E. der er stærkt foruroliget over processen med overgang til demokrati i Ækvatorialguinea, navnlig i lyset
af den vold og de uregelmæssigheder, der ifølge talrige internationale observatører forstyrrede detlandsdækkende valg i 1999,
F. der henviser til, at afholdelsen af frie valg i Ækvatorialguinea er et af kravene i Lomé-konventionen og
i endnu højere grad i den nylige associeringsaftale, ligesom det også fremgår af udtalelserne i DenParitetiske Forsamling AVS-EU for en solid og bæredygtig demokratisering af landene,
G. der er betænkelig ved det ækvatorialguineanske retsvæsens manglende upartiskhed og uafhængighed
og ved det forhold, at de politiske sager ofte ikke afvikles i overensstemmelse med de gældende pro-cesregler,
1. anmoder regeringen i Ækvatorialguinea om at arrangere valget under acceptable forhold med hensyn
til gennemsigtighed og udøvelse af de grundlæggende frihedsrettigheder, idet dette valg vil være anledningtil at vise det internationale samfund, at den rent faktisk har vilje til at engagere sig i processen for demo-
kratisering og konsolidering af retsstaten i landet;
2. opfordrer indtrængende regeringen i Ækvatorialguinea til at garantere borgerne og alle oppositions-
partier stemmeret, fri bevægelighed og forenings- og ytringsfrihed;
3. anmoder Kommissionen om at udsende en observatørdelegation, der skal overvåge, at hele valghand-
lingen afvikles korrekt, og i givet fald gøre opmærksom på tilfælde, hvor der kan være sket krænkelse af demest elementære rettigheder; finder det endvidere nødvendigt, at der er EP-observatører til stede;
4. kræver, at regeringen i Ækvatorialguinea garanterer, at medierne vil kunne være til stede, og opposi-
tionspartierne vil havde adgang til disse under hele valgprocessen;
5. anmoder om, at de politiske fanger straks løslades, og fordømmer anvendelsen af vold og intimide-
ring mod medlemmer af den demokratiske opposition, og anmoder regeringen i Ækvatorialguinea om at
ratificere FN’s konvention mod tortur;
6. anmoder Kommissionen om ikke at genoptage støtten til Ækvatorialguinea med undtagelse af den
humanitære støtte samt den, der ydes direkte til uafhængige ngo’er, såfremt det endnu en gang viser sig, atde demokratiske normer og de grundlæggende frihedsrettigheder ikke respekteres under valgprocessen;
7. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Rådet, formændene for Den Pari-
tetiske Forsamling AVS-EU, OAU, præsidenten og regeringen i Ækvatorialguinea og til repræsentanter forde politiske oppositionspartier.
20. Menneskerettigheder: Iran
B5-0436, 0440, 0447, 0450, 0460 og 0469/2000
Europa-Parlamentets beslutning om Iran
Europa-Parlamentet,
4dash der henviser til sine beslutninger af 16. september 1999 om fængslede anklaget for spionage i Iran og
deres situation(1) og 13. april 2000 om de fanger i Iran, der er anklaget for spionage til fordel for
Israel og De Forenede Stater(2),
A. der henviser til, at den uafhængige presse spiller en afgørende rolle og har en vigtig samfundsfunktion
i det politiske liv i Iran i øjeblikket, men bemærker den stigende chikanering, intimidering og forføl-gelse af landets uafhængige journalister og forlæggere,
(1) EFT C 54 af 25.2.2000, s. 112.
(2) Vedtagne tekster, punkt 10.C 59/282 DA 23.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000
B. der giver udtryk for sin alvorlige bekymring for den tilbageholdte iranske forfatter Akbar Ganji, som er
blevet flyttet fra et relativt sikkert område i Evin fængslet til et område i fængslet, der er underlagtdomstolenes kontrol, og hvor voldsforbrydere og narkohandlere er anbragt,
C. der henviser til, at talrige andre forfattere, redaktører og forlæggere i den seneste tid er blevet indstæv-
net for pressedomstolen eller andre officielle instanser ene og alene i forbindelse med deres forsøg på
at udøve deres ret til ytringsfrihed,
D. der henviser til, at Machallah Chamsolvaezine, tidligere chefredaktør for »Nechat«, blev arresteret i
begyndelsen af april 2000 efter stadfæstelse af hans dom på tre års fængsel for »forbrydelser modislam« ved en appelinstans,
E. der henviser til, at Latif Safari, direktør for »Nechat«, blev arresteret og indsat i Evin fængslet efter at
være blevet idømt to et halvt års fængsel og frakendt retten til at udøve sit erhverv i fem år,
F. der henviser til, at den uafhængige presse i Den Islamiske Republik er blevet undertrykt siden 1998,
og at over 17 iranske aviser er blevet lukket i de seneste uger,
G. der er chokeret over den manipulerede tv-dækning af konferencen i Berlin den 7. og 8. april 2000 om
reformprocessen i Iran og over arrestationen af seks fremtrædende iranske intellektuelle, herunder
Mehrangiz Kar, en forkæmper for kvindernes rettigheder, Shahla Lahiji, en udgiver af kvindelitteratur,Ali Afshari, en studenterleder, Essatolah Sahabi, en tidligere minister, og Hamid Reza Jalai-Pur, en
forlægger, for at deltage i konferencen,
H. der henviser til, at disse seks intellektuelle er anklaget for »at have handlet mod statens indre sikkerhed
og have ringeagtet Den Islamiske Republiks hellige orden«,
1. protesterer kraftigt mod de vedvarende trusler mod uafhængige journalister;
2. kræver, at de officielle skridt, der er taget mod disse personer, hvis eneste forbrydelse har været at
udøve deres ret til ytringsfrihed, trækkes tilbage, og kræver, at retssagerne mod disse personer straks opgi-
ves;
3. opfordrer de iranske myndigheder til at hæve forbuddet mod aviser og tidsskrifter;
4. kræver øjeblikkelig frigivelse af Ganji og de øvrige redaktører, forlæggere og journalister, der er
fængslet for at udøve deres sikrede ret til ytringsfrihed;
5. opfordrer Iran til at overholde sine internationale forpligtelser som kontraherende part i den interna-
tionale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og garantere retten til ytrings- og foreningsfri-hed;
6. opfordrer den iranske regering til at indstille forfølgelsen af journalister, forfattere og andre ved revo-
lutionsdomstole og præsteskabets særlige domstol for at give udtryk for opfattelser, som på ingen mådetruer den offentlige orden eller nationale sikkerhed, som disse begreber er defineret i international ret;
7. opfordrer Rådet, medlemsstaterne og Kommissionen til at tage behørigt hensyn til den videre udvik-
ling i denne situation, når de overvejer at oprette mere normale og gensidigt frugtbare forbindelser med
Iran baseret på respekten for de grundlæggende menneskerettigheder, herunder tale- og ytringsfriheden;
8. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regerin-
ger og den iranske regering, det iranske parlament og revolutionsdomstolen.23.2.2001 DA C 59/283 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000