X3MMLI SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE EELLESSKABER 
KOM(93) 271 endelig udg. 
Bruxelles, den 14. juni 1993 
FORSLAG TIL RÅDETS AFGØRELSE 
om indgåelse på Fællesskabets vegne af konventionen 
om beskyttelse og udnyttelse af grænseoverskridende 
vandløb og Internationale søer 
(forelagt af Kommissionen) 
- \CL-
BEÇRUNPELSE 
1. Den 18. marts 1992 blev en konvention om beskyttelse og udnyttelse 
af grænseoverskridende vandløb og internationale søer undertegnet 
i Helsinki (Finland) af 22 lande, heraf 9 EF-medlemsstater, samt 
af Fællesskabet som sådant. Luxembourg undertegnede konventionen 
den 20. maj 1992 og Portugal den 9. Juni 1992; Irland har endnu 
ikke undertegnet den. 
2. Konventionen er blevet udarbejdet i De Forenede Nationers Økono­
miske Kommissionen for Europa (ECE/FN) af en arbejdsgruppe vedrø­
rende vandproblemer, hvori Kommissionen som repræsentant for Fæl­
lesskabet deltog på basis af et forhandlingsmandat fra Rådet. 
Rådet gav ved afgørelse af 16. marts 1992 tilladelse ti I at under­
tegne på Fællesskabets vegne. 
3. Hovedformålet med denne konvention er at fastsætte en ramme for 
bi- og multilateralt samarbejde med henblik på at beskytte vand­
miljøet, forebygge og bekæmpe forurening af grænseoverskridende 
vandløb og sikre en rationel udnyttelse af vandressourcerne i 
medlemsstaterne i de Forende Nationers Økonomiske Kommission for 
Europa; 
4. De områder, hvor konventionen finder anvendelse, henhører - i 
hvert fald delvis - under Fællesskabets udstrakte kompetence­
område med hensyn til retsforskrifter på vandområdet. 
I henhold til Domstolens dom af 31. marts 1971 vedrørende den 
europæiske vejtransportoverenskomst, Kommissionen mod Rådet (sag 
22/70, sml. s. 263), har Fællesskabet derfor kompetence til at 
indgå en sådan konvention. Endvidere er medlemsstaterne enkeltvis 
ikke i stand til at opfylde alle de forpligtelser, der følger af 
konvent ionen. 
5. Eftersom Fællesskabet og dets medlemsstater i henhold til konven­
tionens artikel 25 skal fastlægge deres respektive ansvarsområder 
for så vidt angår opfyldelsen af deres forpligtelser i medfør af 
konventionen, og eftersom konventionen i henhold til artikel 26 
træder i kraft den 90. dag efter datoen for deponering af det 16. 
rat ifikations instrument, finder Kommissionen det yderst ønskeligt, 
at Fællesskabets og dets medlemsstater inden for deres respektive 
ansvarsområder indgår konventionen ved at deponere deres godken­
delses- og rat ifikations instrument samtidig. Denne fremgangsmåde 
vil kunne bidrage ti I at berede vejen for en hurtig ikrafttrædelse 
på internationalt plan af regler, der skal gøre det muligt at 
forebygge, mindske eller overvåge alle virkninger, som i alvorlig 
grad kan skade miljøet på tværs af grænserne. 
6. Da de i konventionen foreskrevne foranstaltninger er miljøpoli­
tiske instrumenter, er retsgrundlaget for Rådets afgørelse EØF-
Traktatens artikel 130S. 
-{I-
FORSLAG TIL RÅDETS AFGØRELSE OM INDGÅELSE PA FÆLLESSKABETS VEGNE A 
KONVENTIONEN OM BESKYTTELSE OG UDNYTTELSE AF GRÆNSEOVERSKRIDENDE VANDL« 
OG INTERNATIONALE SØER. 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økono­
miske Fællesskab, særlig artikel 130S, 
under henvisning til forslag fra KommissionenC), 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Par Iamentet^2) , 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3), 
og 
ud fra følgende betragtninger: 
Kommissionen har på Fællesskabets vegne deltaget i forhandlingerne i ad 
hoc-arbejdsgruppen med henblik på forberedelse af en konvention om be­
skyttelse og udnyttelse af grænseoverskridende vandløb og internationale 
søer; 
denne konvention blev undertegnet på Fællesskabets vegne den 18. marts 
1992; 
i konventionen fastlægges en ramme for bi- og multilateralt samarbejde 
med henblik på at forebygge og bekæmpe forurening af græseoverskridende 
vandløb og sikre en rationel udnyttelse af vandressourcerne i medlems­
staterne i de Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa; 
Fællesskabet har truffet foranstaltninger på det område, der dækkes af 
konventionen, og det påhviler dette at indgå forpligtelser desangående 
på internationalt plan; 
(1) EFT nr 
(2) EFT nr. L ... . 
(3) EFT nr. L ... . 
-(c -
Fællesskabets miljøpolitik bidrager til at opfylde målsætningerne for 
bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten, beskyttelse af 
menneskers sundhed og fornuftig og rationel anvendelse af ressourcerne-, 
Fællesskabets miljøpolitik sigter mod et højt beskyttelsesniveau og er 
baseret på principperne om forsigtighed og forebyggelse samt på princip­
pet om så vidt muligt at udbedre miljøskaderne ved kilden og endelig på 
princippet "forureneren betaler"; 
inden for rammerne af deres respektive ansvarsområder samarbejder Fæl­
lesskabet og medlemsstaterne med tredjelande og de relevante internatio­
nale organisationer; 
Fællesskabets indgåelse af konventionen bidrager til at virkeliggøre 
målene i Traktatens artikel 130 R -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
Artikel 1 
Konventionen om beskyttelse og udnyttelse af grænseoverskridende vandløb 
og internationale søer, der blev vedtaget i Helsinki (Finland) den 18. 
marts 1992, godkendes på Det Europæiske Fællesskabs vegne. 
Teksten til konventionen findes i bilag I til denne afgørelse. 
^ Ici -
Artikel 2 
Rådets formand deponerer godkendelsesinstrumentet i De Forenede Natio 
ners Generalsekretariat i overensstemmelse med konventionens artikel 25. 
Formanden deponerer samtidig erklæringen om ansvarsområder i bilag il 
t i I denne afgørelse. 
Udfærdiget i den 
På Rådets vegne 
-1' 
BILAG I 
KONVENTION OM BESKYTTELSE OG UDNYTTELSE AF 
GRÆNSEOVERSKRIDENDE VANDLØB OG INTERNATIONALE SØER 
udfærdiget i Helsinki den 17. «arts 1992 
DE FORENEDE NATIONER 
1992 
- 3 
KONVENTION OM BESKYTTELSE OG UDNYTTELSE AF 
GRÆNSEOVERSKRIDENDE VANDLØB OG INTERNATIONALE SØER 
PRÆAMBEL 
Parterne i denne konvention, 
&•••" er opmærksomme på. at beskyttelse og udnyttelse af grænseoverskridende 
2>b og internationale søer er vigtige og uopsættelige opgaver, som kun kan 
i Ss< gennem forbedret samarbejde, 
er bekymrede over tilstedeværelsen af og truslerne om skadelige virkninger 
•r. kort og lang sigt af ændringer i grænseoverskridende vandløbs og 
internationale søers tilstand for miljøet, erhvervslivet og velfærdet i 
medlemsstaterne af Den Økonomiske Kommission for Europa (ECE), 
som understreger behovet for mere omfattende nationale og internationale 
foranstaltninger for at forebygge, bekæmpe og begrænse udledningen af farlige 
stoffer i vandmiljøet og bekæmpe eutrofiering og forsuring samt forurening af 
havmiljøet, navnlig i kystområder, fra landbaserede kilder, 
som roser de bestræbelser, der allerede er gjort af ECE-regeringerne for at 
udbygge samarbejde på bilateralt og multilateralt plan med henblik på 
forebyggelse, bekæmpelse og begrænsning af grænseoverskridende forurening, 
bæredygtig vandforvaltning, beskyttelse af vandressourcer samt 
mi IJøbeskyttelse, 
som minder om de relevante bestemmelser og principper i erklæringen fra 
Stockholm-konferencen om det menneskelige miljø, slutakter fra Konferencer om 
Sikkerhed og Samarbejde i Europa (CSCE), slutdokumenterne fra Madrid- og Wien-
møderne for repræsentanterne for de deltagende stater i CSCF., samt den 
regionale strategi for miljøbeskyttelse og rationel udnyttelse af 
naturressourcerne i ECE-medlemslandene i perioden indtil år 2000 og herefter, 
som er klar over den rolle, som De Forenede Nationers Økonomiske Kommission fos-
Europa spiller for at fremme internationalt samarbejde om forebyggelse, 
bekæmpelse og begrænsning af grænseoverskridende vandforurening og bæredygtig 
udnyttelse af grænseoverskridende vandområder, og minder I denne forbindelse osn 
ECE-erklær ingen om politik for forebyggelse og bekæmpelse af vandforurening, 
herunder grænseoverskridende vandforurening; ECE-erklær ingen om en politik fer 
rationel vandudnyttelse; ECE-principperne om samarbejde om grænseoverskridende 
vandområder; ECE-aftalen om grundvandsforvaltning, og en adfærdskodeks for 
utilsigtet forurening af grænseoverskridende indre vandområder, 
som henviser til afgørelse nr. I (42) og I (44), der blev vedtaget af Den 
Økonomiske Kommission for Europa på henholdvis det 42. og det 44. møde, og ti I 
resultatet af CSCE-mødet om miljøbeskyttelse (Sofia, Bulgarien, 16. oktober til 
3. november 1989), 
som understreger, at samarbejde mellem medlemslandene om beskyttelse og 
udnyttelse af grænseoverskridende vandområder skal gennemføres primært gennem 
udarbejdelse af aftaler mellem lande der grænser op til samme vandområder, 
navnlig når der endnu ikke er indgået sådanne aftaler, 
er blevet enige om følgende: 
- 4 -
Artikel 1 
DEFINITIONER 
I denne konvention betyder: 
1. "Grænseoverskridende vandområder": al overfladevand eller grundvand, der 
markerer, krydser, eller ligger på grænserne mellem to eller flere 
stater; hvor grænseoverskridende vandområder flyder direkte ud i havet, 
ender disse grænseoverskridende vandområder i en lige linje tværs over 
deres respektive udløb mellem punkterne for ebbelinjen på deres breder. 
2. "Grænseoverskridende virkning": alle betydelige skadevirkninger på 
miljøet fra en ændring i de grænseoverskridende vandområders tilstand 
forårsaget af menneskets virksomhed, som helt eller delvis stammer 
fysisk fra et område, der hører under en parts jurisdiktion, fra et 
område under en anden parts Jurisdiktion. Disse miljøvirkninger omfatter 
virkninger for menneskets sundhed og sikkerhed, flora, fauna, jord, 
luft, vand, klima, landskab og historiske monumenter eller andre fysiske 
strukturer eller samspillet mellem disse faktorer; de omfatter også 
følgerne af ændringer i disse faktorer for kulturarven eller de 
samfundsøkonom i ske for ho Id. 
3. "Part": en kontraherende part i denne konvention, medmindre andet er 
anført i teksten. 
4. "Bredparter": parter med bred til samme grænseoverskridende vandområde. 
5. "Fælles organ": enhver bilateral eller multilateral kommission eller 
anden hensigtsmæssig institutionel ordning for samarbejde mellem 
bredparterne. 
6. "Farlige stoffer": stoffer der er toksiske, carcinogene, mutagene, 
teratogene eller bio-akkumulerende, navnlig når de er persistente. 
7. "Bedste tilgængelige teknologi": (definitionen er anført i bilag I til 
konvent ionen). 
DEL I 
BESTEMMELSER VEDRØRENDE ALLE PARTER 
Artikel 2 
ALMINDELIGE BESTEMMELSER 
1. Parterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at forebygge, 
bekæmpe og begrænse grænseoverskridende virkninger. 
2. Parterne træffer navnlig alle nødvendige foranstaltninger for at: 
a) forebygge, bekæmpe og begrænse forurening af vandområder, der forårsager 
eller måtte forårsage virkninger på tværs af landegrænserne 
5 -
b) sikre at grænseoverskridende vandområder anvendes med s;'-to •.•>* ^Ainni?!.-
sund og rationel vandforvaltning, bevarelse af vandressourcer og 
mi IJøbeskyttelse 
c) sikre at grænseoverskridende vandområder anvendes på en fornuftig og 
rimelig måde navnlig under hensyntagen til deres grænseoverskridende 
karakter i tilfælde af aktiviteter, der forårsager eller måtte forårsage 
virkninger på tværs af landegrænserne 
d,« $rge for pleje af og om nødvendigt restaurering af økosystemer. 
Foranstaltninger til forebyggelse, bekæmpelse og begrænsning af 
vandforurening træffes så vidt muligt ved kilden. 
4. Disse foranstaltninger må ikke direkte eller indirekte resultere i en 
overførsel af forurening til andre dele af miljøet. 
5. Når der træffes foranstaltninger i henhold til stk. 1 og 2 i denne 
artikel, skal parterne følge følgende principper: 
a) forsigtighedsprincippet, ifølge hvilket en indsats med henblik på at 
undgå potentielle grænseoverskridende virkninger af udslip af farlige 
stoffer ikke må udsættes med den begrundelse, at videnskabelig forskning 
ikke fuldt ud har bevist en årsagsforbindelse mellem på den ene side 
stofferne og på den anden side de mulige grænseoverskridende virkninger 
b) forureneren-betaler-princippet, ifølge hvilket omkostninger ved 
forureningsforebyggende, -bekæmpende og -begrænsende foranstaltninger 
bæres af forureneren 
c) vandressourcer skal forvaltes således, at den nuværende generations 
behov opfyldes uden at bringe de kommende generationers mulighed for at 
opfylde deres behov i fare. 
6. Bredparterne samarbejder ud fra ligheds- og gensidighedsprincippet, 
navnlig gennem bilaterale og multilaterale aftaler for at opstille 
harmoniserede politikker, programmer og strategier, der dækker de 
pågældende afvand ingsområder eller dele heraf, med henblik på 
forebyggelse, bekæmpelse og begrænsning af grænseoverskridende 
virkninger og beskyttelse af det grænseoverskridende vandmiljø eller det 
miljø, der påvirkes af de pågældende vandområder, herunder havmiljøet. 
7. Anvendelse af denne konvention må ikke føre ti I en forringelse af 
miljøforholdene eller medføre øgede grænseoverskridende virkninger. 
8. Bestemmelserne i denne konvention må ikke begrænse parternes rettigheder 
til individuelt eller i fællesskab at vedtage og gennemføre strengere 
foranstaltninger end dem, der er fastlagt i denne konvention. 
Artikel 3 
FOREBYGGELSE, BEKÆMPELSE OG NEDBRINGELSE 
1. For at forebygge, bekæmpe og begrænse grænseoverskridende virkninger 
skal parterne udarbejde, vedtage og gennemføre relevante juridiske, 
administrative, økonomiske, finansielle og tekniske foranstaltninger og 
så vidt muligt gøre dem kompatible for bl.a. at sikre, at: 
- 6 -
a) emission af forurenede stoffer forebygges, bekæmpes og begrænses ved 
kilden gennem anvendelse af bl,a. affaldsminimerende teknologi 
b) grænseoverskridende vandområder beskyttes mod forurening fra punktkilder 
gennem de vedkommende nationale myndigheders forudgående godkendelse af 
spildevandsudledninger, og de godkendte udledninger overvåges og 
kontrolleres 
c) grænser for spildevandsudledninger anført i tilladelserne baseres på den 
bedste tilgængelige teknologi for udledninger af farlige stoffer 
d) strengere krav, der endog fører til forbud i enkelte tilfælde, pålægges, 
når kvaliteten af recipientvandområdet eller økosystemet kræver det 
e) der anvendes mindst biologisk behandling eller lignende processer på 
kommunalt spildevand, om nødvendig i en trinvis fremgangsmåde 
f) der træffes passende foranstaltninger såsom anvendelse af den bedste 
tilgængelige teknologi for at begrænse tilførslen af næringsstoffer fra 
industrielle og kommunale kilder 
g) der udvikles og gennemføres egnede foranstaltninger og de bedste 
miljømæssige fremgangsmåder til begrænsning af tilførsler af 
næringsstoffer og farlige stoffer fra spredte kilder, navnlig hvor 
hovedkilderne kommer fra landbruget (retningslinjer for udvikling af de 
bedste miljømæssige fremgangsmåder er anført i bilag II til denne 
konvent ion) 
h) der anvendes vurdering af virkninger på miljøet og andre 
vurder ingsmetoder 
i) der fremmes en bæredygtig vandforvaltning, herunder anvendelse af 
økosystem-approach 
j) der udvikles nødplaner 
k) der træffes yderligere særforanstaltninger for at forebygge forurening 
af grundvandet 
I) risikoen for utilsigtet forurening reduceres til et minimum. 
2. Med henblik herpå fastsætter hver part grænser for udledninger fra 
punktkilder til overfladevand baseret på den bedste tilgængelige 
teknologi, der anvendes specifikt på de enkelte industrisektorer eller 
de industrier, hvorfra de farlige stoffer kommer. De foranstaltninger, 
der er nævnt i denne artikels stk. 1 med henblik på at forebygge, 
bekæmpe og begrænse tiiførsSen af farlige stoffer fra punktkilder og 
spredte kilder til vandområder, kan bl.a. ornfatte fuldstændigt eller 
delvis forbud mod fremsti I I !ing eller anvendelse af sådanne stoffer. Der 
tages hensyn til lister over sådanne industrisektorer eller industrier 
og af sådanne farlige stoffer i internationale konventioner eller 
bestemmelser, som gælder for det område, der dækkes af denne konvention. 
3. Hver part definerer derudover eventuelt vandkval itetsmåI og vedtager 
vandkvalitetskriterier med henblik på at forebygge, bekæmpe og begrænse 
grænseoverskridende virkninger. Generelle retningslinjer for 
udarbejdelse af sådanne målsætninger og kriterier er anført i bilag III 
til denne konvention. Parterne bestræber sig efter behov på at ajourføre 
dette bi iag. 
- 7 -
Artikel 4 
OVERVÅGNING 
Parterne opstiller programmer for overvågning af de grænseoverskridende 
vandområders tilstand. 
Artikel 5 
FORSKNING OG UDVIKLING 
farterne samarbejder ved gennemførelse af forskning i udvikling af effektive 
teknikker til forebyggelse, bekæmpelse og begrænsning af grænseoverskridende 
virkninger. Med henblik herpå bestræber parterne sig på, på bilateral og/eller 
multilateral basis, under hensyntagen ti I de forskningsaktiviteter, der foreger 
i relevante internationale fora, at indlede eller intensivere specifikke 
forskningsprogrammer efter behov, bI.a. med henblik på: 
a) metoder til vurdering af farlige stoffers giftighed og forurenende 
stoffers skadelighed 
b) forbedre kendskabet ti I de forurenende stoffers adfærd, spredning og 
miljøvirkninger og de involverede processer 
c) udvikling og anvendelse af miljøvenlige teknologier, produktion og 
forbrugsmønstre 
d) gradvis afskaffelse af og/eller erstatning for stoffer der måtte have 
grænseoverskridende virkninger 
e) miljøvenlige bortskaffelsesmetoder for farlige stoffer 
f) særlige metoder til forbedring af de grænseoverskridende vandområders 
ti Istand 
g) udvikling af miljøvenlige vandbygningsarbejder og vandregulerings­
teknikker 
h) fysisk og finansiel vurdering af skader forårsaget af grænse­
overskridende virkninger. 
Resultaterne af disse forskningsprogrammer udveksles mellem parterne i henhold 
til artikel 6 i denne konvention. 
Artikel 6 
UDVEKSLING AF OPLYSNINGER 
Parterne sørger for størst mulig udveksling af oplysninger på så tidligt et 
stadium som muligt om spørgsmål, der dækkes af bestemmelserne i denne 
konvent ion. 
- 8 -
Artikel 7 
ERSTATNINGSANSVAR 
Parterne støtter egnede internationale bestræbelser på at udarbejde regler, 
kriterier og procedurer for så vidt angår erstatningsansvar. 
Artikel 8 
BESKYTTELSE AF OPLYSNINGER 
Bestemmelserne i denne konvention berører ikke parternes rettigheder eller 
forpligtelser i henhold til deres nationale retssytem og gældende overnationale 
bestemmelser om beskyttelse af oplysninger vedrørende industri- og 
forretningshemmlighed, herunder intellektuel ejendomsret eller national 
sikkerhed. 
DEL I I 
BESTEMMELSER VEDRØRENDE BREDPARTER 
Artikel 9 
BILATERALT OG MULTILATERALT SAMARBEJDE 
1. Bredparterne indgår på ligheds- og gensidighedsbasis bilaterale eller 
multilaterale aftaler eller andre ordninger, hvor der endnu ikke findes 
nogen, eller tilpasser om nødvendigt de allerede gældende for at fjerne 
modsigelser med grundprincipperne i denne konvention, for at definere 
deres gensidige forhold og adfærd med hensyn til forebyggelse, 
bekæmpelse og begrænsning af grænseoverskridende virkninger. 
Bredparterne specificerer de afvand ingsområder, eller dele heraf, der 
omfattes af samarbejde. Disse aftaler eller ordninger skal dække 
relevante forhold, der er omfattet af denne konvention, samt alle andre 
forhold, som bredparterne måtte skønne det nødvendigt at samarbejde om. 
2. De i stk. 1 i denne artikel anførte aftaler eller ordninger indeholder 
bestemmelser om opretelse af fælles organer. Disse fælles organers 
opgaver er, uden at gribe ind i allerede gældende aftaler eller 
ordninger, bl,a. følgende: 
a) at indsamle, behandle og vurdere data for at fastlægge 
forureningskilder, der måtte forårsage grænseoverskridende virkninger 
b) at udarbejde fælles overvågningsprogrammer vedrørende vandkvalitet og 
-kvant itet 
c) at udarbejde fortegnelser og udveksle oplysninger om de 
forureningskilder, der er anført i stk. 2 (a) i denne artikel 
d) at udarbejde emissionsgrænser for spildevand og vurdere 
bekæmpe Isesprogrammers effekt i vitet 
e) at udarbejde fælles vandkval itetsmåI og -kriterier under hensyntagen til 
bestemmelserne i artikel 3, stk. 3, i denne konvention, og at foreslå 
relevante foranstaltninger til opretholdelse af og om nødvendig 
forbedring af den forhåndenværende vandkvalitet 
- 9 -
f) at udarbejde samordnede behandlingsprogrammer for begrænsning af 
forureningsbyrderne fra både punktkilder (f.eks. kommunale og 
industrielle kilder) og spredte kilder (navnlig fra landbruget) 
g) at udarbejde advarsels- og alarmprocedurer 
h) at tjene som forum for udveksling af oplysninger om bestående og 
planlagte anvendelser af vand og tilknyttede anlæg, som måtte forårsage 
grænseoverskridende virkninger 
i) at fremme samarbejde og udveksling af oplysninger om den bedste 
tilgængelige teknologi i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 
13 i denne konvention samt at fremme samarbejde inden for videnskabelige 
forskn i ngsprogrammer 
J) at deltage i gennemførelsen af vurderinger af miljøvirkninger vedrørende 
grænseoverskridende vandområder i henhold til relevante internationale 
bestemmelser. 
3. I tilfælde, hvor en kyststat, der er part I denne konvention, direkte og 
i omfattende grad påvirkes af grænseoverskridende virkninger, kan 
bredparterne, hvis de alle er enige herom, opfordre den pågældende 
kyststat på passende vis at involveres i arbejdet i de multilaterale 
fælles organer, bredstaterne har oprettet vedrørende sådanne 
grænseoverskr i dende vandområder. 
4. Fælles organer oprettet i henhold til denne konvention opfordrer fælles 
organer, der er oprettet af kyststater til beskyttelse af havmiljøet, 
der direkte berøres af grænseoverskridende virkninger, til at samarbejde 
for at harmonisere deres arbejde og at forebygge, bekæmpe og bsgrænse de 
grænseoverskridende virkninger. 
5. Hvor der findes to eller flere fælles organer for samme 
afvand ingsområde, bestræber disse sig på at koordinere deres aktiviteter 
for at udbygge forebyggelsen, bekæmpelsen og begrænsningen af de 
grænseoverskridende virkninger inden for det pågældende 
afvand ingsområde. 
Artikel 10 
HØRINGER 
Der afholdes høringer mellem bredparterne på basis af gensidighed, god tro og 
godt naboskab på anmodning af en part. Sådanne høringer sigter mod samarbejde 
om spørgsmål, der dækkes af denne konvention. Sådanne høringer afholdes gennem 
et fælles organ, der er oprettet i henhold til artikel 9 i konventionen, hvor 
et sådant findes. 
Artikel 11 
FÆLLES OVERVÅGNING OG VURDERING 
1. I forbindelse med det i artikel 9 i konventionen nævnte almene 
samarbejde eller de specifikke ordninger opretter og gennemfører 
bredparterne fælles programmer for overvågning af tilstanden af 
grænseoverskridende vandområder, herunder oversvømmelser og driv is samt 
grænseoverskridende virkninger. 
2. Bredparterne enes om foruren ingsparametre og forurenende stoffer, hvo?af 
udledninger og koncentrationer i grænseoverskridende vandområder 
regeImæsæsigt skal overvåges. 
- 10 -
*. Med j&vf.u mellemrum foretager bredparterne fælles eller koordinerede 
vurderinger af grænseoverskridende vandområders * i Istand og 
effektiviteten af de foranstaltninger, der træffes med henblik på 
forebyggelse, bekæmpelse og begrænsning af grænseoverskridende 
virkninger. Resultaterne af disse vurderinger gøres tilgængelige for 
offentligheden i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 16 i 
konvent ionen. 
4. Med henblik herpå harmoniserer bredparterne reglerne for udarbejdelse og 
gennemførelse af overvågningsprogrammer, målesystemer anordninger, 
analyseteknikker, databearbejdning og evaluer ingsprocedurer, samt 
metoder for registrering af udledte forurenende stoffer. 
Artikel 12 
FÆLLES FORSKNING OG UDVIKLING 
I forbindelse med det i artikel 9 i konventionen nævnte generelle samarbejde 
eller de specifikke ordninger udfører bredparterne særlig forsknings- og 
udviklingsvirksomhed for at opnå og opretholde de vandkval itetsmåI og 
-kriterier, som de er blevet enige om at udarbejde og anvende. 
Artikel 13 
UDVEKSLING AF OPLYSNINGER MELLEM BREDPARTERNE 
1. Bredparterne udveksler inden for rammerne af egnede aftaler og andre 
ordninger i henhold til artikel 9 i konventionen rimeligt tilgængelige 
oplysninger'om bl.a.: 
a) grænseoverskridende vandområders miljømæssige tilstand 
b) erfaring fra anvendelse af den bedste tilgængelige teknologi og 
resultaterne af forskning og udvikling 
c) emissions- og overvågningsdata 
d) trufne og planlagte foranstaltninger med henblik på at forebygge, 
bekæmpe og begrænse grænseoverskridende virkninger 
e) tilladelser til eller bestemmelser om spildevandsudledninger, som den 
ansvarlige myndighed eller det pågældende organ har udstedt. 
2. For at harmonisere emissionsgrænserne foretager bredparterne en 
udveksling af oplysninger om deres nationale bestemmelser. 
3. Hvis en bredpart af en anden bredpart anniodes om at give oplysninger, 
som ikke foreligger, bestræber førstnævnte sig på at efterkomme 
anmodningen, men kan betinge sig, at den anmodende part dækker 
omkostningerne ved indsamling og eventuelt behandling af sådanne 
oplysninger. 
4. Med henblik på gennemførelsen af denne konvention fremmer bredparterne 
udvekslingen af den bedste tilgængelige teknologi, navnlig ved at lette: 
kommerciel udveksling af tilgængelig teknologi; direkte 
industrikontakter og samarbejde, herunder joint ventures-, udveksling af 
oplysninger og erfaring samt ydelse af teknisk bistand. Bredparterne 
gennemfører ligledes fælles uddannelsesprogrammer og afholder relevante 
seminarer og møder. 
- 11 -
Artikel 14 
ADVARSELS- OG ALARMSYSTEMER 
Bredparterne underretter straks hinanden om kritiske situationer, der måtte få 
irænseoverskridende virkninger. Bredparterne opretter og kører eventuelt 
^e-ordinerede kommunikations-, advarsels- og alarmsystemer med henblik på at 
«optage og sende oplysninger. Systemerne drives på grundlag af kompatibel 
ransmission og -behandlingsprocedurer og anlæg, som bredparterne bliver 
£..«ivj. om. Bredparterne informerer hinanden om de ansvarlige myndigheder eller 
cl J .vontaktpunkter, der udpeges med henblik herpå. 
Artikel 15 
GENSIDIG BISTAND 
1. Hvis der opstår kritiske situationer, yder bredparterne hinanden bistand 
på anmodning herom i henhold til procedurer, der fastlægges i henhold 
til stk. 2 i denne artikel. 
2. Bredparterne udarbejder og enes om procedurer for gensidig bistand, der 
bl,a. omfatter følgende forhold: 
a) ledelse, kontrol, koordinering og overvågning af bistanden 
b) lokale faciliteter og tjenester, som ydes af den anmodende part, 
herunder om nødvendigt ophævelse af grænseformaliteter 
c) ordninger for skadesløsholdelse og skadeserstatning for den bistående 
part og/eller dens personale samt efter behov transit gennem 
tredjeparters territorier. 
d) ordninger for godtgørelse af ydede tjenester. 
Artikel 16 
OPLYSNING AF OFFENTLIGHEDEN 
1. Bredparterne sørger for, at oplysninger om de grænseoverskridende 
vandområders tilstand, trufne eller planlagte foranstaltninger med 
henblik på at forebygge, bekæmpe og begrænse grænseoverskridende 
virkninger samt effektiviteten af disse foranstaltninger gøres 
tilgængelige for offentligheden. Med henblik herpå sørger bredparterne 
for, at følgende oplysninger stilles til rådighed for offentligheden: 
a) vandkvalitetsmålsætninger 
b) udstedte tilladelser og de heri fastsatte betingelser 
c) resultaterne af vand- og spiIdevandsprøvetagninger der er foretaget med 
henblik på overvågning og vurdering samt resultaterne af kontrollen af, 
at vandkvalitetsmålsætningerne eller ti Iladelsesbetingelserne er 
overholdt. 
2. Bredparterne sørger for, at disse oplysninger gøres tilgængelige for 
offentligheden i rimelige tidsrum for gratis konsul tering, og at 
offentligheden gives rimelige muligheder for fra bredparterne at få 
kopier af sådanne oplysninger mod en rimelig betaling. 
- 12 -
DEL I I I 
INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER OG SLUTBESTEMMELSER 
Artikel 17 
PARTERNES MØDER 
1. Parternes første møde afholdes senest et år efter denne konventions 
ikrafttrædelse. Derefter afholdes der ordinære møder hvert tredje år, 
eller med kortere mellemrum, hvis det fastlægges i forretningsordenen. 
Parterne afholder ekstraordinært møde, hvis de beslutter det under et 
ordinært møde eller efter skriftlig anmodning fra en af parterne under 
forudsætning af, at mindst en tredjedel af parterne, senest seks måneder 
efter at være blevet underrettet herom, støtter anmodningen. 
2. På møderne fører parterne fortløbende tilsyn med gennemførelsen af denne 
konvention og skal med henblik herpå: 
a) gennemgå de fremgangsmåder og metoder, der benyttes af parterne ved 
beskyttelse og anvendelse af grænseoverskridende vandområder for 
yderligere at forbedre beskyttelsen og anvendelsen af 
grænseoverskridende vandområder 
b) udveksle oplysninger om erfaringer, der høstes i forbindelse med 
indgåelsen og gennemførelsen af bilaterale og multilatrale aftaler og 
andre ordninger vedrørende beskyttelse og anvendelse af 
grænseoverskridende vandområder, som en eller flere af parterne deltager 
i 
c) når det er relevant, søge hjælp hos relevante ECE-organer og andre 
kompetente internationale organer og specifikke udvalg i forbindelse med 
alle aspekter af opfyldelsen af denne konventions mål 
d) på deres første møde drøfte og ved konsensus vedtage en forretningsorden 
for møderne 
e) drøfte og vedtage forslag til ændringer af denne konvention 
f) drøfte og træffe enhver yderligere foranstaltning, der måtte være 
nødvendig for at virkeliggøre konventionens mål. 
Artikel 18 
STEMMERET 
1. Hvis andet ikke er fastsat i stk. 2 i denne artikel, har hver part i 
denne konvention én stemme. 
2. Regionale organisationer for økonomisk integration udøver i sager under 
deres kompetence deres stemmeret med et antal stemmer svarende til det 
antal medlemsstater, der er parter i denne konvention. Sådanne 
organisationer må ikke udøve deres stemmeret, hvis deres medlemsstater 
udøver deres, og omvendt. 
- 13 -
Artikel 19 
SEKRETARIAT 
Sekretariatet for Den Økonomiske Kommission for Europa varetager følgende 
sekretar iatsfunkt ioner : 
i) indkaldelse ti I og forberedelse af møder parterne imellem 
b fremsendelse til parterne af rapporter og anden information, der 
modtages i medfør af bestemmelserne i denne konvention 
c) udøvelse af andre funktioner, som måtte fastlægges af parterne. 
Artikel 20 
BILAG 
Bilagene til denne konvention udgør en integreret del heraf. 
Artikel 21 
ÆNDRINGER AF KONVENTIONEN 
1. En hvilken som helst part kan foreslå ændringer til konventionen. 
2. Forslag til ændringer af konventionen behandles på et møde parterne 
i me I I em. 
3. Teksten til en foreslået ændring til konventionen indgives skriftligt 
til sekretariatet for Den Økonomiske Kommission for Europa, der 
videresender den til samtlige parter mindst 90 dage inden det møde, hvor 
den foreslås vedtaget. 
4. Ændringer af denne konvention vedtages ved konsensus blandt 
repræsentanterne for parterne i denne konvention, der er ti I stede på 
parternes møde, og træder i kraft for de parter til konventionen, der 
har godkendt dem, på den 90. dag efter den dag, på hvilken depositaren 
har modtaget totredjedele af parternes godkendelsesinstrument vedrørende 
ændringen. Ændringen træder i kraft for alle andre parter på den 90. dag 
efter den dag, på hvilken den pågældende part har deponeret sit 
godkendelsesinstrument vedrørende ændringen. 
Artikel 22 
BILÆGGELSE AF TVISTER 
1. Hvis der opstår en tvist mellem to eller flere parter om fortolkningen 
eller anvendelsen af denne konvention, skal de søge en løsning gennem 
forhandling eller enhver anden metode til bilæggelse af tvister, som kan 
accepteres af tvistens parter. 
2. Ved undertegnelse, ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse 
af denne konvention, eller på et hvilket som helst tidspunkt derefter, 
kan en part skriftligt erklære over for depositaren, at den ved en 
tvist, der ikke kan bilægges i overensstemmelse med stk. 1, vil 
acceptere den ene eller begge nedenstående metoder til bilæggelse af 
tvister som obligatorisk over for enhver part, der accepterer samme 
forpligtelse. 
- 14 -
a) inobj ingclse af tvisten for Den Internationale Domstol 
b) voldgift i overensstemmelse med proceduren i bilag VI. 
3. Hvis tvistens parter har accepteret begge de i stk. 2 nævnte 
bilæggelsesmetoder, kan tvisten blot indbringes for Den Internationale 
Domstol, medmindre parterne aftaler andet. 
Artikel 23 
UNDERTEGNELSE 
Denne konvention er åben for undertegnelse i Helsinki den 17. og 18. marts 1992 
og derefter i De Forenede Nationers hovedkvarter i New York indtil den 18. 
september 1992 for de stater, der er medlemmer af Den Økonomiske Kommission for 
Europa, og for de stater, som har rådgivende status ved Den Økonomiske 
Kommission for Europa i henhold til stk. 88 i Det Økonomiske og Sociale Råds 
resolution 366 (IV) af 28. marts 1947, samt for regionale organisationer for 
økonomisk integration bestående af suveræne stater, der er medlemmer af Den 
Økonomiske Kommission for Europa, og som har overdraget de pågældende 
organisationer kompetence på områder, der er omfattet af denne konvention, 
herunder kompetence til at indgå traktater på disse områder. 
Artikel 24 
DEPOSITAR 
De Forenede Nationers generalsekretariat fungerer som depositar for denne 
konvent ion. 
Artikel 25 
RATIFIKATION, ACCEPT, GODKENDELSE OG TILTRÆDELSE 
1. Denne konvention skal ratificeres, accepteres, eller godkendes af de 
stater og regionale organisationer for økonomisk integration, der har 
undertegnet den. 
2. Denne konvention er åben for tiltrædelse for de i artikel 23 omhandlede 
stater og organisationer. 
3. Enhver organisation, som omhandlet i artikel 23, der bliver part i denne 
konvention, uden at nogen af dens medlemsstater er part i den, er 
underlagt alle de forpligtelser, der følger konventionen. Hvis en eller 
flere af en sådan organisations medlemsstater er part i konventionen, 
skal organisationen og dens medlemsstater fastlægge deres respektive 
ansvarsområde for så vidt angår opfyldelsen af deres forpligtelser i 
medfør af konventionen. I sådanne tilfælde kan organisationen og dens 
medlemsstater ikke udøve deres rettigheder inden for konventionen i 
konkurrence med hinanden. 
4. De i artikel 23 omhandlede organisationer for økonomisk integration skal 
i deres ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelses­
instrument angive, i hvilket omfang de har kompetence på de områder, der 
er omfattet af denne konvention. De skal også underrette depositaren om 
enhver relevant ændring i omfanget af deres kompetence. 
- 15 -
Artikel 26 
IKRAFTTRÆDEN 
Denne konvention træder i kraft på den 90. dag efter datoen for 
deponering af det 16. ratifikations-, accept-, godkendelses- eller 
t i I træde i ses instrument. 
>>J henblik på anvendelsen af stk. 1 vil et instrument, der deponeres af 
.i regional organisation for økonomisk integration, ikke blive betragtet som et 
yderligere instrument i forhold til dem, der deponeres af organisationens 
medlemsstater. 
3. For hver stat eller organisation som omhandlet i artikel 23, der 
ratificerer, accepterer, godkender eller tiltræder denne konvention efter 
deponeringen af det 16. ratifikations-, accept-, godkendelses- eller 
tiltrædelsesinstrument, træder konventionen i kraft på den 90. dag efter datoen 
for statens eller organisationens deponering af sit rat ifikatinos-, accept-, 
godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument. 
Artikel 27 
OPSIGELSE 
En part kan når som helst, efter at der er gået tre år fra den dato, på hvilken 
denne konvention trådte i kraft for den pågældende part, opsige konventionen 
ved skriftlig meddelelse herom. Enhver sådan opsigelse træder i kraft på don 
90. dag efter den dato, på hvilken depositaren har modtaget meddelelse herom. 
Artikel 28 
AUTENTISKE TEKSTER 
Originaleksemplaret af denne konvention, hvis engelske, franske og russiske 
tekst har samme gyldighed, deponeres hos De Forenede Nationers generalsekretær. 
TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, som er behørigt bemyndiget dertil, 
underskrevet denne konvention. 
UDFÆRDIGET I Helsinki den syttende marts nitten hundrede og tooghalvfems. 
- 16 -
BILAG I 
DEFINITION AF UDTRYKKET "BEDSTE TILGÆNGELIGE TEKNOLOGI" 
1. Udtrykket "bedste tilgængelige teknologi" betyder det seneste 
udviklingsstadium i processer, faciliteter eller driftsmetoder, der angiver en 
bestemt foranstaltnings egnethed i praksis ti I at begrænse udledninger, 
emissioner og affaldsmængde. Ved fastlæggelse af, hvorvidt et sæt processer, 
faciliteter og driftsmetoder udgør den bedste tilgængelige teknologi generelt 
eller i enkelttilfælde, skal følgende overvejes: 
(a) sammenlignelige processer, faciliteter eller driftsmetoder, der for 
nylig er blevet afprøvet med godt resultat 
(b) teknologiske fremskridt og ændringer i videnskabelig viden og forståelse 
(c) den pågældende teknologis økonomiske gennemførlighed 
(d) tidsbegrænsning for anvendelse i både nye og bestående anlæg 
(e) arten og omfanget af de pågældende udledninger og spildevand 
(f) affaldsreducerende teknologi. 
2. Det følger heraf, at "den bedste tilgængelige teknologi" for en bestemt 
proces vil ændre sig med tiden i lyset af teknologiske fremskridt og økonomiske 
og samfundsmæssige faktorer samt i lyset af udviklingen i videnskabelig viden 
og forståelse. 
- 17 -
BI LAG II 
RETNINGSLINJER FOR UDVIKLING AF DEN BEDSTE MILJØPRAKSIS 
1. Ved valg i hver enkelt tilfælde af den bedst egnede kombination af 
foranstaltninger, der måtte udgøre den bedste miljøpraksis bør følgende 
rangorden af foranstaltninger overvejes: 
(a) oplysning af offentligheden og brugerne om de miljømæssige følger af 
valget af bestemte aktiviteter og produkter, deres anvendelse og 
endelige bortskaffelse 
(b) udvikling og anvendelse af kodeks for god miljøpraksis, som dækker alle 
aspekter af produktets levetid 
(c) mærkning med oplysninger til brugerne om miljøfarer ved et produkt, dets 
anvendelse og endelige bortskaffelse 
(d) indsamlings- og bortskaffelsesordninger til rådighed for offentligheden 
(e) genanvendelse, genvinding og genbrug 
(f) anvendelse af økonomiske instrumenter på aktiviteter, produkter eller 
grupper af produkter 
(g) en tilladelsesordning, der omfatter en række restriktioner eller et 
forbud. 
2. Ved fastlæggelse, generelt eller i enkelttilfælde af, hvilken kombination af 
foranstaltninger, der udgør den bedste miljøpraksis, bør navnlig følgende 
overvejes nøje: 
(a) mi Ijøfarer ved: 
(i) produktet 
(i i) produktets produktion 
(i i i) produktets anvendelse 
(iv) produktets endelige bortskaffelse 
(b) erstatning med mindre forurenende processer eller stoffer 
(c) anvende Isesomfang 
(d) mulige miljøfordele eller -ulemper ved erstatningsmaterialer eller 
-akt iviteter 
(e) fremskrift og ændringer i videnskabelig viden og forståelse 
(f) tidsbegrænsning for gennemførelse 
(g) samfundsmæssige og økonomiske følger. 
- 18 -
3. Det følger heraf, at den bedste miljøpraksis for en bestemt kilde vil ændre 
sig med tiden i lyset af teknologiske fremskridt og økonomiske og 
samfundsmæssige faktorer samt i lyset af ændringer i videnskabelig viden og 
forståelse. 
- 19 
BI LAG III 
RETNINGSLINJER FOR OPSTILLING AF VANDKVALITETSMÅLSÆTNINGER OG KRITERIER 
Vandkvalitetsmålsætninger og -kriterier skal: 
(a) tage hensyn til målet med at opretholde og om nødvendigt forbedre den 
bestående vandkvalitet 
(b) sigte mod at mindske den gennemsnitlige forureningsbelastning (navnlig 
af farlige stoffer) i en vis grad inden for et bestemt tidsrum 
(c) tage hensyn til specifikke vandkvalitetskrav (råvand til 
drikkevandsformål, kunstvanding osv.) 
(d) tage hensyn til særkrav vedrørende sårbare og særlig beskyttede 
vandområder og deres miljø, f.eks. søer og grundvandsressourcer 
(e) være baseret på anvendelse af økologiske klassificeringsmetoder og 
kemiske indikatorer for overvågning på mellemlang og lang sigt af 
opretholdelse og forbedring af vandkvaliteten 
(f) tage hensyn til det omfang, hvori målsætningerne opfyldes, og til de 
yderligere beskyttelsesforanstaltninger baseret på emissionsgrænser, der 
måtte være nødvendige i enkelttilfælde. 
- 20 -
BILAG IV 
VOLDGIFT 
1. Hvis en tvist indbringes til voldgiftsbehandling i henhold til artikel 
22, stk. 2, i denne konvention, skal parten eller parterne meddele 
sekretariatet voldgiftens genstand og i særdeleshed anføre de artikler i 
konventionen, hvis fortolkning eller anvendelse stridsspørgsmålet drejer 
sig om. Sekretariatet sender de modtagne oplysninger til alle parter i 
konvent ionen. 
2. Voldgiftsretten består af tre medlemmer. Både den eller de parter, der 
ønsker sagen afgjort ved voldgift, og den anden eller de øvrige parter i 
tvisten udpeger en voldgiftsmand, og de to således udpegede 
voldgiftsmænd udpeger efter fælles overenskomst den tredje 
voldgiftsmand, som er formand for voldgiftsretten. Sidstnævnte må ikke 
være statsborger hos en af parterne i tvisten, og ej heller have fast 
bopæl på en af parternes territorium eller være ansat af nogen af disse, 
ej heiler have beskæftiget sig med sagen på anden vis. 
3. Hvis formanden for voldgiftsretten ikke er udpeget senest to måneder 
efter udpegelsen af den 2. voldgiftsmand, skal sekretariatet for Den 
Økonomiske Kommission for Europa efter anmodning fra en af parterne i 
tvisten udpege formanden inden for en frist på yderligere to måneder. 
4. Hvis en af parterne i tvisten ikke har udpeget en voldgiftsmand senest 
to måneder efter modtagelsen af anmodningen, kan den anden part 
underrette sekretariatet for Den Økonomiske Kommission for Europa, som 
skal udpege formanden for voldgiftsretten inden for en frist på 
yderligere to måneder. Efter udpegelsen skal formanden for 
voldgiftsretten anmode den part, som ikke har udpeget en voldgiftsmand, 
om at gøre dette inden for to måneder. Efter udløbet af denne frist 
underretter formanden sekretariatet for Den Økonomiske Kommission for 
Europa, som foretager udpegelsen inden for en frist på yderligere to 
måneder. 
5. Voldgiftsretten afsiger sin kendelse i overensstemmelse med 
international ret og i overensstemmelse med de i denne konvention 
indeholdte bestemmelser. 
6. Enhver voldgiftsret, der nedsættes i henhold til bestemmelserne i dette 
bilag, fastsætter selv sin forretningsorden. 
7. Voldgiftsrettens afgørelser, både om procedurespørgsmål og om sagens 
realitet, træffes ved flertalsafgørelse blandt dens medlemmer. 
8. Voldgiftsretten kan træffe alle nødvendige foranstaltninger for at 
fastlægge sagens sammenhæng. 
9. Parterne i tvisten skal lette voldgiftsrettens arbejde og skal i 
særdeleshed med anvendelse af alle til rådighed stående midler: 
21 
(a) stille alle relevante dokumenter, faciliteter og oplysninger til 
rådighed for den 
(b) i det nødvendige omfang gøre det muligt for den at indkalde vidner eller 
eksperter og høre disse. 
10. Parterne og voldgiftsmændene sikrer, at enhver oplysning, de modtager i 
fortrolighed under voldgiftsbehandlingen, behandles fortroligt. 
11. Voldgiftsretten kan efter anmodning fra en af parterne anbefale 
foreløbige forholdsregler. 
12. Hvis en af parterne i tvisten ikke møder for voldgiftsretten eller ikke 
forsvarer sin sag, kan den anden part anmode voldgiftsretten om at 
fortsætte sagsbehandlingen og afgive sin endelige kendelse. En parts 
fravær eller undladelse af at forsvare sin sag forhindrer ikke videre 
sagsbehandling. 
13. Voldgiftsretten kan behandle og afsige kendelse om modkrav, der har 
direkte forbindelse med tvistens genstand. 
14. Medmindre voldgiftsretten beslutter andet på grund af særlige 
omstændigheder i sagen, skal voldgiftsrettens udgifter, herunder også 
vederlag til dens medlemmer, afholdes ligeligt af parterne i tvisten. 
Voldgiftsretten skal føre regnskab over alle sine udgifter og fremlægge 
en endelig opgørelse derover for parterne. 
15. Enhver part i denne konvention, som har en juridisk interesse i tvistens 
genstand, og som kan berøres af en kendelse i sagen, kan intervenere i 
sagsbehandlingen med voldgiftsrettens samtykke. 
16. Voldgiftsretten afgiver sin kendelse senest fem måneder efter datoen for 
dens nedsættelse, medmindre den skønner det nødvendigt at forlænge denne 
tidsfrist med en periode, der ikke bør overstige fem måneder. 
17. Voldgiftsrettens kendelse skal ledsages af en begrundelse. Den er 
endelig og bindende for alle tvistens parter. Kendelsen skal af 
voldgiftsretten sendes til tvistens parter og til sekretariatet. 
Sekretariatet sender de modtagne oplysninger til alle parter i denne 
konvent ion. 
18. Enhver tvist, som måtte opstå mellem parterne vedrørende fortolkningen 
eller fuldbyrdelsen af kendelsen, kan af en af parterne indbringes for 
den voldgiftsret, der afgav kendelsen, eller, hvis denne ikke kan 
behandle sagen, for en anden voldgiftsret, der nedsættes til dette 
formål på samme måde som den første. 
21 
BI LAG II 
Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs erklæring vedrørende artikel 25, 
stk. 4, i konventionen om beskyttelse og udnyttelse af grænseoverskri­
dende vandløb og internationale søer. 
Under henvisning til artikel 25, stk. 4, i konventionen om beskyttelse 
og udnyttelse af grænseoverskridende vandløb og internationale søer ved­
rørende kompetenceomfang. 
I overensstemmelse med EØF-Traktaten og i betragtning af den gældende 
fællesskabslovgivning på det område, konventionen dækker, har Fælles­
skabet international kompetence på det pågældende område. Den deler 
denne kompetence med medlemsstaterne for så vidt angår de emner, der 
dækkes af konventionen om beskyttelse og udnyttelse af grænseoverskri­
dende vandløb og internationale søer, men som endnu ikke er omfattet af 
fællesskabslovgivningen. Til gengæld påhviler det Fællesskabet om nød­
vendigt at udøve sin kompetence ved at vedtage andre bestemmelser på 
området. 
Det følger heraf, at Fællesskabet inden for de ovenfor anførte grænser 
har kompetence til at indgå forpligtelser over for tredjelande, der er 
kontraherende parter i konventionen om beskyttelse og udnyttelse af 
grænseoverskridende vandløb og internationale søer. 
-lb 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 271 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 14 
Katalognummer : CB-CO-93-301-DA-C 
ISBN 92-77-56690-6 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg