Forslag til Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 76/895/EØF af 23. november 1976 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i frugt og grøntsager, Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn, Rådets direktiv 86/363/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på levnedsmidler af animalsk oprindelse og Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager (95/C 201/07) (Tekst af betydning for EØS) KOM(95) 272 endelig udg.- 95/0154(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 20. juni 1995)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

Ved Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn (1), 86/363/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på levnedsmidler af animalsk oprindelse (2) og 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager (3), er der indført en fælles ordning for obligatoriske grænseværdier for pesticidrester, som er gældende i hele Det Europæiske Fællesskab;

i henhold til denne ordning skal der ske en gradvis overførelse af de maksimalgrænseværdier, der er fastsat ved direktiv 76/895/EØF, til direktiv 90/642/EØF efter undersøgelse af de tekniske aspekter; en sådan overførelse er allerede blevet gennemført for visse værdier og er stadig under forberedelse for andre;

ved direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (4) er der indført en ordning, hvorefter den medlemsstat, der har godkendt et plantebeskyttelsesmiddel, som indeholder et aktivt stof, der er opført i bilag I til nævnte direktiv, skal fastsætte en midlertidig maksimalgrænseværdi for indholdet af det pågældende aktive stof i de behandlede afgrøder; denne ordning giver også Kommissionen mandat til på grundlag af den af en medlemsstat fastsatte midlertidige maksimalgrænseværdi at fastsætte midlertidige maksimalgrænseværdier, som er gældende i hele Fællesskabet; af klarhedshensyn bør de midlertidige maksimalgrænseværdier, som er fastsat i henhold til denne ordning, integreres på passende måde i bilagene til direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF;

der bør fastsættes regler for, hvilke maksimalgrænseværdier der kan accepteres for pesticidrester i tørrede og/eller forarbejdede usammensatte landbrugsprodukter og i sammensatte levnedsmidler, for at sikre at folkesundheden beskyttes, og at enhedsmarkedet fungerer tilfredsstillende for disse produkters vedkommende;

medlemsstaterne bør indføre mulighed for at fastsætte maksimalgrænseværdier for pesticidrester i indførte produkter for så vidt muligt at forhindre, at der opstår handelsproblemer, fordi der ikke findes harmoniserede maksimalgrænseværdier for visse pesticid-/produktkombinationer;

en mæglingsprocedure er nødvendig i tilfælde, hvor der i praksis er opstået hindringer for samhandelen inden for Fællesskabet, fordi der ikke findes harmoniserede maksimalgrænseværdier for visse pesticid-/produktkombinationer;

der bør såvel nationalt som på EF-plan systematisk tilrettelægges en effektiv overvågning af pesticidrester for at sikre, at de fastsatte obligatoriske værdier overholdes, og for at bibringe forbrugerne den størst mulige tillid til, at der herved er opnået en tilstrækkelig grad af beskyttelse af folkesundheden;

det er nødvendigt at tilpasse visse bestemmelser i direktiv 76/895/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i frugt og grøntsager (5) og i direktiv 86/362/EØF og 86/363/EØF til de tilsvarende bestemmelser i direktiv 90/642/EØF for at sikre konsekvens i gennemførelsen af hele ordningen for maksimalgrænseværdier for pesticidrester;

ændringer af bilagene som følge af udviklingen i den videnskabelige og tekniske viden, fastsættelse af midlertidige maksimalgrænseværdier for pesticidrester og fastsættelse af de med visse tørrings- eller forarbejdningsprocesser forbundne fortyndings- eller opkoncentreringsfaktorer er tekniske foranstaltninger; det forekommer hensigtsmæssigt at anvende en forskriftskomitéprocedure til vedtagelse af sådanne foranstaltninger for at sikre en effektiv anvendelse af de gennemførelsesforanstaltninger, der følger af direktiv 76/895/EØF, 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF, og de gennemførelsesforanstaltninger, der følger af direktiv 91/414/EØF og andre relevante direktiver;

for at folkesundheden kan beskyttes og enhedsmarkedet fungere tilfredsstillende, er det nødvendigt, at ændringerne af bilagene hurtigt bringes i anvendelse af alle medlemsstaterne -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

I Rådets direktiv 76/895/EØF af 23. november 1976 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i frugt og grøntsager foretages følgende ændringer:

1) Artikel 5, første punktum, affattes således:

»Ændringer af bilagene vedtages efter proceduren i artikel 7, uden at anvendelsen af artikel 4 dog herved indskrænkes.«

2) Artikel 7, stk. 2, 3 og 4, affattes således:

»2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag fra Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.

4. Når de påtænkte forantstaltninger ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller når der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen omgående Rådet et forslag om de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

5. Såfremt Rådet ikke har vedtaget foranstaltninger inden udløbet af en frist på tre måneder fra den dato, på hvilken det har fået sagen forelagt, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger.«

3) Artikel 8, stk. 2, 3 og 4, affattes således:

»2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag fra Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.

4. Når de påtænkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller når der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen omgående Rådet et forslag om de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

5. Såfremt Rådet ikke har vedtaget foranstaltninger inden udløbet af en frist på 15 dage fra den dato, på hvilken det har fået sagen forelagt, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger.«

4) Artikel 9 affattes således:

»Artikel 9

1. Dette direktiv gælder for produkter som omhandlet i artikel 1, der er bestemt til udførsel til tredjelande. De maksimalgrænseværdier for pesticidrester, som fastsættes i henhold til dette direktiv, gælder dog ikke for produkter, der er behandlet inden udførslen, hvis det på tilfredsstillende måde kan godtgøres:

a) at bestemmelsestredjelandet kræver denne særlige behandling for at forhindre indslæbning af skadegørere på dets område, eller

b) at behandlingen er nødvendig for at beskytte produkterne mod skadegørere under transporten til bestemmelsestredjelandet og oplagringen i dette land.

2. Dette direktiv gælder ikke for de i artikel 1 omhandlede produkter, hvis det på tilfredsstillende måde kan godtgøres, at de er bestemt til,

a) fremstilling af andre produkter end levnedsmidler og foder eller til

b) udsæd eller udplantning.«

5) Som artikel 10a indsættes:

»Artikel 10a

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at sikre, at de i artikel 5 omhandlede ændringer kan gennemføres på deres område inden for en periode på højst fire måneder efter vedtagelsen og inden for en kortere gennemførelsesperiode, når dette kræves af hensyn til beskyttelsen af folkesundheden.«

Artikel 2

I Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indhold af pesticidrester i og på korn foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1 affattes således;

»Artikel 1

1. Dettte direktiv gælder for de i bilag I opførte kornprodukter, hvis der er mulighed for at disse produkter indeholder pesticidrester.

Direktivet gælder også for disse produkter efter tørring eller forarbejdning eller efter iblanding i et sammensat levnedsmiddel, hvis der er mulighed for, at de indeholder pesticidrester.

2. Dette direktiv finder anvendelse, uden at dette berører:

a) bestemmelserne i Rådets direktiv 74/63/EØF af 17. december 1973 om fastsættelse af størsteindhold for uønskede stoffer og produkter i foderstoffer (*)

b) bestemmelserne i Rådets direktiv 76/895/EØF af 23. november 1976 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i frugt og grøntsager

c) bestemmelserne i Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelese af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af animalsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager.

3. Dette direktiv gælder også for produkter som omhandlet i stk. 1, der er bestemt til udførsel til tredjelande. De maksimalgrænseværdier for pesticidrester, som fastsættes i henhold til dette direktiv, gælder dog ikke for produkter, der er behandlet inden udførslen, hvis det på tilfredsstillende måde kan godtgøres:

a) at bestemmelsestredjelandet kræver denne særlige behandling for at forhindre indslæbning af skadegøreres på dets område, eller

b) at behandlingen er nødvendig for at beskytte produkterne mod skadegørere under transporten til bestemmelsestredjelandet og oplagringen i dette land.

4. Dette direktiv gælder ikke for de i stk. 1 omhandlede produkter, hvis det på passende måde kan godtgøres, at de er bestemt til:

a) fremstilling af andre produkter end levnedsmidler og foder eller til

b) udsæd eller udplantning.

(*) EFT nr. L 38 af 11. 2. 1974, s. 31. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/16/EF (EFT nr. L 104 af 23. 4. 1994, s. 32).«

2) I artikel 2, stk. 1, udgår »som er opregnet i bilag«.

3) Artikel 4 affattes således:

»Artikel 4

1. Uanset artikel 6 må de i artikel 1 omhandlede produkter, når de bringes i omsætning, ikke have et indhold af pesticidrester, der overstiger maksimalgrænseværdierne på den i bilag II omhandlede liste.

Listen over de pågældende pesticidrester og deres maksimalgrænseværdier opstilles i bilag II efter proceduren i artikel 12 under hensyn til den foreliggende videnskabelige og tekniske viden.

2. Når det gælder tørrede og forarbejdede produkter, som der ikke udtrykkelig er fastsat maksimalgrænseværdier for i bilag II, er den gældende maksimalgrænseværdi den værdi, der er fastsat i bilag II, under hensyn dels til den opkoncentrering, der skyldes tørringsprocessen, dels til den opkoncentrering eller fortynding, der skyldes forarbejdningen. Efter proceduren i artikel 12 kan der for visse tørrede eller forarbejdede produkter fastlægges en opkoncentrerings- eller fortyndingsfaktor for den opkoncentrering og/eller fortynding, der skyldes visse tørrings- eller forarbejdningsprocesser.

3. Når det gælder sammensatte levnedsmidler, der indeholder en blanding af ingredienser, og for hvilke der ikke er fastsat maksimalgrænseværdier for pesticidrester, må maksimalsgrænseværdierne ikke overstige værdierne i bilag II under hensyn til opkoncentreringen af de enkelte ingredienser i blandingen og til bestemmelserne i stk. 2.

4. Medlemsstaterne drager omsorg for, i det mindste ved overvågning og stikprøvetagning, at de i stk. 1 omhandlede maksimalgrænseværdier er overholdt. De nødvendige kontrolforanstaltninger gennemføres i henhold til Rådets direktiv 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler (*), særlig artikel 4, og direktiv 93/99/EØF af 29. oktober 1993 om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler (**).

(*) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 23.

(**) EFT nr. L 290 af 24. 11. 1993, s. 14.«

4) Artikel 5 affattes således:

»Artikel 5

Hvis der for et produkt tilhørende en i bilag I anført gruppe af Kommissionen er fastsat en midlertidig maksimalgrænseværdi for pesticidrester i hele Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, litra f), i direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, opføres denne værdi i bilag II med en henvisning til nævnte procedure.

Artikel 5a

1. Ved anvendelsen af denne artikel defineres en oprindelsesmedlemsstat som den medlemsstat, på hvis område et produkt som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første afsnit, lovligt produceres eller markedsføres, og en bestemmelsesmedlemsstat defineres som den medlemsstat, på hvis område et sådant produkt indføres og bringes i omsætning med henblik på andre transaktioner end transit til en anden medlemsstat eller et tredjeland.

2. Medlemsstaterne indfører en ordning, der gør det muligt at fastsætte maksimalgrænseværdier for pesticidrester i produkter som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første afsnit, der indføres til deres område fra en oprindelsesmedlemsstat under hensyn til reglerne for god landbrugspraksis i oprindelsesmedlemsstaten, i tilfælde, hvor der ikke er fastsat maksimalgrænseværdier for disse produkter efter artikel 4, stk. 1, eller artikel 5.

3. I tilfælde, hvor der ikke er fastsat nogen maksimalgrænseværdier efter artikel 4, stk. 1, eller artikel 5, gælder desuden følgende:

1) Hvis et produkt som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første afsnit, som overholder de maksimalgrænseværdier, der er fastsat af oprindelsesmedlemsstaten, i bestemmelsesmedlemsstaten er blevet undergivet foranstaltninger til at forbyde, at det pågældende produkt bringes i omsætning, eller til at indføre særlige restriktioner herfor med den begrundelse, at produktet har et indhold af pesticidrester, der overstiger den maksimalgrænseværdi, der accepteres i bestemmelsesmedlemsstaten, underretter bestemmelsesmedlemsstaten den anden medlemsstat og Kommissionen herom. I meddelelsen fremlægges der dokumentation for de tilfælde, som oplysningerne er baseret på.

2) På grundlag af den i nr. 1 omhandlede meddelelse indleder de pågældende to medlemsstater straks en drøftelse for så vidt muligt at fjerne den prohibitive eller restriktive virkning af de af bestemmelsesmedlemsstaten anvendte foranstaltninger ved hjælp af foranstaltninger, som aftales mellem medlemsstaterne, og senest tre måneder efter datoen for meddelelsen underretter de Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af denne drøftelse og især om de eventuelle aftalte foranstaltninger, herunder den maksimalgrænseværdi, som bestemmelsesmedlemsstaten har til hensigt at fastsætte som led i den i stk. 2 omhandlede ordning.

Medlemsstaterne tilsender hinanden alle de fornødne oplysninger, især skal producentmedlemsstaten opgive de data, herunder den toksikologiske vurdering og anslående ADI, reglerne for god landbrugspraksis og dertil svarende forsøgsdata, som den henholdt sig til, da den fastsatte sin egen maksimalgrænseværdi; bestemmelsesmedlemsstaten anfører de grunde, der gør de foranstaltninger, som den anvender, berettiget.

3) Kommissionen henviser sagen til Den Stående Komité for Plantesundhed. Der kan fastsættes en midlertidig grænseværdi i bilag II for en begrænset periode efter proceduren i artikel 12. Ved fastsættelsen af denne midlertidige grænseværdi tager Kommissionen hensyn til den tekniske og videnskabelige viden.

Desuden giver oprindelsesmedlemsstaten og/eller andre interesserede medlemsstater, hvis det er relevant, et bindende tilsagn om, at de nødvendige forsøgsdata vil blive fremsendt inden for en frist, der fastsættes efter artikel 12; denne frist kan ikke overstige fire år.

4. En eventuel foranstaltning som omhandlet i stk. 2 eller 3 træffes af en medlemsstat under behørigt hensyn til dens forpligtelser i henhold til traktaten, særlig artikel 30-36.

5. Bestemmelserne i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (*) gælder ikke for de foranstaltninger, der anvendes og meddeles af medlemsstaterne efter stk. 3 i denne artikel.

6. Gennemførelsesbestemmelserne til den i denne artikel omhandlede procedure kan vedtages efter proceduren i artikel 12.

(*) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/10/EF (EFT nr. L 100 af 19. 4. 1994, s. 30).«

5) Artikel 7 affattes således:

»Artikel 7

1. Medlemsstaterne udpeger en myndighed, der skal sikre, at overvågningen som omhandlet i artikel 4, stk. 4, gennemføres; den udpegede myndighed kan være den samme som forbindelsesinstansen, der udpeges i henhold til artikel 6 i direktiv 93/99/EØF.

2. a) Hvert år inden den 30. juni tilsender medlemsstaterne Kommissionen deres planlagte nationale overvågningsprogrammer for det følgende kalenderår. Disse foreløbige programmer skal mindst indeholde følgende angivelser:

- de produkter, der skal kontrolleres, og antallet af kontroller, der skal gennemføres

- de pesticidrester, som kontrollen vedrører

- de kriterier, der er lagt til grund for udarbejdelsen af programmerne.

b) Hvert år inden den 30. september forelægger Kommissionen et udkast til beslutning om tilrettelæggelse af et samordnet overvågningsprogram for Den Stående Komité for Plantesundhed. Beslutningen vedtages efter proceduren i artikel 13. Det samordnede overvågningsprogram har først og fremmest til formål at få gennemført det størst mulige antal stikprøvetagninger af korn i de grupper, der er opført i bilag I, og som er fremstillet i og indført til Fællesskabet, for at sikre overholdelse af de maksimalgrænseværdier for pesticidrester, der er opført i bilag II. Dette samordnede overvågningsprogram kan senere tilpasses efter behov under gennemførelsen.

c) Hvert år inden den 28. februar tilsender medlemsstaterne Kommissionen rapporter om gennemførelsen i det foregående kalenderår af deres nationale overvågningsprogrammer og af det samordnede overvågningsprogram, som Kommissionen har fremsendt i henhold til litra b). Disse rapporter skal mindst indeholde følgende oplysninger:

- de produkter, der er kontrolleret, og antallet af kontroller, der er gennemført

- de pesticidrester, der er blevet analyseret for, eller som der skal analyseres for.

3. Hvert år inden den 31. august tilsender medlemsstaterne Kommissionen resultaterne af analyserne af de stikprøver, der er taget i det foregående år i henhold til deres nationale overvågningsprogrammer og i henhold til det samordnede overvågningsprogram. Kommissionen samler og koordinerer disse oplysninger og videregiver dem til medlemsstaterne for Den Stående Komité for Plantesundhed sammen med eventuelle henstillinger vedrørende deraf følgende foranstaltninger. Henstillingerne bør navnlig omfatte følgende:

- eventuelle foranstaltninger, der skal træffes, når der indberettes overtrædelser af maksimalgrænseværdierne

- opfordring til offentliggørelse af de samlede og koordinerede oplysninger

- specifikke konklusioner, hvad angår eventuelle ændringer af nationale overvågningsprogrammer.

4. Efter proceduren i artikel 12 kan følgende vedtages:

a) ændringer af stk. 2 og 3 i denne artikel, for så vidt disse ændringer vedrører datoerne for meddelelse

b) de gennemførelsesbestemmelser, der er nødvendige for, at bestemmelserne i stk. 2 og 3 kan fungere efter hensigten.

5. Senest den 31. december 1999 tilsender Kommissionen Rådet en rapport om anvendelsen af denne artikel, om nødvendigt ledsaget af forslag.«

6) Artikel 9 affattes således:

»Artikel 9

1. Hvis en medlemsstat som følge af nye oplysninger eller en nyvurdering af allerede foreliggende oplysninger skønner, at en maksimalgrænseværdi som fastsat i bilag II frembyder fare for menneskers eller dyrs sundhed, og at det derfor er nødvendigt hurtigt at gribe ind, kan medlemsstaten midlertidigt sænke denne grænseværdi på sit eget område. I så fald giver den straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen meddelelse om de trufne foranstaltninger og vedlægger en begrundelse herfor.

2. Kommissionen undersøger hurtigt den pågældende medlemsstats begrundelse og konsulterer medlemsstaterne i Den Stående Komité for Plantesundhed, i det følgende benævnt `komitéen`, og afgiver straks udtalelse og træffer de nødvendige foranstaltninger. Kommissionen underretter omgående Rådet og medlemsstaterne om de foranstaltninger, der måtte være truffet. Enhver medlemssat kan forelægge Kommissionens foranstaltninger for Rådet inden for 15 dage efter en sådan meddelelse. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe anden afgørelse inden for 15 dage efter den dato, på hvilken sagen blev forelagt for det.

3. Hvis Kommissionen skønner, at maksimalgrænseværdierne på den i artikel 1 omhandlede liste bør ændres for at løse de i stk. 1 nævnte problemer og for at sikre beskyttelsen af menneskers sundhed, indleder den proceduren i artikel 13 med henblik på vedtagelse af disse ændringer. Den medlemsstat, som har truffet foranstaltninger i henhold til stk. 1, kan i så fald opretholde dem, indtil Rådet eller Kommissionen har truffet afgørelse efter nævnte procedure.«

7) Artikel 10 affattes således:

»Artikel 10

Ændringer af bilagene vedtages efter proceduren i artikel 12 under hensyn til den foreliggende videnskabelige og tekniske viden, uden at anvendelsen af artikel 9 dog herved indskrænkes.«

8) Artikel 11 udgår.

9) Artikel 12, stk. 2, 3 og 4, affattes således:

»2. Kommissionen repræsentant forelægger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag fra Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i aftemningen.

3. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.

4. Når de påtænkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller når der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen omgående Rådet et forslag om de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

5. Såfremt Rådet ikke har vedtaget foranstaltninger inden udløbet af en frist på tre måneder fra den dato, på hvilken det har fået sagen forelagt, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger.«

10) Artikel 13, stk. 2, 3 og 4, affattes således:

»2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag fra Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.

4. Når de påtænkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller når der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelæggerKommissionen omgående Rådet et forslag om de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

5. Såfremt Rådet ikke har vedtaget foranstaltninger inden udløbet af en frist på 15 dage fra den dato, på hvilken det har fået sagen forelagt, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger.«

11) Artikel 14 affattes således:

»Artikel 14

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at sikre, at de ændringer af bilag II, der følger af afgørelser som omhandlet i artikel 4, stk. 1 og 2, artikel 5, artikel 5a, stk. 3, artikel 9, stk. 3, og artikel 10, kan gennemføres på deres område inden for en periode på højst fire måneder efter vedtagelsen og inden for en kortere gennemførelsesperiode, når hensynet til beskyttelsen af folkesundheden gør dette påkrævet.«

Artikel 3

I Rådets direktiv 86/363/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på levnedsmidler af animalsk oprindelse foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1 affattes således:

»Artikel 1

1. Dette direktiv gælder for de i bilag I opførte levnedsmidler af animalsk oprindelse, hvis der er mulighed for, at disse produkter indeholder pesticidrester.

Direktivet gælder også for disse produkter efter tørring eller forarbejdning eller efter iblanding i et sammensat levnedsmiddel, hvis der er mulighed for, at de indeholder pesticidrester.

2. Dette direktiv finder anvendelse, uden at det berører bestemmelserne i Rådets direktiv 74/63/EØF af 17. december 1973 om fastsættelse af størsteindhold for uønskede stoffer og produkter i foderstoffer, senest ændret ved direktiv 87/519/EØF.

3. Dette direktiv gælder også for produkter som omhandlet i stk. 1, der er bestemt til udførsel til tredjelande.

4. Dette direktiv gælder ikke for de i stk. 1 omhandlede produkter, hvis det på tilfredsstillende måde kan godtgøres, at de er bestemt til fremstilling af andre produkter end levnedsmidler og foder.«

2) I artikel 2, stk. 1, udgår »som er opregnet i bilag II«.

3) Artikel 4 affattes således:

»Artikel 4

1. De i artikel 1 omhandlede produkter må, når de bringes i omsætning, ikke have et indhold af pesticidrester, der overstiger maksimalgrænseværdierne på den i bilag II omhandlede liste.

Listen over de pågældende pesticidrester og deres maksimalgrænseværdier opstilles i bilag II efter proceduren i artikel 12 under hensyn til den foreliggende videnskabelige og tekniske viden.

2. Når det gælder tørrede og forarbejdede produkter, som der ikke udtrykkelig er fastsat maksimalgrænseværdier for i bilag II, er den gældende maksimalgrænseværdi den værdi, der er fastsat i bilag II, under hensyn dels til den opkoncentrering, der skyldes tørringsprocessen, dels til den opkoncentrering eller fortynding, der skyldes forarbejdningen. Efter proceduren i artikel 12 kan der for visse tørrede eller forarbejdede produkter fastlægges en opkoncentrerings- eller fortyndingsfaktor for den opkoncentrering og/eller fortynding, der skyldes visse tørrings- eller forarbejdningsprocesser.

3. Når det gælder sammensatte levnedsmidler, der indeholder en blanding af ingredienser, og for hvilke der ikke er fastsat maksimalgrænseværdier for pesticidrester, må maksimalgrænseværdierne ikke overstige værdierne i bilag II under hensyn til opkoncentreringen af de enkelte ingredienser i blandingen og til bestemmelserne i stk. 2.

4. Medlemsstaterne drager omsorg for, i det mindste ved overvågning og stikprøvetagning, at de i stk. 1 omhandlede maksimalgrænseværdier er overholdt. De nødvendige kontrolforanstaltninger gennemføres i henhold til direktiv 89/397/EØF, særlig artikel 4, og direktiv 93/99/EØF om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler samt anden relevant lovgivning vedrørende overvågning af restkoncentrationer af levnedsmidler i animalsk oprindelse.«

4) Artikel 5 affattes således:

»Artikel 5

Hvis der for et produkt tilhørende en i bilag I anført gruppe af Kommissionen er fastsat en midlertidig maksimalgrænseværdi for pesticidrester i hele Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, litra f), i direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, opføres denne værdi i bilag II med en henvisning til nævnte procedure.

Artikel 5a

1. Ved anvendelsen af denne artikel defineres en oprindelsesmedlemsstat som den medlemsstat, på hvis område et produkt som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første afsnit, lovligt produceres eller markedsføres, og en bestemmelsesmedlemsstat defineres som den medlemsstat, på hvis område et sådant produkt indføres og bringes i omsætning med henblik på andre transaktioner end transit til en anden medlemsstat eller et tredjeland.

2. Medlemsstaterne indfører en ordning, der gør det muligt at fastsætte maksimalgrænseværdier for pesticidrester i produkter som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første afsnit, der indføres til deres område fra en oprindelsesmedlemsstat under hensyn til reglerne for god landbrugspraksis i oprindelsesmedlemsstaten, i tilfælde, hvor der ikke er fastsat maksimalgrænseværdier for disse produkter efter artikel 4, stk. 1, eller artikel 5.

3. I tilfælde, hvor der ikke er fastsat nogen maksimalgrænseværdier efter artikel 4, stk. 1, eller artikel 5, gælder desuden følgende:

1) Hvis et produkt som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første afsnit, som overholder de maksimalgrænseværdier, der er fastlagt af oprindelsesmedlemsstaten, i bestemmelsesmedlemsstaten er blevet undergivet foranstaltninger til at forbyde, at det pågældende produkt bringes i omsætning, eller til at indføre særlige restriktioner herfor med den begrundelse, at produktet har et indhold af pesticidrester, der overstiger den maksimalgrænseværdi, der accepteres i bestemmelsesmedlemsstaten, underretter bestemmelsesmedlemsstaten den anden medlemsstat og Kommissionen herom. I meddelelsen fremlægges der dokumentation for de tilfælde, som oplysningerne er baseret på.

2) På grundlag af den i nr. 1 omhandlede meddelelse indleder de pågældende to medlemsstater straks en drøftelse for så vidt muligt at fjerne den prohibitive eller restriktive virkning af de af bestemmelsesmedlemsstaten anvendte foranstaltninger ved hjælp af foranstaltninger, som aftales mellem medlemsstaterne, og senest tre måneder efter datoen for meddelelsen underretter de Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af denne drøftelse og især om de eventuelle aftalte foranstaltninger, herunder den maksimalgrænseværdi, som bestemmelsesmedlemsstaten har til hensigt at fastsætte som led i den i stk. 2 omhandlede ordning.

Medlemsstaterne tilsender hinanden alle de fornødne oplysninger; især skal producentmedlemsstaten opgive de data, herunder den toksikologiske vurdering og anslåede ADI, reglerne for god landbrugspraksis og dertil svarende forsøgsdata, som den henholdt sig til, da den fastsatte sin egen maksimalgrænseværdi; bestemmelsesmedlemsstaten anfører de grunde, der gør de foranstaltninger, som den anvender, berettiget.

3) Kommissionen henviser sagen til Den Stående Komité for Plantesundhed. Der kan fastsættes en midlertidig grænseværdi i bilag II for en begrænset periode efter proceduren i artikel 12. Ved fastsættelsen af denne midlertidige grænseværdi tager Kommissionen hensyn til den tekniske og videnskabelige viden.

Desuden giver oprindelsesmedlemsstaten og/eller andre interesserede medlemsstater, hvis det er relevant, et bindende tilsagn om, at de nødvendige forsøgsdata vil blive fremsendt inden for en frist, der fastsættes efter artikel 12; denne frist kan ikke overstige fire år.

4. En eventuel foranstaltning som omhandlet i stk. 2 eller 3 træffes af en medlemsstat under behørigt hensyn til dens forpligtelser i henhold til traktaten, særlig artikel 30-36.

5. Bestemmelserne i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter gælder ikke for de foranstaltninger, der anvendes og meddeles af medlemsstaterne efter stk. 3 i denne artikel.

6. Gennemførelsesbestemmelserne til den i denne artikel omhandlede procedure kan vedtages efter proceduren i artikel 12.«

5) Artikel 9 affattes således:

»Artikel 9

1. Hvis en medlemsstat som følge af nye oplysninger eller en nyvurdering af allerede foreliggende oplysninger skønner, at en maksimalgrænseværdi som fastsat i bilag II frembyder fare for menneskers eller dyrs sundhed, og at det derfor er nødvendigt hurtigt at gribe ind, kan medlemsstaten midlertidigt sænke denne grænseværdi på sit eget område. I så fald giver den straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen meddelelse om de trufne foranstaltninger og vedlægger en begrundelse herfor.

2. Kommissionen undersøger hurtigt den pågældende medlemsstats begrundelse og konsulterer medlemsstaterne i Den Stående Komté for Plantesundhed, i det følgende benævnt `komitéen`, og afgiver straks udtalelse og træffer de nødvendige foranstaltninger. Kommissionen underretter omgående Rådet og medlemsstaterne om de foranstaltninger, der måtte være truffet. Enhver medlemsstat kan forelægge Kommissionens foranstaltninger for Rådet inden for 15 dage efter en sådan meddelelse. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe anden afgørelse inden for 15 dage efter den dato, på hvilken sagen blev forelagt for det.

3. Hvis Kommissionen skønner, at maksimalgrænseværdierne på den i artikel 1 omhandlede liste bør ændres for at løse de i stk. 1 nævnte problemer og for at sikre beskyttelsen af menneskers sundhed, indleder den proceduren i artikel 13 med henblik på vedtagelse af disse ændringer. Den medlemsstat, som har truffet foranstaltninger i henhold til stk. 1, kan i så fald opretholde dem, indtil Rådet eller Kommissionen har truffet afgørelse i overensstemmelse med nævnte procedure.«

6) Artikel 10 affattes således:

»Artikel 10

Ændringer af bilagene vedtages efter proceduren i artikel 12 under hensyn til den foreliggende videnskabelige og tekniske viden, uden at anvendelsen af artikel 9 dog herved indskrænkes.«

7) Artikel 11 udgår.

8) Artikel 12, stk. 2, 3 og 4, affattes således:

»2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag fra Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tilægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.

4. Når de påtænkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller når der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen omgående Rådet et forslag om de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

5. Såfremt Rådet ikke har vedtaget foranstaltninger inden udløbet af en frist på tre måneder fra den dato, på hvilken det har fået sagen forelagt, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger.«

9) Artikel 13, stk. 2, 3 og 4, affattes således:

»2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag fra Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.

4. Når de påtænkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller når der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen omgående Rådet et forslag om de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificert flertal.

5. Såfremt Rådet ikke har vedtaget foranstaltninger inden udløbet af en frist på 15 dage fra den dato, på hvilken det har fået sagen forelagt, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger.«

10) Artikel 14 affattes således:

»Artikel 14

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at sikre, at de ændringer af bilag II, der følger af afgørelser som omhandlet i artikel 4, stk. 1 og 2, artikel 5, artikel 5a, stk. 3, artikel 9, stk. 3, og artikel 10, kan gennemføres på deres område inden for en periode på højst fire måneder efter vedtagelsen og inden for en kortere gennemførelsesperiode, når hensynet til beskyttelsen af folkesundheden gør dette påkrævet.«

Artikel 4

I Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager, foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1, stk. 1, affattes således:

»1. Dette direktiv gælder for produkter i de i kolonne 1 i bilag I anførte grupper, som der er givet eksempler på i kolonne 2, hvis der er mulighed for, at produkter i disse grupper eller de i kolonne 3 nævnte dele af dem indeholder pesticidrester.

Direktivet gælder også for disse produkter efter tørring eller forarbejdning eller efter iblanding i sammensatte levnedsmidler, hvis der er mulighed for, at de indeholder pesticidrester.«

2) Artikel 2, litra a), affattes således:

»a) `pesticidrester` sådanne pesticidrester og disses omdannelses-/ nedbrydnings- og reaktionsprodukter, som findes på eller i de i artikel 1 omhandlede produkter«.

3) Artikel 3 affattes således:

»Artikel 3

1. Produkterne i grupperne eller i givet fald de i artikel 1 omhandlede dele af dem må ikke, når de bringes i omsætning, have et indhold af pesticidrester, der overstiger maksimalgrænseværdierne på den i bilag II omhandlede liste.

Listen over de pågældende pesticidrester og deres maksimalgrænseværdier fastsætes i bilag II efter proceduren i artikel 9 under hensyn til den foreliggende videnskabelige og tekniske viden. En pesticidrest må ikke optages på listen, så længe der er fastsat en maksimalgrænseværdi for den ved direktiv 76/895/EØF.

2. Når det gælder tørrede og forarbejdede produkter, som der ikke udtrykkelig er fastsat maksimalgrænseværdier for i bilag II, er den gældende maksimalgrænseværdi den værdi, der er fastsat i bilag II, under hensyn dels til den opkoncentrering, der skyldes tørringprocessen, dels til den opkoncentrering eller fortynding, der skyldes forarbejdningen. Efter proceduren i artikel 9 kan der for visse tørrede eller forarbejdede produkter fastlægges en opkoncentrerings- eller fortyndingsfaktor for den opkoncentrering og/eller fortynding, der skyldes visse tørrings- eller forarbejdningsprocesser.

3. Når det gælder sammensatte levnedsmidler, der indeholder en blanding af ingredienser, og for hvilke der ikke er fastsat maksimalgrænseværdier for pesticidrester, må maksimalgrænseværdierne ikke overstige værdierne i bilag II under hensyn til opkoncentreringen af de enkelte ingredienser i blandingen og til bestemmelserne i stk. 2.

4. Medlemsstaterne drager omsorg for, i det mindste ved overvågning og stikprøvetagning, at de i stk. 1 omhandlede maksimalgrænseværdier er overholdt. De nødvendige kontrolforanstaltninger gennemføres i henhold til direktiv 89/397/EØF, særlig artikel 4, og direktiv 93/99/EØF om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler.«

4) Artikel 4 affattes således:

»Artikel 4

1. Medlemsstaterne udpeger en myndighed, der skal sikre, at overvågningen som omhandlet i artikel 3, stk. 4, gennemføres; den udpegede myndighed kan være den samme som forbindelsesinstansen, der udpeges i henhold til artikel 6 i direktiv 93/99/EØF.

2. a) Hvert år inden den 30. juni tilsender medlemsstaterne Kommissionen deres planlagte nationale overvågningsprogrammer for det følgende kalenderår. Disse foreløbige programmer skal mindst indeholde følgende angivelser:

- de produkter, der skal kontrolleres, og antallet af kontroller der skal gennemføres

- de pesticidrester, som kontrollen vedrører

- de kriterier, der er lagt til grund for udarbejdelsen af programmerne.

b) Hvert år inden den 30. september forelægger Kommissionen et udkast til beslutning om tilrettelæggelse af et samordnet overvågningsprogram for Den Stående Komité for Plantesundhed. Beslutningen vedtages efter proceduren i artikel 10. Det samordnede overvågningsprogram har først og fremmest til formål at få gennemført det størst mulige antal stikprøvetagninger af produkter af vegetabilsk oprindelse i de grupper, der er opført i bilag I, og som er fremstillet i og indført til Fællesskabet, for at sikre overholdelse af de maksimalgrænseværdier for pesticidrester, der er opført i bilag II. Dette samordnede overvågningsprogram kan senere tilpasses efter behov under gennemførelsen.

c) Hvert år inden den 28. februar tilsender medlemsstaterne Kommissionen rapporter om gennemførelsen i det foregående kalenderår af deres nationale overvågningsprogrammer og af det samordnede overvågningsprogram, som Kommissionen har fremsendt i henhold til litra b). Disse rapporter skal mindst indeholde følgende oplysninger.

- de produkter, der er kontrolleret, og antallet af kontroller, der er gennemført

- de pesticidrester, der er blevet analyseret for, eller som der skal analyseres for.

3. Hvert år inden den 31. august tilsender medlemsstaterne Kommissionen resultaterne af analyserne af de stikprøver, der er taget i det foregående år i henhold til deres nationale overvågningsprogrammer og i henhold til det samordnede overvågningsprogram. Kommissionen samler og koordinerer disse oplysninger og videregiver dem til medlemsstaterne i Den Stående Komité for Pantesundhed sammen med eventuelle henstillinger med henblik på deraf følgende foranstaltninger, hvis sådanne er nødvendige.

4. Efter proceduren i artikel 9 kan følgende vedtages:

a) ændringer af stk. 2 og 3 i denne artikel, for så vidt disse ændringer vedrører datoerne for meddelelse

b) de gennemførelsesbestemmelser, der er nødvendige for, at bestemmelserne i stk. 2 og 3 kan fungere efter hensigten.

5) Senest den 31. december 1999 tilsender Kommissionen Rådet en rapport om anvendelsen af denne artikel, om nødvendigt ledsaget af forslag.«

5. Som artikel 5a og 5b indsættes:

»Artikel 5a

Hvis der for et produkt tilhørende en i bilag I anført gruppe af Kommissionen er fastsat en midlertidig maksimalgrænseværdi for pesticidrester i hele Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, litra f), i direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, opføres denne værdi i bilag II med en henvisning til nævnte procedure.

Artikel 5b

1. Ved anvendelsen af denne artikel defineres en oprindelsesmedlemsstat som den medlemsstat, på hvis område et produkt som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første afsnit, lovligt produceres eller markedsføres, og en bestemmelsesmedlemsstat defineres som den medlemsstat, på hvis område et sådant produkt indføres og bringes i omsætning med henblik på andre transaktioner end transit til en anden medlemsstat eller et tredjeland.

2. Medlemsstaterne indfører en ordning, der gør det muligt at fastsætte maksimalgrænseværdier for pesticidrester i produkter som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første afsnit, der indføres til deres område fra en oprindelsesmedlemsstat, under hensyn til god landbrugspraksis i oprindelsesmedlemsstaten, i tilfælde, hvor der ikke er fastsat maksimalgrænseværdier for disse produkter efter artikel 3, stk. 1, eller artikel 5a.

3. I tilfælde, hvor der ikke er fastsat nogen maksimalgrænseværdier efter artikel 3, stk. 1, eller artikel 5a, gælder desuden følgende:

1) Hvis et produkt som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første afsnit, som overholder de maksimalgrænseværdier, der er fastsat af oprindelsesmedlemsstaten, i bestemmelsesmedlemsstaten er blevet undergivet foranstaltninger til at forbyde, at det pågældende produkt bringes i omsætning eller til at indføre særlige restriktioner herfor med den begrundelse, at produktet har et indhold af pesticidrester, der overstiger den maksimalgrænseværdi, der accepteres i bestemmelsesmedlemsstaten, underretter bestemmelsesmedlemsstaten den anden medlemsstat og Kommissionen herom. I meddelelsen fremlægges der dokumentation for de tilfælde, som oplysningerne er baseret på.

2) På grundlag af den i nr. 1 omhandlede meddelelse indleder de pågældende to medlemsstater straks en drøftelse for så vidt muligt at fjerne den prohibitive eller restriktive virkning af de af bestemmelsesmedlemsstaten anvendte foranstaltninger ved hjælp af foranstaltninger, som aftales mellem medlemsstaterne, og senest tre måneder efer datoen for meddelelsen underretter de Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af denne drøftelse og især om de eventuelle aftalte foranstaltninger, herunder den maksimalgrænseværdi, som bestemmelsesmedlemsstaten har til hensigt at fastsætte som led i den i stk. 2 omhandlede ordning.

Medlemsstaterne tilsender hinanden alle de fornødne oplysninger; især skal producentmedlemsstaten opgive de data, herunder den toksikologiske vurdering og anslåede ADI, reglerne for god landbrugspraksis og dertil svarende forsøgsdata, som den henholdt sig til, da den fastsatte sin egen maksimalgrænseværdi; bestemmelsesmedlemsstaten anfører de grunde, der gør de foranstaltninger, som den anvender, berettiget.

3) Kommissionen henviser sagen til Den Stående Komité for Plantesundhed. Der kan fastsættes en midlertidig grænseværdi i bilag II for en begrænset periode efter proceduren i artikel 9. Ved fastsættelsen af denne midlertidige grænseværdi tager Kommissionen hensyn til den tekniske og videnskabelige viden.

Desuden giver oprindelsesmedlemsstaten og/eller andre interesserede medlemsstater, hvis det er relevant, et bindende tilsagn om, at de nødvendige forsøgsdata vil blive fremsendt inden for en frist, der fastsættes efter artikel 9; denne frist kan ikke overstige fire år.

4. En eventuel foranstaltning som omhandlet i stk. 2 eller 3 træffes af en medlemsstat under behørigt hensyn til dens forpligtelser i henhold til traktaten, særlig artikel 30-36.

5. Bestemmelserne i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter gælder ikke for de foranstaltninger, der anvendes og meddeles af medlemsstaterne efter stk. 3 i denne artikel.

6. Gennemførelsesbestemmelserne til den i denne artikel omhandlede procedure kan vedtages efter proceduren i artikel 9.«

6) Artikel 7 affattes således:

»Artikel 7

Ændringer af bilag I og II som følge af udviklingen i den videnskabelige eller tekniske viden vedtages efter proceduren i artikel 9.«

7) Som artikel 10a indsættes:

»Artikel 10a

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at sikre, at de ændringer af bilag II, der følger af afgørelser som omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, artikel 5a, artikel 5b, artikel 7 og artikel 8, stk. 3, kan gennemføres på deres område inden for en periode på højst fire måneder efter vedtagelsen og inden for en kortere gennemførelsesperiode, når hensynet til beskyttelsen af folkesundheden gør dette påkrævet.«

Artikel 5

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1996.

Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

Artikel 6

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EFT nr. L 221 af 7. 8. 1986, s. 37. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/29/EF (EFT nr. L 189 af 23. 7. 1994, s. 67).

(2) EFT nr. L 221 af 7. 8. 1986, s. 43. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/29/EF (EFT nr. L 189 af 23. 7. 1994, s. 67).

(3) EFT nr. L 350 af 14. 12. 1990, s. 71. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/30/EF (EFT nr. L 189 af 23. 7. 1994, s. 70).

(4) EFT nr. L 230 af 19. 8. 1991, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/79/EF (EFT nr. L 354 af 31. 12. 1994, s. 16).

(5) EFT nr. L 340 af 9. 12. 1976, s 26. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/58/EØF (EFT nr. L 211 af 23. 8. 1993, s. 6).