Det er afgørende for ministerrådet at vedtage sin forretningsorden med henblik på at sikre en hensigtsmæssig udførelse af sine opgaver i henhold til traktatens artikel 21, 22 og 23. Da Unionen er part i transportfællesskabstraktaten, er det nødvendigt at fastlægge Unionens holdning.

Udkastet til afgørelse vedrører vedtagelsen af ministerrådets forretningsorden med henblik på at sikre en hensigtsmæssig udførelse af dets opgaver i henhold til traktatens artikel 21, 22 og 23. Udkastet til forretningsorden omfatter emner såsom deltagelse i ministerrådsmøderne, ministerrådets formandsskab, forberedelsen af møderne i ministerrådet og procedurereglerne for disse møder, procedurer for de forskellige typer aktioner, som ministerrådet har mulighed for at iværksætte, videregivelse af oplysninger samt en række afsluttende bestemmelser. Forretningsordenen træder i kraft på dagen for dens vedtagelse. Afgørelsen om vedtagelse af ministerrådets forretningsorden vil være afgørende for en rettidig gennemførelse af transportfællesskabstraktaten.

–- c) afgive udtalelser om udnævnelsen af direktøren for sekretariatet og

Ministerrådet er oprettet ved artikel 21 i transportfællesskabstraktaten for at sikre, at målsætningerne i traktaten opfyldes. Det har følgende ansvarsområder:

Den engelske udgave af transportfællesskabstraktaten med parterne på det vestlige Balkan (Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kosovo (i det følgende benævnt "Kosovo"), den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, Montenegro og Serbien) blev undertegnet af alle parter, undtagen Bosnien-Hercegovina, inden for rammerne af topmødet for de seks lande på det vestlige Balkan, der fandt sted i Trieste den 12. juli 2017. Bosnien-Hercegovina undertegnede traktaten den 18. september 2017 i Bruxelles. De andre sprogudgaver af transportfællesskabstraktaten blev undertegnet af parterne den 9. oktober 2017. Efter undertegnelsen anvendes transportfællesskabstraktaten midlertidigt i overensstemmelse med dens artikel 41, stk. 3. For Unionen er den midlertidige anvendelse fastsat ved Rådets afgørelse om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af traktaten om oprettelse af et transportfællesskab.

Dette forslag vedrører en afgørelse om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i det ministerråd, der er oprettet i henhold til traktaten om oprettelse af et transportfællesskab (i det følgende benævnt "transportfællesskabstraktaten") for så vidt angår den afgørelse, som ministerrådet skal træffe med henblik på vedtagelse af sin forretningsorden.

Det skal i den forbindelse erindres, at transportfællesskabstraktaten er et af de elementer, der skal styrke det regionale samarbejde mellem landene på det vestlige Balkan, hvilket Kommissionen forklarer nærmere i sit forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse af transportfællesskabstraktaten [se COM(2017) 324 final, under "Generel baggrund"].

4.RETSGRUNDLAG

4.1Proceduremæssigt retsgrundlag

4.1.1 Principper

I henhold til artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal Rådet vedtage afgørelser om "fastlæggelse af, hvilke holdninger der skal indtages på Unionens vegne i et organ nedsat ved en aftale, når dette organ skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger, bortset fra retsakter, der supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen". Begrebet "retsakter, der har retsvirkninger" omfatter retsakter, der har retsvirkninger i medfør af de folkeretlige regler, der gælder for det pågældende organ. Det omfatter også retsforskrifter, der ikke har bindende virkning i henhold til folkeretten, men som "vil kunne få afgørende indflydelse på indholdet af de regler, der vedtages af EU-lovgiver".

4.1.2 Anvendelse på det foreliggende tilfælde

Ministerrådet er et organ, der er nedsat ved en aftale, nemlig transportfællesskabstraktaten.

Den retsakt, som ministerrådet skal vedtage, er en retsakt, der har retsvirkninger. Ministerrådet må som et organ, der er oprettet i medfør af transportfællesskabstraktaten, og med beføjelse til at træffe foranstaltninger i henhold til artikel 21 i nævnte traktat anses for at være bemyndiget til at vedtage sin egen forretningsorden for at sikre en korrekt udførelse af de opgaver, det pålægges. Forretningsordenen indeholder i kraft af sin karakter og som et folkeretligt anliggende for ministerrådet elementer, der er retligt bindende for medlemmerne af ministerrådet og derfor også for Unionens repræsentant. Følgelig anses den for at have retsvirkninger.

Den påtænkte retsakt hverken supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen.

Det proceduremæssige retsgrundlag for den foreslåede afgørelse er derfor artikel 218, stk. 9, i TEUF.

4.2Materielt retsgrundlag

4.2.1.Principper

Det materielle retsgrundlag for en afgørelse i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF afhænger hovedsagelig af formålet med og indholdet af den påtænkte retsakt, hvortil der skal indtages en holdning på Unionens vegne. Hvis den påtænkte retsakt har et dobbelt formål eller består af to led, og det ene af disse formål eller disse led kan bestemmes som det primære, mens det andet kun er sekundært, skal den afgørelse, der vedtages i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF, have ét materielt retsgrundlag, nemlig det, som det primære eller fremherskende formål eller led tilsiger.

Hvis den påtænkte retsakt samtidigt forfølger flere formål eller har flere led, der er uadskilleligt forbundne, uden at det ene er sekundært i forhold til det andet, skal det materielle retsgrundlag for afgørelsen, der vedtages i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF, undtagelsesvis omfatte de forskellige retsgrundlag svarende til de pågældende formål eller led.

4.2.2.Anvendelse på det foreliggende tilfælde

Den påtænkte retsakt er en forudsætning for, at transportfællesskabstraktaten kan fungere efter hensigten. Transportfællesskabstraktaten forfølger formål og indeholder elementer inden for transport ad landeveje, jernbane og sejlbare vandveje – transportformer, som er omfattet af artikel 91 i TEUF – samt på området søfart, som er en transportform, der er omfattet af artikel 100, stk. 2 i TEUF. På grund af dens horisontale karakter har den påtænkte retsakt følger for alle disse aspekter. Alle disse aspekter er uadskilleligt forbundne, uden at det ene er sekundært i forhold til det andet.