Offentliggørelse af en meddelelse om godkendelse af en standardændring af produktspecifikationen for en betegnelse i vinsektoren i henhold til artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33

(2022/C 160/13)

Denne meddelelse offentliggøres i overensstemmelse med artikel 17, stk. 5, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33 (1).

MEDDELELSE OM EN STANDARDÆNDRING AF ENHEDSDOKUMENTET

»Εύβοια« (Evia)

PGI-GR-A1559-AM01

Meddelelsesdato: 18. januar 2022

BESKRIVELSE AF OG BEGRUNDELSE FOR DEN GODKENDTE ÆNDRING

1. Forbedring af vinenes organoleptiske egenskaber

Begrundelse: Den foreslåede ændring forbedrer og udvider beskrivelsen af vinenes organoleptiske egenskaber for at give forbrugerne en mere præcis produktbeskrivelse.

Der er foretaget ændringer i afsnittene »Beskrivelse af vinen/vinene« og »Tilknytning til det geografiske område« og ved at tilføje oplysninger under overskriften »Produktoplysninger«.

2. Tilføjelse af druesorterne Viognier og hvid Moschato i et ikke nærmere defineret forhold i sortssammensætningen for hvidvin (tør, halvtør, halvsød, sød)

Begrundelse: Sorterne er meget velegnede til området, og fremstillingen af vine af disse sorter har givet vine af høj kvalitet.

Forsøgsmæssig beplantning, førhen og for nylig, med sorterne Viognier og hvid Moschato og fremstilling af vin i samarbejde med landbrugsuniversitetet i Athen har resulteret i fremragende vine og egenskaber, der kan tilskrives de særlige kendetegn ved vinmarkerne i vores område. Sorterne har tilpasset sig godt til de lokale dyrkningsforhold. Egenskaberne for hvidvine fremstillet af druesorterne Viognier, Vidiano og hvid Moschato svarer til egenskaberne for de hvidvine, der er beskrevet i den tekniske dokumentation for den geografiske betegnelse Evia, og kan endda være mere udtalte.

Sorten hvid Moschato giver en klar gulgrøn farve med gyldne farvenuancer. Duften er kompleks med aromaer af frugt og frisk grapefrugt, citron, appelsin og andre citrusfrugter, citrusblomst, rosenblade og honning. Kroppen er fyldig og frugtagtig med citronsyrlighed og lang eftersmag.

Sorten Viognier giver en klar gulgrøn farve med grønne eller gyldne farvenuancer. Duften er karakteristisk med kraftig aroma af citrusfrugter, stenfrugter og tropefrugter afrundet med citron- og appelsinblomst. Kroppen er rig, fyldig og frugtagtig med afbalanceret syrlighed og en lang, kompleks og kraftig eftersmag.

Sorterne bidrager også til fremstilling af hvidvine (tørre, halvtørre, halvsøde og søde), der følger forbrugertendenserne og er af særlig kommerciel interesse. De kan anvendes til vinfremstilling alene eller sammen med andre anbefalede grønne druesorter, der dyrkes i området (Savatiano, Assyrtiko, Roditis).

3. Tilføjelse af druesorten Viognier i sortssammensætningen for rødvin (tør, halvtør, halvsød, sød) og præcisering af forholdet

Rødvin med betegnelsen Evia BGB (tør, halvtør, halvsød, sød) fremstilles af druer af sorterne Mandilaria (Kountoura Mavri), Vradyano, Agiorgitiko, Liatiko, Karampraimis, Ritino, Cabernet Sauvignon, Syrah, Grenache rouge og Merlot uden nærmere definerede andele. Sorten Viognier kan anvendes i en andel på op til 10 % i kombination med de andre sorter.

Begrundelse: Ordlyden »i et ikke nærmere defineret forhold« er blevet tilføjet for at præcisere produktets sortssammensætning. Tilføjelsen af sorten Viognier giver vine med et lavere syreindhold og forbedrer dermed kvaliteten af Evia BGB-vinene. Når den grønne Viognier druesort dyrkes og anvendes sammen med de blå druesorter, der er godkendt til rødvin, opnår den kendetegnene ved overmodne tørrede sorte frugter med et lifligt syreindhold, en fyldig, blød krop, en solid struktur og fløjlsbløde tanniner, fordi sorten Viognier vil være overmoden på høsttidspunktet.

4. Tilføjelse af ordlyden »i et ikke nærmere defineret forhold« i sortssammensætningen for rosévin (tør, halvtør, halvsød, sød)

Begrundelse: Ordlyden »i et ikke nærmere defineret forhold« er blevet tilføjet for at præcisere produktets sortssammensætning.

5. Tilføjelse af sorten Vradyano i enhedsdokumentet

Druesorten Vradyano er blevet tilføjet i enhedsdokumentet for alle vinene. Den var blevet udeladt ved en fejl, selv om den var anført i produktspecifikationen.

6. Fjernelse af kravet om, at vindyrkningsarealerne skal være beliggende i over 10 meters højde

Nærmere bestemt:

»Det afgrænsede område for produktion af vine med den beskyttede geografiske betegnelse Evia er det område, der ligger inden for de administrative grænser for den regionale enhed (tidligere præfektur) Evia.«

Begrundelse: Øen Evias terroir er dels jordbund typisk for øer og dels påvirket af det bjergrige landskab. Vinmarkerne har traditionelt strakt sig fra havet til foden af de tre store bjerge — Dirfi, Telethrio og Ochi. Vindyrkningsarealerne tæt på havet giver vine med de samme kvalitetskarakteristika som dem, der er beliggende i en højde på over 10 meter, eller inde på øen, da havbrisen passerer igennem dem på vej ind over øen og igen retur, når den afbøjes af bjergenes naturlige barriere. Vine, der er fremstillet af druer fra vinmarker, der ligger inden for den regionale enhed Evias administrative grænser, bør have ret til at anvende den beskyttede geografiske betegnelse Evia.

Afsnittet med overskriften »Afgrænset geografisk område« er blevet ændret.

7. Ajourføring af den tekniske dokumentation for den beskyttede oprindelsesbetegnelse Evia

I forbindelse med ajourføringen af den tekniske dokumentation er der foretaget følgende ændringer i produktspecifikationen og enhedsdokumentet:

a) forbedring af beskrivelsen i afsnittet »Tilknytning til det geografiske område«

b) tilføjelse og erstatning af nationale bestemmelser om gældende krav og kontrol for BOB- og BGB-vine og

c) ændring af oplysningerne om de kompetente kontrolorganer.

Der er foretaget ændringer i afsnittene »Tilknytning til det geografiske område«, »Gældende krav« og »Kontrol — oplysninger om kontrolorganer og -organisationer«.

ENHEDSDOKUMENT

1. Betegnelse(r)

Εύβοια (Evia)

2. Type geografisk betegnelse

BGB — beskyttet geografisk betegnelse

3. Kategorier af vinavlsprodukter

1. Vine

4. Beskrivelse af vinen/vinene

—

1. Tør hvidvin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: lys citrongrøn farve.

Duft: intense aromaer af pærer, grønt æble, melon, ananas, mango, abrikos og hvid fersken.

Smag: frisk smag af citrus efterfulgt af en frugtagtig eftersmag. Når druesorterne Sauvignon Blanc, Viognier eller Malagouzia indgår, giver de en intens duft med aromaer af grapefrugt, lime, mango, passionsfrugt og citrongræs med antydninger af grønne buske og nyslået græs. Fyldig og frugtagtig smag med udtalt syrlighed og en kompleks eftersmag.

— Minimalt totalt alkoholindhold: 11,5 % vol.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,0 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): højst 9,0

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,5 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Når sukkerindholdet overstiger 4 g/l, finder de betingelser, der er fastlagt i del B i bilag III til Kommissionens delegerede forordning (ΕU) 2019/33, anvendelse. Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 11,5 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 18 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 200

2. Halvtør hvidvin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: lys gylden farve med grønne nuancer.

Duft: intense aromaer af rose, litchi, peber, mynte, ingefær, karamel og krydderier.

Smag: rig og fyldig smag med intense aromaer af blomster og krydderier. Det afbalancerede syreindhold giver en behagelig modvægt til den fyldige smag og en lang eftersmag.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,0 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): Mindst 4,5 og højst 17,5

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,5 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Når sukkerindholdet overstiger 12 g/l, finder de betingelser, der er fastlagt i del B i bilag III til Kommissionens delegerede forordning (ΕU) 2019/33, anvendelse.

— Det maksimalt tilladte svovldioxidindhold er 250 mg/l for hvidvine med et sukkerindhold, der udtrykt som summen af glukose og fruktose udgør mindst 5 g/l (i overensstemmelse med undtagelsen i del B i bilag I til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/934). Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 11,5 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 18 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 250

3. Halvtør hvidvin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: gulgrøn farve, der kan udvikle sig til en halvkraftig gylden farve ved lagring.

Duft: komplekse aromaer med noter af melon, ananas, fersken, abrikos og citrusblomst.

Smag: frugtagtig smag med samme aromatiske karakter som duften. Mellemfyldige.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,0 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): Mindst 12,5 og højst 45

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,5 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Det maksimalt tilladte svovldioxidindhold er 250 mg/l for hvidvine med et sukkerindhold, der udtrykt som summen af glukose og fruktose udgør mindst 5 g/l (i overensstemmelse med undtagelsen i del B i bilag I til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/934). Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 11,5 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 18 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 250

4. Sød hvidvin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: klar gylden farve.

Duft: komplekse og koncentrerede aromaer af rose, honning, appelsinblomst og urter med antydninger af smørkaramel. Aromaerne udvikler sig ved lagring til at omfatte rosin, søde krydderier, chokolade, karamel og hasselnød.

Smag: ret sød smag, men understøttet af et godt syreindhold, meget intense aromaer af rose, honning, fersken, karamel og smør.

Fløjlsagtig tekstur og velstruktureret lang eftersmag.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,0 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): mindst 45

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,5 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Det maksimalt tilladte svovldioxidindhold er 250 mg/l for hvidvine med et sukkerindhold, der udtrykt som summen af glukose og fruktose udgør mindst 5 g/l (i overensstemmelse med undtagelsen i del B i bilag I til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/934). Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 11,5 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 18 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 250

5. Tør rødvin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: dyb rubinrød farve, som kan blive lysere rød eller teglrød med lagring, med strejf af lilla.

Duft: aromaer med en intens, kompleks bouquet af blomme, kirsebær, surkirsebær, morbær, abrikos, krydderier og peber samt en afbalanceret fadaroma.

Smag: fyldig og krydret smag med fløjlsbløde tanniner og et godt syreindhold. Fløjlsblød struktur og velstruktureret lang eftersmag.

— Minimalt totalt alkoholindhold: 12,0 % vol.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,5 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): højst 9,0

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,0 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Når sukkerindholdet overstiger 4 g/l, finder de betingelser, der er fastlagt i del B i bilag III til Kommissionens delegerede forordning (ΕU) 2019/33, anvendelse. Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 12,0 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 20 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 150

6. Halvtør rødvin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: dyb rubinrød farve, som kan blive lysere rød eller teglrød med lagring, med strejf af lilla.

Duft: aromaer af morbær, blomme, kirsebær og jordbær.

Smag: middelkraftig, let sød med milde tanniner. Mellemlang eftersmag.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,5 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): Mindst 4,5 og højst 17,5

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,0 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Når sukkerindholdet overstiger 12 g/l, finder de betingelser, der er fastlagt i del B i bilag III til Kommissionens delegerede forordning (ΕU) 2019/33, anvendelse.

— Det maksimalt tilladte svovldioxidindhold er 200 mg/l for rødvine med et sukkerindhold, der udtrykt som summen af glukose og fruktose udgør mindst 5 g/l (i overensstemmelse med undtagelsen i del B i bilag I til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/934). Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 12,0 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 20 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 200

7. Halvtør rødvin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: dyb rubinrød farve, som kan blive lysere rød eller teglrød med lagring, med strejf af lilla.

Duft: aromaer af morbær, blomme, kirsebær og jordbær.

Smag: mellemkraftig med udtalt sødme. Moderat sød eftersmag.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,5 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): Mindst 12,5 og højst 45

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,0 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Det maksimalt tilladte svovldioxidindhold er 200 mg/l for rødvine med et sukkerindhold, der udtrykt som summen af glukose og fruktose udgør mindst 5 g/l (i overensstemmelse med undtagelsen i del B i bilag I til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/934). Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 12 Minimalt totalt syreindhold 3,5 Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 20 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 200

8. Sød rødvin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: dyb rubinrød farve, som kan blive lysere rød eller teglrød med lagring, med strejf af lilla.

Duft: komplekse aromaer af blomme, morbær, surkirsebær, mørk chokolade og vanilje.

Smag: sød med bløde tanniner, god syrlighed og aromaer af blomme-, blåbær- og kirsebærmarmelade og vanilje. Lang sød eftersmag.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,5 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): mindst 45

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,5 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Det maksimalt tilladte svovldioxidindhold er 200 mg/l for rødvine med et sukkerindhold, der udtrykt som summen af glukose og fruktose udgør mindst 5 g/l (i overensstemmelse med undtagelsen i del B i bilag I til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/934). Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 12,0 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 20 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 200

9. Tør rosévin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: mange forskellige farver fra laksefarvet til mørk rosa med strejf af lilla.

Duft: aromaer af jordbær, granatæble og »picota« kirsebær.

Smag: frisk og frugtagtig smag med aromaer af jordbær og granatæble, liflig syrlighed med krydret smag af rød peber. Lang eftersmag.

— Minimalt totalt alkoholindhold: 11,5 % vol.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,0 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): højst 9,0

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,5 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Når sukkerindholdet overstiger 4 g/l, finder de betingelser, der er fastlagt i del B i bilag III til Kommissionens delegerede forordning (ΕU) 2019/33, anvendelse. Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 11,5 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 18 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 200

10. Halvtør rosévin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: mange forskellige farver fra laksefarvet til mørk rosa med strejf af lilla.

Duft: aromaer af jordbær og kirsebær.

Smag: frisk og frugtagtig smag med aromaer af jordbær og let sødme. Mellemlang eftersmag.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,0 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): Mindst 4,5 og højst 17,5

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,5 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Når sukkerindholdet overstiger 12 g/l, finder de betingelser, der er fastlagt i del B i bilag III til Kommissionens delegerede forordning (ΕU) 2019/33, anvendelse.

— Det maksimalt tilladte svovldioxidindhold er 250 mg/l for rosévine med et sukkerindhold, der udtrykt som summen af glukose og fruktose udgør mindst 5 g/l (i overensstemmelse med undtagelsen i del B i bilag I til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/934). Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 11,5 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 18 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 250

11. Halvtør rosévin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: mange forskellige farver fra laksefarvet til mørk rosa med strejf af lilla.

Duft: aromaer af jordbær og kirsebær.

Smag: frisk og frugtagtig smag med aromaer af jordbær og god sødme. Mellemlang eftersmag.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,0 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): Mindst 12,5 og højst 45

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,5 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Det maksimalt tilladte svovldioxidindhold er 250 mg/l for rosévine med et sukkerindhold, der udtrykt som summen af glukose og fruktose udgør mindst 5 g/l (i overensstemmelse med undtagelsen i del B i bilag I til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/934). Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 11,5 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 18 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 250

12. Sød rosévin

KORT TEKSTBESKRIVELSE

Udseende: mange forskellige farver fra laksefarvet til mørk rosa med strejf af lilla.

Duft: aromaer af jordbær og kirsebær.

Smag: frisk og frugtagtig smag med aromaer af jordbær. Mellemlang eftersmag.

— Minimalt naturligt alkoholindhold: 11,0 % vol.

— Totalt sukkerindhold (g/l): mindst 45

— Maksimalt totalt syreindhold: 7,5 i g/l udtrykt som vinsyre

— Med hensyn til det maksimale alkoholindhold gælder de værdier, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

— Det maksimalt tilladte svovldioxidindhold er 250 mg/l for rosévine med et sukkerindhold, der udtrykt som summen af glukose og fruktose udgør mindst 5 g/l (i overensstemmelse med undtagelsen i del B i bilag I til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/934). Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) 11,5 Minimalt totalt syreindhold 3,5 i g/l udtrykt som vinsyre Maksimalt indhold af flygtige syrer (i meq/l) 18 Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) 250

5. Vinfremstillingsmetoder

5.1. Specifikke ønologiske fremgangsmåder

1. Fremstilling af rødvin

Begrænsninger for vinfremstilling

Rødvin med den beskyttede geografiske betegnelse »Evia« fremstilles ved hjælp af traditionelle teknikker til fremstilling af rødvin. Når sorten Viognier tilsættes i en andel på op til 10 %, vinificeres den sammen med de øvrige sorter efter traditionelle metoder til fremstilling af rødvin.

2. Fremstilling af rosévin

Begrænsninger for vinfremstilling

Evia BGB-rosévin fremstilles ved hjælp af den nyeste teknologi til fremstilling af rosévin. Temperaturen må ikke overstige 20 °C under alkoholgæringen.

3. Særlige ønologiske fremgangsmåder til fremstilling af vinene

Væsentlig ønologisk fremgangsmåde

Sødning er tilladt i forbindelse med fremstilling af tørre, halvsøde og søde vine i henhold til de relevante bestemmelser (del D i bilag I til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/934).

4. Opbinding af vinstokke

Dyrkningsmetode

Vinstokkene opbindes i rækker eller kurveform, og den anvendte beskæringsmetode afhænger af sorten.

5. Fremstilling af hvidvin

Begrænsninger for vinfremstilling

Evia BGB-hvidvine fremstilles ved hjælp af den nyeste teknologi til fremstilling af hvidvin. Temperaturen må ikke overstige 20 °C under alkoholgæringen.

5.2. Maksimale udbytter

1. Maksimalt udbytte i hektoliter slutprodukt pr. hektar

96 hektoliter pr. hektar

2. Maksimalt udbytte i kilo druer pr. hektar

12 000 kg druer pr. hektar

6. Afgrænset geografisk område

Det afgrænsede område for produktion af vine med den beskyttede geografiske betegnelse Evia er det område, der ligger inden for de administrative grænser for den regionale enhed (tidligere præfektur) Evia.

7. Primær(e) druesort(er)

Cabernet Sauvignon N

Grenache Blanc B

Grenache Rouge N

Merlot N

Sauvignon Blanc B

Syrah N

Viognier B

Agiorgitiko N

Aidani Aspro B

Vradyano N

Karampraimis N

Liatiko N

Malagouzia B

Mandilaria Aspri B

Monemvassia B – Monovassia, Monomvassitiko

Moschato Aspro B

Moschofilero N – Mavrofilero

Ritino N

Roditis R — Alepou

Savatiano Β – Doumprena Aspri, Kountoura Aspri, Perachoritiko, Sakeiko

8. Tilknytning til det geografiske område

8.1. Historisk, kulturel, social og økonomisk tilknytning

A. Historisk tilknytning

Det fremgår af Iliaden, at vindyrkning allerede var veletableret i regionen på Homers tid. Antikkens navn for Evia (Euboea) var Abantis, som også var betegnelsen for indbyggerne. Abantis var den første forhistoriske græske befolkning, der bosatte sig på Evia, navnlig omkring Halkida (Chalcis) og Eretria, mellem 2100 og 1900 f.Kr. Ifølge myterne tog de deres navn fra nymfen Aba. De var et krigsfolk, der bl.a. havde deltaget i den trojanske krig under kong Elephenor. Den store digter Homer henviser flere steder til både Evia som helhed og til visse områder som f.eks. Istaia som områder, »der producerer druer«.

I følgende uddrag fra Theognis fra Megara (784, 892) omtales Evias gamle vindyrkningstradition:

»ηλθον δ’ Ευβοιης απελοειν πεδιον... και Ληλαντου δ’αγαθον κειρεται οινοπεδου«.

Oversættelse: »Jeg kom til Evia, som er et område med vinstokke, i smukke Lilantio fremstilles store mængder vin.«

Vinmarkerne i provinsen Karystia bygger også på en tradition, der fortaber sig i fortidens tåger. Navnlig i anden halvdel af det 20. århundrede spillede de en vigtig rolle for regionens økonomi. Købmænd fra Karystia solgte regionens druemost på markederne i Volos og Thessaloniki. Tusindvis af trætønder fyldt med druemost blev lastet på store både på havnen i Karystos.

I det 6. århundrede beskrev geografen Stephanus fra Byzans Kymi i Evia som en by, mens den i perioden under vestligt herredømme (1204-1470) også blev kendt som en havn (Porto Chimi).

Mod slutningen af det ottomanske herredømme udviklede Kymi sig økonomisk, hovedsagelig takket være produktionen af og handelen med vin. Byen blev ramt af omfattende ødelæggelser under uafhængighedskrigen i 1821, hvor den spillede en aktiv rolle. Efter uafhængigheden blev den hovedstad i Karystia-provinsen. Fra 1830’erne til slutningen af det 19. århundrede var Kymis økonomi på sit højeste takket være handelen med lokalt producerede landbrugsprodukter (vin, olie, silke) samt kul. Navnlig eksporten af vin til Frankrig skabte velstand i Kymi.

B. Kulturel, social og økonomisk tilknytning

Vinmarker og vin har siden oldtiden været uløseligt forbundet med de lokale indbyggeres kulturelle, sociale og økonomiske liv. Denne forbindelse eksisterer stadig i dag, hvilket fremgår af de arrangementer og konferencer, der afholdes for at promovere vin, samt de lokale kulturelle traditioner.

Nærmere bestemt har Evia nu tre forskellige »vinruter«, der dækker hele øen og omfatter alle 17 officielle vinproducenter.

Desuden deltager øens vinproducenter i alle europæiske arrangementer til fremme af markedsføring af vin, såsom åbent hus-arrangementer og den europæiske dag for vinturisme.

Vin spiller også en vigtig rolle for øens økonomi, både som et dominerende produkt i landbrugs- og håndværksbranchen og inden for turisme i form af vinturisme.

8.2. Geografisk miljø og geografisk oprindelse

Evia BGB-vine produceres inden for de administrative grænser for den regionale enhed Evia (se kort).

Evia er Grækenlands næststørste ø og den sjettestørste ø i Middelhavet. Den strækker sig langs det centrale Grækenlands nordøstlige kyst (Sterea Ellada) fra Maliabugten til Attikas kyster, adskilt fra fastlandet af Eviabugten. Øens nord- og nordøstlige kyst vender ud mod til Det Ægæiske Hav.

Evia er opdelt i små, naturligt isolerede regioner, der adskilles af de store, stejle bjerge, som fylder størstedelen af øen: Telethrio-bjerget mod nord, Dirfi-bjerget i den centrale del af øen og Ochi-bjerget mod syd. Mellem dem ligger frugtbare sletter såsom Psachna og Lilantio, små dale og kyststrækninger med grotter og vige (Karystos-bugten, Styra-bugten osv.).

23°48’56.14" østlig længde

38°33’42.68" nordlig bredde

Område: 3 661,64 km2

Landskab

Området er stort med varieret jordbund og terræn. De dyrkede vinmarker begynder i en højde på 10 meter og når op i 600 meters højde på Dirfi-bjerget (1 745 m). Traditionelt er vinstokkene blevet beplantet på de mest frugtbare sletter, men de dyrkes nu på stejle skråninger med henblik på god dræning og bedre eksponering for solen. De fleste af vinmarkerne ligger på skråninger.

Jordbund

Geologisk er Evia en fortsættelse af Attika. Jorden består hovedsagelig af schist, og der findes mange geologiske formationer. Der synes også at have været en kraftig vulkansk aktivitet i kvartærtiden i den cenozoiske æra, hvor øen løsrev sig fra fastlandet.

Jordbunden varierer fra sand, let lerjord, lerjord og sandet lerjord til lerjord. Vindyrkningsarealerne er middelteksturerede (SL, SLC) med en neutral pH-værdi og en ringe mængde calciumcarbonat.

Klima

På grundlag af meteorologiske data har regionen middelhavsklima. Den årlige gennemsnitstemperatur er 18,4 °C med 24,9 °C i sommermånederne og 10,5 °C om vinteren. Den gennemsnitlige maksimumstemperatur nås i juli og minimumstemperaturen i januar.

Den gennemsnitlige nedbør er ca. 600 mm, og fordelingen er typisk for middelhavsklimaet, dvs. kraftigere nedbør fra oktober til april. Det teoretiske evaporationsniveau er det samme som nedbørsniveauet i vintermånederne, men højere i vækstcyklussen. Regionen er præget af kraftig nordøstlig vind især om vinteren, hvorimod vindene om foråret og om sommeren er lette til middel.

8.3. Produktoplysninger

Klimaet, jordbundstyperne, de dyrkede druesorter, landbruget og de anvendte vinfremstillingsmetoder bidrager alle til kvalitetsegenskaberne for Evia BGB-vinene.

Hvidvinene er lysegrønne, undertiden med en let gul farve. Den aromatiske profil omfatter aromaer af citrusfrugter, blomster og modne frugter. Det skyldes de særlige kendetegn ved de anvendte sorter og det område, hvor de dyrkes, da profilen varierer afhængigt af beliggenhed og jordbundstype. De har også en god dybde i smagen og en eftersmag, der skyldes både de anvendte sorter og den gode modning, der opnås i området.

Rosévinene skiller sig ud med den flotte farvepalet fra lyse til mættede nuancer, der skyldes de anvendte sorter og det område, hvor de dyrkes. De har også en kraftig bouquet, der domineres af blomster og rød frugt. Alle typer rosévin (tørre, halvtørre, halvsøde og søde) har en fremragende balance, hovedsagelig på grund af den udprægede syrlighed.

Rødvinene har en intens, dyb rød farve med dybviolette nuancer, når de er unge, og teglrøde, når de er lagret i en årrække, samt en bred aromatisk smag med noter af solbær, kirsebær, sorte frugter og et strejf af peber. De har en fyldig smag med milde tanniner og en stærk, vedvarende og frugtagtig eftersmag.

Evia BGB-vinene har vundet priser i internationale konkurrencer (Le Challenge International du Vin, Frankrig, Decanter, London UK, AWC, Wien, IWSC, London UK, TEXSOM International Wine Awards, USA, Sommeliers Choice Awards, UK, SMV international wine championship, Canada).

8.4. Årsagssammenhæng

Evia BGB-vinenes unikke karakter skyldes områdets særlige kendetegn (jordbunden, klimaet og sommervindene) samt de sorter, der dyrkes, og de anvendte dyrkningsmetoder.

Det afgrænsede geografiske område, hvor der fremstilles vine med den beskyttede geografiske betegnelse »Evia«, er præget af varierede jordbunds- og klimaforhold, der er særligt gunstige for modningen af mange druesorter. På grund af klimaet er de grønne druesorter mest udbredt på sletterne, mens de blå druesorter dominerer på skråningerne på de tre bjerge (Telethrio mod nord, Dirfi i den centrale del af øen og Ochi mod syd).

Vindforholdene er et særligt træk ved området, der grænser op til Eviabugten mod vest og Det Ægæiske Hav mod øst. Den fugtige luft fra havet rammer bjergene og stiger stejlt op, hvilket medfører en temperaturændring, hvorefter vindene vender igen. Som følge heraf er der gunstige vinde og en god temperaturforskel mellem dag og nat (op til 10 grader) på hele øen, navnlig i de måneder, hvor druerne begynder at modne og ændre farve (veraison).

De kvalitetsmæssige egenskaber ved de vine, der produceres på øen Evia, skyldes regionens meget forskelligartede jordbundstyper, der spænder fra sand til sandet lerjord og lerjord.

I betragtning af de makroklimatiske forhold i oprindelsesområdet og samspillet med topografien og jorden giver områdets hvide druesorter og rosédruesorter ligeledes vine med egenskaber, der er karakteristiske for dyrkningsstedet. Druesorterne Sauvignon Blanc, Moschato og Malagouzia modner i de 10 dage midt i august, sorterne Assyrtiko og Viognier i de 10 dage sidst i august og sorterne Roditis og Savatiano i anden halvdel af september. Vine fremstillet af sorten Sauvignon Blanc har aromaer af frugt, især fersken, og i mindre grad en grøn karakter. De varierer imidlertid meget fra vinmark til vinmark, hvilket giver vinproducenten endnu flere valgmuligheder. For eksempel giver tung jord en grøn karakter, mens let jord forstærker aromaerne af modne frugter. Sorten Malagouzia giver normalt vine med en kraftig blomsterbouquet, der øger variationen i aromaen, når den kombineres med andre sorter. På de steder, hvor druerne modner senere, kan sorterne Malagouzia, Aidani Aspro og Athiri desuden give vine med en bouquet af citrusfrugt kombineret med en fyldig og holdbar smag. Vine fremstillet af sorten Assyrtiko har en fyldig krop og struktur, et højt syreindhold og en karakteristisk aroma, der varierer mellem blomster og citrusfrugter. Når den grønne Moschato-sort dyrkes i sandet lerjord eller lerjord, giver den komplekse aromaer af frugt og frisk grapefrugt, citron, appelsin og andre citrusblomster, rosenblade og honning. Kroppen er fyldig og frugtagtig med citronsyrlighed og lang eftersmag.

Den grønne Viognier-sort giver en kraftig aroma af citrusfrugt, stenfrugt og tropefrugt afrundet med citron- og appelsinblomst. Kroppen er rig, fyldig og frugtagtig med afbalanceret syrlighed og en lang, kompleks og kraftig eftersmag.

Evias særlige mikroklima og dets indflydelse på de producerede vine er også markant for rødvinene. Et typisk eksempel er druesorten Syrah, som har flere anvendelser, da druesorten kan anvendes til fremstilling af rød- og rosévine af høj kvalitet. Sorten Syrah anvendes derfor i hele Evia-området til fremstilling af vine med en intens aromatisk karakter og en koncentreret aroma, der varierer alt efter vindyrkningsarealets beliggenhed. Vinmarker med sandet lerjord giver vine med en delikat aroma, mens vine, der dyrkes i jord med en høj andel af ler og mindre calciumcarbonat, har et højt fenolindhold. Når den grønne Viognier-sort dyrkes og vinificeres sammen med områdets blå druesorter, navnlig sorten Syrah, modnes sorten Viognier tidligere end Syrah. Det bevirker, at Viognier-druerne er overmodne på høsttidspunktet. Denne kombination/koordinering giver rødvinene et kendetegn af overmodne sorte frugter og en liflig syrlighed. Vinene har dog først og fremmest en rig og fyldig krop, en solid struktur og fløjlsbløde tanniner, når de vinificeres sammen med sorten Viognier.

På grund af makroklimaet i oprindelsesområdet og samspillet med topografien og jordbunden giver områdets blå druesorter ligeledes vine med egenskaber, der er karakteristiske for dyrkningsstedet. Med sorterne Mandilaria (Kountoura Mavri), Vradyano, Karampraimis, Ritino, Cabernet Sauvignon, Grenache rouge og Merlot udnyttes Evias særlige klimatiske og morfologiske forhold bedst muligt til fremstilling af komplekse vine med et godt fenolindhold, afrundede bløde tanniner og en fyldig smag.

Evias rosévine, der hovedsagelig fremstilles af sorterne Mandilaria (Kountoura Mavri), Vradyano, Karampraimis, Ritino, Cabernet Sauvignon, Grenache rouge, Merlot og Syrah, der er plantet på vindyrkningsarealer tæt på havet, skiller sig ud med den dybe roséfarve og en intens og kompleks aroma af røde frugter og en rig smag, da druerne modner godt. Når disse sorter derimod plantes på de næringsfattige skråninger inde i landet, modner de sent og giver lysrosa vine med en aromatisk friskhed og en karakteristisk syrlighed.

9. Andre vigtige betingelser (emballering, mærkning og andre krav)

Undtagelser

Retsgrundlag:

EU-lovgivningen

Type yderligere betingelse:

Undtagelse vedrørende produktion i det afgrænsede geografiske område

Beskrivelse af betingelsen:

Artikel 5, stk. 1, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 for så vidt angår ansøgninger om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og traditionelle benævnelser i vinsektoren, indsigelsesproceduren, restriktioner for anvendelsen, ændringer af produktspecifikationer, annullering af beskyttelsen og mærkning og præsentation.

Undtagelser

Retsgrundlag:

National lovgivning

Type yderligere betingelse:

Undtagelse vedrørende produktion i det afgrænsede geografiske område

Beskrivelse af betingelsen:

I fælles ministeriel bekendtgørelse nr. 392169 af 20. oktober 1999 om de generelle regler for anvendelsen af benævnelsen »vin de pays« (lokal vin) i beskrivelsen af bordvin (det græske statstidende, serie 2, nr. 1985 af 8. november 1999), som ændret ved fælles ministeriel bekendtgørelse nr. 321813 af 29. august 2007 (det græske statstidende, serie 2, nr. 1723 af 29. august 2007), står der følgende i artikel 4, litra c):

»Bordvine, for hvilke benævnelsen »lokal vin« må anvendes med den geografiske angivelse af en region, et præfektur eller et vindyrkningsområde, der er mindre end et præfektur, skal være fremstillet på vingårde i præfekturet eller i tilstødende præfekturer.« Nærmere bestemt kan vine med den beskyttede geografiske betegnelse Evia fremstilles på vinbrug i den regionale enhed (tidligere præfektur) Evia eller i den tilstødende regionale enhed (tidligere præfektur) Viotia.

Supplerende bestemmelser om mærkning af vine

Retsgrundlag:

EU-lovgivningen

Type yderligere betingelse:

Supplerende bestemmelser om mærkning

Beskrivelse af betingelsen:

A. Angivelser, der vedrører visse produktionsmetoder

Artikel 53, stk. 1, 2 og 6, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 for så vidt angår ansøgninger om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og traditionelle benævnelser i vinsektoren, indsigelsesproceduren, restriktioner for anvendelsen, ændringer af produktspecifikationer, annullering af beskyttelsen og mærkning og præsentation.

Supplerende bestemmelser om mærkning af vine

Retsgrundlag:

National lovgivning

Type yderligere betingelse:

Supplerende bestemmelser om mærkning

Beskrivelse af betingelsen:

A. Angivelser, der vedrører visse produktionsmetoder

Ministeriel bekendtgørelse nr. 280557 af 9. juni 2005 om fastlæggelse af tidspunktet for modning, lagring og markedsføring af kvalitetsvine med beskyttet oprindelsesbetegnelse (»vins à appellation d’origine de qualité supérieure«) og lokale vine (»vin de pays«) samt de benævnelser, der anvendes i mærkningen heraf med hensyn til fremstillings- eller forarbejdningsmetode (græsk statstidende, serie II, nr. 818 af 15. juni 2005), fastlægger i artikel 3 og 4 forudsætningerne for anvendelsen af følgende angivelser:

— »ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ« eller »ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ« (NY VIN)

— »ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ« eller »ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ« (FADMODNET)

— »ΠΑΛΑΙΩΜΕΝΟΣ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ« eller »ΠΑΛΑΙΩΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ« (FADLAGRET)

— »ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ« eller »ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ« (VINIFICERET OG LAGRET PÅ FAD)

— »ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ« eller »ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ« (VINIFICERET PÅ FAD)

B. Angivelse af høståret på etiketten

Såfremt udtrykkene »ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ« eller »ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ« (»NY VIN«) bruges på mærkningen af vine, er det obligatorisk at angive årgangen i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i ministeriel afgørelse nr. 280557/9.6.2005 om tidspunktet for modning, aldring, markedsføring af vine med oprindelsesbetegnelsen Superior og lokale vine samt de udtryk, der anvendes i mærkningen heraf vedrørende produktionsmetode eller fremstillingsmetode (græsk statstidende, serie II, nr. 818/15.6.2005).

C. Traditionelle benævnelser

— Traditionelle benævnelser i henhold til ministeriel bekendtgørelse nr. 235309 af 7. februar 2002 om godkendelse af traditionelle benævnelser for vin (det græske statstidende, serie II, nr. 179, af 19. februar 2002), der er knyttet til oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse.

I henhold til ovennævnte ministerielle afgørelse er de traditionelle benævnelser, der kan anvendes på mærkningen af vine med den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Evia«:

ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΛΕΥΚΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ (»blanc de blancs«/hvidvin af hvide druer), ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ (»blanc de noirs«/hvidvin af sorte druer), ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΩΠΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ Η ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΓΚΡΙΖΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ (»blanc de gris«/hvidvin af rosédruer), ΚΟΚΚΙΝΕΛΙ (Kokkineli), ΟΙΝΟΣ ΛΟΦΩΝ (»vin de collines«/vin fra bakkeområder), ΟΙΝΟΣ ΠΛΑΓΙΩΝ (»vin de coteaux«/vin fra skråninger).

D. Begrænsninger vedrørende sortsnavne

Afgørelse nr. 311498/10.7.2009 (græsk statstidende, serie II, nr. 1493/23.7.2009) forbyder, at navnet på sorten »Monemvassia« trykkes på hvidvinenes etiketter og emballage.

Link til produktspecifikationen

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/2021/prodiagrafes_evia170122.pdf

(1) EFT L 9 af 11.1.2019, s. 2.