BEGRUNDELSE

I henhold til artikel 395, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem ("momsdirektivet") kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i nævnte direktiv, for at forenkle momsopkrævningen eller for at forhindre visse former for momsunddragelse eller momsundgåelse.

Ved brev registreret i Kommissionen den 18. februar 2022 anmodede Polen om en forlængelse af fravigelsen af momsdirektivets artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 med henblik på i) fortsat at begrænse retten til at fradrage indgående moms på køb, erhvervelse inden for Fællesskabet, indførsel, leje og leasing af motorkøretøjer, der ikke udelukkende anvendes til erhvervsmæssige formål, og udgifter i forbindelse med disse køretøjer til 50 % og ii) ikke at sidestille en afgiftspligtig persons eller en persons ansattes brug af køretøjer, der er omfattet af ovennævnte begrænsning af retten til fradrag af indgående moms til andre formål end den afgiftspligtige persons erhvervsmæssige virksomhed, med levering af ydelser mod vederlag.

I overensstemmelse med momsdirektivets artikel 395, stk. 2, underrettede Kommissionen ved brev af 15. marts 2022 de øvrige medlemsstater om Polens anmodning. Kommissionen meddelte ved brev af 16. marts 2022 Polen, at den rådede over alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Gennemførelse af kontroller med henblik på at fastslå, i hvilket omfang køretøjer anvendes til erhvervsmæssige og andre formål (navnlig til private formål uden tilknytning til erhvervsaktivitet), ville skabe betydelige vanskeligheder og byrder for både skattemyndighederne og de afgiftspligtige personer og kunne føre til tidskrævende og dyre tvister for begge parter. I praksis er det undertiden endda umuligt at kontrollere den faktiske opdeling af køretøjers anvendelse. Det kan føre til momssvig eller forsøg på svig (såsom upålidelig regnskabsføring) og dermed et fald i skatteindtægterne. På grund af antallet af køretøjer, der anvendes til blandede formål, kan afgiftsunddragelsen være betydelig. Desuden domineres Polen af små virksomheder med lav omsætning (de såkaldte mikrovirksomheder), ofte enkeltmandsvirksomheder eller virksomheder, der kun beskæftiger få arbejdstagere. Der er ofte tale om familieforetagender. I sådanne små virksomheder er der ofte ingen klar adskillelse mellem virksomhedens aktiver og private aktiver tilhørende personer, der udøver erhvervsaktivitet. I sådanne tilfælde er det yderst vanskeligt at skelne mellem privat og erhvervsmæssig brug af motorkøretøjer, og en sådan skelnen ville medføre uforholdsmæssigt store udgifter, herunder udgifter som følge af behovet for detaljeret dokumentation. Anvendelsen af de særlige foranstaltninger, der anmodes om, fører til en reduktion af de administrative byrder og omkostninger for entreprenører. Afgiftspligtige personer skal ikke opfylde en række byrdefulde dokumentations- og indberetningsforpligtelser (f.eks. pligten til at opbevare og indberette de såkaldte kilometerdata til skattemyndighederne, dvs. en detaljeret liste over kørte kilometer i forbindelse med erhvervsaktivitet), hvilket undertiden kan udgøre en uforholdsmæssig stor administrativ byrde. Virksomhederne går generelt ind for de fradragsregler, der følger af den undtagelse, der anmodes om. De foranstaltninger, der blev vedtaget i henhold til gennemførelsesafgørelse 2013/805/EU, betragtes som et vellykket kompromis mellem de accepterede regler og den dyre, tidskrævende og ineffektive registrering af den faktiske anvendelse af køretøjer til erhvervsaktivitet. Accepten af de forenklinger, der følger af fravigelsen af de generelle regler, kan dokumenteres ved, at de afgiftspligtige personer er gået over til sådanne regler for næsten 90 % af de anvendte køretøjer.

Af disse grunde har Republikken Polen siden den 1. april 2014 anvendt en fravigelse af momsdirektivets artikel 26, stk. 1, litra a) og artikel 168. Ovennævnte specifikke foranstaltninger blev forlænget indtil den 31. december 2019 og derefter indtil den 31. december 2022 ved henholdsvis Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1837 og Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/1594.

I betragtning af den særlige foranstaltnings positive virkninger på skatteydernes og skatteforvaltningens administrative byrde foreslås det at tillade forlængelsen af de gældende foranstaltning. Tilladelsen bør gælde i endnu en begrænset periode, dvs. indtil den 31. december 2025, således at det er muligt at foretage en vurdering af nødvendigheden og effektiviteten af foranstaltningen og den procentuelle fordeling mellem erhvervsmæssig og ikkeerhvervsmæssig brug, den tager udgangspunkt i. En eventuel anmodning om forlængelse skal ledsages af en rapport, der indeholderen vurdering af den anvendte procentsats, og skal indgives til Kommissionen senest den 31. marts 2025.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Lignende fravigelser i forbindelse med fradragsretten er blevet indrømmet andre medlemsstater. I henhold til momsdirektivets artikel 176 fastsætter Rådet de udgifter, der ikke giver ret til fradrag af momsen. Indtil da kan medlemsstaterne opretholde de undtagelser, som var gældende i henhold til national lovgivning pr. 1. januar 1979. På dette grundlag findes der en række "stand still"-bestemmelser, som begrænser retten til momsfradrag for så vidt angår motorkøretøjer til erhvervsmæssig brug. Tidligere initiativer til fastlæggelse af regler for, hvilke kategorier af udgifter der kan være genstand for begrænset fradragsret, har ikke båret frugt. Indtil disse regler bliver harmoniseret på EU-plan, anses sådanne fravigelser for hensigtsmæssige. De foreslåede foranstaltninger er derfor i overensstemmelse med bestemmelserne i momsdirektivet.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder