UDTALELSE Nr. 1/2020

(artikel 322, stk. 1, litra a), i TEUF)

om Kommissionens forslag til forordning om overgangsbestemmelser vedrørende den fælles landbrugspolitik i 2021 (COM(2019) 581 final)

(2020/C 109/01)

INDHOLD

Punkt Side INDLEDNING 01-06 3 DEL I: GENERELLE BEMÆRKNINGER 07-11 4 Overgangsperiodens varighed 07-09 4 Tildeling af midler 10-11 4 DEL II: SPECIFIKKE BEMÆRKNINGER 12-25 4 Forlængelse af programmerne for udvikling af landdistrikterne 12-16 4 Flerårige forpligtelser 17 6 Foreslået udsættelse af evalueringen vedrørende 2014-2020 18-20 6 Betalingsrettigheder 21-22 7 Krisereserve 23 7 Sektorspecifikke støtteordninger 24-25 7 KONKLUSION 26-27 7 BILAG 9

REVISIONSRETTEN FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 287, stk. 4, og artikel 322,

under henvisning til Kommissionens forslag til forordning om overgangsbestemmelser vedrørende den fælles landbrugspolitik i 2021 (1) (»den foreslåede overgangsforordning«),

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/127 af 29. januar 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår finansiel disciplin fra regnskabsåret 2021 og af forordning (EU) nr. 1307/2013 for så vidt angår fleksibilitet mellem søjlerne i kalenderåret 2020 (2) (»ændringsforordningen«),

under henvisning til Kommissionens forslag til forordning om støtte til strategiske planer, der udarbejdes af medlemsstaterne under den fælles landbrugspolitik (3) (»forordningen om strategiske planer under den fælles landbrugspolitik«),

under henvisning til Kommissionens forslag til forordning om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik (4) (»den horisontale forordning«),

under henvisning til Kommissionens forslag til forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1308/2013, (EU) nr. 1151/2012, (EU) nr. 251/2014, (EU) nr. 228/2013 og (EU) nr. 229/2013 (5),

under henvisning til Revisionsrettens årsberetninger og særberetninger og udtalelse nr. 7/2018 om Kommissionens forslag vedrørende den fælles landbrugspolitik for perioden efter 2020 (6), og

under henvisning til Europa-Parlamentets anmodning af 27. november 2019 om en udtalelse om ovennævnte forslag til overgangsforordning (7),

VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE:

INDLEDNING

1. Kommissionens lovgivningsforslag ( 8 ) vedrørende den fælles landbrugspolitik efter 2020, som blev offentliggjort i juni 2018, omfattede en ny gennemførelsesmodel for politikken, som skulle træde i kraft 1. januar 2021. Kommissionen ønsker i forbindelse med den fælles landbrugspolitik at gå fra en overholdelsesbaseret til en performancebaseret gennemførelsesmodel, som bygger på strategiske planer udarbejdet af medlemsstaterne.

2. I november 2018 offentliggjorde vi en udtalelse ( 9 ) om Kommissionens lovgivningsforslag vedrørende den fælles landbrugspolitik efter 2020. I udtalelsen analyserede vi, hvor godt forslagene adresserede og forbandt politikbehov, målsætninger, input og resultater. Vi konkluderede, at politikkens målsætninger ikke er entydigt forbundet med interventionerne eller deres output, resultater og effekter. Vi konstaterede, at tildelingen af midler ikke afspejler den forventede EU-merværdi. Samlet set lever den foreslåede reform af den fælles landbrugspolitik ikke op til EU's ambitioner om en grønnere og mere solid performancebaseret tilgang. Den foreslåede reform indeholder værktøjer til håndtering af miljø- og klimamålsætninger, men målsætningerne er hverken klart defineret eller udmøntet i kvantificerede mål. Vi bemærkede, at Kommissionen ikke længere vil kunne måle, i hvilket omfang betalinger til de endelige støttemodtagere er foretaget i strid med reglerne. Vi konkluderede også, at forslaget gør det vanskeligere at anvende én enkelt revision — navnlig på grund af certificeringsorganernes ændrede rolle med hensyn til især overholdelseskontrol — og dermed at reducere kontrolbyrderne.

3. Ifølge lovgivningsforslagene vedrørende den fælles landbrugspolitik efter 2020 skulle medlemsstaterne indsende deres strategiske planer under den fælles landbrugspolitik til Kommissionen senest den 1. januar 2020. Kommissionen skulle derefter vurdere og godkende planerne. I februar 2020 havde lovgiverne ikke vedtaget disse lovgivningsforslag.

4. På grund af den forsinkede vedtagelse af reglerne for den fælles landbrugspolitik efter 2020 vedtog Kommissionen den 31. oktober 2019 to lovgivningsforslag vedrørende den fælles landbrugspolitik i 2021. Parlamentet og Rådet godkendte den ene af disse foreslåede forordninger i januar 2020 ( 10 ) . Det andet forslag, som gælder en overgangsforordning, er emnet for denne udtalelse. Det fastsætter overgangsbestemmelser vedrørende støtte ydet via Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) i 2021.

5. Kommissionens foreslåede overgangsforordning bygger på den antagelse, at indførelsen af den nye fælles landbrugspolitik vil blive forsinket med ét år. Den foreslåede forordning indeholder overgangsbestemmelser (afsnit I), ændringer af den nuværende lovgivning (afsnit II), bestemmelser om ikrafttrædelse (afsnit III) og bilag, der viser EU-støtten i 2021.

6. Dette dokument indeholder generelle bemærkninger (del I), specifikke kommentarer (del II) og en liste med ændringsforslag (bilag). Vores hovedkriterier ved analysen af den foreslåede overgangsforordning var klarhed i retsgrundlaget og budgetmæssig forsigtighed. I vores analyse vurderer vi også konsekvenserne for den fælles landbrugspolitik efter 2020.

DEL I: GENERELLE BEMÆRKNINGER

Overgangsperiodens varighed

7. Vi bemærker, at den foreslåede overgangsforordning har til formål at skabe vished om og kontinuitet i ydelsen af støtte til EU-landbrugere og i støtten til udvikling af landdistrikterne i overgangsperioden for de medlemsstater, der forventes at anvende alle deres midler inden udgangen af 2021, ved at forlænge de gældende retlige rammer, indtil den nye fælles landbrugspolitik træder i kraft. Den foreslåede overgangsforordning indeholder også bestemmelser om overgangen fra den nuværende periode for den fælles landbrugspolitik til den næste.

8. De overgangsbestemmelser, der er fastsat i den foreslåede overgangsforordnings afsnit I, henviser til dens lovgivningsforslag vedrørende den fælles landbrugspolitik efter 2020 ( 11 ) , som er tæt forbundet med EU's flerårige finansielle ramme (FFR) for årene 2021-2027 ( 12 ) . Ved udgangen af februar 2020 havde lovgiverne imidlertid endnu ikke vedtaget hverken FFR for 2021-2027 eller lovgivningsforslagene vedrørende den fælles landbrugspolitik efter 2020. Efter vores mening bør overgangsbestemmelser i princippet ikke baseres på den antagelse, at fremtidige forordninger vil blive godkendt som foreslået ( 13 )

9. Vi henleder opmærksomheden på den foreslåede overgangsperiode på ét år. I betragtning af den aktuelle situation med hensyn til drøftelserne mellem Rådet og Europa-Parlamentet om FFR for 2021-2027 og den fælles landbrugspolitik efter 2020 kan det blive en udfordring at få etableret de ændrede forvaltnings- og kontrolsystemer tidsnok til, at de nye retlige rammer og de strategiske planer under den fælles landbrugspolitik kan anvendes fra 1. januar 2022. På den anden side er det vigtigt, at man begynder at gennemføre forbedringer af den fælles landbrugspolitik hurtigt.

Tildeling af midler

10. Ifølge begrundelsen i den foreslåede overgangsforordning er de finansielle tildelinger i forslaget »de samme som i forslaget om strategiske planer under den fælles landbrugspolitik og er forenelige med Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme for 2021-2027«. Som sådan ligger de finansielle tildelinger inden for grænserne i FFR for 2014-2020, men de vil blive ændret yderligere, hvis lovgiverne vedtager en FFR for 2021-2027 med andre beløb end de aktuelt foreslåede.

11. Artikel 312, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde indebærer, at hvis der ikke ved udgangen af 2020 er opnået enighed om FFR for 2021-2027, vil 2020-lofterne være gældende i 2021. 2020-lofterne for tildelinger under den fælles landbrugspolitik er højere end de 2021-lofter, der er foreslået i FFR for 2021-2027 og i forordningen om strategiske planer under den fælles landbrugspolitik ( 14 ) . Samtidig indeholder ændringsforordningen ( 15 ) fra januar 2020 finansiel disciplin for EGFL, som sikrer, at det årlige loft for EGFL-udgifterne i 2021 ikke bliver højere end det, der er fastsat i FFR for 2021-2027, når FFR'en er vedtaget.

DEL II: SPECIFIKKE BEMÆRKNINGER

Forlængelse af programmerne for udvikling af landdistrikterne

12. I artikel 1 i den foreslåede overgangsforordning giver Kommissionen medlemsstaterne valget mellem — at forlænge deres ELFUL-medfinansierede programmer for udvikling af landdistrikterne, eller bestemte regionale programmer for udvikling af landdistrikterne, til den 31. december 2021, og finansiere disse forlængede programmer med den modsvarende budgetbevilling for 2021, med visse begrænsninger (jf. punkt 15), og — at gøre brug af artikel 8 i udkastet til FFR-forordning og overføre ELFUL-budgetbevillingen for 2021 eller den del af ELFUL-budgetbevillingen, der svarer til de regionale programmer for udvikling af landdistrikterne, der ikke er blevet forlænget, til de finansielle tildelinger for årene 2022-2025.

13. Overgangsreglernes konsekvenser for ELFUL-udgifterne afhænger af, om medlemsstaterne vælger at forlænge deres programmer, og er derfor usikre på nuværende tidspunkt. På grundlag af medlemsstaternes anvendelse af ELFUL-støtte indtil udgangen af 2019 (jf. figur 1 ), må det forventes, at kun en lille andel af medlemsstaterne vil gøre brug af den foreslåede overgangsforordnings artikel 1, stk. 1, og bruge deres budgetbevilling for 2021. Ved udgangen af 2020 forventes de ubrugte midler vedrørende den nuværende programmeringsperiode at ligge mellem under 10 % for Finlands og Irlands vedkommende og næsten 50 % for Nederlandenes vedkommende.

Figur 1

Medlemsstaternes anvendelse af ELFUL-midlerne for 2014-2020

Kilde: Revisionsretten på grundlag af data fra Kommissionen.

14. I henhold til den foreslåede overgangsforordnings artikel 1, stk. 1, kan Kommissionen finde, at en medlemsstats forlængelse af et program ikke er begrundet. Det forklares imidlertid ikke i den foreslåede overgangsforordning, på hvilket grundlag Kommissionen kan finde en forlængelse ubegrundet.

15. Det fastsættes i den foreslåede overgangsforordnings artikel 1, stk. 1, at hvis en medlemsstat vælger at forlænge sit program for udvikling af landdistrikterne eller nogle af sine regionale programmer for udvikling af landdistrikterne med ét år, skal de forlængede programmer »have til formål« at opretholde som minimum det samme samlede ambitionsniveau vedrørende miljø og klima som de nuværende regler ( 16 ) . Ordlyden i den foreslåede overgangsforordning er mindre streng end ordlyden i de nuværende retlige rammer, som fastsætter, at »[mindst] 30 % af det samlede bidrag fra ELFUL (…) er forbeholdt« sådanne foranstaltninger. Dette kan udlægges således, at der i de programmer, hvor der er brugt over 30 % på de anførte klima- og miljørelaterede foranstaltninger, kan fastsættes lavere miljø- og klimaambitioner for 2021-bevillingen. Ved brug af »nye midler« under gamle regler bør miljø- og klimarelaterede forhold adresseres med som minimum det samme ambitionsniveau som hidtil. Endvidere bør en eventuel indvirkning på den relevans, som udgifterne under den fælles landbrugspolitik har for spørgsmål om klimaændringer, afspejles i Kommissionens klimarapportering ( 17 )

16. Den foreslåede overgangsforordnings artikel 1, stk. 1, fjerde afsnit, vedrører ændring af et program for udvikling af landdistrikterne for 2021 som omhandlet i artikel 11, litra a), i forordning (EU) nr. 1305/2013 ( 18 ) . Fristerne for sådanne ændringer er fastsat i artikel 4, stk. 3, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014 ( 19 ) . Hvis en ændring vedrører "en ændring af hele Unionens bidrag eller dets årlige fordeling på programniveau" ( 20 ) , skal den i henhold til forordning (EU) nr. 808/2014 forelægges Kommissionen senest den 30. september 2020. Afhængigt af hvornår den foreslåede overgangsforordning træder i kraft, kan Kommissionen blive nødt til at ændre ændringsfristen i gennemførelsesforordningen.

Flerårige forpligtelser

17. For at mindske muligheden for, at der foretages en betydelig fremførsel af forpligtelser fra den nuværende programmeringsperiode for landdistriktsudvikling til de strategiske planer under den fælles landbrugspolitik, fastsætter den foreslåede overgangsforordnings artikel 8, at varigheden af de nye flerårige forpligtelser skal begrænses til højst tre år i stedet for fem. Medlemsstaterne får mulighed for at indgå sådanne kortere forpligtelser vedrørende tre foranstaltninger: miljø- og klimavenligt landbrug, økologisk landbrug og dyrevelfærd. Vedrørende foranstaltningen til miljøvenligt skovbrug (artikel 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013) vil nye forpligtelser stadig vare fem år eller mere. Forlængelsen af de eksisterende forpligtelser skal begrænses til et år. Begrænsningen af de flerårige forpligtelsers varighed kan bidrage til at reducere mængden af fremførte forpligtelser, så disse ikke lægger pres på fremtidige budgetter, men ét- til treårige forpligtelser vedrørende miljø- og klimavenligt landbrug har måske en lavere effekt end fem- til syvårige forpligtelser.

Foreslået udsættelse af evalueringen vedrørende 2014-2020

18. Den foreslåede overgangsforordnings artikel 2, stk. 4, udsætter det tidspunkt, hvor Kommissionen senest skal udarbejde en sammenfattende rapport om de efterfølgende evalueringer af ELFUL, til den 31. december 2026. Dette er i strid med vores tidligere anbefalinger ( 21 ) om at bringe FFR i overensstemmelse med den faktiske udgiftscyklus og foretage en gennemgribende udgiftsrevision, før der opstilles et nyt langsigtet budget. Forsinkelser i gennemførelsen af programmer under FFR er således et generelt og tilbagevendende problem, som øger risikoen for, at der bliver sat for stort fokus på absorption af midler, og at en ny FFR skal planlægges, før resultaterne af EU-udgifterne under den foregående foreligger.

19. Figur 1 (jf. punkt 13 ) viser, at den gennemsnitlige absorptionsgrad for ELFUL-støtte ved udgangen af den nuværende programmeringsperiodes næstsidste år er 53 %. Det betyder, at en stor del af udgifterne — ligesom i de foregående programmeringsperioder — vil finde sted i n+3-perioden. Ifølge forslaget til forordning om FFR for 2021-2027 Dette fænomen illustreres af absorptionsgraden for ELFUL-støtte i perioden 2014-2020.(jf. punkt) viser, at den gennemsnitlige absorptionsgrad for ELFUL-støtte ved udgangen af den nuværende programmeringsperiodes næstsidste år er 53 %. Det betyder, at en stor del af udgifterne — ligesom i de foregående programmeringsperioder — vil finde sted i n+3-perioden. Ifølge forslaget til forordning om FFR for 2021-2027 ( 22 ) skal Kommissionen skal foreslå en ny FFR i 2025. Evalueringscyklussen vedrørende 2014-2020 er imidlertid endnu ikke afsluttet i 2025, så dette vil yderligere udvide gabet mellem FFR-planlægningen og evalueringen af udgifter i tidligere programmeringsperioder. Kommissionen vil skulle udarbejde sit forslag til den fælles landbrugspolitik for perioden efter 2027 uden at have foretaget en fuld performanceevaluering af den fælles landbrugspolitik for 2014-2020.

20. I vores årsberetning for 2018 ( 23 ) anbefalede vi, at Kommissionen med henblik på perioden efter 2020 tager højde for de svagheder, vi identificerede i den nuværende performanceramme, »for at sikre, at resultatindikatorerne måler aktionernes virkninger korrekt, og at de har en klar forbindelse til de relaterede interventioner og politiske målsætninger«. I vores udtalelse nr. 7/2018 om forslaget vedrørende den fælles landbrugspolitik for perioden efter 2020 vurderede vi, at de foreslåede indikatorer endnu ikke var færdigudviklede, og fremsatte specifikke bemærkninger til de foreslåede indikatorer ( 24 ) . Den ekstra tid, der er til rådighed før den nye periode for den fælles landbrugspolitik indledes, kan bruges til at forbedre den fremtidige performanceramme.

Betalingsrettigheder

21. Artikel 19, stk. 2, i den foreslåede forordning om strategiske planer under den fælles landbrugspolitik giver medlemsstaterne mulighed for at holde op med at yde grundlæggende indkomststøtte på grundlag af betalingsrettigheder og lade betalingsrettighederne udløbe den 31. december 2020. I sin konsekvensanalyse af forslagene vedrørende den fælles landbrugspolitik efter 2020 ( 25 ) angiver Kommissionen, at afskaffelse af betalingsrettigheder vil muliggøre en reduktion af den administrative byrde. I vores udtalelse ( 26 ) vurderede vi, at det vil være en betydelig forenkling. Den foreslåede overgangsforordning udsætter denne mulighed, men dets artikel 10, stk. 4, fastsætter, at det nye loft for grundbetalingsordningen skal justeres ved en lineær nedsættelse eller forhøjelse af værdien af alle betalingsrettighederne og/eller af reserven.

22. Siden offentliggørelsen af forslagene vedrørende den fælles landbrugspolitik efter 2020 har der været stigende opmærksomhed på landbrugere, som ikke er egentlige landbrugere men anskaffer sig landbrugsjord for at modtage betalinger under den fælles landbrugspolitik. Kommissionen og lovgiverne kan bruge det ekstra år til at vurdere, om kravene i definitionerne på »egentlig landbruger«, »støtteberettiget hektar« og »minimumslandbrugsaktivitet« i forslagene vedrørende den fælles landbrugspolitik efter 2020 bør ændres for at imødegå denne risiko — bl.a. ved at præcisere betydningen af »jord til landbrugerens rådighed« — uden at øge landbrugernes administrative byrde uforholdsmæssigt.

Krisereserve

23. Den foreslåede overgangsforordnings artikel 9 forlænger den nuværende krisereserve og den tilhørende mekanisme for finansiel disciplin med et år. I lyset af forslagene vedrørende den fælles landbrugspolitik efter 2020 betyder dette, at et eventuelt beløb, der ved udgangen af regnskabsåret 2020 ikke er anvendt til kriseforanstaltninger, skal returneres til de landbrugere, der fik reduceret deres direkte betaling under mekanismen for finansiel disciplin. Et eventuelt beløb, der ved udgangen af regnskabsåret 2021 ikke er anvendt til kriseforanstaltninger, skal ikke returneres til landbrugerne, da der ifølge forslaget til horisontal forordning ( 27 ) skal oprettes en landbrugsreserve med løbende fremførsel af uudnyttede beløb.

Sektorspecifikke støtteordninger

24. Forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsætter bestemmelser om den fælles markedsordning for landbrugsprodukter. Artikel 7 i den foreslåede overgangsforordning ændrer varigheden af visse støtteordninger, der bør integreres i medlemsstaternes kommende strategiske planer under den fælles landbrugspolitik i form af sektorspecifikke interventioner, jf. artikel 39, litra a)-e), i den foreslåede forordning om strategiske planer under den fælles landbrugspolitik.

25. Vi bemærker, at der fastsættes forskellige regler vedrørende forlængelsen af de sektorspecifikke støttemekanismer. Hvad angår olivenolie og spiseoliven skal arbejdsprogrammerne for perioden indtil den 31. marts 2021 fortsætte indtil den 31. december 2021. Producentorganisationerne skal ændre deres arbejdsprogrammer på baggrund af denne forlængelse og senest den 31. december 2020 meddele Kommissionen deres ændrede arbejdsprogrammer. I vinsektoren og biavlssektoren skal de nuværende støtteprogrammer fortsætte, indtil de udløber, henholdsvis den 15. oktober 2023 og den 31. juli 2022. Operatørerne behøver derfor ikke at træffe særlige foranstaltninger. I frugt- og grøntsagssektoren skal producentorganisationer med et driftsprogram, der er godkendt for en periode, der strækker sig ud over den 31. december 2021, senest den 15. september 2021 indgive en anmodning til medlemsstaten om, at deres driftsprogram ændres eller erstattes. Hvis anmodningen ikke indgives, ophører driftsprogrammet den 31. december 2021.

KONKLUSION

26. Kommissionens foreslåede overgangsforordning opfylder målet om fortsat finansiering af den fælles landbrugspolitik i overgangsperioden på grundlag af de beløb, der er fastsat i forslagene vedrørende den fælles landbrugspolitik efter 2020. Vi bemærker, at den foreslåede overgangsforordning påvirker adskillige aspekter af den fælles landbrugspolitik. Forlængelsen af programmerne for udvikling af landdistrikterne påvirker navnlig de relaterede flerårige forpligtelser, miljø- og klimaambitionerne, evalueringsordningerne og timingen af betalingsbevillingerne.

27. Den forsinkede vedtagelse af den lovgivningsmæssige ramme for perioden efter 2020 forsinker gennemførelsen af en potentielt mere ambitiøs fælles landbrugspolitik med mindst et år. Kommissionen og lovgiverne kan bruge den ekstra tid til at adressere de forhold, vi har fremhævet i denne udtalelse og andre steder — navnlig hvad angår de klima- og miljømæssige udfordringer, der er beskrevet i den grønne pagt — samt til at sikre solide forvaltningssystemer for den fremtidige fælles landbrugspolitik og forbedre performancemålingen.

Vedtaget af Afdeling I, der ledes af Nikolaos Milionis, medlem af Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 26. februar 2020. På Revisionsrettens vegne Klaus-Heiner LEHNE Formand

(1) COM(2019) 581 final: Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om overgangsbestemmelser vedrørende støtte ydet via Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) i 2021 og om ændring af forordning (EU) nr. 228/2013, (EU) nr. 229/2013 og (EU) nr. 1308/2013 for så vidt angår midler og deres fordeling i 2021 og om ændring af forordning (EU) nr. 1305/2013, (EU) nr. 1306/2013 og (EU) nr. 1307/2013 for så vidt angår midler og deres anvendelse i 2021.

(2) EUT L 27 af 31.1.2020, s. 1.

(3) COM(2018) 392: Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om regler for støtte til strategiske planer, der udarbejdes af medlemsstaterne under den fælles landbrugspolitik og finansieres gennem Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013.

(4) COM(2018) 393: Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1306/2013.

(5) COM(2018) 394: Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1308/2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter, (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer, (EU) nr. 251/2014 om definition, beskrivelse, præsentation, mærkning og beskyttelse af geografiske betegnelser for aromatiserede vinprodukter, (EU) nr. 228/2013 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i Unionens fjernområder og (EU) nr. 229/2013 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav.

(6) Udtalelse nr. 7/2018 om Kommissionens forslag til forordninger om den fælles landbrugspolitik for perioden efter 2020. (EUT C 41 af 1.2.2019, s. 1).

(7) Brev ref. A/114858 (D 202 11227.11.2019) fra vicegeneralsekretæren for Europa-Parlamentet.

(8) COM(2018) 392 final — 2018/0216 (COD); COM(2018) 393 final — 2018/0217 (COD); COM(2018) 394 final/2. https://ec.europa.eu/commission/publications/natural-resources-and-environment.

(9) Udtalelse nr. 7/2018 om Kommissionens forslag til forordninger om den fælles landbrugspolitik for perioden efter 2020.

(10) Forordning (EU) 2020/127.

(11) COM(2018) 392 final — 2018/0216 (COD); COM(2018) 393 final — 2018/0217 (COD); COM(2018) 394 final/2.

(12) COM(2018) 322, COM(2018) 375.

(13) Dette gælder artikel 1, 4 og 6-8 i den foreslåede overgangsforordning.

(14) Udtalelse nr. 7/2018 om Kommissionens forslag til forordninger om den fælles landbrugspolitik for perioden efter 2020, punkt 24.

(15) Forordning (EU) 2020/127.

(16) Artikel 1, stk. 1, fjerde afsnit: »En sådan ændring skal have til formål at opretholde som minimum det samme samlede niveau for ELFUL-udgifterne for de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 59, stk. 6, i [forordning 1305/2013]«.

(17) Jf. Revisionsrettens særberetning nr. 31/2016: »Mindst én ud af fem euro fra EU-budgettet skal bruges på klimaindsatsen: Der er sat ambitiøse tiltag i værk, men der er en alvorlig risiko for, at målet ikke kan nås«, anbefaling 1, 2 og 6.

(18) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 af 17. december 2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 487).

(19) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014 af 17. juli 2014 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 227 af 31.7.2014, s. 18).

(20) Artikel 11, stk. 1, litra a), nr. iii), i forordning (EU) nr. 1305/2013.

(21) Særberetning nr. 16/2017: »Udvikling af landdistrikterne: behov for mindre kompleksitet og større fokus på resultater«, anbefaling 6, og særberetning nr. 36/2016: »En vurdering af ordningen for afslutning af samhørighedsprogrammerne og programmerne for udvikling af landdistrikter 2007-2013«, anbefaling 4.

(22) COM(2018) 322, COM(2018) 375.

(23) Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2018 (EUT C 340 af 8.10.2019, s. 1).

(24) Udtalelse nr. 7/2018, punkt 70 og bilag I.

(25) Konsekvensvurderingen, SWD(2018) 301 final, del 3, s. 131.

(26) Udtalelse nr. 7/2018, punkt 63.

(27) Artikel 14, stk. 2, tredje afsnit, i forslaget til horisontal forordning (COM(2018) 393 final): »Uanset finansforordningens artikel 12, stk. 2, litra d), fremføres desuden det samlede uudnyttede beløb i landbrugsreserven, som er til rådighed ved udgangen af 2020, til 2021, uden at beløbet tilbageføres til de budgetposter, som dækker de aktioner, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra c), og det stilles til rådighed til finansiering af landbrugsreserven.«