P6_TA(2005)0203

Retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker *

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning om forslag til Rådets beslutning om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (KOM(2005)0141 — C6-0111/2005 — 2005/0057(CNS))

(Høringsprocedure)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (KOM(2005)0141) [1],

- der henviser til EF-traktatens artikel 128, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C6—0111/2005),

- der henviser til forretningsordenens artikel 51,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og udtalelse fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A6—0149/2005),

1. godkender Kommissionens forslag som ændret;

2. opfordrer Kommissionen til at ændre sit forslag i overensstemmelse hermed, jf. EF-traktatens artikel 250, stk. 2;

3. opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at følge den tekst, Parlamentet har godkendt;

4. anmoder Rådet om at høre Parlamentet på ny, hvis det agter at ændre Kommissionens forslag i væsentlig grad;

5. pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen.

KOMMISSIONENS FORSLAG | ÆNDRINGER |

Ændring 1

Betragtning 1 a (ny)

| (1 a) De integrerede retningslinjer bør resultere i en mere effektiv gennemførelse af Lissabon-strategien, hvor der er taget behørigt hensyn til den økonomiske politik samt socialog miljøpolitikken. |

Ændring 2

Betragtning 2

(2) Det Europæiske Råd lancerede på sit møde i Lissabon i 2000 en strategi, som var rettet mod bæredygtig økonomisk vækst med flere og bedre arbejdspladser og større social samhørighed, og som havde langsigtede beskæftigelsesmål, men fem år senere er resultaterne blandede. | (2) Det Europæiske Råd lancerede på sit møde i Lissabon i 2000 en strategi, som var rettet mod bæredygtig økonomisk vækst med flere og kvalitativt bedre arbejdspladser og større social samhørighed og inklusion, og som havde opnåelse af fuld beskæftigelse som langsigtet mål, men fem år senere ligger opfyldelsen af disse mål stadig langt ude i fremtiden, og det har vist sig, at det kræver en langt større indsats at nå de fastsatte beskæftigelsesmål inden 2010. |

Ændring 3

Betragtning 3

(3) Forelæggelsen af en integreret pakke af retningslinjer for beskæftigelsen og overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker er et bidrag til omlægningen af Lissabon-strategien om vækst og beskæftigelse. Det er den europæiske beskæftigelsesstrategi, der har den førende rolle i gennemførelsen af Lissabon- strategiens beskæftigelsesmål. | (3) Forelæggelsen af en integreret pakke af retningslinjer for beskæftigelsen og overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker er et bidrag til omlægningen af Lissabon-strategien om bæredygtig udvikling og beskæftigelse, som giver miljødimensionen nye impulser og dermed gør det muligt at opnå de deri fastlagte mål. Det er Lissabon-strategiens beskæftigelsesmål, suppleret med målsætningerne om samhørighed og social inklusion, som sammen med generel ligestilling og princippet om ikke-forskelsbehandling danner grundlaget for den europæiske beskæftigelsesstrategi. |

Ændring 4

Betragtning 4

(4) Som anført i konklusionerne fra Det Europæiske Råds forårsmøde den 22. og 23. marts 2005 skal målene om fuld beskæftigelse, kvalitet i arbejdet, arbejdsproduktivitet og social samhørighed komme til udtryk i klare prioriteter: få flere folk i beskæftigelse og modernisere de sociale beskyttelsessystemer; forbedre arbejdstageres og virksomheders omstillingsevne og arbejdsmarkedernes fleksibilitet; og forbedre investeringen i menneskelig kapital gennem bedre uddannelse og færdigheder. | (4) Som anført i konklusionerne fra Det Europæiske Råds forårsmøde den 22. og 23. marts 2005 skal målene om fuld beskæftigelse, kvalitet i arbejdet, arbejdssikkerhed og -produktivitet og social samhørighed og inklusion komme til udtryk i klare prioriteter: få flere folk i arbejde ved at fremme afgørelser, som bidrager til at forene arbejde og familieliv, og ligestilling; forbedre arbejdstageres beskæftigelsesegnethed og virksomheders organisatoriske omstillingsevne, hvilket vil øge arbejdsmarkedernes fleksibilitet og sikkerhed; fremme social inklusion ved at integrere dårligt stillede arbejdstagere, kvinder, unge og ældre på arbejdsmarkedet og forbedre investeringen i menneskelig kapital gennem bedre uddannelse og færdigheder, idet der lægges særlig vægt på innovation og teknologisk udvikling samt på at åbne op for nye jobområder. Dette vil alt sammen være med til at skabe et solidt grundlag for at modernisere de sociale beskyttelsessystemer og sikre deres bæredygtighed. |

Ændring 5

Betragtning 5

(5) Beskæftigelsesretningslinjerne bør kun gennemrevideres hvert tredje år, og i de mellemliggende år indtil 2008 bør opdateringen heraf være stærkt begrænset. | (5) Beskæftigelsesretningslinjerne bør kun gennemrevideres hvert tredje år; undtagelsesvis vil der kunne foretages en opdatering i de mellemliggende år indtil 2008. |

Ændring 6

Betragtning 6

(6) Beskæftigelseshenstillingerne, der blev vedtaget af Rådet den 14. oktober 2004, er fortsat gyldige som referenceramme. | (6) Beskæftigelseshenstillingerne, der blev vedtaget af Rådet den 14. oktober 2004, er fortsat gyldige som referenceramme og suppleres med dette dokument. |

Ændring 7

Artikel 2

Alle aspekter af retningslinjerne tages i betragtning i medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, og der rapporteres herom i de nationale Lissabon-programmer, der indsendes hvert år. | Alle aspekter af retningslinjerne, der fortolkes bredt og således omfatter de vigtige aspekter i social- og beskæftigelsespolitikken, tages i betragtning i medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, og der rapporteres om deres gennemførelse og indvirkning på beskæftigelsen i almindelighed og blandt kvinder og ældre i særdeleshed. |

Ændring 8

Bilag, sektion 1, afsnittet inden retningslinje 16

Det er afgørende at opnå fuld beskæftigelse, og nedbringe arbejdsløshed og erhvervsinaktivitet, ved at øge udbud og efterspørgsel efter arbejdskraft. Det kræver, at det også bliver mere attraktivt at arbejde, at kvaliteten i arbejdet og arbejdsproduktivitetsvæksten forbedres, og at andelen af arbejdende fattige reduceres. Synergien mellem arbejdskvalitet, produktivitet og beskæftigelse må udnyttes fuldt ud. Der skal en målrettet indsats til for at styrke social inklusion, forhindre udstødelse fra arbejdsmarkedet og støtte integration af dårligt stillede på arbejdsmarkedet og for at mindske regionale forskelle med hensyn til beskæftigelse, arbejdsløshed og arbejdsproduktivitet, især i tilbagestående regioner. Hvis der skal gøres fremskridt, er det vigtigt med lige muligheder, bekæmpelse af diskrimination samt kønsmainstreaming. | Det er afgørende at opnå fuld beskæftigelse, og nedbringe arbejdsløshed og erhvervsinaktivitet, ved at øge udbud og efterspørgsel efter arbejdskraft. Det kræver, at det også bliver mere attraktivt at arbejde, samt at kvaliteten i arbejdet og arbejdsproduktivitetsvæksten forbedres, og der dermed bidrages til at gøre den europæiske økonomi mere konkurrencedygtig. Synergien mellem arbejdskvalitet, produktivitet og beskæftigelse må udnyttes fuldt ud. Der skal en målrettet indsats til i form af hensigtsmæssige afgørelser for at styrke social inklusion, forhindre udstødelse fra arbejdsmarkedet og støtte integration af dårligt stillede, kvinder, unge og ældre på arbejdsmarkedet og for at mindske regionale forskelle med hensyn til beskæftigelse, arbejdsløshed og arbejdsproduktivitet, især i tilbagestående regioner. Hvis der skal gøres fremskridt på disse områder, er det vigtigt med lige muligheder, også mellem lovlige indvandrere og ikke-indvandrere, bekæmpelse af enhver form for diskrimination samt kønsmainstreaming. |

Ændring 9

Bilag, sektion 1, afsnittet inden retningslinje 17

En forhøjelse af beskæftigelsesniveauerne er den mest effektive måde at generere økonomisk vækst og fremme socialt rummelige økonomier på og samtidig sørge for et sikkerhedsnet for dem, der ikke er i stand til at arbejde. At anlægge en livscyklustilgang til arbejdet og modernisere de sociale beskyttelsessystemer, så de har tilstrækkelige midler, er finansielt bæredygtige og kan reagere på ændrede behov i samfundet, er så meget desto vigtigere på grund af det forventede fald i antallet af personer i den erhvervsaktive alder. Der må udvises særlig opmærksomhed for at finde en løsning på det vedvarende gab, der er mellem mænds og kvinders beskæftigelse, og på de lave erhvervsfrekvenser for ældre arbejdstagere og unge, jf. den nye generationsoverskridende tilgang. Der må også tages fat om arbejdsløsheden blandt unge, som i gennemsnit ligger på det dobbelte af arbejdsløsheden i almindelighed. Der må skabes sådanne vilkår, at det bliver lettere at nå videre i arbejdet, uanset om der er tale om det første job, tilbagevenden til arbejdet efter orlov eller ønsket at forlænge arbejdslivet. Kvaliteten i arbejdet, herunder løn og andre goder, arbejdsvilkår, jobsikkerhed, adgang til livslang læring og karriereudsigter er af afgørende betydning, ligesom også støtte og incitamenter fra de sociale beskyttelsessystemer. Gennemførelsen af den europæiske ungdomspagt kan være et bidrag til en livscyklustilgang til arbejdet. | Økonomisk vækst skaber mulighed for at forhøje beskæftigelsesniveauerne og er det mest effektive grundlag for en socialøkonomi, som fremmer social inklusion og samtidig sørger for et sikkerhedsnet for dem, der ikke er i stand til at arbejde. At anlægge en livscyklustilgang til arbejdet ved at skabe mulighed for livslang læring og modernisere de sociale beskyttelsessystemer, så de har tilstrækkelige midler, er finansielt bæredygtige og kan reagere på ændrede behov i samfundet, er så meget desto vigtigere på grund af de nye og ændrede behov i samfundet, de nye former for marginalisering, især vold i hjemmet, og det forventede fald i antallet af personer i den erhvervsaktive alder. Der må udvises særlig opmærksomhed og træffes hensigtsmæssige foranstaltninger for at finde en løsning på det vedvarende gab, der er mellem mænds og kvinders arbejde og løn, og på de lave erhvervsfrekvenser for ældre arbejdstagere og unge, jf. den nye generationsoverskridende tilgang. Der må skabes sådanne vilkår, at det bliver lettere at nå videre i arbejdet, uanset om der er tale om det første job, tilbagevenden til arbejdet efter orlov eller ønsket om at forlænge arbejdslivet. Kvaliteten i arbejdet, herunder løn og andre goder, arbejdsvilkår, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, jobsikkerhed, adgang til livslang læring og karriereudsigter er af afgørende betydning, ligesom også støtte og incitamenter fra skattesystemerne og de sociale beskyttelsessystemer. Gennemførelsen af den europæiske ungdomspagt og koordineringen af initiativerne heri kan være et effektivt bidrag til faglig og social integration af de unge, til solidaritet mellem generationerne og til styrkelse af den europæiske økonomis konkurrenceevne på basis af evner, viden og respekt for livets cyklus. |

Ændring 10

Bilag, sektion 1, retningslinje 17

Retningslinje. At anlægge en livscyklustilgang til arbejdet gennem: en fornyet indsats for at åbne veje til beskæftigelsen for unge mennesker og nedbringe arbejdsløsheden blandt dem; en målrettet indsats for at fjerne kønsforskelle med hensyn til beskæftigelse, ledighed og løn; en bedre balance mellem arbejde og privatliv, blandt andet ved at tilbyde børnepasningsmuligheder og pleje til andre pårørende til overkommelige priser; moderne pensions- og sundhedssystemer, som har tilstrækkelige midler, er finansielt bæredygtige og kan reagere på ændrede behov, for for eksempel at støtte erhvervsdeltagelse og længere arbejdsliv, blandt andet i form af passende incitamenter til at arbejde og undgå tidlig tilbagetrækning; støtte til arbejdsvilkår, der er fremmende for aktiv aldring (Integreret retningslinje nr. 17). Se også integreret retningslinje "At værne om økonomisk bæredygtighed" (nr. 2). | Retningslinje. At tilpasse arbejdet til de forskellige livsfaser gennem: en fornyet indsats for at åbne veje til beskæftigelse for unge mennesker og nedbringe ungdomsarbejdsløsheden ved at give de unge en almen og faglig uddannelse af høj kvalitet og tilpasset den enkelte; en målrettet indsats for at bekæmpe forskelsbehandling på arbejdspladsen ved at fjerne kønsforskelle med hensyn til beskæftigelse, ledighed, løn og forfremmelsesmuligheder; fremme beskæftigelsesmulighederne for kvinder, der er ofre for vold i hjemmet; en bedre balance mellem arbejde og privatliv ved at fremme en ligelig fordeling af det familiemæssige ansvar, støtte eneforsørgerfamilier samt satse på smidige arbejdsmodeller både for kvinder og mænd, forældreorlov og navnlig tilbyde børnepasningsmuligheder og pleje til andre pårørende til overkommelige priser i overensstemmelse med målene fastlagt på Det Europæiske Råds topmøde i Barcelona i 2002; moderne og bedre pensions- og sundhedssystemer, som har tilstrækkelige midler, er finansielt bæredygtige og kan reagere på ændrede behov, for for eksempel at støtte erhvervsdeltagelse og frivillig forlængelse af arbejdslivet, blandt andet i form af passende incitamenter til at arbejde og undgå tidlig tilbagetrækning; støtte til arbejdsvilkår, der er fremmende for aktiv aldring, især gradvis og fleksibel tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet (Integreret retningslinje nr. 17). Se også integreret retningslinje "At værne om økonomisk bæredygtighed" (nr. 2). |

Ændring 11

Bilag, sektion 1, afsnittet inden retningslinje 18

Det er vigtigt at lette adgangen til beskæftigelse for jobsøgende, at forebygge ledighed og sørge for, at de, der bliver ledige, fortsat har nær tilknytning til arbejdsmarkedet, og at øge deres arbejdsparathed, hvis erhvervsdeltagelsen skal øges og social udstødelse skal bekæmpes. Det kræver, at barriererne på arbejdsmarkedet bliver nedbrudt, og at der i den forbindelse ydes hjælp til effektiv jobsøgning, at det bliver lettere at få adgang til uddannelse og andre aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, og at det kan betale sig at arbejde, og at arbejdsløsheds- og fattigdomsfælder samt andre fælder, der kan føre til fastlåst erhvervsinaktivitet udryddes. Der må udvises særlig opmærksomhed for at få dårligt stillede ind på arbejdsmarkedet, blandt andet ved at udbygge de sociale ydelser og det sociale system. Forskellen i arbejdsløshed mellem dårligt stillede mennesker og befolkningen i almindelighed og mellem borgere fra tredjelande og EU-borgere er fortsat alt for stor og bør reduceres betydeligt på linje med de nationale mål. At bekæmpe diskrimination, fremme adgangen til beskæftigelse for handicappede og integrere migranter og mindretal er af særlig stor betydning. | Det er vigtigt at lette adgangen til beskæftigelse for jobsøgende, at forebygge ledighed og sørge for, at de, der bliver ledige, fortsat har nær tilknytning til arbejdsmarkedet, og at øge deres arbejdsparathed, hvis samfundets deltagelse på arbejdsmarkedet skal øges og social udstødelse bekæmpes. Det kræver, at barriererne på arbejdsmarkedet bliver nedbrudt, og at der i den forbindelse ydes hjælp til effektiv jobsøgning, at det bliver lettere at få adgang til uddannelse og andre aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, og at det kan betale sig at arbejde, og at arbejdsløsheds- og fattigdomsfælder samt andre fælder, der kan føre til fastlåst erhvervsinaktivitet udryddes. Der må udvises særlig opmærksomhed for at få dårligt stillede ind på arbejdsmarkedet, blandt andet ved at udbygge de sociale ydelser og det sociale system. Forskellen i arbejdsløshed mellem dårligt stillede menne- sker, kvinder, unge og ældre og befolkningen i almindelighed og mellem borgere fra tredjelande og EU-borgere er fortsat alt for stor og bør reduceres betydeligt på linje med de nationale mål. At bekæmpe diskrimination i arbejdslivet, især i forbindelse med adgang til beskæftigelse, faglig uddannelse og forfremmelsesmuligheder samt arbejdsvilkår, fremme adgangen til beskæftigelse for handicappede og integrere indvandrere og mindretal er af særlig stor betydning. |

Ændring 12

Bilag, sektion 1, retningslinje 18

Retningslinje. At sørge for rummelige arbejdsmarkeder for jobsøgende og handicappede gennem: aktive, forebyggende arbejdsmarkedsforanstaltninger, omfattende identifikation af behov på et tidligt tidspunkt, jobsøgningsbistand, vejledning og træning som led i personlige handlingsplaner, de nødvendige sociale instanser, der skal støtte dårligt stillede personers inklusion på arbejdsmarkedet og medvirken til social og territorial samhørighed og til udryddelse af fattigdom; og løbende revision af skatte- og overførselssystemer, herunder forvaltning af og betingelser for ydelser samt sænkning af høje marginale effektive skattesatser, således at det kan betale sig at arbejde og at der sikres et tilstrækkeligt højt socialt beskyttelsesniveau (Integreret retningslinje nr. 18). | Retningslinje. At sørge for åbne arbejdsmarkeder for jobsøgende og dårligt stillede personer, kvinder, unge og ældre gennem: aktive beskæftigelsesfremmende foranstaltninger og præventive foranstaltninger til bekæmpelse af ledigheden, omfattende identifikation af behov på et tidligt tidspunkt, tilvejebringelse af nye beskæftigelsesmuligheder på områder som f.eks. socialog sundhedspleje, miljø og nye teknologier, jobsøgningsbistand, vejledning, efteruddannelse og omskoling som led i personlige handlingsplaner, de nødvendige sociale instanser, der skal støtte dårligt stillede personers inklusion på arbejdsmarkedet og medvirken til social og territorial samhørighed og til udryddelse af fattigdom; fremme af udviklingen af kooperative og frivillige sektorer og løbende revision af skatte- og overførselssystemer, herunder betingelser for og forvaltning af disse, samt sænkning af høje marginale effektive skattesatser, således at det kan betale sig at arbejde og at der sikres og opretholdes et tilstrækkeligt højt socialt beskyttelsesniveau. Der skal gøres en særlig indsats for personer, der lider under en eller anden form for handicap gennem udvikling af politikker, der fremmer beskæftigelsen blandt disse mennesker og skaber et tilgængeligt miljø. Ligeledes skal der gøres en indsats for at fremme fuld social og beskæftigelsesmæssig integration af indvandrere og udrydde racisme, alle former for forskelsbehandling og chikane på arbejdspladsen og i samfundet. (Integreret retningslinje nr. 18). |

Ændring 13

Bilag, sektion 1, retningslinje 19

Retningslinje. At forbedre matchningen af arbejdsmarkedsbehovene gennem: modernisering og styrkelse af arbejdsmarkedsinstitutionerne, især arbejdsformidlingerne; større gennemskuelighed i beskæftigelses- og uddannelsesmuligheder på nationalt plan og europæisk plan for at fremme mobiliteten i hele Europa; bedre foregribelse af færdighedsbehov, mangler og flaskehalse på arbejdsmarkedet; passende styring af økonomisk migration (Integreret retningslinje nr. 19). | Retningslinje. At forbedre styringen af beskæftigelsen gennem: modernisering og styrkelse af arbejdsmarkedsinstitutionerne, især arbejdsformidlingerne; større gennemskuelighed og tilgængelighed i beskæftigelses-, efteruddannelses- og omskolingsmuligheder på nationalt plan og europæisk plan for at reducere tiden mellem jobskift; styrkelse af sprogundervisningen for at fremme mobilitet og udveksling af viden i hele Europa; bedre foregribelse af færdighedsbehov, mangler og flaskehalse på arbejdsmarkedet; passende og hurtig styring af migrationsstrømme i Tampere-dagsordenens ånd (Integreret retningslinje nr. 19). |

Ændring 14

Bilag, sektion 1, retningslinje 19 a (ny)

| Retningslinje. At forebygge sygdomme for at nedbringe lønomkostninger og underskud inden for de offentlige sundhedsvæsner med det formål at nedbringe antallet af førtidspensioneringer som følge af vedvarende invaliditet og antallet af pensioneringer som følge af arbejdsulykker og erhvervssygdomme. (Integreret retningslinje nr. 19a). |

Ændring 15

Bilag, sektion 2, overskrift

At fremme arbejdstageres og virksomheders omstillingsevne og gøre arbejdsmarkederne mere fleksible | At fremme arbejdstageres og virksomheders omstillingsevne og gøre arbejdsmarkederne mere fleksible og sikre |

Ændring 16

Bilag, sektion 2, afsnit 1

Europa må forbedre sin evne til at foregribe, udløse og absorbere økonomisk og social forandring. Det kræver beskæftigelsesfremmende arbejdsomkostninger, moderne former for arbejdstilrettelæggelse og velfungerende arbejdsmarkeder, der tillader mere fleksibilitet og samtidig sikkerhed i beskæftigelsen for at imødekomme både virksomheders og arbejdstageres behov. Det vil også kunne bidrage til at forhindre, at der opstår opdelte arbejdsmarkeder, og nedbringe omfanget af sort arbejde. | Europa må forbedre sin evne til at foregribe, udløse og absorbere økonomisk og social forandring. Det kræver beskæftigelsesfremmende arbejdsomkostninger, moderne former for arbejdstilrettelæggelse, øget livslang læring og velfungerende arbejdsmarkeder, der tillader mere fleksibilitet og samtidig sikkerhed i beskæftigelsen samt giver mulighed for at forene arbejde og privatliv for at imødekomme både virksomheders og arbejdstageres behov. Det vil også kunne bidrage til at forhindre, at der opstår opdelte arbejdsmarkeder, og nedbringe omfanget af ulovligt arbejde. |

Ændring 17

Bilag, sektion 2, afsnittet inden retningslinje 20

I en mere og mere globaliseret økonomi, hvor nye markeder åbner og der hele tiden indføres nye teknologier, bliver både virksomheder og arbejdstagere konfronteret med at skulle omstille sig, og de har muligheden for det. Disse strukturelle forandringer er generelt set fremmende for vækst og beskæftigelse, men de bringer også ændringer med sig, som er til skade for nogle arbejdstagere og virksomheder. Virksomhederne må blive mere fleksible, hvis de skal kunne reagere på pludselige ændringer i efterspørgslen efter deres varer og ydelser, tilpasse sig nye teknologier og hele tiden forny sig for fortsat at være konkurrencedygtige. De skal også imødekomme den stigende efterspørgsel efter kvalitet i arbejdet, der har at gøre med arbejdstagernes personlige præferencer og familiemæssige forhold, og de skal kunne klare en aldrende arbejdsstyrke og færre yngre ansatte. For arbejdstagerne bliver arbejdslivet mere og mere kompleks, efterhånden som arbejdsmønstrene bliver mere forskelligartede og uregelmæssige, og de skal gennem flere og flere omstillinger hele livet igennem. Med økonomier, der ændrer sig hurtigt, og den hertil knyttede omstrukturering, skal de kunne klare nye måder at arbejde på, herunder den stigende udnyttelse af informations- og kommunikationsteknologier og ændringer i deres arbejdsstatus, og være indstillet på livslang læring. Det er også nødvendigt med geografisk mobilitet, hvis de skal have adgang til jobmuligheder mere bredt og i EU som helhed. | I en mere og mere globaliseret økonomi, hvor nye markeder åbner og der hele tiden indføres nye teknologier, bliver både virksomheder og arbejdstagere konfronteret med at skulle omstille sig, og de har muligheden for det. Disse strukturelle forandringer er generelt set fremmende for vækst og beskæftigelse, men de bringer også ændringer med sig, som er til skade for nogle arbejdstagere og virksomheder. Virksomhederne må sættes i stand til at kunne reagere mere fleksibelt på ændringer i efterspørgslen efter deres varer og ydelser, tilpasse sig nye teknologier og vise, at de er i stand til at forny sig for fortsat at være konkurrencedygtige. De bør også være i stand til at imødekomme den stigende efterspørgsel efter øget kvalitet i arbejdet, der har at gøre med arbejdstagernes personlige præferencer og familiemæssige forhold, og de skal kunne klare en aldrende arbejdsstyrke og færre yngre ansatte. For arbejdstagerne bliver arbejdslivet mere og mere komplekst, efterhånden som arbejdsmønstrene bliver mere forskelligartede, og de bliver stillet over for krav om at udføre mange forskellige former for arbejde. Med økonomier, der ændrer sig hurtigt, og den hertil knyttede omstrukturering, skal de klædes på til at kunne klare nye måder at arbejde på, herunder den stigende udnyttelse af informations- og kommunikationsteknologier og ændringer i deres arbejdsstatus, og være indstillet på livslang læring. Det er også nødvendigt med geografisk mobilitet, hvis de skal have adgang til jobmuligheder mere bredt og i EU som helhed. |

Ændring 18

Bilag, sektion 2, retningslinje 20

Retningslinje. At skabe større fleksibilitet og samtidig sikkerhed i beskæftigelsen og begrænse opdelingen af arbejdsmarkedet gennem: tilpasning af arbejdslovgivningen, med eventuel revision af det fleksibilitetsniveau, der tillades i tidsubegrænsede og tidsbegrænsede kontrakter; bedre foregribelse og positiv styring af forandring, herunder økonomisk omstrukturering, især forandringer, der har tilknytning til handelsåbning, således at de sociale omkostninger bringes ned og det bliver lettere at omstille sig; støtte til ændring af erhvervsmæssig status, herunder uddannelse, selvstændig virksomhed, virksomhedsoprettelse og geografisk mobilitet; fremme og udbredelse af innovative, smidige former for arbejdstilrettelæggelse, herunder større sundhed og sikkerhed og flere forskellige aftale- og arbejdstidsordninger, for at forbedre kvaliteten i arbejdet og arbejdsproduktiviteten; omstilling til nye teknologier på arbejdspladsen, en målbevidst indsats for at ændre sort arbejde til normal beskæftigelse (Integreret retningslinje nr. 20). Se også integreret retningslinje "At skabe større sammenhæng mellem makroøkonomiske politikker og strukturpolitikker" (nr. 4). | Retningslinje. At fremme og skabe større fleksibilitet og samtidig sikkerhed i beskæftigelsen og begrænse opdelingen af arbejdsmarkedet ved at fremme af gode relationer på arbejdsmarkedet baseret på uafhængige og repræsentative fagforeninger og bedre information og høring af arbejdstagere gennem: tilpasning og strømlining af arbejdslovgivningen, med eventuel revision af det fleksibilitets- og sikkerhedsniveau, der tillades i tidsubegrænsede og tidsbegrænsede kontrakter; bedre foregribelse og positiv styring af forandring, herunder økonomisk omstrukturering, især forandringer, der har tilknytning til handelsåbning, således at de sociale omkostninger bringes ned og det bliver lettere at omstille sig til de nye realiteter; støtte til ændring af erhvervsmæssig status, herunder uddannelse, selvstændig virksomhed, virksomhedsoprettelse og geografisk mobilitet; fremme og udbredelse af innovative, smidige former for arbejdstilrettelæggelse; effektiv nedbringelse af ulykkesfrekvensen på arbejdspladsen ved at forbedre foranstaltningerne til forebyggelse af arbejdsulykker, især gennem vedtagelse af aftaler på europæisk plan og indførelse af flere forskellige aftaleordninger og mere fleksible arbejdstider, for at forbedre beskæftigelseskvaliteten, arbejdsproduktiviteten og mulighederne for at forene arbejde og familieliv; omstilling til nye teknologier på arbejdspladsen, en målbevidst indsats for at ændre ulovligt arbejde til normal beskæftigelse og bekæmpe den sorte økonomi (Integreret retningslinje nr. 20). Se også integreret retningslinje "At skabe større sammenhæng mellem makroøkonomiske politikker og strukturpolitikker" (nr. 4). |

Ændring 19

Bilag, sektion 2, afsnittet inden retningslinje 21

For at maksimere jobskabelse, opretholde konkurrenceevnen og bidrage til de almindelige økonomiske rammer bør den overordnede lønudvikling være på linje med produktivitetsvæksten i konjunkturforløbet og afspejle arbejdsmarkedssituationen. Det kan også være nødvendigt at forsøge at reducere de indirekte lønomkostninger og revidere skattekilen for at fremme jobskabelse, især for lavtlønsbeskæftigede. | For at maksimere jobskabelse, opretholde konkurrenceevnen og bidrage til de almindelige økonomiske rammer bør den overordnede lønudvikling være på linje med produktivitetsvæksten i konjunkturforløbet og afspejle arbejdsmarkedssituationen. Det er også tilrådeligt at forsøge at reducere de indirekte lønomkostninger og revidere skattekilen for at fremme jobskabelse. |

Ændring 20

Bilag, sektion 2, retningslinje 21

Retningslinje. At sørge for beskæftigelsesfremmende udvikling af løn og andre arbejdskraftomkostninger ved at sørge for de rette rammer for lønaftalesystemer, der fuldt ud respekterer social- og arbejdsmarkedsparternes rolle, og som afspejler forskelle i produktivitet og arbejdsmarkedstendenser på sektorniveau og regionalt niveau; og overvågning og eventuelt revision af strukturen og niveauet for de indirekte lønomkostninger og deres indvirkning på beskæftigelsen, især for lavtlønnede og for dem, der kommer ind på arbejdsmarkedet for første gang (Integreret retningslinje nr. 21). Se også integreret retningslinje "At sørge for, at lønudviklingen bidrager til makroøkonomisk stabilitet og vækst" (nr. 5). | Retningslinje. At sørge for beskæftigelsesfremmende udvikling af løn og andre arbejdskraftomkostninger ved at sørge for og opretholde de rette rammer for lønaftalesystemer, især kolletive forhandlinger, der fuldt ud respekterer social- og arbejdsmarkedsparternes rolle og autonomi, og som afspejler forskelle i produktivitet og arbejdsmarkedstendenser på nationalt plan samt på sektorniveau og regionalt niveau; overvågning og eventuelt revision, i samarbejde med socialarbejdere, af strukturen og niveauet for de indirekte lønomkostninger, herunder først og fremmest bidrag til socialsikringsordninger, samt kontrol med deres indvirkning på beskæftigelsen, især for lavtuddannede, unge arbejdstagere, der kommer ind på arbejdsmarkedet for første gang, ældre, der fortsat ønsker at være erhvervsaktive, og handicappede; og konkrete foranstaltninger med henblik på at udligne de kønsbetingede lønforskelle, herunder en mere effektiv gennemførelse af ligestillingslovgivningen på området ligeløn, udarbejdelse af klare og tidssvarende statistikker og opfølgning af ligestillingsplaner (Integreret retningslinje nr. 21). Se også integreret retningslinje "At sørge for, at lønudviklingen bidrager til makroøkonomisk stabilitet og vækst" (nr. 5). |

Ændring 21

Bilag, sektion 3, retningslinje 22

Retningslinje. At udvide og forbedre investering i menneskelig kapital gennem: udarbejdelse af effektive strategier til livslang læring svarende til de på europæisk plan indgåede forpligtelser, blandt andet passende incitamenter og omkostningsdeling for virksomheder, offentlige myndigheder og enkeltpersoner, navnlig for at opnå en markant nedgang i antallet af elever, der forlader skolen tidligt; øget adgang til erhvervsfaglig grunduddannelse og sekundær og højere uddannelse, herunder lærlingeuddannelse og iværksætteruddannelse; og øget deltagelse i efter- og videreuddannelse gennem hele livet, især for lavtuddannede og ældre arbejdstagere (Integreret retningslinje nr. 22). Se også integreret retningslinje "At udvide og forbedre investering i FoU" (nr. 12). | Retningslinje. At udvide og forbedre investering i menneskelig kapital gennem: udarbejdelse af effektive strategier for livslang læring i samarbejde med social- og arbejdsmarkedsparterne svarende til de på europæisk plan indgåede forpligtelser, blandt andet passende incitamenter og omkostningsdeling for virksomheder, den offentlige sektor og enkeltpersoner; fastlæggelse og programmering af de nødvendige foranstaltninger, især med henblik på at opnå en markant nedgang i antallet af elever, der forlader skolen tidligt; øget adgang til erhvervsfaglig grunduddannelse og sekundær og højere uddannelse, erhvervsfaglig uddannelse på ikke-universitetsniveau, fremme af iværksætterånd på alle uddannelsesniveauer og anvendelse af informationssamfundet og de nye teknologier; øget deltagelse i efter- og videreuddannelse gennem hele livet, især for lavtuddannede arbejdstagere, ældre arbejdstagere, kvindelige arbejdstagere, især når disse vender tilbage til arbejdsmarkedet, og arbejdstagere i små og mellemstore virksomheder; og tilskyndelse til udvekslingsprogrammer for lærere og studerende mellem virksomheder på nationalt plan og mellem medlemsstaterne (Integreret retningslinje nr. 22). Se også integreret retningslinje "At udvide og forbedre investering i FoU" (nr. 12). |

Ændring 22

Bilag, sektion 3, retningslinje 23

Retningslinje. At tilpasse uddannelsessystemerne til nye kompetencekrav gennem: bedre identifikation af erhvervsmæssige behov og nøglekompetencer og foregribelse af fremtidige færdighedskrav; bredere udbud af uddannelsestilbud; udvikling af rammer, der kan forbedre gennemskueligheden af kvalifikationer, anerkendelse heraf og validering af ikke-formel og uformel læring; større tiltrækningskraft, åbenhed og høje kvalitetsnormer i uddannelsessystemerne (Integreret retningslinje nr. 23). | Retningslinje. At tilpasse uddannelsessystemerne til nye kompetencekrav gennem: bedre identifikation af erhvervsmæssige behov og nøglekompetencer og foregribelse af fremtidige færdighedskrav; støtte til et snævrere samarbejde mellem erhvervsliv og uddannelses- og forskningscentre for at skabe de bedste betingelser for innovation blandt europæiske virksomheder; bredere udbud af uddannelsestilbud; udvikling af rammer, der kan forbedre gennemskueligheden af ligeværdige kvalifikationer, anerkendelse heraf og validering af ikke-formel og uformel læring; større tiltrækningskraft, åbenhed og høje kvalitetsnormer i uddannelsessystemerne, herunder systemer tilpasset de specifikke behov hos personer, som er dårligt stillede på arbejdsmarkedet, især kvinder, unge og ældre; og en øget indsats for at tiltrække studerende og videnskabsmænd fra tredjelande (Integreret retningslinje nr. 23). |

Ændring 23

Bilag, sektion 3, afsnittet efter retningslinje 23

Medlemsstaterne skal i deres indsats være særlig opmærksomme på, at der skal sikres en god styring af beskæftigelsespolitikkerne. De bør etablere et bredt partnerskab for forandring ved at inddrage parlamentariske instanser og interessenter, også på regionalt og lokalt niveau. De europæiske og nationale arbejdsmarkedsparter bør spille en central rolle. Medlemsstaterne bør fastlægge forpligtelser og mål, der er på linje med EU's retningslinjer og henstillinger. God styring kræver også gennemskuelighed i allokeringen af administrative og finansielle midler. Efter aftale med Kommissionen bør medlemsstaterne benytte midlerne fra strukturfondene, især Den Europæiske Socialfond, til gennemførelse af den europæiske beskæftigelsesstrategi og rapportere om de tiltag, de iværksætter. Opmærksomheden bør især rettes mod en styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet i medlemsstaterne. | Medlemsstaterne skal i deres indsats være særlig opmærksomme på, at der skal sikres en god styring af beskæftigelsespolitikkerne. De bør etablere et bredt partnerskab for forandring ved at inddrage parlamentariske instanser og samtlige interessenter på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan. Medlemsstaterne og de regionale og lokale aktører bør fastlægge forpligtelser og verificerbare mål, der er på linje med EU's retningslinjer og henstillinger og de specifikke regionale og lokale behov. God styring kræver også gennemskuelighed i allokeringen af administrative og finansielle midler. Efter aftale med Kommissionen bør medlemsstaterne og regionerne benytte midlerne fra strukturfondene, især Den Europæiske Socialfond, til gennemførelse af den europæiske beskæftigelsesstrategi og rapportere om de tiltag, de iværksætter. Opmærksomheden bør især rettes mod en styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet i medlemsstaterne og regionerne. |

[1] Endnu ikke offentliggjort i EUT.

--------------------------------------------------