7. kræver, med forbehold af accept fra arbejdsmarkedets parter og inden for rammerne af drłftelserne
om fremtidige traktatændringer, at begrebet arbejdstagerdeltagelse medtages i bestemmelserne om infor-mation og hłring i traktatens artikel 137, og at kun den egentlige medbestemmelse omfattes af kravet omenstemmighed;
8. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt arbejdsmarkedets
parter.
6. Syttende beretning om kontrollen med gennemfłrelsen af fællesskabsretten
(1999)
A5-0250/2001
Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens syttende beretning om kontrollen med gen-
nemfłrelsen af fællesskabsretten (1999) (KOM(2000) 92  C5-0381/2000  2000/2197(COS))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til Kommissionens syttende beretning om kontrollen med gennemfłrelsen af fællesskabs-
retten (1999) (KOM(2000) 92) (1),
 der henviser til den anden årlige undersłgelse af gennemfłrelsen og overholdelsen af miljłretten for
perioden januar 1998 til december 1999,
 der henviser til andragende 429/2000 og 555/2000, der henviser til betænkning fra Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked og udtalelser fra
Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udvalget for Andragender (A5-0250/2001),
A. der mener, at Kommissionens årsberetninger om kontrollen med gennemfłrelsen af fællesskabsretten
har to hovedfunktioner, nemlig en beskrivelse af situationen med hensyn til medlemsstaternes gen-
nemfłrelse og korrekte anvendelse af direktiverne og en redegłrelse for Kommissionens anvendelse af
dens skłnsmæssige befłjelse til at indlede en overtrædelsesprocedure,
B. der konstaterer, at der for alle gældende direktiver gennemsnitligt er givet meddelelse om gennem-
fłrelsesforanstaltninger i 94,53 % af tilfældene, men finder, at der navnlig må tages hensyn til deneffektive anvendelse af direktiverne i national ret,
C. der mener, at det er en afgłrende forudsætning for, at det indre marked kan fungere tilfredsstillende,
at fællesskabsretten anvendes konsekvent i medlemsstaterne, og at de store mangler, der i denne for-bindelse er i visse medlemsstater, er til skade for den ensartede anvendelse af gældende fællesskabsret,
D. der mener, at en af grundene til, at anvendelsen af fællesskabsretten er mangelfuld, er, at det er umu-
ligt at opnå en korrekt forståelse af den afledte fællesskabsret,
E. der mener, at udvidelsen af Fællesskabet og det stadig tættere samarbejde forudsætter en nyvurdering
af proceduren for udarbejdelse af Kommissionens årsberetninger om kontrollen med gennemfłrelsenaf fællesskabsretten og af den rolle, beretningerne spiller,
F. der henviser til, at Kommissionen i 1999 har fremsendt 1 075 åbningsskrivelser,
G. der henviser til, at antallet af klager, som Kommissionen har modtaget, er steget med 16 %, og at
antallet af andragender, som har fłrt til indledning af overtrædelsesprocedurer, er konstant stigende,hvorfor situationen for så vidt angår anvendelsen af fællesskabsretten giver anledning til bekymringermed hensyn til fremtiden for det indre marked,
(1) EFT C 30 af 30.1.2001, s. 1.C 72 E/72 DA 21.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 4. september 2001
H. der henviser til, at borgerne i EU gennem retten til at indgive andragender til Europa-Parlamentet har
mulighed for at komme i dialog med de mænd og kvinder, de har valgt, og som repræsenterer dem,fordi de på denne måde kan fremlægge sager, hvor fællesskabsretten muligvis er ukorrekt gennemfłrt,og bede de folkevalgte om at gribe ind,
I. der henviser til, at denne dialog ikke blot błr fremmes, men også styrkes, fordi den er en forudsætning
for borgernes tillid til Fællesskabets institutioner,
J. der mener, at de domme fra de nationale domstole, som Kommissionen har omtalt, vedrłrende bor-
gernes ret til erstatning for den skade, de har lidt som fłlge af medlemsstaternes manglende overhol-delse af de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til fællesskabsretten, viser, at der stadig er storemangler på dette område,
K. der mener, at domme, der afsiges af de nationale domstole, som træffer afgłrelse i sidste instans, og
hvori »acte clair«-doktrinen (det forhold, at der ikke antages at være rimelig tvivl om fortolkningen afbestemmelser i fællesskabsretten) anvendes med henblik på at nægte at forelægge præjudicielle spłrgs-mål, giver anledning til alvorlige betænkeligheder,
L. der henviser til, at antallet af domme fra EF-Domstolen, hvori det er fastslået, at medlemsstaterne har
overtrådt fællesskabsretten, og som ikke er blevet opfyldt, stadig er hłjt,
M. der mener, at den korrekte og effektive anvendelse af fællesskabsretten er et af de vigtigste kriterier for
vurderingen af Den Europæiske Unions troværdighed og styrkelsen af unionsborgerskabet,
N. der mener, at fællesskabsretten ikke blot udgłr et selvstændigt retsområde, men indgår i alle łvrige
retsområder, og forudsætter, at jurister systematisk indfłres heri,
O. der henviser til, at Den Europæiske Union bygger på retsstatsprincippet, som er fælles for medlems-
staternes retsordner, og at medlemsstaterne frem for nogen skal sikre overholdelsen af dette princip,
P. der henviser til, at der kan konstateres en lang række forskellige former for overtrædelser med særlige
kendetegn, og at baggrunden for overtrædelserne er forskellig afhængigt af, hvilken type overtrædelseder er tale om,
Q. der henviser til, at visse medlemsstater bevidst undlader at gennemfłre fællesskabslovgivningen som
foreskrevet,
R. der henviser til, at den franske statslige monopolvirksomhed i elsektoren, EDF (ElectricitØ de France),
for nylig har opkłbt 20 % af aktierne i Montedison, og at dette opkłb indgår som led i EDFs eks-
pansionspolitik, som drager fordel af Frankrigs ufuldstændige gennemfłrelse af Europa-Parlamentets
og Rådets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektri-citet (
1),
1. anmoder Kommissionen om at foretage en systematisk vurdering af årsagssammenhængene mellem
de forskellige grunde til og former for overtrædelse af fællesskabsretten og at finde frem til måder, hvorpåantallet af overtrædelser kan nedbringes;
2. anmoder Kommissionen om i årsberetningen at medtage en vurdering af de statistiske oplysninger;
3. anmoder Kommissionen om at træffe de nłdvendige foranstaltninger med henblik på at nedbringe
sagsbehandlingstiden for klager og andragender, bl.a. ved at fastsætte kortere frister for medlemsstaterne;
4. anmoder Kommissionen om at behandle forenklingen af fællesskabsretten som en prioriteret opgave,
bl.a. gennem SLIM-initiativet, og at fremlægge et fuldstændigt program for kodificering med bindendefrister;
5. anmoder om, at Rådet og Kommissionen sammen med Parlamentet definerer fremgangsmåden for
behandling af andragender og foretager en ny vurdering af de nærmere retningslinjer herfor med henblikpå at sikre en mere effektiv behandling af borgernes andragender; gentager łnsket om, at det gennem et21.3.2002 DA C 72 E/73 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 4. september 2001
(1) EFT L 27 af 30.1.1997, s. 20.
tættere samarbejde mellem Udvalget for Andragender, Rådet og Kommissionen på basis af en ny aftale
mellem institutionerne vil være muligt at gribe effektivt ind, hver gang en andrager indgiver berettigedeklager over, at fællesskabsretten ikke overholdes; erindrer Rådet om, at Parlamentet tidligere har anmodetom at være til stede på młder, hvor Rådet behandler alvorlige krænkelser af fællesskabsretten;
6. beklager, at af de 53 direktiver, der hidtil er trådt i kraft på det europæiske socialpolitiske og arbejds-
markedspolitiske område, er kun 38 allerede gennemfłrt i alle medlemsstater, og opfordrer derfor med-lemsstaterne til at fremskynde de resterende gennemfłrelsesforanstaltninger;
7. henviser til, at alle fire sager, hvor Kommissionen i den omhandlede periode så sig foranlediget til på
ny at indlede overtrædelsesprocedure mod en medlemsstat på grund af manglende overholdelse af en domafsagt af Domstolen, vedrłrer bestemmelser på det social- og arbejdsmarkedspolitiske område; henstillerindtrængende til Kommissionen at bringe traktatens artikel 228, stk. 2, i anvendelse og opfordrer Kommis-sionen til i sådanne tilfælde at true med błder med tilstrækkelig afskrækkende virkning;
8. anmoder Kommissionen om under hensyn til den nuværende anvendelse af fællesskabsretten at ind-
lede tilbundsgående overvejelser om konsekvenserne af de fremtidige udvidelser for effektiviteten i dennuværende ordning for gennemfłrelse af direktiver og kontrollen med anvendelsen heraf;
9. opfordrer Kommissionen til under hensyn til den erfaring, man har med hensyn til anvendelsen af
fællesskabsretten, og til de łgede problemer, som vil opstå på grund af udvidelsen af Unionen og det stadigtættere samarbejde, hurtigst muligt at udarbejde et program med foranstaltninger, der skal sikre en effektiv
anvendelse af fællesskabsretten, bl.a. ved udarbejdelse af en liste over al gældende fællesskabsret, og om
nłdvendigt fremsætte forslag til ændring af traktaterne;
10. opfordrer Kommissionen til nærmere at undersłge afgłrelser fra de nationale domstole, som træffer
afgłrelse i sidste instans, og som anvender »acte clair«-doktrinen;
11. opfordrer Kommissionen til særskilt at undersłge spłrgsmålet om »bevidste« overtrædelser af fælles-
skabsretten (dvs. de tilfælde, hvor medlemsstaterne blot forsłger at udskyde anvendelsen af fællesskabs-retten) og at fremsætte forslag herom;
12. gentager anmodningen til Kommissionen om at słge politiske lłsninger og navnlig om at overveje
at fremsætte forslag om ændring af de EU-retsakter, der oftest indgår i sager om overtrædelse af fælles-
skabsretten fra mere end en medlemsstats side;
13. opfordrer Kommissionen til med udgangspunkt i subsidiaritetsprincippet, således som dette er for-
muleret i traktaterne, at undersłge, om det altid er nłdvendigt at indlede overtrædelsesprocedurer i »for-modede tilfælde« af ukorrekt gennemfłrelse;
14. henviser til det uforholdsmæssigt store antal overtrædelsesprocedurer vedrłrende arbejdstagernes
frie bevægelighed (Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevæ-gelighed inden for Fællesskabet (
1)) og koordinering af deres sociale sikringsordninger (Rådets forordning
(EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og detsfamiliemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (
2)) samt til de stadig flere problemer, som grænse-
arbejderne stilles over for, og opfordrer fłlgelig Rådet til endelig at vedtage en omfattende ordning ved-rłrende den frie bevægelighed for personer samt fremskynde sit arbejde med tilpasning og forenkling af
forordning (EØF) nr. 1408/71;
15. understreger, at der stadig sker et stort antal overtrædelser på området for lige behandling af mænd
og kvinder, herunder især beskyttelse af gravide, hvor Kommissionen i lłbet af 1999 fremsatte begrundedeudtalelser over for fem medlemsstater om mangelfuld gennemfłrelse af Rådets direktiv 92/85/EØF af19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden underarbejdet for arbejdstagere som er gravide, som lige har fłdt, eller som ammer (tiende særdirektiv i henholdtil artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (
3);
(1) EFT L 257 af 19.10.1968, s. 2.
(2) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.
(3) EFT L 348 af 28.11.1992, s. 1.C 72 E/74 DA 21.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 4. september 2001
16. opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at forelægge forslag om automatiske straffe til
medlemsstater, som ikke gennemfłrer fællesskabslovgivningen som foreskrevet;
17. erindrer om, at Parlamentet tillægger det særlig betydning, at direktivet om e-handel gennemfłres
korrekt, hvilket det understregede i sin holdning ved andenbehandlingen (1); opfordrer Kommissionen og
medlemsstaterne til at modstå ethvert forsłg på at hale i land i forhold til direktivet om e-handel ellerudvande bestemmelserne, især for så vidt angår overholdelsen af princippet om oprindelseslandet og inter-netformidlernes ansvar;
18. beklager dels, at der er tale om et overordentlig hłjt antal, nemlig fem stater, der ikke har gennem-
fłrt rammedirektiv 89/391/EØF, selv om medlemsstaterne skulle sætte de nłdvendige lovgivningsmæssige,
regulerende og administrative bestemmelser i kraft for at gennemfłre direktivet senest den 31. decem-
ber 1992, og dels, at gennemfłrelsen af direktiver om tilpasning af de eksisterende retsregler vedrłrendesikkerhed og sundhed på arbejdspladsen kun sker meget langsomt; opfordrer Kommissionen til at pressemedlemsstaterne til en hurtigere gennemfłrelse af disse direktiver og til at stille mere personale til rådighedfor dette politikområde for at sikre en systematisk kontrol med gennemfłrelsesforanstaltningerne;
19. opfordrer Kommissionen til at undersłge, om de nationale parlamenter og regionale parlamenter,
som er ansvarlige for gennemfłrelse af direktiver, eventuelt undlader at drłfte årsberetningen, for deri-gennem at sikre, at der er en parlamentarisk kontrol, og til at opfordre de nationale parlamenter til atforelægge deres konklusioner for Kommissionen, Parlamentet og Rådet;
20. opfordrer Rådets formandskab til at offentliggłre en rapport om den nationale rets overens-
stemmelse med fællesskabsretten og gennemfłrelsen af sidstnævnte ret i medlemsstaterne;
21. anmoder på ny Kommissionen om i årsberetningerne at indfłje afsnit om anvendelsen af traktatens
artikel 95, stk. 4, samt om anvendelsen af internationale aftaler, som Fællesskabet har tiltrådt, og af de
retsregler, der fłlger heraf;
22. gentager anmodningen om, at Kommissionen i de kommende årlige beretninger om kontrollen med
gennemfłrelsen af fællesskabsretten behandler de andragender, som Udvalget for Andragender fremsendertil den, i et særskilt afsnit;
23. opfordrer Kommissionen til at tilskynde de nationale myndigheder til at anmode om teknisk bistand
fra Kommissionen med henblik på at sikre en korrekt gennemfłrelse af fællesskabsretten;
24. opfordrer Kommissionen til at træffe alle nłdvendige foranstaltninger for at sikre, at Rådets direktiv
94/80/EF af 19. december 1994 om fastsættelse af de nærmere regler for valgret og valgbarhed ved kom-munale valg for unionsborgere, der har bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere (
2) og Rådets
direktiv 93/109/EF af 6. december 1993 om fastsættelse af de nærmere regler for valgret og valgbarhedved valg til Europa-Parlamentet for unionsborgere, der har bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er stats-borgere (
3) anvendes fuldt ud;
25. forventer af Kommissionen, at den bliver enig med medlemsstaterne om en definition af præcise
kriterier til afgrænsning af de erhverv, der udłves som selvstændig eller lłnmodtager, og som derfor erunderlagt de respektive nationale sociale sikringsordninger, med henblik på at undgå klager, særlig frapersoner, som er beskæftiget på uddannelsesområdet;
26. opfordrer på grund af utallige klager fra studenter og uddannelsessłgende Kommissionen til at
afskaffe de mobilitetshindringer, der stadig findes på uddannelsesområdet;
27. anmoder Kommissionen om straks at skride ind, hvis de nationale myndigheder ikke anvender
fællesskabsretten korrekt;
28. opfordrer Kommissionen til at undersłge, om navnlig de lavere retsinstanser i medlemsstaterne
anvender fællesskabsretten korrekt;
(1) EFT C 41 af 7.2.2001, s. 38.
(2) EFT L 368 af 31.12.1994, s. 38.
(3) EFT L 329 af 30.12.1993, s. 34.21.3.2002 DA C 72 E/75 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 4. september 2001
29. anmoder Kommissionen om at tage ethvert skridt, som fællesskabslovgivningen åbner mulighed for,
med henblik på at sætte en stopper for krænkelserne af fællesskabsretten, herunder og ovennævnte direktiv96/92/EF, med henblik på at bekæmpe skævheder, der kan undergrave lovgivningens målsætninger, nemligoprettelse af et egentligt indre marked for elektrisk energi, etablering af et konkurrencebaseret elektricitets-marked, liberalisering af de nationale markeder samt forebyggelse af ethvert misbrug af dominerende stil-ling samt aggressiv adfærd;
30. mener, at Kommissionen må tillægge det stłrre prioritet at sikre hurtig, elektronisk udbredelse af let
tilgængelige og forståelige oplysninger om fællesskabsretten, navnlig via Internettet, til ikke-statslige organi-sationer og borgerne, særlig i fjernt beliggende regioner;
31. opfordrer Kommissionen til at fremskynde arbejdet med elektronisk konsolidering af de vigtigste
gældende retsakter og til at głre de færdige udgaver tilgængelige via Internettet;
32. anmoder Kommissionen om at udarbejde en liste over alle beretningerne om, hvorledes fællesskabs-
retten generelt og i de enkelte sektorer er blevet anvendt af de nationale myndigheder i medlemsstaterne ogi Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemslande;
33. opfordrer medlemsstaternes retshjælpsmyndigheder til at sikre, at retshjælpen ydes uden forskels-
behandling af sager, som udelukkende vedrłrer national lovgivning, og sager som implicerer fællesskabs-
lovgivning;
34. konstaterer, at for så vidt angår fri bevægelighed for personer skyldes problemerne med anvendelsen
af fællesskabsretten snarere, at medlemsstaternes myndigheder ikke anvender reglerne korrekt, end mang-lende gennemfłrelse; anmoder derfor Kommissionen om konkret at skride ind over for de berłrte med-lemsstater;
35. anmoder Kommissionen om i årsberetningen at angive, hvilke skridt den har truffet i anledning af
Parlamentets forslag vedrłrende forbedring af metoderne til at sikre en korrekt anvendelse af fællesskabs-retten, og at angive grundene til, at den eventuelt ikke har fulgt disse forslag;
36. gentager, at oplyste borgere, der er bekendt med de rettigheder, de har i henhold til fællesskabs-
retten, spiller en væsentlig rolle i den fuldstændige og korrekte anvendelse af fællesskabsretten, og hilser
fłlgelig med tilfredshed også initiativer som Europe Direct, som det giver sin fulde opbakning;
37. modsætter sig på det bestemteste den tvivl, Kommissionen har givet udtryk for med hensyn til
fremtiden for Eurojus, der er et netværk af specialiserede rådgivere på Kommissionens repræsentations-kontorer i medlemsstaterne, således som denne er kommet til udtryk i meddelelsen om nye rammer forsamarbejde om aktiviteter vedrłrende informations- og kommunikationspolitikken i Den EuropæiskeUnion (KOM(2001) 354), og opfordrer Kommissionen til at styrke Eurojus-netværket;
38. opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at indfłre en ægte gennemsigtighedspolitik  hvor
Kommissionens pressemeddelelser samt Udvalget for Andragenders meddelelser til de nationale og euro-pæiske medier om eventuelle forsinkelser, forhindringer og afvisninger i forbindelse med de nationalemyndigheders fremsendelse af oplysninger om andragender er et godt eksempel til efterfłlgelse  såledesat man opnår EU-borgernes accept af og tillid til Fællesskabets institutioner;
39. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og Domstolen samt til de
nationale regeringer og parlamenter.C 72 E/76 DA 21.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 4. september 2001