Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om den fælles markedsordning for ris (96/C 39/17)

Rådet besluttede den 21. september 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Maria Luísa Santiago til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. november 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 330. plenarforsamling af 22. og 23. november 1995, mødet den 23. november 1995, uden stemmer imod og med 6 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. EU's risproducenter ser deres konkurrenceevne og indkomst alvorligt truet af risimport fra tredjelande, som i henhold til GATT-aftalerne skal have friere adgang til EU-markedet.

1.1.1. For at sætte risproducenterne i stand til at imødegå denne konkurrence, sikre deres eksistensgrundlag og opretholde deres indkomster er det nødvendigt at ændre den fælles markedsordning for ris.

1.1.2. Risdyrkning er vigtig for visse EU-regioners økonomi og generelt set for miljøet, idet den har afgørende betydning for opretholdelsen af følsomme økosystemer i fugtige områder.

1.2. Da Rådet i 1992 traf de sidste beslutninger om reformen af den fælles landbrugspolitik, pålagde det Kommissionen at fremlægge forslag om en reform af de sektorer, der ikke var omfattet af den generelle reform. Efter vin, frugt og grøntsager, tørfoder og bomuld, er turen nu kommet til ris.

1.3. Kommissionen har udarbejdet et omfattende forslag til forordning ledsaget af en rapport, som indeholder en detaljeret og indgående beskrivelse af produktionen og forarbejdningen af ris, der ganske rigtigt er en afgrøde med særlige karakteristika, som adskiller sig meget fra de øvrige kornarter.

1.4. Den europæiske risproduktion består hovedsageligt af underarten Japonica, mens den anden vigtige underart, Indica, fortrinsvis dyrkes i egne med tropisk klima, da en rentabel produktion kræver lys- og temperaturforhold, som normalt ikke findes i EU's risdyrkningsområder.

1.5. Rismarkedet er forholdsvis afbalanceret, og strukturoverskuddet af Japonica-ris afsættes på traditionelle markeder eller anvendes til at opfylde EU's forpligtelser inden for fødevarehjælp.

2. Særlige bemærkninger

2.1. Kommissionens forslag til reformen af den fælles markedsordning for ris følger stort set principperne i reformen af markedsordningen for korn:

- nedsættelse af producentpriserne,

- hektargodtgørelse,

- maksimalt garantiareal,

- kvalitetspolitik,

- interventionsordning.

2.2. Ifølge disse principper skal den foreslåede nedsættelse af interventionsprisen med 15 % godtgøres fuldt ud, hvis producenterne skal kunne opretholde deres indkomst og eksistensgrundlag.

2.3. Ligeledes skal udligningsgodtgørelsen ifølge princippet om ligebehandling for alle producentlande i EU beregnes på grundlag af de respektive landes gennemsnitsudbytte i de seneste tre år (1993, 1994 og 1995). Der skal her tages højde for udviklingen i forbruget og de nye EU-landes tiltrædelse. Ved beregningen af det nationale maksimale garantiareal skal der dog for Spaniens og Portugals vedkommende tages hensyn til indskrænkningen af det dyrkede areal som følge af tørken.

2.4. De foreslåede sanktioner i tilfælde af en overskridelse af de nationale maksimale garantiarealer (NMG) bør tages op til fornyet overvejelse.

2.4.1. Hvis Fællesskabets maksimale garantiareal (EFMG) overskrides med 1 %, bør udligningsgodtgørelsen nedsættes med 1 %, men dette bør kun gælde for den medlemsstat, hvor overskridelsen har fundet sted.

2.4.2. ØSU mener, at ris skal behandles på samme måde som de øvrige produktionssektorer.

2.5. ØSU henleder endvidere opmærksomheden på de sociale konsekvenser, som en indskrænkning af risarealerne kan medføre, og finder det ejendommeligt, at Kommissionens forslag ikke indeholder en undersøgelse af risproduktionens sociale betydning eller en opgørelse over arbejdsstyrken inden for hele den berørte agro-industrielle produktionskæde.

2.5.1. Risproduktionen er meget specialiseret, idet 65 % af producenterne dyrker ris på over 50 % af deres areal. Disse producenter tegner sig for over 70 % af det samlede risareal. Dette betyder, at en stor del af de mindre risproducenter har baseret næsten hele deres landbrugsindkomst på risproduktion.

2.6. Reformen af den fælles markedsordning for ris og nedsættelsen af toldtarifferne i henhold til GATT-aftalerne medfører en betydelig prisnedsættelse for såvel EU-produceret som importeret ris. Dette prisfald bør slå igennem hos forbrugerne.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Det foreliggende forslag henviser til nødvendigheden af at skærpe de parametre, der er opstillet for standardkvaliteten ved intervention, så de kommer til at svare til normerne for den produktion, som tredjelande eksporterer til EU-markedet.

3.1.1. ØSU undrer sig over, at det ikke er blevet hørt om forslaget til Rådets forordning om standardkvaliteten for ris (KOM(95) 405 endelig udg.) samtidig med det foreliggende forslag, eftersom en ændring af kvalitetsparametrene altid afspejler sig i producentprisen for ris.

3.2. ØSU går ind for en udbygning af kvalitetspolitikken for at imødekomme forbrugernes krav, men minder om, at selv om Indica-ris kræver særlige klimatiske forhold, kan dyrkningen heraf fremmes i visse særlige EU-områder, selv om det kun bliver i mindre omfang.

3.2.1. ØSU er ikke enig i, at sortsstyringen af produktionen skal gennemføres ved hjælp af pris- og godtgørelsesrelaterede sanktioner. Der bør i stedet føres en politik, som tilskynder til forskning og forsøg med sorter af høj kvalitet, og som omfatter en sortsorienteret godtgørelsesstøtte, der tidligere har fungeret godt i tilfældet med Indica-ris. Disse foranstaltninger er fuldt ud berettiget på baggrund af importen af ris, som er begrundet i aftalerne mellem EU og AVS-landene og de oversøiske lande og territorier.

3.2.2. ØSU understreger, at en reel kvalitetspolitik indebærer, at kvalitetsparametrene fastsættes under hensyntagen til de forskellige tekniske karakteristika ved de to underarter, Indica og Japonica, samt til det forhold, at 80 % af EU's produktion består af Japonica-ris.

3.2.3. Ved fastsættelsen af kvalitetsparametrene bør det også tages i betragtning, at importeret ris fra tredjelande er afskallet ris, der således allerede har gennemgået en indledende industriel forarbejdning; i den forbindelse forekommer det nødvendigt at indføre en interventionspris for delvis sleben ris, således som det blev berammet af Rådet i december 1994.

3.3. Interventionen på rismarkedet er til forskel fra andre landbrugsvarer af et begrænset omfang, men den spiller en vigtig rolle ved bestemmelsen af markedspriserne.

3.3.1. Tankerne om en eventuel skærpelse af de parametre, der er fastsat for intervention, bør konkretiseres; hvis et sådant indgreb ikke opvejes af en finansiel godtgørelse til producenterne, vil interventionens understøttende funktion blive væsentligt svækket.

3.3.2. Den foreslåede forebyggende intervention med oplagring kan føre til, at ris fra interventionslagre slippes ud på EU-markedet i konkurrence med ris fra det frie marked, hvilket kan føre til et stort prisfald og fremkalde alvorlige forstyrrelser på det indre marked.

3.3.3. Afslutningsvis bemærkes det, at den nye ordning virker kompleks, kostbar og besværlig at gennemføre.

Bruxelles, den 23. november 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg