DA   DA 
 
 
 EUROPA -
KOMMISSIONEN   
Bruxelles, den 16.2.2022  
COM(2022) 62 final  
2022/0042 (NLE)  
 
Forslag til  
RÅDETS AFGØRELSE  
om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne ved anden del af 
det fjerde møde i partskonferencen under Minamatakonventionen om kviksølv i 
forbindelse med vedtagelse af en afgørelse om fastsættelse af tærskler for kviksølvaffald 
i overe nsstemmelse med artikel 11, stk. 2, i nævnte konvention   
DA 1  DA BEGRUNDELSE  
1. FORSLAGETS GENSTAND  
Dette forslag vedrører afgørelsen om den holdning, der skal indtages på Unionens vegne ved 
anden del af det fjerde møde i partskonferencen under Minamatakonventionen om kviksølv 
(COP4.2), i forbindelse med den påtænkte vedtagelse af en afgørelse om fastsæt telse af 
tærskler for affald, der er forurenet med kviksølv eller kviksølvforbindelser (herefter 
"kviksølvforurenet affald") som omhandlet i artikel 11, stk. 2, i nævnte konvention.  
2. BAGGRUND FOR FORSLAGE T 
2.1. Minamatakonventionen om kviksølv  
Minamatakonventionen om kviksølv (i det følgende benævnt "konventionen") er det vigtigste 
internationale regelsæt til beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet mod menneskeskabte 
udledninger og udslip af kviksølv og kviksølvforbindelser til luft, vand o g jord. Konventionen 
omfatter hele kviksølvcyklussen, lige fra udvindingen af kviksølv i miner og til håndteringen 
af kviksølv i affaldsbehandlingen. Konventionen trådte i kraft den 16. august 2017. Den 
Europæiske Union og alle medlemsstaterne er parter i konventionen1. 
I konventionens artikel 11, stk. 2, er det fastsat, at "kviksølvaffald" i forbindelse med denne 
konvention er stoffer eller genstande, a) der består af, b) indeholder eller c) er forurenet med 
kviksølv eller kviksølvforbindelser i en mængde,  der overstiger de tærskler, der fastsættes af 
partskonferencen, og som bortskaffes eller er beregnet på at blive bortskaffet eller kræves 
bortskaffet i overensstemmelse med national lovgivning eller konventionen. I henhold til 
denne bestemmelse omfatter d efinitionen af "kviksølvaffald" ikke mineaffald (overjord, 
stenaffald og restprodukter (tailings)), medmindre mineaffaldet hidrører fra primær 
kviksølvudvinding og indeholder kviksølv eller kviksølvforbindelser i en mængde, som ligger 
under de tærskelværdi er, der fastsættes af partskonferencen.  
I konventionens artikel 11, stk. 3, præciseres det, at affald, der kan betragtes som 
kviksølvaffald i henhold til aftalens artikel 11, stk. 2, skal håndteres på en miljøforsvarlig 
måde.  
Partskonferencen vedtog på s it tredje møde (den 25. -29. november 2019) afgørelse MC -3/52, 
hvori følgende fastsættes:   
 
På den ene side er alt affald, der består af eller indeholder kviksølv eller kviksølvforbindelser, 
"kviksølvaffald" som omhandlet i konventionens artikel 11, stk. 2, uanset dets indhold af 
kviksølv eller kviksølvforbindelser. Med hensyn til overjord og ste naffald fra anden minedrift 
end primær kviksølvudvinding er der ikke behov for at fastsætte tærskler, hvilket indebærer, 
at de falder ind under anvendelsesområdet for konventionens artikel 11.  
På den anden side skal den gruppe af tekniske eksperter, som b lev nedsat på 
partskonferencens andet møde (den 19. -23. november 2018), fortsætte drøftelserne om 
                                                 
1 Rådets afgørelse (EU) 2017/939 af 11. maj 2017 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af 
Minamatakonventionen om kviksølv (EUT L 142 af 2.6.2017, s. 4).  
2 Afgørelse MC -3/5 " Mercury waste thresholds ", Report of the Conference of the Parties to the Minamata 
Convention on Mercury on the work of its third meeting, UNEP/MC/COP.3/23 af 7.1.2020 findes her: 
https://www.mercuryconvention.org/sites/default/files/documents/final_report/UNEP -MC-COP -3-23-
Report -EN.pdf . 
DA 2  DA tærskler i perioden frem til det fjerde møde, eftersom det ikke er lykkedes parterne at nå til 
enighed om affald, der er forurenet med kviksølv eller kviksølv forbindelser 
("kviksølvforurenet affald"), herunder restprodukter (tailings) fra anden minedrift end primær 
kviksølvudvinding ("restprodukter fra minedrift").  
2.2. Partskonferencen   
Partskonferencen under konventionen (i det følgende benævnt "partskonfer encen") påtager sig 
de opgaver, den tildeles ved konventionen, og skal med henblik herpå bl.a. overveje og træffe 
alle yderligere foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at opfylde konventionens mål, 
herunder vedtagelsen af de relevante retningslin jer. 
I henhold til konventionens artikel 28 og afgørelse MC -1/1 om forretningsordenen, som blev 
vedtaget på det første møde i partskonferencen (den 24. -29. september 2017), har hver part én 
stemme. I sin egenskab af regional organisation for økonomisk inte gration udøver Unionen 
dog sin stemmeret på områder, der henhører under Unionens kompetence, med et antal 
stemmer svarende til antallet af Unionens medlemsstater, der er parter i konventionen. 
Unionen anvender ikke sin stemmeret, hvis nogen af dens medlems stater anvender deres 
stemmeret, og omvendt.  
2.3. Partskonferencens påtænkte retsakt  
Ovennævnte ekspertarbejde mellem konferencerne har resulteret i en særlig rapport 
udarbejdet af konventionens sekretariat, som omfatter et udkast til afgørelse fra 
partskonferencen om tærsklerne for kviksølvaffald til drøftelse og eventuel vedtagelse på 
COP4.2 (den påtænkte retsakt)3. 
  
I den påtænkte retsakt fastsættes der tærskler for kviksølvforurenet affald, som er omfattet af 
konventionens artikel 11. Den påtænk te retsakt vil således yderligere fastsætte 
anvendelsesområdet for konventionens bestemmelser om affald, særlig artikel 11, stk. 3, 
vedrørende forpligtelsen til at behandle relevant kviksølvaffald på en miljøforsvarlig måde.  
3. DEN HOLDNING , DER SKAL INDT AGES PÅ UNIONENS VEGNE  
Den holdning, der foreslås indtaget på Unionens vegne ved anden del af det fjerde møde i 
partskonferencen, er at støtte vedtagelsen af en påtænkt retsakt, der er i overensstemmelse 
med gældende EU -ret.  
 
Mens den påtænkte retsakt ska l supplere afgørelse MC -3/5 ved at omhandle en anden kategori 
af kviksølvaffald, navnlig kviksølvforurenet affald, er denne foreslåede holdning fuldt ud i 
overensstemmelse med EU's holdning, der blev vedtaget med henblik på COP.3, og som var 
medvirkende ti l udarbejdelsen af denne afgørelse og allerede omfattede spørgsmålet om 
tærsklen for sådant affald4.  
 
Kviksølvaffald er reguleret på EU -plan, navnlig ved Europa -Parlamentets og Rådets 
forordning (EU) 2017/852 af 17. maj 2017 om kviksølv og om ophævelse af  forordning (EF) 
                                                 
3 UNEP/MC/COP.4/8.  
4 Rådets afgørelse (EU) 2019/2119 af 21. november 2019 om den holdning, der skal  indtages på Den 
Europæiske Unions vegne ved det tredje møde i partskonferencen under Minamatakonventionen om 
kviksølv i forbindelse med vedtagelse af en afgørelse om fastsættelse af tærskler for kviksølvaffald som 
omhandlet i artikel 11, stk. 2, i nævnte konvention (EUT L 320 af 11.12.2019, s. 117).  
DA 3  DA nr. 1102/20085, ved Europa -Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 
2008 om affald6, ved Europa -Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF af 15. marts 2006 
om håndtering af affald fra udvindingsindustrien og om ændring a f direktiv 2004/35/EF7 og 
ved Kommissionens beslutning 2000/532/EF af 3. maj 2000 om afløsning af beslutning 
94/3/EF om udarbejdelse af en liste over affald i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 
75/442/EØF om affald og af Rådets beslutning 94/904/EF om udarbejdel se af en liste over 
farligt affald i henhold til artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF om farligt affald8.  
 
EU's affaldslovgivning er baseret på hovedforpligtelsen i artikel 13 og 17 i direktiv 
2008/98/EF, ifølge hvilken medlemsstaterne skal træ ffe de nødvendige foranstaltninger for at 
sikre, at affaldshåndtering foretages, uden at menneskers sundhed bringes i fare, og uden at 
miljøet skades. Forpligtelsen om at håndtere kviksølvaffald på en miljøforsvarlig måde, jf. 
konventionens artikel 11, stk . 3, gennemføres ved disse bestemmelser.   
 
Selv om EU spillede en afgørende rolle for udviklingen af konventionen, herunder dens 
bestemmelser om kviksølvaffald, og selv om EU -eksperter bidrog væsentligt til de 
ovennævnte ekspertdrøftelser mellem konferenc erne, går den gældende EU -ret vedrørende 
affald videre end konventionens artikel 11, da alt kviksølvaffald, der henvises til i denne 
bestemmelse, reguleres på EU -plan og gøres til genstand for forpligtelsen om håndtering på 
en miljøforsvarlig måde, uanset dets indhold af kviksølv eller kviksølvforbindelser.  
 
Det er nødvendigt at fastlægge Unionens holdning, da parterne i konventionen skal 
gennemføre den påtænkte retsakt efter vedtagelsen.  
4. RETSGRUNDLAG  
4.1. Proceduremæssigt retsgrundlag  
4.1.1.  Principper  
I henhold til artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) 
vedtages der afgørelser om " fastlæggelse af, hvilke holdninger der skal indtages på Unionens 
vegne i et organ nedsat ved en aftale, når dette organ skal vedtage re tsakter, der har 
retsvirkninger, bortset fra retsakter, der supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for 
aftalen ". 
Begrebet " retsakter, der har retsvirkninger " omfatter retsakter, der har retsvirkninger i medfør 
af de folkeretlige regler, der gælde r for det pågældende organ. Det omfatter også 
instrumenter, der ikke har bindende virkning i henhold til folkeretten, men som " vil kunne få 
afgørende indflydelse på indholdet af de regler, der vedtages af EU -lovgiver "9. 
4.1.2.  Princippernes anvendelse på d et foreliggende tilfælde  
Partskonferencen er et organ, der er nedsat ved en aftale, nemlig Minamatakonventionen om 
kviksølv.  
                                                 
5 EUT L 137 af 24.5.2017, s. 1.  
6 EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3.  
7 EUT L 102 af 11.4.2006, s. 15.  
8 EFT L 226 af 6.9.2000, s. 3.  
9 Domstolens dom af 7. oktober 2014, Tyskland mod Rådet, C -399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, præmis 61 -
64.  
DA 4  DA Den påtænkte retsakt, som partskonferencen skal vedtage, udgør en retsakt, der har 
retsvirkninger, eftersom parterne i konventionen  skal træffe foranstaltninger til at sikre, at den 
gennemføres og overholdes.  
Den påtænkte retsakt hverken supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for 
konventionen.  
Det proceduremæssige retsgrundlag for den foreslåede afgørelse er derfor artikel 2 18, stk. 9, i 
TEUF.  
4.2. Materielt retsgrundlag  
4.2.1.  Principper  
Det materielle retsgrundlag for en afgørelse i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF afhænger 
hovedsagelig af formålet med og indholdet af den påtænkte retsakt, hvortil der skal indtages 
en holdning på Unionens vegne. Hvis den påtænkte retsakt har et dobbelt formål eller består 
af to elementer, og det ene af disse formål eller elementer kan bestemmes som det primære, 
mens det andet kun er sekundært, skal den afgørelse, der vedtages i henhol d til artikel 218, 
stk. 9, i TEUF, have et enkelt materielt retsgrundlag, nemlig det, der kræves af det primære 
eller fremherskende formål eller element.  
4.2.2.  Princippernes anvendelse på det foreliggende tilfælde  
Den påtænkte retsakts primære formål og indhold vedrører miljøet.  
Det materielle retsgrundlag for den foreslåede afgørelse er derfor artikel 192, stk. 1, i TEUF.  
4.3. Konklusion  
Retsgrundlaget for den foreslåede afgørelse bør være artikel 192, stk. 1, i TEUF sammenholdt 
med artikel 218, stk. 9, i TEUF.  
DA 5  DA 2022/0042 (NLE)  
Forslag til  
RÅDETS AFGØRELSE  
om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne ved anden del af 
det fjerde møde i partskonferencen under Minamatakonventionen om kviksølv i 
forbindelse med vedtagelse af en afgørelse om fastsættelse af tærskler for kviksølvaffald 
i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i nævnte konvention  
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — 
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, 
stk. 1, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,  
under henvisning til forslag fra Europa -Kommissionen, og  
ud fra følgende betragtninger:  
(1) Minamatakonventionen om kviksølv10 ("konventionen") blev ind gået af Unionen ved 
Rådets afgørelse (EU) 2017/93911 og trådte i kraft den 16. august 2017.  
(2) I henhold til afgørelse MC -1/1 om forretningsordenen, som blev vedtaget på det første 
møde i partskonferencen under konventionen ("partskonferencen"), skal part erne 
bestræbe sig på at nå til enighed ved konsensus om alle væsentlige spørgsmål.  
(3) Partskonferencen under konventionen vedtog på sit tredje møde den 25. -29. november 
2019 afgørelse MC -3/512 om fastsættelse af tærskler for affald, der består af eller 
indeholder kviksølv eller kviksølvforbindelser som omhandlet i konventionens artikel 
11, stk. 2, og pålægger gruppen af tekniske eksperter, der blev nedsat af 
partskonferencen på det andet møde den 19. -23. november 2018, at fastsætte tærskler 
for affald, der  er forurenet med kviksølv eller kviksølvforbindelser ("kviksølvforurenet 
affald"), herunder for restprodukter (tailings) fra anden minedrift end primær 
kviksølvudvinding.  
(4) Partskonferencen under konventionen forventes ved anden del af det fjerde møde den 
21.-25. marts 2022 at vedtage en afgørelse ("forslaget til afgørelse") om tærskler for 
kviksølvforurenet affald som omhandlet i konventionens artikel 11, stk. 2, hvilket vil 
resultere i en fastsættelse af anvendelsesområdet for konventionens artikel 11  
vedrørende sådant affald. Kviksølvforurenet affald, der er omfattet af konventionens 
artikel 11, stk. 2, bør håndteres på en miljøforsvarlig måde i henhold til konventionens 
artikel 11, stk. 3.   
                                                 
10 En bekræftet kopi af Minamatakonventionen kan findes på : 
https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011 -16%20AM/CTC -XXVII -17.pdf . 
11 Rådets afgørelse (EU) 2017/939 af 11. maj 2017 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af 
Minamatakonventionen om kviksølv (EUT L 142 af 2.6.2017, s. 4).  
12 Afgørelse MC -3/5 " Mercury waste thresholds ", Report of the Conference of the Parties to the 
Minamata Convention on Mercury on the work of its third meeting, UNEP/MC/COP.3/23 af 7.1.2020 
findes her: https://www.mercuryconvention.org/sites/default/files/documents/final_report/UNEP -MC-
COP -3-23-Report -EN.pdf . 
DA 6  DA (5) Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i partskonferencen, bør fastlægges, 
da den foreslåede afgørelse, såfremt den vedtages, vil have retsvirkninger, eftersom 
parterne i konventionen vil skulle træffe foranstaltninger for at gennemføre den på 
nationalt og/eller regionalt niveau.  
(6) Unionen har ydet et væsentligt bidrag til udviklingen af konventionens bestemmelser 
vedrørende affald og til det ekspertarbejde i perioden mellem konferencerne, som blev 
iværksat ved afgørelse MC -3/5, og som har før t til forslaget til afgørelse; i henhold til 
gældende EU -ret kræves det allerede, at alt kviksølvaffald, der henvises til i 
konventionens artikel 11, stk. 2, herunder kviksølvforurenet affald, håndteres, uden at 
menneskers sundhed bringes i fare eller milj øet skades, og uanset dets indhold af 
kviksølv.  
(7) Unionen bør kun støtte vedtagelsen i partskonferencen af en afgørelse, der er i 
overensstemmelse med gældende EU -ret —  
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:  
Artikel 1  
Den holdning, der skal indtages på Unionens veg ne ved anden del af det fjerde møde i 
partskonferencen under konventionen, er at støtte vedtagelsen af en afgørelse om tærskler for 
kviksølvforurenet affald, der er i overensstemmelse med gældende EU -ret.   
Artikel 2  
Denne afgørelse er rettet til Kommissio nen. 
 
Udfærdiget i Bruxelles, den […]. 
 På Rådets vegne  
 Formand