MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

Kommissionens opfølgning på TOP 10-høringen af SMV'er om EU-regulering

Kommissionens opfølgning på top 10-høringen af smv'er om eu-reGULERING

1. Indledning

Små og mellemstore virksomheder er vigtige for økonomisk vækst og jobskabelse[1]. Kommissionen har i årenes løb truffet en række foranstaltninger til støtte for dem og fortsætter med at styrke disse foranstaltninger.

En sådan foranstaltning er afgørelsen fra november 2011 om at gøre en fælles indsats for at mindske de reguleringsmæssige byrder for SMV'er[2]. Som led i disse bestræbelser anmodede Kommissionen i 2012 gennem møder og høringer SMV'erne om at identificere de EU-retsakter og lovgivningsområder, som de mente var mest byrdefulde. De bidrog aktivt[3]. Baseret på deres svar udarbejdede Kommissionen en liste over EU-retsakter, som SMV'erne og interesseorganisationerne mente, var de mest byrdefulde[4].

Resultatet af dette initiativ – kaldet TOP 10 – blev sammen med en række andre foranstaltninger fra Kommissionens side offentliggjort i meddelelsen fra marts om "Intelligent lovgivning – imødekommelse af de små og mellemstore virksomheders behov"[5]. Medlemsstaterne blev ligeledes underrettet om resultaterne via netværket SME Envoy. Kommissionen gav straks tilsagn om at følge direkte op på SMV'ernes bekymringer. Det Europæiske Råd glædede sig over dette initiativ og opfordrede Kommissionen til at rapportere tilbage inden juni[6]. I denne rapport beskrives opfølgningen på de vigtigste resultater af høringen som svar på denne anmodning.

For at TOP 10-initiativet kan blive en succes, kræver det også en indsats fra de to lovgivningsinstitutioner. Mange af Kommissionens foranstaltninger indgår i de lovgivningsforslag, der nu er til behandling. Rådet og Europa-Parlamentet må sikre, at de SMV-venlige bestemmelser i disse forslag bibeholdes, og at der ikke uforvarende tilføjes unødige byrder i beslutningsprocessen.

Dette er ikke en engangsindsats. Det er en del af den større REFIT-øvelse, som blev bebudet i Kommissionens meddelelse om målrettet EU-regulering af 12. december 2012[7]. Kommissionen vil gennem REFIT forsøge at mindske reguleringsbyrderne og forenkle lovgivningen generelt ved at tage hensyn til en lang række bidrag fra interessenter.

2. TOP 10-resultater og opfølgning

For hver af de vigtigste TOP 10-foranstaltninger har Kommissionen allerede gjort en indsats. Hvor det har været muligt, har Kommissionen selv handlet direkte for at løse problemet. På andre områder kræves der lovændringer, og Kommissionen har fremsat forslag for lovgivningsinstanserne. Europa-Parlamentet og Rådet skal nu følge op på lidt over halvdelen af nedenstående foranstaltninger. Kommissionen er endvidere enten allerede begyndt at revidere den pågældende lovgivning eller planlægger en gennemgang for at finde den rigtige fremgangsmåde.

De af SMV'ernes bekymringer, som ikke fik en plads på TOP 10-listen, undersøges i forbindelse med det bredere program for mindskelse af de reguleringsmæssige byrder, nemlig REFIT-programmet. Til efteråret udsendes der en statusrapport herom.

2.1 Foranstaltninger, som Kommissionen allerede selv har gennemført

Kemikalier

Forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH)

SMV'ernes bekymringer:

SMV'erne er bekymrede over de komplekse og omkostningstunge oplysningsforpligtelser, inkonsekvent gennemførelse i medlemsstaterne og manglende sammenhæng med specifikke kemikalieretsakter vedrørende f.eks. restriktioner for farlige stoffer (RoHS), biocider, stoffer med hormonforstyrrende egenskaber og sikkerhed i forbindelse med legetøj.

Kommissionens svar:

Kommissionen har gennemført en omfattende gennemgang af REACH, herunder en analyse af forbindelser og eventuelle overlapninger med andre EU-retsakter, der berører kemikalier, samt særlige vanskeligheder for SMV'er. I marts 2013 vedtog Kommissionen en gennemførelsesforordning[8] om nedsatte gebyrer for SMV'er – 35 % nedsættelse for mellemstore virksomheder, 65 % for små virksomheder og 95 % for mikrovirksomheder ved registrering. Derudover er endnu en gennemførelsesvejledning under udarbejdelse, og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) har på Kommissionens anmodning udpeget en SMV-ambassadør, som skal integrere SMV'ernes særlige behov i sine aktiviteter og fungere som kontaktled mellem interessenterne. For at sikre konsekvens mellem REACH og andre kemikalieretsakter i de tilfælde, hvor der er identificeret potentielle overlapninger, vil Kommissionen bestræbe sig på at minimere eller undgå dem ved at opfordre ECHA til, hvor det er relevant, at udstede retningslinjer og udarbejde gennemførelsesretsakter, navnlig under hensyntagen til fremtidige begrænsninger og stoffer, som skal godkendes. REACH er endnu ikke gennemført fuldt ud, men af hensyn til den retlige stabilitet og efter aftale med mange erhvervsorganisationer mener Kommissionen ikke, at der er behov for yderligere lovændringer inden for REACH i øjeblikket.

2.2 Kommissionsforslag, som EU-lovgiveren skal tage stilling til

Databeskyttelse

Direktiv 95/46/EF om beskyttelse af personoplysninger (revision[9] til behandling i lovgivningsproceduren – afventer Europa-Parlamentets førstebehandling)

SMV'ernes bekymringer:

Det nye forslag til en generel forordning om beskyttelse af personoplysninger er alt for detaljeret i de forpligtelser, det pålægger dem, der behandler personoplysninger. Den foreslåede reform indeholder undtagelser i forpligtelserne for SMV'er, som bør bibeholdes under lovgivningsproceduren. De vigtigste økonomiske fordele ved denne reform tilfalder kun de virksomheder, som driver virksomhed på tværs af grænserne, eftersom de vil få mere ud af harmoniseringen, mens de virksomheder, som udelukkende handler nationalt, skal bære byrden af de supplerende forpligtelser.

Kommissionens svar:

Kommissionen arbejder tæt sammen med Europa-Parlamentet og Rådet om at bevare undtagelserne for SMV'erne i de tilfælde, hvor deres behandling af personoplysninger ikke udgør nogen specifik risiko for borgernes grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder. Kommissionen vil ligeledes arbejde sammen med EU-lovgiveren om at videreudvikle de eksisterende elementer i en risikobaseret tilgang. I dette arbejde fokuseres der på at justere de registeransvarliges forpligtelser for at forenkle reguleringsrammerne yderligere og minimere unødige administrative byrder, samtidig med at der bibeholdes et højt beskyttelsesniveau for personoplysninger og klare retlige forpligtelser for de registeransvarlige.

Beskæftigelse

Direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (supplerende foranstaltning[10] til behandling i lovgivningsproceduren – afventer Europa-Parlamentets førstebehandling)

SMV'ernes bekymringer:

SMV'erne går ind for større klarhed i regelhåndhævelsen med det formål at bekæmpe svig og illoyal konkurrence. I denne henseende foreslår de, at der indføres et system med forudgående underretning om udstationeringer til medlemsstaterne, og at den solidariske hæftelse for SMV tages op til fornyet overvejelse. De hævder, at en sådan hæftelse vil påvirke SMV'erne uforholdsmæssigt, eftersom de har langt mindre kapacitet til at overvåge, at alle deres leverandører overholder den relevante lovgivning. De hævder endvidere, at solidarisk hæftelse kan hindre SMV'er i at få adgang til nye markeder.

Kommissionens svar:

Det forslag til håndhævelsesdirektiv, som allerede er til behandling i lovgivningsproceduren, indeholder allerede positive elementer for SMV'er og mikrovirksomheder som f.eks. risikobaserede inspektioner, øgede forpligtelser for værtsmedlemsstaterne til at give let adgang til oplysninger om lovgivning og større retssikkerhed via et begrænset sæt kontrolforanstaltninger og administrative krav, som medlemsstaterne kan anvende. Solidarisk hæftelse er en vigtig foranstaltning, som allerede anvendes i flere medlemsstater, og som yder beskyttelse mod misbrug og udnyttelse af sårbare arbejdstagere. Kommissionen støtter bestræbelserne på at nå til enighed i lovgivningsprocessen, navnlig om de to vigtigste stridsspørgsmål (liste over kontrolforanstaltninger og solidarisk hæftelse).

Produktsikkerhed

Direktiv 2001/95/EF om produktsikkerhed i almindelighed (revision[11] til behandling i lovgivningsproceduren – afventer Europa-Parlamentets førstebehandling)

SMV'ernes bekymringer:

Medlemsstaterne anvender produktsikkerhedsregler og -kontroller forskelligt. Producentansvar ses som en tung byrde for små virksomheder, og bestemmelsen om tilbagetrækning af produkter fra markedet kan fortolkes bredt. Systemet er dyrt for SMV'er og sikrer ikke forbrugerne tilstrækkelige oplysninger og beskyttelse.

Kommissionens svar:

I februar 2013 foreslog Kommissionen at erstatte direktivet om produktsikkerhed i almindelighed med en forordning om forbrugerproduktsikkerhed, som finder direkte anvendelse, for at sikre mere ensartet anvendelse. Dette forslag behandler mange af TOP 10-bemærkningerne, mindsker afvigelserne mellem medlemsstaterne, bl. a. med et mere enkelt sæt fælles krav og en undtagelse fra forpligtelserne til underretning for produkter, der kun i isolerede tilfælde udgør en risiko, under den økonomiske aktørs ansvar. I den foreslåede forordning om markedsovervågning etableres der ensartede rammer, idet dobbeltkontrol af produkter undgås, og samarbejdet mellem myndighederne og de økonomiske aktører forbedres. Bedre markedsovervågning vil ligeledes hjælpe med til at beskytte de ansvarlige SMV'er mod illoyal konkurrence fra produkter, der ikke overholder kravene. I forslagene tages der hensyn til små virksomheders behov med vejledning og bistand til SMV'er. Kommissionen vil etablere rammer for regelmæssige høringer af virksomhederne om gennemførelsen, herunder gennem et markedsovervågningsforum. Kommissionen vil ligeledes presse på i lovgivningsproceduren for at skabe mest mulig klarhed om tilbagetrækning af produkter og udstede retningslinjer som hjælp til virksomhederne, inden forordningerne træder i kraft.

Offentlige indkøb

Direktiv 2004/18/EF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (revision[12] til behandling i lovgivningsproceduren – afventer Europa-Parlamentets førstebehandling)

SMV'ernes bekymringer:

EU-direktivet om offentlige indkøb indeholder vidtgående krav vedrørende SMV'ernes økonomiske situation, forkert brug af kvalitetskriterier fra de ordregivende myndigheders side for at identificere det økonomisk mest fordelagtige tilbud og vanskeligheder som følge af, at der trods harmonisering anvendes forskellige fremgangsmåder og sædvaner i de forskellige medlemsstater. Bureaukratiske og administrative byrder i forbindelse med udarbejdelsen af tilbud forhindrer små virksomheder i at deltage i offentlige udbud.

Kommissionens svar:

Kommissionen foreslog en revision af reglerne om offentlige indkøb i december 2011. Nogle af de foreslåede ændringer vil få en direkte indvirkning på SMV'ernes adgang til offentlige indkøb, herunder koncessioner.

Revisionen omfatter bestemmelser med krav om at acceptere egenerklæringer i forbindelse med udvælgelser (kun den valgte tilbudsgiver skal forelægge fuldstændig dokumentation) og en bestemmelse om, at listen over udvælgelseskriterier skal være udtømmende. Der indføres en begrænsning for det højeste omsætningsloft, der kræves for at deltage i indkøbsproceduren, som ikke kan overstige den skønnede værdi af kontrakten gange tre.

Ordregivende myndigheder opfordres endvidere til at opdele kontrakter i partier, så der er mulighed for, at flere tilbudsgivere kan deltage, navnlig SMV'er, og skal forklare tilbudsgiverne, hvorfor de eventuelt ikke gør dette (anvendelse af "comply or explain"-princippet).

Kommissionens forslag omfatter en gradvis overgang til e-indkøb. Virksomhederne vil kunne se udbudsmulighederne online og fremsende deres tilbud elektronisk, hvilket vil forenkle processen og øge gennemsigtigheden.

Endelig henleder Kommissionen opmærksomheden på SMV'ernes bekymringer vedrørende de fortsat komplekse indkøbsprocedurer og -praksisser og forskelle mellem medlemsstaterne, der bidrager til de administrative byrder.

Anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer

Direktiv 2005/36/EF om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (revision[13] til behandling i lovgivningsproceduren – afventer Europa-Parlamentets førstebehandling)

SMV'ernes bekymringer:

Bestemmelserne i dette direktiv overlapper med bestemmelserne i tjenesteydelsesdirektivet, og det er ikke let for en SMV at skelne mellem forpligtelserne i de to retsakter. Selv om visse SMV'er har udtrykt tilfredshed med nogle af bestemmelserne i det ændringsforslag, som i øjeblikket drøftes i lovgivningsproceduren, navnlig indførelsen af det europæiske erhvervspas og generaliseringen af informationssystemet for det indre marked (IMI-systemet)[14], sættes der spørgsmålstegn ved nogle af de andre nye forslag som f.eks. den delvise adgang til erhverv med et større virkefelt i værtslandet eller den stiltiende anerkendelse af kvalifikationer i sundheds- og sikkerhedsrelaterede erhverv.

Kommissionens svar:

Revisionen sikrer overensstemmelse med tjenesteydelsesdirektivet, navnlig ved at sikre, at alle oplysninger og procedurer vedrørende anerkendelse af kvalifikationer er tilgængelige med kvikskranker for alle erhverv. Reglerne om midlertidig mobilitet moderniseres, så det bliver lettere at udøve et erhverv.

Forslaget omfatter indførelse af det europæiske erhvervspas baseret på bedre onlinesamarbejde mellem medlemsstaternes myndigheder om anerkendelse af kvalifikationer og på indførelse af begrebet "stiltiende anerkendelse", når fristen for en afgørelse om anerkendelse er overskredet. Denne stiltiende anerkendelse skal gælde for alle erhverv, der anvender erhvervspasset, dog således, at værtslandet har mulighed for at forlænge fristen, når det er nødvendigt, navnlig af hensyn til den offentlige sundhed og sikkerhed. Det vil sikre en hurtigere behandling af anmodningerne om anerkendelser og gøre det muligt for de pågældende at starte med at arbejde uden forsinkelse.

Den delvise adgang skal kunne gælde i konkrete tilfælde, hvor det drejer sig om at undgå, at forskelle i visse erhvervs virkefelter i værtslandet afskærer udøvere af de pågældende erhverv i andre medlemsstater fra at etablere sig i værtslandet. De kompetente myndigheder i værtslandet vil have muligt for at nægte delvis adgang, når det er begrundet i hensyn til almene interesser.

Vejtransport

Forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport (revision[15] tæt på vedtagelse i lovgivningsproceduren)

SMV'ernes bekymringer:

Forpligtelsen til at installere en fartskriver medfører omkostninger, og overholdelse af den nuværende forordning indebærer store administrative byrder. Køretøjer, som ikke kører langt væk fra deres base, bør fritages fra kravet i denne forordning.

Kommissionens svar:

Der blev fremsat et forslag til revision af lovgivningen om fartskrivere, bl.a. efter en henstilling fra gruppen på højt plan vedrørende administrative byrder. Ifølge Kommissionens forslag skulle de aktuelle valgfri undtagelser i forordning 561/2006 for visse kategorier af køretøjer gælde inden for en ensartet radius af 100 km fra transportvirksomhedens hjemsted (hævet fra 50 km). Forslaget er nået frem til de sidste trin i lovgivningsproceduren, og spørgsmålet om undtagelser har været genstand for intensive drøftelser som et af de sidste punkter, Parlamentet og Rådet skal nå til enighed om.

Det endelige resultat, som endnu ikke er vedtaget, vil sandsynligvis stemme overens med Kommissionens forslag med undtagelse af den såkaldte "håndværkerundtagelse" (artikel 13, stk. 1, litra d)), som ikke længere vil være valgfri i modsætning til de andre undtagelser. Dette skulle øge retssikkerheden i hele EU og eliminere administrative byrder og kompleksitet for både interessenter og medlemsstater.

2.3 Igangværende eller planlagt arbejde i Kommissionen

Beskæftigelse

Rådets direktiv 89/391/EØF om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet

SMV'ernes bekymringer:

Den generelle forpligtelse til at dokumentere risikovurderinger er for byrdefuld. For aktiviteter med lav risiko kunne risikoanalysen gennemføres uden at skulle dokumenteres. Der bør indføres undtagelser og lempelser af kravene i forbindelse med midlertidig beskæftigelse samt for mikrovirksomheder. Hvor flere lovgivningsforanstaltninger overlapper hinanden, bør risikovurderinger og (dobbelt) dokumentation af risikovurderinger afskaffes.

Kommissionens svar:

I direktiverne om arbejdstagernes sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen tages der i vidt omfang hensyn til de særlige forhold for SMV'er. Eksempelvis kan medlemsstaterne i henhold til rammedirektiv 89/391/EØF tilpasse forpligtelserne vedrørende dokumentation for risikovurderinger i lyset af aktiviteternes art og virksomhedernes størrelse. Hele regelværket om sundhed og sikkerhed under arbejdet (direktiv 89/391/EØF og de 23 tilhørende direktiver) er i øjeblikket genstand for en fuld vurdering (en REFIT-kvalitetskontrol) med særlige høringer af SMV'er. Konklusionerne af denne efterfølgende kvalitetskontrol vil foreligge inden udgangen af 2015. Medlemsstaterne vil bidrage til denne vurdering med gennemførelsesrapporter senest i december 2013. De bør i deres rapporter tage hensyn til bl.a. SMV'ernes bekymringer og medtage foranstaltninger, der kan lette gennemførelsen for SMV'erne.

Direktiv 2008/104/EF om vikararbejde

SMV'ernes bekymringer:

Dette direktiv har ikke gjort det lettere for virksomheder at arbejde på tværs af grænserne. De administrative byrder vejer tungt, navnlig på grund af medlemsstaternes krav. Virksomheder, der ønsker at udøve deres aktiviteter i flere medlemsstater, kan f.eks. stadig være nødt til at lade sig registrere særskilt i hver enkelt medlemsstat. SMV'erne foreslår, at der indføres mere forholdsmæssige krav, som letter grænseoverskridende tjenesteydelser, og at vikararbejde indarbejdes i tjenesteydelsesdirektivet.

Kommissionens svar:

Der er planlagt en rapport i december 2013, som skal udarbejdes i samråd med medlemsstaterne og repræsentanter for europæiske arbejdstageres og arbejdsgiveres interesser. I denne rapport vil der blive taget hensyn til SMV'ernes bekymringer og forhold vedrørende reguleringsmæssige byrder, og det vil blive undersøgt, hvordan medlemsstaterne har overholdt kravet om at identificere og begrunde de aktuelle hindringer for vikarbureauers aktiviteter. Kommissionen vil overveje at indarbejde henstillinger til medlemsstaterne i de landespecifikke foranstaltninger for 2014, hvis Kommissionen i sin vurdering af de nationale systemer identificerer særlige forhold vedrørende reguleringsmæssige byrder, som udgør en hindring for væksten og konkurrenceevnen.

Direktiv 2003/88 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden

SMV'ernes bekymringer:

Direktivet er kompliceret og ufleksibelt, navnlig med hensyn til sæsonarbejde, eller hvor virksomheder oplever en pludselig ændring i efterspørgslen. Ændringer i registrering af vagtperioder og forlængelse af referenceperioden for beregning af gennemsnitlig ugentlig arbejdstid til 12 måneder vil give de små virksomheder mere fleksibilitet. Byrden med registrering af arbejdstid bør deles mellem arbejdsgiver og arbejdstager. Da dette direktiv er meget kompliceret, er SMV'erne desuden som oftest nødt til at søge specialiseret og dyr juridisk bistand.

Kommissionens svar:

En detaljeret konsekvensanalyse er under udarbejdelse, og i denne tages der særligt hensyn til SMV'ernes bekymringer.

Merværdiafgift

Direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

SMV'ernes bekymringer:

Systemet er meget kompliceret med forskellige nationale procedureregler og mangel på en enkel, ensartet momsangivelse. Dette afholder SMV'erne fra at drive virksomhed på tværs af grænserne. Momsregistreringsnumre bør generaliseres. Virksomheder, som driver virksomhed på tværs af grænserne, skal registreres i alle de medlemsstater, som de ønsker at eksportere til, og dette skaber yderligere byrder. Manglen på en øvre grænse for momssatser gør systemet endnu mere kompliceret. Der gives utilstrækkelige oplysninger og utilstrækkelig vejledning.

Kommissionens svar:

Der er planlagt et forslag til en standardmomsangivelse ved udgangen af 2013, som gør det lettere for virksomheder med aktiviteter i flere medlemsstater at overholde kravene. Derudover er arbejdet med medlemsstaterne om gennemførelse af en "minikvikskranke" for e-tjenester, radio- og tv-transmission og telekommunikation påbegyndt. Indførelsen af en minikvikskranke i 2015 er planlagt, så den rent tidsmæssigt falder sammen med indførelsen af nye regler om leveringssted. Kommissionen vil samarbejde med medlemsstaterne om at sikre, at den støtter virksomhederne fra starten. Kommissionen støtter en udvidelse af konceptet, således som den allerede har anført i sit forslag fra 2004. Rådets seneste konklusioner om fremtiden for moms er imidlertid, at dette kun kan ske efter en vurdering af minikvikskranken. Arbejdet med udviklingen af webportalen om EU-moms, som skal indeholde præcise, pålidelige og rettidige oplysninger om de forskellige medlemsstaters gennemførelse af EU's momsregler, intensiveres. Dette vil ske i aktivt samråd med medlemsstater og SMV'er for bedre at imødekomme SMV'ernes behov for praktiske løsninger, herunder passende foranstaltninger til tilgængelige sprogversioner med udgangspunkt i de detaljerede oplysninger på det eksisterende websted.

Direktiv 2008/9/EF om detaljerede regler for tilbagebetaling af moms

SMV'ernes bekymringer:

SMV'erne er bekymrede over medlemsstaternes manglende svar på anmodninger om tilbagebetaling af moms og forsinkelser i modtagelsen af tilbagebetalinger.

Kommissionens svar:

Kommissionen holdt i 2012 en konference om de forbedrede ordninger for tilbagebetaling af moms. Ifølge de oplysninger, som aktuelt er tilgængelige for Kommissionen, er de indledende problemer med momstilbagebetalingssystemet nu blevet løst. Kommissionen er parat til at sikre en hurtig og effektiv opfølgning, såfremt der skulle opstå yderligere problemer.

Affald

Direktiv 2008/98 om affald og beslutning 2000/532/EC om udarbejdelse af en liste over affald og farligt affald

SMV'ernes bekymringer:

SMV'erne er bekymrede over visse aspekter i direktivet. For eksempel er de usikre på, hvornår affald ikke længere er affald. Nogle hævder, at definitionen af biprodukter modvirker innovation. Endvidere er der problemer med medlemsstater, som tilføjer unødvendige krav ("overregulering"), og mangel på hensigtsmæssig rådgivning og vejledning. Der bør indføres undtagelser eller lettere regler, navnlig vedrørende rapportering og kravet om dokumentation ved overførsel af affald.

Kommissionens svar:

Kommissionen har iværksat en gennemgang af EU's affaldspolitik og -lovgivning inden for rammerne af REFIT, som afsluttes i 2014, med henblik på at fastslå, om der er behov for at ændre affaldslovgivningen. Kommissionen vil arbejde sammen med medlemsstater og interessenter om praktisk vejledning og rådgivningstiltag og se nærmere på en række konkrete spørgsmål, f.eks. med henblik på mindskelse af de administrative byrder i forbindelse med de registreringskrav for affaldstransporter, der følger af artikel 26 i direktiv 2008/98/EF. Kommissionen vil endvidere træffe foranstaltninger til at øge SMV'ernes deltagelse i den europæiske platform for ressourceeffektivitet[16]. I begyndelsen af 2014 vil Kommissionen holde en workshop for at drøfte de bekymringer, som SMV'erne har givet udtryk for med hensyn til EU's affaldslovgivning.

Forordning (EF) nr. 1013/2006 om overførsel af affald

SMV'ernes bekymringer:

På grund af forskellig gennemførelse og fortolkning i medlemsstaterne har forordningen ikke ført til et indre marked for udnyttelse af affald og genanvendelse. Der er behov for en yderligere indsats for at sikre en ensartet gennemførelse af forordningen med mere fokus på farligt affald og mindre på uproblematisk affald. Procedurerne for overførsel af affald mellem medlemsstaterne bør forenkles yderligere, og kontrol og evaluering af affaldsbehandlingsanlæg bør være op til myndighederne i modtagermedlemsstaten.

Kommissionens svar:

For at fremme et indre marked for affaldsudnyttelse og genanvendelse har Kommissionen truffet en række foranstaltninger som f.eks. udvikling af kriterier for affaldsfasens ophør, der fjerner specifikke affaldsstrømme (f.eks. metal, glas, kobber) fra EU-affaldslovgivningens anvendelsesområde (herunder forordningen om overførsel af affald). Som svar på en specifik henstilling fra gruppen på højt plan vedrørende administrative byrder har Kommissionen aktivt tilskyndet til anvendelse af elektroniske systemer til udveksling af data om overførsel af affald mellem medlemsstaterne og har for nylig iværksat en forundersøgelse om et eventuelt elektronisk EU-dataudvekslingssystem.

For at hjælpe med til at sikre en mere ensartet gennemførelse af forordningen med fokus på problematiske affaldsstrømme har Kommissionen planer om at fremlægge et forslag om at styrke kontrollen med overførsel af affald medio 2013. Interessenterne udtrykte bred støtte til dette forslag under den offentlige høring om forslaget i 2011. Kommissionen har i sin udarbejdelse af forslaget taget hensyn til SMV'ernes bekymringer og er klar til at forklare, hvordan dette kommer til udtryk, når forslaget er vedtaget.

3. Konklusioner

Kommissionen har omgående reageret på SMV'ernes bekymringer. Målet er om muligt at mindske de reguleringsmæssige byrder og samtidig fortsat respektere politiske mål og bibeholde den retlige stabilitet. Kommissionen opfordrer EU's lovgivende institutioner til at vedtage og medlemsstaterne til at gennemføre EU-lovgivning, der sikrer, at reguleringen tilpasses SMV'ernes behov med særlig henvisning til de forslag, som Kommissionen allerede har fremlagt på de reguleringsområder, der er identificeret som særligt byrdefulde i TOP 10-høringerne. Kommissionen vil fortsætte med at mindske og forenkle byrderne i sit REFIT-program, som den udarbejder en rapport om til efteråret. Den vil overvåge udviklingen via sin årlige resultattavle.

[1] 20,7 mio. SMV'er står for over 65 % af beskæftigelsen i den private sektor. SMV'er er nogle af de mest innovative virksomheder og fører an i både jobskabelse og vækst. Ud over adgang til finansiering og markeder udgør de reguleringsmæssige byrder en af de største hindringer for opstart og udvikling af små virksomheder. KOM(2008) 394.

[2] KOM(2011) 803.

[3] Denne høring fik 1 000 svar, hvoraf 779 kom fra virksomheder, og 154 fra de organisationer, der repræsenterer dem, COM(2013) 122, SWD(2013) 60.

[4] Listen blev udarbejdet ved at kombinere listerne over de 20 lovgivningsforanstaltninger, som henholdsvis virksomhederne og de organisationer, der repræsenterer dem, oftest nævnte. De mest nævnte foranstaltninger fra begge lister blev opstillet på en liste over 14 lovgivningsforanstaltninger. COM(2013) 122, SWD(2013) 60.

[5] COM(2013) 122.

[6] Konklusioner fra Det Europæiske Råds møde den 14. marts 2013, EUCO 23/13.

[7] COM(2012) 746.

[8] Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 254/2013 af 20. marts 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 340/2008 om gebyrer og afgifter til Det Europæiske Kemikalieagentur i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH).

[9] COM(2012) 11 – Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger.

[10] COM(2012) 131 – Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om håndhævelse af direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser.

[11] COM(2013) 78 – Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbrugerproduktsikkerhed og om ophævelse af Rådets direktiv 87/357/EØF og direktiv 2001/95/EF.

[12] KOM(2011) 896 – Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om offentlige indkøb

[13] KOM(2011) 883 – Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2005/36/EF om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer og forordning [...] om det administrative samarbejde ved hjælp af informationssystemet for det indre marked.

[14] http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/index_da.html

[15] KOM(2011) 451 – Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006.

[16] http://ec.europa.eu/environment/resource_efficiency/re_platform/