KOMMISSIONENS POLITISKE OPLÆG TIL FREMSENDELSE TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET - På vej mod et fuldmodent partnerskab: fælles interesser og udfordringer i forholdet mellem EU og Kina (Ajourføring af Europa-Kommissionens meddelelser fra 1998 og 2001 om forholdet mellem EU og Kina)

INDHOLDSFORTEGNELSE

Resumé

1. Indledning

2. Forbindelserne mellem EU og Kina: et forhold præget af øget modenhed

3. retningslinjerne for EU's tiltag i 2003 og fremover

3.1. EU og Kina: et fælles ansvar for fremme af den globale styring

3.2. Støtte til Kinas overgang til et åbent samfund, der er baseret på retsstatsprincipperne og respekten for menneskerettighederne

3.3. Fremme af den økonomiske åbning i Kina både indad- og udadtil

3.4. Samarbejdsprogrammet mellem Fællesskabet og Kina - et gensidigt fordelagtigt partnerskab, der fremmer EU's målsætninger

3.5. Tydeliggørelse af EU's profil i Kina

4. Effektivisering af forholdets instrumenter

Bilag 1: Dialogen mellem EU og Kina (oversigt)

Bilag 2: Statistikker over handel og investeringer mellem EU og Kina

Bilag 3: Samarbejdsprogrammet mellem EU og Kina (oversigt)

Resumé

Mange ting har ændret sig i Europa, Kina og resten af verden, siden Kommissionens seneste politiske oplæg, som blev offentliggjort i begyndelsen af 2001. Euroen er nu veletableret, udvidelsen og omfattende reformer står for døren, og EU har påtaget sig nye ansvarsområder, navnlig hvad angår retlige og indre anliggender (RIA), som vil få betydelig indvirkning både inden for EU og på internationalt plan. Udkastet til en europæisk sikkerhedsstrategi fra juni 2003 har til formål at styrke EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og heri anerkendes Kina som en af EU's vigtige strategiske partnere. Kina har indledt en ny og interessant fase i landets sociale og politiske reformproces. Kina spiller også en stadig større rolle på den internationale scene, navnlig i multinationale fora, og øger til stadighed sin betydning for verdensøkonomien takket være landets dynamiske vækstrate og optagelse i WTO. Endvidere har en ny generation af ledere kommet til magten i Beijing og vil for første gang skulle mødes direkte med EU's repræsentanter under topmødet mellem EU og Kina i slutningen af oktober 2003. Samtidig er det nødvendigt for begge parter at tilpasse sig den hurtigt omskiftende situation på den internationale scene, hvor terrorisme, våbenspredning og andre problemstillinger, såsom SARS-truslen, er kommet øverst på dagsordenen. Den sløve verdensøkonomi og de deraf følgende negative protektionistiske tendenser og regionalisering udgør også en potentiel trussel mod global handel og udvikling.

På denne baggrund har EU og Kina en så meget desto større interesse i at samarbejde som strategiske partnere med henblik på at sikre og fremme bæredygtig udvikling, fred og stabilitet. EU og Kina har mange fælles internationale interesser, navnlig den rolle, begge parter ønsker FN skal spille vedrørende fysiske og miljømæssige sikkerhedsforanstaltninger, samt WTO, hvor begge parter har meget at vinde hvad angår øget liberalisering. Der er tale om en anselig vækst i den bilaterale handel, som oversteg 115 mia. EUR sidste år, hvilket gjorde Kina til EU's tredjestørste handelspartner. Regnskabet er dog tydeligt i Kinas favør. Endvidere er virksomheder fra EU vigtige investorer i Kina.

Et gensidigt fordelagtigt samarbejde hvad angår retlige og indre anliggender og inden for videnskabelige og tekniske områder er også øget i de senere år med en række nye aftaler under udarbejdelse, og Det Europæiske Fællesskabs bistandsprogrammer har fortsat et betydeligt omfang.

EU har således en betydelig politisk og økonomisk interesse i at støtte Kinas overgang til et stabilt, velstående og åbent samfund, hvor demokrati-, frihandels- og retsstatsprincipperne råder i fuldt omfang. EU har meget at byde på inden for disse områder blandt andet takket være dets erfaring med at integrere kandidatlandene fra Central- og Østeuropa.

Der bør nu gøres status over dokumentet fra 2001, så der kan tages hensyn til den seneste udvikling og de nye fælles interesser og udfordringer, der ligger forud. Det er også værd at bemærke, at Kina inden længe vil offentliggøre sit eget strategidokument om forbindelserne med EU, som vil være det første af sin slags.

EU's dokument indeholder en evaluering af, hvad der er opnået hidtil, og forslag til ajourføring af EU's egen politik, som skal bidrage til forvaltningen af EU's politik og aktiviteter i de kommende to til tre år. Hvad styring angår, er der fremsat forslag til at forbedre den politiske dialog gennem øget fokusering på de eksisterende instrumenter, som nu omfatter regelmæssige møder på seks vigtige niveauer, samt systematisk at tage globale og regionale forvaltnings- og sikkerhedsmæssige spørgsmål op inden for rammerne af disse instrumenter. Dialogen om ulovlig indvandring bør være mere resultatorienteret, og der bør snarest indgås en aftale om tilbagetagelse af ulovlige indvandrere.

Inden for rammerne af den politiske dialog bør menneskerettighederne også i fremtiden spille en afgørende rolle som bevis på partnerskabets soliditet og som tegn på, at dette område er en integreret bestanddel i bestræbelserne på at sikre reformernes bæredygtighed og stabilitet på lang sigt. For at øge effektiviteten og forbedre resultaterne af den særlige menneskerettighedsdialog mellem EU og Kina, bør denne intensiveres, der bør sættes yderligere fokus på visse nøglespørgsmål, og man bør sikre øget kontinuitet og opfølgning på emner og individuelle sager samt maksimering af synergier med nuværende bilaterale foranstaltninger fra medlemsstaternes side samt øge dialogens synlighed og gennemsigtighed. Endvidere har Kinas endnu spæde civilsamfund en vigtig rolle at spille hvad angår beskyttelse af udsatte gruppers velfærd og rettigheder generelt og afbødning af de negative konsekvenser af reformerne.

I forbindelse med fremme af Kinas økonomiske åbning både indad- og udadtil er prioriteterne defineret som samarbejde med henblik på at sikre, at Doha-udviklingsdagsordenen krones med held, overvågning af, at Kina overholder sine WTO-forpligtelser og hjælp til at gøre dette muligt, samt overvågning af regionale aftaler med henblik på at sikre, at disse er i overensstemmelse med WTO-bestemmelserne. En hurtig undertegnelse af en aftale om "status som godkendt rejsemål" med henblik på at øge den kinesiske turisme i Europa er en topprioritet. Forhandlinger om en toldaftale, der længe er blevet udsat, bør indledes hurtigst muligt.

Støtte til Kinas reformproces og sektorspecifikt samarbejde bør styrkes gennem: igangsættelse af nye dialoger og samarbejde hvad angår intellektuelle ejendomsrettigheder, sanitære standarder, konkurrencepolitik, industripolitik og udvikling af menneskelige ressourcer og gennem styrkelse af eksisterende dialoger og aftaler vedrørende lovgivning om industriprodukter, informationssamfundet, miljø, energi og videnskabeligt og teknologisk samarbejde. Der bør undertegnes nye samarbejdsaftaler om forskning i og fredelig anvendelse af atomenergi og om EU's GALILEO-program.

EU's samarbejdsprogram, som yder støtte til aktiviteter inden for mange af de ovennævnte områder, vil følge målsætningerne i landestrategidokumentet, der blev godkendt i 2002, selv om det nationale vejledende program (NIP) skal justeres i år med henblik på at tage højde for visse operationelle ændringer. Udover det nationale vejledende program vil Kina fortsat i betydelig udstrækning nyde godt af EU's regionale samarbejds- og forskningsprogrammer, hvor nye initiativer f.eks. til SARS-bekæmpelse vil blive igangsat inden længe.

Det Blandede Udvalg EF-Kinas styrende rolle bør styrkes ikke kun hvad angår handel og samarbejde, men også i forbindelse med de forskellige sektorspecifikke dialoger.

Sidst men ikke mindst foreslås det, at der udfoldes yderligere bestræbelser på at øge EU's synlighed i Kina, herunder at EU søger at få en bedre forståelse af den kinesiske mentalitet, anvender nogle få målrettede budskaber samt søger tættere samarbejde med EU's medlemsstater.

Der er tale om en lang og vanskelig proces, men når man ser på partnerskabets dybde og bredde kan det dårligt være anderledes. Hvis den skal krones med held, er det afgørende, at alle parter går fuldt og helt ind for projektet. Hvad EU angår er det afgørende, at der bliver tale om tæt koordinering mellem EU's og medlemsstaternes politik på området, medens Kina må garantere, at alle dele af landets administration deltager i projektet. Med alt hvad der står på spil, er EU overbevist om, at alle parter vil leve op til deres ansvar.

1. INDLEDNING

Dette dokument tager udgangspunkt i Kommissionens meddelelse fra 1998 med titlen "Uddybning af partnerskabet med Kina" [1] og de efterfølgende rådskonklusioner, hvori det understregedes, at EU har en fundamental interesse i at styrke forbindelserne med Kina. Der blev fastlagt nedenstående målsætninger for forbindelserne mellem EU og Kina. EU skal:

[1] KOM (1998) 181.

(i) søge at integrere Kina yderligere i det internationale samfund gennem etablering af en mere effektiv politisk dialog

(ii) støtte Kinas bestræbelser på at etablere et åbent retsstatssamfund, hvori menneskerettighederne overholdes

(iii) bistå Kina med yderligere integration i verdenshandelssystemet og støtte den igangværende økonomiske og sociale reformproces i landet også hvad angår bæredygtig udvikling

(iv) sørge for en bedre udnyttelse af eksisterende europæiske ressourcer

(v) styrke sin profil i Kina.

Kommissionen påtog sig regelmæssigt at aflægge rapport om de fremskridt, der sker med hensyn til at gennemføre forslagene i denne meddelelse. Den første rapport blev offentliggjort i september 2000 [2].

[2] KOM (2000) 552.

I sin meddelelse fra juni 2001 med titlen "EU's strategi over for Kina: implementering af 1998-meddelelsen og fremtidige skridt mod en mere effektiv EU-politik" [3] gennemgik Kommissionen EU's politik over for Kina og udstak retningslinjerne for indsatsområderne på kort og mellemlang sigt med henblik på opfyldelsen af de langsigtede mål, der blev fastlagt i 1998.

[3] KOM (2001) 265.

Under drøftelser i Rådet i foråret 2003 blev det slået fast, at EU's globale og langsigtede mål for forbindelserne med Kina, som de blev fastlagt i 1998, i det store og hele er uændrede, og bør genfremføres over for den nye generation af kinesiske ledere, der overtog magten i marts 2003. Den handlingsplan, der blev fremlagt i meddelelsen fra 2001, har vist sig nyttig med hensyn til at sikre dynamiske relationer mellem parterne og bør nu ajourføres, så der kan tages hensyn til den seneste udvikling i EU, Kina og i verden generelt.

Dette policy-dokument beskæftiger sig med disse mål og gennemgår de fremskridt, der er sket i forbindelse med gennemførelsen af meddelelsen fra 1998 og planen fra 2001 om indsatsområder. Formålet er at sætte yderligere skub i relationerne og bidrage til at sikre en effektiv styring af EU's politik og indsats i de kommende to til tre år, også under hensyntagen til EU's politiske målsætninger i det øvrige Asien, der blev beskrevet i Kommissionens strategi for Asien [4] fra 2001.

[4] "Europa og Asien: strategiske rammer for styrkede partnerskaber", KOM (2001) 469.

Endelig har dokumentet til formål at fremme de igangværende overvejelser i Kina om landets fremtidige politik over for EU, der vil blive fremlagt i et policy-dokument senere på året, og som er det første af sin slags, der vedrører Kinas forbindelser med andre magter. Dette dokument er bevis på den nye betydning Kina tillægger forholdet til EU.

2. FORBINDELSERNE MELLEM EU OG KINA: ET FORHOLD PRÆGET AF ØGET MODENHED

I løbet af det sidste tiår har man været vidne til en dynamisk vækst i relationerne mellem EU og Kina. Relationerne, der tidligere hovedsageligt var begrænset til handel og investeringer samt finansiel og teknisk bistand, har nu udviklet sig, så de dækker en lang række andre områder. Der er blevet etableret en solid, løbende politisk dialog. Der er indgået en række sektorspecifikke aftaler, og andre forhandles der om i øjeblikket. Der er tale om hyppige og ofte institutionaliserede meningsudvekslinger om alt lige fra globale udfordringer, såsom miljøspørgsmål og ulovlig indvandring, over grundforskning, anvendt forskning og teknologisk samarbejde til lovgivningsmæssige rammer inden for økonomiske nøglesektorer. EU's bistand under samarbejdsprogrammet mellem EU og Kina er igen blevet fokuseret på EU's overordnede Kinapolitik. Disse ændringer har medført øget modenhed i relationerne, som har været karakteriseret ved en stadig tættere politisk koordinering inden for mange områder.

Samtidig har forskellige begivenheder, der er indtruffet siden 2001, og som har berørt såvel EU, som Kina samt resten af verden, gjort det nødvendigt med en ajourføring af partnerskabet.

I EU var den vellykkede indførelse af eurosedler og -mønter i begyndelsen af 2002 en milepæl hvad europæisk integration angår, og efter denne bedrift følger snart EU's hidtil mest omfattende udvidelse både hvad angår omfang og diversitet, når 10 nye medlemslande optages i EU pr. 1. maj 2004. Samtidig fortsætter de interne reformer af EU bl.a. med drøftelser om planerne for en EU-forfatning.

På trods af disse interne udfordringer kan EU ikke tillade sig at nøjes med at skue indad. Den interne udvikling i EU er som den europæiske økonomi tæt forbundet med udviklingen i resten af verden. Endvidere forventer verdenssamfundet, at EU indtager en rolle, der svarer til dets størrelse og betydning, ikke kun hvad økonomiske spørgsmål angår, men også med hensyn til den globale sikkerhedssituation og andre spørgsmål af global karakter. Disse forventninger vil øges efterhånden som EU får stadig flere medlemmer og strømliner sine forfatningsmæssige strukturer.

EU gør en betydelig indsats for at leve op til disse forventninger. EU har tydeligt demonstreret, at det er en betydningsfuld partner i den globale koalition mod terrorisme, som er kommet i stand efter den 11. september 2001, takket være dels internationale tiltag dels de nye magtbeføjelser, EU har fået hvad angår retlige og indre anliggender. Efter styrkelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) og den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik (ESF) spiller EU en stadig større rolle inden for områder som konfliktforebyggelse og krisestyring. Udbygningen af FUSP og ESFP i de kommende år vil betyde, at EU vil komme til at indtage en stadig mere betydningsfuld rolle hvad angår udformning og forvaltning af verdensordenen. De vigtigste udfordringer og trusler og EU's strategiske målsætninger er opsummeret i udkastet til den europæiske sikkerhedsstrategi.

Kina optræder stadig mere aktivt på den internationale scene. Styrket af sin dynamiske økonomi indtager landet i stadig større grad rollen som lokomotiv for både regional og global vækst. Efter landets optagelse i WTO i december 2001, deltager Kina nu aktivt i både den nye runde multilaterale forhandlinger under WTO's Doha-udviklingsdagsorden og i regionale integrationsinitiativer. Internt fortsætter den økonomiske og sociale reformproces, skønt den er udsat for stigende udfordringer i form af arbejdsløshed, sociale og regionale skel, korruption og trusler mod stabiliteten i det finansielle system og skattesystemet. Den nye - fjerde - generation af ledere, som overtog magten i marts 2003, forventes at fortsætte de interne reformer såvel som den økonomiske liberalisering. Kinas bevægelse imod en mere proaktiv og ansvarlig udenrigspolitik domineres imidlertid stadig af landets fokus på intern stabilitet og økonomisk udvikling.

Både EU og Kina har siden 2001 været involveret i en tilpasningsproces til en global situation, der til stadighed ændrer sig. Den internationale terrorisme samt den stigende bekymring over spredningen af masseødelæggelsesvåben har medført, at nye typer sikkerhedsspørgsmål er blevet placeret øverst på den globale dagsorden. Samtidig er det også nødvendigt at beskæftige sig med globale udfordringer såsom klimaændringer og forringelsen af miljøet, ulovlig indvandring og international kriminalitet, men også stigende globale sundhedsproblemer, såsom HIV/AIDS, som kan risikere at komme til at udgøre en alvorlig trussel mod Kinas udvikling på lang sigt, og SARS (alvorligt akut luftvejssyndrom), bør der tages fat om. Endvidere medfører den træge verdensøkonomi, at regeringer verden over beskærer deres budgetter, og den har ført til foruroligende protektionistiske tendenser. Regionale handelsinitiativer, som der bliver stadig flere af, kan udgøre et supplement til multilateral liberalisering og multilaterale aftaler, men kun hvis de er i overensstemmelse med WTO-reglerne, og ikke skader de meget afgørende forhandlinger, der foregår under WTO's Doha-udviklingsdagsorden.

I denne situation er det tydeligvis i både EU og Kina interesse at arbejde sammen som strategiske partnere på den internationale scene. EU's og Kinas interesser er sammenfaldende hvad angår mange aspekter af den globale styring, navnlig tillægger begge parter multinationale organisationer og systemer en afgørende rolle. Gennem øget samarbejde vil EU og Kina i højere grad blive i stand til at fremme fælles visioner og interesser og styrke deres fælles sikkerheds- og andre interesser både i og uden for Asien.

Endvidere er stabilitet og udvikling i Kina også et spørgsmål af stor betydning for EU. EU har således en betydelig interesse i, at det lykkes Kina at skabe et stabilt, velstående og åbent samfund, der i fuldt omfang er baseret på demokrati-, frihandels- og retsstatsprincipperne. EU bør således gøre sit yderste for at støtte Kinas overgangs- og reformproces gennem en styrkelse af samarbejdet og dialogen inden for alle områder. Navnlig bør man i fuldt omfang udnytte EU's erfaringer ikke mindst i forbindelse med den nylige reformproces i mange af EU's kommende medlemsstater, hvor et mere åbent samfund og globaliseringen medfører gigantiske socio-økonomiske udfordringer, og drage fordel af de økonomiske og sociale modeller, EU har udviklet som svar på disse udfordringer. Ligeledes bør EU intensivere sine bestræbelser på at bistå Kina med at tackle de nye udfordringer hvad bæredygtighed angår, navnlig på miljøområdet. I forbindelse med EU's støtte til Kinas reformproces bør EU også tage de bekymringer, menneskerettighedsproblematikken giver anledning til, op, og EU bør søge at fremme retsstatsprincipperne og politiske reformer i Kina. Det er spørgsmål, der er følsomme for Kina, men som også er afgørende for den sociale stabilitet i Kina samt for at sikre, at reformprocessen forbliver bæredygtig.

Både for EU og for Kina bør hovedmålsætningen i de kommende år være at udvikle solide, varige og gensidigt fordelagtige relationer som ligeværdige partnere inden for alle de ovennævnte områder. Starten på denne proces har været meget lovende. De følgende indsatsområder skulle holde relationerne fast på den rette kurs inden for de nærmeste år. At opfylde disse mål og derefter søge at opfylde den mere overordnede målsætning vil kræve et 100 % engagement en fra alle involverede parter på begge sider. Hvad EU angår er det vigtigt i videst muligt omfang at koordinere medlemsstaternes politik over for Kina, så EU taler med en stemme hvad angår alle nøgleområder af Kinapolitikken. Kina skal sikre, at alle dele og niveauer af landets administration deltager i arbejdet, og i fuldt omfang samarbejder omkring den bilaterale dagsorden.

3. RETNINGSLINJERNE FOR EU'S TILTAG I 2003 OG FREMOVER

3.1. EU og Kina: et fælles ansvar for fremme af den globale styring

Kina er en stadig vigtigere global aktør, som er interesseret i et stabilt og for alle parter retfærdigt internationalt miljø, som vil give landet mulighed for at fortsætte sin økonomiske udvikling og interne reformer. EU forventer, at Kina både bi- og multilateralt vil bidrage til at sikre den globale stabilitet ved efterhånden at påtage sig et øget ansvar, som svarer til landets politiske og økonomiske vægt.

Med baggrund i landets status som en af de nye økonomier vil Kina navnlig kunne komme til at spille en vigtig rolle i forbindelse med den fælles indsats for at forlige udviklings- og industrilandenes interesser. EU forventer ligeledes, at Kina vil bruge sin betydelige indflydelse i Asien til at fremme fred og stabilitet i området ved at påtage sig en lederrolle hvad angår regional integration og ved at bistå i bestræbelserne på at løse regionale konflikter.

Baggrund

Kinas udenrigspolitik er blevet stadig mere proaktiv og konstruktiv, idet landet i stadig højere grad har engageret sig i globale spørgsmål og deltaget i den regionale dialog, som f.eks. i tilfældet med problemerne på den koreanske halvø. I den forbindelse har Kina klart givet udtryk for, at landet ønsker at styrke sine politiske bånd til EU, og landet forventer, at EU vil udstikke klare fælles politiske retningslinjer hvad angår globale spørgsmål af fælles interesse.

EU og Kina er enige om vigtigheden af multilaterale systemer og regler i forbindelse med den globale styring, hvilket indbefatter en yderligere styrkelse af FN-systemet, dets rolle i forbindelse med løsningen af regionale og globale konflikter samt koordineringen af foranstaltninger vedrørende globale problemstillinger spændende fra våbenkontrol over international terrorisme til klimaændringer.

Den politiske dialog mellem EU og Kina er blevet et stadig vigtigere element i relationerne mellem de to parter, og årlige topmøder har frembragt et strategisk perspektiv for disse relationer, der er under hastig udvikling.

Topmødet i 2002 mellem EU og Kina bekræftede begge parters interesse i inden for alle områder yderligere at udvikle relationerne både i bredden og dybden, herunder gennem øget koordinering og samarbejde vedrørende globale spørgsmål.

Gennemførelse af tiltagene inden for de i meddelelsen fra 2001 indeholdte indsatsområder

Generelt er der sket pæne fremskridt hvad angår gennemførelsen af de konkrete tiltag, der er fastlagt i meddelelsen fra 2001.

Mekanismerne i den politiske dialog

Den politiske dialog mellem EU og Kina er blevet udviklet yderligere i de seneste to år. De to parter enedes ved en brevveksling i juni 2002 om nye rammer for en styrket dialog.

Ud over kontakterne på højt plan er der i den senere tid blevet indledt en række dialoger på lavere plan, hvilket har sat skub i den glidende overgang fra de tidligere relationer, der var domineret af en meget topstyret struktur, i retning mod relationer med dialoger på mange forskellige niveauer, som det også er tilfældet med andre vigtige partnere.

Den nyetablerede politiske dialog på politisk direktørniveau har været en succes og har vist sig at være en nyttig platform i forbindelse med forberedelse af og opfølgning på trojkamøder på ministerniveau og topmøder. Trojkamøder på ministerniveau har været nyttige i forbindelse med at fortsætte dialogen på højt plan imellem topmøderne og som forberedelse til disse.

Møderne, der afholdes hver sjette måned mellem den kinesiske udenrigsminister og EU's ambassadører i Beijing, og tilsvarende møder mellem udenrigsministeren for det land, der besidder EU-formandskabet, og den kinesiske ambassadør i det pågældende land, har styrket kommunikationsstrømmen og vist sig nyttige i forbindelse med håndteringen af de mere dagligdags aspekter af relationerne.

Ordningen med ekspertmøder under trojkadialogen har fundet anvendelse inden for området ikke-spredning og nedrustning.

Emnerne for den politiske dialog

Menneskerettighederne har haft førsteprioritet og er systematisk blevet bragt på bane på forskellige niveauer i den politiske dialog ikke blot i forbindelse med den seriøse menneskerettighedsdialog med Kina (se afsnit 3.2).

Der har også været tale om styrkelse af samarbejdet med henblik på at fremme forsoning og sikkerhed på den koreanske halvø, vedrørende Burma/Myanmar samt andre regionale spørgsmål.

EU har også med jævne mellemrum gentaget sin stærke interesse i og insisteret på, at der findes en fredelig løsning på Taiwan-spørgsmålet gennem dialog over Taiwanstrædet.

Udviklingen i Hongkong og Macao er blevet fulgt nøje med offentliggørelse af årsrapporter om begge disse to særlige administrative områder, med særlig fokus på udviklingen i Hongkong vedrørende den foreslåede nationale sikkerhedslovgivning under artikel 23 i grundloven, som kan risikere at få konsekvenser for udøvelsen af friheds- og andre rettigheder i Hongkong.

Samarbejdet vedrørende ulovlig indvandring og menneskehandel er blevet styrket. Regelmæssige kontakter på højt plan inden for dette område har skabt gensidig tillid og givet mulighed for øget udveksling af oplysninger, også om parternes respektive politik og lovgivning på området og vedrørende emner, der eventuelt kan give anledning til bekymring. Parterne var enige om, at deres samarbejde burde intensiveres yderligere. Der har været gensidige ekspertudvekslinger mellem EU og Kina, og der er blevet afholdt seminarer vedrørende falske dokumenter. Det Europæiske Fællesskab har afsat midler til et særligt samarbejdsprogram, der har til formål at styrke dialogen. Et fælles seminar afholdt i november 2002 gjorde det muligt at fastlægge visse områder af fælles interesse vedrørende projektelementer.

Spørgsmål vedrørende ulovlig indvandring optrådte jævnligt på dagsordenen for den politiske dialog, herunder på topmødet i 2002 mellem EU og Kina. Tilbagetagelse har været et af nøglepunkterne i drøftelserne, siden forhandlingerne om en aftale om status som godkendt rejsemål indledtes i februar 2003. I november 2002 bemyndigede Rådet Kommissionen til at forhandle en tilbagetagelsesaftale i stand med Kina. På trods af tilbagevendende bestræbelser fra EU's side er disse forhandlinger endnu ikke indledt.

Inden for rammerne af den politiske dialog har man endvidere fulgt op på multilaterale bestræbelser på at begrænse våbenspredning og våbeneksport samt sikre nedrustning.

Endelig har der været regelmæssige kontakter vedrørende globale miljøspørgsmål, herunder klimaændringer, på ministerielt niveau og i form af korridorforhandlinger på internationale konferencer.

Nye indsatsområder

Effektivisering af den politiske dialog

* Aftalen om en styrket politisk dialog bør på alle relevante områder omsættes i praksis. De eksisterende rammer bør udnyttes bedre, således at dialogens kvalitet sættes højere end dens kvantitet, og således at der sikres øget konsekvens hvad indholdet angår.

* Der bør sikres en effektivisering af de ministerielle trojkaers styring af den politiske dialog samtidig med at mandaterne for disse og andre EU-Kina-fora på højt plan tilpasses behovet for en effektiv koordinering ikke blot af den politiske dialog, men også af andre dialogområder vedrørende relationerne mellem EU og Kina generelt (se afsnit 4).

* Der bør afholdes hyppigere politiske trojka ad hoc-konsultationer i form af arbejdsmøder i Beijing med henblik på at styrke kontinuiteten i den politiske dialog med Kina mellem de formelle møder, samtidig med at EU øger sin synlighed.

* Man bør maksimere medlemsstaternes politiske koordinering af politikken over for Kina, navnlig hvad angår de regelmæssige meningsudvekslinger i Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité. Sådanne udvekslinger bør åbnes op for Kina, ved at man inviterer relevante kinesiske partnere til møder på ad hoc-basis.

* EU bør med jævne mellemrum sætte Kina på dagsordenen for EU's dialog med tredjelande, såsom USA, Rusland, Japan og Sydkorea med henblik på at opnå øget overensstemmelsen mellem EU's og disse andre internationale aktørers politik over for landet.

EU's prioriteter i forbindelse med den politiske dialog

= Bilateralt

* Understrege, at menneskerettighederne udgør et afgørende element i den politiske dialog.

* Opmuntre Kina og Dalai Lama til at intensivere de igangværende kontakter med henblik på at finde frem til en gensidigt acceptabel løsning på Tibet-spørgsmålet, så Tibet sikres ægte selvstyre.

* Sørge for, at konsultationerne på højt plan om ulovlig indvandring bliver mere konkrete og resultatorienterede, herunder hvad angår udveksling af konkrete oplysninger, og gennemføre fælles samarbejdsprojekter.

* Indlede forhandlinger om tilbagetagelse af ulovlige indvandrere og indgå en tilbagetagelsesaftale med Kina.

* Følge op på Kinas anmodning om tættere samarbejde vedrørende andre retlige og indre anliggender og undersøge mulighederne for samarbejde om bekæmpelse af organiseret kriminalitet, hvidvaskning af penge og narkotikaproduktion og -handel, herunder syntetisk narkotika og narkotikaprækursorer.

* Nøje følge situationen i De Specielle Administrative Områder Hongkong og Macao, navnlig hvad angår den fortsatte overholdelse af retsstatsprincipperne, beskyttelse af de fundamentale frihedsrettigheder og opretholdelse af deres selvstyre, som er garanteret i disse områders grundlov.

* Understrege, at Taiwan-spørgsmålet efter EU's mening bør løses gennem fredelig dialog, samt understrege betydningen af at styrke de økonomiske bånd som et middel til at forbedre det politiske klima. Understrege EU's interesse i tættere forbindelser til Taiwan inden for ikke-politiske områder, herunder multilaterale fora, i overensstemmelse med EU's "et Kina"-politik.

= Regionalt

* Styrke samarbejdet vedrørende spørgsmål af fælles interesse i regionen, navnlig med hensyn til at sikre fred og sikkerhed på den koreanske halvø og på det indiske subkontinent, opmuntre til politisk forsoning og reformer i Burma/Myanmar samt søge at finde en løsning på situationen i Det Sydkinesiske Hav.

* Fremme en fortsat proaktiv indstilling fra Kinas side i ASEM-processen (Europa-Asien-møderne), i forbindelse med konsultationer vedrørende international og regional sikkerhed og andre problemstillinger henhørende under ASEM's politiske søjle, hvad angår etablering af en forståelse mellem Asien og Europa under forhandlingerne under Doha-udviklingsdagsordenen (den økonomiske søjle) samt ved at fremme Kinas støtte til direkte menneskelige kontakter inden for rammerne af dialogen om kulturer og civilisationer.

* Styrke konsultationerne med Kina om ASEAN's regionale forum (ARF) med henblik på at styrke forummets rolle vedrørende regionale sikkerhedsspørgsmål og fremme samarbejde på forsvarsområdet og vedrørende terroristbekæmpelse.

* Undersøge mulighederne for at etablere et system til udveksling af oplysninger mellem EU og Shanghai-samarbejdsorganisationen (SCO), hvis permanente sekretariat ifølge planerne skal placeres i Beijing.

= Globalt

* Inddrage samtlige spørgsmål vedrørende den globale styring i den politiske dialog med Kina, og eventuelt rådføre sig med Kina i de indledende stadier af udarbejdelsen af EU's politik inden for disse områder.

* Fremme en koordineret tilgang og fælles politiske initiativer mellem EU og Kina, herunder - om muligt - gennem fælles erklæringer og tiltag inden for områder af fælles interesse både bi- og multilateralt.

* Styrke samarbejdet med henblik på at fremme multilaterale systemer og regler for den globale styring, herunder navnlig yderligere styrkelse af FN-systemet og dets rolle i forbindelse med løsningen af regionale og globale konflikter og koordinering hvad angår globale problemer.

* Tage spørgsmål vedrørende den globale sikkerhedssituation, ikke-spredning af våben/nedrustning og våbenkontrol op, styrke dialogen om ikke-spredning, herunder eksportkontrol af produkter med dobbelt anvendelse, opmuntre Kina til at støtte genoptagelsen af FN-konferencen om nedrustning og undertegne og ratificere traktater og konventioner, såsom traktaten om fuldstændigt forbud mod atomprøvesprængninger og Ottawa-konventionen om landminer.

* Undersøge mulighederne for at styrke dialogen med Kina om terrorbekæmpelse med henblik på indledning af et nærmere samarbejde, herunder i FN, men samtidig understrege nødvendigheden af at overholde menneskerettighederne også over for Kinas etniske minoriteter.

* Fremme samarbejdet omkring de globale miljøudfordringer, herunder styrkelse af samarbejdet om Kyoto-protokollen og klimaændringer og opfølgning på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling.

* Igangsætte den planlagte indkaldelse af forslag vedrørende fælles SARS-forskning under EU's 6. rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling, som Kina forventes at blive en vigtig deltager i.

3.2. Støtte til Kinas overgang til et åbent samfund, der er baseret på retsstatsprincipperne og respekten for menneskerettighederne

At støtte Kinas bestræbelser på at etablere et åbent retsstatssamfund er fortsat et afgørende element i EU's politik over for Kina. Dette er endnu vigtigere i en periode, hvor Kina søger at gennemføre omfattende reformer. En forudsætning, for at de kan lykkes, er social stabilitet. EU mener, at respekten for menneskerettighederne, den demokratiske kontrol og retsstatsprincipperne, samt borgernes demokratiske deltagelse i beslutningstagningsprocessen, er de bedste garantier for samfundets stabilitet på lang sigt og for, at der sikres bæredygtighed i den økonomiske udvikling. Dette gælder for Kina som for andre lande.

Baggrund

Indenrigspolitisk er der tegn på fremskridt hvad angår indførelsen af retsstatsprincipperne og udviklingen i retssystemet. Et udkast til den første civilretlige lovgivning nogensinde er blevet fremlagt for den nationale folkekongres. Dommernes juridiske uddannelse er blevet styrket. Retsstatsprincipperne har fået en større plads på det økonomiske område, hovedsageligt som en konsekvens af Kinas optagelse i WTO, men der har indtil videre ikke været tale om nogen større afsmitningseffekt, og de gamle fremgangsmåder er stadig fremherskende. Forsøgsvise skridt i retning af en demokratisering har fortsat fundet sted bl.a. i form af forsøg med valg på kommunalt niveau, men der er ikke nogen tegn på, at der er væsentlige ændringer undervejs hvad angår systemet med direkte udpegelse af ledere på højere niveauer.

Civilsamfundet er et område, hvor der er sket en betydelig udvikling inden for de senere år. For nogle få år siden eksisterede der kun få ikke-statslige organisationer i Kina, medens en lang række græsrodsorganisationer over hele landet nu håber på at få en rolle i forbindelse med udarbejdelse af politik inden for forskellige områder. Regeringen tager dem nu mere alvorligt end tidligere, men de møder stadig betydelige hindringer i forsøgene på at udnytte deres potentiale fuldt ud.

Der er imidlertid stadig tale om en betydelig kløft mellem den aktuelle menneskerettighedssituation i Kina og internationalt accepterede standarder, navnlig hvad angår borgerlige og politiske rettigheder. Som nævnt i Rådets (almindelige anliggender) konklusioner af 18. marts 2003, giver situationen på en række områder stadig EU anledning til alvorlig bekymring. Kina har stadig ikke ratificeret den internationale FN-konvention om borgerlige og politiske rettigheder. Praksissen med genopdragelse gennem arbejde anvendes stadig. Dødsstraffen anvendes stadig i stort omfang, navnlig i forbindelse med de såkaldte "slå hårdt"-kampagner. Ytrings-, religions- og forsamlingsfrihed er stadig ikke garanteret, navnlig ikke for prodemokrati-, fagforenings- og internetaktivister, og etniske minoriteter, navnlig i Tibet og Xinjiang, er stadig frataget deres religiøse og kulturelle rettigheder.

Gennemførelse af tiltagene inden for de i meddelelsen fra 2001 indeholdte indsatsområder

I løbet af de seneste to år er der blevet afholdt fire møderækker inden for rammerne af menneskerettighedsdialogen mellem EU og Kina. De er blevet suppleret med fire EU-Kina seminarer om emner såsom dødsstraffen, forbud mod og forebyggelse af tortur, ret til uddannelse, gennemsigtighed i og lovgivning omkring massemedierne, oprettelsen af nationale menneskerettighedsinstitutioner og af ordninger til implementering af økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder.

Dialogen har givet mulighed for detaljerede og åbenhjertige meningsudvekslinger om de forskellige spørgsmål, der giver anledning til bekymring. Den har givet EU mulighed for at få oplysninger vedrørende menneskerettighedssituationen i Kina, har øget de kinesiske beslutningstageres viden om internationale standarder og EU's mest effektive praksis og har hjulpet med til at øge parternes tillid og tiltro til hinanden.

Dialogen har medført en positiv udvikling inden for visse områder. Kina har erklæret, at landet vil styrke samarbejdet med FN's menneskerettighedsmekanismer, navnlig FN's højkommissær for menneskerettigheder, de særlige rapportører om tortur og uddannelse samt formanden for arbejdsgruppen om vilkårlig tilbageholdelse, selv om disse forpligtelser endnu ikke kan siges at være opfyldt. Dialogen har givet mulighed for omfattende meningsudvekslinger om individuelle tilfælde af overtrædelser af menneskerettighederne, og Kinas tilbud om at fremkomme med oplysninger om individuelle sager imellem dialogens runder er et velkomment skridt videre i den rigtige retning. Endvidere er Fællesskabets menneskerettighedsrelaterede bistandsprogrammer blevet gennemført stort set tilfredsstillende, og Kina har vist sig beredvillig til at overveje gennemførelsen af yderligere projekter, herunder om følsomme emner som torturforebyggelse inden for politiet og i fængselsadministrationen.

Når dette er sagt, skal det dog også siges, at der er en række områder, hvor dialogen endnu ikke har medført meningsfyldte fremskridt. Kina har endnu ikke fremlagt en klar tidsplan for ratifikationen af den internationale FN-konvention om borgerlige og politiske rettigheder. Selv om Kina har erklæret sig villig til mere lydhørhed over for EU's bekymringer vedrørende anvendelsen af dødsstraf, administrativ tilbageholdelse og tortur, er der ikke sket nævneværdige ændringer inden for disse områder, og EU's anmodninger om fremlæggelse af statistikker over anvendelsen af dødsstraf er ikke blevet imødekommet, skønt de er blevet fremført over et længere tidsrum. Der er fortsat betydelige meningsforskelle mellem EU og Kina hvad angår ytrings-, religions- og forsamlingsfrihed. Det samme gælder beskyttelse og fremme af mindretallenes rettigheder, navnlig i Tibet og Xinjiang. Endelig giver spørgsmålet om nordkoreanske flygtninge i Kina EU anledning til bekymring.

Nye indsatsområder

Dialog og samarbejde bør fortsat være hovedhjørnestenen i EU's forsøg på at forbedre menneskerettighedssituationen i Kina, selv om det ikke bør hindre, at man giver udtryk for sin mening i andre relevante fora. Imidlertid vil dialogen på mellemlang og lang sigt kun være et troværdigt alternativ, hvis der sker konkrete forbedringer af situationen. Dette vil være afgørende for at kunne styrke kontinuiteten i dialogen. Som supplement til dialogen vil EU fortsætte og intensivere samarbejdsprojekter vedrørende menneskerettigheder og god forvaltningsskik, herunder det Det europæiske initiativ til fordel for demokrati og menneskerettigheder, under hvilket Kina blev målland i 2003.

Endvidere bør støtte til indførelse af retsstatsprincipperne på et tidspunkt, hvor Kina gennemfører større socio-økonomiske reformer, ikke kun omfatte topstyrede initiativer, men også græsrodsaktiviteter, der involverer borgerne, så reformerne bliver relevante for alle borgere. Dette er en absolut betingelse, hvis det skal lykkes at gennemføre reformerne på en efter planerne tilfredsstillende måde. Der vil derfor i stadig større grad være bud efter civilsamfundets organisationer i alle deres forskellige former, navnlig til støtte for personer og mindre samfund, der i større eller mindre grad marginaliseres af samfundsændringerne. Styrkelsen af civilsamfundet i Kina bør derfor være en prioritet for EU.

Der bør også fokuseres på arbejdstagernes rettigheder, idet denne gruppe er blandt de mest sårbare under de igangværende reformer. I den forbindelse er det vigtigt at styrke samarbejdet mellem Kina og ILO, så Kina accepterer at overholde denne organisations standarder og konventioner og følge dens henstillinger.

Dialogen om menneskerettighederne

* Opgradering af dialogen til viceministerniveau med henblik på at øge den politiske gennemslagskraft og synlighed.

* Fokusering på spørgsmål, hvor der hidtil kun har været tale om ubetydelige fremskridt, så der kan indledes mere meningsfyldte drøftelser vedrørende nøgleområder.

* Sikring af øget kontinuitet gennem øget opfølgning på diverse spørgsmål og individuelle sager, der bliver bragt på bane på møder inden for rammerne af den formelle dialog, navnlig gennem afholdelse af mere regelmæssige arbejdsmøder i Beijing mellem EU's trojka og den kinesiske udenrigsminister imellem møderne inden for rammerne af den formelle dialog.

* Inddragelse af en bredere vifte af partnere i dialogen og tilrettelæggelse af besøg "i marken" uden for Beijing.

* Maksimering af synergierne mellem medlemsstaternes og andre partneres menneskerettighedsdialog med Kina.

* Maksimering af dialogens synlighed og gennemsigtighed f.eks. ved briefing af pressen, civilsamfundet og Europaparlamentet efter hver enkelt møderække.

* Supplering af dialogen med flere ekspertudvekslinger, ikke blot akademikere og ngo'er, men også operativt personale, såsom politifolk og ansatte i fængslerne, med henblik på at skabe en ægte dialog om de udfordringer, menneskerettighederne frembyder i EU og Kina.

Samarbejdsprogrammer vedrørende menneskerettigheder og god forvaltningsskik.

* Fokusering på at øge borgernes og offentlig ansattes forståelse af lovgivning og procedurerne i retssystemet og på træningsprogrammer for faggrupper i denne sektor, såsom advokater, dommere, politifolk og ansatte i fængslerne.

* EU-ekspertbistand angående den kinesiske lovgivnings overensstemmelse med internationale standarder.

* Fortsat fremme af græsrodsdemokrati gennem støtte til Kinas eksperimenter med direkte valg.

* Udvidelse af samarbejdsprogrammer til nye områder, såsom torturforebyggelse, ytringsfrihed og uafhængige medier, fremme af mindretalsrettigheder, Den Internationale Straffedomstol, dødsstraf og arbejdstagerrettigheder.

* Bestræbelser på at gøre fremme af menneskerettighederne, herunder økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder og ligestillingsspørgsmål til en integrerende del af alle aspekter af samarbejdsprogrammet mellem Kina og EU.

Støtte til civilsamfundet

* Fremme kontakter og dialog mellem civilsamfundet i Europa og Kina i overensstemmelse med henstillingerne fra dialogen mellem EU's Økonomiske og Sociale Udvalg og Kinas økonomiske og sociale råd.

* Afbøde de negative virkninger af de socio-økonomiske reformer gennem støtte til organisationer i civilsamfundet, der har til formål at fremme de mest sårbare gruppers rettigheder og velfærd.

* Yde støtte inden for disse områder i form af større samarbejdsprojekter, der navnlig skal øge kapaciteten i det endnu spæde civilsamfund, etablering af netværk mellem organisationer i det europæiske og kinesiske civilsamfund samt opmuntring af kinesiske ngo'er til at deltage i internationale konferencer, der er åbne for deltagere fra civilsamfundet.

3.3. Fremme af den økonomiske åbning i Kina både indad- og udadtil

EU anser en succesfuld og bæredygtig økonomiske udvikling i Kina som betydningsfuld og gavnlig for resten af verden. Det er EU's mål i så vid udstrækning som muligt at bidrage til, at Kinas overgang til et stabilt, velstående og åbent samfund bliver en succes. EU er en varm tilhænger af Kinas integration i verdensøkonomien og har lige fra begyndelsen fuldt ud bakket op om Kinas anmodning om optagelse i WTO. Samtidig har EU søgt at bistå Kina med landets interne reformproces og hjælpe landet med at tage de enorme udfordringer, som denne reformproces medfører, op. EU tilbyder åbne og liberale markeder for den kinesiske eksport og overførsel af europæisk kapital, teknologi og knowhow, der er en logisk følge af de styrkede handelsmæssige bånd, men også europæisk ekspertise og bedste praksis inden for relevante økonomiske, miljømæssige og sociale sektorer.

Til gengæld håber EU, at Kina vil opføre sig konstruktivt og ansvarligt på den verdensøkonomiske scene, og at Kina vil påtage sig en rolle, der svarer til landets størrelse og betydning. Opretholdelsen og udviklingen af et liberalt globalt handelssystem er i Kinas egen interesse på lang sigt. Som alle andre større aktører på den internationale scene bør Kina vise sig som et godt eksempel dels ved selv at undlade protektionistiske tiltag dels ved at bidrage til, at de ikke får fodfæste andre steder. Da Kina selv har haft betydelige fordele af globaliseringen, bør Kina til gengæld gradvist åbne sin egen økonomi op i overensstemmelse med landets WTO- og andre forpligtelser. Kina bør, ligesom EU, gøre sit yderste for at bidrage til at den nye WTO-forhandlingsrunde under Doha-udviklingsdagsordenen bliver en succes.

Baggrund

Kina integration i verdensøkonomien, en proces, der startede i 1978, kulminerede med Kinas optagelse i WTO (Verdenshandelsorganisationen) den 11. december 2001, som vel nok må betegnes som en af de største begivenheder i den nyere historie, hvis betydning rækker langt ud over blot international handel. Optagelsen er en cementering ikke blot af Kinas position som en global handelsmagt, men også af de økonomiske og sociale reformer i landet.

Kinas gradvise åbning over for verdensøkonomien har betydet, at Kina er et af de lande, der har draget mest nytte af globaliseringen. I 2002 var Kina verdens femtestørste handelsmagt med import/eksport til en værdi af 620,8 mia. USD med en udenrigshandel, der steg med 21,8 %, et tal som ingen anden større handelsnation kan matche. Kina overhalede også USA som den største modtager af direkte udenlandske investeringer, som androg 52,7 mia. USD, en stigning på 12,5%.

Kinas økonomiske bedrifter har gjort landet til regionens lokomotiv for økonomisk vækst. For at udnytte denne situation og samtidig dæmpe den frygt, som landets stadig stærkere position i visse tilfælde nok kan give anledning til, søger Kina at fremme ambitiøse initiativer for økonomisk integration i regionen, navnlig i form af ASEAN + 1-ordningen, der har til formål at oprette en frihandelszone mellem de 10 ASEAN-lande og Kina i 2010.

Kina har gjort en betydelig indsats for at leve op til sin nye rolle i det globale økonomiske system. For at opfylde de forpligtelser, der følger af Kinas optagelse i WTO, har landet skåret en lang række satser ned og har påbegyndt en gennemgribende gennemgang af love og regulativer. Kina har også lanceret en større omstrukturering af de regeringskontorer, der har ansvar for økonomiske spørgsmål. Der er imidlertid stadig en hel række spørgsmål, der giver anledning til bekymring, bl.a. den manglende gennemsigtighed i den økonomiske styring, overdrevent restriktive og komplicerede regler i visse sektorer, indførelsen af nye ikke-toldmæssige barrierer og opretholdelsen af en protektionistisk kultur, der favoriserer den lokale industri, hvilket kan medføre en begrænsning af den liberalisering, som WTO-optagelsen skulle medføre. Mere præcist angår EU's bekymringer i forbindelse med gennemførelsen af WTO-reglerne her 1 1/2 år efter Kinas optagelse i organisationen navnlig markedsadgang (kvoter toldsatskontingenter), tjenester (finansielle tjenester, telekommunikation, byggesektoren), håndhævelsen af lovgivningen om intellektuel ejendomsrettigheder og internationale standarder (både på det industrielle og sundheds- og plantesundhedsområdet).

Siden Kina blev optaget i WTO, er landet blevet en vigtig aktør i det globale handelssystem og spiller en stadig mere proaktiv rolle med hensyn til at forsvare sine interesser i de igangværende forhandlinger under Doha-udviklingsdagsordenen. Da Kina har interesse i et dynamisk og liberalt handelssystem, og landets politiske målsætning er at fremme en multipolær verden, der styres af multilaterale regler, har landet en interesse i, at Doha-runden krones med held og afsluttes uden for mange forsinkelser, således at markederne kan åbnes yderligere, at der tages hensyn til udviklingslandenes interesser, og at WTO-reglerne dynamiseres. For at disse forhandlinger skal forløbe så gnidningsløst som muligt, har EU et nært samarbejde med nøgleaktører som Kina med henblik på at sikre øget overensstemmelse mellem de forskellige paters synspunkter, idet man navnlig søger Kinas støtte hvad angår regelrelaterede spørgsmål, såsom investeringer, konkurrence, handelsfremme og offentlige indkøb.

Nu hvor den interne økonomiske og sociale reformproces i Kina går ind i sin vanskeligste fase, bliver det stadigt tydeligere, hvilke gigantiske udfordringer Kina kommer til at stå overfor i de kommende år. Reformerne og den stigende åbenhed er blevet ledsaget af en betydelig stigning i arbejdsløsheden og underbeskæftigelsen. Forskellene i udviklingen i indkomstniveau mellem forskellige regioner og svælget mellem land- og bybefolkningens levestandard har nået et foruroligende omfang. På trods af den betydelige nedgang i fattigdommen, der har været en følge af den økonomiske vækst i de senere år, er der stadig mange fattige i Kina. I 1999 blev det anslået, at omkring 213 mio. kinesere, hvilket svarer til 17% af befolkningen og 18% af verdens fattige, levede for under 1 USD om dagen. Der må tages fat om alvorlige svagheder i det finansielle system, skattesystemet og også hvad socialsikringen angår. Endvidere er skattesystemet på kort sigt tynget af behovet for at opretholde den økonomiske stimulus og på lang sigt af behovet for at forbedre den sociale sikring.

De økonomiske og handelsmæssige forbindelser mellem EU og Kina har udviklet sig i takt med Kinas stigende tilstedeværelse på den globale økonomiske scene. I 2002 overtog Kina Japans plads som EU's næststørste handelspartner uden for Europa. Handelsværdien androg over 115 mia. EUR. EU's markeder er åbne for kinesiske produkter, som EU's stadig stigende handelsunderskud over for Kina (over 47 mia. EUR i 2002) vidner om, et handelsunderskud som er langt større end med nogen anden handelspartner. EU er en betydelig investor i Kina med EU's udenlandske direkte investeringer på 34 mia. USD ved udgangen af 2002 [5].

[5] Kilde: Den kinesiske regering (MOFCOM/MOFTEC).

Den overordnede positive udvikling i EU's og Kinas økonomiske og handelsmæssige relationer gør, at disse enkeltstående problemer fremtræder så meget desto tydeligere, men det er alligevel en nødvendighed med en styrkelse af de bilaterale konsultationsordninger, hvis man vil sikre, at bilaterale problemer og spørgsmål om, hvorvidt Kina overholder alle sine WTO-forpligtelser, kan finde en hurtig løsning, så de ikke kommer til at belaste forholdet mellem parterne. Det er vigtigt at styrke dialogen vedrørende regler om afskaffelse af ikke-toldmæssige handelshindringer og lette den bilaterale handel. At Kina sørger for implementering af samtlige sine WTO-forpligtelser inden for de fastlagte tidsrammer og fjerner de resterende hindringer for markedsadgang vil være afgørende elementer i bestræbelserne på at sikre en fortsat og afbalanceret vækst i begge retninger i handelen mellem de to parter, og vil være nøglefaktorer, hvis Kina skal kunne tiltrække nye udenlandske direkte investeringer fra EU i betydeligt omfang.

Gennemførelse af tiltagene i de i meddelelsen fra 2001 indeholdte indsatsområder

Der er sket pæne fremskridt hvad angår gennemførelsen af de konkrete indsatsområder, der blev fastlagt i meddelelsen fra 2001. Der er blevet etableret et EU-netværk, som har til formål at overvåge, at Kina overholder sine WTO-forpligtelser. Der har også blevet gennemført regelmæssige og intensive konsultationer med de kinesiske myndigheder om relevante emner. EU's handelskammer i Kina er blevet stadig mere aktivt, har yderligere udvidet omfanget af sine aktiviteter og er af stor betydning for både EU og for de kinesiske myndigheder. Disse værktøjer har gjort det muligt for EU at gøre fremskridt vedrørende visse spørgsmål, der har givet anledning til alvorlige bekymringer.

Udover den regelmæssige dialog vedrørende WTO og andre handelsrelaterede spørgsmål, har Kommissionen og de kinesiske myndigheder indledt et fælles undersøgelsesforløb af emner, der er omfattet af forhandlingerne under Doha-udviklingsdagsordenen, hvilket giver mulighed for at identificere områder af fælles interesse og finde emner, hvor parterne har overensstemmende synspunkter.

Begge parter har styrket den sektorspecifikke dialog om politiske og reguleringsmæssige emner med fokus på WTO-relaterede sektorer samt områder, der påvirkes af Kinas overgangsproces. Parterne indledte en dialog om regulering af industriprodukter, herunder standardiserings- og overensstemmelsesvurderingsspørgsmål, i oktober 2001. Den eksisterende arbejdsgruppe om telekommunikation blev i september 2001 omdannet til en mere vidtfavnende arbejdsgruppe om informationssamfundet, hvis arbejdsområde nu inkluderer politikken og de regulative rammer for alt, hvad der vedrører informationssamfundet. Der blev afholdt et yderst vellykket forum mellem EU og Kina om informationssamfundet i Beijing i april 2002. En dialog om miljøpolitikken blev indledt i september 2001. Arbejdsområdet for den eksisterende arbejdsgruppe om energi blev udvidet til at omfatte spørgsmål om politikken inden for området. Forskningssamarbejdet mellem EU og Kina under VITEK-aftalen fra 1999 har haft stadig større succes ikke mindst efter oprettelsen af et fælles EU-Kina kontor for samarbejdsfremme i Beijing i midten af 2001. Siden 2000 har forskningsprojekter, som Kina har været involveret i, Fællesskabet givet over 94 mio. EUR i tilskud til forskningsprojekter, som Kina har været involveret i. I februar 2003 indledte Kina forhandlinger om deltagelse i det internationale ITER-samarbejde, der vedrører den næste vigtige fase i bestræbelserne på at udvikle en fusionsenergi. Endelig er der blevet taget de første kontakter vedrørende en mulig ny dialog om udvikling af menneskelige ressourcer, herunder uddannelse, som er et nøgleområde, hvis reformprocessen skal gøres bæredygtig og krones med held.

Der er også sket fremskridt med hensyn til indgåelsen af nye bilaterale aftaler inden for andre vigtige områder. Der blev undertegnet en aftale om søtransport (EU's første aftale af denne art med et tredjeland) i december 2002, og aftalen er allerede blevet ratificeret af Kina. Der er sket pæne fremskridt i forhandlingerne om en aftale om "status som godkendt rejsemål", som vil lette kinesiske turistgruppers besøg i EU. Der blev indledt forhandlinger om indgåelse af en samarbejdsaftale vedrørende satellitnavigation inden for rammerne af det europæiske GALILEO-program i maj 2003, og der blev åbnet er fælles kinesisk-europæisk satellitnavigationssamarbejdscenter i Beijing i februar 2003. De sonderende drøftelser om indgåelse af en aftale mellem EU og Kina om samarbejde på toldområdet og gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål er på det seneste blevet intensiveret, efter der blev afholdt drøftelser på højt niveau i juni 2003. Udover egentligt toldsamarbejde har parterne det fælles mål at bekæmpe svig og fremstillingen af varemærkeforfalskede varer. Man forventer, at en aftale vil være i hus i begyndelsen af 2004. Rådet vedtog i juni 2003 forhandlingsdirektiverne for indgåelse af en aftale om forskning og fredelig udnyttelse af atomenergi. Der vil meget snart blive indledt formelle forhandlinger om dette emne.

EU har bistået Kina med implementeringen af landets WTO-forpligtelser og deltagelse i forhandlingerne under Doha-udviklingsdagsordenen gennem handelsrelaterede samarbejdsprojekter. Ud over de igangværende projekter med fokus på kapacitetsopbygning i Kinas regering og administration, vil der inden længe blive lanceret et nyt program til 15 mio. EUR, som er det hidtil største program af sin slags. Samarbejdsprogrammet mellem EU og Kina anvendes også som supplement til de forskellige sektorspecifikke dialoger og til at tage opfordringer i forbindelse med den økonomiske og sociale reformproces op.

Nye indsatsområder

* Strømline og optimere dialogstrukturen inden for alt hvad der har relation til økonomiske spørgsmål under hensyntagen til omstruktureringen af den kinesiske administration med henblik på at sikre effektiv koordinering af aktiviteterne hos begge parters relevante myndigheder inden for samtlige sektorer, der er omtalt i dette afsnit.

WTO, handel og investeringer

* Styrke den bilaterale dialog og koordinering i forbindelse med den nye runde af de multilaterale forhandlinger under WTO's Doha udviklingsdagsorden, så dialogen og koordineringen kommer til at omfatte samtlige emner under denne dagsorden med henblik på at lette Kinas deltagelse i arbejdet omkring en fremsynet WTO-dagsorden, bygge alliancer inden for områder, der giver anledning til bekymring hos begge parter, samt i fællesskab bygge bro mellem industri- og udviklingslandene.

* Styrke overvågningen af implementeringen af Kinas WTO-forpligtelser, bl.a. gennem:

- bedst mulig udnyttelse af disponible ressourcer i Kommissionen og i medlemsstaterne gennem øget brug af netværk og informationsudveksling mellem missionerne i Beijing, men også mellem EU-administrationer i hovedstæder

- styrkelse af koordinering og informationsudveksling med den europæiske industri og tredjelande

- fokusering ikke blot på gennemførelse af kinesiske love og regulativer, der opfylder WTO-kriterierne, men også på at disse love og regulativer i praksis gennemføres og håndhæves af såvel de centrale, regionale som lokale myndigheder

- input til og opfølgning på EU's bidrag til den årlige gennemførelse af WTO-Kina overgangsundersøgelsesmekanismen, som indeholder en klar oversigt over, hvad EU prioriterer højst i forbindelse med Kinas overtagelse af WTO-reglerne

- bistand til Kina i forbindelse med landets gennemførelse af WTO-bestemmelserne gennem, besøg, seminarer, konferencer, uddannelse og undersøgelser inden for rammerne af relevante samarbejdsprogrammer.

* Styrke dialogen med den kinesiske administration om gennemførelsen af WTO-bestemmelserne og spørgsmål vedrørende bilateral handel og investeringer på alle niveauer med henblik på at etablere et varslings- og tidstro uoverensstemmelsesstyringssystem.

* Overvåge regionale integrationsinitiativer, såsom ASEAN+1, samt initiativer til oprettelse af bilaterale frihandelszoner mellem Kina og tredjelande med henblik på beskyttelse af EU's interesser, så det sikres, at de nye ordninger er i fuld overensstemmelse med WTO's regler og rammer, og at relevante tiltag ikke kommer på tværs af forhandlingerne under Doha-udviklingsdagsordenen.

* Indlede en seriøs dialog om spørgsmål vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder med relevante ministerier og kontorer med kompetence på området med udgangspunkt i de omsiggribende overtrædelser af bestemmelserne om intellektuel ejendomsret i Kina.

* Støtte udviklingen i det europæiske handelskammer i Kina, øge omfanget af dets aktiviteter, sikre en øget tilstedeværelse i området samt fremme en hurtig integration af virksomheder fra EU's nye medlemsstater i handelskammerets struktur.

* Støtte mulige initiativer fra EU's industrisektor, navnlig handelskammeret, men også EU-baserede organisationer, såsom EU-China Business Association (EUCBA) med henblik på at fremme den gensidige forståelse og udvikle fælles forretningspraksisser til etablering af en regulær dialog om handels- og investeringsrelaterede emner med den kinesiske regering og industri med henblik på en styrkelse af dialogen mellem de involverede regeringer.

* Styrke handelsorienterede samarbejdsprogrammer gennem:

- lancering af planlagte, større projekter vedrørende WTO-støtte og informationssamfundet

- fortsættelse af andre ad hoc-tiltag, såsom WTO-seminarer med deltagelse af Kommissionen

- fornyet gennemgang af rollen for, afbalanceringen af og leveringsmetoderne for handelsrelateret bistand under de nationale vejledende programmer (NIP's) for 2002-2004 og 2005-2006, f.eks. på miljøområdet.

* Bedre udnyttelse af handelsrelaterede samarbejdsprogrammer til støtte for dialogen mellem EU og Kina inden for områder som handel og investeringer med optimal anvendelse af de muligheder, der foreligger inden for rammerne af de relevante samarbejdsprojekter (f.eks. rundbordsdrøftelser med erhvervslivet, som i det igangværende projekt om finansielle tjenesteydelser).

* Indledning af forhandlinger om indgåelse af en aftale om samarbejde og gensidig bistand i toldspørgsmål inden udgangen af 2003 men henblik på afslutning af disse forhandlinger i 2004.

* Analyse af Kinas formelle anmodning om tildeling af fuld "markedsøkonomistatus" under EU's antidumpinginstrument for den samlede kinesiske økonomi, idet der tages hensyn til Kinas fremskridt mod opfyldelsen af EU's markedsøkonomikriterier, som der er fremlagt dokumentation for i anmodningen, og fortsat objektiv behandling af individuelle kinesiske virksomheders anmodninger om "markedsøkonomibehandling" i forbindelse med anti-dumpingundersøgelser.

* Optimal udnyttelse af de fordele EU's udvidelse vil medføre for de økonomiske bånd mellem EU og Kina med henblik på en yderligere styrkelse af forholdet mellem parterne og fjerne den grundløse kinesiske bekymring for, at udvidelsen vil indvirke negativt på handelsrelationerne, samt tage konsekvenserne af EU's udvidelse i betragtning ved at inddrage EU's nye medlemsstater og deres industrisektor i gennemførelsen af foranstaltningerne under dette afsnit.

* Undersøgelse af Kinas ansøgning om særlige handelspræferencer under den særlige ansporende ordning for miljøbeskyttelse under Fællesskabets generelle præferenceordning.

Sektorspecifikke spørgsmål

* Komplet gennemførelse af den succesfulde dialog om industriprodukter gennem inddragelse af industrien og andre interesserede parter ikke mindst med henblik på effektivt at kunne løse spørgsmål om potentielle tekniske handelshindringer i begge lejre.

* Styrkelse af den for nyligt udvidede dialog om informationssamfundet, så den kommer til at dække både informationssamfundet og lovgivningen for kommunikationsområdet.

* Fortsatte bestræbelser på at løse de nuværende uoverensstemmelser vedrørende fødevaresikkerhed. I forlængelse af disse bestræbelser styrke dialogen om sundheds- og plantesundhedsmæssige spørgsmål med det fælles mål at sikre, at handelen mellem parterne kommer til at foregå inden for rammerne standarder, der er baseret på videnskabelige fakta og internationalt anerkendte regler. Gennemførelse af aktioner vedrørende sundhed og plantesundhed under de planlagte handelsrelaterede samarbejdsprogrammer og undersøge mulighederne for yderligere støtte inden for dette område. Fortsættelse af initiativet om etablering af en dialog med Kina om konkurrencepolitik.

* Afslutning af de igangværende forhandlinger om indgåelse af en visumaftale og dertil knyttede spørgsmål i forbindelse med besøg af turistgrupper fra Kina (aftale om status som godkendt rejsemål) inden udgangen af 2003, hvilket vil gøre det lettere for kinesiske statsborgere at komme på turistbesøg i EU.

* Styrkelse af de eksisterende politiske dialoger om miljø og energi og supplere dem med gennemførelse af planlagte samarbejdsprojekter om kapacitetsopbygning på miljøområdet og bæredygtig udvikling. Gennem Kommissionens deltagelse i "China Council for International Co-operatrion on Environment and Development" bidrage til at fastlægge prioriteter for fremtidigt samarbejde inden for dette område.

* Indledning af formelle forhandlinger om indgåelse af en aftale om nukleart forskningssamarbejde så tidligt i 2003 som muligt, således at aftalen kan indgås hurtigst muligt.

* Yderligere styrkelse af samarbejdet under forsknings- og teknologiaftalen fra 1999 mellem Fællesskabet og Kina, så de nye muligheder under Fællesskabets sjette rammeprogram kan udnyttes optimalt, herunder inden for områder som bioteknologi og "Digital Olympics"-initiativet for Beijing i 2008. Afholdelse af det andet forum på højt plan mellem Kina og EU om videnskabeligt og teknologisk samarbejde og innovationspolitik i anden halvdel af 2004.

* Fremme Kinas interesse for at deltage i ITER-fusionsforskningsprojektet og fortsætte forhandlingerne med henblik på indgåelse af en aftale om eventuel fælles gennemførelse af ITER. Disse forhandlinger bør kunne afsluttes i slutningen af 2003.

* Videreførelse af forhandlingerne om indgåelse af en aftale om samarbejde mellem EU og Kina under EU's GALILEO-program vedrørende global satellitnavigation med henblik på afslutning af forhandlingerne ved udgangen af 2003. Hensigten er at gøre Kina til en fuldgyldig partner i programmet, herunder hvad angår investeringer gennem GALILEO-fællesforetagendet.

Økonomisk og social reform

* Fortsat støtte til Kinas reformproces over en bred kam gennem dialog og samarbejde, herunder gennem bedst mulig udnyttelse af erfaringerne fra lignende overgangsprocesser i EU's kommende nye medlemsstater.

* Fortsatte bestræbelser på at indlede en politisk dialog vedrørende uddannelse og udvikling af menneskelige ressourcer, som det kinesiske undervisningsministerium bør deltage 100 % i.

* Oprettelse af en erfaringsudvekslingsordning mellem parternes myndigheder med ansvar for regionalpolitik med henblik på at bidrage til udformningen af en politik, der kan reducere forskellene mellem de forskellige regioner i Kina og forskellene mellem by- og landområder.

* Lancering af det planlagte samarbejdsprojekt til støtte for reform af socialsikringen og udarbejdelse af nye programmer til udvikling af menneskelige ressourcer.

* Indledning af en ny dialog om industripolitik med henblik på at bidrage til at forøge både det kinesiske og europæiske erhvervslivs konkurrenceevne og styrke den gensidige forståelse for den anden parts lovgivningsmæssige rammer.

* Fremme af udvekslinger om den makroøkonomiske politik dvs. euroen, valutakurspolitik, Kinas økonomiske reformproces og andre spørgsmål af fælles interesse.

* Forsøg på at engagere civilsamfundet yderligere i de eksisterende og fremtidige udvekslinger f.eks. hvad angår miljøbeskyttelse.

3.4. Samarbejdsprogrammet mellem Fællesskabet og Kina - et gensidigt fordelagtigt partnerskab, der fremmer EU's målsætninger

Baggrunden for og gennemførelsen af tiltagene i de i meddelelsen fra 2001 indeholdte indsatsområder

Landestrategidokumentet for Kina for perioden 2002-2006 og det nationale vejledende program for 2002-2004 blev godkendt af Kommissionen i februar 2002, og der er tale om et vejledende beløb på op til 250 mio. EUR i landestrategidokumentets løbetid. Dokumentet og programmet udgør et betydningsfuldt skridt hen imod en problemløsningsfilosofi, der skal støtte EU's overordnede mål inden for rammerne af dets politik over for Kina, men på en måde der er til gavn for begge parter.

I overensstemmelse med denne politik indeholder landestrategidokumentet følgende tre specifikke mål, der er udarbejdet med det formål over en bred kam at bistå Kina med landets reformproces, idet der i særlig grad fokuseres på de områder, hvor EU har et fortrin i forhold til andre donorer:

- støtte til den sociale og økonomiske reformproces (indarbejdelse af WTO-bestemmelserne i den nationale lovgivning, reform af socialsikringen, udvikling af menneskelige ressourcer)

- støtte til miljøbeskyttelse og bæredygtig udvikling (vandressourcer, bevarelse af biodiversiteten), og

- støtte til god forvaltningsskik og retsstaten (ulovlig indvandring, støtte til civilsamfundet).

Ud over de nuværende samarbejdsaktiviteter under det nationale program, som beløber sig til ca. 260 mio. EUR i form af flerårige finansielle forpligtelser, skal det nævnes, at Kina er en vigtig deltager i og modtager af bistand under en række regionale fællesskabsfinansierede programmer for Asien, herunder Pro Eco Programmet mellem EU og Asien til forbedring af miljøpræstationerne i de økonomiske sektorer, Asia-Invest-programmet til fremme af partnerskaber i erhvervslivet, Asia Information Technology and Communication Programme, hvorigennem der samfinansieres gensidigt gavnlige partnerskaber mellem Europa og Asien, og Asia-Link-programmet til fremme af netværk mellem højere uddannelsesinstitutioner.

Under disse programmer, der dækker hele Asien, er Kina for øjeblikket inddraget i mellem 35 og 50 % af alle forslag, der er godkendt til finansiering, og landet deltager i aktiviteter, som Fællesskabet bidrager til med omkring 21 mio. EUR.

Der er sket betydelige fremskridt hvad angår tilvejebringelsen af de rette rammer for et styrket samarbejde mellem EU og Kina, her tænkes navnlig på den nu fuldførte overførsel af ansvaret for forberedelser og for forvaltning i forbindelse med bilaterale projekter fra Kommissionens hovedkvarter til delegationen i Beijing med den tilsvarende styrkelse af delegationens menneskelige ressourcer og på den løbende koordinering med medlemsstaterne og andre donorer. Endvidere vil samarbejdsprogrammets fokusering på et begrænset antal større aktiviteter inden for nøglesektorer i det lange løb forbedre programmets resultater og øge dets gennemslagskraft.

Der har imidlertid været tale om visse forsinkelser og vanskeligheder i forbindelse med gennemførelsen af det nationale vejledende program for 2002-2004. Dette skyldes til dels, at de emner, der skal løses fra kinesisk side, er komplekse og ømtålelige (et eksempel herpå er det planlagte program om ulovlig indvandring) dels, at programmeringen af samarbejdet i forbindelse med landestrategidokumentet og det nationale vejledende dokument endnu ikke i fuldt omfang er blevet indarbejdet på alle niveauer i Kina, hvor der er behov for øget koordinering mellem ministerierne og en tydeligere rollefordeling.

Det sidste punkt viser sig i stadig større grad at være en hindring for programgennemførelsen. Fællesskabets vigtigste samtalepartner på regeringsniveau vedrørende samarbejdsspørgsmål er handelsministeriet, som hidtil har været det mest velegnede knudepunkt for koordinering af programplanlægning og -gennemførelse. Med det igangværende skift i EU-Kina-samarbejdsprogrammet væk fra traditionelle udviklingsprojekter til sektorspecifikke aktiviteter, der i stadig højere grad tilpasses EU's politik, kræves der et øget engagement fra ministeriernes side. Hvis handelsministeriet skal fortsætte sin rolle som koordinator for det overordnede program, bør der generelt uddelegeres mere ansvar til de forskellige ressortministerier hvad angår forberedelse og gennemførelse af specifikke aktiviteter.

Medens fremskridtene hvad angår støtte til gennemførelse af WTO-bestemmelser, miljø og civilsamfundet inden for rammerne af det nationale vejledende program stort set forløber som planlagt, vil forsinkelser inden for andre områder medføre, at der vil blive tale om en ophobning af aktiviteter, når det nationale vejledende program nærmer sig sin afslutning. Medens den nu afsluttede uddelegeringsproces burde medføre, at der bliver tale om hurtigere indgåelse af forpligtelser og gennemførelse, er det imidlertid en betydelig udfordring, der skal tages op.

Disse spørgsmål vil blive taget op i forbindelse med den igangværende midtvejsevaluering af landestrategidokumentet og det nationale vejledende program. Medens landestrategidokumentet og de dertil knyttede samarbejdsprioriteter stadig er fuldt gyldige og i overensstemmelse med såvel Fællesskabets som med de nye kinesiske lederes politik, er det nødvendigt med en gennemgribende revision af det nationale vejledende program, så der kan foretages de nødvendige justeringer samt sikre, at der opstilles reviderede og realistiske målsætninger.

Nye indsatsområder

* Afslutning af midtvejsevalueringen af landestrategidokumentet og det nationale vejledende program for 2002-2004 i anden halvdel af 2003.

* Forberedelse af et nyt nationalt vejledende program for perioden 2005-2006 i første kvartal af 2004, baseret på erfaringerne i forbindelse med gennemførelsen af det nationale vejledende program for 2002-2004 samtidig med, at man fortsat fokuserer på de mål, der er fastlagt i de overordnede rammer for landestrategidokumentet for 2002-2006, hvor der bl.a. vil blive taget hensyn til handelsrelevant teknisk bistand.

* Garanti for, at der foretages de nødvendige konsultationer med de kinesiske myndigheder i forbindelse med forberedelsen af det nye nationale vejledende program med henblik på at sikre, at de kinesiske myndigheder i fuldt omfang deltager i udarbejdelsen af programmet, hvorved den senere gennemførelse også lettes.

* Genbekræftelse (i forståelse med de kinesiske myndigheder) af en flerårig (i modsætning til årlig) programmering i forbindelse med landestrategidokumentet som basis for samarbejdet med Fællesskabet.

* Fremme af en mere effektiv koordinering af projekt- og programforberedelse og -gennemførelse gennem uddelegering af øget ansvar til ressortministerierne.

* Koordinering mellem gennemførelsen af det nationale vejledende program og de forskellige relevante horisontale bistandsprogrammer, som Kina nyder godt af, navnlig EIDHR (det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder), og ngo-budgetposterne.

* Styrkelse af dialogen om samarbejdsspørgsmål, navnlig i den bredere sammenhæng i Det Blandede Udvalg EF-Kina, på grund af betydningen af samarbejdsprogrammet mellem EU og Kina som instrument til støtte for EU's politik over for Kina.

3.5. Tydeliggørelse af EU's profil i Kina

Udviklingen af relationerne mellem EU og Kina kræver en øget forståelse parterne imellem. Styrkelsen af relationerne såvel som ændrede betingelser internt hos begge parter, såsom Kinas optagelse i WTO og EU's udvidelsesproces, nødvendiggør ligeledes, at EU's kommunikationsstrategi gennemgås og justeres. Den enkelte kinesers stigende adgang til informationskilder takket være udviklingen i informationsteknologierne, telekommunikation og rejser til udlandet giver EU mulighed for at øge sin synlighed.

Kinas geopolitiske vision om en multipolær verden og den kinesiske opfattelse af EU som en stadig vigtigere partner giver ligeledes EU gode muligheder for at øge sin synlighed. Der må imidlertid gøres en større indsats for at øge EU's synlighed i Kina. Europa-Kommissionens delegation i Kina, medlemsstaterne såvel som andre aktører, heriblandt det europæiske handelskammer, har allerede gjort en stor indsats for at styrke EU's profil gennem daglige kontakter, informationsspredning og publikationsdistribution samt afholdelsen af offentlige arrangementer.

Med henblik på på lang sigt at sikre bæredygtigheden i relationerne mellem EU og Kina og den politiske dialog er det afgørende, at EU øger sin synlighed i Kina både over for offentligheden og over for den kinesiske ledelse. I den forbindelse bør man koncentrere sig om nogle få velvalgte budskaber, såsom:

- at EU, som global aktør på den internationale scene, ligesom Kina ønsker en mere velafbalanceret international orden baseret på ægte multilaterale relationer og ønsker at inddrage Kina som en ansvarlig magt i forvaltningen af globale spørgsmål

- at EU forsvarer et sæt fælles værdier med i centrum demokrati, menneskerettigheder og fredelig konfliktløsning gennem multilaterale mekanismer. EU's enestående tilblivelsesproces og eksistensberettigelse samt dets institutioner adskiller EU fra traditionelle regionale organisationer

- at EU, som rollemodel for succesfuld regional integration og en forvaltning, der er baseret på retsstatsprincipperne, støtter de igangværende reformer i Kina og er parat til at bistå Kina med at tage eventuelle udfordringer, der måtte vise sig i forbindelse med landets økonomiske og sociale overgangsproces, op, samt

- at EU er en vigtig global handelsmagt og et vigtigt marked. EU er villig til at øge udvekslingerne med Kina og bistå Kina i landets bestræbelser på at blive yderligere integreret i verdensøkonomien.

Sammen med anvendelsen af sådanne letforståelige logiske budskaber er intern politisk konsekvens i EU af afgørende betydning for at øge EU's synlighed i Kina. Kommunikationsstrategier og samarbejdsprogrammet mellem EU og Kina bør derfor knyttes tæt sammen med EU's bredere politiske målsætning med henblik på at sikre konsekvens i den overordnede politik. Det er ligeledes vigtigt at sikre koordinering af politikken med medlemsstaterne, herunder hvad angår kommunikation og samarbejde.

Med henblik på at sikre den gensidige forståelse bør der udfoldes bestræbelser på at fremme direkte kontakt mellem enkeltindivider gennem øget turisme og flere uddannelsesmæssige og kulturelle udvekslinger.

Baggrunden for og gennemførelsen af tiltagene i de i meddelelsen fra 2001 indeholdte indsatsområder

Europa-Kommissionens Beijing-delegations informationsaktiviteter om EU er blevet intensiveret. Målrettede informationstiltag, såsom en omfattende eurokampagne, har fået megen opmærksomhed i Kina. De finansielle og menneskelige ressourcer styrkes, men er fortsat af begrænset omfang. Delegationens websted fungerer fuldt ud på både engelsk og kinesisk. Kinesiske journalister har fortsat besøgt Bruxelles både individuelt og i grupper. De fleste samarbejdsprogrammer mellem EU og Kina omfatter nu også pr-tiltag.

Direkte kontakt mellem enkeltindivider og uddannelsesmæssige og kulturelle udvekslinger er ligeledes blevet intensiveret. EU's besøgsprogram er fortsat et værdifuldt middel til at få kinesiske beslutningstagere og meningsdannere til Bruxelles, så de kan danne sig førstehåndsindtryk af Europa. Europa-Kommissionens delegation i Beijing har styrket sine forbindelser til den akademiske verden gennem tilrettelæggelsen af rundbordsdiskussioner med personligheder fra EU og lanceringen af et program på centret for europæiske studier. På det kulturelle område har Europa-Kommissionens delegation og medlemsstaterne koordineret deres deltagelse i begivenheder såsom Shanghais internationale filmfestival.

Nye indsatsområder

* Gennemførelse af en undersøgelse af den kinesiske offentligheds opfattelse af EU med henblik på en "kortlægning" af informationshuller og -behov, så der kan udarbejdes målrettede tiltag.

* Øgning af kinesernes viden om og forståelse for hvad EU repræsenterer gennem omfattende og ajourført information om EU's politik, navnlig via Internet og de audiovisuelle medier, og med særligt fokus på udvidelsen og den institutionelle udvikling i EU, f.eks. gennem en omrejsende udstilling om udvidelsen. Udvidelse af informationsaktiviteterne til også at omfatte andre større kinesiske byer end Beijing.

* Systematisk udsendelse af pressemeddelelser og/eller afholdelse af pressekonferencer i Beijing i forbindelse med afholdelsen af større møder, såsom topmøder, møder i Det Blandede Udvalg og møderækker inden for rammerne af dialogen om menneskerettigheder og bestræbelser på at finde fælles fodslag med kineserne med henblik på udstedelsen af fælles erklæringer, navnlig efter topmøder mellem EU og Kina.

* Eventuelt afholdelse af årlige rundbordsdiskussioner i skiftevis Kina og EU med deltagelse af kinesiske og europæiske journalister og personligheder fra EU.

* Styrkelse af koordineringen med medlemsstaterne vedrørende informationspolitikken med henblik på at sikre, at EU's standpunkter i så høj grad som muligt får opmærksomhed under den offentlige del af bilaterale besøg på højt plan i Kina.

* Styrkelse af kinesernes viden om EU's samarbejde med Kina, f.eks. gennem systematisk inddragelse af pr-aktiviteter i samarbejdsprojekter, tilrettelæggelse af journalistbesøg på projekter og øget projektsynlighed på messer og udstillinger for erhvervslivet og de højere uddannelser, også på regionalt niveau.

* yderligere styrkelse af den direkte menneskelige kontakt gennem samarbejdsaktiviteter med henblik på at knytte bånd mellem europæiske og kinesiske ngo'er og sociale organer, styrkelse af kontakten til universiteter, der tilbyder kurser i europæiske studier, samt udvikling af kultur-, uddannelses- og forskningsinitiativer inden for rammerne af eksisterende eller planlagte EU-programmer, såsom Erasmus World og Marie Curie-stipendier og opmuntre studerende, forskere og kinesiske universiteter til at deltage i sådanne programmer.

4. EFFEKTIVISERING AF FORHOLDETS INSTRUMENTER

Den generelle udvidelse og styrkelse af dialogen mellem EU og Kina har vist, at der er behov for at strømline og yderligere udvikle den nuværende institutionelle struktur i parternes relationer, navnlig hvad angår samspillet mellem møder på forskellige niveauer og inden for forskellige områder, og der er ligeledes behov for at understrege, at i forbindelse med dialogen er kvalitet vigtigere end kvantitet. I de foregående afsnit er der blevet fremført forslag til, hvordan man kan styrke dialogens effektivitet inden for det politiske, økonomiske og andre områder. Erfaringerne viser, at der endvidere er behov for en effektiv koordinering på højt plan af de overordnede forbindelser mellem Kina og EU, ud over de effektiviseringer, der er ønskværdige inden for de enkelte underdele af dialogen, en koordinering, der bør være i overensstemmelse med EU's overordnede målsætning om et vidtrækkende partnerskab med Kina inden for alle områder. Denne generelle målsætning taler også til fordel for at styrke profilen og øge synligheden af møder på højt plan.

Med henblik herpå foreslås følgende foranstaltninger:

* Topmøder og møder på ministerielt niveau bør fokusere på et begrænset sæt strategiske prioriteter. Dette vil øge den strategiske betydning af topmøder og møder på ministerielt niveau mellem EU og Kina, give mulighed for en mere fritflydende dialog om udvalgte emner, forbedre chancerne for konkrete resultater og dermed også øge mødernes politiske synlighed.

* Mandaterne for forskellige EU-Kina fora på højt plan bør justeres og tydeliggøres, som skitseret nedenfor, med henblik på at sikre en bedre byrdefordeling og ansvarsfordeling mellem dem:

- topmøder bør dække alle aspekter af relationerne. Dagsordenen for topmøder bør imidlertid have til formål at anspore til yderligere udvikling af relationerne og bibringe et fælles syn på verden, både politisk og inden for andre områder

- udenrigsministertrojkaerne bør tage sig af politiske spørgsmål og spørgsmål vedrørende menneskerettighederne, men også i relevante tilfælde, udvalgte handelsmæssige og sektorspecifikke spørgsmål

- Det Blandede Udvalg EF-Kinas styrende rolle bør styrkes, så det kommer til at dække et bredere økonomisk spektrum, dvs. ikke blot handels- og investeringsspørgsmål, men også den hurtigt ekspanderende sektorspecifikke dialog og samarbejdsprogrammet mellem EU og Kina, så man opnår maksimal synergi mellem disse tre områder. I den forbindelse bør de relevante ressortministeriers deltagelse i Det Blandede Udvalg styrkes

- de regionale direktørtrojkaer bør fokusere på økonomisk og politisk integration i EU og Asien samt på regionale kriser

- de politiske direktørtrojkaer bør tage sig af politiske spørgsmål og andre spørgsmål af globalt omfang.

* For at topmøderne på effektiv måde kan vise vejen for og stimulere de overordnede relationer bør de så vidt muligt afholdes separat og ikke i tilknytning til andre begivenheder, således at al aktivitet helliges topmødet, hvilket også vil bidrage til at øge deres synlighed.

* Af samme grund og for tydeligt at demonstrere topmødernes stigende betydning bør man overveje at opgradere topmøderne til præsidentniveau.

* Den kinesiske præsident Hu Jintao bør inviteres til Bruxelles inden for den nærmeste fremtid, og der bør ligeledes arrangeres et genbesøg af højerestående EU-ledere, herunder Kommissionens formand Romano Prodi i Beijing som en tydelig afspejling af EU-Kina-relationernes stigende politiske vægt.

Bilag 1

Dialog mellem EU og Kina

>TABELPOSITION>

BILAG 2

EU's handel med verden og Kina (mio. EUR)

Kilde: EUROSTAT (COMEXT)

(eksklusiv handel mellem EU-lande)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

EU's import

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

EU's eksport

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Kinas handel med de største handelspartnere (mia. USD)

Kilde: Kinas regering (MOFCOM / MOFTEC)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Kinas import

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Kinas eksport

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Udenlandske direkte investeringer (UDI) i Kina

Kilde: Kinas regering (MOFCOM / MOFTEC)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Andel a f n ye tilstrømn inger a f UDI

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

UDI i alt (beholdning, udgangen af 2002)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

BILAG 3

SAMARBEJDSPROJEKTER MELLEM EU OG KINA

Denne liste omfatter projekter, der finansieres under følgende budgetkapitler- og poster:

B7-3 Samarbejde med udviklingslandene i Asien

B7-7 Europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR)

B7-6000 Ngo-samfinansiering

B7-6212 Sundhed, befolkning, bekæmpelse af hiv/aids

PROJEKTER OG PROGRAMMER UNDER GENNEMFØRELSE

>TABELPOSITION>

REGIONALPROGRAMMER, SOM KINESISKE INSTITUTIONER DELTAGER I(1)

>TABELPOSITION>

PROJEKTER OG PROGRAMMER UNDER FORBEREDELSE

>TABELPOSITION>