UDTALELSE FRA KOMMISSIONEN i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, litra c), om Europa-Parlamentets ændringerne til Rådets fælles holdning vedrørende forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV PÅ SELSKABSRETTENS OMRÅDE VEDRØRENDE OVERTAGELSESTILBUD OM ÆNDRING AF KOMMISSIONENS FORSLAG i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2

1995/0341 (COD)

UDTALELSE FRA KOMMISSIONEN i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, litra c), om Europa-Parlamentets ændringerne til Rådets fælles holdning vedrørende forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV PÅ SELSKABSRETTENS OMRÅDE VEDRØRENDE OVERTAGELSESTILBUD

1. Procedure

Kommissionen vedtog den 19. januar 1989 det første forslag til Rådets trettende direktiv på selskabsrettens område vedrørende overtagelsestilbud (COM(88) 823 endelig - SYN 0186) [1].

[1] EFT C 64 af 14.3.1989, s. 8; med begrundelse, Suppl. 3/89 - EF-Bull.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 27. september 1989 [2]. Europa-Parlamentet afgav udtalelse den 17. januar 1990 [3].

[2] EFT C 298 af 27.11.1989, s. 56.

[3] EFT C 38 af 19.2.1990, s. 41.

Kommissionen vedtog den 10. september 1990 et ændret forslag, hvor der var taget hensyn til disse to udtalelser (COM(90) 416 endelig - SYN 0186) [4].

[4] EFT C 240 af 26.9.1990, s. 7; med begrundelse, KOM(90) 416 endelig - SYN 0186.

Kommissionen forelagde det andet forslag til trettende direktiv på selskabsrettens område vedrørende overtagelsestilbud for Rådet og Europa-Parlamentet den 8. februar 1996 (COM(95) 655 endelig - 1995/0341 COD) [5].

[5] EFT C 162 af 6.6.1996, s. 5; med begrundelse, KOM(95) 655 endelig.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 11. juli 1996 [6]. Europa-Parlamentet afgav udtalelse ved førstebehandlingen den 26. juni 1997 [7] og godkendte forslaget med stort flertal, idet det dog foreslog 20 ændringer.

[6] EFT C 295 af 7.10.1996, s. 1.

[7] EFT C 222 af 21.7.1997, s. 20.

Kommissionen fremsendte den 11. november 1997 Rådet og Europa-Parlamentet et ændret forslag til direktiv, hvor der er taget hensyn til de fleste af Parlamentets foreslåede ændringer og til ønskerne fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [8].

[8] EFT C 378 af 13.12.1997.

Rådet vedtog med enstemmighed en fælles holdning den 19. juni 2000.

Kommissionen accepterede denne fælles holdning den 26. juli 2000.

Rådets fælles holdning og Kommissionens udtalelse blev fremsendt til Europa-Parlamentet den 7. september 2000.

Europa-Parlamentet holdt afstemning ved andenbehandlingen den 13. december 2000, hvor den fælles holdning blev godkendt med 15 ændringer.

I denne udtalelse tager Kommissionen stilling til Europa-Parlamentets foreslåede ændringer i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, litra c).

2. Formålet med direktivet

Udkastet til rammedirektiv opstiller visse grundlæggende, fælles principper for gennemførelse af overtagelsestilbud, idet det er medlemsstaternes ansvar at fastsætte mere detaljerede regler for anvendelse heraf. Der er to væsentlige formål hermed:

- at harmonisere de nationale ordninger vedrørende overtagelsestilbud, navnlig for så vidt angår procedurens gennemsigtighed, med henblik på at lette omstruktureringer i Europa

- at sikre en ækvivalent beskyttelse i hele EU af minoritetsinteresser i tilfælde af ændringer i kontrollen med selskabet, bl.a. ved at indføre et krav om obligatorisk tilbud vedrørende alle resterende aktier.

3. Kommissionens udtalelse til Europa-Parlamentets ændringer

Parlamentet vedtog ved andenbehandlingen 15 ændringer til Rådets fælles holdning.

Kommissionen har fastholdt tre af disse ændringer samt en del af en anden ændring, men forkastet de øvrige.

3.1. Ændringer, som Kommissionen har fastholdt

Ændring 7 har til formål at ændre artikel 4, stk. 5, i den fælles holdning for at begrænse dispensationer ved at udelade «i visse bestemte tilfælde».

Kommissionen kan acceptere denne ændring af hensyn til klarheden i direktivet.

Ændring 14 har til formål at tilføje litra la) til artikel 6, stk. 3, for i tilbudsdokumentet at præcisere, «hvilken lovgivning der gælder for de aftaler mellem tilbudsgiveren og indehavere af kapitalandele i et målselskab, der tager udgangspunkt i tilbuddet».

Kommissionen kan acceptere denne ændring, som ikke ændrer ånden i direktivet.

Ændring 18 har til formål at ændre artikel 15, stk. 1, for at begrænse fristen for efterkommelse af direktivet til to år.

Kommissionen kan acceptere denne ændring, som svarer til det oprindelige forslag.

Ændring 20, første del, har til formål at ændre artikel 9, stk. 1, litra a), for at forlænge anvendelsen af «princippet om neutralitet», så snart målselskabets ledere gennem et hvilket som helst medium erfarer, at der foreligger et tilbud.

Kommissionen kan acceptere denne ændring, som styrker det pågældende princip.

3.2. Ændringer, som Kommissionen har forkastet

3.1.1. Ændringer af betragtning og definitioner

Ændring 1 medfører to ændringer i betragtning 5: bortfald af ordene «med minoritetsinteresser», der bestemmer de indehavere af kapitalandele, der skal beskyttes, og bortfald af de to sidste sætninger, der refererer til en overgangsperiode.

Kommissionen kan ikke acceptere denne ændring i sin helhed, fordi den første ændring vil kunne forandre meningen med direktivet, og den anden ændring ikke er berettiget, da de pågældende to sætninger vedrører artikel 5, stk. 3, som ikke bortfalder.

Ændring 2 medfører to ændringer i artikel 2, litra a), med på den ene side bortfald af ordet «offentligt», der bestemmer det tilbud, som direktivet omhandler, og på den anden side bortfald af ordene «kan være enten obligatorisk eller frivilligt» og «følge efter ... eller... », hvorved der sker en begrænsning af de tilbudstyper, som direktivet omhandler.

Kommissionen kan ikke acceptere denne ændring i sin helhed, da den dels ville ændre direktivets anvendelsesområde, der, som titlen angiver, kun vedrører offentlige tilbud, men alle offentlige tilbud, såvel obligatoriske som frivillige, og dels ville fjerne enhver præcisering af denne definition.

Ændring 3 supplerer artikel 2, litra e), for at udvide direktivets anvendelsesområde til at omfatte værdipapirer, hvortil der som følge af deres konvertering kan være knyttet stemmerettigheder.

Kommissionen kan ikke acceptere denne ændring, selvom det er en interessant ide, idet de praktiske konsekvenser er vanskelige at overskue og ligger ud over de nuværende muligheder for kontrol af markederne.

3.1.2. Ændringer, som gør direktivet mere klart.

Ændring 8 har til formål at ændre artikel 5, stk. 1, og tilføjer dels en definition af «rimelig pris» og dels en pligt til kontant betaling i tilfælde af overtagelse af over 5% af aktierne.

Kommissionen kan ikke acceptere denne ændring af følgende årsager. For prisens vedkommende er det på trods af to års forhandlinger ikke lykkedes for medlemsstaterne at vælge en mere præcis definition blandt de forskellige definitioner, der anvendes i de forskellige medlemsstater, fordi de ikke har kunnet beslutte, hvilken af definitionerne der ville være den bedste for samtlige medlemsstater. Det anses derfor at være mest fornuftigt at overlade denne definition til de kompetente tilsynsmyndigheders vurdering. Parlamentet er imod denne holdning, men har ikke påvist, hvordan deres definition skulle være bedre end en anden. For den kontante betalings vedkommende er der intet belæg for den foreslåede ordning.

3.1.3. Ændringer, som bidrager med nye ideer.

Ændring 12 har til formål at indføre en ny artikel 5a, ifølge hvilken tilbudsgiverens stilling konsolideres.

Kommissionen kan ikke acceptere denne ændring, selvom ideen er interessant, fordi den ikke kun vedrører området for overtagelsestilbud, men mere bredt selskabernes virksomhed. Denne idé ville snarere kunne tages op inden for rammerne af en ændring af selskabsretten.

3.1.4. Ændringer, der vedrører arbejdstagernes rettigheder.

Ændring 4 har til formål at ændre artikel 3, stk. 1, litra b), således at arbejdstagerne i målselskabet eller deres repræsentanter kan deltage i beslutningstagningen om tilbuddet. Ændring 15 har til formål at ændre artikel 6, stk. 4, således at arbejdstagerne i målselskabet eller deres repræsentanter også får de informationer, som tilsynsmyndighederne skal have.

Kommissionen kan ikke acceptere disse ændringer, fordi de ikke hører hjemme i disse bestemmelser. I det første tilfælde er det kun indehavere af kapitalandele, der kan træffe beslutning om at sælge deres kapitalandele; det er altså kun dem, der berøres af denne bestemmelse. I det andet tilfælde er der tale om en ordning, der er indført for at sikre, at de myndigheder, der skal føre tilsyn med foranstaltningen, forsynes med oplysninger; det er altså kun dem, der berøres af denne bestemmelse.

Ændring 5 har til formål at supplere artikel 3, stk. 1, litra c), med en liste over «interesser», der skal tages hensyn til. Ligeledes har ændring 13 til formål at supplere artikel 6, stk. 3, litra h), med en liste over, hvilke oplysninger der skal gives.

Kommissionen kan ikke acceptere disse ændringer af følgende årsager: en altfor detaljeret liste hører ikke hjemme i et rammedirektiv, og desuden er der også altid risiko for at listen ikke er udtømmende. Endvidere er formålet med dette direktiv en harmonisering af selskabsretten, hvor ændring 13 snarere refererer til arbejdsretten, som allerede reguleres af andre direktiver (jf. navnlig Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter, EFT L 61 af 5.3.1977, s. 26; Rådets direktiv 94/45/EF af 22.9.1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne, EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64; Rådets direktiv 98/59/EF af 20.7.1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser, EFT L 225 af 12.8.1998, s. 16; Rådets direktiv 91/533/EØF af 14. oktober 1991 om arbejdsgiverens pligt til at underrette arbejdstageren om vilkårene for arbejdskontrakten eller ansættelsesforholdet, EFT L 288 af 18.10.1991, s. 32).

Ændring 20, tredje del, tilføjer i artikel 9, stk. 1, litra b), at udtalelsen fra arbejdstagernes repræsentanter skal vedføjes.

Kommissionen kan ikke acceptere denne ændring af samme årsager som anført i ovenstående afsnit.

3.1.5. Principændringer.

Ændring 16 har til formål at ændre artikel 7 på tre punkter: 1) fristen for accept af tilbuddet må ikke være længere end tre måneder i stedet for ti uger; 2) sidste sætning i stk. 1, der omhandler mulighed for at forlænge denne periode, er udeladt; 3) ifølge stk. 2 skal der kun være mulighed for forlængelse i et tilfælde, nemlig i tilfælde af konkurrerende overtagelsestilbud.

Kommissionen kan ikke acceptere denne ændring i sin helhed, fordi formuleringen i den fælles holdning er resultatet af et vanskeligt kompromis, hvor det var nødvendigt at undgå at hæmme de berørte selskabers virksomhed så vidt muligt og samtidigt tage hensyn til procedurerne, som i nogle tilfælde kunne tage længere tid, især i Det Forenede Kongerige. At begrænse undtagelsestilfældene er ikke berettiget, især ikke når det drejer som om indkaldelse til en generalforsamling; eftersom indkaldelse til en generalforsamling kan være en lang og omstændelig procedure, forekommer denne mulighed for undtagelse at være fuldkommen berettiget-

Ændring 20, anden del, har til formål at ændre artikel 9, stk. 1, for at tilføje en forpligtelse til at indhente tilladelse ligeledes af «tilsynsrådet» (for så vidt som det findes) til at træffe afværgeforanstaltninger.

Kommissionen kan ikke acceptere denne ændring, fordi det tilsynsråd, der findes i visse selskaber, er et direktions- eller bestyrelsesorgan, der som de øvrige ledere er underlagt «princippet om neutralitet».

Ændring 17, anden del, har til formål at tilføje stk. 2a til artikel 9 for at indføre en liste over andre tilfælde, hvor tilsynsmyndighederne eller domstolene kan give tilladelse til afværgeforanstaltninger.

Kommissionen kan ikke acceptere denne ændring af følgende årsager: 1) dette er i modstrid med ånden i bestemmelsen, ifølge hvilken det kun er aktionærerne, der kan træffe afgørelse om selskabets skæbne; 2) tilsynsmyndigheden skal agere som voldgiftsinstans og skal ikke tage parti mellem to selskaber; 3) at inddrage domstolene kan medføre uholdbare forsinkelser for alle tilbudsparterne, og det bør undgås.

4. Konklusion

I medfør af EF-traktatens artikel 250, stk. 2, ændrer Kommissionen sit forslag som anført ovenfor.

Kommissionen håber, at Rådet og Europa-Parlamentet vil kunne nå til enighed, således at dette direktiv, som de europæiske selskaber og de finansielle markeder har ventet så længe på, kan vedtages uden yderligere forsinkelse.