ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Som led i pakken om en retfærdig og bæredygtig økonomi fremlagde Kommissionen også et forslag til direktiv om virksomhedernes due diligence i forbindelse med bæredygtighed (se udtalelse INT/973). EØSU betragter dette forslag som et vigtigt skridt med hensyn til at fremme respekten for menneskerettighederne som en pligt for virksomheder og deres ledelse. Udvalget mener imidlertid, at forslaget stadig har mange mangler (f.eks. den begrænsede rækkevidde, eftersom det kun gælder direkte for store virksomheder og kun indirekte for SMV'er , og den lave forekomst af arbejdstagerrepræsentation) og uklare juridiske begreber (f.eks. kravet om »etablerede forretningsforbindelser«), som kan anvendes forskelligt af nationale myndigheder og domstole, hvilket skaber retsusikkerhed for både arbejdstagere og virksomheder. EØSU bakker derfor op om en afbalanceret proces med dialog mellem Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet for at udbedre disse mangler og gøre det lovgivningsinstrument, der godkendes i sidste ende, mere virkningsfuldt.

Som led i pakken om en retfærdig og bæredygtig økonomi fremlagde Kommissionen også et forslag til direktiv om virksomhedernes due diligence i forbindelse med bæredygtighed (se udtalelse INT/973). EØSU betragter dette forslag som et vigtigt skridt med hensyn til at fremme respekten for menneskerettighederne som en pligt for virksomheder og deres ledelse. Udvalget mener imidlertid, at forslaget stadig har mange mangler (f.eks. kan man frygte, at direktivets bestemmelser, som ikke udtrykkeligt omfatter mikrovirksomheder og SMV'er, indirekte vil blive udvidet de facto (1), og den lave forekomst af arbejdstagerrepræsentation) og uklare juridiske begreber (f.eks. kravet om »etablerede forretningsforbindelser«), som kan anvendes forskelligt af nationale myndigheder og domstole, hvilket skaber retsusikkerhed for både arbejdstagere og virksomheder. EØSU bakker derfor op om en afbalanceret proces med dialog mellem Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet for at udbedre disse mangler og gøre det lovgivningsinstrument, der godkendes i sidste ende, mere virkningsfuldt.
EØSU's formand Christa Schweng og TEN-sektionens formand Baiba Miltovic skrev i deres erklæring af 8. september, at EØSU opfordrer til fælles handling for at sikre stabiliteten af elpriserne og med henblik på en omgående reform af energimarkedet. Det er netop grundtanken i dette ændringsforslag, som vi har formuleret for at give et klart og ærligt svar på spørgsmålet fra det tjekkiske formandskab.

Det forslag til udtalelse TEN/776, der er blevet fremlagt, har ikke fokus på spørgsmålet fra det tjekkiske formandskab, nemlig spørgsmålet om atomkraftens rolle med hensyn til at stabilisere elpriserne. I stedet er der tale om en udtalelse, der for det første mest handler om forsyningssikkerhed og for det andet fremstår som en reklame for atomkraft. Forsyningssikkerhed er naturligvis også meget vigtig, men det var ikke det, formandsskabet spurgte om.

Dertil kommer, at ordføreren beklageligvis har medtaget mange unøjagtigheder og angribelige punkter i udtalelsen. Vi har beskrevet 20 af disse punkter i et notat, der blev fremlagt på mødet i TEN-sektionen tidligere på måneden.

Vi ønsker at understrege, at opnåelse af prisstabilitet er en af forudsætningerne for, at elkunderne — virksomheder såvel som forbrugere — får sikkerhed for deres omkostninger på kort og mellemlang sigt. Stabile elpriser har derfor afgørende betydning for de europæiske virksomheders resultater og for skabelsen og opretholdelsen af arbejdspladser.

Vi har derfor udarbejdet dette ændringsforslag og beder EØSU's præsidium om at acceptere det som en modudtalelse.

I ændringsforslaget giver vi et klart og entydigt svar på det, som udtalelsen bør handle om, nemlig hvilken rolle atomkraft spiller i forhold til stabiliteten af energipriserne i EU. Vi argumenterer derfor IKKE for og imod atomkraft og behandler heller ikke prisniveauet, for stabilitet afhænger ikke af prisniveauet.

Det er vigtigt at forstå, at hvis man ønsker at gøre noget ved elpriserne, så er det nødvendigt at ændre det nuværende markedssystem for energipriser. Det er en konklusion, der lyder mange steder i Europa, selv fra Ursula von der Leyen og på mødet i energirådet den 9. september. Det er en konklusion, vi gentagne gange har bragt op i løbet af arbejdet med udtalelsen.

Vi har derfor i dette ændringsforslag skitseret fire scenarier for at undersøge, i hvilken markedsudformning atomenergi kan, og i hvilken markedsudformning atomenergi ikke kan, have en stabiliserende effekt på energipriserne. Vores konklusion er, at atomenergi ikke kan have en stabiliserende effekt i to af scenarierne, men på visse betingelser kan have det i de to andre scenarier.

Vores synspunkt blev støttet af de tre eksperter, som studiegruppens formand og ordfører havde indbudt til møde i studiegruppen:

Prof. Keppler: »Atomenergi har ingen reel indvirkning på elpriserne, og det vil en forøgelse på 10 eller 20 % heller ikke have!«

Hr. Cometto (Den Internationale Atomenergiorganisation, IAEA): »På den korte bane har atomkraft begrænset effekt i forhold til at mindske elpriserne«.

Hr. Goicea (FORATOM): »Atomkraft kan i teorien skabe stabile endelige elpriser, men det handler stadig om markedsudformningen«.
4.2.

I Amsterdampagten opfordres EØSU til at bidrage til videreudviklingen af EU's dagsorden for byerne inden for sit kompetenceområde, og udvalget er en af interessenterne i Amsterdampagten. Amsterdampagtens gyldighed blev bekræftet i det nye gennemførelsesdokument for Leipzigcharteret og Ljubljanaaftalen. EØSU's rolle i EU's dagsorden for byerne og Ljubljanaaftalen bør styrkes. EØSU er en vigtig europæisk aktør med ansvar for de økonomiske og sociale variabler i udviklingspolitikkerne og har kapacitet, ekspertise og legitimitet til at bidrage til Ljubljanaaftalens tre søjler: bedre finansiering, bedre regulering og bedre viden. EØSU bør anerkendes formelt og spille en rolle i Ljubljanaaftalens vigtigste forvaltningsorganer samt blive en del af både byudviklingsgruppen og den tekniske forberedelsesgruppe for dagsordenen for byerne og deltage i generaldirektørernes møde om byanliggender.
2.26.

EØSU opfordrer til at fremme den sociale dialog og inddrage interessenter på alle niveauer og sikre, at nye grønne job er gode job i overensstemmelse med ILO's dagsorden for anstændigt arbejde og den europæiske søjle for sociale rettigheder. I overensstemmelse med Rådets henstilling om at sikre en retfærdig omstilling til klimaneutralitet, hvori der også henvises til EØSU's udtalelse vedrørende en social klimafond, bør en social klimafond beskæftige sig med en bredere vifte af klimapolitikkernes fordelingsmæssige virkninger med målrettede foranstaltninger mod energi- og transportfattigdom og støtte og lette prisoverkommeligheden af og adgangen til lavemissionsteknologier for husholdninger med lavere indkomster.
3.4.

EØSU anbefaler, at koalitionen udvikler en EU-strategi mod energifattigdom på Kommissionens initiativ. Strategien bør baseres på anerkendelse af retten til energi og fastlægge ambitiøse, men realistiske mål i forhold til målsætningerne formuleret i handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder og sigte mod at udrydde energifattigdom på lang sigt. Den bør omfatte energi- og ikkeenergirelaterede foranstaltninger for at tackle de underliggende årsager til energifattigdom og lette forholdene for energifattige og sårbare forbrugere. En sådan strategi er også nødvendig for at sikre, at klima- og energiomstillinger tilrettelægges og gennemføres, så de bliver rimelige, retfærdige og inklusive, uden at nogen lades i stikken. Der kan bl.a. afholdes et årligt møde (for at overvåge fremskridt og øge bevidstheden om fælles aktioner), fastlægges krav om regelmæssige strukturerede dialoger og bevidstgørelse over for medlemsstaterne og alle relevante interessenter, og skabes yderligere incitamenter til at investere i energiomstillinger. Rådgivningscentret for energifattigdom kan tildeles en større rolle i gennemførelsen og overvågningen.
3.6.

Kort sagt mener EØSU, at den foreslåede forordning kan yde et nyttigt bidrag til at strukturere og håndtere den akutte efterspørgsel efter standardudstyr bedre, men der er tale om et temmeligt svagt instrument i forhold til industripolitikken. EØSU mener derfor ikke, at instrumentet nødvendigvis skal betragtes som en forløber for et fremtidigt europæisk program for forsvarsinvesteringer, der annonceres som et instrument til støtte for fælles indkøb og fælles udvikling af systemer i hele deres levetid.
3.4.7.

Kombinationen af en aldrende befolkning, øget forventet levetid og en faldende arbejdsstyrke betyder, at et stigende antal ældre vil blive økonomisk afhængige, medmindre det lykkes os at udvide arbejdsstyrken gennem mere rummelige arbejdsmarkeder og aktivering af grupper, der i øjeblikket er udelukket fra eller underrepræsenteret på arbejdsmarkedet. Der er behov for en indsats for at tackle de udfordringer, som socialsikrings- og sundhedssystemerne i medlemsstaterne står over for. Det er afgørende, at alle medlemsstater fører en politik, der skal sikre pensionssystemernes tilstrækkelighed og økonomiske bæredygtighed. EØSU bifalder den brede tilgang, som Kommissionen har foreslået vedrørende lige muligheder for mænd og kvinder med hensyn til optjeningen af pensionsrettigheder og strategier for aktiv aldring, der skal fremme ældres deltagelse på arbejdsmarkedet og mindske kønsbestemte pensionsforskelle. EØSU understreger vigtigheden af at undgå fragmenterede beskæftigelsesperioder i den enkeltes aktive arbejdsliv for at støtte socialsikringssystemerne ved hjælp af bidrag og sikre, at borgerne har ret til en tilstrækkelig pensionsindtægt, når de går på pension.
4.7.

Ifølge EØSU er det ikke kun bankerne, men alle finansielle institutioner, der skal investere i uddannelse af deres ansatte for at hjælpe dem med at bistå kunderne. Fjernsalg af finansielle tjenesteydelser er af stor betydning, men det samme er de menneskelige ressourcer, der kræves for at yde bistand på området. Medarbejderne er nødt til at have de rette færdigheder og den rette uddannelse for at kunne rådgive kunderne. Endelig er der, selv når der benyttes kunstig intelligens til at understøtte tjenesteydelser, stadig behov for en vis »menneskelig kontakt« for at kunne kommunikere mere effektivt med kunderne.
4.3.

EØSU mener, at praksis for udvikling, afprøvning og anvendelse af algoritmer bør reguleres ved at tilskynde eller endda kræve, at interessenterne opbygger en hensigtsmæssig og effektiv algoritmisk styring for at sikre, at deres værktøjer fungerer korrekt. Udvalget finder det nødvendigt at anvende forklaringsmetoder, der skal gøre det nemmere at forstå værktøjerne med henblik på at afdække skævheder og funktionsfejl, så problemer kan afhjælpes, inden de rammer brugerne.
4.2.

Hvad angår Vestbalkan, er der store forhåbninger til aktiviteterne på energimarkedet i forbindelse med EU-tiltrædelsesprocessen. Ovenstående kan spille en betydelig og positiv rolle for, hvordan den geopolitiske situation i regionen kommer til at udvikle sig. Ved at underskrive Sofiaerklæringen om den grønne dagsorden har regeringerne i landene på Vestbalkan forpligtet sig til at opnå klimaneutralitet inden 2050 og til fuldt ud at tilpasse sig den europæiske grønne pagt. Den grønne dagsorden for Vestbalkan kan navnlig frigøre potentialet i den cirkulære økonomi, skabe flere arbejdspladser og åbne op for nye vækstmuligheder. Tilstrækkelig finansiering fra EU, de nationale regeringer og den private sektor vil være afgørende for at støtte denne grønne omstilling.
Disse faktorer leder EØSU til at tro, at opsvinget på luftfartsmarkedet kan blive mere omstændeligt end antaget af Kommissionen. Markedssegmenter er stadig ved at komme sig i forskellige hastigheder: fragt 6 % i forhold til 2019-niveauet; lavprisselskaber -9 %; og ruteselskaber 21 %. Dette er så meget desto mere relevant, da tærsklerne henviser til hele slotserier, hvilket betyder, at slotserien (såsom spidsbelastningsbekæmpelse) skal ligge over tærsklen på 80 %. Før pandemien lå slotudnyttelsessatsen i perioder på 95 % med den laveste slotudnyttelsessats på 80 %. Hvis Eurocontrol forventer en gennemsnitlig slotudnyttelsessats på 90 %, må det antages, at slotserien (i gennemsnit) ikke vil nå op på 80 %. Derfor er det alt for tidligt at vende tilbage til tærsklerne på 80:20. Det forekommer mere hensigtsmæssigt at fastlægge forholdet 70:30, indtil der foreligger mere solide data, der underbygger et bæredygtigt opsving på markedet. Det skal også bemærkes, at de europæiske lufthavnes problemer klart viser, at virkningerne af covid-19-pandemien endnu ikke er blevet absorberet. Større EU-knudepunkter såsom Frankfurt og knudepunkter uden for EU såsom London Heathrow har begrænset antallet af flyvninger til og fra disse lufthavne, hvilket har ført til massive aflysninger af flyvninger i et forsøg på at lette presset på luftfartsselskabernes operationer i disse lufthavne. Sådanne belastninger skyldes en række forskellige variabler, såsom personalemangel. Dette er et tegn på, at tærsklerne for slotudnyttelse før pandemien endnu ikke kan nås ( 6 )
3.24.

Kommissionen påpeger med rette, at offentlige investeringer kan og skal udløse private midler. Men REPowerEU-meddelelsen omfatter ikke refinansiering af de respektive offentlige midler. Afskaffelse af subsidier til fossile ressourcer er et eksempel på, hvordan dette kan foregå. Beskatning af uventede fortjenester, der skyldes den store olie- og gaskrise, og som kommer til udtryk i enorme ekstraoverskud, særlig til de store olieselskaber, er et andet. EØSU foreslår, at toppen tages af disse fortjenester ved hjælp af afgifter og gives videre som økonomisk kompensation til energiforbrugerne, f.eks. økonomisk svagere husholdninger eller energiintensive virksomheder, og bruges til at udbygge produktionen af vedvarende energi og den nødvendige netinfrastruktur, ikke mindst i lyset af at dette allerede drøftes eller er ved at blive gennemført i nogle medlemsstater. EØSU er af den opfattelse, at man bør være meget på vagt i forhold til, hvor denne form for afgifter pålægges for ikke at afskrække energiselskaber fra at investere i kulstoffattige løsninger. EØSU opfordrer Kommissionen til at fremsætte forslag til foranstaltninger herom uden yderligere forsinkelse.
4.10.

EØSU bemærker, at digitalisering ikke kun er en udfordring, men at den også skaber muligheder for skattemyndighederne. Store mængder tredjepartsdata, der er tilgængelige for skattemyndighederne, gør det muligt at automatisere mere rapportering, hvilket sparer både tid og penge. Dataindsamling kan også anvendes til at bekæmpe underrapportering, unddragelse og svig. De softwareløsninger, som flere skattemyndigheder anvender til at registrere salgsdata på tidspunktet for en transaktion — de kan indsendes direkte til skattemyndighederne — har allerede øget nogle landes momsindtægter betydeligt.
4.9.

Stigningen i »digitale aktiver« har fremhævet den funktionelle sammenkobling af handels- og afviklingstjenester i et givet aktiv. Indførelsen af DLT i den finansielle sektor og andre steder skaber et enormt potentiale. Hvis handel med og afvikling af »traditionelle« aktiver fortsat skal være konkurrencedygtig sammenlignet med handel med og afvikling af »digitale aktiver«, bør CSD'er have mulighed for nemt at etablere deres egne handelsfaciliteter for de instrumenter, de benytter til afvikling af handler. EØSU er helt klar over, at DLT-pilotordningen er en vigtig del af den lovgivningsmæssige kontekst for revisionen af CSD-forordningen. EØSU støtter enhver ændring af CSD-forordningen, der har til formål at realisere det fulde potentiale ved at udskyde DLT, indtil Kommissionens forslag til ovennævnte pilotordning er vedtaget. Som en midlertidig foranstaltning foreslår udvalget imidlertid, at der ses nærmere på muligheden for at oprette en multilateral handelsfacilitet (MHF) for instrumenter, der afvikles inden for en CSD's afviklingssystem. Opretholdelse af en MHF bør betragtes som en accessorisk tjenesteydelse som defineret i afsnit B, del 1, i CSD-forordningens bilag.
Nr. C 269/56 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 13.11.78 
Udtalelse  om  udkast  til Rådets  afgørelse  om  visse  statshandelslandes  optræden  inden 
for linjefragtfarten 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 159.  plenarforsamling  den  31. maj  og 1. juni  1978  på forslag 
fra sit præsidium  at afgive  en udtalelse  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  159.  plenarforsamling  afholdt  i 
Bruxelles  den  31.  maj  og 1. juni  1978  sin udtalelse  om det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til »udkast  til Rådets  afgørelse  om 
visse  statshandelslandes  optræden  inden  for  linje-
fragtfarten«  af 6. april  1978, 
under  henvisning  til EØF-traktaten,  særlig  artikel  75 
og 84, stk.  2, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af dets  præ-
sidium  den  30.  maj  1978  om  at afgive  udtalelse  om 
dette  udkast, 
under  henvisning  til forretningsordenens  artikel  18, 
20, stk.  4, og 46, 
under  henvisning  til sine  udtalelser  om  denne  pro-
blemstilling  af 22. juni  og 23. november  1977, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af 
hovedordføreren,  hr. Hoffmann, 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  31. maj  1978. under  henvisning  til forhandlingerne  på sin 159.  ple-
narforsamling  den  31.  maj  og 1. juni  1978,  mødet 
den 31. maj  1978,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Det er nødvendigt,  at medlemsstaterne  optræder  sam-
let over  for den  voksende  ikke-økonomiske  konkur-
rence  fra visse  statshandelslandes  linjeflåder  — 
énstemmigt,  idet  2 undlod  at stemme, 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1. Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  tilslutter  sig 
uden  forbehold  Kommissionens  forslag. 
2. Det  udtrykker  tilfredshed  med,  at Kommissio-
nen i denne  forbindelse  i videst  muligt  omfang  har 
støttet  sig til Udvalgets  forarbejder  i denne  sag. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Basil  de FERRANTI 
Udtalelse  om deltidsarbejde  og dets  indvirkning  på den  nuværende  situation  på arbejds-
markedet 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 150.  plenarforsamling  den  22.  og 23.  juni  1977  på forslag 
fra sit præsidium  at afgive  en udtalelse  om det  nævnte  emne.
15. 2. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 44/17 
Houthuys, Jarvis, Jaschick, Jenkins, Kamizolas, Kenna, Kirschen, Low, Marvier, Masucci, Meraviglia, 
Milne, Monier, Mourgues, Muller, Nielsen Marichen, Nierhaus, Noordwal, de Normann, Ognibene, 
Paggi, Patterson, Pearson, Pfeiffer, Plank, Poeton, Pronk, Querleux, Rainero, Ramaekers, Regaldo, van 
Rens, Romoli, Roseingrave, Schneider, Schnieders, Schoepges, Sir George Sharp, Soulat, Staratzke, 
Strobel, Spijkers, Vanden Broucke, Vercellino, Wick, Williams, de Wit. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte hverken for eller imod ændrings­
forslaget: 
Arena, Berger, Berns, Binnenbruck, Bos, De Bruyn, Dracos, Eelsen, Goris, Margot, Masprone, Pelletier, 
Storie-Pugh, Swift, Tamlin. 
Initiativudtalelse om Kommissionens forslag vedrørende integrerede middelhavs­
programmer 
(85/C 44/12) 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede på den 222. plenarforsamling den 12. og 13. 
december 1984 i overensstemmelse med forretningsordenes artikel 20, stk. 4, at udarbejde 
en initiativudtalelse om »Kommissionens forslag vedrørende integrerede middelhavspro­
grammer«. 
På samme plenarforsamling udpegedes Louis Lauga til hovedordfører, og den 13. december 
1984 vedtog Udvalget med stort flertal (1 stemte imod og 11 stemte hverken for eller imod) 
følgende udtalelse: 
Det økonomiske og sociale Udvalg konstaterer til sin 
foruroligelse, at vedtagelsen og iværksættelsen af de 
integrerede middelhavsprogrammer nu er blevet forsinket 
flere gange; programmerne skulle have været vedtaget og 
iværksat inden udgangen af 1984. 
Udvalget minder om, at de europæiske organisations-
kredse, det repræsenterer, ved to lejligheder (l) enstem­
migt har udtalt sig til fordel for dette initiativ, for så vidt som det jo i første række drejer sig om at nå frem til en 
ligevægt i de forskellige EF-regioners situation i overens­
stemmelse med målsætningerne i Rom-traktaten. 
Udvalget opfordrer derfor endnu engang de berørte 
EF-instanser til, inden for rammerne af deres respektive 
beføjelser, at træffe de beslutninger, der er nødvendige for 
en snarlig iværksættelse af denne aktion. 
Bruxelles, den 13. december 1984. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
H ØSU's udtalelse af 24. november 1983, EFT nr. C 23 
af 30. 1. 1984. 
ØSU's udtalelse af 24. maj 1984, EFT nr. C 206 af 
6. 8. 1984.
7.9

At det kan være vanskeligt at definere den geografiske afgrænsning af alle storbyområder og tilvejebringe sammenlignelige oplysninger og data, legitimerer ikke manglende handling. EØSU foreslår derfor, at der hurtigst muligt lanceres et pilotprogram for et begrænset antal storbyområder i tråd med de ovenfor nævnte anbefalinger. EØSU foreslår endvidere, at pilotprogrammet gennemføres i et samarbejde mellem Kommissionens Generaldirektorat for Regionalpolitik, Eurostat, de nationale statistiske kontorer og de berørte storbyer.
Der er mange eksempler på god praksis i europæiske virksomheder, som har fulgt en socialt ansvarlig praksis i forbindelse med gennemførelsen af deres moderniserings- og omstruktureringsstrategier. For blot at nævne et enkelt eksempel har stålgruppen Arcelor, som er resultatet af fusionen af Arbed, Aceralia og Usinor, i lyset af en strukturel overkapacitet i produktionen af fladstål og for at forbedre synergierne besluttet lidt efter lidt at lukke højovnene i Liège og reducere produktionen i Bremen og Eisenhüttenstadt. På baggrund af det tab af arbejdspladser, som disse tiltag vil medføre, har Arcelor forpligtet sig til ikke at lade nogen stå alene med et beskæftigelsesproblem, at sanere de berørte produktionsarealer og med bistand fra samtlige berørte parter at medvirke til at genindustrialisere det lokale erhvervsområde.

Et negativt eksempel på, hvad der sker, hvis sådan god praksis ikke bliver fulgt, er omstruktureringen af bilindustrien i Mezzogiorno (Italien), hvor en virksomhed arbejdede på at henlægge en del af sine underleverandøraftaler til udlandet uden at planlægge eller træffe tilstrækkelige ledsageforanstaltninger for at afbøde eller løse de sociale problemer, dette gav anledning til.