RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

om aftalememorandummet om salg af varemærkeforfalskede varer via internettet

(EØS-relevant tekst)

INDHOLDSFORTEGNELSE

1........... Indledning....................................................................................................................... 4

2........... Aftalememorandummet................................................................................................... 5

2.1........ En ny samarbejdsorienteret strategi................................................................................. 5

2.2........ Aftalememorandummets omfang og udformning............................................................... 6

2.3........ Selvregulering på grundlag af aftalememorandummet........................................................ 8

3........... Aftalememorandummets funktion og betydning................................................................ 8

3.1........ Foranstaltninger til sikring af, at aftalememorandummet virker........................................... 8

3.2........ Procedurer for fjernelse af ulovlige varer (notice and take down procedures) – et nøgleelement i aftalememorandummet.................................................................................................... 9

3.3........ Proaktive og forebyggende foranstaltninger – et afgørende tiltag til effektiv bekæmpelse af varemærkeforfalskning.................................................................................................................................... 11

3.4........ Sælgere, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser............................................... 12

3.5........ Samarbejde, herunder udveksling af oplysninger............................................................ 14

3.6........ Forbrugertillid, -information og -beskyttelse................................................................... 15

3.7........ Ekstern kommunikation og oplysningsaktiviteter............................................................. 15

3.8........ Benchmarking af aftalememorandummets virkninger....................................................... 16

4........... Vejen frem................................................................................................................... 18

Bilag: Liste over websteder og varemærker, der er omfattet af aftalememorandummet.................. 20

Varemærker, der er omfattet af aftalememorandummet................................................................ 20

Websteder, der er omfattet af aftalememorandummet................................................................... 22

1. Indledning

Denne er en evaluering af aftalememorandummet om salg af varemærkeforfalskede varer via internettet (maj 2011), i det følgende kaldet aftalememorandummet[1].

Salg af varemærkeforfalskede varer via internettet er til skade for alle legitime aktører, herunder internetplatforme og indehavere af intellektuelle ejendomsrettighedshavere samt, vigtigst af alt, forbrugerne. Varemærkeforfalskninger på internettet er et dynamisk fænomen, der ændrer sig konstant, og som tilpasser sig nye forretningsmodeller. Ved ulovlige aktiviteter vedrørende varemærkeforfalskning anvendes raffinerede metoder, hvor man forsøger at omgå beskyttelsesstrategierne for bekæmpelse af varemærkeforfalskning.

Formålet med aftalememorandummet er at fastsætte en adfærdskodeks for bekæmpelsen af salg af varemærkeforfalskede varer via internettet og øge samarbejdet blandt underskriverne af aftalememorandummet, så de effektivt kan bekæmpe denne konstante trussel. Der er bred enighed om, at samarbejde er betydeligt bedre end retstvister, som hverken forbedrer markedseffektiviteten eller fremmer forbrugernes tillid. Det vigtigste mål er at skabe tillid til markedet. Aftalememorandummet fremmer tilliden til onlinemarkedet ved at tilvejebringe detaljerede foranstaltninger mod varemærkeforfalskede varer, der sættes til salg på internettet, og øget beskyttelse af forbrugere, som uforvarende køber en forfalsket vare.

Aftalememorandummets anvendelsesområde omfatter førende e-handelsplatforme såvel som vigtige varemærker på områderne hurtigt afsættelige forbrugsgoder, forbrugerelektronik, modevarer, luksusvarer, sportsartikler, film, software, spil og legetøj, og alle disse e-handelsplatforme opererer på både globalt og regionalt plan[2].

I løbet af vurderingsperioden[3] mødtes underskriverne regelmæssigt. Referaterne af disse møder er blevet offentliggjort på webstedet for GD for det Indre Marked og Tjenesteydelser[4].

I denne rapport analyseres de fremskridt, som aftalememorandummet har resulteret i, såvel som gennemførelsen og funktionen heraf under hensyntagen til underskrivernes vurdering af aftalememorandummets virkning med hensyn til at mindske salg af varemærkeforfalskede varer via internettet inden for EU. Rapporten er udelukkende begrænset til aftalememorandummet og omfatter ikke tilknyttede generelle politiske spørgsmål.

Den viser, at foranstaltningerne i aftalememorandummet virker, men understreger også behovet for, at internetplatforme og rettighedshavere bliver ved med at være opmærksomme og årvågne. I rapporten konkluderes det, at aftalememorandummet bør fortsætte endnu to år, og at muligheden for at tilslutte sig dette aftalememorandum bør udvides. Kommissionen overvejer at iværksætte yderligere foranstaltninger for at kunne bekæmpe varemærkeforfalskning mere generelt, og den fremlægger eventuelt et initiativ senere i år.

2. Aftalememorandummet

2.1. En ny samarbejdsorienteret strategi

I både sin meddelelse fra 2009 om bedre håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder i det indre marked[5] og sin meddelelse fra 2011 om et indre marked for intellektuelle ejendomsrettigheder[6] understregede Kommissionen betydningen af, at indehavere af intellektuelle ejendomsrettigheder og andre berørte parter som f.eks. internetplatforme, grossister, detailhandlere, forbrugere såvel som erhvervsorganisationer iværksætter frivillige samarbejdstiltag til bekæmpelse af varemærkeforfalskning.

I meddelelsen fra 2009 gøres der opmærksom på, at samarbejde snarere end retstvister bør være den primære strategi for de berørte parter, der opererer på et teknologisk og kommercielt marked i hastig udvikling. Dialoger mellem de berørte parter blev foreslået som en arbejdsmetode hen imod frivillige ordninger, dvs. konstruktive dialoger, hvor der fokuseres på konkrete problemer såvel som gennemførlige og praktiske løsninger, der skal være realistiske, afbalancerede, stå i forhold til formålet og være retfærdige for alle berørte parter. En sådan fælles, integreret tilgang med inddragelse af de berørte parter stemmer godt overens med Kommissionens dagsorden for bedre lovgivning.

Inden for rammerne af aftalememorandummet påtog Europa-Kommissionen sig en ny funktion som formidler for sådanne dialoger ved at sørge for den administrative og logistiske støtte og i givet fald sikre et rimeligt og afbalanceret forhold mellem alle de interesser, der gør sig gældende, herunder EU-borgernes legitime rettigheder og forventninger.

Europa-Kommissionens rolle som formidler sikrer ligeledes, at sådanne dialoger mellem de berørte parter og eventuelle efterfølgende aftaler er gennemsigtige og fuldt ud i overensstemmelse med de eksisterende retlige bestemmelser med fuld respekt for grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder.

Både Europa-Parlamentet[7] og Rådet[8] støttede den strategi, som Kommissionen fremlagde.

Som et første eksempel på denne samarbejdsorienterede strategi iværksatte Kommissionen en dialog mellem de berørte parter vedrørende salg af varemærkeforfalskede varer via internettet, hvilket resulterede i et aftalememorandum, der involverer 33 virksomheder og erhvervsorganisationer, og som omfatter 39 forskellige websteder.

2.2. Aftalememorandummets omfang og udformning

Gennem onlinehandel har virksomheder og forbrugere enestående muligheder for at købe og sælge varer på tværs af de indre grænser i det indre marked og på internationalt plan. I det indre marked sikrer internettet, at de grænseoverskridende handelshindringer reduceres.

Uheldigvis er internettet også blevet en af de største kanaler for varemærkeforfalskninger. Størstedelen af e-handelen via internetplatforme foregår på fuldstændig lovlig vis. Svigagtige erhvervsdrivende, som handler med varemærkeforfalskninger, udnytter imidlertid også fordelene ved e-handel til at sælge deres varemærkeforfalskede varer direkte til forbrugerne. Eksempelvis henviser underskriverne til en ny generation af (mindre) sælgere, som køber beskedne mængder af varemærkeforfalskninger billigt via internettet eller via mere traditionelle distributionskanaler og efterfølgende sætter dem til salg på websteder. Hverken den oprindelige sælger af varerne eller selve de varemærkeforfalskede varer befinder sig nødvendigvis på EU's område. Lovlige internetplatforme og rettighedshavere, der udbyder tjenester til købere og sælgere, kan således blive ofre for sælgere af varemærkeforfalskninger til skade for forbrugerne, rettighedshaverne, udbyderne af e-handelstjenester, økonomien og samfundet.

Allerede inden vedtagelsen af aftalememorandummet iværksatte internetplatforme og rettighedshavere foranstaltninger til bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer, som sættes til salg på internettet, men som følge af den indledende dialog mellem de berørte parter nåede man frem til en generel erkendelse af, at der kunne opnås flere resultater.

I aftalememorandummet fokuseres der på at sætte en stopper for forsyningssiden af markedet for varemærkeforfalskede varer, hvilket vil sige, at man hurtigst muligt forsøger at forhindre, at der sættes varemærkeforfalskede varer til salg på internettet. Der er mulighed for at iværksætte rimelige, afskrækkende foranstaltninger over for dem, som gentagne gange forsøger at sælge varemærkeforfalskede varer. Derudover er målet med aftalememorandummet at opnå bedre beskyttelse af forbrugere, som uforvarende køber en forfalsket vare, eller af personer, der på lovlig vis sælger varer, og som eventuelt føler, at de uretmæssigt hindres eller forsinkes i at sætte en vare til salg på internettet.

Aftalememorandummet fremmer en strategi, der er baseret på tre forsvarsmekanismer. Ved hjælp af disse forsvarsmekanismer forsøger man at sikre, at ulovlige varer ikke sættes til salg på internettet, og hvis de rent faktisk bliver sat til salg, fjernes de hurtigst muligt og under alle omstændigheder hurtigt nok til at undgå, at der foretages yderligere transaktioner. Alle foranstaltninger iværksættes samtidigt og i realtid.

For det første er det meget vigtigt, at kunderne, dvs. sælgere og købere, har en forståelse af fænomenet med varemærkeforfalskninger, de deraf følgende risici for forbrugerne og de skadelige virkninger for rettighedshaverne. Kunderne kan blive aktive parter i bekæmpelsen af varemærkeforfalskning. Til dette formål er internetplatforme forpligtet til at stille nyttige oplysninger til rådighed for potentielle sælgere og købere på en nemt tilgængelig måde og om nødvendigt i samarbejde med rettighedshaverne. Internetplatformene skal indeholde oplysninger om, at salg af varemærkeforfalskede varer er ulovligt, og der skal informeres om forholdsregler, som købere bør tage for at undgå at købe disse varer. Velinformerede sælgere på internetplatforme bør gøre en indsats for ikke at sætte sådanne varer til salg. Velinformerede forbrugere bør være bekendt med, hvilke redskaber og procedurer man skal gøre brug af, hvis man har købt varemærkeforfalskede varer. Aftalememorandummet er fuldt ud i overensstemmelse med Kommissionens seneste forbrugerdagsorden, hvor mellemhandlere og erhvervsdrivende opfordres til at gøre mere end blot at følge lovgivningen og udvikle selvregulerende foranstaltninger med henblik på øget forbrugerbeskyttelse[9].

Den anden forsvarsmekanisme omfatter "proaktive og forebyggende foranstaltninger" som en rettidig og passende reaktion på forsøg på at sælge varemærkeforfalskede varer, enten inden varen sættes til salg eller kort tid efter. Ved hjælp af sådanne foranstaltninger forsøger rettighedshavere og internetplatforme at reducere udbuddet af varemærkeforfalskede varer på internettet. Der kan være tale om tekniske og/eller proceduremæssige foranstaltninger, og der er ofte behov for menneskelig indgriben. Foranstaltningerne er ofte af specifik karakter afhængigt af de pågældende forretningsmodeller og rettighedshavernes og/eller internetplatformenes organisation. Ét eksempel på en proaktiv og forebyggende foranstaltning er omhyggelig gennemgang af sælgere, inden de godkendes til at sælge varer på en internetplatform, og i bestemte tilfælde fortsat vurdering af deres ydelser. Effektive proaktive og forebyggende foranstaltninger er ofte raffinerede og kræver betydelige ressourcer og effektivt samarbejde mellem rettighedshavere og internetplatforme. Formålet med proaktive og forebyggende foranstaltninger er at sikre, at der ikke sættes varemærkeforfalskede varer til salg på internettet.

For det tredje vil varemærkeforfalskede varer fortsat kunne sættes til salg på en internetplatform på trods af kundeinformation samt proaktive og forebyggende foranstaltninger. I disse tilfælde kan rettighedshavere og forbrugere informere den pågældende internetplatform om eksistensen af sådanne varer. Internetplatformen får dermed mulighed for at iværksætte passende foranstaltninger, som f.eks. kan være fjernelse af varerne fra det pågældende websted. Formålet med procedurer for fjernelse af ulovlige varer (notice and take down procedures) er at iværksætte en enkel, retfærdig og hurtig procedure til at fjerne varemærkeforfalskede varer fra internettet.

Aftalememorandummet supplerer disse foranstaltninger ved at tilvejebringe bedre forbrugerbeskyttelse, herunder mulighed for at få en erstatningsvare eller en godtgørelse under bestemte betingelser. Aftalememorandummet omfatter tillige afskrækkende foranstaltninger over for dem, der gentagne gange forsøger at sælge varemærkeforfalskede varer. Underskriverne af aftalememorandummet har forpligtet sig til at samarbejde med hensyn til at opspore dem, der gentagne gange forsøger af sælge varemærkeforfalskede varer. Internetplatformene forpligter sig til at gennemføre og håndhæve afskrækkende foranstaltninger i henhold til deres interne retningslinjer. Politikkerne for bekæmpelse af dem, der gentagne gange forsøger at sælge varemærkeforfalskede varer, skal være objektive og rimelige og i fuldt omfang tage højde for omstændighederne. Udveksling af oplysninger om dem, der gentagne gange forsøger at sælge varemærkeforfalskede varer, inden for rammerne af aftalememorandummet er fuldt ud i overensstemmelse med databeskyttelseslovene.

Forbrugerne bør anvende al tilgængelig information ved køb af varer via internettet for at undgå, at de køber varemærkeforfalskede varer, men de kan alligevel godt komme til at lide skade. De kan være blevet vildledt og uforvarende have købt varemærkeforfalskede varer og derved lidt økonomisk eller anden skade. Aftalememorandummet omfatter et minimumssæt af forbrugerbeskyttelsesregler. Kompensation for økonomisk eller anden skade afhænger af de politikker, som de pågældende underskrivere har fastsat. En forbruger kan også have tilbudt at sælge en formodet forfalsket vare, der blev fjernet, og eventuelt have lidt skade, hvis denne fjernelse af varen viste sig at være uberettiget.

Endelig sikrer aftalememorandummet, at underskriverne i vurderingsperioden ikke indleder nye retstvister mod hinanden i sager, der er omfattet af aftalememorandummet. Dette stop for retstvister er en vigtig bestemmelse, der understreger underskrivernes fælles forpligtelse til at samarbejde efter bedste evne.

2.3. Selvregulering på grundlag af aftalememorandummet

Det er ofte vanskeligt at opnå et frivilligt samarbejde mellem et stort antal berørte parter med forskellige interesser og forretningsmodeller. Det tager tid at opbygge den tillid, der er nødvendig for at få et sådant samarbejde til at fungere.

Processen hen imod underskrivelsen af aftalememorandummet såvel som selve underskrivelsen har vist sig at være afgørende med henblik på at skabe gensidig tillid blandt underskriverne. Gennem den strukturerede dialog opnåede de berørte parter en bedre forståelse af hinandens respektive synspunkter samt tekniske, organisatoriske og kommercielle begrænsninger. Gensidig tillid er den forenende faktor. Uden gensidig tillid kan der ikke skabes et frivilligt samarbejde.

Andre vigtige forudsætninger for et vellykket samarbejde var:

· et klart incitament for hver underskriver på baggrund af den frivillige aftale

· sikkerhed i aftalen om beskyttelse af hver underskrivers væsentlige interesser for at imødekomme forskellige forretningsmodeller og -politikker og for at sikre lovmæssig sikkerhed med det formål at overvinde modstand inden for de respektive organisationer

· en klart defineret frivillig aftale, herunder et veldefineret mål, sammenholdt med klart formulerede, realistiske forpligtelser, der er ligeligt fordelt på de berørte parter ("smart enforcement")

· en høj grad af enighed og engagement blandt de virksomheder, der har underskrevet aftalen

· tilstrækkelig indbygget fleksibilitet, som sikrer, at der kan foretages tilpasninger som følge af ændrede forhold, uden at det er nødvendigt at genforhandle aftalen.

Endvidere har inddragelsen af Europa-Kommissionens "støttetjenester" resulteret i strukturerede og fremskyndede dialoger og forhandlinger og medført, at de berørte parter blev tilskyndet til at overvinde hindringer. Et yderligere bidrag kan være støtte fra nationale myndigheder og parlamenter.

Ekstern gennemsigtighed øger troværdigheden og sikrer ansvarlighed og ansvar over for de berørte parter, nationale myndigheder og parlamenter samt hele samfundet. Ekstern gennemsigtighed kan evt. også tilskynde nye berørte parter til at tilslutte sig den frivillige aftale og bedste praksis, som fremmes derved.

3. Aftalememorandummets funktion og betydning

3.1. Foranstaltninger til sikring af, at aftalememorandummet virker

Aftalememorandummet er begrænset til underskrivere, der leverer tjenester og varer i EU/EØS. Med henblik på at tydeliggøre aftalememorandummets anvendelsesområde udvalgte underskriverne de websteder og varemærker, der er omfattet af heraf (jf. bilag).

Der blev udarbejdet en liste over kontaktpunkter for at forenkle kommunikationen blandt underskriverne i relation til politiske spørgsmål, som vedrører aftalememorandummet, og for at sikre direkte operationelle kontakter mellem de personer, der på vegne af rettighedshaverne beskæftiger sig med varemærkebeskyttelse i de forskellige medlemsstater, og de websteder, som drives af internetplatformene.

Tilgængeligheden af disse generelle oplysninger i en lettilgængelig og løbende opdateret form har bidraget til, at underskriverne kan anvende aftalememorandummet under operationelle omstændigheder. Underskrivernes lokale organisationer blev derved også bekendt med aftalememorandummet og dets potentiale og muligheder.

Internetplatforme og rettighedshavere deltog i bilaterale møder for at oprette kontakt, udveksle oplysninger og drøfte operationelle spørgsmål. Disse møder kombineret med konsekvent anvendelse af internetplatformenes respektive programmer for rettighedsbeskyttelse gjorde det muligt for underskriverne at udveksle oplysninger, fastlægge tendenser og som følge deraf fjerne mistænkelige varer, med øget forebyggelse til følge.

Parterne bag aftalememorandummet har generelt tilkendegivet, at det har forbedret kommunikationen blandt underskriverne markant og samtidig fremmet samarbejdet. I bestemte tilfælde har der været samordnede aktioner såsom hurtige reaktioner i de tilfælde, hvor man har konstateret en pludselig stigning i specifikke varemærkeforfalskede varer.

3.2. Procedurer for fjernelse af ulovlige varer (notice and take down procedures) – et nøgleelement i aftalememorandummet

Alle underskrivere er af den opfattelse, at procedurer for fjernelse af ulovlige varer er uundværlige foranstaltninger til bekæmpelse af salg af varemærkeforfalskede varer via internettet. Inden for rammerne af aftalememorandummet udgør disse procedurer:

i) en mekanisme til at fjerne individuelle udbud af formodede varemærkeforfalskede varer fra internetplatformenes websteder

ii) en mekanisme til at underrette internetplatformene om brugere, der sælger varemærkeforfalskede varer (underretninger om sælgere).

Dette er det centrale redskab, der skal anvendes, hvis formodede ulovlige varer sættes til salg på internettet. Underskriverne henviste desuden til, at aftalememorandummet har vist, at dette redskab er nyttigt. Reglerne vedrørende procedurer for fjernelse af ulovlige varer bør ikke være for bindende og skal omfatte bestemte mekanismer for at imødekomme misbrug af systemet. Virksomheder har udarbejdet deres egne skræddersyede metoder til at behandle overtrædelser på deres websteder.

Underskriverne oplyste, at internetplatformene hvert år modtager tusindvis af anmodninger om fjernelse af ulovlige varer, og at der er mange forskellige årsager hertil. Inden for rammerne af aftalememorandummet og i overensstemmelse med gældende EU-ret[10] er formålet med procedurerne for fjernelse af ulovlige varer at fjerne formodede varemærkeforfalskede varer, der sættes til salg på internetplatformenes websteder, på en rettidig og effektiv måde.

Alle internetplatforme havde allerede indført visse mekanismer for fjernelse af ulovlige varer inden underskrivelsen af aftalememorandummet for at gøre det muligt for rettighedshavere og andre berørte personer og organisationer at oplyse om formodede varemærkeforfalskede varer. Mens nogle varemærkeforfalskede varer var nemme at finde på webstederne, viste det sig, at mange andre systemer til fjernelse af ulovlige varer ikke fungerede tilfredsstillende. Endvidere var det ikke engang alle rettighedshavere, der anvendte de tilgængelige procedurer for fjernelse af ulovlige varer. Underretningerne var ufuldstændige, ikke tilstrækkeligt specifikke og vanskelige at følge op på, og undertiden vedrørte de individuelle genstande, men også hele kataloger af produkter. De enkelte internetplatformes opfølgning på underretninger varierede, og rettighedshaverne, der havde underrettet internetplatformene, anså ikke altid denne opfølgning for at være tilstrækkelig. Varer, der var sat til salg, blev ikke fjernet, eller det tog for lang tid, inden de blev fjernet, eller de blev sat til salg igen kort tid efter, de var blevet fjernet.

Siden indførelsen af aftalememorandummet har nogle internetplatforme oplyst, at det tager dem op til 24 timer at få fjernet en vare, der er sat til salg på internettet, men undertiden op til 48 timer. For andre internetplatforme tager det 2-5 timer. Andre internetplatforme oplyser, at varerne fjernes samme dag eller tidligt næste dag. Rettighedshaverne har imidlertid konstateret forskelle med hensyn til, hvor hurtigt den samme internetplatform fjerner varerne på tværs af forskellige medlemsstater.

Internetplatformene har desuden understreget, at de har konstateret en stor forskel i det gennemsnitlige antal månedlige underretninger om varemærkeforfalskede varer (fra én til flere hundrede) fra rettighedshaverne. Siden aftalememorandummet trådte i kraft, afviser de meget sjældent anmodninger om fjernelse af varer, og det er sjældent nødvendigt at anmode om yderligere oplysninger for at følge op på en underretning. Anmodninger om yderligere oplysninger vedrører sædvanligvis underretninger fra rettighedshavere, som ikke er bekendt med proceduren for fjernelse af ulovlige varer. Nogle rettighedshavere mente, at anmodningerne om yderligere oplysninger i visse tilfælde var unødvendige. Når en formodet ulovlig vare er blevet fjernet fra internettet, sørger internetplatformen bl.a. for at underrette den pågældende sælger og oplyse om årsagerne til, at varen blev fjernet.

Underretninger om brugere, der sælger varemærkeforfalskede varer – i modsætning til underretninger om specifikke varer – har været relativt sjældne. Generelt anses det for besværligt at oplyse om sælgere, da der næsten altid er behov for yderligere undersøgelser af hver enkelt vare, som er sat til salg, inden der kan træffes en afgørelse. Da personer, der gentagne gange forsøger at sælge varemærkeforfalskede varer, og som betegnes som sælgere, der opererer i ond tro, under alle omstændigheder vil blive underlagt sanktioner (efter underretning om tilbud), anses oplysninger om sælgere ikke for at være af markant betydning. En rettighedshaver oplyste derimod, at mens samarbejdet om procedurer for fjernelse af ulovlige varer fungerer effektivt, for så vidt angår selve fjernelsen af genstande, er det uklart, i hvilket omfang internetplatformene iværksætter foranstaltninger som reaktion på underretninger om sælgere, der er involveret i salg af varemærkeforfalskede varer.

De vilkår og betingelser, som de forskellige internetplatforme anvender, indeholder et klart forbud mod salg af genstande, der krænker tredjemands rettigheder. De indeholder også tydelige oplysninger om, at sådanne genstande fjernes. Nogle internetplatforme udleverer formularer til rettighedshaverne, som de kan anvende i forbindelse med underretninger, selv om disse formularer er generelle og primært udformet til rettighedshavere, der ikke har underskrevet aftalememorandummet. Selv om den faktiske opfølgning på underretninger er en intern procedure, oplyser de større internetplatforme om procedurerne for fjernelse af ulovlige varer. Disse oplysninger tjener som reference, især for rettighedshavere, der ikke har underskrevet aftalememorandummet. Disse oplysninger kan også være en del af internetplatformens specifikke program for rettighedsbeskyttelse eller af webstedets "hjælp"-afsnit.

Siden aftalememorandummet trådte i kraft, har alle underskriverne rapporteret om forbedringer på samtlige områder, der vedrører fjernelse af ulovlige varer. Mange internetplatforme har gennemgået og ofte ensartet deres værktøjer og procedurer for fjernelse af ulovlige varer. En enkelt internetplatform ændrede sin procedure for fjernelse af ulovlige varer og gennemførte en fælles procedure på alle sine europæiske websteder[11].

Rettighedshavere oplyste, at fjernelsen af ulovlige varer nu i det store og hele fungerer fint på de internetplatforme, der er omfattet af aftalememorandummet[12]. For rettighedshaverne er det imidlertid ofte dyrt at opretholde et overvågningsprogram.

3.3. Proaktive og forebyggende foranstaltninger – et afgørende tiltag til effektiv bekæmpelse af varemærkeforfalskning

Proaktive og forebyggende foranstaltninger er de foranstaltninger og procedurer, der gør det muligt for internetplatforme og rettighedshavere at forhindre, at ulovlige varer sættes til salg på internettet, eller som betyder, at sådanne varer kun er tilgængelige i et kort tidsrum. Det var ikke blot underskriverne, der havde forskellige foranstaltninger og procedurer, men der kunne undertiden endog konstateres forskelle mellem de forskellige websteder, som blev drevet af en bestemt internetplatform.

Ifølge underskriverne er reaktive procedurer for fjernelse af ulovlige varer i sig selv utilstrækkelige til at behandle spørgsmålet om salg af varemærkeforfalskede varer på onlinemarkeder. Passende proaktive foranstaltninger til at forhindre, at varemærkeforfalskede varer sættes til salg på onlinemarkeder, er lige så vigtige i bekæmpelsen af varemærkeforfalskede varer på internettet.

Proaktive og forebyggende foranstaltninger er i vidt omfang forbundet med de pågældende internetplatformes og rettighedshaveres individuelle forretningsmodeller og procedurer. De udgør én af de måder, hvorpå internetplatforme kan adskille sig fra sine konkurrenter på markedet. De kan i vidt omfang have indflydelse på kundetilfredshed og kundernes tiltro til de varer, der sættes til salg på et bestemt websted. Mange internetplatforme fører en relativt gennemsigtig politik med hensyn til proaktive og forebyggende foranstaltninger. Internetplatforme oplyste også, at det ofte er nødvendigt med raffinerede proaktive og forebyggende foranstaltninger, der hurtigt kan tilpasse sig ændrede forhold, hvis de fortsat skal være effektive. Derfor er det ofte dyrt at gennemføre proaktive og forebyggende foranstaltninger. For rettighedshaverne er proaktive og forebyggende foranstaltninger en del af foranstaltningerne til varemærkebeskyttelse og nøje forbundet med strategierne og initiativerne for varemærkebeskyttelse.

Alle underskrivere understregede gentagne gange, at udveksling af oplysninger mellem rettighedshavere og internetplatforme er af afgørende betydning for at kunne sikre effektive proaktive og forebyggende foranstaltninger. Mange underskrivere gjorde opmærksom på, at effektiviteten af proaktive og forebyggende foranstaltninger synes at variere over tid og på internetplatformenes forskellige websteder, hvilket ikke er overraskende i betragtning af den opfindsomhed og tilpasningsevne, der kendetegner dem, som forsøger at sælge varemærkeforfalskede varer. Det viser, at underskriverne konstant skal være opmærksomme, og understreger behovet for fortsat samarbejde.

Én underskriver oplyste, at underskrivelsen af aftalememorandummet havde ført til en stigning i investeringerne i proaktive og forebyggende foranstaltninger og til konkrete resultater. Én internetplatform understregede, at den nu frivilligt og proaktivt fjerner flere potentielt problematiske lister end dem, der fjernes reaktivt[13].

Proaktive og forebyggende foranstaltninger spænder fra tekniske foranstaltninger såsom muligheden for, at en internetplatform kan påvise anvendelsen af bestemte nøgleord eller vedrørende varer, der er blevet sat til salg på forhånd, til udveksling af oplysninger med internetplatforme om indikatorer for varemærkeforfalskede varer og modus operandi for personer, der sælger varemærkeforfalskede varer. Nogle internetplatforme oplyste, at de anvender bestemte sporingsteknologier og forebyggende foranstaltninger til fjernelse af varer.

Ved at iværksætte proaktive foranstaltninger til at forhindre salg af varemærkeforfalskede varer var nogle af underskriverne bekymrede for, at de kunne anses for at ligge inde med aktuel viden om ulovlige aktiviteter, hvilket ville betyde, at de ikke var omfattet af bestemmelserne om beskyttelse af retligt ansvar i e-handelsdirektivet.

3.4. Sælgere, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser

I henhold til punkt 35 i aftalememorandummet er internetplatforme forpligtet til at vurdere underretninger om sælgere, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser, og gennemføre samt håndhæve politikker til forebyggelse af gentagne rettighedskrænkelser.

Formålet med de forskellige internetplatformes politikker til bekæmpelse af sælgere, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser, er generelt, at de skal have en afskrækkende virkning (f.eks. midlertidig lukning af konti) og være rettet mod sælgeren (og ikke blot den pågældende vare, der er sat til salg) efter rettighedskrænkelse nr. 2. Der kan gennemføres skrappere foranstaltninger over for en sælger, som på ny forsøger at sælge varemærkeforfalskede varer. Alle internetplatforme har foranstaltninger til at forhindre, at sælgere, der har mistet deres autorisation, bliver registreret som sælgere igen.

Mens afskrækkende foranstaltninger er vigtige og endog af afgørende betydning, fastholder internetplatformene, at man kan undgå gentagne rettighedskrænkelser på andre måder end ved blot at lukke en brugerkonto som f.eks. gennem uddannelse, sikkerhedsforanstaltninger, hindringer eller restriktioner.

Politikken vedrørende foranstaltninger med afskrækkende virkning er beskrevet i internetplatformenes vilkår og betingelser på det pågældende websted. Nogle internetplatforme henviser også til disse ordninger andre steder på deres websteder, f.eks. i programmet for rettighedsbeskyttelse eller i "hjælp"-afsnittene.

Internetplatformene gennemfører ikke automatisk deres politik vedrørende foranstaltninger med afskrækkende virkning. Det er undertiden nødvendigt at foretage individuelle ændringer. En sælger, der åbenlyst handler i ond tro, kan med det samme få forbud mod at handle, mens en sælger, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser, men hvis rettighedskrænkelse var af mindre omfang og foregik for lang tid siden, eventuelt får endnu en advarsel, inden kontoen lukkes. Nogle internetplatforme gennemfører udelukkende sanktioner fra sag til sag, omend med tilsvarende resultater og effektivitet. Når man skal bestemme, hvilke afskrækkende foranstaltninger der skal anvendes, skal man tage hensyn til en lang række aspekter, f.eks. rettighedskrænkelsens alvorsgrad, antallet af formodede rettighedskrænkelser, hvorvidt der er tale om gentagne rettighedskrænkelser, tidsperioden siden første rettighedskrænkelse, feedback fra sælgeren, sprogbrug, der indikerer klar hensigt, omfanget af lovlige forretninger samt mere mistænkelig adfærd, f.eks. bestræbelser på at undgå at blive opdaget. Som følge heraf har det ikke været muligt at nå til enighed om en enkelt fælles definition på afskrækkende foranstaltninger.

Kommunikation mellem rettighedshaverne og internetplatformene er også her en afgørende forudsætning for at kunne gennemføre effektive politikker til forebyggelse af gentagne rettighedskrænkelser. Internetplatformene har brug for oplysninger fra de pågældende rettighedshavere. Hvis de ikke får disse oplysninger, er deres politikker til forebyggelse af gentagne rettighedskrænkelser mindre effektive. Mange internetplatforme har udviklet særlige rapporteringsværktøjer og stillet dem til rådighed for rettighedshaverne for at forenkle den gensidige udveksling af oplysninger, herunder feedback til rettighedshavere, der oplyser om rettighedskrænkelser, under hensyntagen til de berørte personers lovmæssige interesser.

Afskrækkende foranstaltninger har en øjeblikkelig virkning på sælgere, uanset om disse foranstaltninger er berettigede eller ej. Virkningerne kan være, at sælger får færre muligheder for at sælge den pågældende genstand, at sælger skal bruge tid på obligatoriske kurser eller yderligere sikkerhedsforanstaltninger, at sælger mister sin særlige tillidsstatus, hvilket medfører lavere forbrugertillid og dermed lavere gennemsnitlige salgspriser, at sælger pålægges begrænsninger for, hvor meget han må sælge, hvilket medfører mindre handel og dermed eventuelt en forøgelse af lagerbeholdningen, at sælger mister investeringer, og at sælger lider økonomisk tab. Hvis sælger får permanent forbud mod at sælge varer, medfører det risici for sælgers forretning (og dermed også for ansatte og forretningspartnere). Følgelig anvender internetplatformene helst ikke afskrækkende foranstaltninger og kun med behørig omhu.

Politikker til forebyggelse af gentagne rettighedskrænkelser er vigtige for rettighedshaverne, fordi personer, der begår gentagne rettighedskrænkelser, er dem, der er til mest skade for rettighedshaverne, især hvis de er i stand til ved hjælp af vildledende praksis at forsætte med at handle med varemærkeforfalskede varer. Rettighedshaverne påstår fortsat, at der er sælgere, som begår gentagne rettighedskrænkelser, og som i længere tid har solgt varemærkeforfalskede varer på forskellige internetplatforme under forskellige navne. Rettighedshaverne underretter ganske vist internetplatformene om gentagne rettighedskrænkelser på grundlag af deres egne undersøgelser, herunder om de tilfælde, hvor varer, der er blevet fjernet, bliver sat til salg igen. Det er imidlertid ikke altid muligt for rettighedshaverne at påvise og efterfølgende identificere dem, der begår gentagne rettighedskrænkelser, f.eks. fordi man på det pågældende websted ikke kan søge på sælgers data.

Internetplatformene anslås at tage skrappere midler i brug end hidtil over for sælgere, der begår gentagne rettighedskrænkelser, enten på eget initiativ eller på opfordring fra rettighedshaveren/rettighedshaverne, men de gør det efter egen vurdering og tager højde for alle specifikke forhold i den enkelte sag[14]. Af denne grund er det ikke alle underretninger om sælgere, der begår gentagne rettighedskrænkelser, som fører til, at en konto lukkes midlertidigt eller permanent. Siden aftalememorandummet trådte i kraft, er internetplatformene blevet mere åbne over for rettighedshaverne om deres politik for afskrækkende foranstaltninger og anvendelsen heraf. På et bilateralt grundlag udveksler nogle internetplatforme og rettighedshavere oplysninger om individuelle sager, men dette synes ikke at være almindelig praksis.

Alle internetplatforme har indført tekniske og proceduremæssige foranstaltninger til at identificere sælgere, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser, og forhindre, at sælgere, der har mistet deres autorisation, igen registreres på internetplatformenes websteder. Sådanne foranstaltninger kan kun have en virkning i et vist omfang som følge af de skjulte taktikker, som sælgere, der opererer i ond tro, benytter sig af. Kun en øget gensidig udveksling af oplysninger og direkte samarbejde mellem internetplatforme og rettighedshavere kan forbedre situationen.

Underskriverne investerer i værktøjer og procedurer til at bekæmpe sælgere, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser. I løbet af det seneste år har disse fælles foranstaltninger i stigende grad medført bedre resultater. I nogle tilfælde er der blevet opnået enestående resultater[15]. Ikke desto mindre kan det være nyttigt med en større indsats for at præcisere den praktiske gennemførelse, således at effektiviteten af operationelle foranstaltninger mod sælgere, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser, kan forbedres.

3.5. Samarbejde, herunder udveksling af oplysninger

Samarbejde og udveksling af oplysninger er af afgørende betydning for effektiviteten af proaktive og forebyggende foranstaltninger. Alle internetplatforme har vedtaget og offentliggjort deres IPR-politik på deres respektive websteder. Alle internetplatforme redegør tydeligt for detaljerne i deres politikker. Disse politikker fremgår også klart af vilkårene og betingelserne for anvendelse af de pågældende websteder samt i de kontrakter, der er indgået med sælgerne. Alle internetplatforme håndhæver deres IPR-politik.

Mange internetplatforme har udviklet særlige samarbejdsprogrammer for rettighedsbeskyttelse, som ofte udgør grundlaget for øget samarbejde mellem de pågældende internetplatforme og rettighedshaverne generelt. Det varierer fra websted til websted, i hvor høj grad rettighedshaverne deltager i disse programmer. Siden aftalememorandummet trådte i kraft, har mange rettighedshavere tilsluttet sig disse programmer afhængigt af deres specifikke behov[16].

Aftalememorandummet forhindrer ikke underskriverne i at udveksle andre eller mere detaljerede oplysninger, f.eks. på et bilateralt grundlag og underlagt yderligere betingelser. Nogle internetplatforme har fremlagt statistiske analyser af fjernede varer (både proaktivt og efter anmodning om at fjerne ulovlige varer), og disse oplysninger har vist sig at være nyttige. Internetplatforme gik efter anmodning med til at afsløre identiteten og kontaktoplysningerne på formodede rettighedskrænkere i overensstemmelse med gældende lovgivning om databeskyttelse. I kun et enkelt tilfælde har underskrivere rapporteret oplysninger om dette aspekt af aftalememorandummet[17].

3.6. Forbrugertillid, -information og -beskyttelse

Forbrugertillid er en afgørende succesfaktor for alle underskrivere. Følgelig forsøger alle underskrivere i tilstrækkeligt omfang at beskytte forbrugerne mod varemærkeforfalskede varer og dermed beskytte forbrugere, der har handlet i god tro og uforvarende købt varemærkeforfalskede varer.

Alle internetplatforme oplyser forbrugerne om bedste praksis for, hvordan man kan anvende deres tjenester sikkert og være opmærksom på mistænkelige tilbud.

Alle store internetplatforme har kompensationsordninger for lidt skade. Alle disse ordninger til beskyttelse af køberne er imidlertid meget komplicerede med hensyn til omfang og procedurer. Eksempelvis tilbyder én internetplatform fuld garanti mod køb af varemærkeforfalskede varer og tilbageholder pengene, indtil transaktionen er blevet gennemført til køberens fulde tilfredshed. Ud over godtgørelse via onlinebetalingsordningen udbetaler internetplatformene erstatning til forbrugerne via deres eget program til beskyttelse af køberne eller via en omfattende tilbageleveringspolitik. Mange internetplatforme hjælper forbrugerne med at få en godtgørelse fra den pågældende sælger. Der skal i den forbindelse gøres opmærksom på, at EU-lovgivningen omfatter minimumsregler for beskyttelse af forbrugere, som køber varemærkeforfalskede varer fra professionelle sælgere. I tilfælde, hvor en internetplatform handler som en professionel sælger, har forbrugeren ifølge direktiv 1999/44/EF om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed ret til at få erstattet varerne med ægte varer eller, såfremt det ikke er muligt, at få udbetalt en erstatning.

Rettighedshavere, der ikke er involveret i en særlig handel, kontaktes ofte af skuffede forbrugere, som har købt varemærkeforfalskede varer[18]. Det er klart, at rettighedshavere ikke har nogen generel forpligtelse til at tilbyde en godtgørelse eller bistå forbrugeren med at klage. Mange rettighedshavere yder imidlertid en særlig indsats.

Mange internetplatforme opfordrer systematisk forbrugere til at rapportere varemærkeforfalskede varer til de lokale retshåndhævende myndigheder. Nogle nationale myndigheder såsom agenturer for konkurrenceovervågning og forbrugerbeskyttelse rapporterer normalt også om formodede overtrædelser af forbrugerbeskyttelse, herunder vildledende reklame, urimelig handelspraksis og overtrædelse af mærkningsregler.

Alle underskrivere var enige om, at et af de vigtigste mål med aftalememorandummet er at sikre forbedret forbrugerbeskyttelse. Underskriverne rapporterede ikke om negativ feedback fra forbrugerne[19]. Én internetplatform oplyste endog, at antallet af negative feedback-rapporter om sælgere og erstatningskrav fra utilfredse købere var faldet med 30 % siden starten af 2011.

3.7. Ekstern kommunikation og oplysningsaktiviteter

Erhvervsorganisationer spiller en vigtig rolle med hensyn til at nå de mål, der er fastsat i aftalememorandummet. Mange erhvervsorganisationer har bidraget til opbyggelsen af et konstruktivt samarbejde mellem rettighedshavere og internetplatforme. Mens nogle erhvervsorganisationer rent faktisk håndhæver rettigheder på vegne af deres medlemmer, og de alle varetager medlemmernes interesser og koordinerer de fælles holdninger, der skal fastlægges på vegne af medlemmerne i relation til aftalememorandummet, spiller erhvervsorganisationer en central rolle med hensyn til at udbrede de koncepter, der ligger til grund for aftalememorandummet, og opfordrer medlemmerne til at overholde principperne herfor. De fleste erhvervsorganisationer har informeret om fremskridtene med aftalememorandummet og fremmet fordelene herved ved hjælp af opdateringer på deres websteder, elektroniske rundskrivelser til medlemmer og informationsmøder under konferencer.

Underskriverne anerkendte betydningen af fortsat at sikre, at nationale myndigheder, der beskæftiger sig med bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer på internettet, og IPR-agenturer såvel som medlemmerne af Europa-Parlamentet er fuldt informeret om aftalememorandummet og udviklingen heraf. De fremhævede alle fordelene ved at øge viden herom i forlængelse af vedtagelsen af den nuværende rapport.

På EU-plan er der blevet henvist til aftalememorandummet i relevante politiske meddelelser[20]. Der har også på medlemsstatsniveau været tilsvarende initiativer[21]. På internationalt niveau rapporteres der positivt om aftalememorandummet i internationale fora såsom WIPO[22] og WTO samt i drøftelser med EU's vigtigste handelspartnere.

3.8. Benchmarking af aftalememorandummets virkninger

Underskriverne har givet Kommissionen en stor mængde data om aftalememorandummets funktion og dets virkning på deres forretninger til brug i denne rapport. Størstedelen af disse data betragtes som fortrolige som følge af deres kommercielt følsomme art og kan derfor ikke citeres direkte.

På trods af alle bestræbelser har alle internetplatforme fortsat varemærkeforfalskede varer på deres websteder. Sælgere af varemærkeforfalskede varer er blevet bedre til at tilbyde deres varer på en sådan måde, at det ikke altid er muligt at se på en vare, der sættes til salg på internettet, om der er tale om en forfalsket eller ægte vare. På den baggrund har det vist sig, at der er grænser for virkningen af proaktive og forebyggende foranstaltninger baseret på nøgleord eller billeder såvel som priser.

Mange underskrivere har investeret i at udvikle passende indikatorer (såkaldte Key Performance Indicators (centrale specifikke og målbare præstationsindikatorer)) i et forsøg på at måle udviklingen, gennemførelsen og funktionen af aftalememorandummet på en pålidelig og gennemsigtig måde. Mens sådanne indikatorer skal tage højde for de særlige karakteristika ved forskellige forretningsmodeller samt for varerne og de berørte sektorer, var det ikke muligt for de enkelte underskrivere at anvende et enkelt sæt indikatorer for målinger. Det har følgelig endnu ikke været muligt at fremlægge samlede tal som en kvantitativ vektor for vurdering og oplysning om virkningerne af aftalememorandummet.

For at overvåge tendenser med hensyn til varemærkeforfalskede varer, der sættes til salg på internetplatformenes respektive websteder, har mange rettighedshavere gennemført systematiske testprogrammer for køb, som er blevet gentaget adskillige gange under sammenlignelige forhold. Disse programmer har været yderst nyttige til at fastslå tendenser.

Én internetplatform oplyste, at den siden midten af 2011 havde konstateret et mærkbart fald (20 %) i antallet af meddelelser om fjernelse af ulovlige varer, som rettighedshavere havde udarbejdet, hvilket sandsynligvis svarer til et fald i antallet af mistænkelige varer, der er tilgængelige på platformen. I den samme periode konstaterede internetplatformen, at proaktive fjernelser af mistænkelige genstande som led i proaktive og forebyggende foranstaltninger næsten var fordoblet. Én rettighedshaver oplyste, at der sidste år var blevet afgivet næsten 120 000 underretninger om rettighedskrænkende indhold i relation til denne rettighedshavers varemærker til internetmellemmænd, hvoraf kun 0,005 % var uberettigede.

En anden stor internetplatform oplyste, at i tredje kvartal af 2012 havde over 8 600 sælgere fået deres konti blokeret eller fået pålagt strenge restriktioner, efter at det viste sig, at de havde sat mistænkelige varer til salg, og at disse varer var forsynet med de varemærker, der tilhører aftalememorandummets underskrivere. Selv om der ikke findes specifikke statistikker, som har relation til underskriverne af aftalememorandummet, for de samme perioder i de foregående år, antyder en forsigtig ekstrapolation af disse tal en stigning sammenlignet med de foregående år. Én rettighedshaver oplyste, at antallet af personer, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser, var halveret for hvert kvartal siden aftalememorandummets begyndelse. En anden rettighedshaver rapporterede også om et markant fald i antallet af sælgere, der begår rettighedskrænkelser, og som fortsat er aktive på de samme internetplatforme. I maj 2012 havde 15,7 % af sælgere, der begår rettighedskrænkelser, været aktive, mens der i august 2012 kun blev registreret 5 % af sælgere, der begår rettighedskrænkelser.

Aftalememorandummets virkning på det reelle udbud af varemærkeforfalskede varer på internetplatformenes websteder har ifølge underskrivernes rapporter varieret. Én rettighedshaver rapporterede om et fald fra 40 % varemærkeforfalskede varer for en specifik produktkategori til 0 % på en stor internetplatform. Den samme rettighedshaver oplyste om et generelt fald i varemærkeforfalskede varer på en anden stor internetplatforms websteder. En anden rettighedshaver rapporterede om et fald på 50 % i antallet af sælgere af varemærkeforfalskede varer og et fald på 30 % i antallet af ulovlige varer på den samme internetplatform. Endnu en anden rettighedshaver identificerede omkring 12 000 sælgere af varer med rettighedshaverens varemærker, som var aktive på en bestemt internetplatform i løbet af en uge i efteråret 2012, hvoraf generelt 9 % handlede med varemærkeforfalskede varer på tværs af fem vigtige EU-markeder. Disse resultater viser, at salg af varemærkeforfalskede varer synes at skifte til internetplatforme med en knap så streng håndhævelsespolitik (for det meste ikke omfattet af aftalememorandummet), hvilket antyder, at aftalememorandummet fremmer god praksis og skal udvides til at omfatte nye underskrivere for at sikre, at det forbliver effektivt som en frivillig foranstaltning.

Kun én internetplatform oplyste tal fra rapporter om erfaringer med dårlige købere (fald på 30 % siden starten af 2011).

Rapporter fra underskriverne viser, at der er forskel på, hvordan virksomheder prioriterer aktiv bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer. De tildelte finansielle og menneskelige ressourcer afspejler disse prioriteringer. Det er dyrt at beskytte sine varemærker. En rettighedshaver oplyste, at han hvert år bruger over 3 mio. EUR på foranstaltninger vedrørende varemærkebeskyttelse, herunder overvågning af onlinetjenester og underretning om salg af varemærkeforfalskede varer. En internetplatform oplyste, at dens samlede udgifter til menneskelige ressourcer, der beskæftiger sig med programmet til bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer, lå i samme størrelsesorden. En anden betydelig rettighedshaver oplyste om årlige udgifter på 1 mio. EUR. I den anden ende af spektret oplyste en rettighedshaver, at han kun brugte nogle få tusinde euro om året på foranstaltninger til varemærkebeskyttelse. Internetplatforme synes at investere betydelige ressourcer i foranstaltninger til bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer. Mere end én internetplatform oplyste, at omkring 40 ansatte beskæftiger sig med en eller anden form for foranstaltninger til bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer. Én internetplatform har oprettet et dedikeret team til bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer, som yder operationel støtte til rettighedshaverens team. Alle internetplatforme investerer fortsat i yderligere computerfunktioner på områder som f.eks. rapportering om fjernelse af ulovlige varer, proaktive og forebyggende foranstaltninger, overvågning af og rapportering om sælgere, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser, og kundesupport. De anvendte beløb står tydeligvis i forhold til platformens størrelse og dens geografiske dækningsområde. Dette gælder på tilsvarende måde for individuelle rettighedshavere.

Mange platforme oplyste, at de i stort omfang investerer i videnforøgende aktiviteter som f.eks. kampagner for bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer i samarbejde med designere, workshopper for små og mellemstore virksomheder samt en årlig konference for bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer. Erhvervsorganisationer beskæftiger sig også aktivt med at øge deres medlemmers viden herom. Nogle individuelle rettighedshavere har talt om aftalememorandummet på offentlige konferencer.

4. Vejen frem

Varemærkeforfalskede varer på internettet er et område i konstant forandring. Den teknologi og de forretningsmodeller, som rettighedskrænkerne benytter, ændrer sig konstant. Det er derfor nødvendigt, at internetplatforme og rettighedshavere konstant er opmærksomme og årvågne, så de om nødvendigt kan iværksætte hurtige og passende foranstaltninger.

Aftalememorandummet har overstået sin prøveperiode. Det fungerer tilfredsstillende takket være underskrivernes engagement med at sikre dets funktion. Der er indtil nu ikke noget åbenlyst behov for at ændre teksten i aftalememorandummet. De nuværende bestemmelser er blevet formuleret på en sådan måde for at der kan indføres hurtige foranstaltninger mod nye fænomener. Det er alligevel fortsat muligt at foretage forbedringer med hensyn til den operationelle gennemførelse, hvis aftalememorandummet skal blive standard for bedste praksis.

Fremskridt med hensyn til bekæmpelsen af salg af varemærkeforfalskede varer synes bedst at kunne opnås ved at styrke de hidtidige resultater og sikre, at aftalememorandummet kommer til at fungere endnu bedre. Følgelig planlægger underskriverne følgende arbejdsforløb:

Forlængelse af aftalememorandummet og gennemgang heraf efter yderligere to år

På grundlag af den nuværende udgave af aftalememorandummet er underskriverne forpligtet til fortsat at anvende aftalememorandummet i yderligere to år[23]. I løbet af denne periode ønsker underskriverne at mødes to gange om året under ledelse af Europa-Kommissionen. I løbet af foråret vil man på et plenarmøde gennemgå generelle politiske spørgsmål. På mødet i efteråret vil man fokusere på mere operationelle spørgsmål[24].

Underskriverne af aftalememorandummet og Europa-Kommissionen blev enige om periodisk at undersøge, om aftalememorandummet fortsat er tilstrækkeligt effektivt til at bekæmpe salg af varemærkeforfalskede varer på internettet. Kommissionen planlægger derfor endnu en gennemgang af aftalememorandummet ved udgangen af 2014. På det tidspunkt bør der fastsættes en fælles ramme for "key performance indicators" for at vurdere underskrivernes engagement.

Den nuværende vurdering har vist, at der fortsat kan ske forbedringer med hensyn til gennemførelsen af aftalememorandummet. De bilaterale møder mellem underskriverne bør fortsætte, så disse kan informere hinanden om specifikke spørgsmål og i fællesskab forsøge at finde praktiske løsninger. Derudover kan det om nødvendigt være hensigtsmæssigt at udvide Kommissionens rolle som formidler og lade denne rolle udvikle sig til en funktion, der i højere grad vedrører formidling af oplysninger om specifikke spørgsmål. Dette kan være nyttigt med hensyn til følsomme spørgsmål, der er relevante for en begrænset gruppe af underskrivere.

Underskriverne og Europa-Kommissionen vil i fællesskab udvikle en forstærket kommunikationsstrategi, ved hjælp af hvilken man kan høste de fulde fordele ved aftalememorandummet som en indsats til at fastlægge bedste praksis for rettighedshaverne og internetplatformene med det formål at bekæmpe varemærkeforfalskede varer på internettet.

Udvidelse af tilslutningen til aftalememorandummet

På grundlag af deres hidtidige erfaringer blev underskriverne enige om, at det ville være hensigtsmæssigt at udvide tilslutningen til aftalememorandummet, så det kommer til at omfatte nye internetplatforme, distributører, rettighedshavere og erhvervsorganisationer. En udvidelse af aftalememorandummet ved at acceptere nye underskrivere, især fra yderligere sektorer eller områder, der er villige og i stand til at opfylde betingelserne, ses som et afgørende næste skridt til at gøre aftalememorandummet mere effektivt. Der bør fokuseres på virksomheder og erhvervsorganisationer, som potentielt kan bidrage til at nå målene med aftalememorandummet, og som kan tilføje merværdi hertil.

Med henblik på at udvide bedste praksis og gøre det nemmere at opfylde betingelserne i aftalememorandummet vil underskriverne og Europa-Kommissionen bestræbe sig på at hjælpe de internetplatforme og rettighedshavere, der ikke har underskrevet aftalememorandummet, med om nødvendigt at tilpasse deres forretningsprocesser og støtteværktøjer. Det Europæiske Observationscenter for Krænkelser af Intellektuelle Ejendomsrettigheder bør også spille en nyttig rolle i denne sammenhæng.

Med henblik på fortsat at forbedre forbrugerbeskyttelsesdimensionen i aftalememorandummet og sikre, at anvendelsen heraf beskytter grundlæggende rettigheder effektivt, vil Kommissionen fortsat forsøge at få repræsentative forbrugerorganisationer og borgerrettighedsgrupper til at involvere sig i denne ordning og sikre, at de fortrinsvis deltager i fuldt omfang. Internetplatforme og rettighedshavere bør også finde nye måder, hvorpå man kan forbedre forbrugerbeskyttelsen ud over det, der allerede er blevet vedtaget i aftalememorandummet.

Bilag: Liste over websteder og varemærker, der er omfattet af aftalememorandummet

Varemærker, der er omfattet af aftalememorandummet

Adidas group

1. Adidas 2. Y-3 3. Reebok 4. Rockport 5. Taylor Made 6. CCM

Allianz Amer Sports group

1. ARC'TERYX 2. MAVIC 3. SALOMON 4. SUUNTO 5. PRECOR 6. ATOMIC 7. WILSON 8. BONFIRE

Burberry

1. Burberry

Gant

1. GANT 2. GANT RUGGER

Lacoste

1. Lacoste

Lego group

1. Lego

LVMH group

1. Louis Vuitton 2. Dior Couture

Mattel, Inc.

1. Barbie 2. Hot Wheels 3. Fisher-Price 4. Matchbox 5. Corolle 6. UNO 7. Scrabble 8. Monster High

Microsoft

1. Microsoft 2. XBOX 3. Microsoft Windows 4. Microsoft Office 5. Microsoft Windows Server

Nike 1. NIKE 2. CONVERSE 3. UMBRO

Nokia 1. NOKIA 2. CONNECTING PEOPLE 3. VERTU 4. V

Procter & Gamble 1. Gillette 2. OralB 3. Olay

Richemont 1. Alfred Dunhill 2. Azzedine Alaia 3. Baume Mercier 4. Cartier 5. Chloe 6. IWC 7. Jaeger LeCoultre 8. Lancel 9. Lange & Söhne 10. Montblanc 11. Panerai 12. Piaget 13. Purdey 14. Roger Dubuis 15. Shanghai Tang 16. Vacheron Constantin 17. Van Cleef & Arpels

Unilever 1. Dove 2. Axe/Lynx 3. Sure/Rexona 4. Vaseline 5. Pond's 6. Radox 7. Duschdas 8. St Ives 9. Persil (kun Det Forenede Kongerige, Irland og Frankrig. Ejet af Henkel i andre lande) 10. Surf 11. Omo 12. Comfort 13. Cif 14. Sunsilk 15. VO5 16. TRESemmé 17. Nexxus 18. Brylcreem 19. Knorr 20. Lipton 21. PG Tips 22. Slimfast 23. Signal 24. Close Up 25. Prodent 26. Mentadent 27. Pepsodent 28. Zwitsal 29. Fissan

Websteder, der er omfattet af aftalememorandummet

MIH group

1. allegro.pl 2. aukro.bg 3. aukro.cz 4. aukro.sk 5. osta.ee 6. qxl.dk 7. qxl.no 8. ricardo.ch 9. ricardo.gr 10. teszvesz.hu 11. tuktuk.lt 12. vatera.hu

eBay 1. ebay.at 2. ebay.be 3. ebay.ch 4. ebay.cz 5. ebay.de 6. eim.ebay.dk 7. eim.ebay.fi 8. ebay.fr (ekskl. Petites Annonces) 9. eim.ebay.gr 10. eim.ebay.hu 11. ebay.ie 12. ebay.it/classico (ekskl. rubrikannoncer) 13. ebay.nl 14. eim.ebay.no 15. ebay.pl 16. eim.ebay.pt 17. ebay.es/classico (ekskl. rubrikannoncer) 18. eim.eBay.se 19. ebay.co.uk

Price Minister/ Rakuten

1. http://www.priceminister.com 2. http://www.priceminister.fr 3. http://www.priceminister.es Amazon

1. amazon.co.uk 2. amazon.fr 3. amazon.de 4. amazon.it 5. Amazon.es.

[1] I henhold til artikel 41 i aftalememorandummet, http://ec.europa.eu/internal_market/iprenforcement/docs/memorandum_04052011_en.pdf

[2] Underskriverne af aftalememorandummet er: Adidas group, AIM (European Brands Association), Allianz Deutscher Produzenten – Film & Fernsehen e.V, Amer Sports group, Anti-Counterfeiting Group (ACG), Amazon, International Bureau of Societies Managing Recording and Mechanical Reproduction Rights (BIEM), Burberry, Business Action to Stop Counterfeiting and Piracy (BASCAP), eBay, European Textile and Clothing Confederation (EURATEX), Federation of Sports and Play Associations (FSPA), Federazione Moda Italia, Federation of the European Sporting Goods Industry (FESI), Gant AB, Bundesverband der Schuhindustrie e.V., Interactive Software Federation (ISFE), International Video Federation (IVF), Italian Association of Foreign Trade (AICE), Lacoste, Lego group, LVMH group, Mattel Inc, Microsoft, MIH group, Motion Picture Association (MPA) EMEA, Nike, Nokia, Price-Minister – Rakuten group, Procter & Gamble, Richemont, Swedish Anti-Counterfeiting Group (SACG) og Unilever.

[3] I artikel 40 i aftalememorandummet er det fastsat, at der efter underskrivelse af aftalememorandummet (4. maj 2011) følger en vurderingsperiode på 12 måneder. Mens den indledende vurderingsperiode var blevet fastsat til 12 måneder, blev underskriverne enstemmigt enige om at forlænge denne periode med yderligere seks måneder for at sikre en omfattende gennemgang af alle de foranstaltninger, der er fastsat i aftalememorandummet.

[4] http://ec.europa.eu/internal_market/iprenforcement/stakeholders/index_en.htm

[5] KOM(2009) 467 endelig af 11.9.2009: Bedre håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder i det indre marked.

[6] KOM(2011) 287 endelig af 24.5.2011: Et indre marked for intellektuelle ejendomsrettigheder – Fremme af kreativitet og innovation med sigte på at skabe økonomisk vækst, arbejdspladser af høj kvalitet og førsteklasses produkter og tjenester i Europa.

[7] Europa-Parlamentets beslutning af 22. september 2010 om håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder i det indre marked, http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=da&reference=P7-TA-2010-0340

[8] Rådets resolution af 1. marts 2010 om håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder i det indre marked, EUT C56 af 6.3.2010, s. 1.

[9] Meddelelse fra Kommissionen: "En europæisk forbrugerdagsorden – Øget tillid og vækst" COM(2012) 225 final.

[10] Direktiv 2000/31/EF, kapitel II, afdeling 4, EFT L178 af 17.7.2000, s. 1.

[11] Gennem denne fælles procedure opnåede denne internetplatform, at flere websteder blev omfattet af aftalememorandummet.

[12] Denne konklusion gælder udelukkende for fjernelse af ulovlige varer inden for rammerne af aftalememorandummet og vedrører ikke funktionen af procedurerne for fjernelse af ulovlige varer, for så vidt angår andre områder med ulovlige varer eller parter, der ikke har underskrevet aftalememorandummet. Konklusionen vedrører navnlig ikke Kommissionens konklusioner med hensyn til initiativet om fjernelsesprocedurer (http://ec.europa.eu/internal_market/e-commerce/notice-and-action/index_en.htm).

[13] 3. kvartal 2011: 65/35, dvs. 65 % af mistænkelige varer, der vedrører varemærker, som er omfattet af aftalememorandummet, fjernet proaktivt i forhold til 35 % fjernet reaktivt. 3. kvartal 2012: 80/20, dvs. 80 % af mistænkelige varer, der vedrører varemærker, som er omfattet af aftalememorandummet, fjernet proaktivt i forhold til 20 % fjernet reaktivt.

[14] En internetplatform oplyste i sin årsberetning om bekæmpelsen af varemærkeforfalskede varer, at den i 2011 lukkede 1 715 konti, hvilket svarer til en stigning på 14 % sammenlignet med 2010. En anden internetplatform lukkede eller satte skrappe grænser for flere tusinde sælgeres mulighed for at sælge varer fra aftalememorandummets underskrivere i tredje kvartal af 2012, hvilket også tyder på en stigning sammenlignet med samme periode året før.

[15] Mange rettighedshavere konstaterede et fald i antallet af sælgere, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser, på en række internetplatforme. Én rettighedshaver oplyste endog, at antallet af sælgere, der gentagne gange begår rettighedskrænkelser af rettighedshaverens varemærker, på en stor internetplatform var blevet reduceret med 50 %.

[16] For én internetplatforms vedkommende har alle rettighedshavere nu tilsluttet sig programmet om rettighedsbeskyttelse. For en anden internetplatforms vedkommende har mange rettighedshavere, der var alvorligt berørt af varemærkeforfalskede varer, tilsluttet sig aftalememorandummet i forlængelse af dets ikrafttræden. Andre anvender procedurerne for fjernelse af ulovlige varer uden formelt at følge selve programmet om rettighedsbeskyttelse. En lille del følger hverken programmet eller anvender proceduren for fjernelse af ulovlige varer.

[17] For yderligere oplysninger, se også EDPS-kommentarerne af 13. september 2012 om GD MARKT's offentlige konsultation vedrørende procedurerne for underretning om og iværksættelse af foranstaltninger mod ulovlige varer fra onlinemellemled. http://www.edps.europa.eu/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/Consultation/Comments/2012/12-09-13_Comments_DG_MARKT_EN.pdf

[18] Typiske eksempler er forbrugerelektronik, der ikke virker, eller dårligt fremstillede sportstrøjer, hvor køberen klager til den formodede producent. Efter nærmere undersøgelse viser det sig, at den pågældende vare ikke er blevet fremstillet af producenten, men er en kopi.

[19] Ingen forbrugerbeskyttelsesorganisationer har underskrevet aftalememorandummet.

[20] COM(2012) 537 final af 26.9.2012: Fremme af de kulturelle og kreative sektorers bidrag til vækst og beskæftigelse i EU, SWD(2012) 286 final af 26.9.2012: Competitiveness of the European High End Industries (Den europæiske luksusindustris konkurrenceevne), COM(2012) 582 final af 10.10.2012: Ajourføring af meddelelsen om industripolitikken – En stærkere europæisk industripolitik for vækst og økonomisk genopretning, COM(2012) 784 final af 18.12.2012: The Digital Agenda for Europe – Driving European growth digitally (Den digitale dagsorden for Europa – Fremdrift i den digitale vækst i Europa), Europa-Parlamentets beslutning af 11. december 2012 om fuldførelse af det digitale indre marked. P7-TA(2012) 468, punkt 56.

[21] Eksempelvis det franske charter om bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer på internettet (2009), suppleret af særlige chartre, der omfatter websteder med små annoncer og postvirksomheder (2012).

[22] http://www.wipo.int/meetings/en/2012/sct_info_net_ge_12/index.html

[23] I henhold til artikel 44 i aftalememorandummet kan hver enkelt underskriver til enhver tid afslutte sin deltagelse i aftalememorandummet ved at underrette de andre underskrivere og Europa-Kommissionen herom.

[24] I artikel 42 i aftalememorandummet lægges der op til, at aftalememorandummet kan forlænges i en ubestemt periode efter vurderingsperioden kombineret med halvårlige møder og en periodisk rapport fra Kommissionen.