3. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 116/15 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 3820/85 om harmo­
nisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport og (EØF) 
nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport 
KOM(88) 21 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 18. april 1988) 
(88/C 116/20) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 75, 
under henvisning til Rådets beslutning 65/271/EØF af 
13. maj 1965 om harmonisering af visse bestemmelser, 
der har indvirkning på konkurrencen inden for trans­
porten med jernbane, ad landeveje og sejlbare vand­
veje ('), særlig afdeling III, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Inden for vejtransportområdet er Fællesskabets bestem­
melser på det sociale område indeholdt i Rådets forord­
ning (EØF) nr. 3820/85 (2) og (EØF) nr. 3821/85 (3); 
disse forordninger tager sigte på en harmonisering af 
konkurrencevilkårene mellem de forskellige landtrans­
portformer indbyrdes, især med hensyn til sektoren for 
vejtransport, samt på en forbedring af arbejdsvilkårene 
og færdselssikkerheden; 
i Domstolens dom af 22. maj 1985 i sag 13/83 under­
streges på ny forpligtelsen til at gennemføre den frie 
udveksling af tjenesteydelser inden for Fællesskabet; 
(') EFT nr. 88 af 24. 5. 1965, s. 1500/65. 
O EFT nr. L 370 af 31. 12. 1985, s. 1. 
O EFT nr. L 370 af 31. 12. 1985, s. 8. i Kommissionens Hvidbog om gennemførelsen af det 
indre marked kræves det, at dette marked er gennemført 
senest ved udgangen af 1992; 
bestemmelserne på det sociale område er af afgørende 
betydning for etableringen af et fælles marked for trans­
portserviceydelser inden for Fællesskabet; 
harmoniseringen af arbejdsvilkårene er af afgørende 
betydning for at sikre en rimelig konkurrence i trans­
portsektoren inden for Fællesskabet; 
da mange offentlige serviceydelser nu udføres af private 
virksomheder, er det nødvendigt at gøre særlig 
opmærksom på, at kun køretøjer tilhørende offentlige 
myndigheder og køretøjer, der benyttes i henhold til 
kontrakt med offentlige myndigheder, er udelukket fra 
nævnte forordningers gyldighedsområde; 
for at sikre en mere ensartet og effektiv gennemførelse af 
og kontrol med køretidsbestemmelserne bør visse regler i 
forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 
ændres, og navnlig bør definitionen af en »uge« ændres, 
ligesom bestemmelserne om køretid, pauser og hviletid 
bør gøres mere entydige; 
med henblik på at intensivere kontrollen med overhol­
delsen af bestemmelserne bør de kompetente myndighe­
ders beføjelser udvides, og Kommissionen bør hyppigere 
af medlemsstaterne oplyses om, hvorledes forordnin­
gerne anvendes — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Definitioner 
Artikel 1, nr. 4, i forordning (EØF) nr. 3820/85 affattes 
således: 
»4. 'uge' ethvert tidsrum af syv på hinanden følgende 
dage 
'dag' ethvert tidsrum på 24 timer. 
I forbindelse med denne forordning begynder et 
tidsrum på syv dage eller 24 timer på det tidspunkt, 
hvor en fører påbegynder kørslen efter den ugentlige 
hviletid.« 
Nr. C 116/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 5. 88 
Artikel 2 
Gyldighedsområde 
Artikel 4, nr. 6, i forordning (EØF) nr. 3820/85 affattes 
således: 
»6. Køretøjer, der benyttes af følgende offentlige 
myndigheder eller i henhold til kontrakt med disse 
offentlige myndigheder: vandbygningsvæsenet eller 
vandværker, gas- eller elektricitetsvæsenet, vejvæ­
senet, renovationsvæsenet, telegraf- og telefonvæ­
senet, postvæsenet eller radio- og fjernsynsmyndighe-
derne, herunder radio- og fjernsynspejlevogne;« 
Artikel 3 
Køretid 
Artikel 6 i forordning (EØF) nr. 3820/85 affattes 
således: 
»Artikel 6 
1. Køretiden inden for et 24-timers tidsrum, i det 
følgende benævnt 'daglig køretid', må ikke overstige 
ni timer. Den daglige køretid kan to gange inden for 
en uge sættes op til ti timer. 
2. Inden for en uge må den samlede køretid ikke 
overstige 56 timer, og den må inden for to på 
hinanden følgende uger ikke overstige 90 timer.« 
Artikel 4 
Pauser 
Artikel 7 i forordning (EØF) nr. 3820/85 affattes 
således: 
»Artikel 7 
1. For hver fire en halv times køretid skal føreren 
afbryde kørslen i mindst 45 minutter. 
2. Denne afbrydelse kan opdeles i pauser på 
mindst 15 minutter hver, forudsat at bestemmelserne i 
stk. 1 overholdes. 
3. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne, for så vidt 
angår indenlandsk rutekørsel med personer, fastsætte 
afbrydelsens mindste varighed til 30 minutter efter en 
køretid på højst fire timer. En sådan fravigelse kan 
kun indrømmes i de tilfælde, hvor kørselsafbrydelser 
på over 30 minutters varighed vil kunne forstyrre 
trafikken i bymæssig bebyggelse, og hvor det ikke er 
muligt for førerne at indskyde en afbrydelse på 
15 minutter i den fire en halv times køretid, der 
måtte gå forud for afbrydelsen på 30 minutter. 4. Under disse afbrydelser må føreren ikke udføre 
andet arbejde. Ventetid og tid, der ikke anvendes til 
at føre et køretøj, men som tilbringes i et kørende 
køretøj, på en færge eller i et tog, betragtes ikke som 
'andet arbejde' i henhold til denne artikel. 
5. De afbrydelser, som sker i overensstemmelse 
med denne artikel, kan ikke betragtes som daglig 
hviletid.« 
Artikel 5 
Hviletid 
Artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3820/85 affattes 
således: 
»Artikel 8 
1. Inden for hvert tidsrum af 24 timer skal føreren 
have en hviletid, i det følgende benævnt 'daglig 
hviletid', på mindst 11 sammenhængende timer. 
Denne daglige hviletid må højst tre gange inden for 
en uge nedsættes til mindst ni sammenhængende 
timer. Hver nedsættelse skal modsvares af en tilsva­
rende hviletid, der gives som erstatning herfor inden 
udgangen af den følgende uge. 
I de tilfælde, hvor hviletiden ikke nedsættes i henhold 
til første afsnit, kan den inden for en dag opdeles i to 
eller tre adskilte perioder, hvoraf den ene periode 
skal være på mindst otte sammenhængende timer. I 
så fald udvides den daglige hviletid til tolv timer. 
2. Hvis der er mindst to førere i køretøjet, skal de 
begge have en hviletid på mindst otte sammenhæn­
gende timer inden for enhver periode på 30 timer. 
3. Inden udgangen af hver uge skal føreren have 
en hviletid, i det følgende benævnt 'ugentlig hviletid', 
på mindst 45 sammenhængende timer. Denne ugent­
lige hviletid kan nedsættes til mindst 36 timer, hvis 
den tages på køretøjets eller på førerens hjemsted, 
eller til mindst 24 sammenhængende timer, hvis den 
tages et andet sted. For enhver afkortelse gives en 
tilsvarende hviletid, som skal tages samlet inden 
udgangen af den følgende uge. 
4. For så vidt angår international personbefordring 
fra rutekørsel kan den ugentlige hviletid overføres til 
den uge, der følger efter den uge, i hvilken hviletiden 
er indtjent, og den kan enten tages i forbindelse med 
eller umiddelbart efter denne anden uges ugentlige 
hviletid. 
Medlemsstaterne kan lade det foregående afsnit finde 
anvendelse på anden indenlandsk personbefordring 
end rutekørsel. 
5. Hviletid, der tages som kompensation for 
nedsættelse af daglig og/eller ugentlig hviletid, skal 
tages sammen med et andet hvil på mindst otte timer 
3. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 116/17 
og skal på anmodning af den pågældende fører 
tillades afholdt på køretøjets eller førerens hjemsted. 
6. Daglig hviletid kan holdes i køretøjet, hvis dette 
er udstyret med en soveplads og holder stille.« 
Artikel 6 
Artikel 15 i forordning (EØF) nr. 3820/85 affattes 
således: 
»Artikel 15 
1. Virksomheden skal tilrettelægge førernes 
arbejde på en sådan måde, at de er i stand til at over­
holde de pågældende bestemmelser i denne forord­
ning og i forordning (EØF) nr. 3821/85. 
2. Virksomheden skal regelmæssigt kontrollere, 
om bestemmelserne i ovennævnte forordninger er 
blevet overholdt. Konstateres der overtrædelser, skal 
virksomheden træffe de nødvendige foranstaltninger 
til at forhindre gentagelse. 
3. Virksomheden skal på opfordring stille enhver 
relevant dokumentation til rådighed for de kompe­
tente myndigheder og derved lette kontrollen med 
overholdelsen af bestemmelserne i denne forordning 
og i forordning (EØF) nr. 3821/85.« 
Artikel 7 
Artikel 16 i forordning (EØF) nr. 3820/85 affattes 
således: 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 75, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: »Artikel 16 
1. Kommissionen udarbejder hvert år en beretning 
om gennemførelsen af denne forordning i medlems­
staterne. Kommissionen fremsender beretningen til 
Rådet og Europa-Parlamentet senest tretten måneder 
efter udløbet af beretningsproceduren. 
2. For at sætte Kommissionen i stand til at udar­
bejde den i stk. 1 nævnte beretning fremsender 
medlemsstaterne hvert år de nødvendige oplysninger 
til Kommissionen på grundlag af en standardmodel. 
Disse oplysninger skal være Kommissionen i hænde 
senest ni måneder efter udløbet af beretnings­
perioden. 
3. Kommissionen udarbejder en standardmodel 
efter samråd med medlemsstaterne.« 
Artikel 8 
Artikel 15, stk. 7, i forordning (EØF) nr. 3821/85 
affattes således: 
»7. Føreren skal på tilsynsmyndighedens forlan­
gende forevise diagramarkene for den pågældende 
uge og for den foregående uge.« 
Artikel 9 
Denne forordning træder i kraft den 5. september 1988. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (') og (EØF) nr. 
3821/85 (2), ændret ved forordning (EØF) nr. . . ., er af 
grundlæggende betydning for etableringen af et fælles 
marked for transportserviceydelser inden for Fælles­
skabet; 
en korrekt gennemførelse af forordningerne på det 
sociale område inden for vejtransport forudsætter, at 
medlemsstaterne gennemfører en ensartet og effektiv 
kontrol; 
det er nødvendigt at indføre visse mindstekrav med 
henblik på at kontrollere overholdelsen af de pågældende 
bestemmelser, således at overtrædelser kan forebygges og 
deres antal nedbringes; 
(') EFT nr. L 370 af 31. 12. 1985, s. 1. 
O EFT nr. L 370 af 31. 12. 1985, s. 8. Forslag til Rådets direktiv om standardkontrolprocedurer for gennemførelsen af forordning 
(EØF) nr. 3820/85 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for 
vejtransport og af forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport 
KOM(88) 21 endelig udg. 
(Forelaget Rådet af Kommissionen den 18. april 1988) 
m/C 116/21)