Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

- "Forslag til Rådets afgørelse om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte",

- "Forslag til Rådets afgørelse om indgåelse på Fællesskabets vegne af protokollen fra 1998 til 1979-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående persistente organiske miljøgifte", og

- "Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om persistente organiske miljøgifte og om ændring af direktiv 79/117/EØF og direktiv 96/59/EF"

(KOM(2003) 331, 332, 333 endelig - 2003/0118-0117-0119 (CNS))

(2004/C 32/08)

Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 10. og 11. juli 2003 under henvisning til EF-traktatens artikel 175 og 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om de ovennævnte emner.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Giacomina Cassina til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. oktober 2003.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 403. plenarforsamling den 29. og 30. oktober 2003, mødet den 29. oktober, følgende udtalelse med 122 stemmer for, 1 imod og 5 hverken for eller imod.

1. Indledning og indholdet af forslagene

1.1. De persistente organiske miljøgifte, der er almindeligt kendte som POP (persistent organic pollutants), er kemiske stoffer, som modstår naturlig nedbrydning, og som, hvis de spredes i miljøet, transporteres af elementerne (luft, regn, vand) eller af animalske vektorer, ender meget langt bort fra udslipstedet. Disse kemiske stoffer bioakkumuleres i fødekæden og indebærer en dokumenteret risiko for skadevirkninger for mennesker og miljø. De skadelige virkninger af disse stoffer, såvel tæt på som langt fra udslipstedet, er nu bredt dokumenteret og generelt anerkendte.

1.2. De arktiske økosystemer er særligt udsatte pga. biologisk spredning, men faren er til stede overalt på jorden, og det internationale samfund har længe arbejdet på inden for en overskuelig fremtid at fjerne disse stoffer ved at forbyde produktionen, markedsføringen og brugen heraf.

1.3. Det internationale samfund har udarbejdet to redskaber, som i dag er de vigtigste redskaber i denne kamp:

- FN/ECE-protokollen, som kan tiltrædes af de parter i FN-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande (LRTAP)(1), der måtte ønske det, og som blev vedtaget på et ekstraordinært møde i CLRTAP's eksekutivorgan i Århus (Danmark) i juni 1998. Protokollen blev undertegnet af Fællesskabet og alle medlemslandene den 24. juni 1998. Den dækker en liste med 16 stoffer, nemlig 11 pesticider, 2 industrikemikalier og 3 utilsigtede biprodukter. Protokollen trådte i kraft den 23. oktober 2003.

- Stockholm-konventionen, som blev vedtaget i maj 2001, med aktiv deltagelse af Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, som underskrev konventionen den 22. maj 2001. Konventionen danner rammen om en verdensomspændende indsats over for 12 kemikalier, der er identificeret som POP; den indeholder en klar henvisning til anvendelsen af forsigtighedsprincippet og fastsætter regler for en gradvis udvidelse af konventionen med andre stoffer, der udviser egenskaber som persistens, og som kræver en global indsats. Der mangler på nuværende tidspunkt cirka 10 ratificeringer, før konventionen kan træde i kraft.

1.4. Sideløbende med behandlingen af forslaget til forordning om POP(2) har Kommissionen foreslået, at EU ratificerer de to ovennævnte instrumenter ved at vedtage følgende dokumenter:

- Forslaget til Rådets afgørelse om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte(3)

- Forslaget til Rådets afgørelse om indgåelse på Fællesskabets vegne af protokollen fra 1998 til 1979-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående persistente organiske miljøgifte(4).

1.5. Den foreliggende udtalelse handler først og fremmest om forslaget til forordning, medens de to forslag til afgørelser behandles under punkt 6.

2. Begrænsninger i den nuværende EU-lovgivning

2.1. Kemiske stoffer, der er klassificeret som persistente organiske miljøgifte (POP), er på nuværende tidspunkt underlagt restriktioner i EU, bl.a. i kraft af følgende lovgivning:

- Rådets direktiv 79/117/EØF(5), der forbyder markedsføring og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende visse virksomme stoffer,

- bestemmelserne om brugen af PCK (polychlorerede biphenyler) i direktiv 76/769/EØF(6) om begrænsninger vedrørende visse farlige stoffer og præparater.

2.2. De konkrete undtagelser, der indrømmes i disse to direktiver, forekommer at være betydeligt mere omfattende end undtagelserne i de to konventioner. Hvis EU ratificerer konventionerne, vil det derfor være nødvendigt at foretage en tilpasning af EU-lovgivningen på dette område.

2.3. Blandt de andre mere iøjnefaldende mangler ved den nuværende lovgivning skal især fremhæves:

- det manglende forbud mod at fremstille kemiske stoffer med kendte POP-egenskaber. De fleste bestemmelser vedrørende sådanne stoffer indeholder nemlig kun et (i visse tilfælde kun delvist) forbud mod at markedsføre og bruge dem,

- manglen på bestemmelser, der forbyder fremstilling af nye POP, der i fremtiden måtte blive opført på listerne under FN/ECE-protokollen eller Stockholm-konventionen.

2.4. Analysen af den nugældende EU-lovgivning viser således, at EU-lovgivningen til trods for en ganske væsentlig indsat på miljøområdet i form af forskellige lovgivningsinstrumenter ikke er tilstrækkelig til fuldt ud at iværksætte bestemmelserne i protokollen og konventionen, og dermed at garantere målsætningen om at beskytte mennesker og dyrs helbred og miljøet mod virkningerne fra produkter med POP-egenskaber.

3. Resumé af de vigtigste forslag i forordningsforslaget

3.1. Forordningsforslaget om persistente organiske miljøgifte og om ændring af direktiv 79/117/EØF og direktiv 96/59/EF sigter mod at gennemføre de vigtigste bestemmelser i såvel Stockholm-konventionen som FN/ECE-protokollen om POP ved bl.a. at tilpasse de tidligere EU-regler til protokollen og konventionen i kraft af ændringer i 79/117/EØF(7) og 96/59(8). Forordningsforslaget indeholder forbud mod produktion, anvendelse og markedsføring af de stoffer, der står opført i de to internationale retsinstrumenter.

3.2. Derudover går det foreliggende forordningsforslag på visse vigtige områder et skridt længere end de ovenfor omtalte internationale instrumenter:

- fjernelsen af de undtagelser for "begrænset anvendelse", som indrømmes visse stoffer i de internationale aftaler,

- skrappere regler og/eller bestemmelser vedrørende bortskaffelse af lagre og affald,

- fastlæggelsen af en procedure omfattende et forskriftsudvalg, der vil give Kommissionen mulighed for at udvide listen over stoffer, der er underlagt restriktioner eller forbud, med kemiske stoffer med POP-egenskaber, senest et år efter at de er blevet optaget på listen over kontrollerede eller forbudte stoffer under konventionen eller protokollen,

- erstatningen af bestemmelserne i direktiv 79/117/EØF om restriktioner vedrørende otte pesticider og ændringerne af direktiv 96/59/EØF for så vidt angår bortskaffelse af PCB.

4. Generelle bemærkninger

4.1. EØSU ser positivt på, at Kommissionen har taget initiativ til at tilpasse EU-lovgivningen med henblik på EU's ratificering af de internationale instrumenter, som sigter mod at bekæmpe persistente organiske miljøgifte, og hilser styrkelsen af forsigtighedsprincippet i den nugældende lovgivning velkommen. Dette tiltag falder i tråd med de beslutninger, der blev truffet i forbindelse med det VI miljøhandlingsprogram, og er også i overensstemmelse med den politiske erklæring, der blev fremsat på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg.

4.1.1. EØSU ønsker derfor, at forordningsforslaget og de to forslag til afgørelse vedtages hurtigst muligt, således at EU kan blive signatar af de pågældende internationale instrumenter, muligvis inden de træder i kraft(9), og i hvert fald tids nok til at deltage i den første partskonference, der skal afholdes inden et år efter konventionens ikrafttrædelse.

4.2. Især to aspekter ved forordningsforslaget bør fremhæves: muligheden for at tilføje stoffer med POP-egenskaber til listen og de klare grænser for undtagelsesmuligheder.

4.3. EØSU værdsætter dynamikken i de nationale planer og EU-planen, som tvinger medlemsstaterne til hele tiden at være opmærksomme og til i tide at tage skridt til at bekæmpe disse farlige stoffer og virkningerne heraf. Den sammenhæng og de synergier mellem medlemsstaternes og Kommissionens indsats, som befordres af forordningen, er ligeledes positiv, og EØSU konstaterer med tilfredshed, at dette ikke blot er et fremtidsperspektiv eller et håb, eftersom interessante former for samarbejde allerede er undervejs, bl.a. i regionalt og grænseoverskridende regi, ved hjælp af EU-programmer(10) Ved at lade aktioner til fremme af bæredygtig udvikling foregå i EU-regi, selv når de gennemføres i ét bestemt område, sikrer man synergier medlemslandene imellem og dermed beskyttelse af miljøet som helhed, og man modvirker forvridninger i det indre marked.

4.4. Det er imidlertid fortsat særdeles vanskeligt at påvise enkeltpersoners og virksomheders overtrædelser, og det ville derfor være nyttigt at gå i gang med at etablere et netværk bestående af nationale overvågnings- og kontrolredskaber samt at fremme en særlig uddannelse af kontrolpersonalet, på baggrund af transnationale og EU-initiativer.

4.5. Sanktionerne for overtrædelser af reglerne vedrørende POP (som afhænger af medlemsstaternes efterforskningsinstrumenter og juridiske retsinstrumenter, men dog skal indberettes til Kommissionen) bør inden for relativ kort tid om ikke standardiseres så i hvert fald være genstand for en omfattende, frivillig tilnærmelse.

4.6. EØSU er bekymret over situationen i nogle af de nye medlemslande, som fortsat ligger inde med ganske store lagre af produkter eller varer med POP-egenskaber, som skal bortskaffes. I førtiltrædelsesfasen er der garanteret finansiel støtte til bortskaffelse af lagrene ved hjælp af forskellige programmer, bl.a. ISPA. For fremtiden skal midlerne og den tekniske assistance, som er nødvendige for at hjælpe med at bortskaffe de pågældende lagre i denne del af EU, tilvejebringes via de almindelige interventionsinstrumenter, først og fremmest strukturfondene. Dette vil kræve konstant overvågning fra EU-institutionernes side, men frem for alt et samvittighedsfuldt samarbejde fra myndighederne i de nye medlemsstater og en evne til at inddrage samfundets forskellige interessegrupper, de ikkestatslige organisationer og hele befolkningen.

4.6.1. På samme måde ønsker EØSU, at man i tredjelandene i Middelhavsområdet, hvor der er alvorlige problemer med brug og misbrug af kemiske stoffer med POP-egenskaber, som led i Euro-Middelhavsstrategierne og ønsket om godt naboskab sætter støtte til substitution og bortskaffelse af disse produkter højt på dagsordenen.

4.7. EØSU opfordrer desuden til, at overvågningen af tilstedeværelsen af stoffer med POP-egenskaber intensiveres, og beder om, at man inden for rammerne af det sjette rammeprogram for forskning og udvikling i videst muligt omfang udnytter de eksisterende muligheder for tildeling af ressourcer for at forbedre kontrolredskaberne og teknikkerne til identificering af tilstedeværelse og bevægelser af POP.

4.8. EØSU bemærker endelig, at det foreliggende forordningsforslag bl.a. er blevet nødvendigt, fordi det til trods for den brede debat, der blev rejst af hvidbogen om kemiske stoffer, endnu ikke har været muligt at følge op på anbefalingerne deri. Ud over de specifikke kommentarer i denne udtalelse vil EØSU gerne benytte lejligheden til at anmode Kommissionen om snarest at udarbejde iværksættelsesforslag.

5. Særlige bemærkninger

5.1. EØSU mener, at traktatens artikel 175 (miljøbeskyttelse) bør nævnes først sammen med artikel 95 (indre marked) som retsgrundlag for forslaget, sådan som det korrekt står anført i den første "betragtning".

5.2. Hvad i øvrigt angår "betragtningerne" (betragtning nr. 8) er det heller ikke til at forstå, hvorfor Kommissionen finder det "hensigtsmæssigt" fortsat at tillade brugen af HCH (lindan) i visse lande, når man tænker på, hvor vigtigt det er at anvende forsigtighedsprincippet i denne sammenhæng, og i betragtning af afgørelse 2000/801/EF(11), der forbyder dette stof som plantebeskyttelsesmiddel. EØSU opfordrer Kommissionen til at foretage en meget grundig undersøgelse af, hvordan, hvor og med hvilke formål lindan fortsat anvendes, og under alle omstændigheder mener udvalget, at lindan under ingen omstændigheder bør anvendes, hvis der findes alternativer (produkter eller metoder).

5.3. I forbindelse med artikel 5 (lagre) bemærker EØSU, at underretningspligten først træder i kraft, når lageret er større end 100 kg. EØSU ville foretrække at sænke grænsen (f.eks. til 50 kg), men er klar over, at det ville medføre betragtelige administrative omkostninger for medlemsstaterne og virksomhederne. EØSU beder derfor i stedet om: a) at der iværksættes oplysningskampagner, så alle indehavere af de pågældende produkter bliver opmærksomme på de risici, der er forbundet med denne type stoffer; b) at der i nødvendigt omfang tilbydes konsulentbistand og teknisk assistance til sikker bortskaffelse af selv små lagre.

5.4. For så vidt angår den tekniske bistand, der ydes af Kommissionen og medlemsstaterne til udviklingslandene (artikel 11), mener EØSU, at der bør tages skridt til at støtte og medinddrage ikke alene de ikkestatslige organisationer men også eksplicit arbejdsmarkedets parter.

5.5. Artikel 13 (sanktioner) fastsætter, at sanktionerne skal være "effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning", og pålægger medlemsstaterne at forvalte dem og at fastsætte størrelsen heraf. EØSU mener, at sanktioner bør være så ens som muligt i EU, men først og fremmest bør de fastsættes ud fra de samme kriterier. De parametre, der opstilles som et overordnet kriterium - effektivitet, proportionalitet og afskrækkende virkning - kan fortolkes på forskellig vis fra land til land, hvorved ansvaret og selve markedsdynamikken skævvrides. For at undgå denne situation er det nødvendigt at kræve et tæt samarbejde mellem de forskellige landes kontrolinstanser og sanktionsorganer, og det bør nævnes eksplicit i teksten.

6. Forslag til Rådets afgørelse om indgåelse på Fællesskabets vegne af protokollen fra 1998 til 1979-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående persistente organiske miljøgifte(12) - Forslag til Rådets afgørelse om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte(13)

6.1. De ovennævnte forslag sigter mod at bane vejen for, at EU kan godkende de pågældende to internationale instrumenter og fastlægge procedurer for, hvordan der kan stilles forslag om inkludering af nye stoffer i aftalerne.

6.2. På baggrund af disse afgørelser vil Rådet udpege den eller de personer, som har fuldmagt til at deponere godkendelsesinstrumentet vedrørende protokollen og konventionen hos generalsekretæren for De Forenede Nationer. Derefter vil alene EU's institutioner kunne stille ændringsforslag på EU's vegne.

6.3. EØSU giver sin uforbeholdne støtte til disse to forslag til afgørelse og håber, at de vedtages hurtigt.

Bruxelles, den 29. oktober 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) FN-konvention om grænseoverskridende luftforurening over store afstand (Convention on Long Range Transboundary Air Pollution - CLRTAP), der blev underskrevet i 1979 i Genève.

(2) Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om persistente organiske miljøgifte og om ændring af direktiv 79/117/EØF og direktiv 96/59/EF - KOM(2003) 333 endelig.

(3) KOM(2003) 331 endelig.

(4) KOM(2003) 332 endelig.

(5) EFT L 33 af 8.2.1979.

(6) EFT L 262 af 27.9.1976.

(7) EFT L 33 af 8.2.1979.

(8) EFT L 243 af 24.9.1996.

(9) Protokollen er trådt i kraft pr. oktober 2003.

(10) F.eks. Monarpop-projektet (Overvågningsnetværk i Alpeområdet vedrørende POP), samarbejde inden for rammerne af Interrreg mellem lande i Alperområdet.

(11) EFT L 324 af 21.12.2000.

(12) KOM(2003) 332 endelig.

(13) KOM(2003) 331 endelig.