KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93) 202 endelig udg. 
Bruxelles, den 9. juni 1993 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om stoffer, der nedbryder ozonlaget 
(forelagt af Kommissionen) 
BEGRUNDELSE 
1. Målet med dette forslag er konsolidering af forordning (EØF) nr 594/91 og (EØF) nr 3952/92 
og gennemførelse i Fællesskabet af de kontrolforanstaltninger, Københavnerær?dringen til 
protokollen indebærer. Forslaget supplerer endvidere den gældende EF-lovgivning, ved at 
indsamling af brugte ozonlagsnedbrydende stoffer i visse tilfælde gøres obligatorisk på linje 
med en beslutning truffet af parterne. 
2. Rådets forordning (EØF) nr. 594/91 af 4. marts 1991 om stoffer, der nedbryder ozonlaget(U, 
ændret ved forordning (EØF) nr. 3952/92(2), indeholder bestemmelser om kvantitativ 
begrænsning af produktionen og forbruget af chlorfluorcarboner 1J, 12, 113, 114 og 115, andre 
fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan og 1,1,1-trichlorethan. Forord­
ningen er baseret på Montreal-protokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget, tilpasset og 
ændret i London i 1990. Medlemsstaterne og Det Europæiske Fællesskab er parter i denne 
protokol, som atter blev ændret i København i 1992. 
3. Det Videnskabelige Panel under De Forenede Nationers Miljøprogram (UNEP) fandt, at hullet 
i ozonlaget over Sydpolen i 1991 var lige så dybt og stort i udstrækning som hullerne i 1987, 
1989 og 1990. For første gang nogensinde bekræftede observationer foretaget i Antarktis, at 
reduktionen i ozonlaget tidsmæssigt falder sammen med øget ultraviolet stråling ved 
jordoverfladen. Desuden nedbrydes stratosfærens ozonlag hurtigere end forventet, og en 
reduktion i ozonlaget kan på ny konstateres over tætbefolkede områder i Europa og 
Nordamerika. På 45° nordlig bredde kunne man på grundlag af målinger fra satellit-
spektrometret TOMS fra december til marts måned anslå en reduktion i ozonlaget på 5,5% (± 
3,5%) pr. tiår i perioden 1979 til 1991. Koncentrationen af chlor i stratosfæren forventes at 
stige fra 3,3 ppbv (parts per billion volume) til 4,1 ppbv i år 2000. Denne stigning i 
chlorkoncentrationen, der skyldes emissioner fra før opdagelsen af ozonhullet over Antarktis, 
vil finde sted, selv om alle parterne efterlever protokollen i dens ændrede version fra 1990. For 
at mindske chlorkoncentrationen og de miljøskader, den medfører, var der derfor behov for 
strengere og mere omfattende kontrolforanstaltninger, som kunne sættes i værk hurtigt. 
* I lyset heraf besluttede protokolparterne i 1992 (i København) bl.a. at skærpe de nuværende 
kontrolforanstaltninger for chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan og 1,1,1 -trichlorethan 
og udvide kontrollen til også at omfatte methylbromid, hydrobromfluorcarboner og hydrochlor-
fluorcarboner. Alle disse stoffer vil blive forbudt i hele verden fra den 1 januar 1996 med 
undtagelse af hydrochlorfluorcarboner, som behøves midlertidigt til at erstatte de af de 
ozonnedbrydende stoffer, der er endnu mere skadelige, og methylbromid, som endnu ikke er 
færdigundersøgt. 
5. Ratifikationen af Københavnerændringen til protokollen og dens gennemførelse i Fællesskabet 
er helt i overensstemmelse med det femte handlingsprogram, som understreger nødvendigheden 
af yderligere at fremskynde afviklingen af ozonnedbrydende stoffer, også ud over de grænser, 
(i) EFTnr. L 67 af 14.3.1991, s. 1. 
2)EFTnr. L 405 af 31.12.1992. 
der er vedtaget på internationalt plan(3j. Med hensyn til afviklingen af chlorfluorcarboner, 
haloner, tetrachlormethan og 1,1,1-trichlorethan sker gennemførelsen i Fællesskabet af 
Københavnertilpasningerne ved Rådets forordning (EØF) nr. 3952/92, som afvikler chlorfluor­
carboner og tetrachlormethan et år tidligere end fastsat i protokollen. Med hensyn til kontrollen 
med methylbromid, hydrobromfluorcarboner og hydrochlorfluorcarboner kræves der et nyt 
forordningsforslag fra Kommissionen, som også vil behandle spørgsmålet med indsamling af 
brugte stoffer med henblik på genanvendelse eller sikker destruktion. 
6. Protokolstoffernes steady state-ozonnedbrydningspotentialer (ODP) er betydelige, selv om der 
er variationer mellem og inden for stofgrupperne. Udsvingene er som følger. CFC (0,6-1,0); 
haloner (3,0-10,0); tetrachlormethan ( 1,1 ); 1,1,1 -trichlorethan (0,1 ); methylbromid (0,7); HBFC 
(0,1-14,0); HCFC (0,005-0,52). 
7. Der er tvingende miljømæssige årsager til at gå videre end Københavner-ændringen og 
gennemføre strengere kontrolforanstaltninger i Fællesskabet for at begrænse virkningerne af 
den høje chlorkoncentration. Når først de nøjagtige virkninger af disse hidtil usete 
koncentrationer af chlor vil være kendt og forstået, vil det være for sent at lovgive for at 
mindske skaderne. Endvidere vil de exceptionelt høje koncentrationer af chlor fortsætte i 
mindst 10 år, inden der vil ske nogen betydelig nedgang. Fællesskabet må derfor se mindst 20 
års usikkerhed i øjnene. 
8. Den Meteorologiske Verdensorganisation (pressemeddelelse nr 507) har offentliggjort data fra 
sit Global Ozone Observing System, som viste, at total ozon-værdierne i den første halvdel af 
marts 1993 lå 20-25% lavere end langtidsmiddelværdierne for et område, der strækker sig fra 
Skandinavien og Centraleuropa til Asiens Stillehavskyst. I de 14 år fra 1979 til 1993 har der 
mellem 45° og 65° nordlig bredde været tale om stadig nedgang i mængden af total ozon, som 
registreres hver vinter. For vinteren 1992-1993 var den gennemsnitlige nedgang på over 14%. 
Denne fortsatte og stadig stærkere udtynding af ozonlaget skyldes desværre, at vi ikke straks 
fra starten satte hurtigt ind med at kontrollere CFC'er og haloner. Uanset hvor streng den 
fremtidige kontrol med HBFC, HCFC og methylbromid bliver, vil den ikke inden udgangen 
af år 2000, kunne afbøde miljøvirkningerne af de hidtil største chlorkoncentrationer. Den 
kontrol, der indføres med dette forslag, vil dog sikre, at ozonlaget genskabes hurtigst muligt. 
9. Hvis emissionerne af chlor og brom fra HCFC og methylbromid ikke reguleres straks, vil de 
bidrage betydeligt til ozonnedbrydelsen i de næste 20 år. Det tidsafhængige ODP for HCFC 
22 over en 5-årsperiode er næsten 3,5 gange større end dets ligevægtsværdi (0,19 mod 0,055). 
Tilsvarende har methylbromid et højere tidsafhængigt ODP (15,3 mod 0,7) end noget andet 
kontrolleret stof. Ud fra disse data skønner UNEP's videnskabelige panel fra 1991, at en 10% 
reduktion i emissionerne af methylbromid vil resultere i en mindskelse i stratosfærens 
bromkoncentration svarende til 3 års fremskyndelse af CFC-afviklingsplanen. Det er værd at 
huske, at brom reagerer synergistisk med chlor i ødelæggelsen af ozonlaget, og at broms 
ozonnedbrydningseffekt stiger i takt med stigningen i chlorkoncentrationen. 
OJ KOM(92) 23 endelig udg. Vol. II af 27.3.1992, s. 41, 42, 81 og 84. 
3 
10. Endelig bør Fællesskabet gå i spidsen, når Københavneraftalerne skal gennemføres, da lempelig 
kontrol med HCFC og methylbromid vil øge den tid, der kræves for at ozonlaget kan vende 
tilbage til sin "normale" tilstand, hvilket vil øge usikkerheden med hensyn til ozonned­
brydningens miljøvirkninger. Endvidere vil lempelig kontrol med HCFC og methylbromid gøre 
indhug i de betydelige fremskridt, der er gjort ved at fremskynde reduktions- og afviklings­
planerne for CFC, haloner, tetrachlormethan og 1,1,1-trichlorethan. 
11. Generelt viser de sidste fem års erfaringer, både i Fællesskabet og i verden som helhed, at de 
ozonlagsnedbrydende stoffer afvikles hurtigere og med langt mindre økonomiske omkostninger 
end ventet. Mod forventning har kvaliteten af varer og tjenesteydelser kunnet fastholdes uden 
prisstigninger, og i mange tilfælde har det været relativt billigt og til tider endog fordelagtigt 
at finde alternativer til ozonlagsnedbrydende stoffer. Ændringer i lovgivningen medfører også 
ændringer i omkostningerne ved afviklingen. At måle omkostningerne og fordelene er 
imidlertid vanskeligt og behæftet med stor usikkerhed, men fordelene ved regulerende indgreb 
vil alligevel klart opveje omkostningerne, selv om det er vanskeligt at opgøre det i tal. 
12. Da nye videnskabelige data fortsat vidner om en stadig hurtigere og mere omfattende nedbryd­
ning af jordens ozonlag, vil fordelene ved at undgå miljøskader nødvendigvis også blive større 
Samtidig er de økonomiske omkostninger ved afviklingen af de ozonnedbrydende stoffer ikke 
steget i forhold til de fordele, der kan nås ved hurtig regulerende indgriben, selv om omkost­
ningerne kan stige markant, hvis der ikke gives tid nok til at bane vejen for erstatningsstoffer 
og ny teknologi. Endvidere vil forsinkelser i gennemførelsen af Københavnerændringen fra 
1992 og de fordele, der derved går tabt, overstige de omkostningsbesparelser, som måske ville 
kunne vindes ved at træffe afgørelser på et mere kvantitativt eller omkostningseffektivt 
grundlag. 
13. Det er vanskeligt nøjagtigt at angive miljøfordelene ved indførelse af strengere bestemmelser 
end Københavnerændringen. Det skønnes imidlertid, at en 10% nedbrydning i ozonlaget vil 
afstedkomme mellem 1,6 og 1,8 mio yderligere tilfælde af grå stær hos mennesker pr. år på 
verdensplan og 0,3 mio yderligere tilfælde af non-melanom hudkræft (UNEP, Environmental 
Effects Panel Report, 1991). Herudover vil UV-B strålingen have skadelige virkninger på 
fødevareproduktionen og fødevarernes kvalitet, på skovbruget og på de naturlige økosystemer. 
14. Forbruget af HCFC i Fællesskabet vil vokse stærkt, medmindre der gennemføres et 
kontrolsystem for disse stoffer. 1 1989 brugte den europæiske industri 1 869 ODP-vægtede tons 
HCFC. Tre år senere, i 1992, var forbruget steget til 3 336 ODP-vægtede tons, en stigning på 
78%. Til sammenligning hermed dalede forbruget af CFC i den samme periode med 42% fra 
222 566 til 129 479 ODP-vægtede tons. Kontrol hermed vil derfor indebære fordele for både 
samfundet og miljøet. Behovet for kontrol med HCFC var forudset i London-resolutionen om 
overgangsstoffer fra 1990, og fremskyndelsen af afviklingsplanerne for CFC, haloner, tetra­
chlormethan og 1,1,1-trichlorethan i tidligere EF-forordninger (594/91/EØF og 3952/92/EØF) 
blev accepteret på den betingelse, at industrien ville kunne anvende HCFC, dog med be­
grænsninger. Nærværende forslag drejer sig derfor hovedsageligt om at begrænse anvendelsen 
af HCFC, og i de tidligere forordninger er der taget hensyn til erstatningsomkostningeme eller 
omkostningerne for industrien ved overgangen fra CFC til HCFC. 
15. Den kvantitative grænse for forbruget af HCFC er valgt med udgangspunkt i principperne i 
London-resolutionen, som ved Københavnerændringen formelt nu er integreret i protokollen. 
De går ud på, at HCFC ikke bør bruges til anvendelser, hvor der ikke tidligere brugtes 
kontrollerede stoffer, eller hvor der er adgang til mere miljøvenlige alternativer eller 
teknologier. Disse restriktioner skal følges af alle protokol-parterne. På EF-plan er den 
kvantitative grænse beregnet ud fra betragtninger, der har særlig relevans for Fællesskabet. Det 
beregnede niveau for forbruget af HCFC er således til dels udarbejdet på grundlag af forbruget 
af CFC i basisåret 1989. 1 1989 tegnede EF-forbruget af CFC i spraydåser sig for 22% af det 
samlede forbrug. Dette står i stærk kontrast til forbrugsmønstret hos nogle af vore 
internationale partnere, f.eks. USA, som hurtigt eliminerede brugen af CFC i aerosoler. Da EF 
ikke har til hensigt at tillade HCFC i spraydåser (som ville medføre direkte emission i luften), 
og da protokollens artikel 2F, stk. 7, litra a)-c), fastsætter, at HCFC kun må bruges, hvis det 
er strengt nødvendigt, må grænsen for forbrug i EF sættes lavere end det loft på 3,1%, der blev 
vedtaget i København. 
16. Ud fra oplysninger fra skumplast-, køle- og opløsningsmiddelindustrien, blev det oprindeligt 
anslået, at den europæiske brugerindustri ville behøve 7 352 ODP-vægtede tons HCFC Dette 
svarer stort set til et loft på 2,5%, som ville blive nået i 1997. Som følge af tekniske 
nyskabelser kan der imidlertid nu fremstilles husholdningskøleskabe, der bruger propan/butan-
kølegasser, og som isoleres med skum fremstillet af andre carbonhydrider. På denne baggrund 
reducerede den europæiske skumindustri sit anslåede behov for HCFC fra 4 369 til 4 001 
ODP-vægtede tons. Køle- og opløsningsmiddelsektorerne anslår, at de får brug for henholdsvis 
2 420 og 563 ODP-vægtede tons HCFC. Generelt er det samlede anslåede behov i de sektorer, 
der bruger HCFC, blevet ændret i nedadgående retning, nemlig til 6 984 ODP-vægtede tons, 
hvilket stort set svarer til et loft på 2,3%. 
17. Omkostningerne for industrien som følge af begrænsningerne i anvendelsen af HCFC er den 
pris, det koster at begrænse forbruget til 2,5%, men dette kan ikke beregnes. Den kvantitative 
grænse vil blive nået omkring 1997, og de priser, der betales for HCFC (ud over 
inflationsstigningerne), vil afhænge af efterspørgselssituationen på det givne tidspunkt. Det er 
også i høj grad sandsynligt, at den teknologiske udvikling frem til 1997 vil mindske behovet 
for HCFC og således yderligere vanskeliggøre en vurdering af omkostningerne. Endvidere er 
den afviklingsplan, der er knyttet til den kvantitative grænse, blevet valgt som det bedste skøn 
over det forventede forbrug af HCFC. Der er derfor ikke taget højde for 
afskrivningsomkostninger, der overskrider normal afskrivning. 
18. Ï forslagsudkastet behandles spørgsmålet med fordeling af rettigheder til at markedsføre HCFC 
i EF i artikel 4, stk. 8 og 10. Den foreslåede model bygger på tidligere forordninger 
(3952/92/EØF, 594/91/EØF og 3322/88/EØF). Nu vil denne ordning imidlertid blive anvendt 
på et voksende HCFC-marked og ikke på et dalende CFC-marked. Det kan forventes, at 
sådanne rettigheder vil påkalde sig større interesse end tidligere, men det er vanskeligt at 
udforme et til delingssystem, som er mere retfærdigt end det, der allerede er gennemprøvet. 
Statistiske data fra 1989 og fremefter viser, at alle EF-producenter sælger CFC (perioden 1989-
1992), og at markedsandelene på nuværende tidspunkt er relativt stabile. Det kan imidlertid 
ikke udelukkes, at der i fremtiden vil indtræde visse forsyningssvigt, fordi nogle producenter 
foretrækker ikke at anvende eller overføre deres forbrugsrettigheder. Kommissionen vil søge 
at undgå, at der opstår forsyningsknaphed, inden for rammerne af EF-lovgivningen på området. 
19. Omkostningerne og fordelene ved reduceret brug af methylbromid er af en noget anden art. Da 
methylbromid har et uhyre højt tidsafhængigt ODP, vil fordelene ved erstatning eller 
emissionskontrol være større på vægtbasis end i tilfældet med HCFC. Begrænsning af 
emissionerne vil også betyde omkostningsbesparelser for brugerne. Der er generel stor teknisk 
usikkerhed med hensyn til, hvorledes brugen af methylbromid kan begrænses i de nuværende 
anvendelser, og en detaljeret omkostningsvurdering er derfor ikke mulig. Den foreslåede 25%'s 
nedskæring af produktionen og forbruget af methylbromid går længere end en fastfrysning i 
henhold til protokollen, men nedskæringen er alligevel beskeden set i forhold til denne 
usikkerhed. Der kan tages stilling til yderligere nedskæringer på et senere stadium på grundlag 
de resultater, UNEP-panelet finder frem til inden protokolpartemes møde i 1995. Det er klart, 
at en del af den foreslåede nedskæring på 25% kan realiseres ved at erstatte methylbromid med 
alternative stoffer, såsom andre kemiske pesticider, biologiske bekæmpelsesmidler, jordbunds-
insolation, dampsterilisering og ændringer i dyrkningsmetoderne, som beskrevet i UNEP 
Methyl Bromide Synthesis Report 1992. 
20. På Københavnermødet var protokolparterne ikke i stand til at nå til enighed om strengere 
foranstaltninger som følge af Israels (en vigtig producent) og mindre udviklede landes 
modstand mod at acceptere methylbromid som et kontrolleret stof. Efter Københavnermødet 
har industrilandene mulighed for at træffe strengere bestemmelser, og det er vi nødt til, hvis 
vi skal overtale udviklingslandene til at gøre større indrømmelser på protokolparternes syvende 
møde i 1995. I denne forbindelse er det værd at bemærke, at USA agter at afvikle produktion 
og forbrug af methylbromid inden udgangen af år 2000. 
21. EF må sætte ind for hurtigt at gennemføre Københavneraftalen. EF er en nøglepart i 
protokollen og må derfor udvise enhed og konsekvens over for sine forhandlingspartnere og 
tilkendegive, at det fuldt ud ønsker at opfylde sine internationale forpligtelser. Opfylder EF 
ikke sine forpligtelser i hele Fællesskabet, sætter det sin troværdighed på spil i fremtidige 
forhandlinger, også selvom disse ikke drejer sig om beskyttelse af ozonlaget. Forslaget er 
baseret på artikel 130S, eftersom protokollen er en miljøaftale, der har til formål at begrænse 
produktion og forbrug af ozonlagsnedbrydende stoffer. Artikel 113 er tilføjet som yderligere 
retsgrundlag, da Montreal-protokollen omfatter handelsbestemmelser. 
22. Industrien er blevet hørt på formelt og uformelt plan inden forelæggelsen af dette forslag. 
Producenterne af ozonnedbrydende stoffer støtter fuldt ud og uden undtagelser afviklingen af 
disse stoffer inden for den tidligst mulige tidshorisont, medens brugervirksomhederne peger på, 
at der til nogle anvendelser er behov for kontrollerede stoffer også efter afviklingsfristens 
udløb. Deres ønsker vil blive imødekommet ved, at de kan genanvende brugte stoffer og få 
dispensation for vigtige anvendelser efter afviklingsperiodens udløb. De væsentlige anvendelser, 
som de kontrollerede stoffer vil kunne bruges til i en nærmere fastsat periode efter afviklingen, 
vil blive fastsat i forbindelse med gennemførelsen af denne nye forordning; det vil ske i samråd 
med medlemsstaterne, via forvaltningsudvalget som omhandlet i forordningens artikel 16, og 
under hensyntagen til resultaterne af et samtidigt tilsvarende tiltag i UNEP's Tekniske og 
Økonomiske Panel. 
23. Der er ingen tvivl om, at alle OECD-landene vil gennemføre Københavnerrevisionen af 
protokollen. Nogle af vores internationale partnere, som f.eks. Japan, vil ikke på nuværende 
tidspunkt gå videre end protokollens krav. Andre, bl.a. USA, er indstillet på at gå videre. I 
Amerika er det blevet foreslået, at HCFC med højt ODP, såsom HCFC 141b, skal afvikles på 
alle anvendelsesområder inden udgangen af 2003. Mindre skadelige HCFC'er, såsom HCFC 
22 og 142b, vil blive forbudt i nyt udstyr fra år 2010, og alle andre HCFC'er, nemlig 123, 124 
og 225, vil blive afviklet inden år 2020, med en rest på 0,5%, der skal afvikles inden 2030. 
USA ønsker også at afvikle produktion og forbrug af methylbromid inden år 2000. Blandt 
EFTA-landene har Sverige tilkendegivet, at det ønsker at forbyde brugen af HCFC i alle 
anvendelser inden år 2000. Nogle medlemsstater har endvidere allerede vedtaget eller er i færd 
med at foreslå lovgivning til mere effektiv beskyttelse af ozonlaget. Tyskland har således 
forbudt brugen af HCF 22 i alle anvendelser inden udgangen af år 2000 med undtagelse af 
lukkede kølesystemer. Danmark ønsker at afvikle alle HCFC'ere inden udgangen af 2002 og 
methylbromid inden udgangen af 1998. Af miljømæssige og politiske årsager og af hensyn til 
det indre marked må EF være med i første række i kontrollen med HCFC og methylbromid. 
Det foreslås derfor, at HCFC afvikles inden udgangen af 2016, og at produktion og forbrug 
af methylbromid nedskæres med 25% inden 1996. 
24. Det Europæiske Fællesskab har ratificeret Wienerkonventionen, Montreal-protokollen og 1990-
ændringen (London) til protokollen. Bestemmelserne i disse internationale aftaler er 
hovedsageligt blevet gennemført i Fællesskabet ved forordning (EØF) nr. 3322/88, (EØF) 
nr. 594/91 og (EØF) nr. 3952/92. En forordning anses derfor også denne gang for at være det 
mest effektive middel til at gennemføre Københavnerændringen og harmonisere den gældende 
EF-lovgivning. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (FOF) 
om stoffer, der nedbryder ozonlaget 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig 
artikel 113 og 130S, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Rådets forordning (EØF) nr. 594/91 af 4. marts 199lom stoffer, der nedbryder ozonlaget(1), er 
blevet ændret ved forordning (EØF) nr. 3952/92(2); i forbindelse med en yderligere ændring af 
forordningen er det af hensyn til øget klarhed ønskeligt, at denne omarbejdes; 
i betragtning af Fællesskabets forpligtelser med hensyn til miljø og handel deltager samtlige 
medlemsstater og Fællesskabet i Wienerkonventionen om beskyttelse af ozonlaget og Montreal­
protokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget, ændret af parterne i protokollen på deres andet 
møde i London; 
det er fastslået, at fortsatte emissioner af ozonlagsnedbrydende stoffer i det nuværende omfang 
forårsager betydelig skade på ozonlaget; 
(,)EFTnr. L 67 af 14.3.1991, s. I. 
(2) EFT nr. L 405 af 31.12.1992, s. 41 
på baggrund af nylige videnskabelige resultater har parterne i Montreal-protokollen på deres fjerde 
møde i København, hvor Fællesskabet og dets medlemsstater spillede en ledende rolle, vedtaget 
anden ændring til protokollen, der indeholder yderligere foranstaltninger til beskyttelse af ozon­
laget; 
det er nødvendigt, at der gøres en indsats på EF-plan med henblik på at opfylde Fællesskabets 
forpligtelser i henhold til konventionen og den anden ændring til protokollen, navnlig kontrol i 
Fællesskabet med produktionen og udbuddet af methylbromid og hydrobromfluorcarboner og med 
udbuddet og anvendelsen af hydrochlorfluorcarboner; 
på baggrund af de videnskabelige resultater bør der i visse tilfælde indføres kontrolforanstaltninger, 
der er strengere end foranstaltningerne i anden ændring til protokollen; 
i betragtning af markedsstrukturerne for methylbromid, hydrobromfluorcarboner og hydrochlor­
fluorcarboner er det med henblik på at kontrollere forbruget af disse stoffer mere hensigtsmæssigt 
at kontrollere udbuddet end efterspørgslen for at sikre, at Fællesskabet opfylder sine forpligtelser 
i henhold til den anden ændring af protokollen; udbuddet kan kontrolleres ved at begrænse pro­
ducenternes salg og anvendelse af egen produktion og ved at begrænse importens overgang til fri 
omsætning; 
det er nødvendigt at holde opsyn med udviklingen på markedet for ozonlagsnedbrydende stoffer, 
navnlig for så vidt angår tilstrækkelig forsyning til væsentlige formål, samt at følge udviklingen 
af passende erstatningsprodukter; 
der bør anspores til, at udslip af ozonlagsnedbrydende stoffer mindskes, og at brugte ozonlagsned­
brydende stoffer indsamles med henblik på genanvendelse eller sikker destruktion -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
KAPITEL I 
INDLEDENDE BESTEMMELSER 
Artikel 1 
Anvendelsesområde 
Denne forordning vedrører produktion, import, eksport, udbud, brug og/eller indsamling af 
chlorfluorcarboner, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan, 1,1,1 -tri­
chlorethan, methylbromid, hydrobromfluorcarboner og hydrochlorfluorcarboner. Den vedrører lige­
ledes indberetning af oplysninger om disse stoffer. 
Artikel 2 
Definitioner 
I denne forordning forstås ved: 
"protokollen": Montreal-protokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget, det være sig den 
oprindelige udgave fra 1987, tilpasset i 1990 og 1991, den ændrede udgave fra 1990, tilpasset 
i 1992, eller den ændrede udgave fra 1992 
"part": part i protokollen. For så vidt angår de rettigheder og forpligtelser, der følger af en 
ændring til protokollen og senere tilpasninger af denne ændring, anses stater eller regionale 
organisationer for økonomisk integration, for hvilke den pågældende ændring ikke er trådt i 
kraft, dog ikke for at være parter 
"kontrollerede stoffer": chlorfluorcarboner, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, 
haloner, tetrachlormethan, 1,1,1-trichlorethan, methylbromid, hydrobomfluorcarboner og 
hydrochlorfluorcarboner, enten i ren form eller i blandinger. Denne definition omfatter ikke 
kontrollerede stoffer, som findes i et forarbejdet produkt, medmindre dette er en beholder, der 
anvendes til transport eller opbevaring af det pågældende stof, og ubetydelige mængder af et 
kontrolleret stof, der stammer fra utilsigtet eller sammenfaldende produktion under en 
fremstillingsproces med råvarer, der ikke har reageret, eller som stammer fra stoffets an­
vendelse som processtof, der er til stede i kemiske stoffer som sporforureninger, eller som 
udledes i forbindelse med varefremstilling eller -håndtering 
10 
"chlorfluorcarboner": de kontrollerede stoffer, der er anført under gruppe I i bilag I, og disses 
isomerer 
"andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner": de kontrollerede stoffer, der er anført under 
gruppe II i bilag I, og disses isomerer 
"haloner": de kontrollerede stoffer, der er anført under gruppe 111 i bilag 1, og disses isomerer 
"tetrachlormethan": det kontrollerede stof, der er anført under gruppe IV i bilag I 
"1,1,1 -trichlorethan": det kontrollerede slof, der er anført under gruppe V i bilag 1 
"methylbromid": det kontrollerede stof, der er anført under gruppe VI i bilag I 
"hydrobromfluorcarboner": de kontrollerede stoffer, der er anført under gruppe VII i bilag I, 
og disses isomerer 
"hydrochlorfluorcarboner": de kontrollerede stoffer, der er anført under gruppe VIII i bilag I, 
og disses isomerer 
"producent": enhver fysisk eller juridisk person, der fremstiller kontrollerede stoffer i 
Fællesskabet 
"produktion": den mængde kontrollerede stoffer, der fremstilles, minus den mængde, der 
destrueres ved hjælp af teknologier, som parterne har godkendt, og minus den mængde, der 
fuldt ud anvendes som råvarer til fremstilling af andre kemiske stoffer. Mængder, der 
indsamles og genbruges, skal ikke betragtes som "produktion" 
"virksomhed": enhver fysisk eller juridisk person, der fremstiller, genvinder med henblik på 
markedsføring, eller som anvender kontrollerede stoffer i Fællesskabet til industrielle eller 
kommercielle formål, eller som bringer sådanne importerede stoffer i fri omsætning i Fælles­
skabet eller eksporterer sådanne stoffer fra Fællesskabet til industrielle eller kommercielle 
formål 
II 
"ozonlagsnedbrydende potentiale": det tal i sidste spalte i bilag I, der repræsenterer hvert enkelt 
kontrolleret stofs potentielle virkning på ozonlaget 
"beregnet niveau": en mængde, der beregnes ved at multiplicere mængden af hvert kontrolleret 
stof med dette stofs ozonlagsnedbrydende potentiale som specificeret i bilag I, og ved for hver 
gruppe kontrollerede stoffer i bilag I at sammenlægge de derved fremkomne tal 
"industriel rationalisering": overførsel enten mellem parterne eller inden for en medlemsstat af 
hele eller en del af det beregnede niveau for produktionen hos en producent til en anden pro­
ducent med henblik på at opnå økonomisk effektivitet til afhjælpning af forventede forsynings-
mangler som følge af fabrikslukninger 
"indsamling": indsamling og oplagring af kontrollerede stoffer 
"genvinding": alle processer til rensning af kontrollerede stoffer, såsom filtrering, destillation 
og oparbejdning. 
KAPITEL n 
ÀFVIKLINGSTIDSPLAN 
Artikel 3 
Kontrol med produktionen af kontrollerede stoffer 
1. Medmindre andet følger af stk. 8-11, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af chlorfluorcarboner i perioden 
1. januar -31. december 1993 ikke overskrider 50% af det beregnede niveau for sammes 
produktion af chlorfluorcarboner i 1986 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af chlorfluorcarboner i perioden 
1. januar - 31. december 1994 ikke overskrider 15% af det beregnede niveau for sammes 
produktion af chlorfluorcarboner i 1986 
- at der ikke er nogen produktion af chlorfluorcarboner efter den 31. december 1994. 
12 
Medmindre andet følger af stk. 8-11, skal hver producent i en medlemsstat, hvor det 
beregnede niveau for produktionen af chlorfluorcarboner var mindre end 15 000 t i 1986, 
imidlertid sikre: 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af chlorfluorcarboner i perioden 
1. januar - 31. december 1993 ikke overskrider 50% af det beregnede niveau for sammes 
produktion af chlorfluorcarboner i 1986 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af chlorfluorcarboner i perioden 
l. januar - 31. december 1994 og i den følgende tolvmånedersperiode ikke overskrider 
15% af det beregnede niveau for sammes produktion i 1986 
- at der ikke er nogen produktion af chlorfluorcarboner efter den 31. december 1995. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16, hvilke eventuelle væsentlige anvendelser 
af chlorfluorcarboner der kan tillades i Fællesskabet efter den 31. december 1994, samt de 
eventuelle mængder chlorfluorcarboner, der må fremstilles af hver enkelt producent til dette 
formål. En sådan produktion må kun finde sted, hvis der ikke findes egnede alternativer eller 
genvundne chlorfluorcarboner. 
2. Medmindre andet følger af stk. 8-11, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af andre fuldt halogenerede chlor­
fluorcarboner i perioden I. januar - 31. december 1993 ikke overskrider 50% af det bereg­
nede niveau for sammes produktion af andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner i 1989 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af andre fuldt halogenerede chlor­
fluorcarboner i perioden 1. januar - 31. december 1994 ikke overskrider 15% af det bereg­
nede niveau for sammes produktion af andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner i 1989 
- at der ikke er nogen produktion af andre fuldt halogeneirede chlorfluorcarboner efter den 
31. december 1994. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16, hvilke eventuelle væsentlige anvendelser 
af andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner der kan tillades i Fællesskabet efter den 
13 
31. december 1994, samt de eventuelle mængder af andre fuldt halogenede chlorfluorcarboner, 
der må fremstilles af hver enkelt producent til dette formål. En sådan produktion må kun finde 
sted, hvis der ikke findes egnede alternativer eller genvundne andre fuldt halogenerede chlor­
fluorcarboner. 
3. Medmindre andet følger af stk. 8-11, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af haloner i perioden I. januar -
31. december 1993 ikke overskrider det beregnede niveau for sammes produktion af haloner 
i 1986 
- at der ikke er nogen produktion af haloner efter den 31. december 1993. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16, hvilke eventuelle væsentlige anvendelser 
af haloner der kan tillades i Fællesskabet efter den 31. december 1993, samt de eventuelle 
mængder haloner, der må fremstilles af hver enkelt producent til dette formål. En sådan pro­
duktion må kun finde sted, hvis der ikke findes egnede alternativer eller genvundne haloner. 
4. Medmindre andet følger af stk. 8-11, skal hver producent sikre 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af tetrachlormethan i perioden 
1. januar - 31. december 1993 ikke overskrider 50% af det beregnede niveau for sammes 
produktion af tetrachlormethan i 1989 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af tetrachlormethan i perioden 
1. januar - 31. december 1994 ikke overskrider 15% af det beregnede niveau for sammes 
produktion af tetrachlormethan i 1989 
- at der ikke er nogen produktion af tetrachlormethan efter den 31. december 1994. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16, hvilke eventuelle væsentlige anvendelser 
af tetrachlormethan der kan tillades i Fællesskabet efter den 31. december 1994, samt de 
eventuelle mængder af tetrachlormethan, der må fremstilles af hver enkelt producent til dette 
formål. En sådan produktion må kun finde sted, hvis der ikke findes egnede alternativer eller 
genvundet tetrachlormethan. 
14 
5. Medmindre andet følger af stk. 8-11, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af 1,1,1-trichlorethan i perioden 
1. januar -31. december 1993 ikke overskrider det beregnede niveau for sammes produktion 
af 1,1,1-trichlorethan i 1989 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af 1,1,1-trichlorethan i perioden 
1. januar - 31. december 1994 og i den følgende tolvmånedersperiode ikke overskrider 50% 
af det beregnede niveau for sammes produktion af 1,1,1-trichlorethan i 1989 
- at der ikke er nogen produktion af 1,1,1-trichlorethan efter den 31. december 1995. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16, hvilke eventuelle væsentlige anvendelser 
af 1,1,l-trichlorethan der kan tillades i Fællesskabet efter den 31 december 1995, samt de 
eventuelle mængder af I, l, I-trichlorethan, der må fremstilles af hver enkelt producent til dette 
formål. En sådan produktion må kun finde sted, hvis der ikke findes egnede alternativer eller 
genvundet 1,1,1 -trichlorethan. 
6. Medmindre andet følger af stk. 8-11, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af methylbromid i perioden 
1. januar - 31. december 1995 ikke overskrider det beregnede niveau for sammes produk­
tion af methylbromid i 1991 
- at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af methylbromid i perioden 
I. januar -31. december 1996 og i hver tolvmånedersperiode derefter ikke overskrider 75% 
af det beregnede niveau for sammes produktion af methylbromid i 1991. 
7 Medmindre andet følger af stk 9-11, skal hver producent sikre, at der ikke produceres 
hydrobromfluorcarboner efter den 31. december 1995. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16, hvilke eventuelle væsentlige anvendelser 
af hydrobromfluorcarboner der kan tillades i Fællesskabet efter den 31. december 1995, samt 
15 
de eventuelle mængder af hydrobromfluorcarboner, der må fremstilles af hver enkelt producent 
til dette formål. En sådan produktion må kun finde sted, hvis der ikke findes egnede 
alternativer eller genvundne hydrobromfluorcarboner. 
8. I det omfang det er tilladt i henhold til protokollen, kan en producent af den kompetente 
myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende produktion foregår, få tilladelse til at 
overskride de i stk. 1-6 fastsatte beregnede niveauer for produktionen med henblik på at 
imødekomme grundlæggende hjemmemarkedsbehov hos parter, der er omhandlet i protokollens 
artikel 5, når de yderligere beregnede niveauer for produktionen i den berørte medlemsstat ikke 
overskrider de i protokollens artikel 2a-2e og 2h tilladte niveauer for de pågældende perioder. 
Den kompetente myndighed i den berørte medlemsstat underretter på forhånd Kommissionen 
om en sådan tilladelse. 
9. I det omfang det er tilladt i henhold til protokollen, kan en producent af den kompetente 
myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende produktion foregår, få tilladelse til at 
overskride de i stk. I -8 fastsatte beregnede niveauer for produktionen med henblik på industriel 
rationalisering i den berørte medlemsstat, når de beregnede niveauer for produktionen i denne 
medlemsstat ikke overskrider summen af de beregnede produktionsniveauer for de indenlandske 
producenter som fastsat i stk. 1-8 for de pågældende perioder. Den kompetente myndighed i 
den berørte medlemsstat underretter på forhånd Kommissionen om en sådan tilladelse. 
10. 1 det omfang det er tilladt i henhold til protokollen, kan en producent få tilladelse af 
Kommissionen, i forståelse med den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den 
pågældende produktion foregår, til at overskride de beregnede produktionsniveauer, der er 
tilladt i henhold til stk. 1-9, med henblik på industriel rationalisering mellem medlemsstaterne, 
når de sammenlagte beregnede niveauer for de berørte medlemsstaters produktion ikke over­
skrider summen af de beregnede produktionsniveauer for de indenlandske producenter som 
fastsat i stk. 1-9, for de pågældende perioder. Der kræves ligeledes godkendelse fra den 
kompetente myndighed i den medlemsstat, hvori det påtænkes at reducere produktionen 
11. I det omfang det er tilladt i henhold til protokollen, kan en producent få tilladelse af 
Kommissionen, i forståelse såvel med den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den 
pågældende produktion foregår, som med regeringen for den berørte tredjelandspart, til at 
sammenlægge de beregnede produktionsniveauer, der er tilladt i henhold til stk. 1-10, med de 
16 
for en producent i et tredjeland beregnede produktionsniveauer med henblik på industriel 
rationalisering med en tredjelandspart, når de sammenlagte beregnede produktionsniveauer for 
de to producenter ikke overskrider summen af de beregnede produktionsniveauer for EF-
producenten, som tilladt for denne i henhold til stk. 1-10, og de beregnede produktionsniveauer 
for tredjelandsproducenten, som tilladt for denne i henhold til protokollen og det pågældende 
tredjelands lovgivning. 
Artikel 4 
Kontrol med udbuddet af kontrollerede stoffer 
1. Medmindre andet følger af stk. 10, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for den mængde chlorfluorcarboner, som vedkommende 
markedsfører eller selv anvender i perioden l. januar - 31. december 1993, ikke overskrider 
50% af det beregnede niveau for den mængde chlorfluorcarboner, som producenten 
markedsførte eller selv anvendte i 1986 
- at det beregnede niveau for den mængde chlorfluorcarboner, som vedkommende 
markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar - 31. december 1994, ikke overskrider 
15% af det beregnede niveau for den mængde chlorfluorcarboner, som producenten 
markedsførte eller selv anvendte i 1986 
- at vedkommende ikke markedsfører eller selv anvender chlorfluorcarboner efter den 
31. december 1994. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16 de eventuelle mængder chlorfluor­
carboner, som hver producent må markedsføre eller selv anvende til væsentlige anvendelser 
efter den 31. december 1994. 
2. Medmindre andet følger af stk. 10, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for den mængde andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, som 
vedkommende markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar - 31. december 1993, 
17 
ikke overskrider 50% af det beregnede niveau for den mængde andre fuldt halogenerede 
chlorfluorcarboner, som producenten markedsførte eller selv anvendte i 1989 
- at det beregnede niveau for den mængde fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, som 
vedkommende markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar - 31. december 1994, 
ikke overskrider 15% af det beregnede niveau for den mængde andre fuldt halogenerede 
chlorfluorcarboner, som producenten markedsførte eller selv anvendte i 1989 
- at vedkommende ikke markedsfører eller selv anvender andre fuldt halogenerede 
chlorfluorcarboner efter den 31. december 1994. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16 de eventuelle mængder af andre fuldt 
halogenerede chlorfluorcarboner, som hver producent må markedsføre eller selv anvende til 
væsentlige anvendelser efter den 31. december 1994. 
3. Medmindre andet følger af stk. 10, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for den mængde haloner, som vedkommende markedsfører eller selv 
anvender i perioden 1. januar - 31. december 1993, ikke overskrider det beregnede niveau 
for den mængde haloner, som vedkommende markedsførte eller selv anvendte i 1986 
- at vedkommende ikke markedsfører eller selv anvender haloner efter den 
31. december 1993. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16 de eventuelle mængder haloner, som 
hver producent må markedsføre eller selv anvende til væsentlige anvendelser efter den 
31. december 1993. 
4. Medmindre andet følger af stk. 10, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for den mængde tetrachlormethan, som vedkommende markedsfører 
eller selv anvender i perioden 1. januar - 31. december 1993, ikke overskrider 50% af det 
beregnede niveau for den mængde tetrachlormethan, som producenten markedsførte eller 
selv anvendte i 1989 
18 
- at det beregnede niveau for den mængde tetrachlormethan, som vedkommende markedsfører 
eller selv anvender i perioden 1. januar - 31. december 1994, ikke overskrider 15% af det 
beregnede niveau for den mængde tetrachlormethan, som producenten markedsførte eller 
selv anvendte i 1989 
- at vedkommende ikke markedsfører eller selv anvender tetrachlormethan efter den 
31. december 1994. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16 de eventuelle mængder tetrachlormethan, 
som hver producent må markedsføre eller selv anvende til væsentlige anvendelser efter den 
31. december 1994. 
5. Medmindre andet følger af stk. 10, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for den mængde 1,1,1-trichlorethan, som vedkommende 
markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar -31. december 1993, ikke overskrider 
det beregnede niveau for den mængde 1,1,1-trichlorethan, som producenten markedsførte 
eller selv anvendte i 1989 
- at det beregnede niveau for den mængde 1,1,1-trichlorethan, som vedkommende 
markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar -31. december 1994 og i den følgende 
tolvmånedersperiode, ikke overskrider 50% af det beregnede niveau for den mængde 1,1,1-
trichlorethan, som producenten markedsførte eller selv anvendte i 1989 
- at vedkommende ikke markedsfører eller selv anvender 1,1,1-trichlorethan efter den 31. 
december 1995. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16 de eventuelle mængder af 1,1,1-
trichlorethan, som hver producent må markedsføre eller selv anvende til væsentlige anvendelser 
efter den 31. december 1995. 
6. Medmindre andet følger af stk. 10, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for den mængde methylbromid, som vedkommende markedsfører 
eller selv anvender i perioden 1. januar -31. december 1995, ikke overskrider det beregnede 
19 
niveau for den mængde methylbromid, som producenten markedsførte eller selv anvendte 
i 1991 
- at det beregnede niveau for den mængde methylbromid, som vedkommende markedsfører 
eller selv anvender i perioden 1. januar -31. december 1996 og i hver tolvmånedersperiode 
derefter, ikke overskrider 75% af det beregnede niveau for den mængde methylbromid, som 
producenten markedsførte eller selv anvendte i 1991. 
7. Medmindre andet følger af stk. 10, skal hver producent sikre, at vedkommende ikke markeds­
fører eller selv anvender hydrobromfluorcarboner efter den 31. december 1995. 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16 de eventuelle mængder hydrobrom­
fluorcarboner, som hver producent må markedsføre eller selv anvende til væsentlige anven­
delser efter den 31. december 1995. 
8. Medmindre andet følger af stk. 10, skal hver producent sikre: 
- at det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som vedkommende 
markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar - 31. december 1995 og i hver 
tolvmånedersperiode derefter, ikke overskrider summen af 
= 2,5% af vedkommendes beregnede niveau for den mængde chlorfluorcarboner, som ved­
kommende markedsførte eller selv anvendte i 1989 og 
= vedkommendes beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som 
vedkommende markedsførte eller selv anvendte i 1989 
- at det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som vedkommende 
markedsfører eller selv anvender i perioden l. januar - 31. december 2000 og i hver 
tolvmånedersperiode derefter, ikke overskrider 75% af den i første led omhandlede sum 
- at det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som vedkommende 
markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar - 31. december 2004 og i hver 
tolvmånedersperiode derefter, ikke overskrider 40% af den i første led omhandlede sum 
20 
- at det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som vedkommende 
markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar - 31. december 2008 og i hver 
tolvmånedersperiode derefter, ikke overskrider 20% af den i første led omhandlede sum 
- at det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som vedkommende 
markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar - 31. december 2012 og i hver 
tolvmånedersperiode derefter, ikke overskrider 5% af den i første led omhandlede sum 
- at vedkommende ikke markedsfører eller selv anvender hydrochlorfluorcarboner efter den 
31. december 2014. 
Som undtagelse fra dette stykke kan en producent få tilladelse til at overskride ovennævnte 
niveauer efter betingelserne i stk. 10. 
9. De mængder, der refereres til i stk. 1-8, er de mængder ubrugte stoffer, som producenten ud 
af Fællesskabets produktion markedsfører eller selv anvender i Fællesskabet, eller som ved­
kommende bringer i fri omsætning af stoffer importeret i Fællesskabet. 
10. Enhver producent, der har ret til markedsføring eller til egen anvendelse af de i denne artikel 
omhandlede stoffer, kan til en hvilken som helst anden producent i Fællesskabet overdrage sin 
rettighed for en del af eller hele den mængde, der er fastsat i overensstemmelse med denne 
artikel. Den producent, der erhverver denne rettighed, underretter straks Kommissionen herom. 
Overdragelsen af retten til markedsføring og til egen anvendelse indebærer ikke nogen 
supplerende ret til fremstilling. 
Kommissionen kan efter anmodning fra en producent vedtage foranstaltninger for at 
imødekomme et eventuelt underskud i retten til at markedsføre eller for egen regning bruge 
hydrochlorfluorcarboner i et omfang som omfattet af protokollen. 
Artikel 5 
Kontrol med brugen af hydrochloifluorcarfooner 
1. Fra den første dag i den sjette måned efter denne forordnings ikrafttræden forbydes brugen af 
hydrochlorfluorcarboner med undtagelse af følgende tilfælde: 
21 
- som opløsningsmiddel 
- som kølemiddel 
- til fremstilling af plastskum 
- til laboratorieformål, herunder forskning og udvikling 
- til medicinske formål. 
2. Fra den 1. januar 1995 forbydes brugen af hydrochlorfluorcarboner: 
- som drivmiddel i aerosolbeholdere 
- som opløsningsmiddel til ikke-indesluttet brug, herunder åbne renseanlæg og åbne systemer 
til fjernelse af resterende vand; aerosoler, klæbemidler, formslippemidler, rensning af afløb 
- som kølemiddel i åbne anlæg 
- som kølemiddel i husholdningskøleudstyr, luftkonditionering til motorkøretøjer og 
passagertransport, i kølehuse og varelagre til offentlig og kommerciel brug samt til industriel 
levnedsmiddelforarbejdning og køling og nedfrysning i industrielle anlæg, hvis sådant udstyr 
er fremstillet efter den 31. december 1994 
- til fremstilling af blødt og halvstift ikke-isolationsskum, undtagen integralskum til 
sikkerhedsanvendelser 
- som steriliseringsmiddel. 
3. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 16 de i stk. 1 og 2 omhandlede anvendelses­
områder og kan ændre listen i stk. 2 på baggrund af den tekniske udvikling. 
4. Uden at dette berører bestemmelserne i Rådets direktiv EØF/83/1890), skal medlemsstaterne 
meddele Kommissionen udkastene til de foranstaltninger, de agter at træffe, så Kommissionen 
kan gennemgå dem i lyset af de gældende bestemmelser og om nødvendigt anmode de 
pågældende medlemsstater om at stille vedtagelsen heraf i bero. 
m EFT nr. L 109 af 26.4.1983, s. 8. 
22 
KAPITEL m 
HANDELSORDNING 
Artikel 6 
Tilladelse til import fra tredjelande 
1. For overgang til fri omsætning i Fællesskabet af kontrollerede stoffer, der er undergivet kvoter 
som omhandlet i artikel 7, fremlægges en importtilladelse, uanset om det drejer sig om ubrugte, 
brugte eller genvundne stoffer. Denne tilladelse udstedes af Kommissionen, når de har kon­
stateret, at artikel 6, 7, 8 og 12 er overholdt. Kommissionen fremsender en kopi af tilladelsen 
til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor importen forventes at finde sted. Med 
henblik herpå udpeger hver medlemsstat en kompetent myndighed. 
2. En ansøgning om importtilladelse skal indeholde: 
a) importørens og eksportørens navn og adresse 
b) eksportlandet 
c) beskrivelse af hvert enkelt kontrolleret stof, herunder: 
- varebeskrivelse 
- position og KN-kode 
- stoffets art (ubrugt, brugt eller genvundet) 
- mængden af stoffet i kg 
d) en angivelse af formålet med den påtænkte import (destruktion ved hjælp af teknologier, der 
er godkendt af parterne, genvinding, anvendelse som råvare eller anden anvendelse af det 
kontrollerede stof) 
e) sted og dato for den påtænkte import, hvis disse oplysninger kendes. 
23 
Artikel 7 
Import af kontrollerede stoffer fra tredjelande 
1. Medmindre andet følger af artikel 4, stk. 9, og medmindre stofferne er brugte, genvundne eller 
bestemt til destruktion ved hjælp af en teknologi, der er godkendt af parterne, eller bestemt til 
brug som råvarer til fremstilling af andre kemikalier, underkastes overgang til fri omsætning 
i Fællesskabet af kontrollerede stoffer, som er importeret fra tredjelande, kvantitative restrik­
tioner. 
2. Fællesskabet åbner de i bilag II fastsatte kvoter, der skal gælde for hver tolvmåneders periode, 
og fordeler dem blandt virksomhederne efter proceduren i artikel 16. 
3. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 16 ændre de i bilag II fastsatte kvoter. 
Artikel 8 
Import af kontrollerede stoffer fra ikke-parter 
1. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af ubrugte, brugte eller genvundne chlorfluorcarbo­
ner, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan og 1,1,1-trichlor­
ethan, importeret fra lande, der ikke er parter i protokollen, er forbudt. 
2. Fra et år efter datoen for ikrafttrædelsen af den ændring til protokollen, der blev vedtaget af 
parterne i København, er overgang til fri omsætning i Fællesskabet af ubrugte, brugte eller 
genvundne hydrobromfluorcarboner, der er importeret fra lande, der ikke er parter i proto­
kollen, forbudt. Kommissionen offentliggør datoen for denne ændrings ikrafttræden i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Artikel 9 
Import fra ikke-parter af produkter, der indeholder kontrollerede stoffer 
1. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af produkter, der indeholder chlorfluorcarboner eller 
haloner, og som er importeret fra lande, der ikke er parter i protokollen, er forbudt, jf. dog den 
i stk. 4 omhandlede beslutning. 
24 
2. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af produkter, der indeholder andre fuldt halo­
generede chlorfluorcarboner, tetrachlormethan eller 1,1,1-trichlorethan, og som er importeret 
fra lande, der ikke er parter i protokollen, er forbudt, jf. dog den i stk. 4 omhandlede 
beslutning. 
3. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af produkter, der indeholder hydrobromfluor­
carboner, og som er importeret fra lande, der ikke er parter i protokollen, er forbudt, jf. dog 
den i stk. 4 omhandlede beslutning. 
4. Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 16 listerne over de i stk. 1, 2 og 3 
omhandlede produkter på grundlag af de lister, som parterne har opstillet. 
i 
Artikel 10 
Import fra ikke-parter af produkter, der er fremstillet med kontrollerede stoffer 
På baggrund af den afgørelse, der træffes af parterne, vedtager Rådet på forslag af Kommissionen 
regler for overgang til fri omsætning i Fællesskabet af produkter, som er fremstillet med kontrol­
lerede stoffer, men som ikke indeholder disse stoffer, og som er importeret fra lande, der ikke er 
parter i protokollen. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. 
Artikel 11 
Eksport af kontrollerede stoffer til ikke-parter 
1. Eksport fra Fællesskabet af ubrugte, brugte eller genvundne chlorfluorcarboner, andre fuldt 
halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan og 1,1,1-trichlorethan til lande, der 
ikke er parter i protokollen, er forbudt. 
2. Fra et år efter den i henhold til artikel 8, stk. 2, offentliggjorte dato i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende er eksport fra Fællesskabet af ubrugte, brugte eller genvundne hydro­
bromfluorcarboner til lande, der ikke er parter i protokollen, forbudt. 
25 
Artikel 12 
Ekstraordinær tilladelse til at handle med ikke-parter 
Uanset artikel 8, artikel 9, stk. 1, 2 og 3, og artikel 11 kan Kommissionen tillade handel med 
lande, der ikke er parter i protokollen, med kontrollerede stoffer og med produkter, der indeholder 
og/eller er fremstillet med et eller flere af disse stoffer, for så vidt som det på et møde mellem 
parterne fastslås, at de pågældende lande til fulde overholder protokollens artikel 2, 2A-2E, 2G og 
4 og har indgivet oplysninger herom som omhandlet i protokollens artikel 7. Kommissionen træffer 
afgørelse efter proceduren i artikel 16. 
Artikel 13 
Handel med territorier, der ikke er omfattet af protokollen 
Handel med kontrollerede stoffer såvel som produkter, der indeholder og/eller er fremstillet med 
et eller flere stoffer, med et territorium, der ikke er omfattet af protokollen, er forbudt i medfør af 
artikel 8, artikel 9, stk. 1 og artikel 11. 
Kommissionen kan efter proceduren i artikel 16 afvige fra reglen i stk. I, forudsat at myndigheder­
ne i de pågældende territorier efter Kommissionens overbevisning opfylder betingelser, som svarer 
til de i artikel 12 fastsatte betingelser. 
KAPITEL IV 
EMISSIONSKONTROL 
Artikel 14 
indsamling af brugte kontrollerede stoffer 
Fra den første dag i den fjerde måned efter datoen for denne forordnings ikrafttræden skal 
chlorfluorcarboner, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan, 1,1,1 -tri­
chlorethan, hydrobromfluorcarboner og hydrochlorfluorcarboner indeholdt i 
stationære, kommercielle og industrielle køleanlæg og luftkonditioneringsanlæg 
mobile køleanlæg og mobile luftkonditioneringsanlæg 
26 
brandsikringssystemer 
renseudstyr, der indeholder opløsningsmidler, 
i forbindelse med servicering og vedligeholdelse af udstyret såvel som forud for demontering eller 
bortskaffelse heraf, indsamles med henblik på destruktion ved hjælp af teknologier, som er 
godkendt af parterne, eller med henblik på genvinding. 
Kommissionen fastsætter de i stk. 1 omhandlede anvendelsesområder efter proceduren i artikel 16. 
Artikel 15 
Udslip af kontrollerede stoffer 
Fra den første dag i den fjerde måned efter datoen for denne forordnings ikrafttræden træffes alle 
de videst mulige foranstaltninger til at undgå udslip af chlorfluorcarboner, andre fuldt halogenerede 
chlorfluorcarboner, haloner, hydrobromfluorcarboner og hydrochlorfluorcarboner fra kommercielle 
og industrielle luftkonditionerings- og køleanlæg i forbindelse med fremstilling, installering, drift 
og servicering. 
KAPITEL V 
FORVALTNING, INDBERETNING AF DATA OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
Artikel 16 
Forvaltning 
Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har 
Kommissionens repræsentant som formand. 
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. 
Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte 
under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der 
er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på 
forslag af Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af 
repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden 
deltager ikke i afstemningen. 
27 
Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i 
overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underrettes Rådet dog straks af 
Kommissionen om disse foranstaltninger. I så fald kan Kommissionen udsætte gennemførelsen af 
de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst en måned regnet fra datoen 
for denne underretning. 
Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det tidsrum, der er nævnt i 
stk. 3. 
Artikel 17 
Indberetning af data 
1. Hver producent, importør og/eller eksportør af kontrollerede stoffer meddeler senest den 
31. marts hvert år og første gang i 1995 med genpart til den kompetente myndighed i den 
pågældende medlemsstat Kommissionen tallene for virksomhedens: 
- samlede produktion 
- forøgelse af produktionen i medfør af artikel 3, stk. 8, med henblik på at dække hjemme-
markedsbehovet hos parter omhandlet i protokollens artikel 5 
- forøgelse af produktionen i medfør af artikel 3, stk. 9, 10 og 11, i kraft af godkendte indu­
strielle rationaliseringer 
- genvundne mængder 
- mængder destrueret med teknologier, der er godkendt af parterne 
- lagre 
- overgang til fri omsætning i Fællesskabet af importerede ubrugte stoffer, angivet særskilt 
for lande, der er parter, og lande, der ikke er parter i protokollen 
- eksport af produktion fra Fællesskabet, angivet særskilt for lande, der er parter, og lande der 
ikke er parter i protokollen 
28 
- eksport af genvundne mængder fra Fællesskabet, angivet særskilt for lande, der er parter, 
og lande, der ikke er parter i protokollen 
- produktion, som er markedsført eller anvendt af producenten selv i Fællesskabet 
- genvundne mængder, som er markedsført eller anvendt af virksomheden selv i Fællesskabet 
- mængder, der er anvendt som råvarer 
for hvert af de kontrollerede stoffer for den foregående periode 1. januar - 31. december. 
Uanset indberetningspligten skal den meddelelse, der er nævnt i dette stykke, for perioden 
1. januar - 31. december 1993 foretages senest den sidste dag i den fjerde måned efter datoen 
for denne forordnings ikrafttræden. 
2. Hver producent, importør og/eller eksportør, som i 1991 fremstillede, importerede og/eller 
eksporterede methylbromid, meddeler senest den sidste dag i den fjerde måned efter datoen for 
denne forordnings ikrafttræden med genpart til den kompetente myndighed i den pågældende 
medlemsstat Kommissionen de i stk. 1 omhandlede data for 1991. 
3. Kommissionen træffer passende foranstaltninger til, at de oplysninger, som den modtager, be­
handles fortroligt. 
Artikel 18 
Tilsyn 
1. Kommissionen kan i forbindelse med gennemførelsen af de opgaver, der er pålagt den ved 
denne forordning, indhente alle nødvendige oplysninger fra regeringerne og de kompetente 
myndigheder i medlemsstaterne samt fra virksomhederne. 
2. Når Kommissionen tilsender en virksomhed en anmodning om oplysninger, skal den samtidig 
sende en genpart af anmodningen til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den 
pågældende virksomhed har sit hjemsted, sammen med en forklaring på, hvorfor den ønsker 
disse oplysninger. 
29 
3. Medlemsstaternes kompetente myndigheder foretager de undersøgelser, som Kommissionen 
anser for nødvendige i forbindelse med denne forordning. 
4. Hvis Kommissionen og den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor undersøgelsen skal 
foretages, er enige herom, bistår Kommissionens embedsmænd embedsmændene fra den 
nævnte myndighed med udførelsen af disses opgaver. 
5. Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at beskytte fortrolige oplysninger, der 
er indhentet i medfør af denne artikel. 
Artikel 19 
Sanktioner 
Medlemsstaterne fastsætter sanktioner for overtrædelse af denne forordning og om nødvendigt 
foranstaltninger til at håndhæve den; sanktionerne skal være virkningsfulde, afpasset efter overtræ­
delsernes alvor og virke afskrækkende. 
Artikel 20 
Forordning (EØF) nr. 594/91 ophæves. 
Artikel 21 
Ikrafttræden 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
30 
BILAG 1 
Stoffer, der er omfattet af forordningen 
I ' ' •' •'-'. .lUI—kJ'a", )'W".' .'I .','•• I. -i- '. '"n I/--!-1!1. „"I1 •' '' i •' . •' •'•• i;-1-*-1 '", ' '• ' '•" " • — "-1 
Gruppe Stof Ozonnedbrydende 
potentiale0 ) 
Gruppe I CFCI3 (CFC- 11) 1,0 
CF2CL2 (CFC- 12) 1,0 
C2F3CI3 (CFC-113) 0,8 
C2F4Cl2 (CFC-114) 1,0 
C2F,CL (CFC-115) 0^ 
Gruppell CF3CL (CFC-13) 1,0 
C2FC15 (CFC-111) 1,0 
C2F2C14 (CFC-112) 1,0 
C3FC17 (CFC-211) 1,0 
C3F2C16 (CFC-212) 1,0 
C3F3C15 (CFC-213) 1,0 
C3F4C14 (CFC-214) 1,0 
C3F5C13 (CFC-215) 1,0 
C3F6C12 (CFC-216) 1,0 
C3F7C1 (CFC-217) U0 
Gruppe 111 CF2BrCl (halon-1211) 3,0 
CF3Br (halon-1301) 10,0 
C2F4Br2 (halon-2402) 6,0 
Gruppe IV CC14 (tetrachlormethan) 1,1 
Gruppe V C2H3C13(2) (1,1,1-trichlorethan) 0,1 
Gruppe VI CH3Br (methylbromid) 0,7 
(lj Tallene for ozonnedbrydende potentiale er skøn baseret på den nuværende viden; de vil 
regelmæssigt blive gennemgået og revideret på baggrund af de afgørelser, der træffes af 
parterne i protokollen. 
(2) Denne formel refererer ikke til 1,1,2-trichlorethan. 
31 
Gruppe Stof Ozonnedbrydende potentiale 
Gruppe VII CHFBr2 
CHF2Br 
CH2FBr 
C2HFBr4 
C2HF2Br, 
C\HF3Br? 
C2HF4Br 
C2H2FBr3 
C2H2F2Br2 
C2H2F3Br 
C2H3FBr2 
C2H3F2Br 
C2H4FBr 
C3HFBr6 
C3HF2Br5 
C3HF3Br4 
C3HF4Br3 
C3HF5Br2 
C3HF6Br 
C3H,FBrs 
C3H2F2Br4 
C3H2F3Br3 
C3H,F4Br2 
C3H>5Br 
C3H3FBr4 
C3H3F2Br3 
C3H3F3Br2 
C3H3F4Br 
C3H4FBr3 
C3H4F2Br2 
C3H4F3Br" 
C3H5FBr2 
C3H5F2Br 
C,H6FBr 1,00 
0,74 
0,73 
0,8 
1,8 
1,6 
1,2 
1,1 
1,5 
»,6 
1,7 
1,1 
0,1 
1,5 
1,9 
1,8 
2,2 
2,0 
3,3 
1,9 
2,1 
5,6 
7,5 
14 
1,9 
3,1 
2,5 
4,4 
0,3 
1,0 
0,8 
0,4 
0,8 
0,7 
32 
33 Gruppe 
Gruppe VIII Stof 
CHFC12 (HCFC-21) 
CHF2C1 (HCFC-22) 
CH2FC1 (HCFC-3 ! ) 
C2HFC14 (HCFC-12I) 
C2HF2C13 (HCFC-122) 
C2HF3C12 (HCFC-123) 
C2HF4C1 (HCFC-124) 
C2H2FC13 (HCFC-131) 
C2H2F2C12 (HCFC-132) 
C2H2F3C1 (HCFC-133) 
C2H3FCi? (HCFC-141) 
C2H3F2CI (HCFC-142) 
C2H4FCI (HCFC-151) 
C3HFCI6 (HCFC-221) 
C3HF2C15 (HCFC-222) 
C3HF3C14 (HCFC-223) 
C3HF4CI3 (HCFC-224) 
C3HF5C12 (HCFC-225) 
C3HF6C1 (HCFC-226) 
C3H,FC15 (HCFC-231) 
C,H2F2C"14 (HCFC-232) 
C3H2F3C13 (HCFC-233) 
C3H2F4C12 (HCFC-234) 
C3H2F,C1 (HCFC-235) 
C3H3FC14 (HCFC-241) 
C3H3F2CI3 (HCFC-242) 
C3H,F3C12 (HCFC-243) 
C3H3F4C1 (HCFC-244) 
C3H4FC13 (HCFC-251) 
C3H4F2C12 (HCFC-252) 
C3H4F,C1 (HCFC-253) 
C3H5FC12 (HCFC-261) 
C3HSF2CÎ (HCFC-262) 
C3H6FC1 (HCFC-271) Ozonnedbrydende potentiale 
0,04 
0,055 
0,02 
0,04 
0,08 
0,06 
0,04 
0,05 
0,05 
0,06 
0,11 
0,07 
0,005 
0,07 
0,09 
0,08 
0,09 
0,07 
0,10 
0,09 
0,10 
0,23 
0,28 
0,52 
0,09 
0,13 
0,12 
0,14 
0,01 
0,04 
0,03 
0,02 
0,02 
0,03 
BILAG II 
Maksimumsgrænser for import fra tredjelande 
(beregnet niveau udtrykt i tons) 
Stof Gruppe 
I Gruppe 
II Gruppe 
III Gruppe 
IV Gruppe 
V Gruppe 
VI (% af 
importen i 
I99l)(') Gruppe 
VII Gruppe 
VIII 
For tolv­
måneders 
perioder 
fra 1. 
januar til 
31. 
december 
1993 
1994 
1995 
1996 
1997 
1998 
1999 
2000 
2001 
2002 
2003 
2004 
2005 
2006 
2007 
2008 
2009 
2010 
201Ï 
2012 
2013 
2014 
2015 
og 
derefter 1161 
348 
0 14 
4 
0 700 
0 1288 
386 
0 2378 
1189 
1189 
0 00% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 60 
60 
60 
60 
60 
4S 
45 
45 
45 
24 
24 
24 
24 
12 
12 
12 
12 
3 
3 
3 
0 
(1) Disse procentsatser vil blive afløst af talværdier, så snart tallene foreligger. De vil 
offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende ved Kommissionens foranstaltning. blive 
34 
BILAG III 
Koder og varebeskrivelse i Den Kombinerede Nomenklatur for de i bilag I og 11 nævnte stoffer 
i '>, ,.i n II i"t' i=gg=a«assl..ul'„,i j '|ii> i,y, •), mi,.H n , ' H , TTi-im ri ,•,•, •>>•' .-,-,- ,',„--,,,,' L • .•• •»• ••'• • •'•'•• .- > .—n-T- —•• 
KN-kode Varebeskrivelse _________________„ 
2903 40 10 — Trichlorfluormethan 
2903 40 20 — Dichlordifluormethan 
2903 40 30 — Trichlortrifluorethan 
2903 40 40 — Dichlortetrafluorethan 
2903 40 50 — Chlorpentafluorethan 
ex. 2903 40 61 — Chlortrifluormethan, Pentachlorfluoroethan, Tetrachlordifluorethan, 
Heptachlorfluorpropan, Hexachlordifluorpropan, 
Pentachlortrifluorpropan, Tetrachlortetrafluorpropan, 
Trichlorpentafluorpropan, Dichlorhexafluorpropan eller 
2903 40 70 — Bromtrifluormethan 
2903 40 80 — Dibromtetrafluorethan 
2903 40 91 — Bromchlordifluormethan 
2903 14 00 — Tetrachlormethan 
ex. 3823 90 96 — Blandinger af varer henhørende under KN-kode 2903 40 10, 
2903 40 20, 2903 40 30, 2903 40 40, 2903 40 50 og 2903 40 61 
ex. 3823 90 97 — Blandinger af varer henhørende under KN-kode 2903 40 70, 
2903 40 80, 2903 40 91 ou 3823 90 96 
ex. 3823 90 98 — Blandinger af varer henhørende under KN-kode 2903 14 00 og 
2903 19 10 
35 
V 

KSN 0254-1459 
KOM (93) 202 endelig udg 
DOKUMENTER 
DA 14 
Katalognummer : CB-CO-93-307-DA-C 
ISBN 92-77-56744-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
3€