*#!**• 
t'iirf' 
m KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 03.04.1996 
KOM(96) 144 endelig udg. 
m> 
m* Forslag til 
RÅDETS BESLUTNING 
om bemyndigelse af Nederlandene til at anvende en foranstaltning, som fraviger 
artikel 11 i sjette momsdirektiv (77/388/EØF) om harmonisering af 
medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter 
ni F 
u i! 
% 
t-1.-
Kl (forelagt af Kommissionen) 
Il 

BEGRUNDELSE 
Ved skrivelse indgået til Kommissionens generalsekretariat den 13. august 1993 
anmodede den nederlandske regering om bemyndigelse i medfør af artikel 27 i Rådets 
sjette momsdirektiv 77/388/EØF af 17. maj 1997 om harmonisering af 
medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles 
merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag1 til i forbindelse med lejemål om 
fast ejendom at anvende en foranstaltning, som fraviger direktivets artikel 11 og 20. 
I overensstemmelse med artikel 27, stk. 3, i sjette direktiv blev de øvrige 
medlemsstater ved skrivelse af 13. september 1993 underrettet om den nederlandske 
anmodning. 
Som et led i bekæmpelsen af afgiftsunddragelse har den nederlandske regering anmodet 
om bemyndigelse til at indføre følgende lovgivningsmæssige foranstaltninger: 
forlængelse til 20 år af den periode, der i sjette direktivs artikel 20, stk. 2, er 
fastsat til 10 år, for berigtigelse af fradrag af den moms, der er pålagt investe-
ringsgoder i form af fast ejendom, 
indførelse af et minimumsbeskatningsgrundlag for afgiftspligtige lejemål om 
fast ejendom, 
indførelse af et minimumsbeskatningsgrundlag for stiftelse af begrænsede rettig­
heder over fast ejendom. 
Kommissionen har fundet, at disse foranstaltninger dels udgør en alt for fuldstændig 
fravigelse af sjette direktivs artikel 11, som er en central bestemmelse i det fælles mer­
værdiafgiftsystem, dels ikke står i forhold til det tilsigtede mål. 
Ud fra den betragtning, at foranstaltningerne gav anledning til væsentlige indvendinger 
fra Kommissionens side, anmodede Kommissionen den 11. november 1993 om, at 
sagen blev forelagt Rådet i overensstemmelse med sjette direktivs artikel 27, stk. 4. 
Rådets arbejdsgruppe om finansielle spørgsmål påbegyndte sin gennemgang af den 
nederlandske anmodning på sit møde den 13. oktober 1994. 
Den nederlandske regering har efterfølgende meddelt, at den ønsker at ændre den frem­
sendte anmodning, således at kun anmodningen om indførelse af et minimums­
beskatningsgrundlag for stiftelse af tinglige rettigheder over en bygning eller en del af 
en bygning med tilhørende jord opretholdes. Endvidere vil foranstaltningen kun kunne 
finde anvendelse i tilfælde, hvor erhververen af de tinglige rettigheder er en ikke-
afgiftspligtig juridisk person eller en afgiftspligtig person, der udøver afgiftsfritagne 
aktiviteter, der ikke giver adgang til fradrag. Hermed udelukkes privatpersoner og 
EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/7/EF (EFT L 102 at 
5.5.1995, s. 18). 
2 
afgiftspligtige personer, der udøver fradragsberettigede aktiviteter, fra foranstaltningens 
anvendelsesområde. 
Det har vist sig, at de afgiftsmæssige konstruktioner med henblik på delvis unddragelse 
af betalingen af moms, der pålægges fast ejendom, hovedsageligt iværksættes for at 
begunstige ikke-afgiftspligtige juridiske personer eller afgiftspligtige personer, som 
udøver aktiviteter, der ikke giver adgang til at fradrage moms. 
Den praksis, som den nederlandske regering ønsker at bekæmpe med sær­
foranstaltningen, kan kort beskrives som følger. En ikke-afgiftspligtig juridisk person 
(f.eks. en kommune) eller en afgiftspligtig person, der udelukkende udøver ikke-
fradragsberettigede aktiviteter (f.eks. en skole) har til hensigt at købe eller lade opføre 
en ny bygning. Når personen (i det følgende benævnt "A") selv forestår transaktionen, 
skal den oppebære det fulde momsbeløb, der pålægges enten købet eller byggearbejdet. 
For at undgå denne afgiftsbyrde erhverves den pågældende bygning af en anden 
juridisk person (i det følgende benævnt "B"). B's eneste økonomiske aktivitet er at 
stifte tinglige rettigheder over den faste ejendom til fordel for A. Denne transaktion 
giver B adgang til fuldstændig fradrag af momsen på købet eller byggearbejdet. 
Når perioden for berigtigelse af den fradragne moms på investeringsgoder i form af 
fast ejendom er udløbet, videresælger B den egentlige ejendomsret til bygningen til A. 
Salget er dermed omfattet af den momsfritagelse, der er omhandlet i sjette direktivs 
artikel 13, punkt B, litra g). 
Afgiftsunddragelsen indtræffer således, når de kontraherende parter aftaler dels en 
unormal lav pris for den afgiftspligtige stiftelse af den tinglige rettighed, dels en 
kompensation for denne lave pris ved en høj pris ved salget af den egentlige 
ejendomsret, som er fritaget for moms. Hermed kan den endelige erhverver, A, råde 
over bygningen og efter en vis tid blive ejer af bygningen samtidigt med, at 
afgiftsbyrden i forbindelse med bygning nedbringes væsentligt. 
Sigtet med den påtænkte foranstaltning er derfor at indføre et minimumsbeskatnings­
grundlag for stiftelse af tinglige rettigheder over bygninger eller dele heraf med 
tilhørende jord - da sådanne rettigheder betragtes som materielle goder i medfør af 
sjette direktivs artikel 5, stk. 3 - svarende til den normale markedsværdi af sådanne 
rettigheder. Momsen tænkes imidlertid kun beregnet ud fra mimimumsbeskatnings-
grundlaget i de tilfælde, hvor myndighederne kan bevise, at beskatningsgrundlaget som 
fastsat i henhold til direktivets normale regler (fastsættes på grundlag af den pris, der 
aftales mellem de kontraherende parter) er unormalt lavt i forhold til den pris, der vil 
kunne opnås for det pågældende gode på konkurrencemæssige vilkår mellem 
uafhængige parter. 
Foranstaltningen kan imidlertid ikke begrænses til stiftelse af tinglige rettigheder over 
sådanne nye bygninger eller dele heraf, som er omhandlet i sjette direktivs artikel 4, 
stk. 3, litra a). Ved at anvende den valgmulighed, der gives i medfør af direktivets 
artikel 13, punkt C, litra b), tillader den nederlandske regering afgiftspligtige personer 
3 
at vælge at erlægge afgift for stiftelsen af tinglige rettigheder over bygninger eller dele 
heraf med tilhørende jord med undtagelse af de i 4, stk. 3, litra a) nævnte. 
Kommissionen finder, at den af den nederlandske regering påtænkte foranstaltning 
udgør en foranstaltning til bekæmpelse af afgiftsunddragelse som defineret i nævnte 
direktivs artikel 27. Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at såfremt 
foranstaltningen kun skal finde anvendelse i begrænsede tilfælde (når det er bevist, at 
den aftalte pris er unormalt lav), står foranstaltningen i forhold til det tilsigtede mål. 
Kommissionen vurderer, at foranstaltningens ganske særlige karakter taget i 
betragtning bør Nederlandene bemyndiges til at indføre den påtænkte særforanstaltning. 
Bemyndigelsen bør dog begrænses i tid til den 31. december 1998, således at 
foranstaltningen kan evalueres efter nogen tids anvendelse. 
1 
Forslag til 
RÅDETS BESLUTNING 
af 
om bemyndigelse af Nederlandene til at anvende en foranstaltning, som fraviger 
artikel 11 i sjette momsdirektiv (77/388/EØF) om harmonisering af 
medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter 
(forelagt af Kommissionen) 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmoni­
sering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdi­
afgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag1 særlig artikel 27, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til artikel 27, stk. 1, i Rådets direktiv 77/388/EØF kan Rådet med 
enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre 
særlige foranstaltninger, der fraviger nævnte direktiv, for at forenkle 
afgiftsopkrævningen eller for at undgå visse former for svig eller unddragelse; 
Kongeriget Nederlandene har ved skrivelse indgået til Kommissionen den 13. august 
1993 anmodet om tilladelse til at indføre en foranstaltning, der fraviger artikel 11 og 
20 i direktiv 77/388/EØF; 
de øvrige medlemsstater er den 13. september 1993 blevet underrettet om Kongeriget 
Nederlandenes anmodning i overensstemmelse med sjette direktivs artikel 27, stk. 3; 
ved skrivelse af 11. november 1993 anmodede Kommissionen, som fandt, at den 
nederlandske regerings anmodning gav anledning til væsentlige indvendinger fra 
Kommissionens side, om, at sagen blev forelagt Rådet i overensstemmelse med sjette 
direktivs artikel 27, stk. 4; 
EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/7/EF (EFT L 102 af 
5.5.1995, s. 18). 
r 
den nederlandske regering har efterfølgende ændret sin anmodning ved i betydelig 
udstrækning at begrænse anvendelsesområdet for de særforanstaltninger, der fraviger 
det fælles merværdiafgiftssystem; 
anmodningen er begrænset til en foranstaltning med sigte på at indføre et minimums­
beskatningsgrundlag for stiftelse af tinglige rettigheder over bygninger eller dele heraf 
med tilhørende jord, når erhververen af sådanne rettigheder er en ikke-afgiftspligtig 
juridisk person eller en afgiftspligtig person, der udøver afgiftsfri tagne aktiviteter, som 
ikke giver adgang til fradrag af moms; 
i medfør af sjette direktivs artikel 5, stk. 3, anser Nederlandene stiftelse af tinglige 
rettigheder som levering af et gode; 
i medfør af den valgmulighed, der gives i sjette direktivs artikel 13, punkt C, litra b), 
giver Nederlandene afgiftspligtige personer mulighed for at vælge beskatning af 
stiftelsen af tinglige rettigheder over bygninger eller dele heraf med tilhørende jord, 
med undtagelse af de i nævnte direktivs artikel 4, stk. 3, litra a), nævnte, hvorfor 
sådanne transaktioner også er omfattet af foranstaltningen; 
ved at tage udgangspunkt i den normale markedsværdi med henblik på at fastsætte 
beskatningsgrundlaget for visse leveringer udgør den påtænkte foranstaltning en fra­
vigelse af sjette direktivs artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), hvori det fastsættes, at 
beskatningsgrundlaget ved levering af goder og tjenesteydelser er den samlede 
modværdi, som leverandøren modtager eller vil modtage af køberen eller tredjemand, 
herunder tilskud, der er direkte forbundet med transaktionernes pris; 
sigtet med foranstaltningen er at undgå afgiftsunddragelse i forbindelse med, at de 
kontraherende parter aftaler dels en unormal lav pris for afgiftspligtig stiftelse af 
tinglige rettigheder, dels en kompensation for denne pris ved en høj pris ved salget af 
den egentlige ejendomsret, som er fritaget for moms; 
den særlige foranstaltning skal dog kun finde anvendelse i tilfælde, hvor 
myndighederne kan bevise, at et beskatningsgrundlag fastsat i henhold til artikel 11, 
punkt A, stk. 1, litra a), er unormalt lav, hvorfor simple formodninger ikke kan ligge 
til grund herfor, og hvor de berørte parter har adgang til modsat bevisførelse, i fald 
myndighedernes fastsættelse af normalværdien anfægtes; 
foranstaltningens begrænsede anvendelsesområde taget i betragtning står i et rimeligt 
forhold til det tilsigtede mål; 
G 
bemyndigelsen er midlertidig, hvorfor foranstaltningens virkninger kan evalueres efter 
nogen tids anvendelse; 
den pågældende foranstaltning har ingen negative følger for Det Europæiske 
Fællesskabs egne indtægter hidrørende fra merværdiafgift -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
} 
Artikel 1 
So»*! en fravigelse af artikel 11, punkt A, stk. 1, litra b), i direktiv 77/388/EØF be­
myndiges Kongeriget Nederlandene til at anvende normalværdien som defineret i 
nævnte direktivs artikel 11, punkt A, stk. 1, litra d) som beskatningsgrundlag ved 
stiftelse af tinglige rettigheder over bygninger eller dele heraf med tilhørende jord, som 
i medfør af samme direktivs artikel 5, stk. 3, anses for materielle goder, forudsat at 
følgende to betingelser er opfyldt: 
beskatningsgrundlaget som fastsat i henhold til ovennævnte artikel 11, punkt A, 
stk. 1, litra a) er unormalt lavt i forhold til den pris, der vil kunne opnås for det 
pågældende gode på konkurrencemæssige vilkår mellem uafhængige parter 
erhververen af de tinglige rettigheder er en ikke-afgiftspligtig juridisk person 
eller en afgiftspligtig person, der udøver afgiftsfritagne aktiviteter, der ikke 
giver adgang til fradrag af moms. 
Artikel 2 
Denne bemyndigelse gælder indtil den 31. december 1998. 
Artikel 3 
Denne beslutning er rettet til Kongeriget Nederlandene. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
S 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 144 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 
Katalognummer : CB-CO-96-148-DA-C 
ISBN 92-78-02235-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
3