Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse om "Høring om grønbogen om en nummereringspolitik for teletjenester i Europa"« (98/C 19/08)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 26. maj 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Transport og Kommunikation, som udpegede Michael Mobbs til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. oktober 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 349. plenarforsamling af 29. og 30. oktober 1997, mødet den 29. oktober 1997, med 108 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Den 20. november 1996 offentliggjorde Kommissionen en grønbog om en nummereringspolitik for teletjenester i Europa (KOM(96) 590 endelig udg.). Grønbogen lagde op til en bred høring af alle berørte parter i EU om forskellige muligheder for en fælles holdning til visse nummereringsspørgsmål med henblik på at nå det aftalte mål om et konkurrencepræget og liberaliseret telekommunikationsmarked.

1.2. Derudover afholdt Kommissionen i februar 1997 en offentlig høring med over 100 deltagere. Den modtog mere end 80 skriftlige kommentarer inden fristens udløb den 21. februar 1997.

1.3. Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse om grønbogen den 28. maj 1997 ().

1.4. ØSU bifaldt grønbogen som et centralt led i den omfattende liberaliseringsproces, Kommissionen havde indledt med offentliggørelsen af grønbogen om telekommunikation i 1987 ().

1.5. ØSU udtrykte dog bl.a. følgende forbehold:

- Der kan tænkes at være alternative løsninger, der kan give (både forbrugerne og operatørerne) »mere valuta for pengene«.

- Resultaterne af visse igangværende undersøgelser, der var iværksat på Kommissionens initiativ, var ufuldstændige.

- Der var behov for flere informationer om mange tekniske aspekter, som i øvrigt kunne kræve yderligere undersøgelser.

- Visse af de foreslåede tidsfrister var uacceptable (nogle for korte, andre for lange).

- Det ville måske være bedst at lade eksisterende internationale organisationer gennemføre en række af de foreslåede tiltag.

- Strategiske valg, f.eks. en europæisk nummereringsplan, krævede langt flere oplysninger, da det var vanskeligt at se klare, umiddelbare fordele, ikke mindst når der var tale om konsekvenser på verdensplan.

1.6. Det er interessant at se, at ØSU's bemærkninger (som blev vedtaget efter høringsperiodens afslutning) ikke adskiller sig væsentligt fra de bemærkninger, Kommissionen allerede havde modtaget.

1.7. Kommissionens meddelelse om høringen vidner om en omhyggelig analyse af de kommentarer, der er modtaget fra de berørte parter, og indeholder en indgående vurdering af såvel Kommissionens oprindelige målsætninger som de tilkendegivne meninger.

2. Kommissionens meddelelse

2.1. Kommissionen konkluderer, at der er bred opbakning bag mange af forslagene i grønbogen.

2.2. Der gives generelt udtryk for det synspunkt, at brugernes behov bør sættes i fokus i forbindelse med alle nummereringsændringer og nummermekanismer. Ændringer i nummereringsplaner udgør altid en tung byrde for erhvervslivet og de private brugere og bør derfor kun gennemføres, såfremt fordelene klart opvejer omkostningerne. Adskillige respondenter mener, at grønbogen tegner et rigeligt optimistisk billede af fordelene og samtidig undervurderer omkostningerne.

2.3. Der er meget delte meninger om, hvordan og hvornår transportørvalgsmekanismerne bør gennemføres. Holdningerne spænder lige fra krav om hurtig harmonisering og synkronisering overalt i EU for at undgå konkurrenceforvridninger, via det synspunkt, at dette ville skabe uønskede forsinkelser i de lande, der er villige til at gå hurtigere frem, til ønsket om en gennemførelse, der er afhængig af det pågældende nationale nets tekniske udviklingsstade.

2.4. På baggrund af høringsresultaterne slår Kommissionen til lyd for nedenstående (hoved)mål og forslag til tidsplan.

2.4.1. Fra 1. januar 1998

Der skal tilbydes transportørvalg ved det enkelte opkald af alle udbydere af faste abonnentnet, der har en stærk markedsposition (ikke defineret i Kommissionens meddelelse), i alle de medlemslande, hvor der er krav om fuld liberalisering inden denne dato. Der gives en længere frist til de medlemsstater, der har fået indrømmet en forlænget overgangsperiode.

2.4.2. Fra 1. januar 1999

Der skal oprettes et europæisk telenummereringsområde på grundlag af landekoden »388«. ITU forventes at frigive koden i løbet af sommeren 1997.

2.4.3. Fra 1. januar 2000

Brugerne skal tilbydes forvalg af transportør af alle udbydere af faste abonnentnet, som har en stærk markedsposition, i alle medlemslande.

Alle udbydere af faste abonnentnet skal tilbyde overførbart nummer på operatørniveauet.

Alle operatører skal tilbyde overførbart nummer for ikke-geografiske specialtjenestenumre (ring gratis, delt omkostning, overtakseringstjenester).

2.5. Handlingsplan

Med henblik på at opfylde ovennævnte mål til tiden foreslår Kommissionen en tidsplan for aktionerne. Tidsplanen angiver i detaljer, hvem der er involveret, og hvilke foranstaltninger de skal træffe.

3. Generelle bemærkninger

3.1. ØSU påskønner denne lejlighed til at udtale sig om Kommissionens meddelelse, der omhandler et af de få større aktionsfelter, der endnu er tilbage i liberaliseringsprocessen på telekommunikationsområdet. Det dækker også emner, som nok er af særlig interesse for operatører, tjenesteudbydere og producenter, men som samtidig berører slutbrugerne og forbrugerne mere direkte end mange af Kommissionens tidligere initiativer.

3.2. Kommissionens meddelelse omfatter de synspunkter, der er fremført af parterne i høringsprocessen. Da der er redegjort fyldestgørende for disse synspunkter i meddelelsen, vil ØSU i denne udtalelse lægge hovedvægten på specifikke foranstaltninger i tilknytning til de mål, Kommissionen foreslår i kapitel V »Prioriteret handlingsplan«.

3.3. ØSU bifalder den foreslåede prioritering af de foranstaltninger, der skal træffes for at støtte liberaliseringsprocessen. Målene for de foreslåede foranstaltninger er realistiske og samtidig vigtige, hvis man vil sikre en effektiv konkurrence, innovative tiltag og et udvalg, der lever op til brugernes kvalitets-, service- og prisforventninger. Adgangen til hensigtsmæssige numre og egnede nummermekanismer, der tildeles/udformes på et retfærdigt, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende grundlag, vil bidrage til udviklingen af det indre marked for teletjenester. I såvel liberaliseringsdirektivet () som samtrafikdirektivet () stilles der krav om hensigtsmæssige nummereringsplaner og -procedurer.

3.4. Ansvaret for målenes opfyldelse ligger hos de nationale tilsynsmyndigheder. ØSU påpeger i den forbindelse, at det er medlemsstaternes ansvar, at de påkrævede, uafhængige tilsynsmyndigheder er etableret og fuldt arbejdsdygtige til tiden. Uden de nationale tilsynsmyndigheder og de fælles EU-regler vil udsigterne for de påtænkte ensartede foranstaltninger på nummereringsområdet være væsentligt ringere.

4. Særlige bemærkninger

4.1. Transportørvalg

4.1.1. Kommissionen foreslår en totrinsplan: Der skal tilbydes valg af transportør for det enkelte opkald (»let adgang«) fra 1. januar 1998 og forvalg af transportør (»lige adgang«) fra 1. januar 2000 af alle udbydere af faste abonnentnet, som har en stærk markedsposition (ikke defineret i Kommissionens meddelelse). I nogle medlemsstater findes der allerede et system, hvor brugeren tilbydes et valg svarende til »let adgang«. Til dato er der ikke indført »lige adgang« i nogen af medlemsstaterne.

4.1.2. Kommissionen foreslår (som det også var tilfældet i grønbogen), at medlemsstaterne indfører forvalg af transportør (»lige adgang«). I sin tidligere udtalelse () om emnet gik ØSU ganske vist ind for denne approach (punkt 4.1.1.4), men mente samtidig, at »det vil være påkrævet at inddrage omfattende cost-benefit-analyser i overvejelserne« om transportørvalg. Eftersom Kommissionen foreslår to faser, hvor »let adgang« indføres i 1998 og »lige adgang« i 2000, synes der at være tid til at overveje ØSU's forslag.

4.1.3. Da der er meget delte meninger om behovet for at udvide kravene til også at gælde mobiloperatører samt netudbydere, der ikke har en stærk markedsposition, er det fornuftigt at tage dette spørgsmål op til fornyet overvejelse i forbindelse med 1998-/1999-undersøgelserne.

4.2. Overførbare numre

4.2.1. Brugerne betragter det som en væsentlig hindring, hvis de ikke kan beholde deres nummer, når de skifter operatør (ØSU henviste i sin tidligere udtalelse til rundspørger, der viser, at 80-90 % af erhvervskunderne ikke vil overveje at skifte operatør, hvis de ikke kan beholde deres nummer). Ingen synes at bestride behovet for et krav om, at alle udbydere af faste abonnentnet og alle operatører, som udsteder ikke-geografiske numre for specialtjenester, skal tilbyde overførbare numre. Til gengæld deler vandene sig, når det gælder dækningen og timingen.

4.2.2. Efter Kommissionens mening kan overførbare numre bedst indføres gennem en ændring af samtrafikdirektivet (). Det skal ske pr. 1. januar 2000. Før da vil det være nødvendigt at udvikle retningslinjer for rimelige og konkurrencefremmende foranstaltninger til deling af omkostningerne mellem de involverede operatører.

4.2.3. ETSI () er i færd med at undersøge, hvorvidt det er ønskeligt og muligt at pålægge mobiloperatører pligt til at tilbyde overførbare numre, og skal være færdig hermed inden udgangen af 1998. Spørgsmålet vil derefter blive taget op i Kommissionens 1999-undersøgelse. I den forbindelse bør man være særlig opmærksom på de nye brancheaftaler om det mobile UMTS-netværk (Universal Mobile Telecommunications System), hvis udvikling er af afgørende betydning for den europæiske industris konkurrencestilling.

4.2.4. Et andet element, man skal holde sig for øje, er udviklingen af et system, der kan give on-line-takstoplysninger ved hvert enkelt opkald, når numrene ikke længere giver et pålideligt fingerpeg om opkaldstaksten. Dette problem må løses, før man indfører overførbare numre i fuldt omfang.

4.3. Det europæiske telenummereringsområde (ETNS)

4.3.1. Høringen mundede ud i det klassiske spørgsmål om hønen og ægget. Eftersom der endnu ikke findes noget europæisk telenummereringsområde, der anvender det foreslåede 388-nummer, kan man ikke vide, om der overhovedet er nogen efterspørgsel. På den anden side synes der at være tilstrækkelig opbakning til, at man kan lade udbudet gå forud for efterspørgslen. ØSU er enig med Kommissionen i, at man må vælge sidstnævnte tilgang. Det skal klares inden for de eksisterende CEPT-/ECTRA-rammer.

4.4. Nationale nummereringsplaner

4.4.1. Til ØSU's tilfredshed er det almindeligt anerkendt, at der er udbredte betænkeligheder ved enhver yderligere ændring af de nationale nummereringsplaner på kort eller mellemlangt sigt, især i de lande, hvor der for nylig er sket ændringer. Der er behov for en periode med stabilitet, og der bør ikke foreslås nogen ændringer før primo 2000.

4.4.2. Harmoniseringen kan ikke i sig selv begrunde ændringer i de nationale nummereringsplaner. Da det imidlertid på længere sigt kan være hensigtsmæssigt med en gradvis, naturlig konvergens, mener Kommissionen, at fremtidige ændringer i (nationale) nummereringsplaner bør bygge på fælles retningslinjer. I en række medlemslande tildeler man f.eks. specifikke nummerrækker til specifikke brugerkategorier uden nogen form for samordning (f.eks. står 05 til rådighed for private erhvervsnetværk i Storbritannien).

4.5. Langsigtet europæisk nummereringsplan

4.5.1. Høringen viser, at der er stor usikkerhed om omkostninger og fordele ved et fælleseuropæisk nummereringssystem, og at der er behov for yderligere undersøgelser.

4.6. Alfanumerisk opkald ()

4.6.1. ØSU noterer sig, at der er generel interesse for vedtagelsen af en fælles standard for alfanumerisk opkald.

4.7. Internettet

4.7.1. ØSU er enig med Kommissionen i, at situationen skal holdes under nøje opsyn.

Bruxelles, den 29. oktober 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 287 af 22. 9. 1997, s. 15.

() En mere dynamisk europæisk økonomi - Grønbog - Etablering af et fælles marked for teletjenester og -udstyr (KOM(87) 290 endelig udg.). ØSU's udtalelse: EFT C 356 af 31. 12. 1987, s. 46.

() Kommissionens direktiv 96/19/EF af 13. marts 1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så vidt angår gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester (EFT L 74 af 22. 3. 1996, s. 13). ØSU's udtalelse: EFT C 39 af 12. 2.1996, s. 52.

() Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne (EFT L 199 af 26. 7. 1997, s. 32). ØSU's udtalelse: EFT C 153 af 28. 5. 1996, s. 21.

() European Telecommunications Standards Institute.

() At kalde et telefonnummer ved at bruge de bogstaver på telefonens tastatur, der svarer til navnet på den person eller tjeneste, der kaldes, f.eks. »0-800-BLOMSTER«.