de prioriterede områder inden for det videnska­
belige og tekniske samarbejde bør være medicin, 
energi, miljø, information og uddannelse. Udvalget 
mener dog, at man bør koncentrere sig om at finde 
»original« teknologi, der er tilpasset de særlige klimati­
ske, miljø- og samfundsmæssige vilkår, der er fremher­
skende i middelhavsområdet. Det udvidede Fælles­
skabs middelhavsregioner (Syditalien, Spanien, 
Grækenland osv.) kunne fungere som »priviligerede 
laboratorier« for udviklng og' afprøvning af sådan ny 
teknologi. 
36.1. Visse lande i middelhavsområdet råder over 
teknologi, der er tilpasset regionen. Fællesskabet 
kunne bistå dem med den praktiske anvendelse. 
Landbrugssamarbejde 
37. Man bør tilskynde initiativer, der sætter middel­
havslandene i stand til at opnå en større selvforsy­
ningsgrad med levnedsmidler, især ved at EF-levneds-
middelvirksomheder, der er villige til at levere den 
teknologi, som er afstemt efter de lokale behov, fore­
tager investeringer. 
Nr. C 87/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 4. 85 
Industrielt samarbejde 
38. Det industrielle samarbejde er væsentligt af især 
fire grunde : 
a) Det skal sikre, at mineralforekomsterne og de basale 
landbrugsprodukter udnyttes på stedet. 
b) Det skal opveje faldet i beskæftigelsen inden for 
landbruget, som følge af rationaliseringsbestræbel-
serne her gennem skabelsen af nye arbejdspladser 
inden for den sekundære sektor. 
c) Det bør fremme en industriel udvikling, der i 
højere grad imødekommer middelhavstredjelan-
denes hjemmemarkedsbehov og ikke gør dem for 
afhængig af eksportmulighederne, især til Fælles­
skabet. 
d) Det bør gøre de pågældende landes produktsam­
mensætning mere komplementære i forhold til 
deres traditionelle leverandører af industrivarer. 
38.1. Både i produktions- såvel som i afsætnings­
leddet er det væsentligt at etablere »joint ventures« 
mellem EF-virksomheder og virksomheder i middel­
havsområdet, især små og mellemstore virksomheder 
og kooperativer. Middelhavstredjelandene bør bidrage 
hertil ved at forbedre klimaet for EF-investeringer. 
38.2. EF-medlemsstaterne kunne gøre det lettere at 
indgå disse joint yentures, hvis de harmoniserede deres 
bestemmelser over for de forskellige middelhavstredje-
lande og søgte at overvinde eventuelle politiske hin­
dringer. 
Multilateralt samarbejde 
39. Kommissionen henstiller, at de økonomiske 
beslutningstagere regelmæssigt træffer samordnede 
foranstaltninger for at undgå overskudsproduktion især 
af »følsomme industri- og landbrugsproduker«, hvilket 
Udvalget kan tilslutte sig. Hvis målet er udstrakt 
udnyttelse af de eksisterende og potentielle naturlige 
og menneskelige ressourcer i middelhavslandene, da 
bør man både øve indflydelse på udbuddet af middel-
havsprodukter (gennem produktionsforbedringer) og 
Bruxelles, den 31. januar 1985. efterspørgslen (ved at øge forbruget heraf og forbedre 
afsætningsmulighederne i tredjelande). 
Finansielt samarbejde 
40. Udvalget konstaterer, at Kommissionens forslag 
afspejler de aktuelle økonomiske vanskeligheder i EF. 
Private EF-virksomheders investeringer i middelhavs-
tredjelande, især inden for områder som levnedsmid­
delforarbejdning, medicinsk og farmaceutisk udstyr, 
udnyttelse af naturlige og turistmæssige ressourcer osv., 
hvilket er strategisk vigtige områder i forbindelse med 
udviklingssamarbejdet, kunne spille en yderst positiv 
rolle for de berørte befolkningers økonomi og leveni­
veau. Dette kunne også virke som et boldværk imod 
konkurrencen fra amerikanske og japanske multinatio­
nale selskaber på disse markeder. 
Konklusion 
41. Det økonomiske og sociale Udvalg mener, at den 
indbyrdes afhængighed mellem middelhavslandenes 
og Fællesskabets økonomier nødvendiggør, at sidst­
nævnte erkender situationen og hurtigt træffer beslut­
ninger, der resulterer både i Spaniens og Portugals 
medlemskab af EF og konsolideringen af handelsfor­
bindelserne og andre former for samarbejde med 
middelhavslandene. Dette kræver en rammeaftale, 
hvori man søger at sikre de berørte partnerlandes 
afsætningsmuligheder, hvilket er nødvendigt for deres 
udvikling og deres fortsatte køb af varer i 
Fællesskabet! Udgifterne hertil skal udredes af Fælles­
skabet, bl.a. for at undgå at kun landbrugerne og især 
landbrugerne i middelhavsområdet betaler prisen 
herfor. Denne rammeaftale bør udarbejdes i samråd 
med ansøgerlandene, før de nuværende tiltrædelsesfor­
handlinger med EF afsluttes. Dette bør dog på ingen 
må forhale disse. 
42. Sluttelig håber Udvalget at kunne vende tilbage 
til forbindelserne med middelhavstredjelandene i 
sammenhæng med udvidelsen for mere indgående at 
analysere de særlige problemer, der rejser sig for visse 
lande, for hele middelhavsområdet og for Fællesskabet. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 87/19 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastet ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag til udtalelsen fra Afdelingen for forbindelser med tredjelande, der blev 
indgivet i henhold til forretningsordenens bestemmelser, forkastedes af Udvalget under forhandlin­
gerne. 
Følgende indsættes som nyt punkt 40 : 
»For at undgå at vække falske forhåbninger blandt middelhavslandene med hensyn til rækkevidden af 
en sådan lovgivning er det efter Udvalgets opfattelse nødvendigt at henlede forhandlingsparternes 
opmærksomhed på, at Det europæiske Fællesskab er underlagt begrænsninger i sin handlefrihed, også 
ud over hvad der vil resultere af den forestående udvidelse med Portugal og Spanien. Disse begræns­
ninger beror på den fælles landbrugspolitik og på faktorer som den stramme budgetforvaltning, de 
begrænsede finansressourcer og handelsmæssige forpligtelser over for ikke-medlemslande.« 
Resultatet af afstemningen 
Stemmer for: 4, Stemmer imod: 49, Hverken for eller imod : 24. 
Udtalelse om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsaf­
gifter — Det fælles merværdiafgiftssystem : En fælles ordning for visse goder, der 
definitivt er belastet med merværdiafgift, og som en endelig forbruger i en 
medlemsstat indfører fra en anden medlemsstat 
(85/C 87/07) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 7. august 1984 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 100 at anmode om Dét økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det nævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Afdelingen for økonomiske og finansielle anliggen­
der, som udpegede Luigi Della Croce til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 22. 
januar 1985. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 223. plenarforsamling, den 30. januar 
1985, uden stemmer imod og med 1 stemme hverken for eller imod, følgende udtalelse : 
1. Generelle betragtninger 
Kommissionens forslag til 16. momsdirektiv er et led i 
_ harmoniseringen af merværdiafgiftssystemerne. 
Forslaget supplerer det 6. momsdirektiv og Domsto­
lens retspraksis. 
I det 16. momsdirektiv foreslås dobbeltbeskatningen 
afskaffet, hvorved situationen forbedres for private, som erhverver brugte ting i en anden medlemsstat, og 
for personer, som flytter fra én medlemsstat til en 
anden. 
Udvalget glæder sig over dette forslag, som ganske 
givet vil forbedre handelen inden for Fællesskabet og 
mobiliteten mellem medlemsstaterne, og det anmoder 
Kommissionen om at fortsætte sine bestræbelser med 
henblik på at forbedre det foreslåede direktiv på 
grundlag af de indvundne erfaringer.