ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
38.

Den tilsynsførende: — bifalder, at meddelelsen konkluderer, at der hverken er behov for nye retshåndhævelsesdatabaser eller instrumenter til informationsudveksling på EU-plan — understreger behovet for en fuld proces for evaluering af instrumenterne og initiativerne inden for området retlige og indre anliggender, hvis resultater bør føre til en omfattende, integreret og velstruktureret EU-politik for informationsstyring og -udveksling, og tilskynder Kommissionen til at fortsætte vurderingen af andre eksisterende instrumenter — opfordrer Kommissionen til at gøre sig overvejelser om i) databeskyttelsesprincippernes effektivitet i lyset af den teknologiske udvikling, udviklingerne inden for store it-systemer og den stigende anvendelse af data, der oprindelig blev indsamlet til formål, som ikke vedrører bekæmpelse af kriminalitet, samt om ii) effektiviteten, når det gælder den offentlige orden, af den nuværende tendens til udbredt, systematisk og proaktiv overvågning af individer, der ikke er under mistanke, og dens reelle nytte i bekæmpelsen af kriminalitet. Resultatet af disse overvejelser bør føre til en omfattende, integreret og velstruktureret EU-politik for informationsstyring og -udveksling på området — understreger, at de igangværende drøftelser om forslaget til et direktiv ikke bør forhindre Kommissionen i at gøre status over databeskyttelsesproblemer og -risici og undersøge, hvordan der kan sikres forbedringer inden for de nuværende juridiske rammer, og anbefaler, at disse drøftelser om især sondringen mellem behandling af personoplysninger for henholdsvis mistænkte og ikke-mistænkte personer anvendes til yderligere udvikling af den europæiske informationsudvekslingsmodel — støtter fuldt ud behovet for at gennemgå eksisterende instrumenter med det formål at sikre overensstemmelse med det foreslåede direktiv og tilskynder Kommissionen til at træffe yderligere foranstaltninger — opfordrer Kommissionen til at fortsætte vurderingen af eksisterende instrumenter i forbindelse med og efter deres fulde gennemførelse — anbefaler, at den vejledning, Rådet opfordres til at give, for så vidt angår valg af kanal, tager hensyn til konsekvenserne, hvad angår formålsbegrænsning og ansvarsfordeling — opfordrer Kommissionen til tydeligere at begrunde valget af Europol-kanalen baseret på SIENA-værktøjet som standardkanal og vurdere, om dette valg er i overensstemmelse med princippet om indbygget privatlivsbeskyttelse — noterer sig med tilfredshed, at meddelelsen minder om, at oplysninger kun må udveksles og anvendes, når det er tilladt i henhold til lovgivningen, hvilket indebærer overholdelse af regler for databeskyttelse, og opfordrer Kommissionen til at begynde at arbejde med harmoniserede vilkår for SPOC'er med henblik på at sikre, at kravene er ens i alle medlemsstaterne og reelt beskytter borgerne — anbefaler at inddrage uddannelse i informationssikkerhed og databeskyttelse i den ordning, Kommissionen lægger op til, samt i den uddannelse, medlemsstaterne opfordres til at varetage.
2.

Den tilsynsførende bemærker, at hovedformålet med disse forslag er yderligere harmonisering af alle aspekter af de materielle varemærkebestemmelser og procedureregler i EU. Selv om disse forslag ved første øjekast ikke lader til at have nogle materielle konsekvenser for databeskyttelsen, konstaterer han dog, at begge retsakter fastlægger visse behandlinger, der kan have indflydelse på fysiske personers ret til privatlivets fred og databeskyttelse. Derfor beklager den tilsynsførende, at han ikke blev hørt uformelt inden vedtagelsen af disse forslag.
4.

I Kommissionens meddelelse »Forberedelse af de kommende faser af grænseforvaltningen i EU« blev der foreslået nye værktøjer for den fremtidige forvaltning af de europæiske grænser, herunder et ind- og udrejsesystem (i det følgende benævnt »EES«) med henblik på elektronisk registrering af tredjelandsstatsborgeres ind- og udrejsedatoer og et program for registrerede rejsende med henblik på lempelse af reglerne for grænsepassage for rejsende i god tro (i det følgende benævnt »RTP«). Det blev også overvejet at indføre et elektronisk system for rejsetilladelser (ESTA) for tredjelandsstatsborgere, der ikke er visumpligtige.
39.

Den tilsynsførende bifalder inddragelsen af obligatoriske databeskyttelsesprincipper. Den tilsynsførende anbefaler ikke desto mindre at supplere dem som følger: — Tilføjelse af bestemmelser om »datasikkerhed« og de specifikke krav til behandling af »følsomme oplysninger«. — Præcisering af procedurerne for at sikre anvendelse af principperne for »gennemsigtighed« og »ret til indsigt, berigtigelse, sletning og blokering af oplysninger« i aftaleteksten eller bilaget. — For så vidt angår »videreoverførsel« bør det tilføjes, at parternes kompetente myndigheder ikke må videregive personoplysninger til andre nationale modtagere, medmindre modtageren sikrer tilstrækkelig beskyttelse og anvender oplysningerne til de formål, hvortil de er videregivet. — For så vidt angår princippet om »klageadgang« bør det præciseres, at begrebet »kompetente myndigheder«, som anvendes i resten af aftalen i en anden sammenhæng, her henviser til de myndigheder, der er kompetente i forbindelse med beskyttelse af personoplysninger og tilsynet med behandlingen heraf. — De relevante myndigheder og de praktiske oplysninger om retsmidler bør nævnes i aftalen eller i det mindste i skrivelser udvekslet mellem parterne eller i ledsagedokumenter til aftalen. — For så vidt angår princippet for »undtagelser fra gennemsigtighed og ret til indsigt« bør det præciseres, at der i tilfælde, hvor registrerede ikke kan opnå ret til indsigt, bør gives indirekte indsigt gennem EU's nationale databeskyttelsesmyndigheder.
11.

Jeg afviste anmodningen af følgende årsager. For det første meddelte jeg parterne, at den eneste tredjepart, der ville deltage i den formelle mundtlige høring, var SFIR. For det andet er parternes argument om, at konkurrenter ikke bør have adgang til oplysningerne om parternes respektive position på det relevante marked, et argument, der er lige så relevant for enhver formel mundtlig høring i en fusionssag. Godtages dette argument, mister artikel 13 i afgørelse 2011/695 således sin betydning. For det tredje havde SFIR som EDFM's joint venture-partner kendskab til EDFM's kommercielle oplysninger vedrørende levering af sukker i Italien. Jeg fandt derfor ingen grund til, at SFIR ikke burde have adgang til den anmeldende parts oplysninger, som kunne blive drøftet under deltagelse af EDFM. Derudover var SFIR bekendt med indholdet i tilsagnsforslaget, idet den havde fået adgang til en næsten uredigeret version. Endelig er både SFIR og EDFM parter i hovedkontrakten, der er omfattet af tilsagnene (»Mitra«-kontrakten).
3.

Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at der ved vurderingen af denne transaktion benyttes følgende afgrænsninger af de relevante produktmarkeder: a) særskilte markeder for 1) levering af hvidt sukker til industrielle forarbejdningsvirksomheder og 2) levering af hvidt sukker til detailhandlere b) et særskilt marked for levering af rårørsukker og levering af sukkerroer; for levering af rårørsukker kan det i denne sag stå åbent, om der skal foretages en yderligere afgrænsning mellem præferencerårørsukker og ikke-præferencerårørsukker c) markedet for melasse; det kan i denne sag stå åbent, om der skal foretages en yderligere afgrænsning mellem roe- og sukkerrørsmelasse d) markedet for bioethanol; i denne sag er det ikke nødvendigt at træffe beslutning om en præcis markedsafgrænsning e) markedet for biobrændstof; i denne sag er det ikke nødvendigt at træffe beslutning om en præcis markedsafgrænsning f) markedet for foderstof; i denne sag er det ikke nødvendigt at træffe beslutning om en præcis markedsafgrænsning g) markedet for vinasse; i denne sag er det ikke nødvendigt at træffe beslutning om en præcis markedsafgrænsning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 152/24

Ajourføring af Litauens indberetning af oplysninger i henhold til artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks)

En medlemsstats mulighed for i lovgivningen at indføre en forpligtelse til at være i besiddelse af eller medbringe papirer og dokumenter, jf. artikel 21, litra c)

(2014/C 152/05)

LITAUEN

Ændring af de oplysninger, Litauen har fremsendt, og som er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (EUT C 98 af 29. april 2009).

Der er ikke efter litauisk lov pligt til altid at være i besiddelse af eller medbringe papirer og dokumenter.

I henhold til lov om udlændinges retlige status (artikel 3, stk. 4) skal udenlandske statsborgere imidlertid, når de anmodes herom af politiet eller en anden retshåndhævende myndighed, kunne fremvise et personligt identitetspapir (rejsedokument, opholdstilladelse eller lignende) samt andre dokumenter, der præciserer formålet med og betingelserne for deres ophold i Republikken Litauen, og som beviser, at de opholder sig lovligt i landet.

I lov om statsgrænsen og beskyttelse af grænsen (artikel 17, stk. 5) og andre retsakter er det desuden fastsat, at det er forbudt for personer, der ikke er i besiddelse af personlige identitetspapirer, at indrejse i områder, der er omfattet af grænseforskrifter. Dette forbud gælder ikke områder, der er omfattet af grænseforskrifter og befinder sig ved de interne grænser, undtagen hvor intern grænsekontrol er blevet genindført midlertidigt. Det er forbudt for personer over 16 år, der er litauiske statsborgere, statsborgere i andre EU-medlemsstater eller nyder godt af retten til fri bevægelighed inden for EU, og som ikke medbringer personlige identitetspapirer, at indrejse i grænseområder. Det er forbudt for personer under 16 år, der er litauiske statsborgere, statsborgere i andre EU-medlemsstater eller nyder godt af retten til fri bevægelighed inden for EU, og som ikke medbringer en fødselsattest, et rejsedokument for børn eller andre personlige identitetspapirer, at indrejse i grænseområder. Det er forbudt for andre personer at indrejse i grænseområder, hvis de ikke er i besiddelse af et gyldigt pas udstedt af et tredjeland eller tilsvarende rejsedokumenter, pas for en udenlandsk statsborger eller andre personlige identitetspapirer og et dokument, der beviser, at de opholder sig lovligt i Republikken Litauen.

Personer må kun indrejse i bevogtede nationale grænseområder, hvis de er i besiddelse af en tidsbegrænset engangstilladelse eller en permanent tilladelse udstedt af de statslige grænsevagtmyndigheder sammen med de ovenfor nævnte dokumenter. Der kræves ikke sådanne tilladelser, hvis personer passerer den nationale grænse og indrejser i et bevogtet nationalt grænseområde ad landevejen, ad vandvejen eller ad luftvejen i medfør af de procedurer, der er fastsat i Republikken Litauens love og andre bestemmelser.
(8)

Jeg afviste anmodning a), da der var alvorlig risiko for, at det ville blive afsløret, hvilke banker der havde deltaget i undersøgelsen, hvis der blev givet adgang til oplysninger om, i hvilket land de var hjemmehørende. Desuden havde Visa Europe ikke godtgjort, at oplysninger om disse bankers landetilhørsforhold var tvingende nødvendige for, at selskabet kunne udøve sin ret til forsvar. For anmodning b)'s vedkommende drog jeg den konklusion, at Visa Europes eksterne juridiske og økonomiske rådgivere burde kunne få adgang til alle oplysningerne i datarummene, da jeg i lyset af sagens omstændigheder ikke fandt de foreslåede adgangsbegrænsninger begrundet i fortrolighedshensyn, og da det af hensyn til Visa Europes ret til at forsvare sig var vigtigt, at de økonomiske og juridiske rådgivere kunne drøfte de akter, de fik indsigt i, med hinanden.
(4)

Det Rådgivende Udvalg er enigt med Kommissionen i, at der i lyset af de afgivne tilsagn ikke længere er grund til, at Kommissionen griber ind over for Visa Europe, jf. dog artikel 9, stk. 2 i forordning (EF) nr. 1/2003.
5.

Jeg afviste UPS' anmodning af følgende årsager. For det første har UPS ikke nogen »ubestridelig ret« til at se alle FedEx-dokumenterne i Kommissionens sagsakter i uredigeret stand på grund af en særstilling, som den måtte have i denne procedure. Reglerne og standarderne for aktindsigt afhænger ikke af, hvilken stilling, som den, der har indgivet oplysningerne, indtager i proceduren. For det andet har UPS opnået fuld aktindsigt, enten i form af CD-rom'er eller i datarum, i det belastende bevismateriale, som Kommissionen har lagt til grund for klagepunktsmeddelelsen. For det tredje bestod de redigerede oplysninger tilsyneladende af meget følsomme forretningshemmeligheder, og UPS havde ikke godtgjort, at adgangen til disse oplysninger var »nødvendig« for udøvelsen af virksomhedens ret til forsvar, som krævet i artikel 8, stk. 4, i afgørelse 2011/695/EU. Endelig kunne jeg ikke finde bevis for, at indholdet af de redigerede dokumenter, som FedEx havde fremsendt, ikke stemte overens med, hvad Kommissionen var nået frem til i klagepunktsmeddelelsen hvad angår FedEx' udvidelsesplaner, således som UPS påstod.
4.

Det Rådgivende Udvalg er især enigt i, at der er et særskilt marked for (internationale) ekspresforsendelser inden for EØS, som er et nationalt marked.
56.

Mere specifikt anbefaler EDPS, at: a) alle kommende lovgivningsmæssige forslag vedrørende oprettelse af en EU-mærkningsstandard bør angive, om personoplysninger vil blive behandlet, og i givet fald hvilke og i forbindelse med hvem, b) nødvendigheden af at behandle medicinske og etniske data samt straffeundersøgelser med hensyn til tilladelser til skydevåben vurderes, og at betingelserne for behandling og overholdelse af disse særlige datakategorier overholdes som fastlagt i artikel 6 i Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA og artikel 8 i direktiv nr. 95/46/EF. Den kommende lovgivning bør indeholde specifikke sikkerhedsforanstaltninger, såsom: angivelse af formålet med behandlingen, angivelse af de specifikke typer af data, som kan behandles, begrænsning af adgangen til følsomme data til relevante personer med behov for viden, som er underlagt tavshedspligt (f.eks. sundhedspersonale, bemyndigede offentlige myndigheder), sikring af, at de medicinske/etniske/strafferetlige årsager til at nægte tilladelse er tydeligt angivet, og angivelse af de forskellige muligheder for at udøve de registreredes rettigheder, c) nødvendigheden og forholdsmæssigheden af den obligatoriske registrering og screening af våbenmæglere er tilstrækkeligt etableret, inden denne foranstaltning indføres, d) med hensyn til eventuel brug af biometriske sensorer i intelligente våben, at den sikkerhedsmæssige risiko, som retfærdiggør brug af biometriske data, dokumenteres i det relevante forslag. Forslaget bør indeholde de typer af biometriske data, som skal behandles, og de sikkerhedsforanstaltninger, som gælder adgangen til dataene, forebyggelse af datamanipulation og betingelserne for at ajourføre biometriske data i tilfælde af ejerskifte, e) ajourføring af retningslinjerne for retshåndhævelsespersonale bør omfatte henvisninger til reglerne i Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA, navnlig med hensyn til behandling af særlige kategorier af data. Han råder endvidere til at vurdere nødvendigheden af at behandle data vedrørende indehaveren af skydevåbnets etniske oprindelse, f) med hensyn til grænseoverskridende samarbejde bør grænseoverskridende udveksling af oplysninger mellem offentlige myndigheder i EU så vidt muligt omfatte brug af eksisterende sikre kanaler, g) hvis der oprettes et centralt onlineregister med faktuelle oplysninger om ballistik og våbentyper, angives det i den relevante lovgivning, at personoplysninger ikke vil blive behandlet, h) med hensyn til en plan for indsamling af data over skydevåben bør det sikres, at nye funktionaliteter, som skal indføres i nationale registre, SIS II og iArms, stemmer overens med de eksisterende regler om adgang til disse databaser. Alle planer om udvidelse af adgangen til disse databaser til andre enheder/brugere bør kræve en ændring af det aktuelle retsgrundlag. Adgangen til søgeværktøjet i disse databaser bør begrænses til godkendte brugere, og resultaterne af disse søgninger bør være i form af et svar med »søgeresultat« eller »intet søgeresultat«.
2.

Kommissionen vedtog en foreløbig vurdering den 6. juni 2013 i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003 og underrettede DB-koncernen herom samme dag. I den foreløbige vurdering redegjorde Kommissionen for sine konkurrencemæssige betænkeligheder med hensyn til DB-koncernens mulige overtrædelse af artikel 102 TEUF. Disse betænkeligheder vedrørte et potentielt avancepres forårsaget af DB-koncernens prissætningssystem for kørestrøm, herunder koncernens rabatter, på markederne for godstransport og personbefordring med jernbane over lange afstande i Tyskland.
11.

Den 19. april 2013 indgav den anmeldende part endelige tilsagn, der bestod i afhændelse af Mach’s virksomheder på området for clearingsydelser for roamingdata og tjenesteydelser inden for NRTRDE i EØS. De endelige tilsagn blev underlagt en række betingelser og forpligtelser, navnlig inddragelse af visse krav til køber og en klausul om en upfront-køber. Kommissionen konkluderede, at de endelige tilsagn fjernede konkurrenceproblemerne på markederne for clearingsydelser for roamingdata og tjenesteydelser inden for NRTRDE.
4.

Det Rådgivende Udvalg er navnlig enigt med Kommissionen i følgende: — outsourcede dataclearingstjenester for mobil roaming (»dataclearingstjenester«) udgør et relevant produktmarked — outsourcede såkaldte »Near Real Time Roaming Data Exchange«-tjenester (»NRTRDE-tjenester«) udgør et relevant produktmarked, men det er ikke nødvendigt at tage endelig stilling til, om det er en del af et bredere marked, der også omfatter dataclearingstjenester — det er ikke nødvendigt at tage endelig stilling til den nøjagtige geografiske afgrænsning af markederne for dataclearings- og NRTRDE-tjenester, dvs. om de er globale eller kun omfatter EØS, eftersom vurderingen af konkurrenceforholdene forbliver uændret efter begge markedsafgrænsninger — det er ikke nødvendigt at tage endelig stilling de nøjagtige afgrænsninger af det geografiske marked og produktmarkedet for i) finansielle afregningstjenester (»financial clearing«), ii) applikation-til-person- og person-til-person-tjenester (»A2P og P2P«) eller såkaldte »roaming hub«-tjenester i forbindelse med vurderingen af den anmeldte transaktion, eftersom ingen af de mulige markedsafgrænsninger giver anledning til konkurrenceproblemer.
50.

Den tilsynsførende anbefaler desuden, at nedenstående specificeres i enten selve aftalen eller i de ledsagende dokumenter: — en yderligere indsnævring og præcisering af de begreber, der definerer formålet med aftalen — en præcisering af, hvilke former for »lovlig« forskelsbehandling der vil være mulige — en bestemmelse, hvori det fastslås, at der er pligt til at anmelde brud på datasikkerheden til Kommissionen og til databeskyttelsesmyndighederne — færdiggørelse af gennemsigtighedsbestemmelserne — udvidelse af forbuddet mod udelukkende at træffe beslutninger på grundlag af automatisk behandling til ligeledes at omfatte alle beslutninger, der berører passagerer i henhold til aftalen — en nærmere angivelse af de myndigheder i Canada, hvortil PNR-oplysninger også kan overføres, med en tilføjelse af kravet om forhåndstilladelse fra en retslig myndighed eller om tilstedeværelse af en umiddelbar trussel, idet der skal fastlægges bestemmelser om pligt til at medtage tilstrækkelige databeskyttelsesforanstaltninger i aftaler eller ordninger med andre modtagerlande eller -myndigheder, samt anmeldelse heraf til Kommissionen og EU's databeskyttelsesmyndigheder — en fortegnelse over de relevante myndigheder og indførelse af afskrækkende sanktioner, der kan iværksættes i tilfælde af misligholdelse af aftalen — en angivelse af, hvilke mekanismer der er tilgængelige for personer med bopæl uden for Canada med hensyn til at anmode om domstolsprøvelse i henhold til canadisk lovgivning — en præcisering af, om retten til domstolsprøvelse også kan udøves, selv om den relevante afgørelse eller foranstaltning ikke er blevet meddelt den berørte person, herunder især i tilfælde af overtrædelse af andre bestemmelser i aftalen end dem, der vedrører adgang og berigtigelse/underretning — en nærmere angivelse af, hvad der menes med »andre retsmidler, der kan omfatte erstatning« (artikel 14, stk. 2) — en angivelse af, hvor ofte der foretages evalueringer af aftalens gennemførelse, disse evalueringers indhold (der skal omfatte evalueringer af nødvendigheden og rimeligheden af aftalen) samt en ufravigelig inddragelse af EU's databeskyttelsesmyndigheder i EU's evalueringsgruppe.
64.

Med hensyn til 112-eCall-systemet anbefaler den tilsynsførende, at følgende forhold præciseres yderligere i forslaget: — Der bør indsættes en udtrykkelig henvisning til gældende EU-lovgivning om databeskyttelse i en specifik, materiel bestemmelse, hvori navnlig direktiv 95/46/EF nævnes, og hvor det præciseres, at bestemmelserne finder anvendelse i overensstemmelse med de nationale bestemmelser til gennemførelse af direktivet. — Henvisningen til artikel 29-arbejdsgruppens arbejdsdokument afkobles fra henvisningen til databeskyttelseslovgivningen i betragtning 13. — Konkrete databeskyttelsesmekanismer for 112-eCall-systemet bør medtages i forslaget og ikke blot være omfattet af delegerede retsakter, og især bør artikel 6 have følgende indhold: — udpegelse af den registeransvarlige og myndigheden med ansvar for behandling af anmodninger om adgang — præcisering af listen over data, der betegnes som minimumsoplysninger og som fuldstændige oplysninger (skal muligvis fastlægges i en delegeret retsakt eller gennemførelsesretsakt) — mulighed for registrerede at deaktivere private eCall-tjenester og tillægstjenester — præcisering af opbevaringsperioder for behandlede personoplysninger — præcisering af betingelser for udøvelse af registreredes rettigheder. — Artikel 6, stk. 3, bør suppleres for at sikre, at de oplysninger, der henvises til heri, indgår i den tekniske dokumentation, som udleveres samtidig med overdragelsen af køretøjet, og det bør præciseres i forslaget, at bilejeren i et særskilt dokument skal oplyses om adgang til oplysninger på købstidspunktet. — Den tilsynsførende bør høres forud for vedtagelsen af delegerede retsakter som anført i artikel 6, stk. 4.
2.

Formålet med forslaget er at mindske »hindringerne for markedsadgang ved offentlige indkøb på tværs af grænserne, som stammer fra e-faktureringsstandardernes utilstrækkelige interoperabilitet«. (2) For at opnå dette vil der »blive udarbejdet en ny fælles europæisk standard, som stilles til rådighed for alle markedsdeltagere. Det kræves, at alle ordregivende myndigheder ved offentlige indkøb accepterer e-fakturaer, som overholder denne standard, uden at de eksisterende tekniske løsninger erstattes.« (3)
5.

Formålet med det foreslåede direktiv er at fremme den videre udvikling af et EU-dækkende marked for elektroniske betalinger, så forbrugere, handlende og andre markedsaktører kan nyde godt af alle fordelene ved EU's indre marked i overensstemmelse med Europa 2020 og den digitale dagsorden. For at opnå dette og skabe større konkurrence, effektivitet og innovation på området for e-betalinger bør der ifølge Kommissionen være retssikkerhed og lige vilkår, som kan få omkostninger og priser for betalingstjenestebrugere til at konvergere nedad. På den måde lettes udbud af innovative betalingstjenester, og der skabes sikre og gennemsigtige betalingstjenester.