BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Inden for vejtransportsektoren bidrager Unionens sociale bestemmelser til at opnå de politiske målsætninger om at forbedre førernes arbejdsvilkår, sikre fair konkurrence mellem vejtransportvirksomhederne og øge trafiksikkerheden for alle trafikanter. Det at skræddersy disse bestemmelser til sektorens behov og gøre dem lettere at anvende og håndhæve på ensartet og effektiv vis er en central del af Kommissionens strategi for yderligere at integrere markedet for vejtransport i EU og gøre sektoren fair, effektiv og socialt ansvarlig, jf. hvidbogen om transport af 28. marts 2011. De vigtigste sociale bestemmelser på vejtransportområdet omfatter bestemmelser om tilrettelæggelse af føreres arbejdstid som fastsat i direktiv 2002/15/EF, minimumskrav for håndhævelse som fastsat i direktiv 2006/22/EF, regler om køretid, pauser og hvileperioder som fastsat i forordning (EF) nr. 561/2006 samt bestemmelser om udstationering af arbejdstagere som fastsat i direktiv 96/71/EF og om håndhævelsen af direktiv 2014/67/EU. Disse retsakter er del af en større indsats for at forbedre arbejdsvilkårene for førerne, sikre fair konkurrence mellem operatørerne og forbedre sikkerheden på de europæiske veje såvel som at sikre balancen mellem førernes sociale beskyttelse og operatørernes frihed til at yde grænseoverskridende tjenester.

I en efterfølgende evaluering af de sociale bestemmelser på vejtransportområdet og deres håndhævelse, der blev udført 2015-2017 som del af programmet for målrettet og effektiv regulering (Refit), blev det konkluderet, at de eksisterende regler ikke er et effektivt middel til håndtering af risikoen for forringelse af arbejdsvilkårene og for konkurrenceforvridninger. Dette skyldes mangler i den retlige ramme. Visse regler er uklare, uhensigtsmæssige og vanskelige at gennemføre eller håndhæve, hvilket resulterer i at medlemsstaterne gennemfører de fælles regler på forskellig vis, ligesom det skaber risiko for fragmentering af det indre marked.

Analysen af de problemer, der er i praksis, viser navnlig, at forskellene i fortolkning og anvendelse af direktiv 96/71/EF og 2014/67/EU på vejtransportsektoren skal løses hurtigst muligt. I konsekvensanalysen, som støtter nærværende lovgivningsforslag, konkluderes det, at bestemmelserne om udstationering og de administrative krav ikke passer til førere inden for international vejtransport, hvis arbejde er kendetegnet ved høj mobilitet. Dette medfører uforholdsmæssigt store regelbyrder for operatørerne og skaber unødige barrierer for levering af tjenesteydelser på tværs af grænserne. De juridiske og praktiske vanskeligheder ved anvendelsen af reglerne om udstationering i vejtransportsektoren blev fremhævet i betragtning (10) i Kommissionens forslag af 8. marts 2016 om ændring af direktiv 96/71/EF: Da arbejdet i sektoren for den internationale vejtransport er kendetegnet ved høj mobilitet, rejser gennemførelsen af direktivet om udstationering af arbejdstagere særlige juridiske spørgsmål og vanskeligheder (især når forbindelsen med den pågældende medlemsstat er utilstrækkelig). Det ville være mest hensigtsmæssigt at tage disse udfordringer op gennem sektorspecifik lovgivning sammen med andre EU-initiativer, der skal få det indre marked for vejtransport til at fungere bedre.

Nærværende forslag giver en helhedsorienteret tilgang til at afhjælpe risikoen for utilstrækkelige arbejdsvilkår for førere, herunder vilkår og betingelser for ansættelse, afbøde de uforholdsmæssigt store byrder på operatører og forebygge konkurrenceforvridninger. Det overordnede mål er at sikre balance mellem egnede arbejdsvilkår for førerne på den ene side og operatørernes frihed til at yde grænseoverskridende tjenester på den anden side.

•Sammenhæng med de gældende bestemmelser på samme område

Dette forslag er led i den mere omfattende revision af Unionens vejtransportlovgivning, som p.t. finder sted. Det er tæt forbundet med et initiativ, der skal forbedre klarheden i og egnetheden af reglerne om køretid, pauser og hvileperioder, der er fastsat i forordning (EF) nr. 561/2006, og reglerne om anvendelse af takografer, som er fastsat i forordning (EU) nr. 165/2014. Det er også en del af den igangværende revision af markedsreglerne om adgang til vejtransporterhvervet (forordning (EF) nr. 1071/2009), adgang til markedet for international godskørsel (forordning (EF) nr. 1072/2009) og adgang til det internationale marked for buskørsel (forordning (EF) nr. 1073/2009). De sociale bestemmelser og markedsreglerne udgør en omfattende og sammenhængende lovramme, og en styrkelse heraf på effektiv og konsekvent vis er afgørende for at skabe en fair og sikker vejtransportsektor, der både er miljømæssigt og socialt bæredygtig. Ingen af initiativerne kan stå alene, når det drejer sig om effektiv håndtering af de eksisterende sociale og markedsrelaterede udfordringer.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Forslaget bidrager til to af denne Kommissions prioriteter, nemlig at skabe "et dybere og mere fair indre marked" og sætte skub i "beskæftigelse, vækst og investeringer". Det er i overensstemmelse med tiltag, som sigter på at bekæmpe social urimelighed og unfair konkurrence og på at skabe en social ramme for nye beskæftigelsesmuligheder og rimelige forretningsvilkår. Et mål med forslaget er at sikre ordentlige arbejdsvilkår og passende social beskyttelse. Det passer derfor med målsætningerne i Kommissionens sociale dagsorden og med initiativet vedrørende oprettelse af en EU-søjle for sociale rettigheder. Det hænger ligeledes sammen med artikel 31 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, som fastsætter retten til retfærdige og rimelige arbejdsvilkår. Forslaget bidrager til Refit-programmet ved at mindske regelbyrden, idet det forenkler og tilpasser visse regler til de sektorspecifikke behov. Det vil ligeledes gøre håndhævelsen mere effektiv ved at gøre bedre brug af de eksisterende kontrolredskaber og systemer.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag