DA Den Europæiske Unions Tidende C 219/12

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

2013/C 219/09

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ANSØGNING OM ÆNDRING

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (2)

ANSØGNING OM ÆNDRING I HENHOLD TIL ARTIKEL 9

»LIQUIRIZIA DI CALABRIA«

EF-Nr.: IT-PDO-0105-01090-07.02.2013

BGB ( ) BOB ( X )

1. Afsnit i varespecifikationen, som berøres af ændringen

—  Produktets betegnelse —  Varebeskrivelse — ☒ Geografisk område —  Bevis for oprindelse —  Produktionsmetode —  Tilknytning —  Mærkning —  Krav i nationale bestemmelser —  Andet (angives nærmere)

2. Type af ændring

— ☒ Ændring af enhedsdokument eller resuméark —  Ændring af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB, for hvilken hverken enhedsdokumentet eller resuméet er offentliggjort —  Ændring af en varespecifikation, hvor der ikke kræves ændring af det offentliggjorte enhedsdokument (artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 510/2006) —  Midlertidig ændring af varespecifikationen, fordi de offentlige myndigheder har indført obligatoriske sundheds- eller plantesundhedsforanstaltninger (artikel 9, stk. 4, i forordning (EF) nr. 510/2006)

3. Ændring(er)

Geografisk område

Kommunen Castrovillari i regionen Cosenza, som ved en fejl blev udeladt, da varespecifikationen blev udarbejdet, er blevet tilføjet under det geografiske område, der er defineret i varespecifikationen. Som de andre kommuner, der er nævnt i varespecifikationen, har kommunen Castrovillari de miljøforhold og lokale traditioner, der kræves til produktion af produktet med den beskyttede oprindelsesbetegnelse (BOB) »Liquirizia di Calabria«. En del af Castrovillari ligger på Sibari-sletten og grænser op til kommunerne Altomonte, San Lorenzo del Vallo, Spezzano Albanese, Cassano Ionio og Civita, som allerede er anført i varespecifikationen. Desuden har der ifølge historiske kilder været producenter af »Liquirizia di Calabria« i Castrovillari-området siden 1842.

Desuden er der rettet nogle fejl i navnene på visse kommuner i det område, hvor »Liquirizia di Calabria« produceres.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (3)

»LIQUIRIZIA DI CALABRIA«

EF-Nr.: IT-PDO-0105-01090-07.02.2013

BGB ( ) BOB ( X )

1. Navn

»Liquirizia di Calabria«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Italien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.8. Andre produkter i bilag I til traktaten (krydderier m.m.)

Kategori 2.4. Brød, wienerbrød, kager, kiks og andet bagværk samt konfekturevarer

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Liquirizia di Calabria« betegner udelukkende frisk eller tørret lakridsrod eller ekstrakt deraf. Lakridsroden skal komme fra dyrket eller vildtvoksende Glychirrhiza glabra (bælgplantefamilien), af sorten »typica«, som i Calabrien benævnes »Cordara«.

Lakridsrod med den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Liquirizia di Calabria« skal have følgende egenskaber, når det bringes i handelen:

Frisk rod: — Farve: strågul — Smag: sødlig, aromatisk, intens og vedvarende smag — Vandindhold: mellem 48 % og 52 % — Glycyrrhinsyreindhold: mellem 0,60 % og 1,40 %

Tørret rod: — Farve: fra strågul til okkergul — Smag: sødlig, frugtagtig og en smule astringerende — Vandindhold: mellem 6 % og 12 % — Glycyrrhinsyreindhold: mellem 1,2 % og 2,4 %

Rodekstrakt: — Farve: brændt jordbrun til sort farve — Smag: sødlig-bitter, aromatisk, intens og vedvarende — Vandindhold: mellem 9 % og 15 % — Glycyrrhinsyreindhold: mellem 3 % og 6 %.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse)

—

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Samtlige trin i produktionsprocessen fra dyrkning til høst samt tørring og forarbejdning skal finde sted inden for det afgrænsede område, som er beskrevet i punkt 4.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.

»Liquirizia di Calabria« BOB sælges i pakninger af karton, glas, metal, keramik, polypropen eller HD-polyethylen og alle materialer, som er tilladt ifølge gældende lovgivning om emballering af levnedsmidler. Emballagerne kan veje mellem 5 g og 25 kg. Hver emballage skal i alle tilfælde være forseglet på en sådan måde, at forseglingen brydes, hvis pakningen åbnes.

3.7. Specifikke mærkningsregler

Etiketten skal være forsynet med logoet for oprindelsesbetegnelsen, det løbenummer, som tildeles af kontrolorganet, og pakkedato for produktet i enkeltpakningerne. Logoet for benævnelsen »Liquirizia di Calabria« BOB består af en stiliseret, ligesidet rhombe med rette vinkler. Mindstestørrelsen for logoet i sin helhed er i højde og bredde mindst 0,5 cm. Logoet må trykkes i en hvilken som helst farve.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

Produktionsområdet for »Liquirizia di Calabria« omfatter alle de kommuner, der er nærmere angivet i varespecifikationen, hvor planten Glycyrrhiza glabra af sorten »typica«, som i Calabrien benævnes »Cordara«, vokser naturligt eller dyrkes i op til en højde på 650 meter over havet. Dette område afgrænses mod nord af bjergmassivet Pollino, som mod nordøst skråner jævnt ned mod området Rocca Imperiale, og er således adskilt fra regionen Basilicata. Området omfatter Crati-dalens områder, der ligger til venstre og højre for floden, der løber fra syd mod nord og gennem Sibari-sletten munder ud i det Ioniske Hav mod nordøst. På den side, som vender ud mod Det Tyrrenske Hav, indgår fra nord til syd områderne mellem kommunerne Falconara Albanese og Nicotera. På den side, som vender ud mod det Det Ioniske Hav, indgår fra nord de områder, der grænser op til Sibari-sletten, og den store slette i Crotone-regionen, som når helt ud til Calabriens yderste spids.

5. Forbindelse til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

Produktionsområdet for lakridsrod har historisk set været Calabriens kyst, først og fremmest området omkring kommunerne Villapiana, Cerchiara di Calabria, Cassano Ionio-Sibari, Corigliano Calabro og Rossano (som alle befinder sig på Sibari-sletten), på grund af slettejordernes naturlige beskaffenhed i kraft af deres høje indhold af siliciumforbindelser, indhold af gruspartikler og neutrale pH-værdi. Også i klimatisk henseende har Sibari-sletten, hvor den største produktion af lakridsrod stadig foregår, gunstige betingelser for plantens udbredelse på grund af bjergenes nærhed og fraværet af strømningslinjer for vinden, eftersom de omgivende Pollino- og Sila-bjerge danner en naturlig barriere. Lakridsplanterne vokser naturligt og dyrkes langs kysterne og breder sig over sletterne i kystområdet ved Det Tyrrenske Hav (Lamezia, Falerna, Nocera Tirenese osv.) og ved Det Ioniske Hav (Crotone, Isola Capo Rizzuto, Chiaravalle, Badolato, Roccella Jonica osv.) til bakkeområderne inde i landet. Gennem Calabriens største floders dale breder de sig til bakkerne inde i landet, som havet på grund af bakkernes særlige beskaffenhed har en gunstig indflydelse på. Lakridsroden findes derfor også med samme egenskaber adskillige kilometer fra kysten. Det fremherskende klima er middelhavsklima, som med lange, varme og tørre somre og milde vintre fremmer en jævn spredning af Glychyrrhiza glabra af sorten »typica« (Cordara) i hele det område, der er tale om.

5.2. Produktets egenart

Lakridsrod med den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Liquirizia di Calabria« adskiller sig klart fra lignende sorter, når det gælder fysisk-kemiske egenskaber, ved at indeholde sekundære metabolitter, bl.a. aktivstoffet glycyrrhinsyre, som bestemmer plantens kommercielle og farmakognostiske egenskaber. Den gennemsnitlige procentandel af denne saponin i »Liquirizia di Calabria« er lavere end i sorter og varianter, og det er grunden til, at »Liquirizia di Calabria« er meget efterspurgt på markedet. De senest gennemførte undersøgelser har yderligere fastslået forskellen mellem »Liquirizia di Calabria« og lakridsrod fra andre tilgrænsende områder, hvad angår glycyrrhinsyreindhold, der som nævnt er betydeligt lavere end i rødder fra andre regioner, og det samme gælder sukkerindholdet, som også er lavere.

En anden undersøgelse af den flygtige del har vist, at der er en tydelig forskel i sammensætning mellem »Liquirizia di Calabria« og lakridsrod fra andre dele af Italien og fra andre lande. Endelig har en sammenligning med lakridsekstrakt fra andre lande vist, at »Liquirizia di Calabria« har en anden kvalitets- og kvantitetsmæssig sammensætning, når det gælder fenolforbindelser.

Undersøgelsen viste især, at indholdet af liquiritigenin og iso-liquiritigenin i »Liquirizia di Calabria« er meget lille, og indholdet af licochalcon A er betydeligt. Licochalcon A er fraværende i andre prøver eller forekommer sammen med licochalcon B.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

Calabrien er en region, som i kraft af sin sammensætning og topografi har fuldstændigt unikke egenskaber sammenlignet med alle de øvrige italienske regioner.

Calabrien, der udgør den yderste spids af den italienske halvø, betragtes selv som en aflang og smal halvø, der er omgivet af havet langs kystlinjen på ca. 800 km. Regionen kan i visse henseender sammenlignes med Apulien, men i andre henseender er den helt anderledes. Calabrien er delt på langs i to dele af den høje bjergkæde Appenninerne, et ganske enestående forhold blandt Italiens regioner.

På grund af Calabriens sammensætning og topografi hersker der enestående og karakteristiske biologiske, jordbundsmæssige og klimatiske forhold sammenlignet med resten af halvøen, hvad angår middeltemperaturer, temperaturudsving, fugtighed, nedbørsudbredelse, nedbørsmængde, vind, solskinstimer, solindstråling og dermed jordbundstemperatur. Dette er påvist i stor udstrækning gennem talrige videnskabelige undersøgelser Dette særlige voksested har i århundredernes løb udsat sorten for et stort tilpasningsmæssigt pres og dermed påvirket dens udvikling og været bestemmende for dens sammensætning og egenskaber med hensyn til næringsværdi og aroma. Det har frembragt en specifik kemotype, »Liquirizia di Calabria«.

Denne særlige type lakridsrod er kendetegnende for Calabrien. Den var allerede velkendt i 1600-tallet, fremgår det af talrige dokumenter, bl.a. den berømte »Trattato di terapeutica e farmacologia« (afhandling om behandling og farmakologi), bind I (1903), hvori det anføres, at »… sorten kommer fra Glycyrrhiza glabra (Leguminosae Papilionaceae), som er hjemmehørende i Sydvesteuropa. I visse tilfælde er medicinalplantens rod kendt under navnet Liquirizia di Calabria for at adskille den fra lysere lakridsrod fra Rusland, som kommer fra Glycyrrhiza glandulifera eller echinata, der vokser i Sydøsteuropa«.

Yderligere hedder det i 14. udgave af den berømte Encyclopaedia Britannica (1928), at »… Tilberedningen af saften er et meget udbredt erhverv langs Middelhavets kyst. Men den mest værdsatte kvalitet i Storbritannien er »Made in Calabria« …«.

Den opfattelse, som kommer til udtryk i Encyclopaedia Britannica, bekræftes i en rapport udarbejdet af De Forenede Staters udenrigsministerium med titlen »The licorice plant« (1985).

Betegnelsen »Liquirizia di Calabria« refererer til et komplekst »produkt«, der er et resultat af samspillet mellem naturen og menneskets arbejde, som i århundreder er blevet videreført og er blevet en sand tradition i regionen Calabrien. Dette fremgår af et maleri af Saint-Non fra slutningen af 1700-tallet, »Stato delle persone i Calabria. I concari« (Beskrivelse af Calabriens befolkning. Lakridsproducenter) af Vincenzo Padula (1864), »Piante officinali in Calabria: presupposti e prospettive« (Lægeplanter i Calabrien: oprindelse og fremtidsudsigter) i dokument fra SVIMEZ (forening til fremme af industriel udvikling i Syditalien) (1951): »Pece e liquirizia nei casali cosentini del Settecento: forma d’industrie e forze di lavoro« (Beg og lakrids i landbrug i området Cosenza i 1700-tallet: industrityper og arbejdskraft) af Augusto Placanica (1980), »I »Conci« e la produzione del succo di liquerizia in Calabria« (Produktionssteder og produktion af lakrids i Calabrien) af Gennaro Matacena (1986), »La dolce industria. Conci e liquirizia in provincia di Cosenza dal XVIII al XX secolo« (Den søde industri. Produktionssteder og lakrids i regionen Cosenza fra 1700- til 1900-tallet) af Vittorio Marzi et al. (1991) samt mange andre tekster, som er udgivet i 1700-tallet og frem til i dag.

I anden halvdel af 1700-tallet strakte udbredelsen af lakridsrod sig langs Det Ioniske Havs kyst, navnlig til de nordlige grænser mod Basilicata på den vidtstrakte Sibari-slette, hvor den voksede talrige steder helt ud til Crotone og Reggio Calabria. Men den findes også i stor udstrækning i Crati-dalen, som fra Cosenza går over i Sibari-sletten samt på store områder ved Det Tyrrenske Havs kyst.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006 (4))

Ministeriet har indledt den nationale indsigelsesprocedure ved at offentliggøre ansøgningen om ændring af den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Liquirizia di Calabria« i Gazzetta Ufficiale (det italienske statstidende) nr. 294 af 18. december 2012.

Den konsoliderede udgave af varespecifikationen kan ses på dette websted:

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

eller:

ved at gå direkte til hjemmesiden for ministeriet for landbrug, fødevarer og skovbrug, Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali, (http://www.politicheagricole.it) og klikke på »Qualità e sicurezza« (øverst i skærmens højre side) og herefter på »Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE«.

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

(2) Erstattet af forordning (EU) nr. 1151/2012.

(3) Se fodnote 2.

(4) Se fodnote 2.