Resumé

Som reaktion på de finanspolitiske udfordringer som følge af krisen og som led i styrkelsen af den økonomiske styring forfølger Kommissionen og medlemsstaterne en differentieret finanspolitisk strategi alt afhængigt af, hvilke udfordringer der gør sig gældende for de enkelte lande. Dette efterår forelagde medlemsstaterne i euroområdet for første gang udkast til budgetplaner for Kommissionen for at indhente en udtalelse om, hvorvidt deres budgetplaner for næste år, vil være i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til stabilitets- og vækstpagten.

Ved tidsfristens udløb den 15. oktober havde alle de medlemsstater i euroområdet, der ikke er omfattet af et makroøkonomisk tilpasningsprogram, forelagt deres udkast til budgetplaner for 2014. Kommissionen har evalueret dem og giver hver medlemsstaterne en udtalelse om deres plan. Det er betryggende, at ingen af budgetplanudkastene er i alvorlig uoverensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten, og at det er ikke nødvendigt at anmode om reviderede budgetplaner. I flere tilfælde finder Kommissionen dog, at der er grund til at rette alvorlig kritik, og den opfordrer de pågældende medlemsstater til at tage hensyn til dens udtalelser ved færdiggørelsen af budgetterne for 2014.

Kommissionen er nået frem til følgende konklusioner:

1. For to lande (Estland og Tyskland) er udkastet til budgetplaner i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

2. For tre lande (Frankrig, Nederlandene og Slovenien) vurderes det, at udkastene til budgetplaner er i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, men de giver ikke plads for eventuelle afvigelser, da dette vil bringe korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud i fare. Kommissionen opfordrer myndighederne til at gennemføre budgettet strengt.

3. For tre lande (Belgien, Østrig, Slovakiet) vurderes det, at udkastene til budgetplaner stort set er i overensstemmelse med kravene. De er på vej til at korrigere deres uforholdsmæssigt store underskud senest i 2013, men deres planer kan føre til en vis afvigelse fra tilpasningskursen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Kommissionen opfordrer myndighederne til at sikre, at stabilitets- og vækstpagten overholdes fuldt ud inden for rammerne af den nationale budgetproces.

4. For fem lande (Spanien, Italien, Luxembourg, Malta, Finland) indebærer udkastene til budgetplaner en risiko for manglende overholdelse af kravene. For Spanien og Malta indebærer planerne en vis risiko med hensyn til overholdelse af de henstillinger, der er blevet rettet til dem som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. For Italien er der med de aktuelle planer risiko for, at gældsreduktionsreglen vil blive brudt i 2014. For Luxembourg og Finland er der risiko for en betydelig afvigelse fra tilpasningskursen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Kommissionen opfordrer myndighederne til, inden for rammerne af den nationale budgetproces, at tage de nødvendige skridt til at sikre, at 2014-budgettet vil være i fuld overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, og til navnlig at tackle de risici, der gøres opmærksom på i vurderingen.

5. For euroområdet som helhed forventes den offentlige gæld at stabilisere sig. De seneste års store konsolideringsindsats begynder nu at bære frugt. Takket være det begyndende opsving forventes den gennemsnitlige samlede budgetsaldo at blive bragt ned under referenceværdien på 3 % af BNP. De lande, der står over for de største finanspolitiske udfordringer, har planer om at gøre den største konsolideringsindsats, om end med en vis differentiering afhængigt af det finanspolitiske råderum. Imidlertid har kun to medlemsstater nået deres mellemfristede budgetmål, hvilket betyder, at der bliver behov for yderligere konsolidering.

6. Ifølge planerne vil den samlede finanspolitiske indsats som udtrykt ved ændringen i den konjunkturjusterede budgetsaldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger svare til ¼ % af BNP næste år. Mens den ringe finanspolitiske indsats kunne tyde på en samlet set utilstrækkelig reaktion på euroområdets finanspolitiske udfordringer, kan den strukturelle saldo tænkes at undervurdere den samlede sum af finanspolitiske foranstaltninger, fordi indtægterne reagerer svagere på den økonomiske vækst end normalt, og på grund af den aktuelle dæmpede vækst i det potentielle output på mellemlang sigt.

7. Yderligere strukturreformer er nødvendige for at styrke grundlaget for bæredygtig vækst. Medlemsstaterne bør understøtte deres strategi for sikring af sunde offentlige finanser med strukturreformer. Fem lande i euroområdet, der modtog reviderede EDP-henstillinger tidligere i 2013, forelagde økonomiske partnerskabsprogrammer, hvori gennemgås de finanspolitiske strukturreformer, der skal understøtte en varig korrektion af deres underskud. Samlet set tyder de økonomiske partnerskabsprogrammer på fremskridt med forbedringen af de nationale finanspolitiske rammer, men også blandede resultater på skattereformområdet og betydelige reformer af pensions- og sundhedssystemerne, om end ikke i alle lande.

8. Budgetplanerne lægger stadig ikke tilstrækkelig vægt på sammensætningen af den finanspolitiske konsolidering. Navnlig gælder det, at den generelle udvikling i retning af faldende offentlige anlægsudgifter, der er konstateret i de seneste år, har stabiliseret sig, men den er ikke blevet vendt. Et vist fokus på udgiftsbegrænsninger er nøglen til en veludformet konsolideringsstrategi, navnlig hvis den offentlige sektor er forholdsvis stor. Fortsatte fremskridt i retning af sunde offentlige finanser bør understøttes af vækstfremmende strukturelle foranstaltninger.

Indholdsfortegnelse

I. Indledning. 5

II. Oversigt over udkastene til budgetplaner. 6

III. Vigtigste samlede resultater. 10

Tabel 2: Oversigt over økonomiske og budgetmæssige aggregater (EA-13) for 2013 og 2014. 11

I. Indledning

De seneste år er der sket betydelige forbedringer med den økonomiske styring i EU, hvilket nu sikrer en sammenhængende årlige budgetpolitisk cyklus i Europa med supplerende skridt for euroområdet. I første halvdel af denne cyklus i foråret, dvs. det europæiske semester, formulerer euroområdets medlemsstater deres mellemfristede finanspolitik i deres stabilitetsprogrammer, som Kommissionen vurderer i forhold til bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. På grundlag af henstillinger fra Kommissionen retter Rådet henstillinger til medlemsstaterne vedrørende finanspolitik og strukturreformer.

I anden halvdel af året forventes medlemsstaterne at gennemføre de i fællesskab aftalte politikker. Med henblik på at sikre en velfungerende økonomisk og monetær union forelagde euroområdets medlemsstater dette efterår for første gang deres udkast til budgetplaner for det kommende år for Kommissionen og Eurogruppen. Disse planer sammenfatter indholdet af de budgetudkast, som regeringerne har forelagt de nationale parlamenter.

Tretten medlemsstater i euroområdet overholdt den fælles køreplan og forelagde deres udkast til budgetplaner for Kommissionen senest den 15. oktober[1]. De fire lande i euroområdet, der er omfattet af et makroøkonomisk tilpasningsprogram, er ikke forpligtet til at forelægge en plan, eftersom programmet allerede indebærer nøje finanspolitisk overvågning. Kommissionen afgiver udtalelse om hver plan med en vurdering af, om dens indhold er i overensstemmelse med landets forpligtelser i henhold til stabilitets- og vækstpagten. Den leverer også en samlet vurdering af budgetsituationen og udsigterne for euroområdet som helhed.

Med disse udtalelser gives der, under hensyn til staternes budgetmæssige selvstændighed, uafhængig politisk rådgivning til de nationale parlamenter under budgetproceduren, som skal bidrage til en bedre vurdering af, om budgetforslagene er i overensstemmelse med forpligtelserne i henhold til de fælles finanspolitiske regler. Det er i medlemsstaternes interesse at tage hensyn til udtalelserne, for siden 2011 har den styrkede stabilitets- og vækstpagt givet mulighed for strengere og tidligere sanktioner, hvis budgetudviklingen strider mod bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Den forstærkede økonomiske styring omfatter nu en lang række redskaber til behandling af økonomisk politik og budgetpolitik som spørgsmål af fælles interesse i overensstemmelse med traktaten.

I juli 2013 opfordrede Rådet Eurogruppen[2] til at overvåge og samordne finanspolitikken i landene i euroområdet og den samlede finanspolitik i euroområdet som helhed med henblik på at sikre en vækstfremmende og differentieret finanspolitik.

Med henblik herpå blev Eurogruppen opfordret til at drøfte Kommissionens udtalelser om budgetudkastene for hvert enkelt land i euroområdet samt budgetsituationen og udsigterne for euroområdet på baggrund af Kommissionens overordnede vurdering af budgetudkastene og deres indbyrdes samspil. Samordningen bør bidrage til at sikre, at den finanspolitiske konsolidering foregår i et differentieret tempo afhængigt af de finanspolitiske og økonomiske forhold i eurolandene, idet budgettilpasningen er defineret i strukturelle termer i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, så de autonomiske stabilisatorer kan fungere sammen med tilpasningen, og at den finanspolitiske konsolidering med henblik på at øge finanspolitikkens troværdighed på mellemlang sigt støttes af en overordnet effektiv og vækstfremmende sammensætning af udgifter og indtægter samt af hensigtsmæssige strukturreformer, der stimulerer det økonomiske vækstpotentiale.

II. Oversigt over udkastene til budgetplaner

Kommissionens udtalelser om udkastene til budgetplaner fokuserer på overholdelse af bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten og henstillingerne udarbejdet på grundlag heraf. For medlemsstater, over for hvilke der er indledt en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, vurderer Kommissionen i sin udtalelse, om korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud er på rette spor. For medlemsstater i euroområdet, der er berørt af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, dvs. ikke omfattet af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, vurderes de fremskridt, der gøres i retning af den mellemfristede målsætning, for at kontrollere, om de er i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten og de landespecifikke henstillinger, der blev rettet til medlemsstaterne i juli.

Vurderingen er baseret på Kommissionens prognose fra efteråret 2013. Tabel 1 sammenfatter vurderingerne af de enkelte landes udkast til budgetplaner, således som de fremgår af Kommissionen udtalelser af den 15. november, sammen med vurderingen af fremskridtene med hensyn til finanspolitiske reformer.

Kommissionen kan anmode om et revideret udkast til budgetplan, når den i den oprindelige plan afslører særligt alvorlige tilsidesættelser af de budgetpolitiske forpligtelser i henhold til stabilitets- og vækstpagten. Dette vil være tilfældet, hvis gennemførelsen af udkastet til budgetplan kan bringe den finansielle stabilitet i medlemsstaten i fare, hvis det kunne hindre en velfungerende økonomisk og monetær union, eller hvis det kunne indebære et åbenbart og markant brud på de henstillinger, Rådet vedtager under stabilitets- og vækstpagten.

I henhold til Kommissionens vurdering er ingen af budgetplanudkastene i alvorlig uoverensstemmelse med kravene. Flere af de forelagte planer giver dog anledning til bekymring. For at muliggøre en sammenlignende vurdering, er vurderingen af udkastene til budgetplaner sammenfattet i fire brede kategorier (tabel 1). Det drejer sig om følgende:

Overensstemmelse: Ifølge Kommissionens efterårsprognose fra 2013 er der ikke behov for at tilpasse budgetplanerne inden for rammerne af den nationale budgetprocedure for at sikre overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens regler.

Overensstemmelse uden spillerum: Ifølge Kommissionens efterårsprognose fra 2013 vil budgetplanerne lige netop være i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens krav. Skønt Kommissionen ikke opfordrer myndighederne til at træffe yderligere foranstaltninger inden for rammerne af den nationale budgetprocedure, bør budgettet gennemføres strengt. Hvis der opstår en afvigelse i forhold til planerne, risikerer de berørte medlemsstater ikke at overholde stabilitets- og vækstpagtens bestemmelser.

Stort set overensstemmelse: Her drejer det sig om medlemsstater, der ifølge Kommissionens efterårsprognose fra 2013 ikke leverer de tilpasninger i retning af deres mellemfristede budgetmålsætning, der kræves i henhold til stabilitets- og vækstpagten. Hvis denne situation varer ved i flere år, kan det føre til, at den pågældende medlemsstat gøres til genstand for proceduren i forbindelse med betydelige afvigelser procedure under den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Kommissionen opfordrer derfor myndighederne til inden for rammerne af den nationale budgetproces at tage de nødvendige skridt til at sikre, at 2014-budgettet vil være i fuld overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten.

Risiko for uoverensstemmelse: Ifølge Kommissionens efterårsprognose fra 2013 vil udkastet til budgetplan sandsynligvis ikke være i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens krav. Kommissionen opfordrer derfor myndighederne til inden for rammerne af den nationale budgetproces at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at tackle de risici, som Kommissionen har konstateret i sin vurdering af udkastet til budgetplan, og dermed sikre, at budgettet for 2014 bliver i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten.

Tabel 1: Oversigt over Kommissionens forskellige udtalelser om udkastene til budgetplaner

Land || Generel overensstemmelse mellem udkast til budgetplan og stabilitets- og vækstpagten || Generel overensstemmelse med forslagene til finanspolitiske strukturelle reformer i de landespecifikke henstillinger fra 2013

Samlet vurdering på grundlag af Kommissionens prognose fra efteråret 2013 || Overensstemmelse med proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i 2013/2014 || Overensstemmelse med kravene i den forebyggende del i 2014 || Samlet konklusion om fremskridt hen imod finanspolitiske strukturelle reformer || Fremskridt for individuelle reformer som respons på den strukturelle del af de finanspolitiske landespecifikke henstillinger siden juni 2013

BE || Stort set overensstemmelse || Holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2013 || En vis afvigelse fra tilpasningskursen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning || Begrænset fremskridt || Begrænset indsats: Eksplicitte aftaler om samordning mellem det føderale niveau og underliggende niveauer

DE || Overensstemmelse || Ikke relevant || Mellemfristet målsætning overgået || Ingen fremskridt || Ingen indsats i forhold til de strukturelle dele af de finanspolitiske landespecifikke henstillinger

EE || Overensstemmelse || Ikke relevant || Mellemfristet målsætning nået || Visse fremskridt || Fremskridt: Regel om budgetbalance. Begrænset indsats: Regler for og loft over flerårige udgifter

ES || Risiko for uoverens-stemmelse || Finanspolitisk indsats i 2013, i fare i 2014 || Ikke relevant || Visse fremskridt* || Fremskridt: Uafhængig finanspolitisk institution, restancer i den offentlige sektor, indekseringsordninger, pensionssystem, reform af den offentlige forvaltning, sundhedsudgifter. Begrænset indsats: Samlet gennemgang af udgifter, gennemgang af skattesystemet

FR || Overensstemmelse uden spillerum || Finanspolitisk indsats i både 2013 og 2014 || Ikke relevant || Begrænset fremskridt* || Fremskridt: Pensionssystem. Begrænset indsats: Gennemgang af udgifter, skattesystem, decentralisering

IT || Risiko for uoverens-stemmelse || Ikke relevant || Overholdelse af benchmark for gæld i 2013, i fare i 2014 || Begrænset fremskridt || Begrænset indsats: Offentlige udgifter, skattepolitik

LU || Risiko for uoverens-stemmelse || Ikke relevant || Væsentlig afvigelse fra den mellemfristede målsætning || Visse fremskridt || Fremskridt: Mellemfristede budgetrammer

MT || Risiko for uoverens-stemmelse || Overordnede mål opfyldt i 2013, den finanspolitiske indsats i fare i både 2013 og 2014 || Ikke relevant || Begrænset fremskridt* || Fremskridt: Finanspolitisk ramme, effektivitet i den offentlige forvaltning (fortsat risici i forbindelse med vedtagelse og gennemførelse), sundhedspleje (ufuldstændige oplysninger). Begrænset indsats: Pensionssystem

NL || Overensstemmelse uden spillerum || Finanspolitisk indsats i både 2013 og 2014 || Ikke relevant || Visse fremskridt* || Fremskridt: Finanspolitiske rammer, boligmarkedet (gennemførelse af tidligere reformer). Begrænset indsats: Pensionssystem, skattegodtgørelser og skattefradrag

AT || Stort set overensstemmelse || Holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2013 || En vis afvigelse fra tilpasningskursen i retning af den mellemfristede målsætning || Visse fremskridt: || Fremskridt: Pensionssystem, arbejdsmarked. Begrænset indsats: Sammenkobling mellem pensionsydelser og ændringer i forventet levetid, harmonisering af pensionsalder

SI || Overensstemmelse uden spillerum || Finanspolitisk indsats i både 2013 og 2014 || Ikke relevant || Begrænset fremskridt* || Fremskridt: Skattesystem, finanspolitiske rammer, langtidspleje. Begrænset indsats: Pensionssystem

SK || Stort set overensstemmelse || Holdbar korrektion i fare i 2014 — finanspolitisk indsats leveret || En vis afvigelse fra tilpasningskursen i retning af den mellemfristede målsætning || Begrænset fremskridt || Fremskridt: Skattesystem (inddrivelse). Begrænset indsats: Pensionssystem, skattepolitik, sundhedspleje, budgetregler

FI || Risiko for uoverens-stemmelse || Ikke relevant || Væsentlig afvigelse fra tilpasningskursen i retning af den mellemfristede målsætning, overskridelse af grænsen på 60 % i 2014 || Visse fremskridt || Fremskridt: Effektivitet i den offentlige sektor, kommunale finanser, pensionsreform

* Denne medlemsstat forelagde et økonomisk partnerskabsprogram.

III. Vigtigste samlede resultater

De offentlige finanser i de tretten medlemsstater i euroområdet, der forelagde et udkast til budgetplan (EA-13) er som helhed blevet bedre (tabel 2). Ifølge de nationale planer forventes det samlede budgetunderskud at falde med 0,7 procentpoint af BNP og nå ned på 2,7 % af BNP i år. Det bliver første gang, at den falder ned under tærsklen på 3 % af BNP siden 2008. Dette skyldes en løbende forbedring af den strukturelle budgetstilling i EA-13 siden 2011, og den samlede strukturelle saldo skulle blive forbedret med yderligere 0,7 procentpoint i år ifølge udkastene til budgetplaner. Til gengæld vil gældskvoten i EA-13 fortsætte med at vokse i år, om end i et langsommere tempo, og nå op på 93,0 % i 2013.

Udkastene til budgetplaner[3] viser, at den offentlige gæld opgjort i procent af BNP endelig vil stabilisere sig i 2014, trods den begrænsede konsolidering i 2014. I henhold til de makroøkonomiske scenarier, der ligger til grund for udkastene til budgetplaner, skulle der igen opstå vækst i 2014, hvilket stemmer overens med Kommissionens efterårsprognose. Det gennemsnitlige samlede underskud i EA-13 forventes at nå op på 2,3 % af BNP i 2014 (0,4 procentpoint lavere end i 2013) og variere fra et lille overskud i Tyskland til et underskud på 3,6 % i Frankrig, 5,8 % i Spanien og 6,7 % i Slovenien[4]. Vigtigst er det, at gældskvoten i EA-13 forventes at stabilisere sig i 2014 på omkring 93 % af BNP[5] — varierende mellem 132,7 % i Italien, 100,2 % i Belgien, 98,9 % i Spanien og helt ned til 26,1 % i Luxembourg og 10,0 % i Estland.

Tabel 2: Oversigt over økonomiske og budgetmæssige aggregater (EA-13) for 2013 og 2014

|| 2013 || 2014

Stabilitets-programmer || Udkast til budget-planer || Kommis-sionens efterårs-prognose 2013 || Stabilitets-programmer || Udkast til budget-planer || Kommis-sionens efterårs-prognose 2013

Real BNP-vækst (% ændring) || -0,2 || -0,4 || -0,3 || 1,3 || 1,2 || 1,1

Samlet underskud (% af BNP) || -2,7 || -2,7 || -2,8 || -1,9 || -2,3 || -2,5

∆ Strukturel saldo (% af BNP) || 0,8 || 0,7 || 0,6 || 0,5 || 0,3 || 0,2

Gæld (% af BNP) || 92,2 || 93,0 || 92,9 || 91,8 || 93,0 || 93,5

Udgiftskvote (% af BNP) || 50,4 || 50,0 || 49,8 || 49,1 || 49,5 || 49,6

Indtægts-kvote (% af BNP) || 47,7 || 47,2 || 47,1 || 47,1 || 47,2 || 47,1

For 2014 er den strukturelle konsolideringsindsats – målt ved en positiv ændring i den strukturelle saldo – i udkastene til budgetplaner opgjort til 0,3 procentpoint af BNP. Dette er mindre end forudset af medlemsstaterne i deres stabilitetsprogrammer[6]. Eftersom elleve af de tretten lande enten er omfattet af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud eller endnu ikke har opfyldt deres mellemfristede målsætning[7], kan dette være tegn på en samlet set utilstrækkelig reaktion på euroområdets finanspolitiske udfordringer. Denne konklusion bør imidlertid tages med forbehold, da den strukturelle saldo kan undervurdere den underliggende finanspolitiske indsats, dels fordi indtægterne reagerer svagere på den økonomiske vækst end normalt, dels på grund af den aktuelle dæmpede vækst i det potentielle output på mellemlang sigt.

Inden for det samlede tal på 0,3 procentpoint, planlægger de lande, der står over for de største finanspolitiske udfordringer, fordi deres underskud og gæld overstiger henholdsvis 3 % og 60 % af BNP, at gennemføre den største konsolideringsindsats med en vis differentiering. Den samlede tilpasning tyder på en stort set neutral finanspolitik, hvilket burde bidrage til genopretningen.

Analysen af udkastene til budgetplaner tyder på, at konsolideringsplanerne ikke lægger tilstrækkelig vægt på konsolideringsforanstaltningernes sammensætning. En omlægning i retning af mere vækststimulerende finanspolitiske foranstaltninger burde være mulig.

Fem lande i euroområdet, der modtog reviderede EDP- henstillinger tidligere i 2013 (Spanien, Frankrig, Nederlandene, Malta og Slovenien), forelagde økonomiske partnerskabsprogrammer, hvori gennemgås de finanspolitiske strukturreformer, de agter at gennemføre til støtte for en varig korrektion af deres underskud. De fokuserer primært på finanspolitiske reformer. Samlet set tyder de økonomiske partnerskabsprogrammer på fremskridt med forbedringen af de nationale finanspolitiske rammer, men også blandede resultater på skattereformområdet og betydelige reformer af pensions- og sundhedssystemerne, om end ikke i alle lande. Bilag III giver et mere detaljeret overblik over deres indhold.

Med hensyn til sammensætningen af næste års lille tilpasning viser udkastene til budgetplaner for EA-13 et fald i udgiftskvoten for 2014, mens indtægtskvoten forventes at stabilisere sig efter at være steget gentagne gange siden 2010. Tilsvarende forventes skattekvoten nu at stabilisere sig i 2014 efter konstante stigninger i de sidste tre år.

De nærmere detaljer angående foranstaltningerne i udkastene til budgetplaner tyder på, at de gennemsnitlige planlagte ændringer i sammensætningen af udgifter er forholdsvis små sammenlignet med 2013[8]. Navnlig forventes der ifølge disse udgiftsplaner et mindre fald i lønudgifterne (-0,2 % af BNP), sociale ydelser, det mellemliggende forbrug og anlægsudgifterne (-0,1 % hver), mens udgifterne til subsidier forbliver stabile og renteudgifterne forventes at stige lidt (med 0,1 %). For anlægsudgifternes vedkommende er der planlagt de største reduktioner i Estland, Slovakiet og Frankrig. Det forhold, at anlægsudgifterne stadig forventes at falde i såvel disse lande som, om end marginalt, samlet set for femte år i træk, kan komme i modstrid med målsætningen om at overgå til en mere vækstfremmende offentlig udgiftsstruktur.

Foranstaltninger vedrørende beskatning som bebudet i udkastene til budgetplaner bør medføre nogle mindre ændringer af skattesammensætningen i EA-13. Navnlig bør indtægterne fra indirekte skatter stige, mens indtægterne fra direkte skatter forventes at falde som følge af faldende indtægter fra kapitalskatter. Til gengæld bør andelen af sociale bidrag forblive stabil i forhold til BNP. Disse begrænsede ændringer i sammensætningen af indtægter, der til dels skyldes gennemførelsen af skattereformer i nogle medlemsstater (f.eks. Frankrig, Nederlandene og Slovenien), kan betragtes som mere vækstfremmende, da indirekte skatter, der især opkræves på forbrug, ventes at stige, mens arbejdskraft- og kapitalbeskatningen skulle falde en anelse i 2014.

En sammenligning mellem budgetplanerne for EA-13 og Kommissionens efterårsprognose for 2014 gør det muligt at vurdere eventuelle risici for virkeliggørelsen af medlemsstaternes finanspolitiske planer.

For EA-13 samlet set er planerne stort set i overensstemmelse med Kommissionens prognose med en marginal samlet difference på 0,2 procentpoint af BNP[9]. Forskellene mellem budgetplanerne og Kommissionens prognose for det samlede underskud er imidlertid større på medlemsstatsniveau af grunde, der varierer fra et land til et andet. Malta udmærker sig med et mål for det samlede underskud i 2014, der er 1,3 procentpoint mindre end i Kommissionens prognose, efterfulgt af Belgien og Luxembourg (0,5 procentpoint) og Østrig, Slovenien, Slovakiet og Finland (0,4 procentpoint). Forskelle i den forventede strukturelle saldo er hovedforklaringen i Maltas og Slovakiets tilfælde. Endelig er Estland den eneste medlemsstat i EA-13, for hvilken Kommissionens prognoser tyder på et lavere underskud i 2014 end landets eget udkast til budgetplan (-0,1 % mod -0,4 %), og for Nederlandenes vedkommende er prognoserne identiske.

[1] Denne nye procedure er beskrevet i forordning (EU) nr. 473/2013 om fælles bestemmelser for overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og sikring af en korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet. Den er en af de to forordninger i den såkaldte "two pack", som trådte i kraft i maj 2013.

[2] Rådets henstilling af 9. juli 2013 om gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik i de medlemsstater, der har euroen som valuta (EUT C 217 af 3.7.2013, s. 97).

[3] De overordnede konklusioner er genstand for tre forbehold. For det første afspejler de planerne for tretten (EA-13) snarere end alle sytten lande i euroområdet. Grækenland, Irland, Portugal og Cypern er ikke omfattet af kravet om forelæggelse af deres udkast til budgetplaner grundet deres programmer for makroøkonomisk bistand. For det andet forelagde Tyskland, Østrig og Luxembourg (som tegner sig for 34 % af BNP i EA-13), deres planer baseret på en uændret politik, som hænger sammen med nationale valg. For disse tre landes vedkommende giver udkastene til budgetplaner ikke et klart indtryk af regeringernes politiske intentioner. Endelig findes der inden for de samlede gennemsnit, som dette dokument fokuserer på, betydelige forskelle fra land til land, selv når de ikke angivet eksplicit.

[4] Jf. tabel A1 i bilag IV.

5 Jf. tabel A3 in bilag IV. Bilag II indeholder følsomhedsanalyser.

[6] Overensstemmelse mellem de mellemfristede budgetplaner som beskrevet i stabilitetsprogrammerne og de finanspolitiske beslutninger i henhold til udkastene til budgetplaner for 2014 er en vigtig forudsætning for finanspolitikkens stabilitet og forudsigelighed. En sammenligning mellem EA-13's finanspolitiske mål som beskrevet i udkastene til budgetplaner med målene i stabilitetsprogrammet viser, at der er overensstemmelse mellem medlemsstaternes planer på mellemlang sigt og deres årlige budgetter. Det bør dog tages i betragtning, at der i juni sidste år blev rettet nye henstillinger til nogle medlemsstater (blandt EA-13 drejer det sig om Belgien, Spanien, Frankrig, Malta, Nederlandene og Slovenien) som led i procedurerne i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, hvilket tvang dem til at opdatere deres budgetplaner som respons herpå dem.

[7] Den mellemfristede budgetmålsætning udgør hjørnestenen i den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten.

[8] Se figur A1 i bilag IV.

[9] Se figur A3 og A4 i bilag IV.

BILAG I: Metoder og antagelser, der ligger til grund for Kommissionens økonomiske efterårsprognose for EU 2013

I henhold til artikel 7, stk. 4, i forordning (EU) nr. 473/2013 skal "Metoden (inklusive modeller) og antagelserne i de seneste økonomiske prognoser fra Kommissionens tjenestegrene for hver enkelt medlemsstat, herunder vurderinger af de samlede budgetforanstaltningers virkning for økonomisk vækst, vedlægges den overordnede vurdering".

De europæiske økonomiske prognoser udarbejdes uafhængigt af Kommissionens personale. De antagelser, der ligger til grund for Kommissionens efterårsprognose fra 2013, er anført i selve dokumentet[1].

Budgetdataene frem til 2012 er baseret på data, som medlemsstaterne indgav til Kommissionen den 1. oktober, og som blev godkendt af Eurostat den 21. oktober 2013.

Eurostat har udtrykt forbehold for kvaliteten af de data, som Østrig har indgivet, på grund af usikkerheden i forbindelse med de virkninger, konklusionerne om delstaten Salzburg i rapporten fra forbundsstaternes revisionskontor, som blev offentliggjort den 9. oktober 2013, vil få for statistikkerne. Rapporten afslørede mangler med hensyn til budgetforvaltningen i delstaten Salzburg og fuldstændigheden af dens regnskaber. Revisionens statistiske konsekvenser for data vedrørende proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud er ved at blive undersøgt af Østrigs statistiske kontor i samarbejde med Eurostat for at klarlægge de nøjagtige virkninger for 2012 samt foregående år. Det vil sandsynligvis føre til en opjustering af den offentlige gæld på op til en halv procent af BNP samt flere mindre justeringer af det offentlige underskud afhængigt af de oplysninger, der foreligger på tidspunktet for godkendelsen.

Med henblik på udarbejdelsen af prognosen er der i overensstemmelse med Eurostats beslutning af 15. juli 2009[2] indsamlet oplysninger om foranstaltninger til støtte for den finansielle stabilitet. Medmindre medlemsstaterne har indberettet dem på anden vis, er de oplysninger om kapitaltilførsler, som der er tilstrækkeligt kendskab til, blevet inkluderet i prognoserne som finansielle transaktioner, dvs. at de har påvirket dataene for gæld, men ikke for underskud. Statsgarantier for bankgæld og indlån er ikke medregnet de offentlige udgifter, medmindre der er dokumentation for, at der er trukket på dem på det tidspunkt, hvor prognosen blev udarbejdet. Det skal dog bemærkes, at lån ydet til banker af staten eller andre enheder i den offentlige sektor normalt medregnes i den offentlige gæld.

For 2014 er alle de budgetter, der er vedtaget eller forelagt for de nationale parlamenter, samt alle andre foranstaltninger, som der findes tilstrækkelige oplysninger om, taget i betragtning. Prognosen omfatter navnlig alle oplysninger i udkastene til budgetplaner, som blev indgivet inden den 15. oktober. For 2015 medfører antagelsen om "uændret politik", som anvendes i prognosen, en fremskrivning af indkomst- og udgiftstendenserne samt andre foranstaltninger, som der er tilstrækkelig detaljeret kendskab til.

De offentlige saldoer, der er relevante for proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, kan være en anelse forskellige fra dem, der er offentliggjort i de nationale regnskaber. Afvigelserne vedrører indtægter fra swaps og fremtidige rentesikringsaftaler (FRA).

I henhold til ENS 95 (ændret ved forordning (EF) nr. 2558/2001), betragtes strømmen af swap- og rentesikringsaftaler som finansielle transaktioner og er derfor udelukket fra beregningen af den offentlige saldo. Af hensyn til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud er sådanne strømme oplyst som nettorenteudgifter. De europæiske aggregater for den offentlige gæld i prognoseårene 2013-2015 offentliggøres på et ikke-konsolideret grundlag (dvs. ikke korrigeret for mellemstatslige lån). For at sikre sammenhæng i tidsrækkerne offentliggøres de historiske data på samme grundlag. For 2012 indebærer dette en gældskvote i euroområdet, som ligger 2,1 procentpoint (1,5 procentpoint i EU) over den konsoliderede offentlige gældskvote som offentliggjort i Eurostats pressemeddelelse 152/2013 af 21. oktober 2013. Fremskrivningerne af statsgælden for de enkelte medlemsstater i 2013 til 2015 indbefatter virkningen af garantier til EFSF[3], bilaterale lån til andre medlemsstater og indskud i ESM's kapital som planlagt på skæringsdagen for prognosen (med forbehold af godkendelse).

Ifølge Kommissionens efterårsprognose fra 2013 vil de samlede budgetmæssige foranstaltninger i 2014 tegne sig for ¼ % af BNP. Det vil på kort sigt påvirke væksten med mindre end ¼ %, dvs. at det er foreneligt med en stort set neutral finanspolitik.

Det er vigtigt at udvise et vist forbehold ved fortolkningen af dette skøn:

En mangel på indgriben over for finanspolitiske ubalancer kan øge usikkerheden ved de finansielle aktiver og føre til større spreads og udlånsrenter. Valget af politiske tiltag er derfor ikke et spørgsmål om at træffe foranstaltninger eller ej. Formålet med forordningen er at evaluere virkningen af de foranstaltninger, der er beskrevet i udkastene til budgetplan. De foranstaltninger, der er truffet og iværksat før budgetudkastet, er derfor ikke inkluderet i evalueringen (selv om de kan have indflydelse på fremskrivningerne). Trufne foranstaltninger med virkning i 2014 kompenserer også for eksisterende foranstaltninger med en engangseffekt i 2013 – hvor virkningen altså aftager – og for de forventede udgiftsstigninger, som, hvis de ligger over væksten i BNP på mellemlang sigt, resulterer i en egentlig finanspolitisk ekspansion. Kommissionen vurderer, at engangsforanstaltningerne i EA-13 samlet set vil tegne sig for 0,1 % af BNP i 2013, mens udgifterne vil stige med 0,3 % af BNP, hvis der ikke træffes politiske foranstaltninger. BILAG II: Stresstest

I henhold til artikel 7 i forordning (EU) nr. 473/2013 omfatter "den samlede vurdering [...] stresstest, der angiver risiciene for holdbarheden af de offentlige finanser i tilfælde af negative økonomiske, finansielle eller budgetmæssige udviklinger". Dette bilag indeholder derfor en stresstest af, hvordan den offentlige gæld vil reagere over for eventuelle makroøkonomiske chok (der påvirker væksten og rentesatserne) med udgangspunkt i stokastiske gældsprognoser[4]. Analysen giver mulighed for at vurdere, hvordan den offentlige gæld risikerer at blive påvirket af risiciene for stigende eller faldende vækst (idet der også tages højde for virkningerne for de cykliske komponenter i budgetsaldoen gennem automatiske stabilisatorer), samt virkningerne af en positiv/negativ udvikling på de finansielle markeder, som medfører lavere/højere låneomkostninger for regeringerne.

I stokastiske prognoser illustreres usikkerheden ved de fremtidige makroøkonomiske betingelser i forbindelse med analysen af udviklingen af den offentlige gæld med udgangspunkt i et "centralt" scenarie, der henholdsvis svarer til scenariet for Kommissionens prognose (fra efteråret 2013) og scenariet for udkastene til budgetplan. De to figurer nedenfor viser resultaterne for EA-13[5] (i begge tilfælde gælder for de år, der går udover prognosernes horisont, den sædvanlige antagelse om uændret politik)[6]. De makroøkonomiske betingelser (kort- og langfristet rente på statsobligationer, vækstraten), der danner udgangspunktet for de centrale scenarier, udsættes for en række chok, så man får den kegleformede fordeling af mulige gældsudviklinger, der vises i figuren nedenfor. Keglen afspejler en lang række mulige underliggende makroøkonomiske betingelser, idet væksten og renten er stimuleret med op til 2 000 chok. Størrelsesordenen af og korrelationen mellem chokkene afspejler de historiske variabler[7]. Simulationen af gældsudviklingen tager højde for, at de chok, der påvirker væksten, forplanter sig til "budgetchok", idet de cykliske komponenter af budgetsaldoen påvirkes af automatiske stabilisatorer. Nedenstående figurer viser således sandsynlighedsbaseret information om gældsudviklingen i EA-13 under hensyntagen til eventuelle chok for væksten og rentesatserne i en størrelsesorden og korrelation, som afspejler tidligere observerede chok.

Den stiplede linje i figurerne viser fremskrivningerne af gældsudviklingen under det centrale scenarie (der udsættes for diverse makroøkonomiske chok), mens den faste sorte linje i midten er medianen for gældens forventede udviklingskurs (som deler rækken af mulige udviklinger ved udsættelse for chok i to halvdele). Selve keglen dækker 80 % af de mulige udviklinger ved 2 000 stimuleringer af væksten og rentesatsen (hvor de øvre og nedre grænser svarer til henholdsvis 10 %- og 90 %-fraktilerne i fordelingen). Således udelukkes de gældsudviklinger (ca. 20 %), der skyldes mere ekstreme (mindre sandsynlige) chok eller "halebegivenheder". De forskelligt skraverede områder i keglen repræsenterer de forskellige andele af den samlede fordeling af mulige gældsudviklinger. Det mørkeblå område (afgrænset ved 40 %- og 60 %-fraktilen) omfatter 20 % af de mulige gældsudviklinger, der ligger tættest på det centrale scenarie.

Figurer over stokastiske fremskrivninger af den offentlige gæld med udgangspunkt i scenarierne for Kommissionens prognose (KOM) og udkastene til budgetplaner (UB)

||

For scenarierne for både Kommissionens prognose og ukastene til budgetplaner viser figurerne 40 % sandsynlighed for, at gældskvoten i EA-13 bliver værre end ventet i 2014 som følge af negative makroøkonomiske chok[8]. Når der tages højde for både positive og negative risici for væksten og betingelserne på finansmarkederne, ligger gælden i EA-13 med 80 % sandsynlighed overvejende mellem 91 % og 95 % af BNP i 2014 (idet keglen viser 80 % af de mulige simulerede gældsudviklinger) ifølge både scenariet for Kommissionens prognose og udkastene til budgetplaner. De nedre og øvre grænser for gældskvotens interval i 2014 er en anelse højere i Kommissionens scenarie end scenariet for udkastene til budgetplaner på grund af en forskel på 0,5 procentpoint mellem de respektive centrale fremskrivninger, der stimuleres af chok (dvs. en gældskvote på 93,5 % i Kommissionens scenarie og på 93,0 % i scenariet for udkastene til budgetplaner).

Udkastene til budgetplaner har en tidshorisont frem til 2014 - derefter tyder simulationen på en øget forskel mellem de stimulerede fremskrivninger af gældskvoten i Kommissionens scenarie og scenariet for udkastene til budgetplaner. I slutningen af prognoseperioden i figurerne (2018) vil der være 50 % sandsynlighed for, at gældskvoten ligger over 90 % af BNP i Kommissionens scenarie, og 50 % sandsynlighed for en gældskvote over 88 % af BNP i scenariet for udkastene til budgetplaner. Forskellen skyldes hovedsageligt, at den strukturelle primære saldo i scenariet for udkastene til budgetplaner holdes konstant på et højere niveau end i Kommissionens scenarie, hvilket medfører et større fald i de simulerede gældskvoter i scenariet for udkastene til budgetplaner i 2014.

BILAG III: Gennemførelse af strukturreformer: stærkere vækst, flere jobs og sundere offentlige finanser

Strukturreformer er kernen i Europa-Kommissionens henstillinger vedrørende den økonomiske politik.

· For det første er det afgørende at gennemføre dem for at fremme vækst og beskæftigelse, som er en strategisk prioritet for både EU og medlemsstaterne og er en del af Europa 2020-strategien. Samtidig kan en lettelse af de strukturelle stivheder mindske virkningerne af den igangværende økonomiske tilpasning og fremme en effektiv reallokering af ressourcer, som forbedrer udsigterne for produktiviteten og konkurrencen. I den forbindelse har medlemsstaterne i euroområdet, navnlig de mest sårbare, i de seneste år gennemført en lang række strukturreformer for at rette op på de ubalancer, der havde hobet sig op, og få økonomien rettet ind på en mere holdbar vækstkurs. Reformtempoet er særlig stort i de to lande, hvori der som led i proceduren i forbindelse med makroøkonomiske underskud er blevet konstateret uforholdsmæssigt store ubalancer, dvs. Spanien og Slovenien, samt i programlandene[9].

I Spanien går det fremad med at genoprette balance, og de seneste tal peger på en stabilisering af økonomien og finanssektoren, som styrkes ved gennemførelsen af ESM‑programmet fra 2012 til rekapitalisering af finansieringsinstitutter. I den forbindelse har der været en synlig optrapning af de reformer, der skal rette op på de strukturelle mangler, hvilket gennemgående er i overensstemmelse med tilsagnene inden for rammerne af det europæiske semester. For det første er der truffet vigtige foranstaltninger til at sikre pensionssystemets langsigtede bæredygtighed, samtidig med at sundhedsudgifterne forsat holdes nede. For det andet forventes en række initiativer med henblik på at sikre effektiviteten af de offentlige udgifter og i den offentlige forvaltning (f.eks. mindske afhængigheden af indekseringsregler i den offentlige sektor, reducere de administrative byrder eller oprette et uafhængigt finanstilsyn) at træde i kraft fra og med 2014. For det tredje arbejdes der fortsat på at modernisere og styrke arbejdsformidlingerne og sætte skub i de aktive arbejdsmarkedspolitikker samt se på deres tilknytning til passive politikker. For det fjerde er der iværksat initiativer til at forbedre rammebetingelserne for erhvervslivet og stimulere konkurrencen i den ikke-konkurrenceudsatte sektor, f.eks. i) loven om en garanti om markedsenhed, ii) et første udkast til en reform af de liberale erhverv, iii) en iværksætterlov, der skærper konkurslovgivningen og iv) en reform af elsektoren, der retter op på gabet mellem de hurtigt stigende regulerede omkostninger og taksterne for slutbrugerne.

Slovenien har gjort betydelige reformfremskridt på nogle centrale politikområder, navnlig inden for beskatning og banker. Reformerne på andre områder befinder sig dog stadig på et mere indledende stadie og deres endelige virkninger for økonomien vil i høj grad afhænge af, at der opretholdes momentum under gennemførelsesfasen. For det første, for så vidt angår den finanspolitiske styring og den langsigtede holdbarhed, er man i færd med at udarbejde en reform af de finanspolitiske rammer og en revision af de offentlige udgifter, mens reformer af ældre- og langtidsplejen og en nyvurdering af eventuelle reformer af pensionssystemet stadig befinder sig i den forberedende fase. For det andet er man med hensyn til stabiliseringen af banksektoren i gang med en omfattende kvalitetskontrol af aktiver og stresstests af bankerne, som skal bane vejen for en bredere omstrukturering og rekapitalisering af sektoren med henblik på at afhænde statens aktier i de indenlandske banker. For det tredje har Slovenien, hvad angår arbejdsmarkedet, for nylig ændret reglerne om jobbeskyttelse, samtidig med at man påtænker at ændre reglerne for mindsteløn og studenterarbejde. For det fjerde udarbejdes der, dog med en vis forsinkelse, også andre reformer, der skal forbedre økonomiens tilpasningsevne og vækstudsigterne. Man er også i gang med en reform af konkurslovgivningen, som omfatter nye bestemmelser for udenretlig omstrukturering. De foreslåede ændringer af loven om "Slovenia Sovereign Holding" vil medføre en forbedring, for så vidt angår styring, forvaltning og ansvarlighed i de statsejede virksomheder. Ændringen af loven indebærer også, at myndighederne udarbejder en strategi med udgangspunkt i en klassifikation af statens aktiver, som skal fremme privatiseringen af sideaktiver. Endelig synes forbedringerne af sagsbehandlingen at have en positiv virkning på retssystemets effektivitet, og de positive resultater af et pilotprojekt vil føre til, at det udrulles i hele landet fra 2014.

· De uforholdsmæssigt store offentlige underskud har ofte delvis rod i strukturelle svagheder. Derfor bør budgetforanstaltningerne ofte følges op med strukturreformer for at sikre en vedvarende korrektion af de uforholdsmæssigt store underskud. Siden ikrafttrædelsen af "twopacken" skal de medlemsstater, der er underlagt en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, derfor indgive et økonomisk partnerskabsprogram, som er en køreplan for de finanspolitiske strukturreformer, der skal sikre en effektiv og varig korrektion af de uforholdsmæssigt store underskud. De økonomiske partnerskabsprogrammer bør navnlig gøre rede for reformer af i) de finanspolitiske rammer, ii) skattesystemet og iii) pensions- og sundhedsordningerne.

Den 1. oktober 2013 indgav Spanien, Frankrig, Malta, Nederlandene og Slovenien for første gang deres økonomiske partnerskabsprogrammer[10]. Nedenfor gives et samlet billede af de tre områder, der er omfattet af finanspolitiske strukturreformer som beskrevet i de økonomiske partnerskabsprogrammer.

1. Alle medlemsstaterne i euroområdet er godt i gang med omfattende reformer af de nationale finanspolitiske rammer i henhold til kravene i "sixpacken" (nærmere bestemt direktiv 2011/85/EU om budgetmæssige rammer), "twopacken" og den mellemstatslige traktat om stabilitet, samordning og styring i Den Økonomiske og Monetære Union. I forbindelse med disse omfattende bestræbelser på at styrke den nationale finanspolitiske forvaltning modtog tre ud af de fem medlemsstater, der har indgivet et økonomisk partnerskabsprogram (Spanien, Malta og Slovenien), også henstillinger vedrørende de finanspolitiske rammer som led i de landespecifikke henstillinger fra 2013. De tre medlemsstater har reageret ved at træffe politiske foranstaltninger på visse hovedområder, f.eks. gennemføre strukturelle regler for budgetter i balance, oprette uafhængige finanspolitiske institutioner og skabe robuste budgetrammer på mellemlang sigt. De nationale beslutningsprocesser befinder sig på forskellige stadier, men målet er generelt at gennemføre disse reformer inden udgangen af 2013 eller i begyndelsen af 2014. De to andre medlemsstater, som ikke modtog en landespecifik henstilling om de finanspolitiske rammer i 2013 (Frankrig og Nederlandene), har truffet konkrete foranstaltninger til at opgradere deres finanspolitiske rammer. I Frankrig forventes oprettelsen af det særlige finanspolitiske råd at få en betydelig virkning på budgetplanlægningen og -overvågningen, mens den forestående ikrafttrædelse af loven om holdbare offentlige finanser i Nederlandene vil sikre en fast budgetdisciplin i overensstemmelse med EU's betingelser.

2. Alle de fem medlemsstater, der har indgivet et økonomisk partnerskabsprogram, modtog landespecifikke henstillinger vedrørende beskatning. Generelt set fokuserer de økonomiske partnerskabsprogrammer overvejende på igangværende eller planlagte skattereformer, men der introduceres også nye foranstaltninger. Mere specifikt fremhæver Nederlandene, for at efterkomme henstillingen, de reformer, der i øjeblikket gennemføres inden for beskatning af boliger og arbejdskraft, men som gennemgående blev vedtaget forrige år. Malta beskriver en lang række reformer, der skal forbedre overholdelsen og forvaltningen af skattereglerne for at efterkomme henstillingen på området. Mange af disse politiske tiltag synes dog at henvise til tidligere eller igangværende reformer, mens der i programmet ikke nævnes noget specifikt om henstillingen om at rette op på selskabsbeskatningens skævhed til fordel for gældsstiftelse. Slovenien beskriver derimod en række skattemæssige foranstaltninger, der er blevet indført for nylig af hensyn til konsolideringen som led i en ny budgetstrategi (herunder en momsforhøjelse, afskaffelsen af den planlagte nedsættelse af selskabsskatten, en nominel fastfrysning af det personlige bundfradrag og en reform af ejendomsskatten) samt foranstaltninger til forbedring af overholdelsen af skattereglerne. Frankrig har iværksat en række reformer for at imødekomme de landespecifikke henstillinger om beskatning. Det økonomiske partnerskabsprogram fremhæver indførelsen og udvidelsen af skattenedslaget for konkurrencedygtighed og beskæftigelse samt gennemførelsen af en momsreform og indførelsen af nye miljøskatter. Der er iværksat en reform af skatteudgifterne, og der træffes foranstaltninger til at nedbringe selskabsbeskatningens skævhed til fordel for gældsstiftelse. Spaniens økonomiske partnerskabsprogram henviser især til den igangværende revision af skattesystemet, jf. henstillingerne til landet, og den forventes afsluttet i slutningen af februar 2014. Spanien har ikke truffet konkrete foranstaltninger inden for andre af de områder af beskatningen, der blev fremhævet i de landespecifikke henstillinger.

3. De fem medlemsstater, der har indgivet et økonomisk partnerskabsprogram, har ligeledes alle modtaget landespecifikke henstillinger vedrørende deres pensions- og sundhedsordninger. Tre af dem (Spanien, Frankrig og Nederlandene) har truffet konkrete reformforanstaltninger og indledt lovgivningsprocessen med henblik på at efterkomme henstillingerne om pensionsreformer og øge stabiliteten i pensionssystemet og dermed den finanspolitiske holdbarhed. De øvrige to lande (Malta og Slovenien) er stadig i færd med at udarbejde sådanne reformer. For så vidt angår sundhedsordningerne, har alle fem medlemsstater taget skridt til at effektivisere sundhedsudgifterne og dermed efterkomme de landespecifikke henstillinger, dog i varierende grad - nogle har forholdsvis fremskredne planer (Nederlandene, Frankrig og Spanien), mens andre stadig befinder sig på de indledende stadier af reformprocessen (Slovenien og Malta).

BILAG IV: Tabeller og figurer

Tabel A1: Mål for samlet underskud (% af BNP) i EA-13 ifølge udkastene til budgetplaner (UB), stabilitetsprogrammerne (SP) og Kommissionens efterårsprognose fra 2013 (KOM)

|| 2013 || 2014

Land || UB || SP || KOM || UB || SP || KOM

BE || -2,5 || -2,5 || -2,8 || -2,1 || -2,0 || -2,6

DE || 0,0 || -0,3 || 0,0 || 0,2 || 0,2 || 0,1

EE || -0,6 || -0,5 || -0,4 || -0,4 || 0,0 || -0,1

ES || -6,8 || -6,3 || -6,8 || -5,8 || -5,5 || -5,9

FR || -4,1 || -3,7 || -4,1 || -3,6 || -2,9 || -3,8

IT || -3,0 || -2,9 || -3,0 || -2,5 || -1,8 || -2,7

LU || -0,9 || -0,7 || -0,9 || -0,5 || -0,6 || -1,0

MT || -2,7 || -2,7 || -3,4 || -2,1 || -2,1 || -3,4

NL || -3,2 || -3,4 || -3,3 || -3,3 || -3,0 || -3,3

AT || -2,3 || -2,3 || -2,5 || -1,5 || -1,5 || -1,9

SI || -5,6 || -7,9 || -5,8 || -6,7 || -2,6 || -7,1

SK || -3,0 || -2,9 || -3,0 || -2,8 || -2,6 || -3,2

FI || -2,2 || -1,9 || -2,2 || -1,9 || -1,3 || -2,3

EA-13 || -2,7 || -2,7 || -2,8 || -2,3 || -1,9 || -2,5

Tabel A2: Ændring i den strukturelle saldo (% af BNP) i EA-13 ifølge udkastene til budgetplaner (UB), stabilitetsprogrammerne (SP) og Kommissionens efterårsprognose fra 2013 (KOM)

|| 2013 || 2014

Land || UB || SP || KOM || UB || SP || KOM

BE || 1,1 || 1,2 || 0,8 || 0,7 || 0,5 || 0,4

DE || 0,3 || 0,0 || 0,3 || 0,0 || 0,4 || 0,0

EE || -0,5 || -0,5 || -0,4 || 0,6 || 0,7 || 0,5

ES || 1,2 || 1,4 || 1,1 || -0,1 || 0,4 || -0,1

FR || 1,1 || 1,6 || 0,9 || 0,6 || 0,7 || 0,7

IT || 0,5 || 0,9 || 0,6 || 0,1 || 0,4 || 0,1

LU || -0,5 || 0,1 || -0,6 || -0,6 || -0,3 || -0,6

MT || 1,3 || 0,5 || 0,35 || 0,5 || 0,6 || -0,1

NL || 1,4 || 1,0 || 0,6 || 0,2 || -0,1 || 0,4

AT || 0,1 || -0,4 || 0,0 || 0,2 || 0,7 || 0,0

SI || 0,5 || 0,2 || -0,1 || 0,6 || 1,2 || 0,7

SK || 1,3 || 1,2 || 1,7 || -0,1 || 0,5 || -0,8

FI || 0,1 || 0,1 || -0,1 || 0,1 || 0,3 || -0,2

EA-13 || 0,7 || 0,8 || 0,6 || 0,3 || 0,4 || 0,2

Tabel A3: Gældskvote (% af BNP) i EA-13 ifølge udkastene til budgetplaner (UB), stabilitetsprogrammerne (SP) og Kommissionens efterårsprognose fra 2013 (KOM)

|| 2013 || 2014

Land || UB || SP || KOM || UB || SP || KOM

BE || 100,0 || 100,0 || 100,4 || 100,2 || 99,0 || 101,3

DE || 79,6 || 80,4 || 79,6 || 76,90 || 77,7 || 77,1

EE || 10,1 || 10,2 || 10,0 || 10,0 || 9,9 || 9,7

ES || 94,2 || 91,4 || 94,8 || 98,9 || 96,2 || 99,9

FR || 93,4 || 93,6 || 93,5 || 95,1 || 94,3 || 95,3

IT || 132,9 || 130,4 || 133,0 || 132,7 || 129,0 || 134,0

LU || 24,9 || 23,8 || 24,5 || 26,1 || 25,9 || 25,7

MT || 73,2 || 74,2 || 72,6 || 73,2 || 74,2 || 73,3

NL || 75,0 || 74,0 || 74,8 || 76,1 || 75,0 || 76,4

AT || 74,6 || 73,6 || 74,8 || 74,0 || 73,0 || 74,5

SI || 63,1 || 61,8 || 63,2 || 65,5 || 63,2 || 70,1

SK || 54,3 || 54,8 || 54,3 || 56,8 || 56,3 || 57,2

FI || 58,3 || 56,3 || 58,4 || 60,7 || 57,3 || 61,0

EA-13 || 93,0 || 92,2 || 92,9 || 93,0 || 91,8 || 93,5

Tabel A4: Real BNP-vækst (% af BNP) i EA-13 ifølge udkastene til budgetplaner (UB), stabilitetsprogrammerne (SP) og Kommissionens efterårsprognose fra 2013 (KOM)

|| 2013 || 2014

Land || UB || SP || KOM || UB || SP || KOM

BE || 0,1 || 0,2 || 0,1 || 1,1 || 1,5 || 1,1

DE || 0,5 || 0,4 || 0,5 || 1,6 || 1,6 || 1,7

EE || 1,5 || 3,0 || 1,3 || 3,6 || 3,6 || 3,0

ES || -1,3 || -1,3 || -1,3 || 0,7 || 0,5 || 0,5

FR || 0,1 || 0,1 || 0,2 || 0,9 || 1,2 || 0,9

IT || -1,8 || -1,3 || -1,8 || 1,1 || 1,3 || 0,7

LU || 1,0 || 1,0 || 1,9 || 2,3 || 2,2 || 1,8

MT || 1,2 || 1,4 || 1,8 || 1,7 || 1,6 || 1,9

NL || -1,3 || -0,4 || -1,0 || 0,5 || 1,1 || 0,2

AT || 0,4 || 1,0 || 0,4 || 1,7 || 1,8 || 1,6

SI || -2,4 || -1,9 || -2,7 || -0,8 || 0,2 || -1,0

SK || 0,8 || 1,2 || 0,9 || 2,2 || 2,9 || 2,1

FI || -0,5 || 0,4 || -0,6 || 1,2 || 1,6 || 0,6

EA-13 || -0,4 || -0,2 || -0,3 || 1,2 || 1,3 || 1,1

Tabel A5: Sammensætning af den finanspolitiske konsolidering i 2013 og 2014 i EA-13 ifølge udkastene til budgetplaner (UB), stabilitetsprogrammerne (SP) og Kommissionens efterårsprognose fra 2013 (KOM)

% af BNP, medmindre andet er angivet || 2013 || 2014

SP || UB || KOM || SP || UB || KOM

|| || || || || ||

Indtægtskvote || 47,7 || 47,2 || 47,1 || 47,1 || 47,2 || 47,1

ændring i procentpoint i forhold til det foregående år || 1,1 || 0,6 || 0,5 || -0,6 || 0 || 0

Udgiftskvote || 50,4 || 50,0 || 49,8 || 49,1 || 49,5 || 49,6

ændring i procentpoint i forhold til det foregående år || 0,5 || 0,1 || -0,1 || -1,3 || -0,5 || -0,2

Ændring i den strukturelle saldo || 0,8 || 0,7 || 0,6 || 0,4 || 0,3 || 0,2

Figur A1: Planlagte ændringer af de største udgiftsposter (% af BNP) i 2014 i EA-13: Udkast til budgetplaner (UB) sammenlignet med Kommissionens efterårsprognose fra 2013 (KOM)

% af BNP

Figur A2: Planlagte ændringer af de vigtigste former for skatteprovenu (% af BNP) i 2014 i EA-13: Udkast til budgetplaner (UB) sammenlignet med Kommissionens efterårsprognose fra 2013 (KOM)

Figur A3: Sammenligning af den samlede offentlige saldo (% af BNP) for 2014 i henhold til Kommissionens efterårsprognose fra 2013 (KOM) og udkastene til budgetplaner (BUDG)

Figur A4: Dekomponering af forskellene i budgetmål (% af BNP) for 2014 mellem Kommissionens efterårsprognose fra 2013 og udkastene til budgetplaner

Figur A4 viser forskellene i den forventede ændring i de samlede underskud i % af BNP i medlemsstaterne ifølge udkastene til budgetplaner og Kommissionens efterårsprognose fra 2013. Skraveringerne forestiller de forskellige komponenter, der udgør den samlede forskel. Generelt forventes ændringen af den strukturelle saldo i 2014 ifølge Kommissionens prognose at være 0,3 % af BNP lavere end i udkastene til budgetplaner. En negativ værdi angiver, at der i Kommissionens efterårsprognose fra 2013 regnes med en mindre ændring af de offentlige underskud end i udkastene til budgetplaner. Den mindre ændring af budgetunderskuddet i Kommissionens prognose kan især forklares ved udviklingen i engangsforanstaltninger.

Figur A5: Dekomponering af forskellene i gældsmål (% af BNP) for 2014 mellem Kommissionens efterårsprognose fra 2013 og udkastene til budgetplaner

Figur A5 viser forskellen i gældsudviklingen mellem 2013 og 2014 som beregnet i henholdsvis udkastene til budgetplaner og Kommissionens prognose. En positiv værdi angiver, at der regnes med en større gæld (eller gældskomponent) i udkastene til budgetplaner. Forskellene i udviklingen er dekomponeret ud fra de forskellige bidrag: basiseffekt, forskelle i sneboldeffekten (eller komponenten for rentevækst), forskelle i det primære underskud og forskellen i stock-flow-justeringen. Udviklingen i stock-flow-justeringen er forklaringen på, at Kommissionens prognose regner med en mindre gældsnedbringelse.

BILAG V: Landespecifik vurdering af udkastene til budgetplaner

Planer, der er i overensstemmelse med landets forpligtelser i henhold til stabilitets- og vækstpagten

Estland nåede det mellemfristede mål om et strukturelt overskud i 2012 og bør opretholde en sund finanspolitisk stilling, der sikrer overensstemmelse med det mellemfristede mål. Selv om Estlands strukturelle saldo midlertidigt fraviger fra den mellemfristede målsætning på ½ % af BNP i 2013, forventes afvigelsen i henhold til budgetplanen at blive korrigeret i 2014. Afvigelsen fra den mellemfristede målsætning i 2013 skyldes til dels regeringens beslutning om at reducere udbetalingen af dividende fra statsejede virksomheder i 2013 og indføre ekstra udbetalinger i 2014 og 2015, som får positiv virkning på budgettet for 2014. Samlet set er risiciene forbundet med den finanspolitiske udvikling små, idet de nominelle budgetstillinger vil være tæt på balance, og landet har den laveste offentlige gæld i EU (10 % af BNP i 2014).

I Tysklands udkast til budgetplan forventes der balance på det offentlige budget og en faldende gældskvote i 2013 og 2014. I overensstemmelse med den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten overholdt Tyskland desuden den mellemfristede målsætning i 2012 og forventer også at gøre det i 2013 og 2014. Der gøres også passende fremskridt i retning af at overholde gældskriteriet. Fremskrivningerne stemmer generelt overens med Kommissionens efterårsprognose og synes gennemgående at være realistiske. Udkastet til budgetplan blev dog indgivet af den afgående regering under antagelse af uændret politik.

Planer, der er i overensstemmelse med pagten, men uden spillerum

For Frankrigs vedkommende forventes det i Kommissionens prognose, med udgangspunkt i det forelagte udkast til budgetplan, at det nominelle underskud vil være højere end henstillet i både 2013 og 2014. Den ændring i den strukturelle saldo, der ligger til grund for det forventede offentlige underskud, er anslået til 0,9 % og 0,7 % af BNP i år og næste år. Når der korrigeres for revisionen af overslagene over den potentielle BNP-vækst og for uforudsete fald i skatteprovenuet sammenlignet med prognosen på tidspunktet for Rådets henstilling, ligger den strukturelle indsats dog på 1,3 % og 0,8 % af BNP. Den korrigerede strukturelle indsats synes derfor lige netop at være i overensstemmelse med Rådets henstilling. Evalueringen suppleres med en "bottom-up-analyse" af foranstaltningerne, som peger på, at Frankrig har truffet yderligere foranstaltninger i 2014 på en anelse under 1 % af BNP. Selv om der stadig er betydelige risici for det forventede budgetresultat i 2013 og 2014, kan Frankrig anses for at have truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med Rådets henstilling af 21. juni 2013 med henblik på at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2015.

Ifølge Kommissionens efterårsprognose fra 2013 synes Nederlandene, for så vidt angår målene for den offentlige og den strukturelle saldo og kravene om virkningsfulde foranstaltninger, jf. Rådets henstilling af 21. juni 2013, at overholde betingelserne under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i 2013. I 2014 forventes det offentlige underskud fortsat at ligge over det henstillede nominelle mål på 2,8 % af BNP. På basis af efterårsprognosen fra 2013 er ændringen af den strukturelle saldo, korrigeret for revisioner af den potentielle vækst og uforudsete indtægtstab, på 0,5 % af BNP, hvilket er lavere end den anbefalede indsats på 0,7 % af BNP i henstillingen vedrørende proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. En "bottom-up-analyse" viser, at Nederlandene har truffet yderligere foranstaltninger i 2014 på ca. 1 % af BNP, hvilket er i overensstemmelse med de foranstaltninger, der anses for at være nødvendige for at nå de strukturelle mål i henstillingen vedrørende proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

Målene for de forventede offentlige underskud i Sloveniens udkast til budgetplan på 5,6 % og 6,7 % af BNP i 2013 og 2014 ligger over målene for det offentlige underskud i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på henholdsvis 4,9 % og 3,3 % af BNP. Ifølge Kommissionens efterårsprognose fra 2013 anslås ændringen af den strukturelle saldo at være på -0,1 % og 0,7 % af BNP i 2013 og 2014. Når der korrigeres for uforudsete indtægtstab og revisioner af den potentielle vækst, anslås en forbedring på 0,6 % af BNP i både 2013 og 2014, hvilket er en anelse lavere end den årlige strukturelle indsats på 0,7 % af BNP, der anbefales for 2013 i henstillingen, men lige over de 0,5 % af BNP, der anbefales for 2014. "Bottom-up-analysen" viser, at de samlede konsoliderende foranstaltninger i 2013, der blev truffet efter vedtagelsen af den reviderede henstilling i juni, tegner sig for en anelse mere end 1 % af BNP, hvilket lige netop er mere, end der blev henstillet til. For 2014 viser "bottom-up-analysen", at der ikke er truffet tilstrækkelige konsoliderende foranstaltninger til at nå op på den indsats på 1½ % af BNP, der skal til for at overholde henstillingen fra juni. På baggrund af de forhåndenværende oplysninger synes Slovenien at have truffet virkningsfulde foranstaltninger i 2013 og lader til at være på rette vej med hensyn til at sikre den anbefalede strukturelle forbedring i 2014, dog uden noget spillerum.

Planer, der stort set er i overensstemmelse med pagten

For Belgien ligger den offentlige saldo i udkastet til budgetplan for 2013 under grænseværdien på 3 % af BNP, men ifølge Kommissionens prognose en anelse over målet på 2,7 % af BNP i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Den finanspolitiske indsats skønnes i øjeblikket at være på 0,8 % af BNP. Når der korrigeres for nedjusteringen af den potentielle vækst siden Rådets henstilling samt for indtægtstab sammenlignet med den prognose, der lå til grund for Rådets henstilling, skønnes den tilpassede strukturelle forbedring at være på 1 % af BNP, hvilket er i overensstemmelse med den indsats på 1 %, der blev henstillet af Rådet. Belgien kan derfor anses for at have truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med Rådets henstilling af 21. juni 2013. Hvis Belgien korrigerer sit uforholdsmæssigt store underskud i 2013, vil landet være omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Belgien vil også gøre passende fremskridt i retning af at overholde gældskriteriet. Der må dog forventes en afvigelse fra tilpasningen i retning af den mellemfristede målsætning i 2014, som, hvis den gentages det efterfølgende år, kan skønnes at være betydelig og at kunne udgøre en risiko for overholdelsen af betingelserne under den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Belgien forventes at opfylde gældskriteriet i 2014.

Østrigs offentlige underskud forventes at ligge under grænseværdien på 3 % i 2013 i både udkastet til budgetplan og Kommissionens prognose, hvilket er i overensstemmelse med Rådets reviderede henstilling om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i 2013. Usikkerheden vedrørende omkostningerne forbundet med den ventede bankstøtte risikerer at bringe den holdbare korrektion af underskuddet i fare. Hvis Rådet ophæver proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2014, vil Østrig være i overensstemmelse med gældskriteriet for overgangsperioden fra 2014. Østrig påtænker dog ikke en årlig strukturel tilpasning i retning af den mellemfristede målsætning på mere end 0,5 % næste år, hvilket kan medføre en betydelig afvigelse fra målet for ændringen af den strukturelle saldo. Udkastet til budgetplan blev dog indgivet af den afgående regering med udgangspunkt i en uændret politik.

Med udgangspunkt i udkastet til budgetplan og Kommissionens prognose forventes Slovakiet at nedbringe sit underskud i overensstemmelse med grænseværdien på 3 % af BNP i 2013, hvilket er den frist, som Rådet har sat for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud. Den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i perioden 2010-2013, justeret for ændringer i den potentielle vækst og indtægtstab i forhold til den prognose, der ligger til grund for den reviderede henstilling, ligger på 2 % af BNP, hvilket er langt over den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats på 1 % af BNP, som Rådet henstillede til. Udkastet til budgetplan sætter et mål for det offentlige underskud på 2,8 % af BNP i 2014, mens det ifølge Kommissionens prognose med udgangspunkt i den aktuelle politik forventes at stige til 3,2 % af BNP, hvilket tyder på, at der ikke er garanti for en vedvarende korrektion af det uforholdsmæssige store underskud. Det betyder, at der kan være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre en holdbar korrektion, hvilket er en forudsætning for, at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud kan ophæves. Samtidig overholder Slovakiet i 2014 ikke fuldt ud betingelserne i den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, idet der forventes en forværring af den strukturelle saldo.

Planer med risiko for uoverensstemmelse

I Italiens udkast til budgetplan forventes det offentlige underskud i 2014 at falde til 2,5 % af BNP fra 3 % i 2012 og 2013. Strukturelt set (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, genberegnet af Kommissionens tjenestegrene efter den i fællesskab aftalte metode på grundlag af oplysningerne i udkastet til budgetplan) forudsætter regeringens fremskrivninger en samlet forbedring med 0,5 procentpoint af BNP i 2013 og 0,2 procentpoint i 2014 (efter 2¼ procentpoint i 2012) og et fortsat strukturelt underskud i 2014 (-0,7 % af BNP). I henhold til Kommissionens prognose ventes underskuddet at være på 2,7 % af BNP. Dette skyldes hovedsageligt en lavere økonomisk vækst, hvorfor den strukturelle saldo er på linje med den genberegnede strukturelle saldo i udkastet til budgetplan. De negative risici hænger sammen med en ufuldstændig gennemførelse af de foranstaltninger, der allerede er fastsat i lovgivningen, og parlamentets udvanding af udkastet til budgetplan. I udkastet til budgetplan forventes den offentlige bruttogæld at toppe omkring 133 % af BNP i 2013 for derefter at stabilisere sig i 2014. Ifølge Kommissionens prognose gør Italien på grund af en utilstrækkelig strukturel tilpasning ikke tilstrækkelige fremskridt i 2014 i retning af at opfylde gældskriteriet (0,1 procentpoint af BNP i forhold til de påkrævede 0,7 procentpoint). Italien har medtaget udgifter på ca. ¼ procentpoint i sit udkast til budgetplan i forbindelse med regeringens hensigt om at drage gavn af den såkaldte "investeringsklausul". Eftersom Italien ikke opfylder gældskriteriet i 2014, vil landet dog ikke kunne anvende investeringsklausulen. Italien bør derfor også i 2014 fortsætte med at gøre passende fremskridt i retning af den mellemfristede målsætning ved at sikre den nødvendige strukturelle tilpasning. Det tegner til, at den strukturelle saldo vil afvige fra målet i 2014, hvilket, hvis det gentager sig det efterfølgende år, kan skønnes at være en betydelig afvigelse og kan true overholdelsen af betingelserne i den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten.

Ifølge Kommissionens efterårsprognose fra 2013 forventes Luxembourgs offentlige nominelle saldo at forværres fra et underskud på 0,6 % i 2012 til et underskud på 0,9 % i 2013 og 1 % af BNP i 2014. Strukturelt set forventes overskuddet på den offentlige saldo både ifølge udkastet til budgetplan og Kommissionens prognose at falde fra 0,8 % i 2012 til blot 0,2 % af BNP i 2013, dvs. under den mellemfristede målsætning om et overskud på 0,5 % af BNP. Under antagelsen om uændret politik forventes den strukturelle saldo at afvige yderligere fra den mellemfristede målsætning og selv at vende sig til et underskud på 0,4 % af BNP i 2014. Kort sagt forventes Luxembourg at afvige fra sin mellemfristede budgetmålsætning i 2013 og at afvige yderligere fra den i 2014. Udkastet til budgetplan blev dog indgivet af den afgående regering med udgangspunkt i en uændret politik.

På basis af Kommissionens efterårsprognose fra 2013 forventes Maltas underskud i 2013 at opfylde betingelserne under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Samtidig vil ændringen af den tilpassede strukturelle saldo (0,5 % af BNP) ifølge Kommissionens efterårsprognose fra 2013 ligge under den anbefalede årlige strukturelle indsats (0,7 % af BNP). Selv om Malta kan anses for indtil videre at have efterkommet Rådets henstilling af 21. juni 2013, er der dog en risiko for, at der ikke opnås en korrektion af underskuddet som følge af den umiddelbare manglende indsats. Situationen bør atter vurderes på baggrund af dataene i foråret 2014. Indtil der foreligger en vurdering af budgettet for 2014, lader det til, at betingelserne under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for 2014 ikke er opfyldt, hverken nominelt eller strukturelt set, idet underskuddet ifølge Kommissionens prognose fortsat ligger over målet på 2,7 % af BNP, og den tilpassede strukturelle saldo (0,3 % af BNP) fortsat er lavere end den anbefalede finanspolitiske indsats (0,7 % af BNP) i 2014. Fremskrivningerne af underskuddet for 2014 (3,4 % af BNP i forhold til de anbefalede 2,7 % af BNP) omfatter dog ikke de konsoliderende foranstaltninger i budgettet for 2014, idet oplysningerne ikke forelå på skæringsdatoen. Det skal bemærkes, at foranstaltningerne i udkastet til budgetplan nominelt set vil nedbringe det forventede underskud med 0,2 % af BNP. Dette vil dog stadig være utilstrækkeligt til at opfylde kravene i den reviderede henstilling.

I Spanien forventes der ifølge Kommissionens efterårsprognose et underskud på 5,9 % af BNP i 2014, hvilket er en anelse over målet på 5,8 % af BNP i Spaniens udkast til budgetplan. Der hersker dog stadig meget stor usikkerhed omkring budgetresultaterne i 2013 og 2014. På basis af de forhåndenværende oplysninger synes Spanien at have truffet virkningsfulde foranstaltninger for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i 2013, men der er risiko for, at udkastet til budgetplan for 2014 ikke opfylder kravene i den reviderede henstilling. Udkastet til budgetplan tager udgangspunkt i forholdsvis positive forventninger til væksten, og der er visse risici i forbindelse med gennemførelsen af nogle af de foranstaltninger, der er fremlagt i planen. Det indebærer en risiko for ikke at nå målet for den offentlige saldo. Den planlagte strukturelle indsats synes desuden ikke at leve op til, hvad der er nødvendigt i henhold til den reviderede henstilling. Spanien opfordres derfor til at træffe de nødvendige foranstaltninger under de nationale budgetforhandlinger til at sikre, at budgettet for 2014 er i fuld overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. I 2015 og 2016 opfylder budgettilpasningen helt tydeligt ikke den reviderede henstilling, og Spanien mangler stadig at specificere de strukturelle foranstaltninger for 2015-2016, som er nødvendige for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i 2016.

Finlands udkast til budgetplan fremskriver et større offentligt underskud (2,2 % af BNP) end stabilitetsprogrammet (1,9 % af BNP) for 2013. I 2014 forventes ifølge udkastet til budgetplan en indsnævring af det offentlige underskud til 1,9 % af BNP sammenlignet med et underskud på 2,3 % af BNP i Kommissionens efterårsprognose. Disse forskelle skyldes en lavere vækst, men også forskellige skøn over budgetudviklingen. Ifølge Kommissionens prognose er der en risiko for en betydelig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning eller tilpasningsstien i 2014. Eftersom den offentlige gæld forventes at stige til over 60 % af BNP i 2014, har Kommissionen udarbejdet en rapport i henhold til artikel 126, stk. 3, i traktaten for at undersøge om denne gældsstilling kan retfærdiggøre, at der åbnes en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

[1] "Methodological assumptions underlying the 2013 autumn Commission forecast" (European economic forecast autumn 2013), s. 40. Tilgængelig online på http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/european_economy/forecasts/index_en.htm

[2] Eurostats pressemeddelelse nr. 103/2009.

[3] I overensstemmelse med Eurostats beslutning af 27. januar 2011 om den statistiske registrering af transaktioner, der gennemføres af den europæiske finansielle stabiliseringsfacilitet, som findes på: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_PUBLIC/2-27012011-AP/EN/2-27012011-AP-EN.PDF.

[4] Metoden for udarbejdelsen af stokastiske prognoser af den offentlige gæld, der anvendes her, er beskrevet i "European Commission's Fiscal Sustainability Report 2012", afsnit 3.3.3.

[5] Medlemsstaterne i euroområdet med undtagelse af de medlemsstater, der er underlagt et makroøkonomisk tilpasningsprogram (CY, EL, IE og PT).

[6] Det betyder, at den strukturelle primære saldo i EA-13 forventes at forblive konstant ved den sidste fremskrevne værdi – et overskud på 1,8 % i 2014 i henhold til udkastene til budgetplan sammenlignet med et overskud på 1,4 % i 2015 i henhold til Kommissionens prognoser – i løbet af resten af prognosens horisont.

[7] Det antages, at chokkene følger en fælles normal fordeling.

[8] I 2014 svarer den stiplede linje, som er fremskrivningen i henhold til det centrale scenarie, i begge figurer til den linje, som angiver 60 %-fraktilen af fordelingen, hvilket betyder, at 40 % af de mulige værdier for gældskvoten i 2014 ligger over den forventede værdi.

[9] Se overholdelsesrapporterne for programlandene i "European Economy - Occasional Papers", 159 (Grækenland) 164 (Irland), 161 (Cypern), 156 (Rumænien) og 153 (Portugal).

[10] "Twopackens" adfærdskodeks kan findes på: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/130701_-_two_pack_coc_final_endorsed.pdf