KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Bruxelles, den 19.12.2002
KOM(2002) 723 endelig
BERETNING FRA KOMMISSIONEN
om foranstaltninger til gennemførelse af EF -traktatens artikel 299, stk. 2: regionerne i
den yderste periferi
  
21. INDLEDNING
Siden vedtagelsen af Kommissionens rappor t af 14. marts 2000 om foranstaltninger
til gennemførelse af artikel 299, stk. 2: regi onerne i Den Europæiske Unions yderste
periferi1 har Kommissionen hvert halve år fore lagt Det Europæiske Råd en rapport
(status og udsigter) om de foranstaltni nger, der skal træffes for at afbøde disse
regioners alvorlige og vedvarende ha ndicap og bidrage til deres økonomiske og
sociale udvikling. Disse foranstaltninger er fortsat nødvendige, da regionerne i den
yderste periferi endnu har et betydeligt udviklingsefterslæb, selv om dette dog er
blevet mindre takket være de gennemførte foranstaltninger.
I afsnit 58 i konklusionerne fra Det Europæ iske Råds møde den 21. og 22. juni 2002
i Sevilla opfordres Rådet og Kommissionen til at uddybe gennemførelsen af artikel299, stk. 2, og vedtage passende foranstaltn inger, der tager hensyn til regionernes
særlige behov, herunder især på transportomr ådet og i forbindelse med reformen af
regionalpolitikken. Ved samme lejlighed opfordrede Det Europæiske RådKommissionen til at fremlægge en ny ra pport, som bygger på en samlet og
sammenhængende tilgang til den særlige s ituation, som regionerne i den yderste
periferi befinder sig i, og foreslå måde r, hvorpå denne situ ation kan afhjælpes.
I andet halvår 2002 har Kommissionen fortsa t det arbejde, den iværksatte efter
fremlæggelsen af rapporten fra mart s 2000. Kommissionen har noteret sig
konklusionerne fra Det Europæiske Råds  møde i juni 2002 og har truffet
forberedelser til udarbejdelsen af den vented e samlede rapport, der eventuelt vil blive
ledsaget af forslag. Kommissionen har bl.a . videreført partnerskabsforbindelserne
med regionerne i den yderste periferi og truffet foranstaltninger til at sikre, at deninterne koordinering af Kommi ssionens initiativer fortsætter.
Denne rapport er dog ikke den overordne de rapport, der som foreslået af Det
Europæiske Råd i Sevilla skal følge op på rapporten fra marts 2000, men derimod
den halvårlige rapport, hvori der gøres status over de forskellige EF-politiske
foranstaltninger, der er vedtaget i a ndet halvår 2002. Den rapport, Det Europæiske
Råd anmodede om i Sevilla, kan nemlig først udarbejdes, når resultaterne afsamrådene og udvekslingerne med regionerne i den yderste periferi foreligger, og nårde pågældende medlemsstater som be budet har forelagt Kommissionen deres
memoranda i første halvår 2003. Endvidere må den samlede  strategi, Det Europæiske
Råd efterlyste i Sev illa, nødvendigvis bygge på de hovedlin jer, der vil blive fastlagt i
2003 med hensyn til artikel 299, stk. 2’s ins titutionelle fremtid og med hensyn til den
regionalpolitik, der skal føres fra 2006.
Dette er baggrunden for, at denne rapport koncentrerer sig om de vigtigste aspekter
af den udvikling, regionerne i den yderste periferi har genne mlevet i andet halvår
2002, mens den samlede rapport, som vil følge de re tningslinjer, Det Europæiske
Råd foreslog i Sevilla, vil fo religge i slutningen af 2003.
                                                
1KOM(2000) 147 endelig udg.
3Det skal desuden erindres, at Fællesskabet tager hensyn til de problemer, der søges
løst ved EF-traktatens artikel 299, stk. 2, i de politikker, der vedt ages med hjemmel i
andre artikler i traktaten, hvilket vil fremgå  af denne rapport. Da rapporten ikke har
til formål at fastlægge retsgrundlaget for de  EF-retsakter, der vedtages i fremtiden,
skal nedenstående redegørelse ikke opfa ttes som en foregribelse af valget af
retsgrundlag for de i redegørelsen omha ndlede retsakter, der skal vedtages.
2. TRADITIONELLE PRODUKTER
2.1. På landbrugsområdet skal nævnes Kommissionens nylige meddelelse om
midtvejsrevisionen af den fælles landbrugspolitik (“mid term review – MTR”2).
Landbrugsreformen har til formål dels at løse de problemer, der er opstået i deseneste år, dels at afslu tte den reformproces, der blev startet i 1992 og fortsatte
med Agenda 2000. Reformen tager sigte på at konsoliderelanddistriktudviklingen som anden søjle i den fælles landbrugspolitik, hvor defælles markedsordninger repræsenterer den første søjle.
Regionerne i den yderste periferi er i tv ivl om, hvorledes denne  reform vil berøre
dem. Kommissionen understreger dog, at den såvel i forbindelse med MTR som
generelt under iværksættelsen af den fælle s landbrugspolitik vil følge retningslinjer,
der tager hensyn til den særlige situation, di sse regioner står i. Foranstaltningerne til
gennemførelse af reformen forventes fastlagt i første halvår 2003.
Med hensyn til foranstaltni ngerne vedrørende de trad itionelle produkter erindrer
Kommissionen om, at Rådet i 2001 vedtog  forordninger vedrørende POSEI-
programmernes landbrug sforanstaltninger
3. Forordningerne bekræftede
reformprocessen med henblik på at stø tte landbruget i regionerne i den yderste
periferi. Kommissionen har iværks at disse reformer i 2001 og 2002.
Reformerne og deres konsekvenser fo r de fælles markedsordninger for
landbrugsprodukter i regionerne i den yderste periferi har særlig betydning på tre
områder, nemlig ris, sukker og bananer.
Med hensyn til ris agter Kommissionen som led i MTR at forelægge Rådet forslag til
nye foranstaltninger.
Hvad angår sukker finder Rådets nye forordning fra 2001 samt de særlige
foranstaltninger, der er i ndført ved POSEI-forordninger ne, anvendelse, og de ved
disse forordninger videreførte produktions- og  prisgarantier, der er forlænget indtil
2006, støtter ligeledes produktionen af sukkerro er og –rør i regionerne i den yderste
periferi. Kommissionen vil i 2003 forelægge Rådet en rapport om eventuelle nye
retningslinjer, der skal gælde på dette område efter 2006.
                                                
2Kommissionens meddelelse af 28.7.2002 (KOM(2002) 394 endelig udg.).
3Rådets forordning (EF) nr. 1452/2001 POSEIDOM, nr. 1453/2001 POSEIMA, nr. 1454/2001 POSEICAN
af 28.6.2001, EFT L 198 af 21.7.2001, s. 11, 26 og 57, samt Rådets forordning (EF) nr.1455/2001 af28.6.2001, EFT L 198 af 21.7.2001, s. 54, og Rådets forordning (EF) nr. 1447/2001 af 28.6.2001,
EFT L 198 af 21.7.2001.
4De spørgsmål, der er opstået på bananom rådet, vedrører Fælle sskabets bananimport
fra tredjelande, den fælles markedsordning og ordningen med udligningsstøtte til
producenter.
Hvad angår importen fra tredjelande blev  der i 2001 indgået en aftale med USA og
Ecuador, som stabiliserer samhandelen, gør det muligt at opretholde ordningen medudligningsstøtte og indeholder bestemmelser om overgang til en toldordning fra ogmed 2006. Beslutningen om aftalens ikrafttr ædelse er indeholdt i Rådets forordning
(EF) nr. 2587/2001 af 19. december 2001
4 om ændring af forordning (EØF) nr.
404/93 om den fælles markedsordning for ba naner. Ifølge artikel 32 i forordning
(EØF) nr. 404/935 om den fælles markedsordning  for bananer skal Kommissionen
inden den 31. december 2004 forelægge Europa -Parlamentet og Rådet en rapport om,
hvordan den fælles markedsordning for ba naner fungerer, eventuelt ledsaget af
passende forslag. Kommissionen vil tillige i god tid forelægge Rådet de nødvendige
forslag med henblik på fastlæggelsen af de n told, der skal gælde, når den fase, der
udelukkende vedrører told, indl edes senest den 1. januar 2006.
Udligningsstøtten til Fællesskabets bananproducenter vil fortsat give EF-
producenterne en indkomstgaranti. Ordningen med udligningsstøtte er effektiv ogsikrer producenterne en produktionsindtægt, dog kun for produktionen op til etbestemt niveau. For at afhjælpe problem erne i forbindelse med den senere tids
prisfald for bananer og støtte de EF-p roducenter, der rammes heraf, økonomisk, har
Kommissionen i november 2002 foreslået forv altningskomitéen en forhøjelse af
forskudsbetalingerne til bananproducenterne. Fo rslaget er blevet godt modtaget, men
for så vidt angår de supplerende be talinger kan der først tages stilling til
producenternes anmodning i 2003.
Med hensyn til de strukt urpolitiske undtagelser på landbrugsområdet har de
forordninger, der blev vedtaget i j uni 2001, ført til krav fra de pågældende
medlemsstater, som har bevirket, at Ko mmissionen har ændret programmeringerne.
For de selvstyrende portugisiske regioner Azorerne og Madeira indebærer ændringen
bl.a. en forhøjelse af stø tteniveauet for visse typer fo ranstaltninger (højst 75% for
investeringer i landbrugsbedrifter og invest eringer i virksomheder, der forarbejder og
afsætter landbrugsprodukter), en forhøjelse af støttebeløbene (for foranstaltningen til
beskyttelse af søerne på Azorerne) samt en  smidiggørelse af betingelserne for at opnå
skovbrugsstøtte (spørgsmålet om de offentlig e organers støttebe rettigelse). Endvidere
er EF-støttesatsen blevet hævet fra 35% til 50% af de samlede støtteberettigedeomkostninger for investeringer i SMV’er og fra 75% til 85% forlandbrugsmiljøforanstaltninger. Hvad angår De Kanariske Øer har ændringen afprogrammeringen medført en forhøjelse  af støtteniveauet (højst 75%) for
foranstaltninger vedrørende investeringer i SMV’er, de r forarbejder og afsætter
lokale landbrugsprodukter.
                                                
4Forordning (EF) nr. 2587/2001 af 19.12.2001, EFT L 345 af 29.12.2001, s.13.
5Forordning (EØF) nr.404/93 af 13.2.1993, EFT L 47 af 25.2.1993, s.1.
52.2. På fiskeriområdet har andet halvår 2002 været præget af arbejdet med
reformen af fiskeripolitikken6. Det er meningen, at denne reform skal føre til en
politik, der såvel miljømæssigt so m økonomisk og socialt kan sikre en
bæredygtig udvikling af fiskerisektoren, og som bygger på foranstaltninger, dersikrer et ansvarligt fiskeri, økonomisk levedygtighed og konkurrenceevne samten rimelig levestandard for de fiskeriafhængige befolkningsgrupper.Kommissionen har ved sin meddelelse af 28. maj 2002 fremlagt ethandlingsprogram, hvori den ud over at fremhæve nødvendigheden af at sikrebevarelsen af ressourcerne og anvende principperne for god regeringsførelsebl.a. foreslår en ny ramme for bevarelse og forvaltning af ressourcerne, enstyrkelse af de tekniske beva relsesforanstaltninger, en ny fiskerflådepolitik, nye
lovgivningsforanstaltninger vedrørende ko ntrollen med fiskeriaktiviteterne, nye
strategier for akvakultur og fjernfiskeri samt initiativer til fremme af densociale dialog.
I forberedelserne til reformen af den fælles fiskeripolitik er der altid taget hensyn til
de ultraperifere regioners særlige karakter, især fordi fiskeriet har så stor betydningfor disse regioner. Grønbogen om den fælles fiskeripolitiks fremtid
7 indeholder
forslag vedrørende de foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af ressourcerne,der skal træffes (eventuel modulering af  foranstaltningerne under hensyntagen til de
særlige forhold i de enkelte regioner og de ressourcemæssige variationer fra region
til region) og vedrørende den fælles politiks sociale og økonomiske dimension, der
skal styrkes for at støtte disse regioner (forpligtelse til at fremlægge forslag og i givetfald vedtage nye foranstaltninger). Disse holdninger kom klart til udtryk i detdokument, Kommissionen forelagde De t Europæiske Rå d i Sevilla om
gennemførelsen af EF-traktatens artikel 299, stk. 2.
De grundige drøftelser mellem Kommissionen og repr æsentanterne for disse
regioners fiskerisektor om de særlige forhold i regionerne gør det muligt under
reformen af den fælles fiskeripolitik og i overensstemmelse med Kommissionensforpligtelser på dette område at tage hensyn til regionernes særlige situation.
Kommissionen har fortsat gennemgangen af den nationale støtte til fiskerisektoren på
baggrund af retningslinjerne fra 2001
8, som indeholder en udtrykkelig henvisning til
regionerne i den yderste periferi.
Hvad angår den ordning for godtgørelse af de meromkostninger ved afsætning af
visse fiskerivarer fra Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer og de franske oversøiske
departementer Guyana og Réunion, der er en følge af disse områders beliggenhed i
Fællesskabets yderste periferi, som var blevet forlænget indtil den 31. december
20029, har Kommissionen færdiggjort evalue ringsrapporten og udarbejdet et
passende forslag til den ordning, der skal gælde fra 1. januar 2003.
                                                
6Meddelelse fra Kommissionen om reformen af den fælles fiskeripolitik af 28.5.2002
(KOM(2002) 181 endelig udg.).
7KOM(2001) 135 endelig udg. af 20.3.2001.
8EFT C 19 af 20.1.2001, s.7.
9Rådets forordning (EF) nr. 579/2002 - EFT L 89 af 5.4.2002, s. 1.
6Med hensyn til de struktur politiske undtagelser henledes opmærksomheden på, at
Rådets forordning (EF) nr. 2792/99 om de  nærmere regler og betingelser for
Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet er blevet ændret10, idet
maksimumssatserne for støtte fra Det Finansielle Instrument til Udvikling afFiskeriet er blevet justeret for at tage hensyn til de særlige problemer i regionerne iden yderste periferi. På denne baggrund har medlemsstaterne i andet halvår 2002
foretaget ændringer i programtillæggene for disse regioner.
3. I
NSTRUMENTERNE TIL STØTTE FOR DEN ØKONOMISKE UDVIKLING
De socioøkonomiske parametre i den ande n rapport om den økonomiske og sociale
samhørighed og den årlige tilpasning af disse data viser, at de forskellige regioner iden yderste periferi udvikl er sig vidt forskelligt.
I perioden 1995-1999 udviklede BNP pr. indb ygger sig således i forhold til EF-
gennemsnittet (EUR=15): De Kanariske Øer fra 75% til 79%, Guadeloupe uændret
56%, Martinique fra 63% til 65%, Guyana fra 59% til 52%, Réunion fra 53% til48%, Azorerne fra 50% til 53% og Madeira fra 63% til 71%.
Dette viser, at det er lykkedes for De Kanariske Øer og Madeira at indsnævre
forskellen mellem deres økono mier og økonomien i resten af EU. Dette gælder
imidlertid ikke for andre regioner, hvis BNP ikke har ændret sig eller endog er faldet(f.eks. Guyana og Réunion).
Hvad angår BNP pr. indbygger vil forske llene mellem regionerne i den yderste
periferi ikke blive mindre efter udvidels en til 27 medlemsstater . Dette resultat er
baseret på en statisk analyse/fremskrivni ng af de seneste disponible statistiske
oplysninger om BNP pr. indbygger for 1997-1998-1999.
Også hvad angår beskæftigelsesudviklin gen er situationen meget forskellig.
Situationen er stadig meget dårlig fo r Réunion, Guyana og Guadeloupe. I 2001 var
arbejdsløsheden for Réunion 33,3% (bef olkning: 713 000 indbyggere), Guyana
20,5% (befolkning: 158 000 indbyggere), Guadeloupe 29% (befolkning:426 000 indbyggere) og Martinique 26,3% (befolkning: 383 000 indbyggere).
Situationen er fortsat vans kelig på De Kanariske Øer (arbejdsløshed på 13,1%,
befolkning på 1 658 000 indbyggere).
Situationen er til gengæld gunstig på Azor erne (arbejdsløshed på 2,2%, befolkning
på 234 000 indbyggere) og Madeira (arbejdsløshed på 2,8%, befolkning på240 000 indbyggere).
Disse forskelle i arbejdsl øshedstallene vil fortsætte  også efter en udvidelse.
                                                
10Rådets forordning (EF) nr. 1451/2001 af 28.6.2001 - EFT L 198 af 21.7.2001, s.9.
73.1. Regionalpolitikkens bidrag til den soci ale og økonomiske udvikling i regionerne
i den yderste periferi er meget væsentlig. For det første modtager disse regionerEF-støtte som mål 1-regioner og som højt prioriterede områder isamhørighedspolitisk sammenhæng. Hertil kommer, at Kommissionen læggermeget stor vægt på at anerkende regionernes særlige handicap. Dette bekræftesaf, at der i Rådets forordning (EF) 2012/2002  af 11. november 2002 omoprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond
11 er indføjet et kvalitativt
kriterium. Efter forslag fra Kommissionen er der nemlig i artikel 2, somfastlægger, hvad der skal forstås ved naturkatastrofer, ud over de kvantitative
kriterier baseret på skadens omfang målt i absolutte tal eller i procent af BNIindført et kvalitativt kriterium. Dette kvalitative kriterium er baseret på, hvor
stor en del af befolkningen i regionen der er berørt af naturkatastrofen, og ihvor høj grad regionens økonomiske stabilitet bringes i fare. Kriteriet har storbetydning for regionerne i den yderste periferi, hvor skaderne som følge afnaturkatastrofer muligvis ikke  opfylder de kvantitative kriterier i denne artikel.
Dette er også årsagen til, at det i artike l 2 udtrykkeligt bestemmes, at midlerne
fra fonden fortrinsvis skal ydes til afsides beliggende eller isolerede regioner,som øsamfund og regioner i den yderste periferi, jf. traktatens artikel 299,stk. 2.
I en undersøgelse af den sociale og økono miske situation for øregioner og især
regionerne i den yderste periferi, som er gennemført på Kommissionens initiativ,fremhæves også den særlige situation, disse regioner befinder sig i. Faktisk er et helt
kapitel i undersøgelsen helli get regionerne i den yderste periferi. Kommissionen
gennemgår for tiden resultaterne af denn e undersøgelse, som eventuelt vil blive
suppleret af nye undersøgelser, der skal danne grundlag for den rapport, der skal
udarbejdes om den samlede strategi for regionerne i den yderste periferi i 2003.
Kommissionen vil i sine overvejelser om den fremtidige regionalpolitik tage hensyn
til disse analyser og undersøgelser. Den økonomiske og sociale samhørighedspolitiksmidler og indsatsområder er fastlagt i ndtil 2006, men den nært forestående udvidelse
vil medføre dybtgående ændringer af denne politik.
Kommissionen har derfor indledt meget bred e drøftelser med regionale og lokale
repræsentanter samt repræsentanter for organisationer om den fremtidigesamhørighedspolitik, og disse drøftelser vil fortsætte, ligesom der vil blive fremsatforslag. Der skal bl.a. fremsættes forslag til objektive og retfærdige løsninger, dersærlig tager hensyn til de specifikke handicap, der gør sig gældende i regionerne iden yderste periferi.
3.2. På statsstøtteområdet erindrer Kommissi onen om, at begreb et “beliggenhed i
den yderste periferi” blev indført i 2000 ved ændringen af ret ningslinjerne for
statsstøtte med regionalt sigte
12.
Ved denne ændring henvises der udtrykkeligt til EF-traktatens artikel 299, stk. 2. Der
gives mulighed for at godkende driftsstøtte i de regioner i den yderste periferi, der er
omfattet af undtagelsen i trak tatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c). Reglerne for,
hvornår denne støtte er forenelig med Fælle sskabet, er gunstigere end de regler, der
                                                
11Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11.11.2002, EFT L 311 af 14.11.2002, s .3.
12EFT C 258 af 9.9.2000, s. 5.
8gælder for regioner, der ikke har status som regioner i den yderste periferi eller
regioner med svag befolkningstæthed, og  giver bl.a. mulighed for at godkende
driftsstøtte, der ikke er både de gressiv og tidsmæssigt begrænset.
De fleste af de anmeldte støtteordninger fo r regionerne i den yderste periferi er blevet
godkendt af Kommissionen efter en forel øbig gennemgang, der er afsluttet med
vedtagelsen af en beslutning om ikke at  rejse indsigelser og ikke indlede den
formelle undersøgelsesprocedure.
Kommissionen har noteret sig den resolution om statsstøtte, der blev vedtaget i La
Palma i oktober 2002 af formændene for regionerne i den yderste periferi, og
formændenes opfordring til Kommissionen om at fortsætte overvejelserne omtilpasning af reglerne til de særlige forhold i disse regioner.
3.3. På skatteområdet har Kommissionen fremlagt flere forslag til foranstaltninger,
der er blevet vedtaget af Rådet i 2002. Således vedtog Råde t den 20. juni 2002
en beslutning om indt il den 31. december 2011 at bemyndige de spanske
myndigheder til at indrømme fuldstændig fritagelse for eller reduktion af enafgift med betegnelsen “Arbitro so bre las importaciones y entregas de
mercancías en las Islas Canarias (AIEM)” for produkter opført på enudtømmende liste over lokalt fremstillede produkter, der er indeholdt i bilagettil beslutningen. Den fuldstændige fritagelse eller reduktionen må ikke overstigehenholdsvis 5%, 15% eller 25%, afhængig af produkterne
13. Ved denne
beslutning er der taget hensyn til de særlige handicap, som hæmmerindustriproduktionen i regionerne i den yderste periferi, og til nødvendighedenaf at støtte de vareproducerende sektorer for at sikre diversificeringen aføkonomien.
Hvad angår de franske oversøiske de partementer modtog Kommissionen i marts
2002 en anmodning fra de franske myndigheder  om videreførelse i en periode på ti år
fra 1. januar 2003 af særtoldordni ngen, der udløber den 31. december 2002.
Kommissionen er for tiden ved at gennemg å anmodningen sammen med de franske
myndigheder. Kommissionen har anmodet om en række oplysninger til brug forbehandlingen af anmodni ngen. Samtlige oplysninger, der er nødvendige for at
fastlægge den fremtidige ordning, forventes fremlagt af de franske myndigheder iførste kvartal 2003, og Kommissionen vil på dette grundlag i løbet af 2003 udarbejde
et forslag til en varig EF-regulering af særtoldordningen.
Men for at sikre kontinuiteten med de n nuværende ordning vedtog Kommissionen
den 28. august 2002 et forslag til Rådets besl utning om forlængelse med et år indtil
den 31. december 2003 af Kommissionens  beslutning af 22. december 1989
14.
Forslaget forventes vedtaget af Rådet inden den 31. december 2002.
Rådet har i 2002 vedtaget to beslutning er om punktafgifter, nemlig dels Rådets
beslutning 2002/167/EF af 18. februar 2002 om bemyndigelse af Portugal til at
anvende en reduceret punktafgiftssats i de n selvstyrende region Madeira på rom og
likører, som fremstilles og forbruges der, samt i den selvstyrende region Azorerne pålikører og brændevin, som fremstilles og forbruges der
15, dels Rådets beslutning
                                                
13Rådets beslutning 2002/546/EF af 20.6.2002, EFT L 179 af 9.7. 2002, s. 22.
14KOM(2002) 473 endelig udg.
15Rådets beslutning 2002/167/EF af 18.2.2002, EFT L 55 af 26.2.2002, s. 36.
92002/166/EF af 18. februar 2002 om bemyndigelse af Frankrig til at forlænge
gyldighedsperioden for anvendelsen af en reduceret punktafgiftssa ts på “traditionel”
rom fremstillet i dets oversøiske departementer16.
3.4. På toldområdet kan de foranstaltninger, der er truffet til fordel for regionerne i
den yderste periferi, opdeles i to hovedgrupper, nemlig dels foranstaltninger,der skal fremme udviklingen af afgiftsfrie zoner i regionerne i den ydersteperiferi, dels foranstaltninger, der muli ggør toldfri import af visse produkter.
Disse foranstaltninger har hjemme l i traktatens artikel 299, stk. 2.
Hvad angår de afgiftsfrie zoner er Madeiras frizone for tiden den eneste, der er
omfattet af særforanstaltninge r. Disse indebærer bl.a. en  midlertidig ophævelse indtil
slutningen af 2008 af FTT-satserne for vi sse varer til udstyr af frizonen. Endvidere er
der indtil den 31. december 2005 indført en gunstig toldbehandling og endog
mulighed for en fuldstændig ophævelse af FTT-satserne ved indførslen af visse
industriprodukter, der skal forarbejdes i frizonen. De færdige produkter kan toldfrit
indsættes i fri omsætning og sendes til andre dele af Fællesskabets toldområde, udenat det er påbudt at geneks portere dem til tredjelande.
Med hensyn til toldfri import af varer ha r Rådet ved forordning nr. 704/2002 indtil
den 31. december 2011 givet tilla delse til midlertidig suspen sion af FTT-satserne ved
indførsel af visse industrivarer (inv esteringsgoder og råvarer til brug for
vedligeholdelse og forarbejdning) og visse fiskerivarer til De Kanariske Øer
17. Disse
foranstaltninger skal bl.a . fremme opretholdelsen og  udviklingen af de lokale
industri- og handelsaktiv iteter samtidig med, at told suspensionen for varer til
endelige forbrugere gradvis afvikles. Disse toldforanstaltninger til fordel forindustrivarer ledsages af toldfritage lser baseret på toldkontingenter for
fiskeriprodukter, der skal forbruges lokalt, og supplerer fritagelserne pålandbrugsområdet.
Ud over ovennævnte foranstaltninger er Kommissionen rede til at behandle enhver
anden anmodning om toldforanstaltninger til fordel for regionerne i den yderste
periferi, navnlig foranstaltninger, der tager sigte på at kompensere for virkningerne af
handelspolitikken over for tredjelande, bl.a. de lande, der grænser op til regionerne iden yderste periferi, dog således at begr ænsningerne i traktatens artikel 299, stk. 2,
respekteres.
                                                
16Rådets beslutning 2002/166/EF af 18.2.2002, EFT L 55 af 26.2.2002, s. 33.
17Rådets forordning (EF) nr. 704/2002 af 25.3.2002, EFT L 111 af 26.4.2002, s. 1.
104. DE STRATEGISKE OMRÅDER
4.1. Flere SMV- og turistprojekter, der indgår i strukturfondsprogrammeringen for
perioden 2000-2006, er i gang. På baggrund af de problemer, turistsektoren i
visse regioner i den yderste periferi har oplevet i den senere tid, erKommissionen imidlertid af den opfattelse, at der ud over
transportforanstaltningerne er mindst to andre typer foranstaltninger, der skalevalueres og behandles grundigt. Det drejer sig dels om de foranstaltninger, der
skal lette SMV’ernes adgang til finansiering og kredit, dels den øgede støtte tilerhvervsuddannelsesprogrammerne for disse sektorer.
4.2. På transportområdet skal nævnes ændr ingerne af Fællesskabets retningslinjer
for udviklingen af det transeuropæisk e transportnet. Si den vedtagelsen af
beslutning nr. 1346/2001/EF
18 om ændring af de retningslinjer, der var blevet
vedtaget i 1996, er havnene i regionerne i de n yderste periferi blevet anerkendt
som værende af fælles interesse og integreret i det transeuropæiske net. Hervedbliver havnene automatisk berettiget t il at modtage finansiering over TEN-
budgettet og støtte fra Samhørighedsfonden. Endvidere fremsendteKommissionen den 6. november 2001 et forslag til Europa-Parlamentets og
Rådets beslutning om æ ndring af beslutning nr. 1692/96/EF om Fællesskabets
retningslinjer for udvikling af det transe uropæiske transportn et. Forslaget, der
for tiden behandles i Parlamentet og Rådet, medtager blandt de prioriteredeindsatsområder udviklingen af infrastrukturer, der gør det muligt at forbinderegionerne i den yderste periferi med de centrale regioner i EU.
Endvidere har Kommissionen den 5. februar 2002 forelagt Rådet og Parlamentet et
forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om EF-tilskud til forbedring af
godstransportsystemets miljøpræstationer, det såkaldte Marco Polo-program.Parlamentet og Rådet behandler for tiden Kommissionens forslag, hvorefter
regionerne i den yderste periferi kan delta ge i de tre typer projekter, programmet
omfatter: “trafikoverflytning sprojekter”, katalysatorprojekter (f.eks. sejlende
motorveje) samt fælles læringsprojekter (f.eks. forbedring af procedurerne i
havnene).
Generelt opfatter Kommissionen transport som et strategisk led i udviklingen af
regionerne i den yderste periferi, hvilket  også fremhæves i konklusionerne fra Det
Europæiske Råds møde i Sevilla og i den erklæring, der blev vedtaget af formændenefor regionerne i den yderste periferi i La Palma den 15. oktober 2002. Derfor viltransportspørgsmålene bliv e indgående behandlet i de n rapport om fremtiden for
regionerne i den yderste periferi, som Kommissionen ifølge konklusionerne fra Det
Europæiske Råds møde i Sevilla skal fremlægge i sl utningen af 2003. Med henblik
herpå vil der i overensstemmelse med konkl usionerne fra Kommissionens møde med
overvågningsudvalget for regionerne i de n yderste periferi, der blev afholdt i
Bruxelles den 2. oktober 2002, blive opre ttet en transportarbejdsgruppe under
Kommissionens tværtjenstlige gruppe. Ar bejdsgruppen skal bl.a. behandle
statsstøttespørgsmål og transportsektorers forsyningspligtydelser (især spørgsmåleneom tilpasningen af de eksisterende EF-værktøjer til de særlige forhold i regionerne iden yderste periferi og om kompensa tionen for disse regioners handicap) samt
mobiliseringen af strukturfondene (især på infrastrukturområdet) for at opretholde og
                                                
18Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1346/2001/EF af 22.5.2001, EFT L 185, s.1.
11udvikle de transportmidler, der skal afhjælpe det handicap, som regionernes
beliggenhed i den yderste periferi medfører.
4.3. Hvad angår energi skal nævnes udviklin gen med hensyn til EF-retningslinjerne
for det transeuropæiske energinet. Den 6. marts 2002 forelagde Kommissionen
Parlamentet og Rådet et forslag til beslutning om ændring af beslutning nr.1254/96/EF om opstilling af et sæt retni ngslinjer for tran seuropæiske net på
energiområdet. Ved dette forslag, der er under behandling i Parlamentet ogRådet, udvides EF-retningslinjerne for TEN-energi til også at omfatte denindbyrdes forbindelse mellem randområderne og regionerne i den ydersteperiferi. Der i denne forbindelse identificeret to projekter af fælles interesse,nemlig dels udvikling af elnet i disse regioner og regionernes tilslutning hertil,dels indførelse af naturgas og anlæg af gasledningsnet i de samme regioner.
Denne integrering vil gøre projekterne berettigede til TEN-finansiering,herunder især medfinansiering af undersøgelser og andet forberedende arbejde.
Opmærksomheden skal tillige henledes på det forslag til beslutning om et flerårigt
program for tiltag på energiområde t, som Kommissionen den 10. april 2002
forelagde Parlamentet og Rådet. Der er tale om programmet “Intelligent energi iEuropa” (2003-2006). Dette forslag, som for tiden behandles af Parlamentet og
Rådet, tilskynder regionerne i den yderste periferi, der ifølge deres natur har interessei programmet (effektiv energiudnyttelse og fremme af vedvarende energikilder), til atdeltage i programmet, ligesom forslaget indeholder bestemmelser om væsentligeforanstaltninger, der kan iværksættes til fordel for disse regioner. Foranstaltningernevil blive nærmere fastlagt i Kommissionens arbejdsprogram.
Hvad angår kompensationen for de meromkostninger til energitransport, regionerne i
den yderste periferi har, finder Kommissi onen det nødvendigt at drøfte spørgsmålet
med disse regioner og de pågældende medl emsstater for sammen at afgøre, hvorledes
nationale løsninger og EF-løsninger på  dette problem be dst kan kombineres.
4.4. På miljøområdet er Kommissionen opmærksom på, at der under
midtvejsrevisionen af strukturfondsprogrammeringen skal tages hensyn til deultraperifere regioners be hov for miljøinfrastrukt urer. Endvid ere understreger
Kommissionen, at spørgsmål af væsentlig  betydning for regionerne i den yderste
periferi (f.eks. spørgsmål om klimaændringer, beskyttelse af biodiversiteten,forvaltning af kystområder, havmiljø og civilbeskyttelse) er højt prioriteret iFællesskabets sjette miljøprogram.
4.5. Udviklingen af informationssamfundet og telekommunikationen har afgørende
betydning for udviklingen af regionerne i den yderste periferi på samme mådesom udviklingen af havne og lufthavne, idet disse infrastrukturer bidrager til atmindske den geografiske af stand og gør det muligt at indføre applikationer af
stor betydning som f.eks. e-handel, e- forvaltning og telemedicin. Også andre
sektorer som f.eks. uddannelse, turisme og forskning har naturligvis fordel af
udviklingen på dette område.
Den telekommmunikationspa kke, som Kommissionen vedtog i marts 2002, skal
gennemføres af de nationale myndigheder  i løbet af 2003, også i regionerne i den
yderste periferi. Kommissionen vil et ablere de nødvendige kontakter med de
nationale myndigheder og henlede di sses opmærksomhed på, at der ved
12gennemførelsen af regelpakken skal ta ges hensyn til behovene  i regionerne i den
yderste periferi.
Endvidere afholdt Kommissionen den 11. og  12. april 2002 sammen med det spanske
formandskab en konference om inform ationssamfundet og den bæredygtige
regionale udvikling. Et af resultaterne af denne konference er en aftale med
regionerne i den yderste periferi om at iværksætte et program for indførelsen af
informationssamfundet i disse regioner. Ko mmissionen vil støtte den arbejdsgruppe,
der skal nedsættes af regionerne, i arbe jdet med at fastlægge og gennemføre en
handlingsplan på dette område.
Samtidig vil Kommissionen som led i kontrollen med priserne for
telekommunikationsydelser sørge for, at re gionerne i den yderste periferi i perioden
2003-2005 ikke bliver takstmæssigt forskels behandlet, og arbejde for en bedre
konkurrence, der kan reducere priserne.
Hvad angår programmerne for nyskabende aktioner er det positivt, at regionerne i
den yderste periferi allerede i 2001, dvs. i programmets første år, udviste stor
interesse for den nye generation af nysk abende EFRU-aktioner for perioden 2000-
2006. Programmet definerer, hvad der fors tås ved nyskabende aktioner til fremme af
den økonomiske og sociale udvikling, og stø tter en nyskabende praksis inden for de
prioriterede områder “information ssamfund”, “teknolog isk innovation” og
“bæredygtig udvikling”.
Situationen i de forskellige berørte regioner er følgende:- Réunion har valgt at målre tte sit regionale program for nyskabende aktioner mod en
opkvalificering af befolkningen og en tilpas ning af kvalifikationerne til de stillinger,
virksomhederne tilbyder inden for de nye informations- ogkommunikationsteknologier, me d henblik på at skabe fremdrift i den lokale økonomi
- De Kanariske Øer har lagt vægt på en regional strategi, der skal integrere øgruppen
i informationssamfundet (befolkning, vi rksomheder, nye erhvervsaktiviteter)
- Madeira har koncentreret sin innovationsi ndsats om fastlæggelsen af en regional
strategi samt pilotprojekter inden for FTU og bæredygtig udnyttelse af det lokalepotentiale.
Guadeloupe og Azorerne fremlagde i ma j 2002 deres programmer for nyskabende
aktioner, som for tiden evaluere s af Kommissionens tjenestegrene.
Endelig skal det med hensyn til inform ationssamfundet tilføj es, at Kommissionen
ligeledes vil sørge for, at det sjette rammeprogram for forskning og det europæiskeforskningsrum gennemføres på en måde, der gør det muligt for regionerne i den
yderste periferi at udnytte resultaterne, herunder især resultaterne på det højtprioriterede informationssa mfunds område. Med henblik herpå skal der vælges en
dynamisk og nyskabende tilgang til problemerne, som kan sikre en bæredygtigudvikling, hvilket da også blev fremhæ vet af formændene for regionerne i den
yderste periferi i deres konklusioner fra La Palma-konferencen i oktober 2002.
134.6. På forskningsområdet har Kommissionen fået gennemført en undersøgelse af
forskningspotentialet i regionerne i den yderste periferi. Undersøgelsen havdetil formål ud fra en oversigt over de eksisterende midler at identificere deforanstaltninger, der er nødvendige for, at regionerne i den yderste periferi kandeltage i det europæiske forskningsrum, og for at bryde den isolation, derpræger forskningen i disse områder.
Undersøgelsen med de til hørende anbefalinger blev  fremlagt under La Palma-
konferencen i oktober 2002. Kommissionen vil sammen med regionerne i den
yderste periferi gennemgå anbefalingerne for at sikre, at Fællesskabets,medlemsstaternes og regionernes foranstaltninger fremmer integrationen af denforskning, der finder sted i regi onerne i den yderste periferi.
4.7. Hvad angår uddannelse fremhæver Kommissionen de regionale
uddannelsesnetværks betydning for den bæredygtige udvikling.
5. D
EN INTERNATIONALE DIMENSION OG DET REGIONALE SAMARBEJDE
Under hensyntagen til den internationale dimension tilstræbes det at integrere
regionerne i den yderste periferi i dere s regionale sammenhæng . Dette forudsætter
bl.a. en korrekt bedømmelse af virkningern e af handels- og associeringsaftalerne
med de regioner og lande, der befinder sig i samme geografiske område som
regionerne i den yderste periferi. Derfor har Kommissionen iværksat en
undersøgelse, der bl.a. vil bestå i en anal yse af virkningerne for regionerne i den
yderste periferi af den nye partnerskabsaftale mellem AVS og EU samt initiativet“alt undtagen våben”. Undersøgelsen skal lig eledes tage hensyn til virkningerne af de
øvrige relevante handelsforanstaltninger og -aftaler, især handelsaftalerne medmiddelhavslandene.
Undersøgelsen skal identificere de foransta ltninger, der kan træffes for at sikre, at
regionerne i den yderste periferi udnytter mulighederne for at fremme deresøkonomiske og handelsmæssige aktivitete r og foretage de tilpasninger, som
handelsforanstaltningerne og -aftalerne kræver.
Hertil kommer, at de tre for nyligt godkendte INTERREG III B-programmer, der
særlig tager sigte på regionerne i den yderste periferi, stiller yderligere finansieringtil rådighed for disse regioner med henblik på at fremme deres harmoniskeintegration i den regionale sa mmenhæng. INTERREG-programmernes
udviklingsstrategi er baseret på en å bning over for omverdenen og regional
integration, og programmerne vil gøre det muligt at iværksætte samarbejdsaktioner
mellem regionerne i den yderste periferi samt multilaterale aktioner.
146. KOMMISSIONENS ARBEJDSPROGRAM FOR 2003 HVAD ANGÅR REGIONERNE I DEN
YDERSTE PERIFERI
6.1. Kommissionens arbejde på dette område er præget af
partnerskabsforbindelserne med regionerne i den yderste periferi, og der skalderfor tages hensyn til drøftelserne med formændene for regionerne,overvågningsgruppen samt de arbejdsgrupper, der er oprettet på specifikkeområder som f.eks. transport, statsstøtte, energi, traditionelle produkter,forskning og informationssamfund.
6.2. Kommissionen vil fortsætte sin evalueri ng af gennemførelsen af EF-traktatens
artikel 299, stk. 2, der vedrører region erne i den yderste periferi, ved at
udarbejde situationsrapporter hvert halve år og ved sideløbende medudarbejdelsen af den tredje rapport om  den økonomiske og sociale samhørighed
at udarbejde rapporten om en samlet strategi for regionerne i den ydersteperiferi. Ud over de EF-politikker, der traditionelt behandles i forbindelse medforanstaltningerne til fordel for regionerne i den yderste periferi, vilKommissionen sammen med disse regioner tage mere aktuelle emner op somf.eks. indvandring og den institutionelle placering i den fremtidige traktat afartikel 299, stk. 2.
7. K
ONKLUSIONER
I perioden 2002-2003 trænger væsentlige og va nskelige spørgsmål sig på for så vidt
angår regionerne i den yderste periferi. Endvidere er det generelt nødvendigt for at
opnå den tilstræbte bæredygtige udvikling af disse regioner at inddrage flere
forskellige fællesskabspolitikker i løsningen af problemerne. Fælles for disseforanstaltninger skal være en mulighed for korrekt at vurdere de særlige forhold i
disse regioner og finde EF-finansierede løsn inger, der er baseret på fællesskabsretten.
Kommissionen er klar over, at dette er en stor udfordring, og har allerede taget
mange initiativer på dette område, ligesom den vil arbejde videre med den samledestrategi for disse regioner.