Nr. C 53/74 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 2. 91 
Ændret forslag til Rådets forordning (EØF) om sikkerhed stillet af kreditinstitutter eller 
forsikringsselskaber 
KC>M(90) 567 endelig udg. — SYN 180 
(Forelagt af Kommissionen i henhold til EØF-Traktatens artikel 149, stk. 3, 
den 31. januar 1991) 
(91/C 53/11) 
Forslag til Ændret forslag til 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro­
pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I Traktatens artikel 59 knæsættes princippet om fri udveks­
ling af tjenesteydelser; 
når der skal stilles sikkerhed over for myndighederne, er det 
almindeligt at denne kræves stillet af en person, der er 
hjemmehørende i det pågældende land; RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro­
pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen ('), 
i samarbejde« med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg (2), og 
ud fra følgende betragtninger: 
I Traktatens artikel 59 knæsættes princippet om fri udveks­
ling af tjenesteydelser; 
når der skal stilles sikkerhed over for myndighederne, er det 
almindeligt, at denne kræves stillet af en person, der er 
hjemmehørende i det pågældende land, hvilket er i strid med 
nævnte princip; 
Traktatens forbud mod diskriminering gælder direkte og 
kræver ikke gennemførelseslovgivning; 
myndighederne kan udøve et vist skøn i bedømmelsen af, om 
kautionisten kan accepteres; 
myndighederne bærer endvidere et særligt ansvar for virke­
liggørelsen og funktionen af det indre marked; Traktatens forbud mod diskriminering gælder direkte og 
kræver ikke gennemførelseslovgivning; 
myndighederne kan udøve et vist skøn i bedømmelsen af, om 
garantistilleren kan accepteres; 
myndighederne bærer endvidere et særligt ansvar for virke­
liggørelsen af det indre marked og for dettes funktion; 
heraf følger, at der må være en begrænsning i myndigheder­
nes mulighed for at udøve et skøn vedrørende en bestemt 
finansiel ydelse fra institutter, der er undergivet tilsyn på 
grundlag af EF's regler; hvad angår særlige finansielle tjenesteydelser, der præsteres 
af institutter, der allerede er underkastet tilsyn på grundlag 
af EF-regler, er det nødvendigt at træffe foranstaltninger 
med henblik på at begrænse det skøn, der kan udøves af 
de offentlige myndigheder, der accepterer en sikkerheds­
stillelse; 
det synes ikke rimeligt at en myndighed — uden at give sit 
samtykke hertil — underkastes en anden medlemsstats 
lovgivning og jurisdiktion; 
(») EFT nr. C 51 af 28. 2. 1989, s. 6. 
(2) EFT nr. C 159 af 26. 6. 1989, s. 4. 
28. 2. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/75 
Forslag til 
Rådets første direktiv 77/780/EØF af 12. december 1977 
om samordning af lovgivningen om adgang til at optage og 
udøve virksomhed som kreditinstitut (1), senest ændret ved 
direktiv 86/524/EØF (2), indeholder bestemmelser om en 
EF-ordning for adgang til at optage og udøve virksomhed 
som kreditinstitut; 
Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om 
samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte 
bestemmelser med adgang til udøvelse af direkte forsikrings­
virksomhed bortset fra livsforsikring (3) ændret ved direktiv 
87/344/EØF (4), indeholder bestemmelser om en EF-ord­
ning om adgang til at udøve forsikringsvirksomhed og 
tilsynet hermed; Ændret forslag til 
Rådets første direktiv 77/780/EØF af 12. december 1977 
om samordning af lovgivningen om adgang til at optage og 
udøve virksomhed som kreditinstitut (1), senest ændret ved 
direktiv 89/646/EØF (2), indeholder bestemmelser om en 
EF-ordning for meddelelse af tilladelse .til og udøvelse af 
tilsyn med kreditinstitutter; 
Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om 
samordning af administrativt eller ved lov fastsatte bestem­
melser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksom­
hed bortset fra livsforsikring (3), senest ændret ved direktiv 
88/357/EØF (4), indeholder bestemmelser om en EF-ord­
ning for meddelelse af tilladelse til og udøvelse af tilsyn med 
forsikringsselskaber; 
filialer af kreditinstitutter, der er hjemmehørende i tredjelan­
de, har inden for Fællesskabet kun tilladelse til at drive 
bankvirksomhed på de nationale områder, og sikkerhedsstil­
lelse fra sådanne filialers side kan derfor ikke accepteres på 
tværs af landegrænserne; 
det forekommer uhensigtsmæssigt, at andre myndigheder 
end dem, der har til opgave at føre tilsyn med sådanne 
institutter, skal bedømme kreditværdigheden af de kreditin­
stitutter og forsikringsselskaber, der optræder som kautio­
nister — det forekommer uhensigtsmæssigt, at andre myndigheder 
end dem, der har til opgave at føre tilsyn med kreditinstitutter 
eller forsikringsselskaber, skal bedémme sådanne foretagen­
ders kreditværdighed, når de optræder som garanter; 
som led i etableringen af det indre marked skal dette gælde 
for sikkerhed, der stilles af såvel hjemlandet som andre 
medlemsstater — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Forpligtelse til at acceptere sikkerhed stillet af kreditinstitut­
ter eller forsikringsvirksomheder 
En myndighed, som kræver sikkerhed for betaling af en 
faktisk eller eventuel skyld eller for overholdelse af en hvilken 
som helst anden type forpligtelse, skal acceptere sikkerhed 
stillet af kreditinstitutter, der i henhold til artikel 3 i direktiv 
77/780/EØF har adgang til at udøve kreditvirksomhed, 
eller af forsikringsvirksomheder, der i henhold til artikel 6 og 
7 i direktiv 73/239/EØF har tilladelse til at tegne kautions-
forsikring. UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Forpligtelse til at acceptere sikkerhed stillet af kreditinstitut­
ter eller forsikringsselskaber 
1. En offentlig myndighed, som kræver sikkerhed for 
betaling åf en aktuel eller potentiel gældsforpligtelse eller for 
overholdelse af anden form for forpligtelse, skal acceptere 
sikkerhed stillet af kreditinstitutter, der har fået meddelt 
særlig tilladelse i henhold til artikel 3 i direktiv 77/780/EØF 
eller af forsikringsselskaber, der har tilladelse til at tegne 
garantiforsikringer i henhold til artikel 6 og 7 i direktiv 
73/239/EØF, medmindre 
— den offentlige myndighed nærer begrundet tvivl om 
sikkerhedsstillerens økonomiske soliditet, herunder 
navnlig hvor der foreligger sådanne omstændigheder, der 
kan rejse tvivl om sikkerhedsstillerens fortsatte solvens, 
— tilbuddet om sikkerhedsstillelse ikke opfylder de betin­
gelser, der normalt stilles af vedkommende offentlige 
myndighed. 
(») EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. 
(2) EFT nr. L 309 af 4. 11. 1986, s. 15. 
(3) EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 3. 
(<) EFT nr. L 185 af 4. 7. 1987, s. 77. (>) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. 
(2) EFT nr. L 386 af 30. 12. 1989, s. 1. 
(3) EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 3. 
(4) EFT nr. L 172 af 4. 7. 1988, s. 1. 
Nr. C 53/76 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 2. 91 
Forslag til Ændret forslag til 
2. Bestemmelsen i stk. 1 finder ikke anvendelse på 
centralbanker, når der er tale om disses foranstaltninger til 
gennemførelse af den monetære politik. 
Artikel 2 
Artikel 2 
Ændring af eksisterende lovgivning 
Artikel 27, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 222/77 af 
13. december 1976 om fællesskabsforsendelse (J) affattes 
således: Den anvendelige lovgivning samt værneting 
Den gældsforpligtelse, for hvilken der stilles sikkerhed, er 
bestemmende for, hvilken lovgivning der finder anvendelse 
på sikkerhedsstillelsen og for værnetinget, medmindre myn­
digheden accepterer andet. 
(udgået, fordi der er sket ændring ved artikel 24 i Rådets 
forordning (EØF) nr. 2726/90 af 17. september 1990 om 
fællesskabsforsendelse) 
»3. Med forbehold af artikel 33, stk. 2, består sikker­
hedsstillelsen i selvskyldnerkaution fra 
— et kreditinstitut, der^har tilladelse til at udøve bank­
virksomhed i henhold til artikel 3 i Rådets direktiv 
77/780/EØF (2) 
— en forsikringsvirksomhed, der har tilladelse til at tegne 
kautionsforsikring i henhold til artikel 6 og 7 i Rådets 
direktiv 73/239/EØF (3) 
— enhver anden fysisk eller juridisk person, der er bosat 
eller har hjemsted og er godkendt som kautionist i den 
medlemsstat, hvor sikkerheden stilles.« 
Artikel 3 . Artikel 3 
Ikrafttrædelse (uændret) 
Denne forordning træder i kraft den . . . (den første i den 
måned, der følger efter vedtagelsen). 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder (uændret) 
umiddelbart i hver medlemsstat. 
(>) EFT nr. L 38 af 9. 2. 1977, s. 1. 
(2) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. 
(3) EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 3.