MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørendeRådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af af europa-parlamentets og rådets afgørelse om fastlæggelse af fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram

1- Baggrund

>TABELPOSITION>

2- Formålet med Kommissionens forslag

Forslaget skitserer de højtprioriterede indsatsområder for miljøet de næste ti år og udgør miljødelen i Fællesskabets strategi for en bæredygtig udvikling. Det viderefører nogle af målsætningerne fra det femte miljøhandlingsprogram, der udløb ved udgangen af 2000, men går videre og indtager en mere strategisk indfaldsvinkel. Det opfordrer til, at alle samfundets dele inddrages og føler, de har ansvar med hensyn til at finde nytænkende, gennemførlige og bæredygtige løsninger på nudagens miljøproblemer.

Der fastlægges i forslaget fire højtprioriterede områder:

* Klimaændring

* Natur og biodiversitet

* Miljø og sundhed

* Naturressourcer og affald.

For at opnå forbedringer på disse områder fastsættes der i det nye program fem strategier:

* Sikre gennemførelse af gældende miljølovgivning

* Integrere miljøhensyn i alle relevante sektorpolitikker

* Arbejde tæt sammen med erhvervslivet og forbrugerne for at finde løsninger

* Sikre borgerne bedre og mere tilgængelige oplysninger om miljøet

* Udvikle en mere miljøvenlig indstilling til arealanvendelse.

Forslaget fremhæver behovet for en mere effektiv gennemførelse, men søger også et bredere publikum ved f.eks. i højere grad at inddrage erhvervslivet, der kun kan vinde ved en bedre miljøpolitik, ved hjælp af nye og nytænkende værktøjer til at imødekomme de meget indviklede udfordringer på miljøområdet. Lovgivning opgives ikke, men der ønskes en mere effektiv anvendelse af lovgivningen samtidig med en større inddragelse i udformningen af politikken.

3- Bemærkninger til den fælles holdning

3. 1 Generel vurdering

Den fælles holdning er et vigtigt skridt fremad i udviklingen af et program, der udstikker de generelle retningslinjer for Den Europæiske Unions miljøpolitik for de næste ti år. I formandsskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Gøteborg erkendtes det, hvor vigtigt det sjette miljøhandlingsprogram er. De tilsluttede sig den tilgang, der var taget i den fælles holdning og erkendte programmets bidrag til strategien for en bæredygtig udvikling og integrationen af miljøhensyn i alle 'Fællesskabets relevante sektorpolitikker', såsom energi og transport.

Artikel 1 og 2 - Emner og målsætninger

Den fælles holdning følger Kommissionens forslag, der fremhæver fire særlig vigtige strategiske udfordringer fremfor et detaljeret arbejdsprogram.

Den fælles holdning fastsætter en frist på 4 år efter programmets vedtagelse til udarbejdelse af gennemførelsesforanstaltningerne. Kommissionen minder institutionerne om, at den generelt er ude af stand til at påtage sig nye arbejdsopgaver til bestemte tidspunkter uden de nødvendige finansielle og humane ressourcer. Kommissionen støtter ikke desto mindre denne indikative frist på grund af dette programs vigtighed, hvad angår opnåelse af miljømålene for bæredygtig udvikling.

Retsgrundlaget for Fællesskabets handlingsprogram på miljøområdet er EF-traktatens artikel 175, stk. 3, der indeholder bestemmelser om fælles beslutningstagning i forbindelse med generelle handlingsprogrammer. Det udløber af denne bestemmelse, at afgørelsen om at vedtage et program er af generel art, og at de nødvendige foranstaltninger til sådanne programmers iværksættelse vedtages gennem supplerende fællesskabsafgørelser. Følgelig udstikker artikel 1 og 2 de brede målsætninger, som skal lede miljøpolitikken og i medfør heraf, integrering og fremskridt i retning af bæredygtig udvikling. Der er ikke indsat nye 'kvantitative mål' i programmet, der bekræfter programmets almene art, da disse skal fastsættes i en efterfølgende fase på basis af de bedste tilgængelige oplysninger. Dette må foregå i samråd med de samarbejdspartnere, der skal yde de resultater, der er nødvendige for at nå målene.

Artikel 3 - innovative instrumenter til at supplere lovgivningen

Der er igen udbredt enighed om, at det er nødvendigt at anvende nytænkende metoder for at imødekomme de miljømæssige mål. Den fælles holdning bekræfter, at der skal tilskyndes til en mere udbredt anvendelse af forskellige værktøjer, herunder lovgivning og fælles regulering.

Artikel 4 - temastrategiernes rolle og art

Kommissionens forslag om at anvende temastrategier, der i hovedtræk er anført i meddelelsen til forslaget til afgørelsen, har fundet positiv genklang som en ny fremgangsmåde til at behandle en række komplekse spørgsmål.

Alle institutioner anerkendte behovet for at definere strategierne på basis af en bred høring med de samfundsøkonomiske partnere, samt at inddrage Rådet og Parlamentet for at sikre den nødvendige politiske opbakning for de foranstaltninger, der vil blive foreslået. Rådet accepterede dog, at det var nødvendigt at give Kommissionen fleksibilitet og at undgå unødig lang proceduremæssig vedtagelse af selve strategierne. For strategiernes vedkommende er den endelige ordlyd at anbefale, at der i givet fald anvendes en afgørelse i medfør af artikel 175 - dvs. hvor emnernes modenhed gør det rimeligt.

Artikel 5 - klimaændringer, bekræftelse af tilgangen

Kommissionens overordnede tilgang, der består i at anerkende konklusionerne fra IPCC [1], men i praksis arbejde mod at nå mindre ambitiøse Kyoto-mål, er blevet bekræftet. De vigtige bidrag fra energi, transport og industri fremhæves igen af Rådet i den fælles holdning.

[1] Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer

Artikel 6 - fremhævelse af genopretning og bevaring

Den fælles holdning lægger i tråd med alle institutioners opfattelse fornyet vægt på behovet for at oprette og gennemføre Natura 2000-nettet med en udvidelse til havområder og til også at omfatte kandidatlandene. Der er lagt større vægt på foranstaltninger til beskyttelse af biodiversitet, f.eks. gennemførelse af CBD [2] -handlingsplaner eller foranstaltninger til at bekæmpe indtrængende fremmede arter.

[2] Konventionen om biodiversitet

Artikel 7 - Sundhed og livskvalitet

Alle institutioner erkender, at det er nødvendigt at lægge større vægt på beskyttelse af folkesundheden, når der udarbejdes miljøpolitik. Dette har følger for nyt arbejde inden for f.eks. kemikalier, pesticider og støj, såvel som for mere traditionelle områder som luft og vand, der hovedsagelig er udfordringer på gennemførelsessiden.

Der er nået til enighed om at det, selv om det er teoretisk ønskeligt, er umuligt at eliminere alle sundhedsrisici. I stedet skal vægten lægges på at minimere virkningerne. Miljøpolitikken bør imidlertid fokusere på at tilskynde til nye, renere og rentable løsninger i f.eks. produktionen og anvendelsen af kemikalier og pesticider i industri og landbrug.

Bymiljøets betydning har fået særlig opmærksomhed i form af et nyt afsnit, der fastlægger en temastrategi for emnet, herunder fremme af effektiv transport generelt og offentlig transport i særdeleshed.

Artikel 8 - Effektiv ressourcestyring og større vægt på forebyggelse af affald

Bæredygtigt forbrug og bæredygtig anvendelse af ressourcer fremhæves i den fælles holdning, der sætter fokus på økoeffektivitet, som kun kan give positive resultater for erhvervslivet/forbrugerne/miljøet. På tilsvarende måde skal fremtidig affaldspolitik tage hensyn til den integrerede produktpolitik, der underbygges ved at fremme genanvendelse og for affald der alligevel produceres skal genvinding og genbrug fremhæves. Med hensyn til mål godkendte Rådet, at affaldsområdet var særlig kompleks, og at forhandlinger om et alment handlingsprogram ikke var rette tid og sted til at fastsætte nye mål. Kommissionen er imidlertid blevet opfordret til at komme tilbage med en række mål i 2002.

Artikel 10 - Bedre udformning af politikken, rapportering og evaluering

Der er bred enighed om, at udformning af miljøpolitik skal moderniseres ved hjælp af nye metoder og teknikker, der inddrager en langt større del af samfundet undervejs. På denne måde er der større sandsynlighed for, at politikken bliver mere realistisk og har større chance for at udvirke forbedringer. Den fælles holdning bekræfter denne fremgangsmåde og gør det klart, at der skal være fuld gennemsigtighed under forløbet, der skal være baseret på klare retningslinjer og fastlagte procedurer, medens der stadig levnes plads til fleksibilitet. Vurdering af miljøpolitiske forslags virkninger og af effektiviteten af igangværende foranstaltninger fremhæves nu, og dette sammen med kravet om at vurdere virkningerne for bæredygtigheden som led i strategien for bæredygtig udvikling udgør et vigtigt skridt fremad.

3.2 Detaljeret vurdering

I det følgende gives en detaljeret analyse af, hvordan Europa-Parlamentets ændringer er blevet indarbejdet i den fælles holdning. Parlamentet vedtog 226 ændringer. Kommissionen har accepteret 30 ændringer i deres helhed, og har accepteret yderligere 92 delvis/eller i princippet. De øvrige ændringer kunne ikke accepteres. Ikke desto mindre er alle ændringer på nær 42 på den ene eller anden måde indarbejdet i den fælles holdning. Kommissionens holdning til alle ændringerne er summarisk anført i bilaget.

A. Parlamentets ændringer, som Kommissionen har accepteret, og som fuldt ud eller delvis er indarbejdet i den fælles holdning

Betragtninger

I betragtning 30 er tilføjet en henvisning til transportpolitikken, som foreslået i ændring 14. Der er i betragtning 15 anført en generel henvisning til adgang til miljøoplysninger og til domstolsafgørelse (ændring 16), og der er i artikel 3, stk. 9, en specifik henvisning til Århus-konventionen. Henvisning til interesseparter, som anført i ændring 261, dækkes ind af betragtning 14 og 33.

Principper og overordnede mål

De væsentligste mål, der tidligere var anført i artikel 2 om mål, er blevet flyttet til de tematiske og almene artikler 5-10 (ændring 26-33). På denne måde giver artikel 2 nu et mere sammenfattet overblik over principper og overordnede mål. Dette svarer desuden generelt til ændring 21, 24, 34, 35, 37, 39 og 40. Mere specifikke henvisninger til jord (35) og økonomiske instrumenter (37) indgår nu henholdsvis i artikel 6, stk. 2 c), og artikel 8, stk. 2, litra i), e).

Strategisk tilgang

Ændring 276 (herunder ændring 44) vedrørende miljølovgivningsudformningens rolle og principperne for en sådan lovgivning (i tråd med dem, der er fastsat i traktatens artikel 174, stk. 2) er indarbejdet i henholdsvis artikel 3, stk. 1 og 2, og artikel 2, stk. 1. Spørgsmålet om erstatning, der ikke omfattes af artikel 174, stk. 2, er imidlertid medtaget i artikel 7, stk. 1, og 7, stk. 2 c), i forbindelse med kemikalier og pesticider. Artikel 3, stk. 2, dækker ligeledes ændring 55 og 62 om gennemførelse såvel som 61 om medlemsstaternes godkendelse, inspektionskontrol og håndhævelse. Den dækker også generelt ændring 57, 58 og 59 om overtrædelser.

Meningen med dele af ændring 69 og 292 om miljøkompetence i virksomheder er behandlet i artikel 3, stk. 5, gennem den strategiske tilgang i forbindelse med bedre samarbejde og partnerskab med virksomheder med henblik på at forbedre deres miljøresultater, herunder også SMV (ændring 74).

Der er nu indsat en generel henvisning til forskning (ændring 54) i artikel 10 d), herunder en henvisning til Fællesskabets rammeprogram (ændring 173).

Artikel 3, stk. 4, udvider henvisningen til markedsbaserede og økonomiske instrumenter, herunder skatter og afgifter, hvorved ændring 75 og dele af ændring 68 er dækket ind. Artikel 3, stk. 5, behandler ændring 72 ved at fremhæve procedurer i tilfælde af manglende overensstemmelse med frivillige aftaler. De øvrige spørgsmål i ændring 68 om ansvar dækkes enten af artikel 3, stk. 8, og de generelle bestemmelser om forureneren betaler, eller i tilfælde af civilt ansvar ligger uden for dette miljøhandlingsprograms anvendelsesområde.

Ideerne indeholdt i ændring 82, 88 og 92 om inddragelse, information og bevidstgørelse omfattes af artikel 3, stk. 9. Medens der tilsvarende ikke er nogen specifik henvisning til inddragelse af lokalsamfund (anvendelse 53), anser Kommissionen dem for omfattet af artikel 3, stk. 6 (offentlige organer), artikel 3, stk. 9 (NGO'er og borgere) og artikel 3, stk. 10 (udveksling af erfaring).

Ændring 96 om tilskyndelse til at anvende regionalplanlægning til fremme af udveksling af erfaringer er blevet indarbejdet i artikel 3, stk. 10. Dette omfatter ligeledes de detaljerede krav i ændring 93, 97, 98 og 101, således at det ikke er nødvendigt specifikt at pege på programmer og områder. Ændring 246 om kombinerede landbrugs- og miljøforanstaltninger genoptager Kommissionens oprindelige forslag og er fortsat afspejlet i artikel 3, stk. 10.

Temastrategier

Der er indsat en ny artikel 4, hvor temastrategien forklares i detaljer. I artiklen udstikkes bestemmelserne for temastrategiernes grundstruktur: formen (en beslutning/afgørelse der giver Kommissionen den nødvendige fleksibilitet), forløbet og behovet for en række foranstaltninger, f.eks. lovgivningsmæssige og ikke lovgivningsmæssige foranstaltninger, frister og rapportering. På denne måde er betingelserne i ændring 20 direkte medtaget.

De almene spørgsmål, der skal behandles i temastrategierne, og som delvis afspejler ændringerne, er nu anført mere detaljeret:

Artikel 6, stk. 2c (ændring 148) - jord

Artikel 6, stk. 2 g) (ændring 157) - havmiljø

Artikel 7, stk. 2c (ændring 188) - pesticider

Artikel 7, stk. 2f - luft

Artikel 7, stk. 2h (ændring 171 og 207) - bymiljø

Artikel 8, stk. 2i (ændring 212 og 213) - ressourceanvendelse og -styring

Artikel 8, stk. 2iii (ændring 217) - affaldsgenvinding

Klimaændringer

Ændring 104 definerer det almene mål med indsatsen inden for klimaændringer og er indarbejdet i artikel 2, stk. 2, første led. Henvisningen til en 50% reduktion inden 2040 i emissioner af drivhusgasser er imidlertid ingen tilføjelse til IPCC-målet med 70% generel reduktion, der er anført i artikel 2. Tallet 50% kan være over- eller underambitiøst, afhængig af udviklingen.

Udtrykkelig henvisning til bestemte sektorer, som der anmodes om i ændring 114, dækkes nu af de mere omfattende sektorbestemte tiltag for energi, transport, industriproduktion og andre sektorer (artikel 5, stk. 2). På tilsvarende måde behandles de specifikke anmodninger i forbindelse med transport (ændring 116, 117, 127, 128, 287), energi (123) og industri (120) i generelle vendinger i artikel 5, stk. 2. Det specifikke fastsatte mål med at nå 18% af bruttoelektricitetsproduktion fra kraftvarme (123) afspejles i artikel 5, stk. 2 ii) d). De øvrige dele af ændring 123, herunder ændrede mål for vedvarende energikilder, og det detaljerede mål for alternativt brændstof (287) er ikke blevet taget i betragtning i dette generelle handlingsprogram. Artikel 5, stk. 2 vi) a) indeholder en henvisning til en passende fællesskabsramme for energiafgifter - fremfor miljøafgifter - og det fremhæves nu i artikel 2, stk. 3, at det er nødvendigt at internalisere miljøomkostninger, hvorved man er gået noget ad vejen til at imødekomme Parlamentets ændringer om fuldstændig internalisering af eksterne omkostninger (ændring 291).

Teknologioverførselsbehovene og arbejde med tredjelande generelt, der blev indført med ændring 251, indgår nu i artikel 5, stk. 5, medens udvidelsesaspekterne af klimaændringer, der er en del af ændring 254, nu behandles i artikel 5, stk. 4.

Biodiversitet

Ændring 133 definerer det generelle mål med indsatsområdet natur og biodiversitet, der er indarbejdet i artikel 2, stk. 2, andet led, og udbygget i artikel 6, stk. 1, i forbindelse med nedgangen i biodiversiteten.

Artikel 6, stk.1, omfatter ligeledes ændring 134 og 136 om beskyttelse af naturmiljøet og jorden, det væsentlige i ændring 137 i forbindelse med Fællesskabets strategi for biodiversitet, ændring 138 om værdifulde landskaber, ændring 140 om genetisk tab og ændring 141 om vand (skønt dette hovedsagelig indgår i artikel 7). Henvisningen i ændring 137 til naturtype- og fugledirektiverne indføres i artikel 6, stk. 2 a).

Artikel 6, stk. 2 a) og g) indeholder nu ændring 142 og 143 om Natura 2000. Den generelle henvisning til beskyttelse af arter, navnlig truede arter, og hensigtsmæssig forskning (ændring 144 og 145) indgår nu i artikel 6, stk. 1 og 2 a).

Der er lagt større vægt på landbrugets rolle med hensyn til naturbeskyttelse og biodiversitet (artikel 6, stk. 2 f)), selv om det ikke er nødvendigt at begrænse foranstaltninger på dette område til revisionen af den fælles landbrugspolitik, der er planlagt i 2003 (ændring 150 og 257). Meningen med ændring 151 om integrerede planer på alle niveauer kan genfindes i den almene gennemførelse af Fællesskabets biodiversitetsstrategi i tråd med subsidiaritetsprincippet (artikel 6, stk. 2 a)). Henvisning til FN's Skovforum (ændring 155) er blevet tilføjet i artikel 6, stk. 2 h).

Parlamentets anmodning om oprettelse af net af grænseoverskridende grønne bælter i Europa (ændring 156) dækkes ind af en almen henvisning til grænseoverskridende samarbejde i artikel 9, stk. 2 i).

Det specifikke mål med ratificering og gennemførelse af Cartagena-protokollen om biosikkerhed (ændring 158) er nu anført i artikel 6, stk. 2 i). Tilsvarende er behovet for at behandle sundhedsbekymringerne ved bioteknologi og genetisk modificerede produkter indsat i denne artikel (ændring 259).

En specifik henvisning til integreret forvaltning af kystområder er anført i artikel 6, stk. 2 g), selv om det er for tidligt at insistere på en lovgivningsramme (ændring 268) i afventning af resultatet af drøftelserne af det forelagte forslag til en henstilling.

Miljø og sundhed og livskvalitet

Ændring 160 om det generelle sigte med indsatsen for miljø, sundhed og livskvalitet er anført i artikel 2, stk. 2, tredje led, undtagen hvad angår specifikt fødevarer og drikkevand.

Ændring 161, 167, 169 og 170 om forståelse af truslerne for miljø og sundhed, vandkvalitet, luftkvalitet og støj er blevet indarbejdet i artikel 7, stk. 1 om målsætningerne.

I artikel 7, stk. 2 a), nævnes nu sundhedsrisici fra elektromagnetiske forureningskilder (ændring 172 og 204), og at sundhedsnormer og grænseværdier skal ajourføres med henvisning også til synergi- og vekselvirkninger ved forskellige forurenende stoffer (ændring 174). Der er ligeledes nævnt større koordinering af forskning (ændring 175), men ikke de specifikke områder, der er foreslået. Disse spørgsmål behandles bedre i forbindelse med det sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling.

Med hensyn til kemikalier er der i artikel 7, stk. 2 b), enighed om, at dem der er årsag til størst bekymring skal underkastes forudgående godkendelse (ændring 179). Som imødekommelse af ændring 289 er der fastsat en frist for en midtvejsrevision med hensyn til ikrafttræden af nødvendige foranstaltninger vedrørende kemikalier. Det nævnes i artikel 7, stk. 2 d), at POP-konventionen skal ratificeres (ændring 182), og der er ligeledes indsat en bestemmelse om ratificering af internationale konventioner i at 9, stk. 2 d) (ændring 181). Ændring 183 om Rotterdam-konventionen er indsat som en redaktionel tilpasning (artikel 7, stk. 2 d)).

Artikel 7, stk. 2 e) om vand indeholder en mere udførlig henvisning til vandrammedirektivet (skønt dette ikke fuldt ud kan gennemføres inden for dette programs tidshorisont - ændring 193), og til badevandsdirektivet (ændring 194).

Artikel 7, stk. 2 g), indeholder nu almene bestemmelser om støjemission, der svarer til ændring 282.

Naturressourcer og affald.

Ændring 278 (første del) definerer det generelle sigte med indsatsen for naturressourcer og affald, og det genfindes i artikel 2, stk. 2, fjerde led, selv om de detaljerede mål ikke er accepteret, da de ikke passer ind i dette generelle handlingsprogram. Målsætningerne med at sikre, at ressourceforbruget ikke overskrider miljøet bæreevne (ændring 37) og minimering af affaldsproduktion og dens farlighed, der er anført i sidste del af ændring 278, er imidlertid indarbejdet i artikel 8, stk. 1.

Artikel 8, stk. 2, litra i), d), indeholder bestemmelser om mere bæredygtige produktions- og udvindingsmetoder, hvilket gengiver ideerne fra ændring 213.

Artikel 8, stk. 2, litra iv, indeholder bestemmelser om lovgivning for emballage og batterier samt bygge- og nedrivningsaffald (ændring 215 og 216).

Internationale spørgsmål

Ændring 226 om multilaterale miljøaftaler og ændring 229 om forsigtighedsprincippet er indarbejdet i artikel 9, stk. 2 h) og f). Det væsentlige i ændring 230 om bæredygtighedsvurderinger af handelsaftaler afspejles nu i artikel 9, stk. 2 g).

Ændring 231 og 232, der ønsker udbygget samarbejde med Rusland og Middelhavs- samt Østersøregionerne, er nu anført i mere generelle vendinger i artikel 9, stk. 2 i).

Udformning af miljøpolitik

Bestemmelser om oplysning, inddragelse og beslutningstagning, emnet for ændring 234 og 237, behandles nu i artikel 3, stk. 3 og stk. 9, om gennemførelse af Århus-konventionen. Udvikling af fælles principper om dialog (ændring 236) omhandles ligeledes i artikel 10 a). Bestemmelser om vurderingsprocedurer (ændring 241) er blevet indarbejdet i artikel 10 c).

Fremhævelse af de strategiske miljøvurderinger (SMV - ændring 238) er nu omhandlet i artikel 3, stk. 3.

Inddragelse af lokale myndigheder og videnskabelige fora er generelt medtaget i artikel 10 og specifikt ved bl.a. at skabe forbindelse til aktører på forskningsområdet (ændring 237 og 240).

Overvågning

Forslaget om at basere midtvejsrevisionen på et omfattende sæt indikatorer (ændring 245) er indsat i artikel 11, stk. 1.

B. De af Parlamentets ændringer, som Kommissionen accepterede, men som ikke er medtaget i den fælles holdning

Strategisk tilgang

Artikel 3, stk. 8

Rådet afslog målet med at have effektiv miljølovgivning på plads i år 2003 (ændring 288).

Artikel 3, stk. 10

Rådet afviste forslaget om udtrykkeligt at henvise til kulturarv og historiske lokaliteter i forbindelse med arealplanlægning (ændring 95).

Klimaændringer

I artikel 5 har Rådet afvist at anføre lokale tilpasningsforanstaltninger, selv om det accepterer kravet om regionale klimaberegninger (ændring 131). Rådet har ligeledes afslået at fastsætte en dato for etablering af en fællesskabsdækkende ordning for emissionshandel (ændring 290).

Natur og biodiversitet

Med hensyn til artikel 6 mente Rådet, at "inkorporering" af miljøkravene i den fælles fiskeripolitik (ændring 152) ikke er passende i et generelt handlingsprogram i medfør af artikel 175. Under alle omstændigheder indeholder traktatens artikel 6 allerede bestemmelser om integrering af miljøhensyn i andre sektorpolitikker.

Miljø og sundhed og livskvalitet

I artikel 7 har Rådet fundet, at den foreslåede henvisning til direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (1996/61/EF) falder uden for det strategiske anvendelsesområde for en artikel om miljø og sundhed og livskvalitet (ændring 279).

Udformning af miljøpolitik

I artikel 10 fandt Rådet henvisningen til kartografiske og geografiske informationssystemer dækket ind af den generelle henvisning til jordovervågningsværktøjer og -applikationer (ændring 243).

C. Ændringer indført af Rådet

Rådet har gjort teksten klarere visse steder. Kommissionen kan acceptere dette for så vidt som den strategiske tilgang ikke ændres væsentligt, og den nye tekst ikke kolliderer med andre tiltag, som Kommissionen skal træffe, såsom rammeprogrammet 2002 - 2006 for forskning og teknologisk udvikling. Rådet indfører hermed noget nyt for at imødekomme visse af Parlamentets ændringer - men som Kommissionen ikke støttede - og disse er anført i parentes i oversigten nedenfor. Der er navnlig en række foreslåede betragtninger, der er indarbejdet i artiklerne.

Betragtninger

I betragtning 5 er indsat en henvisning til forsigtighedsprincippet (ændring 260). Betragtning 29 om affald kombinerer de oprindelige betragtninger 21 og 22 (ændring 12 og 13).

Principper og overordnede mål

Rådet har i artikel 2, stk. 1, anerkendt, at dette program fastlægger rammerne for Fællesskabets miljøpolitik for de næste ti år baseret på behovene for integrering af miljøhensyn og bæredygtig udvikling samt de ledende principper i Fællesskabets miljøpolitik (ændring 22) og som sådan udgør miljøbidraget til Unionens strategi for bæredygtig udvikling (ændring 25). Rådet har imidlertid fulgt den juridiske tjenestes udtalelse om, at traktatens artikel 6 ikke er det rette retsgrundlag for denne afgørelse. Rådet understreger derudover i artikel 2, stk. 4, at der bør være indbyrdes sammenhæng mellem foranstaltninger under dette program og målene for den økonomiske og sociale dimension af bæredygtig udvikling (ændring 23).

Strategisk tilgang

Rådet har indsat bestemmelser (artikel 3, stk. 2, tredje led) om en mere systematisk overvågning af anvendelsen af miljølovgivningen i medlemsstaterne (ændring 4), og nævner i første led at der skal gribes ind over for overtrædelser (ændring 60).

Med hensyn til integrering lægger Rådet særlig vægt på at sikre, at foranstaltninger på de sociale og økonomiske områder er kohærente med dette program (artikel 3, stk. 3, andet led), understreger miljøvurderingers betydning (sjette led - ændring 51) og fremhæver, at dette programs målsætninger tages i betragtning ved fremtidige revisioner af de finansielle overslag (syvende led). Uden at nævne sektorpolitikker enkeltvis henvises der her til målsætninger og tidsfrister (ændring 45). Rådet anfører, at Kommissionens sektorpolitiske tiltag skal afspejle miljøhensynene (tredje led - ændring 7 og 47).

I artikel 3, stk. 4, første led, fokuserer Rådet på reformer af subsidier, der har negative miljøvirkninger, men sætter ingen frist herfor (ændring 263). I artikel 3, stk. 4, fjerde led, indsætter Rådet bestemmelser om integrering af miljøbeskyttelseskrav i forbindelse med standardiseringsaktiviteter (ændring 109). Rådet søger ligeledes at forbedre virksomheders miljøresultater og tilskynder til produktinnovation (artikel 3, stk. 5, femte led).

Artikel 3, stk. 5, omfatter den iboende hensyntagen til miljøet i en integreret tilgang (ændring 70). Her henvises der også til frivillige aftaler (ændring 265).

Hensyntagen til livscyklusaspekter i offentlige indkøb er medtaget i artikel 3, stk. 6 (ændring 78).

Rådet lægger særlig vægt på at fremme integrering i finansieringsinstitutioners aktiviteter, såsom f.eks. Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (artikel 3, stk. 7, tredje led).

Temastrategier

Rådet har angivet at foretrække at temastrategierne tager form af en afgørelse, hvor det findes hensigtsmæssigt, selv om valget klart vil afhænge af emnets modenhed og kontekst (ændring 264). Rådet har i artikel 4 i den fælles holdning skitseret strukturen af de temastrategier, som Kommissionen havde foreslået i sin meddelelse (ændring 2).

Klimaændringer

Rådet anfører, at Kyoto-protokollen skulle træde i kraft i 2002 (ændring 105 og 247), at der bør ske påviseligt fremskridt med hensyn til at nå forpligtelserne i henhold til protokollen i 2005 (ændring 107), og at Fællesskabet bør gøre en indsats for strengere reduktionsmål for den anden forpligtelsesperiode (ændring 108). Rådet giver også bestemmelser om bedre overvågning af medlemsstaternes forpligtelser i henhold til aftalen om den indbyrdes byrdefordeling (artikel 5, stk. 2, litra i), c)).

Rådet bevarer betydningen af vedvarende råmaterialer i forbindelse med brændsels- og energikilder i artikel 5, stk. 2, litra ii) (ændring 9) og med kulstoffattigt brændsel (ændring 248).

Rådet ønsker særlige tiltag til at reducere drivhusgasudledningerne fra bunkerfuel, medmindre Den Internationale Søfartsorganisation vedtager sådanne tiltag inden udgangen af 2003 (artikel 5, stk. 2, litra iii), b)), og fremme af foranstaltninger, hvorved de fulde miljøomkostninger afspejles i transportprisen (artikel 5, stk. 2, litra iii), f)). Denne udvidede del omhandler transportspørgsmål bredt, navnlig effektiv transport (ændring 130) og reduktion af drivhusgasemissioner (ændring 106 og 284).

Rådet har kraftigt udbygget bestemmelserne om klimaændringer til at omfatte kandidatlandene såvel som udviklingslande og lande med overgangsøkonomi, navnlig med hensyn til kapacitetsopbygning og teknologioverførsel (artikel 5, stk. 4 og 5).

Natur og biodiversitet

Rådet har fastsat 2010 som mål for at standse nedgangen i biodiversiteten (artikel 6, stk. 1, første led). Rådet søger ligeledes at fremme bæredygtig anvendelse, produktion og investeringer på dette område, en fordeling af udbyttet fra udnyttelsen af genetiske ressourcer i tråd med konventionen om biodiversitet, samt foranstaltninger til bekæmpelse af invaderende fremmede arter (artikel 6, stk. 2 a), tredje, femte og sjette led).

Afsnittet om ulykker og katastrofer er blevet udvidet til at omfatte søtransport (artikel 6, stk. 2 b)), og udvindingsindustrier (artikel 6, stk. 2 d)) er blevet mål for at reducere deres miljøvirkninger (ændring 222).

Artikel 6, stk. 2 e) tilføjer en henvisning til relevante internationale instrumenter for beskyttelse af landskabelige værdier (ændring 256).

Artikel 6, stk. 2 f), udvider henvisningen til bæredygtig udvikling i landdistrikter under den fælles landbrugspolitik (ændring 50).

Rådet påtænker (artikel 6, stk. 2 h)) større koordinering af skovtiltag, herunder mærkning, foranstaltninger til at bekæmpe handel med illegalt fældet træ og overvejelse af klimaændringers virkninger for skovdrift (ændring 139 og 283).

Den lidt bredere henvisning til genetisk modificerede organismer bygger videre på Kommissionens oprindelige forslag (ændring 159 og 166).

Miljø og sundhed og livskvalitet

Rådet sætter i artikel 7, stk. 1, 2020 som indikativ dato (ændring 180) for at opnå kemisk produktion og anvendelse, der ikke har væsentlige negative virkninger for sundhed og miljø. Rådet indfører også målsætninger for erstatning for farlige kemikalier (ændring 177) og sætter fokus på at reducere pesticiders virkninger for folkesundheden og miljøet (ændring 270).

Der lægges vægt på at finde alternativer til dyreforsøg i forskning og kemiske afprøvningsprocedurer (artikel 7, stk. 2 a) og b)). På kemikalieområdet fremhæves placering hos producenter, importører og brugere af ansvaret for indsigt og risikovurdering heraf (artikel 7, stk. 2 b)), også i produkter (ændring 178), samt international kemikaliestyring (artikel 7, stk. 2 d)).

Rådet har specielt anført, at kemiske stoffer, der anvendes i meget små mængder, udelukkes fra afprøvning, risikovurdering og risikostyringssystemet; dette falder i tråd med Kommissionens tilgang som udstukket i hvidbogen om en strategi for en ny kemikaliepolitik [3].

[3] KOM(2001) 88 af 27.02.2001

Råder har i artikel 7, stk. 2 b), ligeledes lagt særlig vægt på persistente og bioakkumulerende og toksiske stoffer, og stoffer der er meget persistente og meget bioakkumulerende såvel som kendte hormonforstyrrende stoffer (ændring 165), og henviser til offentlighedens adgang til oplysninger om kemikalier (ændring 184).

Hvad pesticider angår, giver Rådet i artikel 7, stk. 2 c), bestemmelser for fuldstændig gennemførelse og vurdering af den gældende lovgivningsrammes effektivitet (ændring 189 og 191). Med hensyn til vand udbygger Rådet i artikel 7, stk. 2 e), forbindelserne til vandrammedirektivet ved at minde om målene for beskyttelse af overflade- og grundvand samt fremme bæredygtig anvendelse (ændring 195) og om målet med at bringe udledninger af skadelige stoffer til ophør (ændring 192 og 277).

Med hensyn til luftkvaliteten, artikel 7, stk. 2 f), vil temastrategien behandle de langsigtede målsætninger med nul overskridelse af kritiske belastninger og niveauer (ændring 168), bidraget fra de overholdte nationale emissionslofter anerkendes (ændring 162), og der opfordres til foranstaltninger vedrørende ozon og partikler ved jorden (ændring 199). Internationale hensyn fremhæves i denne artikel (ændring 200), navnlig overholdelse af Montreal-protokollen om ozonnedbrydende stoffer.

Lokal Agenda 21 (ændring 6, 43, 227 og 239) nævnes i artikel 7, stk. 2 h).

Naturressourcer og affald

Rådet minder om det fastsatte mål med at nå 22% elproduktion fra vedvarende energikilder i 2010 (artikel 8, stk. 1), som skovbrug klart kan bidrage til (ændring 153).

Rådet giver også bestemmelser for vurdering af materiale- og affaldsstrømme (artikel 8, stk. 2, litra i), a)), for mere bæredygtige produktions- og udvindingsmetoder (artikel 8, stk. 2, litra i), d)) i forbindelse med temastrategien for ressourcer.

Med hensyn til affaldsforebyggelse og -styring opfordres Kommissionen til at udarbejde et forslag i 2002 til kvalitative og kvantitative reduktionsmål, der omfatter alt relevant affald, som skal nås i Fællesskabet som helhed i 2010. Andre foranstaltninger vedrører udformning, bevidstgørelse af offentligheden og indikatorer (artikel 8, stk. 2, litra ii)) i forbindelse med affaldsforebyggelsesindsatsen.

Hvad angår affaldsgenvinding, henviser Rådet i artikel 8, stk. 2, litra iii), til producenters ansvar og affaldsbehandling som et led i en temastrategi (ændring 219 og 220)

Internationale spørgsmål

Rådet har udbygget afsnittet om internationale spørgsmål ved at profilere indsatsen på den internationale arena (artikel 9). Dette omfatter større kohærens mellem internationale konventioner og omhandler også udviklingssamarbejde (ændring 228).

Ændring 223 og 233 er redaktionelle og indarbejdet i den fælles holdning.

Udformning af miljøpolitik

Rådet har overtaget ideen (artikel 10 a)) med forbedrede ordninger for at høre interessenterne (ændring 274), medens der i artikel 10 c) nævnes efterfølgende vurdering (ændring 3). Rådet søger at styrke NGO'ers inddragelse i dialogen (artikel 10 b)) (ændring 235) og at sikre (artikel 10 d)), at de prioriterede indsatsområder, der er udpeget i dette program, prioriteres højt i Fællesskabets forskningsprogrammer (ændring 67). Af denne artikel fremgår det imidlertid klart, at de prioriterede indsatsområder også skal tages op i offentlige forskningsprogrammer på nationalt og internationalt plan og ikke kun i Fællesskabets rammeprogram. Rådet har også indført en angivelse af forbindelserne til uddannelses- og undervisningspolitik, så vidt Fællesskabets beføjelser rækker (ændring 73, 81 og 91). Kommissionen opfordres ligeledes til at forelægge et forslag med henblik på at sikre ensartet rapportering af miljødata (artikel 10 f)). Der er i denne artikel også tænkt på at forbedre de oplysninger, der ligger til grund for udformningen af politik (ændring 64).

4- Konklusion

Som angivet ovenfor gør den fælles holdning programmet betydelig klarere. Selvfølgelig er meget af det nye i programmet taget fra Kommissionens meddelelse, der ledsagede forslaget til afgørelse.

Kommissionen havde foreslået et strategisk program, og den fælles holdning følger denne tilgang. De nye mål er allerede fastlagte og accepteret. Der er ligeledes fastsat en generel frist for udarbejdelse af gennemførelsesforslag, men det er undgået at gøre teksten til et detaljeret arbejdsprogram. Sidstnævnte ville ikke være mulig uden afgørelser om budget og ressourcer. Kommissionen er overbevist om, at den fælles holdning nu udgør et ambitiøst, pålideligt og strategisk program med tilstrækkelig veldefinerede forpligtelser til at sikre engagement hos alle parter i programmet, ikke kun på institutionelt plan, men også hos interesseparter på alle niveauer i medlemsstaterne og kandidatlandene.

Kommissionen støtter derfor den fælles holdning, der allerede er blevet taget i betragtning i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Gøteborg. Kommissionen anmoder Parlamentet og Rådet om at sørge for, at programmet vedtages hurtigst muligt, for at alle berørte parter kan tage fat på arbejdet.

AnnexBilag

Kommissionens holdning til Parlamentets ændringer ved førstebehandlingen

Ændringer, som Kommissionen har accepteret i sin helhed

Ændring 14, 21, 26-33, 55, 57, 74, 88, 92, 131, 136, 141, 152, 155, 158, 170, 182, 183, 194, 229, 243, 245, 287 og 289 (30 ændringer).

Ændringer, der er accepteret delvis eller i princippet

Ændring 16, 20, 24, 34, 35, 37, 39, 40, 53, 54, 58, 59, 61, 62, 68, 69, 72, 75, 82, 93, 95, 96-98, 101, 104, 114, 116, 117, 120, 123, 127, 128, 133, 134, 137, 138, 140, 142-145, 148, 150, 151, 156, 157, 160, 161, 167, 169, 171-175, 179, 181, 188, 193, 204, 207, 212, 213, 215-217, 226, 230-232, 234, 236-238, 240, 241, 246, 251, 254, 257, 259, 261, 268, 276, 278, 279, 282, 288 og 290, 291, 292 (92 ændringer).

Afviste ændringer

1, 2, 3, 4,5, 6, 7, 8, 9, 10, 11-13, 22, 23, 25, 36, 41, 42, 43, 44, 45, 47, 48, 50, 51, 56, 60, 63, 64,65, 67, 70, 73, 78, 80, 81, 85, 90, 91, 94, 99, 100, 105, 106, 107-109, 118, 130, 132, 139, 147, 153, 159, 162, 165, 166, 168, 176, 177, 178, 180, 184, 187, 189, 191, 192, 195, 196, 198, 199, 200, 201, 203, 210, 218, 219, 220, 222, 223, 224, 227, 228, 233, 235, 239, 244, 247, 248, 252, 256, 260, 263, 264, 265, 266, 270, 274, 277, 280, 281, 283 og 284 (104 ændringer).

Ændringer, der er anført i bold er i det mindste delvis eller i princippet medtaget i den fælles holdning.