Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens udkast til Rådets forordning (EF) om affaldshåndteringsstatistik"

(1999/C 329/07)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 5. juli 1999 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Vasco Cal til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. juli 1999.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 366. plenarforsamling af 22.-23. september 1999, mødet den 22. september 1999, med 108 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Siden Rådets resolution af 7. maj 1990(1) om affaldspolitik, er der sket væsentlige fremskridt på affaldsområdet i lovgivningsmæssig, økonomisk og teknisk henseende, hvilket har været vejledende både for medlemslandenes og Fællesskabets myndigheder og for de økonomiske aktører og forbrugerne, og Rådet vedtog den 24. februar 1997 en ny resolution, hvori det slår til lyd for en fællesskabsstrategi for affaldshåndtering(2). I sin resolution:

- understreger Rådet, at statistik kan være et nyttigt redskab til indkredsning af affaldsrelaterede problemer, vurdering af håndteringsprioriteter og opstilling og opfyldelse af realistiske målsætninger inden for rammerne af affaldshåndteringspolitikken;

- understreger Rådet, at der er behov for regelmæssigt at tilvejebringe fyldestgørende affaldsrelaterede data af relevans for fællesskabsreglerne;

- opfordrer Rådet Kommissionen til i samarbejde med Det Europæiske Miljøagentur og medlemsstaterne at skabe et fællesskabsdækkende pålideligt system for indsamling af data om affald, der er baseret på en fælles terminologi, fælles definitioner og klassifikationer, og som indebærer de lavest mulige omkostninger for den offentlige og den private sektor; (...)

- opfordrer Rådet Kommissionen til at fremme kvantitative mål, og medlemsstaterne og de økonomiske aktører til at udforme og forfølge kvantitative mål af vejledende karakter med henblik på at nedbringe affaldsmængden væsentligt og øge genbrug, materialegenvinding og energigenvinding; (...)

- anmoder Rådet Kommissionen om at indhente oplysninger om, hvilke miljømæssigt farlige stoffer og materialer i affald der giver anledning til særlige problemer i medlemsstaterne, samt om fornødent at rette henstillinger med henblik på foranstaltninger til at afhjælpe disse problemer.

1.1.1. I resolutionen udtrykker Rådet bekymring over "de meget omfattende affaldsmængder i Fællesskabet med henblik på forbrænding med eller uden energigenvinding" og opfordrer Kommissionen til at overveje muligheden af at ændre fællesskabsreglerne vedrørende affaldsforbrænding med energigenvinding og til at fremsætte passende forslag.

1.2. Fællesskabets seneste statistiske program (1998-2002)(3) refererer i afsnittet om "Miljø", til det fireårige udviklingsprogram (1994-1997) vedrørende den miljømæssige del af Fællesskabets statistikker(4); det præciseres at udviklingsprogrammet "er blevet udarbejdet for at tilgodese behovet for statistikker ud over Det Europæiske Miljøagenturs oplysninger".

1.2.1. Med hensyn til denne særlige del af Fællesskabets statistikker hedder det videre, at "Det igangværende arbejde vil blive videreført med henblik på at udfylde vigtige datahuller, navnlig inden for affalds- og genbrugsstatistik, vandforsyning og -bortledning, forbrug af farlige og knappe materialer samt miljøudgifter. Der vil blive udarbejdet en række satellitkonti for miljøet i tilknytning til nationalregnskaberne, hvori indgår lagre og forbrug af de vigtigste naturressourcer, materialestrømme, emissioner og miljøudgifter".

1.3. Europa-Parlamentet

1.3.1. I sin beslutning af 14. november 1996(5) kræver Europa-Parlamentet, at det sikres, at fællesskabslovgivningen indeholder en konkret definition af henholdsvis begrebet "affald" og begrebet "produkt", baseret på de domme, som De Europæiske Fællesskabers Domstol har afsagt i sager på dette område (sagerne Zanetti og Wallonia). Desuden opfordrer Europa-Parlamentet Rådet og Kommissionen til:

- at stille forslag om nedbringelse af affaldsmængden såvel som bekæmpelse af farlige stoffer i affald, såsom klor, kviksølv, PVC, kadmium og andre tungmetaller;

- at formulere mål for affaldsplanlægningen, der går ud på at nedbringe mængden af affald, således at disse mål efter to år kan vurderes og tilpasses på grundlag af de opnåede resultater.

1.3.2. I samme beslutning erklærer Europa-Parlamentet, at det deler Kommissionens synspunkt om, at der er behov for en langt bedre affaldsstatistik, og opfordrer medlemsstaterne til at samarbejde med Miljøagenturet og Eurostat herom.

1.4. Regionsudvalget

1.4.1. I en udtalelse af 16. januar 1997(6) om Kommissionens meddelelse til Rådet og til Europa-Parlamentet vedrørende revisionen af Fællesskabets strategi for affaldshåndtering "beklager [Regionsudvalget] den begrænsede affaldsstatistik, der er til rådighed på EU-plan. Det mener, at der kan sikres et bedre statistisk grundlag via øget samarbejde mellem de lokale og regionale myndigheder".

1.5. Det Økonomiske og Sociale Udvalg

1.5.1. I ØSU's udtalelse af 19. september 1990(7) om forslag til Rådets beslutning om vedtagelse af et 4-årsprogram (1990-1993) for udvikling af regelmæssige officielle miljøstatistikker(8), hedder det i punkt 2.1:

"ØSU er klar over, at der er meget stor forskel på, hvor langt medlemsstaternes statistiske systemer er fremme med hensyn til udarbejdelsen af specifikke miljøstatistikker, og at der er metodologiske problemer med - for de vigtigste områder - at finde frem til de cirka hundrede væsentlige, ensartede og pålidelige statistiske indikatorer, som hver især er resultatet af indsamling og bearbejdning af tusinder og atter tusinder af fysiske, tekniske, økonomiske og sociale oplysninger."

2. Kommissionens udkast til forordning

2.1. Udkastet til forordning har til formål at fastsætte regler, der pålægger medlemsstaterne og Kommissionen at udarbejde EF-statistikker om håndtering af affald fra virksomheder og private husholdninger. Følgende områder vil blive dækket:

- produktion og genvinding af affald efter økonomiske aktiviteter;

- indsamling af husholdningsaffald og lignende affald foretaget af virksomheder og under kommunale indsamlingsordninger;

- forbrænding, kompostering og bortskaffelse af affald foretaget af virksomheder og kommunale myndigheder.

2.2. Kommissionen bistås af Udvalget for Det Statistiske Program, og den skal senest tre år efter datoen for denne forordnings ikrafttræden og derefter hvert tredje år forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de statistikker, der er udarbejdet i henhold til denne forordning, herunder navnlig om deres kvalitet og den byrde, de pålægger erhvervslivet.

2.3. Omkostningerne til udvikling anslås til et samlet beløb af 450000 ECU fordelt over årene 1999, 2000 og 2001.

3. Generelle bemærkninger til kommissionens udkast

3.1. Det Økonomiske og Sociale Udvalg bifalder udkastet til forordning, som har til formål at udvikle et EF-statistiksystem vedrørende håndtering af affald fra virksomheder og private husholdninger. Systemet vil sikre Eurostat pålidelig og sammenlignelig EF-statistik, der er indsamlet og bearbejdet rettidigt, og som kan danne grundlag for en gradvis harmonisering af håndteringen af affald i EU.

3.2. ØSU opfordrer til, at Rådet snarest vedtager forordningsudkastet. Forordningen er et vigtigt miljøpolitisk instrument på affaldsområdet, navnlig når det gælder at hindre ulovlig håndtering af affaldsindsamling og affaldsforbrænding.

3.3. ØSU konstaterer med tilfredshed, at forordningsudkastet vil gøre det muligt at skabe et effektivt samarbejde mellem Eurostat og Det Europæiske Miljøagentur, der blev oprettet i 1996. Det europæiske affaldskatalog, der blev udarbejdet i henhold til Kommissionens beslutning 94/3/EF(9) indeholder den nomenklatur, der fremover skal danne grundlag for alle medlemsstaternes indsamling af data vedrørende affald.

3.3.1. ØSU glæder sig over, at der er ved at blive udarbejdet en "samarbejdsaftale" mellem Det Europæiske Miljøagentur og Eurostat. ØSU håber, at aftalen fører til en bedre og hurtigere koordinering mellem de to organer. Navnlig håber ØSU, at man herved undgår både dobbeltarbejde, og at opgaver "falder mellem to stole".

3.4. ØSU rejser spørgsmålet, om den overgangsperiode på 3 år, der er fastsat i artikel 4, ikke kunne forkortes. ØSU erkender dog, at de ressourcemæssige og finansielle begrænsninger, som de nationale statistiske systemer er underlagt, taler stærkt for at give medlemsstaterne en frist, der gør det muligt at tilpasse sig gradvist til de krav, der stilles til EF-statistikken.

3.5. ØSU understreger imidlertid, at EU's politik vedrørende indsamling, genvinding og/eller bortskaffelse af affald er en politik, som alle medlemsstaterne har ønsket og godkendt. Derfor bør de også alle afsætte de nødvendige midler til sikring af, at denne politik gennemføres bedst muligt.

3.6. ØSU gør endnu engang opmærksom på, at gode statistikker er væsentlige for både medlemsstaternes og fællesskabets politikbeslutninger. Imidlertid må ØSU konstatere, at de nationale statistiske kontorer ofte mærker effekten af de budgetrestriktioner, som ØMU'en og stabilitets- og vækstpagten dikterer.

3.7. ØSU sætter spørgsmålstegn ved det hensigtsmæssige i, at kun virksomheder med mere end 9 ansatte er forpligtet til at deltage i de obligatoriske undersøgelser i henhold til artikel 3. ØSU havde foretrukket, at kriteriet for at deltage i undersøgelserne afhang af mængden af produceret affald, men må medgive, at Kommissionens foreslåede kriterium bevirker, at mikrovirksomheder, som er så vigtig en kilde for jobskabelsen, ikke overbebyrdes, hvorfor kriteriet kan accepteres. Virksomheder, der producerer farligt affald, er jo registreret i henhold til andre bestemmelser.

3.8. ØSU foreslår, at den finansieringsoversigt, der ledsager forordningsudkastet, også indeholder en delvis EU-finansiering for de medlemslande, der halter væsentligt bagud med affaldsstatistikker - med forbillede i, hvad Generaldirektoratet for miljø gør i forbindelse med statistikprojekter i medlemslandene. Med hensyn til de lande, der søger om optagelse i EU, kunne man allerede nu indlede forhandlinger med henblik på at styrke deres statistiske kontorer, så de vil kunne leve op til forordningens minimumskrav.

3.9. ØSU frygter, at de statistiske oplysninger, der indsamles på grundlag af forordningsudkastet, ikke giver et nøjagtigt billede af "affaldsstrømmene". På længere sigt vil det måske være nødvendigt at revidere systemet, således at det viser "affaldsstrømmene", hvilket vil øge mulighederne for effektivt at bekæmpe ulovlig bortskaffelse eller eksport af visse former for affald.

4. Særlige bemærkninger

4.1. I artikel 2, litra a), bør der udover referencen til direktiv 75/442/EØF tilføjes en reference til Kommissionens beslutning 96/350/EF(10).

4.2. I bilag I, afdeling 2, punkt 3, skulle nr. 14 ("skrot af ikke-jernholdigt metal, ekskl. emballage"), nr. 26 ("tekstilaffald") og nr. 43 ("bygnings- og nedrivningsaffald") ikke give anledning til forvirring, da disse materialer juridisk set betragtes som affald, selvom de teknisk set kan anvendes som råstoffer.

4.3. I samme bilag, er forskellen mellem produkterne i nr. 25 og 43 (henholdsvis "andet træaffald" og "bygnings- og nedrivningsaffald") ikke altid indlysende. De produkter, der hører under nr. 43, repræsenterer rent faktisk 90 % af den samlede mængde, og fra et miljømæssigt synspunkt er de langt fra de mest skadelige.

4.3.1. ØSU mener, at farligt affald fortsat skal være omfattet af særlige bestemmelser.

4.4. Kontrollen af nr. 121 ("internt genvundet affald") og nr. 123 ("sekundær affaldsmængde hidrørende fra genvinding og forbrænding") i afdeling 3 forekom ikke ØSU berettiget, men det anerkender Kommissionsrepræsentantens forklaring om, at disse numre gør det muligt at føre bedre regnskab med bortskaffelsen af affald og dermed også øger muligheden for bedre kontrol.

4.5. I afdeling 2 i bilag II, sætter ØSU spørgsmålstegn ved, om nummer 16, 17 og 19 (henholdsvis "kompositemballage", "blandet emballage" og "tøj og tekstiler") er tilstrækkelig klart defineret.

4.6. I bilag III, afdeling 6, punkt 1, anføres det, at "[medlemsstaterne] for hver af de (.....) anførte typer af operationer anfører, hvor stor en procentdel af denne aktivitet der er dækket af de indsamlede oplysninger. Dækningen kan beregnes ved hjælp af eksterne kriterier, såsom beskæftigelsen og den modtagne affaldsmængde. Minimumskravet til dækningen er 90 % for hver proces". ØSU er ikke overbevist om, at denne minimumsprocentsats er rimelig; navnlig i forbindelse med farligt affald finder det, at man bør tilstræbe en dækning på 100 %.

4.7. I bilag III, afdeling 7, fremgår forskellen mellem "bortskaffelse" og "genvinding" ikke tydeligt nok af tabellen over forbrændings-, komposterings-, og bortskaffelsesoperationer. ØSU foreslår, at undertitlerne i tabellen ændres, således at man klart kan skelne mellem de forskellige operationer: "Genvinding, herunder kompostering og forbrænding med energigenindvinding" og "Bortskaffelse".

Bruxelles, 22. september 1999.

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT C 122 af 18.5.1990.

(2) EFT C 76 af 11.3.1997.

(3) EFT L 42 af 16.2.1999.

(4) EFT L 328 af 20.12.1994.

(5) EFT C 362 af 2.12.1996.

(6) EFT C 116 af 14.4.1997.

(7) EFT C 332 af 31.12.1990.

(8) Programmet blev aldrig vedtaget. Den lovgivningsmæssige procedure, hvori ØSU's udtalelse indgår, førte til vedtagelse af Rådets program 1994-1997 omtalt i punkt 1.2.

(9) EFT L 5 af 7.1.1994.

(10) Kommissionens beslutning af 24. maj 1996 om tilpasning af bilag IIA og IIB til Rådets direktiv 75/442/EØF om affald. EFT L 135 af 6.6.1996.