KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 20.11.1996 
KOM(96) 567 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
OM HANDEL MED KVINDER 
MED HENBLIK PÅ SEKSUEL UDNYTTELSE 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
DEL I: GENERELLE RAMMER 3 
KONTEKST 3 
AFGRÆNSNING AF PROBLEMET 3 
BAGGRUND 4 
DEL II: UDARBEJDELSE AF EN INTEGRERET. TVÆRFAGLIG POLITIK . . 6 
II. 1: TVÆRFAGLIGE FORSLAG 7 
Il.l.a: STOP-programmet mod menneskehandel 7 
Il.l.b: Behovet for bedre oplysninger og forskning 8 
II. 1.c: Samarbejde og koordinering 9 
Il.l.d: Oplysningskampagner 10 
Il.l.e: Uddannelse 11 
II.2: INDVANDRING 12 
II.2.a: Uddannelse vedrørende indvandring 12 
II.2.b: Midlertidig opholdstilladelse 13 
II.3: RETLIGT SAMARBEJDE 13 
II.3.a: Eksisterende internationale instrumenter 14 
II.3.b: Medlemsstaternes lovgivning 14 
II.3.c: Et nyt retligt instrument for EU 14 
II.3.c: Sanktioner 15 
II.4: POLITISAMARBEJDE 16 
II.4.a: Samarbejde og kommunikation 16 
II.4.b: Uddannelse af politifolk 17 
II.4.c: Tredjelande 18 
II 5: DEN SOCIALE DIMENSION OG BESKÆFTIGELSEN 19 
II.5.a: Oplysningsarbejde 19 
II.5.b: Sociale programmer 19 
II.S.c: Modtagelses- og rehabiliteringscentre 20 
II.5.d: Arbejdsvilkår 21 
II.5.e: Uddannelse på det sociale område 22 
DEL III: SAMARBEJDE MED TREDJELANDE 23 
III.l: CENTRAL- OG ØSTEUROPA OG DE NYE UAFHÆNGIGE 
STATER 24 
III.2: LANDENE I AFRIKA. VESTINDIEN OG STILLEHAVS­
OMRÅDET fAVS^ 25 
1 
Til 3: LANDENE I ASIEN. LATINAMERIKA OG MIDDELHAVS­
OMRÅDET 26 
DEL IV: KONKLUSION 28 
BILAG 1: Fuldstændig liste over aktionspunkteme i meddelelsen 29 
BILAG 2: Uddrag af de vigtigste tekster om menneskehandel 37 
BILAG 3: Detaljeret bibliografi om handel med kvinder i Europa 46 
DEL I: GENERELLE RAMMER 
KONTEKST 
Handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse er en form for international 
organiseret kriminalitet, der er i stigning. Der kan tjenes mange penge på handelen, mens 
risikoen er beskeden. Tusinder af kvinder hentes fra udviklingslandene og Central- og 
Østeuropa til Vesteuropa og havner i forhold, hvor deres grundlæggende 
menneskerettigheder krænkes. Kun et mindretal af tilfældene indberettes, og det er 
sjældent, at menneskehandlerne dømmes. 
Offentlighedens interesse og den internationale bevågenhed er vokset takket være det 
arbejde, som forskellige ikke-statslige organisationer (NGO'er), FN og Europarådet har 
udført. Rådet for Den Europæiske Union (retlige og indre anliggender) vedtog i november 
1993 en række henstillinger til medlemsstaterne om bekæmpelse af menneskehandel1, og 
ud over en række andre beslutninger vedtog Europa-Parlamentet i december 1995 med 
enstemmighed en betænkning og en beslutning om menneskehandel2. På en større 
konference i Wien i juni 1996 tog Europa-Kommissionen initiativ til for første gang at 
samle eksperter, NGO'er, akademikere og repræsentanter for politiet, 
indvandringsmyndighederne, regeringerne og parlamenterne. På konferencen blev der 
udpeget en række specifikke områder, hvor der bør sættes ind, og der blev vedtaget en 
række henstillinger, bl.a. om udarbejdelse af en handlingsplan for en samlet, 
velstruktureret approach på EU-plan. 
Formålet med denne meddelelse er at sætte gang i en bred politisk debat og nå frem til 
en sammenhængende europæisk approach til disse spørgsmål. Samtidig tilstræbes det at 
finde frem til konkrete forslag, der hurtigt kan gennemføres, under hensyntagen til de 
aktioner, der på nuværende tidspunkt drøftes som led i samarbejdet om retlige og indre 
anliggender. Kommissionen mener, at en sådan approach bør omfatte foranstaltninger, der 
kan forbedre både det internationale og det europæiske samarbejde, samtidig med at der 
indføres mere effektive foranstaltninger på nationalt plan. 
AFGRÆNSNING AF PROBLEMET 
Alle initiativer, der sigter mod at bekæmpe denne form for international organiseret 
kriminalitet, må lægge særlig vægt på den katastrofale virkning, den har på ofrene. 
Kvinders menneskerettigheder omfatter deres ret til at have kontrol over og frit træffe 
beslutninger om spørgsmål vedrørende deres seksualitet, herunder seksuel og reproduktiv 
sundhed, uden tvang, diskrimination og vold3. Denne meddelelse beskæftiger sig kun med 
den særlig alvorlige krænkelse af menneskerettighederne, som handel med kvinder med 
henblik på seksuel udnyttelse udgør4. 
Henstillinger om menneskehandel - Rådets pressemeddelelse 10550/93 af 29. - 30. november 1993, 
se bilag 2. 
Betænkning om menneskehandel af 14. december 1995 fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder 
og Indre Anliggender, ordfører Maria Paola Colombo Svevo, A4-03 26/95. 
FN's fjerde internationale kvindekonference - Beijing, 1995, se også bilag 2. 
I Kommissionens meddelelse om integrering af lige muligheder for kvinder og mænd i alle 
Selv om denne meddelelse koncentrerer sig om kvinder, rejser handelen med kvinder en 
række spørgsmål, som også er relevante for handelen med børn. Den nuværende 
bekymring over misbrug og udnyttelse af børn rejser imidlertid også mange andre 
spørgsmål end spørgsmålet om handel med børn, som derfor må behandles særskilt. Børns 
særlige behov og situation kræver en målrettet analyse og målrettede svar, både socialt 
og lovgivningsmæssigt. Kommissionen er i gang med at undersøge, hvordan EU-
institutionerne kan bidrage yderligere til bekæmpelsen af handel med børn efter at have 
fremlagt sine første reaktioner i et notat5 på det uformelle møde i Rådet (retlige og indre 
anliggender) den 27. september 1996. Kommissionen har til hensigt at følge 
konklusionerne fra verdenskongressen mod kommerciel seksuel udnyttelse af børn, der 
blev afholdt i Stockholm for nylig, hvori det hedder, at der er behov for en 
sammenhængende og koordineret approach. Alle fremtidige initiativer fra Kommissionen, 
som har indflydelse på forebyggelse af misbrug eller seksuel udnyttelse af børn, vil blive 
udarbejdet med dette bredere perspektiv for øje. En meddelelse, som omfatter 
foranstaltninger til bekæmpelse af børnepornografi på Internettet, der kan gennemføres 
med det samme, og en grønbog om beskyttelse af mindreårige og menneskelig værdighed, 
som fastlægger en mere langsigtet handlingsplan, blev vedtaget af Kommissionen den 16. 
oktober. 
I denne meddelelse defineres handel med kvinder som transport af kvinder fra 
tredjelande til EU (og eventuelle efterfølgende flytninger mellem medlemsstaterne) med 
henblik på seksuel udnyttelse. Der må sondres mellem lovlig og ulovlig indrejse. Nogle 
kvinder indrejser lovligt, enten fordi de kommer fra lande, hvis statsborgere ikke behøver 
at have visum for at indrejse på en medlemsstats område for et kort ophold, eller fordi 
de har et visum, der giver tilladelse til et kort ophold eller endda en arbejdstilladelse med 
længere gyldighed, f eks. tilladelse til at arbejde som "danserinde". Dette kan være et 
dække for prostitution. 
Handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse omfatter kvinder, der har været 
udsat for intimidering og/eller vold i forbindelse med handelen. Det er ikke altid relevant, 
om kvinden oprindelig har samtykket, da nogle kommer ind i kvindehandelskæden vel 
vidende, at de skal arbejde som prostituerede, men derefter fratages deres grundlæggende 
menneskerettigheder under slavelignende forhold. Meddelelsen drejer sig derimod ikke 
om spørgsmålet om kvinder, som rejser over grænsen for at arbejde som prostituerede 
uden at være blevet udsat for tvang, eller spørgsmålet om sort arbejdskraft i andre 
sektorer i EU. 
BAGGRUND6 
Hvor mange ofre for handel med kvinder er der? 
fællesskabspolitikker og -aktioner (KOM(96) 67) omtales spørgsmålet om menneskehandel og vold 
mod kvinder. 
Fås fra Kommissionens taskforce for retlige og indre anliggender. 
Oplysningerne er hovedsagelig baseret på data, der er indsamlet under konferencen i Wien, og på IOM-
undersøgelser - se også bibliografien i bilag 3. 
Der er ingen tvivl om, at handelen med kvinder, som gennemføres af organiserede 
forbrydernet, er i stigning. Selv om der ikke findes nogen nøjagtige tal, dels på grund af, 
at der er tale om ulovlige og skjulte aktiviteter, og dels på grund af, at problemet i mange 
lande ikke fuldt ud er anerkendt på officielt plan, er der foretaget en række undersøgelser 
i medlemsstaterne7. IOM (Den Internationale Organisation for Ind- og Udvandring) anslår, 
at der i 1995 var ca. 500 000 kvinder, der blev bragt til EU-landene, de fleste af dem 
ulovligt. Forskning foretaget af NGO'en International Campaign to End Child Prostitution 
in Asian Tourism (EPCAT) konstaterede for nylig en klar ny tendens, nemlig at et stort 
antal kvinder og piger fra Rusland, Ukraine og Belarus transporteres vestpå8. Tallene fra 
NGO'erne i medlemsstaterne tyder også på, at der kommer flere og flere kvinder fra 
Central- og Østeuropa9. 
Hvad er årsagerne? 
IOM's undersøgelser viser, at grundene til indvandring i forbindelse med handel med 
kvinder blandt andet er manglende muligheder i oprindelseslandene, den ekstreme 
fattigdom i mange udviklingslande og marginalisering af kvinder i oprindelseslandene. 
Det er også af stor betydning, at kvinderne ofte er dårligt uddannet eller slet ikke har 
nogen uddannelse, og i områder, hvor arbejdsløsheden er høj, rammes kvinder som regel 
hårdere end mænd. Det ser også ud til, at der er en voksende efterspørgsel efter 
"eksotiske" prostituerede, og der er større sandsynlighed for, at kvinder fra lande, hvor 
sexturismen florerer, havner i udlandet. De stadig stærkere organiserede forbrydernet 
fremmer desuden både efterspørgslen og lokker potentielle ofre til. 
Hvilke lande er der tale om? 
De kvinder, der er ofre for denne handel, kommer fra næsten hele verden, men der 
kommer flere fra nogle regioner og lande end fra andre. For eksempel er Ghana, Nigeria 
og Marokko i Afrika, Brasilien og Colombia i Latinamerika, Den Dominikanske Republik 
i Stillehavsområdet og Filippinerne og Thailand i Sydøstasien særlig hårdt ramt. IOM's 
undersøgelser viser også, at der er veletablerede forbindelser mellem visse oprindelses-
og værtslande10. Efter oprettelsen af de nye uafhængige stater og Berlinmurens fald har 
man desuden konstateret, at mange Central- og Østeuropæiske lande er blevet oprindelses-
og/eller transitlande. 
Strømmen går i retning af de industrialiserede lande, og alle EU-landene er berørt i større 
eller mindre omfang. Kommissionen er dog klar over, at der også forekommer handel 
med kvinder inden for og mellem lande i andre dele af verden, hvor EU kun kan påvirke 
situationen indirekte. 
9 
10 For eksempel "Traite des êtres humains - vers une politique de volonté commune", Centre pour 
l'égalité des chances et la lutte contre le racisme, marts 1996 (Belgien). 
"Commercial Sexual Exploitation af Children in some Eastern European Contries", EPCAT, marts 
1996. 
Rapporterne for 1994 og 1995 fra den nederlandske Stichting tegen Vrouwenhandel (STV). 
"Trafficking and Prostitution: The Growing Exploitation of Migrant Women from Central and Eastern 
Europe", maj 1995. 
Hvordan foregår handelen? 
Politiets erfaringer viser, at selv om der forekommer handel i beskeden målestok, som 
omfatter nogle få personer, varetages størstedelen af handelen af store foretagender og 
internationale net, der har skabt en sofistikeret og velorganiseret "industri"11 med politisk 
støtte og økonomiske ressourcer i oprindelses-, transit- og bestemmelseslandene. Der er 
også rapporteret om bestikkelse af embedsmænd. Ruterne og transportformen afhænger 
selvfølgelig af oprindelseslandets geografiske afstand til bestemmelseslandet. Kvinder, der 
kommer til EU fra Central- og Østeuropa, kommer som oftest med tog eller bil, mens 
kvinder fra fjernere lande ankommer med fly. 
Hvem er kvinderne? 
Kvinderne er som regel meget unge (de fleste af dem er under 25, og mange af dem er 
mindreårige). En IOM-undersøgelse12 viser, at der må sondres mellem handel med kvinder 
fra landene i Central- og Østeuropa og kvinder fra udviklingslande. Kvinderne fra 
udviklingslandene er sædvanligvis ældre og er oftere gift og har børn. Kvinderne fra 
Central- og Østeuropa er i gennemsnit yngre og bedre uddannet. 
DEL n: UDARBEJDELSE AF EN INTEGRERET. TVÆRFAGLIG POLITIK 
Hovedkonklusionen fra Europa-Kommissionens konference i Wien i juni 1996 var, at 
handel med kvinder ikke kan bekæmpes effektivt uden en tværfaglig, koordineret 
approach, som omfatter alle de involverede aktører - NGO'erne og de sociale 
myndigheder, domstolene, politiet og indvandringsmyndighederne - og som omfatter både 
nationalt og internationalt samarbejde. 
Henstillingerne fra konferencen peger på, at hovedansvaret ligger hos medlemsstaterne, 
fordi mange spørgsmål enten skal eller bedst kan behandles på nationalt plan. Da der er 
tale om grænseoverskridende spørgsmål, må der dog også gøres en indsats på EU-plan, 
for det første ved, at der indføres foranstaltninger på europæisk plan eller ved, at de 
nationale tiltag suppleres, og for det andet ved, at EU samarbejder med partnere i 
tredjelande. Alle de instrumenter, EU råder over i henhold til traktaten, må tages i brug, 
både i fællesskabssammenhæng og inden for søjle 3 (retlige og indre anliggender)13. 
Kommissionen lægger særlig vægt på NGO'ernes og det civile samfunds arbejde med at 
bekæmpe handel med kvinder. NGO'erne har vist, at de er i stand til at finde på nye 
H "Trafficking in women for purposes of sexual exploitation", Dr. W. Bruggeman, Europols 
Narkotikaenhed, konferencepapir til brug for konferencen i Wien. 
Se fodnote 10. 
I afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union (den såkaldte søjle 3) står der, at medlemsstaterne 
betragter visse områder inden for samarbejdet om retlige og indre anliggender (især indvandring og 
asyl samt politisamarbejde og retligt samarbejde) som spørgsmål af fælles interesse. De former for 
samarbejde, der kan benyttes, adskiller sig fra Det Europæiske Fællesskabs mekanismer på en række 
punkter, bl.a. er der et generelt krav om enstemmige beslutninger, og Kommissionen har en begrænset 
initiativret. 
måder at nå og hjælpe ofrene for seksuel udnyttelse på. De spiller en afgørende rolle med 
hensyn til at gøre myndighederne og offentligheden opmærksom på problemet og arbejde 
for ændringer i lovgivningen. 
Parallelt med Kommissionens opfølgning af Wiener-konferencen har medlemsstaterne 
allerede taget skridt til at forbedre samarbejdet inden for søjle 3, og der forhandles om 
en række initiativer. Denne meddelelse skal supplere de pågældende tiltag på andre 
områder. Den er også Kommissionens første interne skridt hen imod udarbejdelsen af en 
sammenhængende strategi for Kommissionens aktioner til fordel for ofrene inden for de 
beføjelser, den råder over. 
I overensstemmelse med de nøgleområder, der blev udpeget ;>å konferencen, foretages der 
i meddelelsen en sondring mellem indvandring, retligt samarbejde, retshåndhævelse, 
sociale spørgsmål og internationale spørgsmål. De tiltag, der gennemføres på disse 
områder, skal dog også ses i et bredere perspektiv, og flere af henstillingerne er af 
tværfaglig art, fordi visse af de behandlede problemer er indbyrdes forbundne14. Denne 
meddelelse behandler først de tværfaglige spørgsmål og ser derefter på særlige områder. 
I hvert kapitel gentages henstillingerne fra Wiener-konferencen (med kursiv), og der 
foreslås en række aktionspunkter (med fed skrift). For hvert aktionspunkt anfører 
Kommissionen, hvor ansvaret for den fremtidige indsats ligger15. 
n.l: TVÆRFAGLIGE FORSLAG 
ILl.a: STOP-programmet mod menneskehandel 
Blandt de initiativer, der på det seneste er truffet med hensyn til retlige og indre 
anliggender, kan nævnes et tilskyndelses- og udvekslingsprogram for personer, der har 
ansvaret for bekæmpelsen af menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn. Programmet, 
som har fået navnet STOP-programmet (Sexual Trafficking of Persons), forventes 
vedtaget inden længe. Når det er blevet sat i gang (forhåbentlig inden udgangen af 1996), 
forventes det at være et nyttigt instrument til at udfylde de huller, der er påpeget på 
området, især med hensyn til oplysninger og forskning, formidling af oplysninger 
myndighederne imellem samt uddannelse. Det forventes, at der for de kommende fem år 
vil blive afsat 6,5 mio. ECU til programmet (0,5 mio. ECU for 1996 og 1,5 mio. ECU 
for 1997 og hvert af de følgende år), afhængig af de bevillinger, Budgetmyndigheden 
afsætter hvert år. 
14 
15 For eksempel har forslaget om midlertidig opholdstilladelse, som behandles under 
indvandringsspørgsmål, til formål at lette retsforfølgningen af menneskehandlere. Et andet eksempel 
er den tætte forbindelse mellem bedre information og en mere effektiv koordinering. Desuden blev det 
under drøftelserne på konferencen klart, at det er vanskeligt at foretage en klar sondring mellem de 
forskellige myndigheder og tiltag, og alle eksperterne var enige om, at der ikke findes noget 
enkeltstående organ, som kan løse problemet alene. 
Der kan enten være tale om en indsats i medlemsstaterne, der handler på nationalt plan, eller i Det 
Europæiske Fællesskab (søjle 1, dvs. Rom-traktaten) eller Den Europæiske Union (søjle 3, dvs. 
samarbejde om retlige og indre anliggender), eller om en direkte indsats fra Kommissionens side. 
Aktionspunkt for EU: 
Hurtig vedtagelse og gennemførelse af den fælles aktion om STOP-programmet. 
ILl.b: Behovet for bedre oplysninger og forskning 
Mangelen på pålidelige oplysninger om alle aspekter af menneskehandel har hidtil 
vanskeliggjort en målrettet indsats. Der er behov for specialiserede forskningsprojekter, 
som kan supplere de få eksisterende undersøgelser, herunder social og økonomisk 
forskning i de strukturelle årsager (fattigdom, ulighed, social udelukkelse) og forskning, 
der ser nærmere på kunderne. 
Det er særlig slående, at der er så få oplysningerne om ofrene og om netværkenes 
omfang. Der er svagheder i indsamlingen af oplysninger og i metoderne, især fordi 
definitionerne ikke er sammenlignelige, og indtil nu er der ikke regelmæssigt udarbejdet 
rapporter, som gør det muligt at vurdere tendenserne. Dette gælder både på nationalt, 
regionalt og internationalt plan. For at kunne planlægge præcise, målrettede 
forebyggelsesprogrammer må vi have et klarere billede af de forskellige oprindelses- og 
transitlandes relative betydning (selv om organisationer såsom IOM har udført en del 
nyttigt arbejde vedrørende migrationsstrømme). Desuden er der behov for udveksling af 
viden om de systemer, menneskehandlerne bruger, herunder oplysninger om ruter og 
anvendelsen af falske dokumenter, hvis indvandringsmyndighedernes kontrol skal gøres 
mere effektiv. Alle, der har ekspertviden på området, bør inddrages, f.eks. NGO'er i 
Europa og i oprindelses- og transitlandene (som må identificeres som led i forskningen). 
Det skal bemærkes, at visse medlemsstater hvert år bestiller situationsrapporter fra 
NGO'erne. 
Hvis myndighederne løbende skal kunne tilpasse deres politik, er der brug for et system, 
der sikrer, at man regelmæssigt får nye oplysninger. Visse aspekter af forskningen må 
udføres af politimyndighederne, især indsamlingen af standardiserede, sammenlignelige 
tal, og Kommissionen håber, at de nationale politistyrker og de internationale organer 
(Europol og Interpol) vil kunne samarbejde med den civile forskning og specialiserede 
organisationer såsom IOM og undgå dobbeltarbejde. Men selv om dette er et værdifuldt 
mål på lang sigt, mener Kommissionen ikke, at det på nuværende tidspunkt er realistisk 
at udarbejde en konsolideret årlig situationsrapport, som omfatter alle områderne. 
Specifikke undersøgelser og rapporter vil være af større værdi for medlemsstaterne, når 
de skal beslutte, hvad de skal gøre i praksis, og de vil også udgøre et solidt grundlag for 
Kommissionens opfølgningsindsats inden for dens kompetenceområder. 
Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: 
Fællesskabets budgetposter på det sociale område må så vidt muligt benyttes til at 
undersøge ovennævnte områder16 samt den rolle, menneskehandelen spiller for 
spredningen af kønssygdomme og narkotikamisbrug. Man må gennem specialiserede 
16 F.eks. det fjerde handlingsprogram om lige muligheder for mænd og kvinder. 
workshops for eksperter og forskere udpege de områder, hvor det er vigtigst at 
udføre specialiseret forskning. 
Den forskning, der finansieres af Fællesskabet, skal offentliggøres og udbredes. 
Aktionspunkt for EU: 
Der må gennemføres en række relevante undersøgelser under STOP-programmet 
under særlig hensyntagen til det arbejde, der fremover vil blive udført af Europols 
Narkotikaenhed. 
ILl.c: Samarbejde og koordinering 
Mangelen på fyldestgørende oplysninger, som de forskellige organisationer kan benytte 
sig af, må føre til den konklusion, at der er et presserende behov for at udveksle de 
foreliggende oplysninger og for, at organisationerne koordinerer deres indsats. På Wiener­
konferencen mente både myndighederne og NGO'erne, at der ikke var tilstrækkelig 
kontakt mellem de personer, der er involveret i de forskellige stadier af hjælpen til ofrene, 
og der blev flere gange udtrykt ønske om, at der blev oprettet centrale 
koordineringsorganer i medlemsstaternebestående af politiet, indvandringsmyndighederne, 
retsmyndighederne og de sociale myndigheder samt medlemmer af NGO'erne. Det er 
selvfølgelig medlemsstaterne alene, der kan beslutte at oprette sådanne organer, men 
Kommissionen har svært ved at se, hvordan menneskehandelen kan bekæmpes effektivt 
på såvel nationalt som internationalt plan, hvis der ikke finder en intern koordinering sted. 
Hvis oplysningerne bliver centraliseret, vil det blive lettere at indsamle sammenlignelige 
oplysninger, men der er tilsyneladende også problemer med manglende kontakt i de 
enkelte sager, og her må kommunikationen forbedres. 
Det er ikke kun i og mellem medlemsstaterne, det vil være nyttigt med øget koordinering. 
Der er også andre internationale organisationer, der gør en indsats på dette område. 
Europarådet har gennem sin styringskomite for lighed mellem mænd og kvinder (CDEG) 
været aktiv på området handel med kvinder og tvunge i prostitution siden september 1991, 
hvor det afholdt et seminar om bekæmpelsen af handd med kvinder17. Til opfølgning af 
seminaret oprettede CDEG en ekspertgruppe for bekæmpelse af handel med kvinder og 
tvungen prostitution, som i 1994 udarbejdede en handlingsorienteret liste over prioriteter, 
som styringskomiteen skulle tage stilling til. Senere bad CDEG en konsulent, som er 
ekspert på området, om at udarbejde en handlingsplan på grundlag af henstillingerne fra 
ekspertgruppen18. På et møde den 22. - 25. oktober 1996 besluttede CDEG at overveje 
at oprette en tværfaglig ekspertgruppe, som skulle udarbejde forslag til konkrete tiltag, 
evt. i form af en henstilling. 
Se "Proceedings of the Seminar", Strasbourg, 25. - 27. september 1991. 
"Plan of Action against traffic in women and forced prostitution", Michèle Hirsch, EG(96) 2, 
Strasbourg 1996. Under forberedelsen af Wiener-konferencen tog Kommissionen hensyn til det arbejde, 
Europarådet allerede havde udført. 
Kommissionen vil bestræbe sig på at forbedre sine forbindelser med de internationale og 
regionale organisationer såsom FN, Europarådet, de øvrige EU-institutioner og andre 
regionale grupperinger, så den kan finde frem til de relevante behov og prioriteter og få 
gavn af forbedrede komplementære initiativer. Der kan være tale om støtte til organer, 
der fører tilsyn med og støtter tiltag til bekæmpelse af handelen med kvinder, støtte til 
planlægning af prioriterede aktiviteter på mellemlang og lang sigt, der skal gennemføres 
i fællesskab, og intensivering af udvekslingen af oplysninger om planlagte aktiviteter og 
relevante forskningsprojekter. 
Siden Wiener-konferencen har Kommissionen udpeget et koordineringspunkt for sine 
tiltag19. Den ser også gerne, at kontakten mellem NGO'erne i forskellige lande forbedres, 
så man kan udveksle oplysninger om den bedste praksis og mulige fælles projekter. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
Det må overvejes, hvordan man kan forbedre indsamlingen af oplysninger i 
medlemsstaterne, og hvordan kommunikationen mellem de involverede grupper og 
myndigheder kan foregå. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne og Kommissionen: 
Arbejdet i Europarådet må koordineres nøje. 
Aktionspunkter for EU og Kommissionen: 
Man må overveje at indføre koordinerede politikker i samarbejde med andre 
internationale organisationer og muligheden for at gennemføre fælles tiltag. 
Dialogen med NGO'er i forskellige lande, både i og uden for EU, må intensiveres, 
og de må tilskyndes til at oprette netværk. 
n.l.d: Oplysningskampagner 
En vigtig forebyggende foranstaltning er at give kvinderne i oprindelseslandene 
oplysninger om mulighederne og begrænsningerne for lovlig indvandring og om den 
risiko for udnyttelse, som ulovlig indvandring indebærer. Der findes allerede en række 
NGO'er i tredjelande, som gør et vigtigt stykke arbejde, men dette arbejde må 
underbygges og udvides. NGO'erne kan komme til at spille en afgørende rolle takket være 
det specialiserede kendskab til lokale forhold, deres erfaringer i oprindelseslandene har 
givet dem. Medlemsstaternes ambassaden og konsulater spiller også en vigtig rolle, som 
blev anerkendt af Rådet i 1993, idet den ene af dets fem henstillinger vedrørende 
menneskehandel20 gik ud på, at der burde iværksættes en oplysningskampagne blandt de 
diplomatiske og konsulære repræsentationer for at forhindre udnyttelse af prostitution. Der 
19 I taskforcen for retlige og indre anliggender. 
Henstillinger vedi 
1993, se bilag 2. IQ 
Henstillinger vedrorende menneskehandel - Rådets pressemeddelelse 10550/93 af 29. - 30. november 
10 
vil i samarbejde med myndighederne i værtslandene fortsat blive gjort en indsats på dette 
område, som bl.a. kan være rettet mod unge under uddannelse. 
De kvinder, der har været ofre for menneskehandel, og som befinder sig i EU, må have 
oplysninger om, hvordan de får hjælp. Oplysningerne formidles af social- og 
sundhedsmyndighederne og af NGO'erne, og Kommissionen er i gang med at undersøge, 
hvordan man kan hjælpe disse med at få oplysningerne ud til kvinderne. Kvinder, der 
kommer ind i EU med henblik på lovligt arbejde, men som tvinges ud i prostitution, skal 
også informeres om deres rettigheder og have hjælp til at få adgang til de systemer, der 
skal beskytte deres rettigheder. 
For at afskrække potentielle kunder kan der gøres en øget forebyggende indsats i form 
af oplysninger om sundhedsrisiciene. Dette vil også være med til at reducere risikoen for 
folkesundheden i EU. 
Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: 
Der må med støtte fra Budgetmyndigheden findes måder, hvorpå man kan skaffe 
flere penge til NGO'ernes oplysningsarbejde. 
Der må ydes støtte til oplysningskampagner om hjælp til ofrene. 
Der må ydes støtte til oplysningskampagner, der skal afskrække potentielle kunder. 
Aktionspunkt for Fællesskabet og medlemsstaterne: 
I overensstemmelse med Fællesskabets fjerde handlingsprogram på mellemlang sigt 
om lige muligheder for mænd og kvinder må man støtte oprettelsen af 
informationssystemer om ofrenes rettigheder; medlemsstaterne må regelmæssigt 
udveksle oplysninger om, hvad man kan gøre ved misbrug i forbindelse med 
menneskehandel. 
Aktionspunkt for Kommissionen: 
Kommissionen må sammen med medlemsstaterne overveje at gennemføre 
koordinerede oplysningskampagner om menneskehandel i tredjelande i samarbejde 
med EU-delegationerne. 
n.l.e: Uddannelse 
Behovet for såvel tværfaglig som specifik uddannelse for de enkelte faggrupper blev 
understreget på Wiener-konferencen. Begge former for uddannelse kan på europæisk plan 
indgå i det kommende Grotius-udvekslingsprogram21 og i STOP-programmet. 
21 Dette program oprettes i 1996 under søjle 3 og vedrører uddannelses- og udvekslingsprogrammer for 
aktører inden for retsvæsenet. 
11 
Aktionspunkter: 
Se især: II.2.a - Uddannelse vedrørende indvandring 
II.4.b - Uddannelse af politifolk 
II.5.e - Uddannelse på det sociale område. 
H.2: INDVANDRING 
Indvandringsspørgsmål (visa, kontrol ved indrejse og ophold i medlemsstaterne og 
efterfølgende rejser mellem de forskellige medlemsstaters område) spiller en vigtig rolle 
for menneskehandelsproblemet som helhed. Ifølge traktaten om Den Europæiske Union 
betragtes indvandringspolitikken og politikken over for tredjelandsstatsborgere samt 
reglerne for personers passage af medlemsstaternes ydre grænser og udøvelse af kontrol 
heraf som spørgsmål af fælles interesse (artikel K. 1, nr. 2 og 3). Retsgrundlaget for fælles 
aktioner vedrørende indvandringspolitikken findes således i traktaten. 
H.2.a: Uddannelse vedrørende indvandring 
Wiener-konferencen anbefalede at forbedre uddannelsen af de embedsmænd, der 
beskæftiger sig med indvandring (især medarbejdere på ambassader og konsulater og 
medarbejdere, der har ansvaret for udstedelse af visa) og øge deres kendskab til 
menneskehandelsproblemet samt at lade "handel med kvinder" indgå i de fremtidige 
flerårige udvekslingsprogrammer. 
Kommissionen er enig i, at det er nødvendigt at sørge for oplysninger for og uddannelse 
af medarbejderne på ambassader og konsulater samt i indvandringsmyndighederne i 
medlemsstaterne. I de tredjelande, hvis borgere skal have visum for at fa tilladelse til at 
rejse ind i EU, giver udstedelsen af visa ambassadens personale mulighed for både at gøre 
potentielle ansøgere opmærksom på risiciene og de faktiske forhold og for at være 
opmærksomme på menneskehandlernes taktik. 
Sherlock-programmet om uddannelse, udveksling og samarbejde vedrørende 
identitetspapirer blev vedtaget den 28. oktober på grundlag af et forslag fra 
Kommissionen. Dette program sigter mod at forbedre det teoretiske og praktiske kendskab 
til identitetspapirernes sikkerhed og vil kunne spille en positiv rolle i kampen mod handel 
med kvinder, når der er tale om falskneri og anvendelse af falske dokumenter. Det 
forventes, at der for perioden 1996-2000 vil blive afsat 5 mio. ECU til programmet. 
I 1996 gennemførte Kommissionen et pilotprojekt om indvandring og de ydre grænser, 
og den vil inden længe fremsætte et forslag om et flerårigt uddannelses- og 
udvekslingsprogram for embedsmænd i medlemsstaterne, som beskæftiger sig med 
indvandring, asyl og de ydre grænser. 
Aktionspunkter for EU: 
STOP-programmet kan benyttes til uddannelse af embedsmænd, der beskæftiger sig 
med indvandring. 
12 
Der må iværksættes uddannelsestiltag vedrørende falske papirer i overensstemmelse 
med det flerårige Sherlock-program. 
Aktionspunkt for Kommissionen: 
Kommissionen bør fremsætte et forslag til et flerårigt program for uddannelse og 
udveksling af embedsmænd, der har ansvaret for indvandring, asyl og de ydre 
grænser, for at opfylde behovet for en særlig uddannelse i bekæmpelse og 
forebyggelse af handel med kvinder for de embedsmænd, der tager sig af 
ovennævnte spørgsmål. 
n.2.b: Midlertidig opholdstilladelse 
Spørgsmålet om midlertidig opholdstilladelse for ofre, der er villige til at optræde som 
vidner under en retssag, må behandles, og der må ske en effektiv koordinering mellem 
retsmyndighederne og politiet for at undgå udvisning udenforudgående samråd. 
Forskningen viser, at kvinder, der er blevet ofre for menneskehandel, og som bor ulovligt 
i det pågældende land, sjældent undslipper menneskehandlerne. Frygten for at blive sendt 
tilbage til hjemlandet hindrer dem i at samarbejde med myndighederne mod 
menneskehandlerne. I mange tilfælde bliver ofrene ganske rigtigt hurtigt sendt tilbage til 
hjemlandet. Når det drejer sig om at bekæmpe menneskehandlere, er dette en 
utilfredsstillende situation, for uden ofrenes vidneudsagn kommer sagerne ofte slet ikke 
for retten. Siden Wiener-konferencen er der på et møde i Rådet (retlige og indre 
anliggender) blevet fremlagt et belgisk initiativ, som bl.a. omfatter et forslag om 
midlertidig opholdstilladelse; dette initiativ er nu til drøftelse. Kommissionen støtter 
princippet om opholdstilladelse, både for at bekæmpe menneskehandlerne og for at 
beskytte ofrene. Det er særlig vigtigt at sikre, at en sådan tilladelse mindst gælder under 
hele retssagen mod menneskehandlerne. Det skal også gøres klart, at indehaveren af 
opholdstilladelsen efter retssagen opholder sig lovligt i værtslandet, så længe 
vedkommende ikke er vendt tilbage til sit hjemland. 
Aktionspunkt for EU: 
Der må hurtigt nås til enighed om udkastet til en fælles aktion om midlertidig 
opholdstilladelse for ofrene. 
n.3: RETLIGT SAMARBEJDE 
Menneskehandlerne vil blive ved med at udnytte hullerne og begrænsningerne i de 
nationale retssystemer, medmindre det retlige samarbejde mellem EU-landene forbedres. 
Ofrene skal også kunne stole på retssystemet, og der er behov for beskyttelse af vidner 
for at give ofrene mulighed for at vidne mod menneskehandlerne. Wiener-konferencen 
rejste en lang række spørgsmål om retligt samarbejde, herunder kriminalisering af 
menneskehandel, konfiskering af udbyttet af menneskehandel og 
vidnebeskyttelsesordninger. 
13 
H.3.a: Eksisterende internationale instrumenter 
Situationen med hensyn til internationale instrumenter er utilfredsstillende. Der blev i 
perioden 1900-1950 udarbejdet en samling på mere end fem internationale instrumenter, 
som drejede sig om menneskehandel og prostitution. Disse instrumenter har forskelligt 
fokus, men de tilsigter generelt en kriminalisering af visse former for adfærd, der er 
forbundet med handel med kvinder med henblik på prostitution, eller de indeholder 
bestemmelser om samarbejde mellem staterne om at løse problemet. Igen af dem er 
ratificeret af alle 15 medlemsstater. 
n.3,b; Medlemsstaternes lovgivning 
Der skal udarbejdes en oversigt over og foretages en vurdering af medlemsstaternes 
lovgivning 
I de fleste medlemsstater indeholder lovgivningen ingen specifikke bestemmelser om 
seksuel udnyttelse af kvinder, der er blevet bragt hertil fra udlandet, eller også behandles 
problemet i forbindelse med rufferi med henblik på prostitution. Der er dog enkelte 
medlemsstater, som tager højde for disse kvinders sårbare stilling. 
Aktionspunkter for EU: 
Forslaget i STOP-programmet om at indsamle oplysninger om den relevante 
lovgivning i medlemsstaterne, medvirke til en vurdering af lovgivningens effektivitet 
og fremme det retlige samarbejde skal gennemføres. 
Det må overvejes at tilskynde oprindelseslandene til at indføre og håndhæve 
strafferetlige bestemmelser over for menneskehandlere. 
n.3.c: Et nyt retligt instrument for EU 
Strafferetten må forbedres. På Wiener-konferencen blev der fremsat en række specifikke 
henstillinger om kriminalisering af misbrug, konfiskering af udbyttet, ekstraterritorialitet, 
beskyttelse af vidner og udveksling af oplysninger om domme 
De forskellige huller og uoverensstemmelser, som henstillingerne peger på, viser, at der 
er behov for at indføre et nyt retligt instrument, der kan rette op på situationen. Da de 
omtalte spørgsmål imidlertid hovedsagelig hører ind under det strafferetlige samarbejde, 
har Kommissionen ikke initiativret22. Den ser derfor med tilfredshed på det forslag, som 
er blevet fremlagt for Rådet siden Wiener-konferencen, om at vedtage et instrument i 
form af en fælles aktion, der skal forbedre det retlige samarbejde om bekæmpelsen af 
menneskehandel, og som indeholder forslag om alle de ovennævnte spørgsmål. 
Kommissionen mener, at det er af afgørende betydning, at man når til enighed om 
følgende nøglespørgsmål: 
Traktaten om Den Europæiske Union, artikel K.3, stk. 2, andet led. 
14 
behovet for tiltag, som tilskynder og hjælper ofrene for menneskehandel til at 
anmelde forbrydelser, især gennem særlige ordninger for modtagelse og støtte; 
behovet for at tage hensyn til udnyttelsen af ofrenes særligt sårbare stilling og 
afhængighed, uanset om de tilsyneladende har givet deres samtykke; 
behovet for vidnebeskyttelsesordninger, som gælder for ofrene for menneskehandel, 
og som inddrager de NGO'er, der yder hjælp til ofrene; 
behovet for udveksling af oplysninger mellem retsmyndighederne, herunder 
indførelse af et retsgrundlag for spontan udveksling af oplysninger; 
konfiskering af udbyttet af organiseret kriminalitet vedrørende handel med kvinder. 
En række af medlemsstaterne har for nylig ændret deres lovgivning for at tage hensyn til 
ekstraterritorial jurisdiktion i sager om seksuelt misbrug af børn (børnesexturisme). Det 
er af afgørende betydning at opløse menneskehandel snettene, men meget fa medlemsstater 
har bestemmelser, der omfatter personer, der gribes i at handle med eller udnytte voksne. 
Kommissionen mener ikke, at dette hul i lovgivningen i tilstrækkelig grad afspejler, hvor 
alvorlig enhver form for seksuel udnyttelse er. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne og EU: 
Der må nås til enighed om en fælles aktion om retligt samarbejde om bekæmpelse 
af handel med kvinder, som omfatter de ovennævnte nøglespørgsmål, og man må 
overveje at indføre bestemmelser om ekstraterritorial jurisdiktion, som skal omfatte 
menneskehandl ere. 
II.3.d: Sanktioner 
Ud over Wiener-konferencens henstillinger om strafferetten har Kommissionen noteret 
sig, at sanktionsspørgsmålet gribes forskelligt an i de forskellige medlemsstaters 
lovgivning om menneskehandlere. 
I mindst én medlemsstat kan der idømmes strenge straffe (op til 15 års fængsel) for 
organiseret menneskehandel. Da det ikke er alle medlemsstaterne, der definerer 
menneskehandel som en specifik lovovertrædelse, er der imidlertid store forskelle på 
sanktionsniveauet i de forskellige landes lovgivning. Kommissionen mener, at 
lovovertrædelser i forbindelse med handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse 
i alle medlemsstater bør medføre frihedsstraf eller andre former for straf. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
Medlemsstaterne må overveje at indføre strenge straffe for menneskehandel, som i 
tilstrækkelig grad afspejler forbrydelsens alvorlighed. 
H.4: POLITISAMARBEJDE 
15 
Handelen med kvinder foregår hovedsagelig gennem organiserede forbrydernet, der 
fungerer som velstrukturerede internationale foretagender. Den er ofte forbundet med 
andre former for kriminalitet, såsom narkotikahandel. Politimyndighederne i en enkelt 
medlemsstat kan umuligt bekæmpe menneskehandelen alene. Dette kapital skal ses i 
sammenhæng med den igangværende debat i Rådet (retlige og indre anliggender), hvor 
medlemsstaterne alene har initiativret23. 
n.4.a: Samarbejde og kommunikation 
Der må sørges for udveksling af analyser og oplysninger samt bedre kommunikation og 
samarbejde mellem politimyndighederne, herunder udpegelse af nationale kontaktpunkter 
og udarbejdelse af en oversigt over de forskellige myndigheder 
Inden for medlemsstaterne er kommunikationen mellem politimyndighederne selvfølgelig 
et spørgsmål, der reguleres internt. Mange lande har en lille politistyrke, der er 
specialiseret i sædelighedsforbrydelser, mens ekspertisen i menneskehandel som 
kriminalitetsform er begrænset til de mennesker, der har direkte erfaring med ofrene. I 
nogle lande har man bestræbt sig på at oprette specialiserede enheder inden for politiet, 
enten af tværfaglig art med deltagelse af forskellige myndigheder (politiet, de sociale 
myndigheder, indvandringsmyndighederne) eller med det formål at oprette et nationalt 
kontaktpunkt, som blot skal sikre en bedre udveksling af oplysninger. Medlemsstaterne 
kan strukturere disse enheder på forskellige måder, alt efter hvordan de nationale systemer 
er opbygget. Det vigtigste er, at der findes effektive kommunikationsmetoder. 
For at forbedre det internationale samarbejde vedtog medlemsstaterne i 1994 at medtage 
menneskehandel i konventionen om oprettelse af Europol, som blev endeligt vedtaget på 
Det Europæiske Råds møde i Firenze den 21. - 22. juni 1996. Europol far til opgave at 
lette udvekslingen af oplysninger og efterretninger i forbindelse med retshåndhævelsen 
i EU. Ifølge konventionens artikel 2 er bekæmpelsen af menneskesmugling og 
menneskehandel to af Europols vigtigste arbejdsområder. Konventionen træder i kraft, når 
alle medlemsstaterne har ratificeret den, hvorefter Europol skal begynde at beskæftige sig 
med strategisk og praktisk analyse af menneskehandel, som er led i organiseret 
kriminalitet. I henhold til konventionens artikel 42, stk. 2, skal der indgås en formel 
samarbejdsaftale mellem Europol og Interpol, som eksplicit kan omfatte menneskehandel. 
I mellemtiden har Europols første stadium, Europols Narkotikaenhed (EDU), et mandat, 
som i marts 1995 blev udvidet til også at omfatte bekæmpelse af netværk for illegal 
indvandring, og som den 27. september blev udvidet til at omfatte menneskehandel. 
Ministrene blev også enige om, at EDU skal udarbejde en liste over specialiserede 
kompetencer (en liste over kontaktpunkter til brug for politiet) inden for bekæmpelse af 
kriminalitet, og at listen først og fremmest skal vedrøre ulovlig narkotikahandel og 
menneskehandel. Dette er et væsentligt skridt mod en forbedring af politisamarbejdet på 
EU-plan, som hilses velkommen af Kommissionen. Hvis EDU skal være effektiv, skal 
23 I henhold til EU-traktatens artikel K.3, stk. 2, andet led, har Kommissionen ingen initiativret til at 
fremsætte lovgivningsforslag på dette område. 
16 
formidlingen af præcise oplysninger fra medlemsstaterne også gøres hurtigere og mere 
effektiv. 
Wiener-konferencen anbefalede, at der udpeges nationale kontaktpunkter. I nogle tilfælde 
kan informationsformidlingen klares via listen over specialiserede kompetencer, men det 
er mest hensigtsmæssigt, at hver medlemsstat udpeger et kontaktpunkt, hvis de ikke 
allerede har gjort det. 
En af de første opgaver, der skal løses under STOP-programmet, vil nok være 
undersøgelser af centraliseringen af oplysninger om og analyser af bl.a. ofrene for 
menneskehandel samt af, hvorvidt det er hensigtsmæssigt at oprette en database for 
registrering af DNA-oplysninger. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
Medlemsstaterne må sørge for, at Europol-konventionen ratificeres hurtigst muligt. 
Aktionspunkt for EU: 
EDU skal udarbejde en liste over specialiserede kompetencer, og medlemsstaterne 
skal udpege nationale kontaktpunkter. 
n.4.b: Uddannelse af politifolk 
Der må tilrettelægges såvel praktiske kurser som sensibiliseringskurser 
Allerede i 1993 var der enighed i Rådet om, at der var behov for videreuddannelse af 
politifolk i bekæmpelse af menneskehandel med henblik på prostitution. Da 
Kommissionen i maj 1996 bad medlemsstaterne om oplysninger om, hvor langt man var 
nået med opfølgningen af henstillingerne, rapporterede én medlemsstat om specifikke 
kurser, som var åbne for deltagelse af andre EU-lande (selv om der indtil da kun var to 
nabolande, der havde taget imod tilbuddet). I nogle medlemsstater findes der små enheder 
af specialiserede politifolk, men Wiener-konferencen viste, at der generelt er behov for 
et bedre kendskab til netværkene og de forskellige former for menneskehandel samt dertil 
knyttet hvidvaskning af penge, bla. gennem større virksomheder. 
Med hensyn til ofrene har politiets reaktioner i nogle tilfælde været præget af en ringe 
forståelse af kvinderne som ofre for kriminalitet. Hvis forventningerne til, at politiet kan 
hjælpe, er lave, vil ofrene selvfølgelig være endnu mere tilbageholdende med at 
samarbejde, og ofrenes manglende tillid er derfor et væsentligt problem. Holdningen på 
Wiener-konferencen var, at man bedst kan sikre sig, at politiet reagerer hensigtsmæssigt 
over for ofrene, gennem specialiserede kurser. Det blev også nævnt, at sprogkundskaber 
var vigtige, hvis kommunikationen med ofrene skulle forbedres. Et udkast til et program 
under afsnit VI (Oisin), som ventes vedtaget inden for den nærmeste fremtid, vil give 
mulighed for at afholde kurser for politifolk24. 
24 Der forventes at blive afsat 12 mio. ECU til programmet for 1996-2000 (2 mio. ECU for 1996 og 2,5 
17 
Aktionspunkter for EU og medlemsstaterne: 
Ovennævnte aspekter i uddannelsesprogrammerne for politiet skal medtages under 
STOP-programmet. 
Politiet skal have større viden om ofrenes situation, f.eks. gennem fælles kurser med 
organer, der tager sig af ofrene. 
Der skal afholdes kurser i ofrenes sprog eller i det mindste stilles tolkning til 
rådighed. 
Der skal afholdes fælles kurser med organer, der tager sig af ofrene. 
Der skal afholdes kurser om menneskehandel under retshåndhævelsesprogrammet 
Oisin. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
Medlemsstaterne skal uddanne kvindelige politifolk, som kan træde til, når ofrene 
ønsker det, og de skal informere ofrene om denne mulighed. 
11:4.c: Tredjelande 
Det er vigtigt at samarbejde med tredjelande (kurser, kontaktpunkter) 
Når medlemsstaterne afholder kurser, kan politifolk fra tredjelande, og især fra landene 
i Central- og Østeuropa, bidrage til og nyde godt af dem. Programmer såsom dem, det 
centraleuropæiske politiakademi (MEPA) gennemfører, og de eksisterende internationale 
programmer, som visse medlemsstater allerede har taget initiativ til, sikrer ikke blot 
udveksling af den bedste praksis, men giver også gode muligheder for at skabe kontakter, 
der på det praktiske plan kan supplere den hjælp, de internationale lister over 
kontaktpunkter giver. 
I henstillingerne fra Rådet (retlige og indre anliggender) fra 1993 understreges det, at der 
bør udpeges specialiserede forbindelsesofficerer, og det er der nu en række medlemsstater, 
som har gjort i de vigtigste oprindelseslande. 
Aktionspunkter for EU og medlemsstaterne: 
Kurserne skal være åbne for deltagelse af de central- og østeuropæiske lande, og 
EDUs liste over kontaktpunkter skal udvides til også at omfatte tredjelande. 
mio. ECU pr. år fra og med 1997), afhængig af de bevillinger, som Budgetmyndigheden hvert år 
afsætter. 
18 
EU's specialiserede forbindelsesofficerer i oprindelseslandene skal udnyttes bedst 
muligt, især gennem fælles brug af ressourcerne, med henblik på at forbedre 
samarbejdet med de lokale politimyndigheder. 
n.5: DEN SOCIALE DIMENSION OG BESKÆFTIGELSEN 
Det er medlemsstaterne, de lokale myndigheder og det civile samfund som helhed, der 
har det overordnede ansvar på dette område. Fællesskabet skal kun handle, hvis målene 
for den planlagte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne. Selv 
om Kommissionens programmer, der er beskrevet nedenfor, kan bidrage til bekæmpelsen 
af menneskehandel, kan de ikke træde i stedet for medie, staternes indsats. EU kan 
således f.eks.25 lede og koordinere fremtidsstudier af sociale problemer i EU, udsende 
oplysninger, udveksle erfaringer, støtte overvejelser og tiltag i medlemsstaterne, fremme 
samarbejdet, henlede offentlighedens opmærksomhed på sociale problemer af fælles 
interesse og være med til at løse de problemer, som, selv om de vedrører 
medlemsstaterne, kræver en fælles indsats26. 
II.5.a: Oplysningsarbejde 
Forebyggende oplysningsarbejde i EU: Der må ydes støtte til oplysningskampagner, der 
skal gøre befolkningen mere opmærksom på vold mod kvinder, og der må udveksles 
oplysninger og god praksis indenfor bekæmpelsen af handel med kvinder 
Se afsnit II. Id om oplysningskampagner. 
II.5.b: Sociale programmer 
Der må udvikles hjælpeprogrammer, programmer mod social udelukkelse og 
foranstaltninger for reintegration af ofrene i samfundet indenfor EU under hensyntagen 
til folkesundheden 
En række medlemsstater har indført overordnede nationale programmer til bekæmpelse 
af social udelukkelse og udelukkelse fra arbejdsmarkedet, som indebærer et samarbejde 
mellem de nationale, regionale og lokale myndigheder. Det nye EU-program Integra, som 
bygger på samme model, har til formål at hjælpe de grupper, der har størst risiko for at 
blive udelukket fra arbejdsmarkedet, med at komme i arbejde igen gennem et samarbejde 
mellem de offentlige myndigheder, NGO'erne, de små og mellemstore virksomheder, 
arbejdsmarkedets parter og forskellige foreninger. Ofrene for menneskehandel kan falde 
ind under programmets anvendelsesområde. Blandt de planlagte foranstaltninger skal 
25 
26 Kommissionen har allerede medfinansieret eller ydet støtte til nogle få isolerede tiltag, enten under det 
tredje fællesskabsprogram for lige muligheder for mænd og kvinder (1991-1996) eller inden for 
rammerne af projekter til bekæmpelse af social udelukkelse, herunder et kollokvium om handel med 
kvinder i oktober 1996 i Grækenland og kommende konferencer om kvinder og vold på Internettet i 
1997 i UK samt en ministerkonference i Nederlandene i april 1997. 
Henstillingerne findes i rapporten fra Comité des Sages (vismandsudvalget) "For a Europe of civic and 
social rights" (1996). 
19 
følgende fremhæves: kurser, der skal give de pågældende grundlæggende kvalifikationer, 
rådgivning, støtte til geografisk mobilitet samt udveksling af den bedste praksis. 
Der er behov for at styrke indsatsen for at beskytte folkesundheden, både over for ofrene 
og kunderne, idet begge grupper kan være med til at sprede en lang række smitsomme 
sygdomme (AIDS, hepatitis osv.). Indsatsen bør omfatte forebyggelse samt lægelig og 
psykologisk hjælp til ofrene med særlig vægt på at fa kontakt med ofrene på det sted, 
hvor de opholder sig. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
De lokale og nationale hjælpeprogrammer, programmer til bekæmpelse af social 
udelukkelse og reintegrationstiltag må støttes og videreudvikles. 
Aktionspunkter for Kommissionen: 
De muligheder, det nye Integra-program giver, må i samarbejde med 
medlemsstaterne udnyttes bedst muligt til at hjælpe ofrene for menneskehandel. 
Leonardo-programmet må benyttes til at sikre uddannelse af mennesker i 
risikogrupperne. 
Programmet for bekæmpelse af AIDS og visse andre smitsomme sygdomme og 
programmet for folkesundhed og sundhedsfremme, -oplysning, -undervisning og 
-uddannelse må benyttes til at hjælpe ofrene27. 
n.5.c: Modtagelses- og rehabiliteringscentre 
Der må oprettes flere modtagelses- og rehabiliteringscentre 
Nogle medlemsstater har centre for ofre, som er undsluppet menneskehandlerne, og der 
findes en række NGO'er, der støtter eller driver disse centre. Det er selvfølgelig 
afgørende, at ofrene kan tilbydes den nødvendige sociale og lægelige hjælp og et trygt 
sted at bo, så deres fysiske og psykiske tilstand, som ofte er ringe, kan forbedres. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
Alle medlemsstaterne må støtte modtagelses- og rehabiliteringscentre. 
Aktionspunkter for Kommissionen: 
Kommissionen må se på mulighederne for at bruge Ungdom for Europa­
programmet28 til at oprette tilflugtssteder for ofrene og om muligt lade unge 
27 
28 Afgørelse nr. 647/96/EF og afgørelse nr. 645/96/EF 
Ungdom for Europa-programmet støtter de unges aktive deltagelse i samfundslivet. Det fremmer en 
politik for samarbejde mellem medlemsstaterne på ungdomsområdet. 
20 
frivillige fra den nye europæiske frivillige tjeneste deltage i nogle af 
rehabiliteringsproj ekterne. 
Man må udveksle erfaringer og god praksis, bl.a. med hensyn til oprettelse af 
rehabiliteringscentre, adgang til centrene (f.eks. gennem socialarbejdere, der 
foretager opsøgende arbejde) samt beskyttelse af fortrolige oplysninger. 
n.5.d: Arbejdsvilkår 
Ud over henstillingerne fra Wiener-konferencen må følgende overvejes: Arbejdsvilkårene 
for au pair-piger og for medarbejdere i barer og på restauranter, visse helseinstitutter 
osv; de juridiske krav til arbejdsgiverne set i sammenhæng ned etableringsretten i EU 
Nogle medlemsstater har indført krav til arbejdsvilkårene for au pair-piger for at undgå 
udnyttelse. 
I alle medlemsstaterne fører arbejdstilsynet og sundhedsmyndighederne kontrol med barer, 
restauranter og hoteller. Gennem disse kontroller kan tilfælde af tvungen prostitution 
opdages. 
Medlemsstaterne kan kræve en vandelsattest eller lignende for arbejdsgiverne i barer, 
danseetablissementer og massageklinikker samt for dem, der driver ægteskabsbureauer og 
ekskortservice eller er involveret i transport af indvandrere. Hvis de kræver en sådan 
attest, skal de i henhold til Fællesskabets direktiver om etableringsretten i EU29 anerkende 
de attester, der udstedes af oprindelsesmedlemsstaten. 
Aktionspunkter for medlemsstaterne: 
Medlemsstaterne bør udveksle oplysninger om den bedste praksis med hensyn til 
arbejdsvilkår for au pair-piger. 
De skal koordinere arbejdstilsynets, sundhedsmyndighedernes og politiets arbejde 
med henblik på at finde frem til og hjælpe ofrene. 
De skal vurdere effektiviteten af de attester, der kræves for arbejdsgivere, og i 
tvivlstilfælde konsekvent tage kontakt med de lokale myndigheder, der har ansvaret 
for udstedelsen af attesterne. 
De skal vurdere effektiviteten af direktiv 64/221 om samordning af de særlige 
foranstaltninger, som gælder for udlændinge med hensyn til rejse og ophold, og som 
er begrundet i hensynet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed 
(gennemførelse af Rom-traktatens artikel 56). 
29 Direktiv 68/367, direktiv 75/368 og direktiv 82/470. 
21 
Aktionspunkt for Kommissionen: 
Kommissionen må tilskynde medlemsstaterne til at vurdere effektiviteten af de 
krævede attester og på grundlag af resultaterne af denne vurdering om nødvendigt 
fremsætte forslag til relevante tiltag. 
n.5.e: Uddannelse på det sociale område 
Ud over de henstillinger, der blev fremsat på Wiener-konferencen, skal følgende nævnes: 
videreudvikling eller oprettelse af programmer for uddannelse af f.eks. medarbejderne i 
social- og sundhedssektoren i, hvordan man hjælper ofrene, og i sprog, så de kan hjælpe 
ofrene effektivt. 
Hvis ofrene skal rehabiliteres socialt og arbejdsmæssigt, når de har fået opholdstilladelse, 
skal de kunne modtage undervisning, som forbereder dem på et nyt liv. Der er behov for 
særlige kurser for medarbejderne i social- og sundhedssektoren. 
Uddannelse af lærere samt udvekslings- og informationstiltag som dem, der gennemføres 
under SOCRATES-programmet, kan spille en rolle. Voksenuddannelsesprojekter for 
ofrene kan også støttes gennem SOCRATES-programmet30. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
Medlemsstaterne bør støtte eje lokale og nationale programmer for uddannelse af 
medarbejderne i social- og sundhedssektoren. 
Aktionspunkter for Kommissionen: 
Kommissionen må undersøge mulighederne for at indføre særlige kurser for 
medarbejderne i social- og sundhedssektoren inden for rammerne af Socrates og/eller 
Leonardo. 
30 Socrates er et flerårigt EU-program vedrørende almen uddannelse. Dets vigtigste bestanddel er 
udveksling af studerende under Erasmus-programmet og oprettelsen af skolepartnerskaber under den 
nye Comenius-foranstaltning. Programmet giver imidlertid også mulighed for at gennemføre 
foranstaltninger på andre områder inden for uddannelse, hvor man ønsker at afprøve nye 
undervisningsmetoder og udbrede god praksis. 
Leonardo eretflerårigtprogramvedrørende erhvervsuddannelse. Dets hovedbestanddele erinformation 
af lærere om europæiske spørgsmål og udveksling af unge arbejdstagere. Også dette program giver 
mulighed for at gennemføre foranstaltninger, hvor man afprøver nye undervisningsmetoder og udbreder 
god praksis. 
Begge programmerne vil ligeledes blive benyttet til at sikre opfølgningen af det europæiske 
uddannelsesår. 
22 
Socrates og/eller Leonardo skal benyttes til at gennemføre 
voksenuddannelsesprogrammer for ofrene. 
DEL IH: SAMARBEJDE MED TREDJELANDE 
Hovedformålene med Fællesskabets udviklingssamarbejde er bl.a. bekæmpelse af 
fattigdom, fremme af menneskerettighederne og demokratiet samt en bæredygtig 
udvikling31. Problemet med menneskehandel har forbindelse med alle disse mål. 
Det er ikke kun handelen med mennesker fra tredjelande, der bringes ind i EU, som skal 
tages op, da dette kun er en del af et meget større vei :nsomspændende problem. 
Menneskehandel i seksuelt øjemed er meget udbredt, både inden for de enkelte 
udviklingslande (fra landdistrikter til byområder og større trafikårer) og mellem 
udviklingslande og naboudviklingslande, hvor prostitutionen florerer. Handelen med 
mennesker fra de nye uafhængige stater til landene i Central- og Østeuropa ser også ud 
til at være i stigning. 
Blandt de instrumenter, der allerede anvendes, kan nævnes programmer for samarbejde 
med myndighederne i oprindelseslandene og budgetposter til finansiering af NGO'ers og 
foreningers arbejde (især de poster, der vedrører menneskerettigheder); disse kan 
videreudvikles, samtidig med at man benytter sig af de bestemmelser om dialog med 
tredjelandes regeringer om menneskerettighedsspørgsmål, der er medtaget i den nye 
generation af aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande. Fællesskabets vigtigste 
samarbejdspartnere er oprindelseslandene, så det er af største betydning at fortsætte og 
udbygge dialogen med de nationale myndigheder og institutioner i de pågældende lande. 
Det internationale samarbejde med andre oprindelsestredjelande er også af afgørende 
betydning. Fællesskabet bør også støtte udviklingen af samarbejdet mellem de berørte 
regioner i tredjelande32. 
Aktionspunkt for Fællesskabet og Kommissionen: 
Aftalerne med tredjelande må, når det er muligt, bruges til at drøfte handelen med 
kvinder og den måde, hvorpå parterne kan samarbejde. 
Henstillinger fra Wiener-konferencen: 
Der må udarbejdes hjælpeprogrammer og særforanstaltninger, som kan lette 
reintegrationen af ofrene i samfundet i oprindelseslandet og bekæmpe social udelukkelse, 
bl.a. gennem bedre udnyttelse og udvidelse af forskellige fællesskabsprogrammer inden 
for rammerne af udviklingssamarbejdet og aftalerne med tredjelande. 
31 
32 Traktaten om Den Europæiske Union, artikel 130 U. 
Der er allerede i begrænset omfang ydet støtte til reintegrationsordninger for kvinder, som har været 
ofre for menneskehandel inden for en række asiatiske lande. 
23 
Medlemsstaterne og EU må støtte initiativer i oprindelseslandene for fuld réintègrent 
nf nfrenp af ofrene 
m.l: CENTRAL- OG ØSTEUROPA OG DE NYE UAFHÆNGIGE STATER 
De eksisterende programmer sigter mod at gøre noget ved de grundliggende årsager ti! 
menneskehandel ved at støtte indførelsen af pluralistiske demokratiske procedurer og 
praksis, som er grundlaget for den generelle økonomiske og politiske reformproces. Der 
ydes allerede nu støtte til en lang række foranstaltninger, som sigter mod at fremme og 
beskytte kvinders menneskerettigheder og børns rettigheder33. De vigtigste er 
demokratiprogrammerne under Phare og Tacis, hvis generelle formål er at støtte 
udviklingen af det civile samfund og medvirke til, at de demokratiske principper om 
flerpartisystemer, menneskerettigheder, retsstatstilstande og økonomisk frihed håndhæves 
i de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige stater. Blandt de områder, 
hvor spørgsmålet om handel med kvinder har været taget op, kan nævnes indsatsen for 
at fremme menneskerettighederne, de borgerlige frihedsrettigheder, lige muligheder, ikke-
diskriminerende praksis, adgang til uddannelse og medierne samt retspleje og politi. Der 
er desuden blevet indført et særligt projekt om forebyggelse af handel med kvinder under 
demokrati programmet fra 1994 under ledelse af Stichting Tegen Vrouwenhandel i 
samarbejde med partnere i Tjekkiet og Polen. 
Andre vigtige programmer er LIEN-programmeme under Phare og Tacis, som har til 
formål at støtte NGO-i ni ti ati ver til fordel for dårligt stillede befolkningsgrupper i Central-
og Østeuropa. Støtten til kvinder med henblik på at forbedre deres sundhedsmæssige og 
sociale situation og hjælpe dem med at få adgang til erhvervsuddannelse og 
jobmuligheder nævnes specifikt. Der sigtes også mod marginaliserede grupper, såsom 
gadebørn, hjemløse, ofre for sygdom og narkotikamisbrug og de dårligst stillede grupper, 
med henblik på at sikre dem bedre levevilkår generelt og hjælpe dem med at blive 
reintegreret i samfundet. 
Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: 
Demokratiprogrammerne og LIEN-programmet under Phare og Tacis skal fortsat 
benyttes. 
Anvendelsen af alle relevante fællesskabsprogrammer inden for rammerne af 
tillægsprotokollerne til Europa-aftalerne med de central- og østeuropæiske lande skal 
fremmes. 
Lovgivningen i de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige stater skal 
videreudvikles gennem Phare og Tacis ved hjælp af politisk rådgivning for at 
fremme samarbejdet på tværs af grænserne om at forhindre ulovlig indvandring, bl.a 
ved brug af de nye programmer under søjle 3. 
33 Under budgetposterne i kapitel B7-7, Europæisk initiativ for demokrati og beskyttelse af 
menneskerettighederne. 
24 
NGO'erne skal informeres om, at demokratiprogrammet under budgetpost B7-7 også 
kan bruges til foranstaltninger til støtte for ofrene for menneskehandel, såsom 
udarbejdelse af forebyggelseskampagner, oprettelse af sundhedstjenester med 
tavshedspligt og tilvejebringelse af social, lægelig og psykologisk støtte til ofrene 
for menneskehandel, udarbejdelse af omfattende programmer, der skal hjælpe ofrene 
for menneskehandel med at blive reintegreret i samfundet og/eller oprindelseslandet 
gennem erhvervsuddannelse og juridisk bistand, samt indførelse af en uddannelse 
i menneskerettigheder, som specielt behandler spørgsmålet om handel med kvinder 
og børn. 
Budgetposten for støtte til organisationer, der tilbyder konkret bistand til ofrene for 
krænkelser af menneskerettighederne (rehabilitering, juridisk bistand, lægelig 
behandling og andre former for hjælp), kan anvendes til specifikke projekter for 
ofrene for menneskehandel (B7-707). 
Støtten til visse former for virksomhed, der udføres af organisationer, som forfølger 
menneskerettighedsfremmende formål (B7-7040), kan målrettes mod bekæmpelse 
af menneskehandel. 
Aktionspunkt for EU: 
Politisamarbejdet og det retlige samarbejde og især samarbejdet med de central- og 
østeuropæiske lande må forbedres inden for rammerne af den strukturerede dialog 
om retlige og indre anliggender. 
m.2: LANDENE I AFRIKA, VESTINDIEN OG STILLEHAVSOMRÅDET (AVS) 
De eksisterende programmer beskæftiger sig med de grundlæggende årsager til 
menneskehandel, såsom fattigdom, arbejdsløshed og sundhedsproblemer, samt med de 
prostitueredes sundhedstilstand. En budgetpost for menneskerettigheder34 var med til at 
finansiere et forberedende seminar og forberedende undersøgelser samt en del af 
rejseudgifterne i forbindelse med konferencen om seksuel udnyttelse af børn i august 
1996, så repræsentanter for organisationer fra landene i den tredje verden fik mulighed 
for at tage til Stockholm. Der er ydet støtte til en række NGO-projekter for bl.a. 
oplysningsarbejde over for og reintegrering af gadebørn, kvindelige prostituerede og ofre 
for menneskehandel samt hjælp til netværk af kvinde-NGO'er og NGO'er, der gør en 
indsats for at bekæmpe AIDS og kønssygdomme. 
Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: 
Den Europæiske Udviklingsfond må gøre en indsats på nye områder, såsom 
forbedring af lovgivningen, kurser for dommere og politifolk i bekæmpelse af 
handel med kvinder samt forebyggende og bevidstgørende foranstaltninger. 
34 B7-702, Menneskerettigheder og demokrati i udviklingslande. 
25 
Der må skabes en dialog med AVS-landene om disse emner på grundlag af 
Kommissionens erfaringer på narkotikaområdet, og der må på det næste møde i Den 
Paritetiske Forsamling udpeges en AVS-ordfører, som kan indlede en sådan dialog. 
Der må ydes støtte til et pilotprojekt, som skal udarbejdes i samarbejde med 
NGO'erne, medlemsstaterne og de internationale organisationer, og som skal 
gennemføres i et bestemmelsesland. Det kan f.eks. vedrøre forebyggelse, uddannelse 
og rehabilitering (måske kan nogle ofre tilbydes en aktiv rolle i deres egen 
rehabilitering, dvs. i at planlægge, forberede og gennemføre kampagner i det 
pågældende land). 
Sammen med de øvrige involverede organer (NGO'er, medlemsstaterne, 
internationale organisationer) må man planlægge og gennemføre 
tilskyndelsesforanstaltninger og forsknings- og pilotprojekter (rehabilitering og 
bevidstgørelses- og oplysningskampagner med henblik på forebyggelse, som er 
målrettet mod specifikke grupper og de berørte myndigheder) med brug af de 
relevante budgetposter35. 
m.3: LANDENE I ASIEN, LATINAMERIKA OG MIDDELHAVSOMRÅDET 
Fællesskabets udviklingssamarbejde med landene i Asien, Latinamerika og 
Middelhavsområdet sigter mod at gøre noget ved de grundlæggende årsager til 
menneskehandel på flere forskellige områder. En stor del af ressourcerne er altid blevet 
afsat til udviklingen af landdistrikterne med det formål at bekæmpe fattigdom, forbedre 
mulighederne for at fa arbejde tæt på hjemmet og reducere den ufrivillige udvandring. 
Der lægges nu særlig vægt på kønsrelaterede spørgsmål; f.eks. gøres der en indsats for 
at forbedre kvindernes økonomiske stilling og deres indtjeningsmuligheder og for at give 
kvinderne mulighed for at deltage aktivt i beslutningstagningen i familien og 
lokalsamfundet. En række programmer for positiv særbehandling sigter mod at forbedre 
kvindernes status, giver piger bedre adgang til grundlæggende skolegang, så de kan lære 
at læse og skrive, og øge kvindernes selvtillid og bevidsthed generelt. 
I byområderne fokuserer de programmer, Fællesskabet yder støtte til, på fattige og dårligt 
stillede lokalsamfund, hvor der er størst risiko for, at kvinderne havner i seksuel 
udnyttelse. MEDA-programmet for demokrati36 giver mulighed for at gøre en indsats for 
at fremme ansvaret for menneskerettigheder og demokratiske friheder, herunder kvinders 
rettigheder. Et program i Centralamerika, hvortil der er afsat 4 mio. ECU, fokuserer på 
35 
36 - B7-7020, Menneskerettigheder og demokrati i udviklingslande 
- B7-6000, Fællesskabets deltagelse i foranstaltninger til fordel for udviklingslande, som gennemføres 
af ikke-statslige organisationer 
- B7-611, Kvinder og udvikling 
- B7-633, Små lånefaciliteter for kvinder i udviklingslandene 
- B7-641, Rehabilitering og genopbygning til fordel for udviklingslandene 
- B7-6211, Sundhedsprogrammer og bekæmpelse af HIV/AIDS i udviklingslandene 
Som led i dette program har Kommissionen allerede ydet støtte til en NGO i Tunesien, "El Taller", 
der arbejder på at oprette en permanent domstol, der skal behandle sager om vold mod kvinder. 
26 
rehabilitering og omskoling af teenagepiger, der er blevet udnyttet seksuelt. 
Byudviklingsprogrammeme yder støtte til netværk i lokalsamfundene, indkomstskabende 
aktiviteter, narkotikabekæmpelse samt oprettelse af solidaritetsgrupper for kvinder. Der 
lægges særlig vægt på støttecentre for og omskoling og rehabilitering af gadebørn, især 
piger, som er lette ofre for seksuel udnyttelse. 
Aktionspunkter for Kommissionen: 
Kommissionen må i samarbejde med andre involverede organer (NGO'er, 
medlemsstaterne, internationale organisationer) finde frem til relevante NGO'er i 
Middelhavsområdet, Asien og Latinamerika, f.eks. kvindesammenslutninger. 
Den skal bestræbe sig på at få medtaget et projekt om menneskehandel under 
MEDA-programmet for demokrati og bruge andre relevante budgetposter37 til at 
oprette og støtte tilskyndelsesforanstaltninger og forsknings- og pilotprojekter 
(rehabilitering, bevidstgørelses- og oplysningskampagner med henblik på 
forebyggelse, som er målrettet mod specifikke grupper og de berørte myndigheder) 
samt projekter, der sigter mod at reintegrere ofrene socialt og økonomisk. 
Aktionspunkt for Fællesskabet: 
Der må skabes en dialog om seksuel udnyttelse, så vidt muligt gennem aftalerne 
med tredjelande. 
37 B7-611, Kvinder og udvikling 
B7-633, Små lånefaciliteter for kvinder 
B7-703, Menneskerettigheder, Kommissionen må se på muligheden for at benytte de generelle 
udviklingssamarbejdsposter til at dække denne slags projekter. 
27 
DEL IV: KONKLUSION 
Takket være en række initiativer, der er sat i gang for nylig, herunder initiativer fra 
Europarådet, Europa-Parlamentet og Kommissionens Wiener-konference, står dette emne 
nu højt på den europæiske dagsorden. Der er iværksat en række tiltag, som skal 
færdiggøres og gennemføres hurtigst muligt. Det er vigtigt at fortsætte i det nuværende 
tempo. Vi må nu udarbejde en konsekvent, langsigtet approach på europæisk plan, og de 
aktionspunkter, Kommissionen har fremsat38 i dette dokument, skal nu drøftes i de 
relevante fora. Kommissionen har med tilfredshed noteret sig, at det kommende 
nederlandske formandskab fortsat vil behandle menneskehandel som et prioriteret 
spørgsmål39, og Kommissionen vil lægge stor vægt på at tage kontakt med de relevante 
NGO'er. 
Med hensyn til søjle 3 er der ud over de nuværende vigtige initiativer sørget for 
kontinuitet ved, at menneskehandel er blevet medtaget som et af de vigtigste områder i 
det flerårige arbejdsprogram, som Rådet (retlige og indre anliggender) har vedtaget. Der 
er behov for en tilsvarende langsigtet approach på andre områder; målene må fastsættes, 
og der må regelmæssigt foretages en evaluering af gennemførelsen. 
Hvis vi skal gøre en effektiv indsats mod menneskehandel, må der afsættes tilstrækkelige 
økonomiske midler, både på EU-plan og i medlemsstaterne. I denne forbindelse er det et 
positivt tegn på, at der nu er større erkendelse af problemets alvor, at Europa-Parlamentet 
i december 1996 skal stemme om en forventet bevilling på 3 mio. ECU til udnyttede 
kvinder og børn. 
Kommissionen er overbevist om, at alle EU-institutionerne og medlemsstaterne fortsat må 
spille en aktiv rolle, hvis dette alvorlige og voksende problem skal kunne løses. 
38 Se listen i bilag 1. 
39 Kommissionen vil med glæde støtte den ministerkonference om menneskehandel, der skal afholdes i 
Haag i april 1997. 
28 
BILAG 1: Fuldstændig liste over aktionspunkteme i meddelelsen 
DEL H: UDARBEJDELSE AF EN INTEGRERET. TVÆRFAGLIG POLITIK 
n.l: TVÆRFAGLIGE FORSLAG 
n.l.a: STOP-programmet mod menneskehandel 
Aktionspunkt for EU: 
• Hurtig vedtagelse og gennemførelse af den fælles aktion om STOP-programmet. 
Il.l.b: Behovet for bedre oplysninger og forskning 
Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: 
• Fællesskabets budgetposter på det sociale område må så vidt muligt benyttes til at 
undersøge ovennævnte områder samt den rolle, menneskehandelen spiller for 
spredningen af kønssygdomme og narkotikamisbrug. Man må gennem specialiserede 
workshops for eksperter og forskere udpege de områder, hvor det er vigtigst at 
udføre specialiseret forskning. 
• Den forskning, der finansieres af Fællesskabet, skal offentliggøres og udbredes. 
Aktionspunkt for EU: 
• Der må gennemføres en række relevante undersøgelser under STOP-programmet 
under særlig hensyntagen til det arbejde, der fremover vil blive udført af Europols 
Narkotikaenhed. 
n.l.c: Samarbejde og koordinering 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
• Det må overvejes, hvordan man kan forbedre indsamlingen af oplysninger i 
medlemsstaterne, og hvordan kommunikationen mellem de involverede grupper og 
myndigheder kan foregå. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne og Kommissionen: 
• Arbejdet i Europarådet må koordineres nøje. 
Aktionspunkter for EU og Kommissionen: 
29 
• Man må overveje at indføre koordinerede politikker i samarbejde med andre 
internationale organisationer og muligheden for at gennemføre fælles tiltag. 
• Dialogen med NGO'er i forskellige lande, både i og uden for EU, må intensiveres, 
og de må tilskyndes til at oprette netværk. 
ILl.d: Oplysningskampagner 
Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: 
• Der må med støtte fra Budgetmyndigheden findes måder, hvorpå man kan skaffe 
flere penge til NGO'ernes oplysningsarbejde. 
• Der må ydes støtte til oplysningskampagner om hjælp til ofrene. 
• Der må ydes støtte til oplysningskampagner, der skal afskrække potentielle kunder. 
Aktionspunkt for Fællesskabet og medlemsstaterne: 
• I overensstemmelse med Fællesskabets fjerde handlingsprogram på mellemlang sigt 
om lige muligheder for mænd og kvinder må man støtte oprettelsen af 
informationssystemer om ofrenes rettigheder; medlemsstaterne må regelmæssigt 
udveksle oplysninger om, hvad man kan gøre ved misbrug i forbindelse med 
menneskehandel. 
Aktionspunkt for Kommissionen: 
• Kommissionen må sammen med medlemsstaterne overveje at gennemføre 
koordinerede oplysningskampagner om menneskehandel i tredjelande i samarbejde 
med EU-delegationerne. 
n.l.e: Uddannelse 
Aktionspunkter: 
Se især: II.2.a - Uddannelse vedrørende indvandring 
II.4.b - Uddannelse af politifolk 
II.5.e - Uddannelse på det sociale område. 
H.2: INDVANDRING 
n.2.a: Uddannelse vedrørende indvandring 
Aktionspunkter for EU: 
• STOP-programmet kan benyttes til uddannelse af embedsmænd, der beskæftiger sig 
med indvandring. 
30 
• Der må iværksættes uddannelsestiltag vedrørende falske papirer i overensstemmelse 
med det flerårige Sherlock-program. 
Aktionspunkt for Kommissionen: 
• Kommissionen bør fremsætte et forslag til et flerårigt program for uddannelse og 
udveksling af embedsmænd, der har ansvaret for indvandring, asyl og de ydre 
grænser, som tager hensyn til behovet for en særlig uddannelse for de embedsmænd, 
der tager sig af disse spørgsmål i forbindelse med bekæmpelse og forebyggelse af 
handel med kvinder. 
n.2.b: Midlertidig opholdstilladelse 
Aktionspunkt for EU: 
• Der må hurtigt nås til enighed om udkastet til en fælles aktion om midlertidig 
opholdstilladelse for ofrene. 
H.3: RETLIGT SAMARBEJDE 
n.3.b: Medlemsstaternes lovgivning 
Aktionspunkter for EU: 
• Forslaget i STOP-programmet om at indsamle oplysninger om den relevante 
lovgivning i medlemsstaterne, medvirke til en vurdering af lovgivningens effektivitet 
og fremme det retlige samarbejde skal gennemføres. 
• Det må overvejes at tilskynde oprindelseslandene til at indføre og håndhæve 
strafferetlige bestemmelser over for menneskehandlere. 
n.3.c: Et nyt retligt instrument for EU 
Aktionspunkt for medlemsstaterne og EU: 
• Der må nås til enighed om en fælles aktion om retligt samarbejde om bekæmpelse 
af handel med kvinder, som omfatter de ovennævnte nøglespørgsmål, og man må 
overveje at indføre bestemmelser om ekstraterritorial jurisdiktion, som skal omfatte 
menneskehandlere. 
II.3.d: Sanktioner 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
• Medlemsstaterne må overveje at indføre strenge straffe for menneskehandel, som i 
tilstrækkelig grad afspejler forbrydelsens alvorlighed. 
31 
n.4: POLITISAMARBEJDE 
II.4.a: Samarbejde og kommunikation 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
• Medlemsstaterne må sørge for, at Europol-konventionen ratificeres hurtigst muligt. 
Aktionspunkt for EU: 
• EDU skal udarbejde en liste over specialiserede kompetencer, og medlemsstaterne 
skal udpege nationale kontaktpunkter. 
IL4.b: Uddannelse af politifolk 
Aktionspunkter for EU og medlemsstaterne: 
• Ovennævnte aspekter i uddannelsesprogrammerne for politiet skal medtages under 
STOP-programmet. 
• Politiet skal have større viden om ofrenes situation, f.eks. gennem fælles kurser med 
organer, der tager sig af ofrene. 
• Der skal afholdes kurser i ofrenes sprog eller i det mindste stilles tolkning til 
rådighed. 
• Der skal afholdes fælles kurser med organer, der tager sig af ofrene. 
• Der skal afholdes kurser om menneskehandel under retshåndhævelsesprogrammet 
Oisin. 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
• Medlemsstaterne skal uddanne kvindelige politifolk, som kan træde til, når ofrene 
ønsker det, og informere ofrene om denne mulighed. 
II:4.c: Tredjelande 
Aktionspunkter for EU og medlemsstaterne: 
• Kurserne skal være åbne for deltagelse af de central- og østeuropæiske lande, og 
EDLTs liste over kontaktpunkter skal udvides til også at omfatte tredjelande. 
• ELTs specialiserede forbindelsesofficerer i oprindelseslandene skal udnyttes bedst 
muligt, især gennem fælles brug af ressourcerne, med henblik på at forbedre 
samarbejdet med de lokale politimyndigheder. 
32 
n.5: DEN SOCIALE DIMENSION OG BESKÆFTIGELSEN 
II.5.b: Sociale programmer 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
• De lokale og nationale hjælpeprogrammer, programmer til bekæmpelse af social 
udelukkelse og reintegrationstiltag må støttes og videreudvikles. 
Aktionspunkter for Kommissionen: 
• De muligheder, det nye Integra-program giver, må i samarbejde med 
medlemsstaterne udnyttes bedst muligt til at hjælpe ofrene for menneskehandel. 
Leonardo-programmet må benyttes til at sikre uddannelse af mennesker i 
risikogrupperne. 
• Programmet for bekæmpelse af AIDS og visse andre smitsomme sygdomme og 
programmet for folkesundhed og sundhedsfremme, -oplysning, -undervisning og 
-uddannelse må benyttes til at hjælpe ofrene. 
H5.c: Modtagelses- og rehabiliteringscentre 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
• Alle medlemsstaterne må støtte modtagelses- og rehabiliteringscentre. 
Aktionspunkter for Kommissionen: 
• Kommissionen må se på mulighederne for at bruge Ungdom for Europa-programmet 
til at oprette tilflugtssteder for ofrene og om muligt lade unge frivillige fra den nye 
europæiske frivillige tjeneste deltage i nogle af rehabiliteringsprojekterne. 
• Man må udveksle erfaringer og god praksis, bl.a. med hensyn til oprettelse af 
rehabiliteringscentre, adgang til centrene (f.eks. gennem socialarbejdere, der 
foretager opsøgende arbejde) samt beskyttelse af fortrolige oplysninger. 
II.5.d: Arbejdsvilkår 
Aktionspunkter for medlemsstaterne: 
• Medlemsstaterne bør udveksle oplysninger om den bedste praksis med hensyn til 
arbejdsvilkår for au pair-piger. 
• De skal koordinere arbejdstilsynets, sundhedsmyndighedernes og politiets arbejde 
med henblik på at finde frem til og hjælpe ofrene. 
33 
De skal vurdere effektiviteten af de attester, der kræves for arbejdsgivere, og i 
tvivlstilfælde konsekvent tage kontakt med de lokale myndigheder, der har ansvaret 
for udstedelsen af attesterne. 
De skal vurdere effektiviteten af direktiv 64/221 om samordning af de særlige 
foranstaltninger, som gælder for udlændinge med hensyn til rejse og ophold, og som 
er begrundet i hensynet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed 
(gennemførelse af Rom-traktatens artikel 56). 
Aktionspunkt for Kommissionen: 
• Kommissionen må tilskynde medlemsstaterne til at vurdere effektiviteten af de 
krævede attester og på grundlag af resultaterne af denne vurdering om nødvendigt 
fremsætte forslag til relevante tiltag. 
n.5.e: Uddannelse på det sociale område 
Aktionspunkt for medlemsstaterne: 
• Medlemsstaterne bør støtte de lokale og nationale programmer for uddannelse af 
medarbejderne i social- og sundhedssektoren. 
Aktionspunkter for Kommissionen: 
• Kommissionen må undersøge mulighederne for at indføre særlige kurser for 
medarbejderne i social- og sundhedssektoren inden for rammerne af Socrates og/eller 
Leonardo. 
• Socrates og/eller Leonardo skal benyttes til at gennemføre 
voksenuddannelsesprogrammer for ofrene. 
DEL ni: SAMARBEJDE MED TREDJELANDE 
Aktionspunkt for Fællesskabet og Kommissionen: 
• Aftalerne med tredjelande må, når det er muligt, bruges til at drøfte handelen med 
kvinder og den måde, hvorpå parterne kan samarbejde. 
m.l: CENTRAL- OG ØSTEUROPA OG DE NYE UAFHÆNGIGE STATER 
34 
Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: 
Demokratiprogrammerne og LIEN-programmet under Phare og Tacis skal fortsat 
benyttes. 
Anvendelsen af alle relevante fællesskabsprogrammer inden for rammerne af 
tillægsprotokollerne til Europa-aftalerne med de central- og østeuropæiske lande skal 
fremmes. 
De juridiske rammer i de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige 
stater skal videreudvikles gennem Phare og Tacis ved hjælp af politisk rådgivning 
for at fremme samarbejdet på tværs af grænsern. om at forhindre ulovlig 
indvandring, bl.a ved brug af de nye programmer under søjle 3. 
NGO'erne skal informeres om, at demokratiprogrammet under budgetpost B7-7 også 
kan bruges til foranstaltninger til støtte for ofrene for menneskehandel, såsom 
udarbejdelse af forebyggelseskampagner, oprettelse af sundhedstjenester med 
tavshedspligt og social, tilvejebringelse af lægelig og psykologisk støtte til ofrene 
for menneskehandel, udarbejdelse af større programmer, der skal hjælpe ofrene for 
menneskehandel med at blive reintegreret i samfundet og/eller oprindelseslandet 
gennem erhvervsuddannelse og juridisk bistand, samt indførelse af en uddannelse 
i menneskerettigheder, som specielt behandler spørgsmålet om handel med kvinder 
og børn. 
Budgetposten for støtte til organisationer, der tilbyder konkret bistand til ofrene for 
krænkelser af menneskerettighederne (rehabilitering, juridisk bistand, lægelig 
behandling og andre former for hjælp), kan anvendes til specifikke projekter for 
ofrene for menneskehandel (B7-707). 
Støtten til visse former for virksomhed, der udføres af organisationer, som forfølger 
menneskerettighedsfremmende formål (B7-7040), kan målrettes mod bekæmpelse 
af menneskehandel. 
Aktionspunkt for EU: 
Politisamarbejdet og det retlige samarbejde og især samarbejdet med de central- og 
østeuropæiske lande må forbedres inden for rammerne af den strukturerede dialog 
om retlige og indre anliggender. 
m.2: LANDENE I AFRIKA, VESTINDIEN OG STILLEHAVSOMRÅDET (AVS) 
Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: 
• Den Europæiske Udviklingsfond må gøre en indsats på nye områder, såsom 
forbedring af lovgivningen, kurser for dommere og politifolk i bekæmpelse af 
handel med kvinder samt forebyggende og bevidstgørende foranstaltninger. 
35 
Der må skabes en dialog med AVS-landene om disse emner på grundlag af 
Kommissionens erfaringer på narkotikaområdet, og der må på det næste møde i Den 
Paritetiske Forsamling udpeges en AVS-ordfører, som kan indlede en sådan dialog. 
Der må ydes støtte til et pilotprojekt, som skal udarbejdes i samarbejde med 
NGO'erne, medlemsstaterne og de internationale organisationer, og som skal 
gennemføres i et bestemmelsesland. Det kan f.eks. vedrøre forebyggelse, uddannelse 
og rehabilitering (måske kan nogle ofre tilbydes en aktiv rolle i deres egen 
rehabilitering, dvs. i at planlægge, forberede og gennemføre kampagner i det 
pågældende land). 
Sammen med de øvrige involverede organer (NGO'er, medlemsstaterne, 
internationale organisationer) må man planlægge og gennemføre 
tilskyndelsesforanstaltninger og forsknings- og pilotprojekter (rehabilitering og 
bevidstgørelses- og oplysningskampagner med henblik på forebyggelse, som er 
målrettet mod specifikke grupper og de berørte myndigheder) med brug af de 
relevante budgetposter. 
m.3: LANDENE I ASIEN, LATINAMERIKA OG MIDDELHAVSOMRÅDET 
Aktionspunkter for Kommissionen: 
• Kommissionen må i samarbejde med andre involverede organer (NGO'er, 
medlemsstaterne, internationale organisationer) finde frem til relevante NGO'er i 
Middelhavsområdet, Asien og Latinamerika, f.eks. kvindesammenslutninger. 
• Den skal bestræbe sig på at få medtaget et projekt om menneskehandel under 
MEDA-programmet for demokrati og bruge andre relevante budgetposter til at 
oprette og støtte tilskyndelsesforanstaltninger og forsknings- og pilotprojekter 
(rehabilitering, bevidstgørelses- og oplysningskampagner med henblik på 
forebyggelse, som er målrettet mod specifikke grupper og de berørte myndigheder) 
samt projekter, der sigter mod at reintegrere ofrene socialt og økonomisk. 
Aktionspunkt for Fællesskabet: 
• Der må skabes en dialog om seksuel udnyttelse, så vidt muligt gennem aftalerne 
med tredjelande. 
36 
BILAG 2: Uddrag af nogle vigtige tekster om menneskehandel 
1. Henstillinger fra Rådet (retlige og indre anliggender) om menneskehandel med 
henblik på prostitution (Rådets pressemeddelelse 10550/93 af 29. - 30. november 
1993) 
Henstilling nr. 1 : 
Effektiv bekæmpelse af rufferi og opløsning af de netværk, der udnytter prostituerede, 
kræver, at politiet informeres bedst muligt om lovgivningen i de andre lande samt om det 
udenlandske politis bekæmpelsesmetoder og arbejdspraksis; Rådet henstiller til, at der 
tages bilaterale initiativer til, at politiet kan videreuddanne sig på dette område. 
Henstilling nr. 2: 
Effektiv bekæmpelse af udnyttelsen af prostituerede kan gøre det nødvendigt, at 
oplysningerne centraliseres på nationalt plan; Rådet henstiller til, at de nationale 
myndigheder undersøger muligheden for at oprette nationale koordinationsstrukturer i hver 
stat med henblik på at udvikle den internationale udveksling af sådanne oplysninger. 
Henstilling nr. 3: 
Rådet understreger behovet for at udvikle forbindelsesofficerernes rolle med hensyn til 
indsamling og formidling af oplysninger på dette område, når disse har generelle 
beføjelser og udsendes til EF-medlemsstaterne og til de tredjelande, hvorfra ofrene for 
prostitutionsnettene kommer. 
Henstilling nr. 4: 
Da der i de fleste medlemsstater ikke findes særlige bestemmelser vedrørende 
menneskehandel med henblik på prostitution, finder Rådet, at det bør undersøges, om der 
er behov for en oplysningskampagne blandt de diplomatiske og konsulære 
repræsentationer og de myndigheder, der foretager grænsekontrol, med det formål f.eks. 
i forbindelse med behandling af visumansøgninger at forhindre udnyttelse af prostitution. 
Henstilling nr. 5: 
Rådet beslutter, at bekæmpelsen af menneskehandel med henblik på prostitution skal 
fortsættes og intensiveres både med hensyn til aspekterne vedrørende det administrative, 
politimæssige og retlige samarbejde og de aspekter, der er knyttet til indvandring og 
indrejse. 
2. Erklæringen og handlingsprogrammet fra Verdenskonferencen om 
menneskerettigheder, A/CONF 157/23, Wien, 14. - 16. juni 1993 
Del I, afsnit 18: Kvinders og pigers menneskerettigheder er en integrerende, udelelig og 
umistelig del af de universelle menneskerettigheder (...). 
37 
Kønsrelateret vold og alle former for udnyttelse, herunder dem, der skyldes kulturelle 
fordomme og international menneskehandel, er uforenelige med menneskets værdighed 
og værdi og må afskaffes. 
Del II. afsnit 38: Verdenskonferencen om menneskerettigheder understreger vigtigheden 
af at arbejde hen imod en afskaffelse af alle former for udnyttelse af og handel med 
kvinder (...). 
3. Beijing-erklæringen og handlingsplanen fra den fjerde internationale 
kvindekonference, Kina, 4. - 15. september 1995 
Målsætning D: Vold mod kvinder 
Afsnit 122: En effektiv afskaffelse af handelen med kvinder og piger med henblik på 
seksuel udnyttelse er et presserende internationalt spørgsmål. Gennemførelsen af 
konventionen fra 1949 om bekæmpelse af handel med mennesker og udnyttelse af 
prostitution af andre samt andre relevante instrumenter må tages op til fornyet overvejelse 
og styrkes. Udnyttelsen af kvinder i internationale prostitutions- og menneskehandelsnet 
spiller nu en stor rolle inden for den internationale organiserede kriminalitet. 
Menneskerettighedskommissionens særlige ordfører vedrørende vold mod kvinder, som 
har undersøgt problemet med udnyttelse af kvinder, der er en yderligere årsag til 
krænkelse af kvinders og pigers menneskerettigheder og grundlæggende 
frihedsrettigheder, opfordres til inden for sit mandat hurtigst muligt at behandle 
spørgsmålet om international menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse samt 
spørgsmålene om tvungen prostitution, voldtægt, seksuelt misbrug og sexturisme. Kvinder 
og piger, som er ofre for denne internationale handel, har større risiko for at blive udsat 
for yderligere vold samt uønsket graviditet og kønssygdomme, herunder smitte med 
HIV/AIDS. 
Strategisk målsætning D3: Afskaffe handel med kvinder og hjælpe ofrene for vold, der 
skyldes prostitution og menneskehandel (se om nødvendigt teksten til afsnit 130 a, b, c, 
d,e). 
4. Henstillinger fra den europæiske konference om handel med kvinder, Wien, 10. -
11. juni 1996 
Henstillinger ira arbejdsgruppen om indvandringspolitik 
Der er bred enighed om, at indvandringspolitikken må ændres, så forebyggelsen og 
bekæmpelsen af handelen med kvinder bliver mere effektiv. 
For at bekæmpe handelen med kvinder må der etableres et tættere og mere effektivt 
samarbejde mellem bestemmelseslandene og oprindelses- og transitlandene. 
Arbejdsgruppen: 
38 
kræver, at man forbedrer og koordinerer indsamlingen og udvekslingen af oplysninger og 
statistikker med henblik på at forene den kompetence, de forskellige institutioner i og 
uden for EU har; 
anbefaler, at man støtter forskning, der fokuserer på de nuværende tendenser inden for 
handelen med kvinder; 
understreger betydningen af at styrke den eksisterende uddannelse af embedsmænd, der 
beskæftiger sig med indvandringsspørgsmål, og af at medtage handel med kvinder i 
fremtidige flerårige udvekslingsprogrammer. 
For at kunne forhindre, at potentielle ofre kommer ind i EU, a befaler arbejdsgruppen om 
indvandring at: 
øge kendskabet til problemet blandt de af medlemsstaternes embedsmænd, der har 
ansvaret for udstedelse af visa, herunder embedsmænd i ambassader og konsulater, så de 
bliver bedre til at afsløre mistænkelige tilfælde, inden behandlingen af ansøgningen om 
visum afsluttes, med henblik på at bekæmpe organiseret menneskehandel i 
oprindelseslandet; 
øge kendskabet til problemet blandt de potentielle ofre i oprindelseslandene gennem 
oplysningskampagner, der både fokuserer på den enkeltes muligheder, begrænsninger og 
rettigheder i tilfælde af lovlig indvandring og de risici, der er forbundet med ulovlig 
indvandring. 
For at bekæmpe handelen med kvinder, efter at ofrene er kommet ind i 
bestemmelseslandet, anbefaler arbejdsgruppen om indvandring at: 
behandle spørgsmålet om midlertidig opholdstilladelse for ofre, der er villige til at 
optræde som vidner under en retssag; 
behandle spørgsmålet om repatrieringsstøtte til kvinder, der har været ofre for 
menneskehandel, især for at hjælpe dem med at blive reintegreret i samfundet i deres 
hjemland; 
anerkende den vigtige rolle, ikke-statslige organisationer spiller, og fremme samarbejdet 
mellem dem og de statslige organisationer. 
Henstillinger fra arbejdsgruppen om retligt samarbejde 
Handelen med kvinder er en alvorlig form for organiseret kriminalitet, som er udtryk for 
grov foragt for ofrenes rettigheder og er et angreb på kvinders værdighed. 
I stedet for at koncentrere sig om at udarbejde en juridisk definition er det vigtigere at 
se på fænomenets karakteristika og i denne sammenhæng fokusere på misbrug og 
udnyttelse af ofrenes særligt sårbare stilling og afhængighed, uanset om de tilsyneladende 
39 
har givet deres samtykke, og uanset hvilke midler og metoder, der benyttes ved handelen 
med kvinder. 
Den fælles aktion om bekæmpelse af racisme og fremmedhad er et godt eksempel på, 
hvordan spørgsmålet om handel med kvinder kan gribes an. 
Arbejdsgruppen anmoder Den Europæiske Union om som led i det retlige samarbejde: 
at vurdere behovet for foranstaltninger, der kan kriminalisere misbrug af kvinders sårbare 
stilling (når de med eller uden deres samtykke er blevet ofre for handel med henblik på 
seksuel udnyttelse); 
at udarbejde en liste over og foretage en evaluering af den nationale lovgivning 
vedrørende lovovertrædelser i forbindelse med handel med kvinder, herunder nærmere 
oplysninger om ekstraterritorial jurisdiktion og antallet af retssager og domme; 
at støtte ratificeringen og den praktiske gennemførelse af de eksisterende internationale 
konventioner om menneskehandel; 
at anvende bestemmelserne om konfiskation af udbyttet af forbrydelser og hvidvaskning 
af penge på handel med kvinder; 
at sørge for udveksling af oplysninger om handel med kvinder mellem retsmyndighederne 
og for, at der skabes et retsgrundlag for spontan udveksling af oplysninger; 
at anbefale, at alle medlemsstater opretter et organ, der kan koordinere bekæmpelsen af 
handel med kvinder, og som skal omfatte repræsentanter for retsmyndighederne, politiet, 
indvandringsmyndighederne og andre relevante myndigheder og organisationer; 
at bekræfte, at EU's resolutioner af 23. november 1995 om beskyttelse af vidner i 
forbindelse med bekæmpelse af international organiseret kriminalitet (og resolutionen om 
personer, der samarbejder med retsvæsenet i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet,) 
omfatter alle vidner, herunder ofre, da handel med kvinder er en form for organiseret 
kriminalitet; 
at sikre, at ofrene er til rådighed under politiets undersøgelser og under retssagerne ved 
at udstede midlertidig opholdstilladelse, sikre en effektiv koordinering med 
indvandringsmyndighederne for at undgå udvisning uden forudgående samråd med de 
myndigheder, der står for efterforskningen af handelen med kvinder, og sikre, at ofrene 
far økonomisk støtte og andre former for hjælp i den pågældende periode; 
at understrege behovet for øget samarbejde med de organisationer, der hjælper ofrene; 
at overveje tiltag, der kan forebygge misbrug af Internettet med henblik på seksuel 
udnyttelse. 
Henstillinger fra arbejdsgruppen om retshåndhævelse og politisamarbejde 
40 
GENERELT 
Når man taler om handel med kvinder, er kvinderne ofre for forbrydelser og skal 
behandles derefter. Støtte til offeret er derfor et afgørende hensyn. 
Efterforskningen vil blive lettet betydeligt, hvis ofrene samarbejder, og dette må fremmes 
og lettes gennem en hensigtsmæssig lovgivning om f.eks. udstedelse af særlige 
opholdstilladelser og vidnebeskyttelsesordninger. 
Samarbejdet mellem de forskellige myndigheder og NGO'er må udbygges. 
Der skal lægges vægt på alle former for menneskehånd ? med henblik på seksuelt 
misbrug. Specifik forskning i handel med kvinder med henblik på seksuelt misbrug vil 
desuden ikke blot berige den generelle forskning, men også gøre det muligt at identificere 
særlige behov og fremgangsmåder. 
Der er behov for klare definitioner på nationalt og internationalt plan, så man kan 
afgrænse det problem, der skal analyseres og undersøges. Det er vigtigt at huske på, at 
handel med kvinder ikke altid er forbundet med ulovlig indvandring. Lovlige indvandrere 
kan også blive ofre for menneskehandel. 
Spørgsmålet må tillægges større politisk betydning, så de nationale myndigheder kan gøre 
den nødvendige indsats. 
Det må både på nationalt og internationalt plan sikres, at spørgsmålet behandles 
tværfagligt, og at det foregår i samarbejde mellem alle de involverede organer. Der findes 
ikke noget enkeltstående organ, som kan løse dette komplekse problem alene. 
I oprindelseslandene må oplysningsindsatsen øges for at advare potentielle ofre og andre 
berørte organer. 
INDSATSEN PÅ NATIONALT PLAN 
Politimyndighederne må medvirke til at øge kendskabet til problemet, både internt og hos 
alle andre berørte myndigheder. De initiativer, der er blevet sat i gang af politiet, må 
støttes. 
Oprettelsen af en central enhed i hver medlemsstat ville være med til at sikre en 
tværfaglig indfaldsvinkel, hvor man kan benytte sig af de erfaringer, der allerede er gjort 
i nogle af medlemsstaterne. Det må sikres, at alle interesserede organer og NGO'er 
deltager. 
Den nationale strategi, der skal udvikles i hvert enkelt land, skal baseres på følgende: 
konkret viden om problemet gennem udarbejdelse af strategiske og praktiske 
analyser, hvor man ikke blot bruger de oplysninger, politiet råder over, men alle 
relevante oplysninger og indikatorer. Denne indsats bør struktureres på samme måde 
overalt, måske ved hjælp af IOM's model for bekæmpelse af menneskehandel; 
41 
en hensigtsmæssig forebyggelsespolitik; 
en retshåndhævelsespolitik, som ikke begrænser sig til strafferetlige undersøgelser 
og straffesager (straf, beslaglæggelse af aktiver, konfiskation af ejendom, som den 
pågældende er kommet uretmæssigt til), men også administrative foranstaltninger 
(bevillinger, arbejdsbestemmelser, skattemæssige bestemmelser). 
Der må indføres særlige uddannelsesprogrammer for politifolk, der arbejder med 
bekæmpelse af handel med kvinder (sociale og juridiske aspekter, hvidvaskning af penge, 
psykologikurser, modtagelsescentrenes måde at fungere på). 
Kontakterne mellem ofrene og politiet må fremmes ved at øge ofrenes tillid til 
politifolkene, især gennem sprogkurser, større viden om ofrenes situation blandt politifolk 
samt mulighed for at tilkalde kvindelige politifolk, når ofrene ønsker det. 
INDSATSEN PÅ INTERNATIONALT PLAN 
Selv om deltagelsen i alle internationale fora må fortsættes, vil det være nyttigt også at 
gøre noget ved problemet på EU-plan. 
Der må på EU-niveau udarbejdes en tværfaglig handlingsplan, der går på tværs af 
søjlerne. 
Der må foretages analyser på internationalt plan (i EU og oprindelseslandene). 
Politisamarbejdet må forbedres (inden for rammerne af den nationale lovgivning), også 
i nært samarbejde med Europol og Interpol. 
Det er afgørende, at der hurtigt og effektivt kan udveksles oplysninger. Dette bør ske 
bilateralt og, når det er hensigtsmæssigt, gennem det samarbejde, der foregår inden for 
Europols Narkotikaenhed, Interpol og andre partnerskabsprogrammer mellem forskellige 
lande. 
Der må oprettes nationale kontaktpunkter, og der bør udarbejdes en liste over de 
forskellige organer, både i EU og i de øvrige berørte lande, svarende til de lister, der 
findes på nationalt plan. 
Der må udarbejdes effektive kurser for politiet i samarbejde med tredjelande. De 
eksisterende uddannelsesinstitutter og -programmer kan også benyttes. 
Inden for EU må der tages initiativer, som sætter alle medlemsstaterne i stand til at 
bekæmpe de forskellige former for organiseret kriminalitet lige effektivt. 
Henstillinger fra workshoppen om socialpolitik og social beskyttelse 
Arbejdsgruppen om socialpolitik har fremsat følgende henstillinger: 
42 
Handel med kvinder er et alvorligt problem, og det er vigtigt at sikre et bredt kendskab 
til spørgsmålet. 
Der er tale om et problem, hvis omfang er stadigt stigende. 
Handel med kvinder er ikke kun et socialt spørgsmål, men er frem for alt et 
menneskerettighedsproblem, da det direkte vedrører den menneskelige værdighed. 
Europa-Parlamentet har med enstemmighed vedtaget en beslutning om dette emne. 
Nogle medlemsstater har allerede gjort store fremskridt inden for bekæmpelsen af handel 
med kvinder, mens andre endnu ikke har sat dette problem |,å dagsordenen. 
Arbejdsgruppen påpeger, at der med hensyn til den sociale dimension af handelen med 
kvinder må sondres mellem tre forskellige faktorer: 
* Strukturproblemer (fattigdom, ulighed, ændrede værdier, social udelukkelse 
mv.) 
* Aktørerne (menneskehandlerne, kunderne, ofrene) 
* Konsekvenserne (krænkelse af menneskerettighederne, sundhedsproblemer mv.). 
Den påpeger, at der må gøres en indsats på tre forskellige niveauer: 
* I de internationale og regionale organisationer samt i EU 
* I de enkelte stater 
* I det civile samfund og NGO'erne. 
Den skal minde om, at det er nødvendigt at bruge følgende instrumenter: 
* Internationale og regionale instrumenter (konventioner, resolutioner mv.) 
* Finansielle instrumenter. 
FOREBYGGELSE 
Arbejdsgruppen 
anmoder de berørte myndigheder om at anvende de vedtagne instrumenter 
effektivt; 
anmoder om, at der udarbejdes forebyggende oplysningsprogrammer i oprindelses-
, transit- og bestemmelseslandene (f.eks. oplysningskampagner for offentligheden 
og især for de unge), som må tilpasses den særlige sociale og kulturelle situation 
i hvert enkelt land; 
ønsker at fremme udvekslingen af oplysninger og erfaringer om menneskehandel 
på EU-plan og med tredjelande; 
43 
understreger betydningen af oplysningskampagner om sexturisme for den brede 
offentlighed; 
anmoder EU og medlemsstaterne om at støtte kvalitativ og kvantitativ forskning 
i den eksisterende lovgivning og relevante analyser af den politik, der føres, samt 
undersøgelser af efterspørgslens sammensætning; 
opfordrer EU og medlemsstaterne til at indføre særlige tværfaglige kurser for de 
mennesker, der beskæftiger sig med problemet (såsom dommere, politifolk, læger 
og socialrådgivere); 
understreger ambassadernes rolle i bekæmpelsen af menneskehandel; 
anmoder om, at der oprettes og/eller videreudvikles programmer for bekæmpelse 
af social udelukkelse. 
HJÆLP TEL OFRENE 
Arbejdsgruppen 
anmoder medlemsstaterne om at sikre ofrene tilstrækkelig beskyttelse og, når det 
er nødvendigt, gøre det lettere for dem at få deres sag behandlet ved domstolene; 
støtter oprettelsen af flere lokale modtagelses- og rehabiliteringscentre for ofrene 
for menneskehandel for at sikre dem psykisk, lægelig, social og administrativ 
hjælp (særlige tiltag med specifikke formål); 
minder om vigtigheden af samarbejdet mellem politiet og retsmyndighederne; 
anmoder medlemsstaterne om at fremme komplementære og koordinerede tiltag, 
der gennemføres af de forskellige aktører, der deltager i bekæmpelsen af handel 
med kvinder. 
REHABILITERING AF OFRENE 
Arbejdsgruppen 
anmoder om, at der indføres hjælpeprogrammer og særlige tiltag, som gør det 
lettere for ofrene at blive reintegreret i samfundet og/eller i oprindelseslandet, 
herunder bedre udnyttelse og udvidelse af de forskellige EF-programmer inden for 
rammerne af udviklingssamarbejdet og associeringsaftalerne med tredjelande; 
opfordrer medlemsstaterne og EU til at støtte oprindelseslandenes initiativer til 
fordel for fuld reintegrering af ofrene. 
Som opfølgning af konferencen 
44 
bør alle nationale regeringer betragte problemet med handel med kvinder som et 
prioriteret område; 
bør der oprettes et netværk mellem officielle og ikke-officielle institutioner for at 
opnå den nødvendige synergivirkning og koordinere drøftelserne og de forskellige 
initiativer; 
bør alle de institutionelle aktører udvide anvendelsesområdet for de eksisterende 
budgetposter, så de kommer til at omfatte bekæmpelsen af handel med kvinder; 
bør muligheden for at indføre et specifikt retligt instrument på EU-plan overvejes. 
45 
BILAG 3. Detaljeret bibliografi om handel med kvinder i Europa 
I. Internationale referenceinstrumenter 
a) Universelle instrumenter 
- International Agreement for the suppression of the white slave traffic, signed at Paris on 18 
May 1904 
- International Convention for the suppression of the white slave traffic, signed at Paris on 4 
May 1910 and amended by the Protocol signed at Lake Success, New York, on 4 May 1949 
- International Convention for the suppression of the traffic in women and children, concluded 
at Geneva on 30 September 1921 and amended by the Protocol signed at Lake Success, New 
York, on 12 November 1947 
- International Convention for the suppression of the traffic in women of full age, concluded 
at Geneva on 11 October 1933 and amended by the Protocol signed at Lake Success, New 
York, on 12 November 1947 
- Convention for the Suppression of the Traffic in Persons and the Exploitation of the 
Prostitution of Others - approved by the General Assembly in its resolution 317 (IV) of 
December 2, 1949, opened for signature at Lake Success, New York, on 21 March 1950 
- Final Protocol to the Convention for the Suppression of the Traffic in persons and of the 
Exploitation of the Prostitution of Others, 21 March 1950 
- Third Committee Resolution concerning Traffic in women and girls; United Nations General 
Assembly, 50th Session (1995) 
- Resolution on Traffic in women and girls, Commission on the Status of Women, UN, 39th 
session (1995), (39/6) 
b) Europarådet 
- Recommandation 161 (3 mai 1958) de l'Assemblée consultative demandant une ratification rapide 
de la Convention internationale du 2 décembre 1949 pour la répression et l'abolition de la traite des 
êtres humains et de l'exploitation de la prostitution 
c) De Europæiske Fællesskaber 
ACP-EU Joint Resolution on the Traffic in Women, adopted on 27 September 1991 in 
Assembly Amsterdam 
ACP-EU Joint Resolution on the specific role of women in development cooperation and 
Assembly trafficking in women, adopted on 22 March 1996 in Windhoek (Namibia) (ref: 
ACP-EU 1674/96/fin.) 
46 
European Parliament Resolution on violence against women - adopted on 11 June 1986 (ref: OJ C 
176, 14.7.1986) 
European Parliament Resolution on the exploitation of prostitution and trade in human beings -
adopted on 14 april 1989 (ref: OJ C 120, 16.5.1989) 
European Parliament Resolution on trade in women, adopted on 16 September 1993 (ref: O J C 
268, 4.10.1993) 
European Parliament Resolution on trafficking in human beings - adopted on 18 January 1996 
(OJ C 32, 5.2.1996) 
Council of the Recommendations of the Council of Justice and Home Affairs ministers 
European Union on Trafficking in Human Beings, 29 and 30 November 1993 
II. Relaterede instrumenter 
a) Universelle instrumenter 
- Slavery Convention signed at Geneva on 25 September 1926 
- ILO Convention concerning Forced Compulsory Labour signed at Geneva on 28 June 1930 (No.29) 
- Déclaration Universelle des Droits de l'Homme - adoptée et proclamée par l'Assemblée générale dans 
sa résolution 217 A (III) du 10 décembre 1948 
- European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms of 4 
November 1950 
- Supplementary Convention on the Abolition of Slavery, the Slave Trade and Institutions and Practices 
Similar to Slavery, 7 September 1956 
- ILO Convention concerning the Abolition of Forced Labour , 1957 (NO. 105) 
- International Covenant on Civil and Political Rights of December 1966 
- Convention on the elimination of all forms of discrimination against women, 18 December 1979 
- General Assembly's resolution (42/140) of 7 December 1987 on the rights and dignity of migrant 
workers 
- Convention on the Protection of the Rights of all Migrant Workers and Members of their Families 
of 18 December 1990 
- General Assembly resolution (48/102) of 20 December 1993 on the combat against alien-smuggling. 
- Economic and Social Council resolution (1995/10) of 24 July 1995, concerning criminal justice action 
to combat the organized smuggling of illegal migrants across national boundaries 
47 
b) Europarådet 
- Convention de sauvegarde des droits de l'homme et des libertés fondamentales, Rome, 4 novembre 
1950 
- European Convention on Extradition of 13 December 1957 
- European Convention on Mutual Assistance in Criminal Matters of 10 April 1959 
- European Convention on the Transfer of Proceedings in Criminal Matters of May 1972 
- Convention for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data, 
28 January 1981 
- Convention on Laundering, Search, Seizure and Confiscation of the proceeds from Crime, 8 
November 1990 
- Recommendation n* R (91) 11 of 9 September 1991 concerning sexual exploitation, pornography 
and prostitution of, and trafficking in, children and young adults and draft report thereto, 
CDPC(91)17, Strasbourg, 18 July 1991 
c) De Europæiske Fællesskaber 
European Parliament Resolution on a, European Charter of Rights of the Child, adopted on 8 July 
1992 
European Parliament Resolution of 22 January 1993 on the setting up of Europol (ref: OJ C 42, 
15.2.1993) 
European Parliament Resolution of 17 december 1993 on pornography (ref: OJ C 20, 24.1.1994) 
European Parliament Resolution of 19 May 1995 on the Europol Convention (ref: O J C 151, 
19.6.1995) 
d) Andet 
Schengen Agreement on Abolition of Border Checks, 1985 
III.Rapporter 
UN Declaration on the Elimination of Violence against Women, 1993 
UN Advancement of Women - Traffic in women and girls - Report of the 
Secretary-General, august 1995 (ref: A/50/369) 
48 
UN 
UN 
UN 
UN 
IOM 
IOM 
IOM 
IOM 
IOM 
Council of Europe 
Council of Europe 
Council of Europe 
Council of Europe 
European Parliament 
INTERPOL Third Committee Report of the secretary General to the 50th Session of the 
General Assembly concerning Traffic in women and girls; (1995) (ref: 
A/50/369) 
Fourth World Conference on Women - Beijing, China, 4-15 September 1995, 
section D (ref: A/CONF.177/L./Add.20) 
UN Expert Group Meeting on Violence against Women Migrant Workers -
Manila, Philippines - 27-31 may 1996 
Programme of Action of the UN Commission on Human Rights for the 
Prevention of the Traffic in Persons and the Exploitation of Others, 1996 
'Trafficking in Migrants", Quarterly Bulletin of the International Organization 
for Migration, N'4, September 1994. 
Seminar on 'International Response to Trafficking in Migrants and the 
Safeguarding of Migrant Rights', Geneva, 26-28 October 1994 
Trafficking and Prostitution: the growing exploitation of migrant women from 
Central and Eastern Europe, May 1995. 
Trafficking in women for sexual exploitation to Italy, June 1996 
Trafficking in Women to Austria for Sexual Exploitation, in collaboration with 
the Office of the Austrian Minister of Women's Affairs, June 1996 
Working papers and Proceedings of the Seminar on action against traffic in 
women and forced prostitution as violations of human rights and human 
dignity (Strasbourg 25-27 September 1991) (ref: EG/PROST (91)) 
Final report of the Group of Specialists on action against traffic in women and 
forced prostitution (EG-S-TP) with amended appendices, Steering Committee 
for equality between men ard women (CDEG), June 1994 (ref: 
s:\equality\cdcg94\ecdeg31.94) 
Amended summary of national replies to the questionnaire on forced 
prostitution and traffic in women, Sreering Committee for equality between 
men and women (CDEG), June 1994 (ref: s:\equality\cdeg94\ecdeg32.94) 
Synthesis of answers by the individual countries to the questionnaire on forced 
prostitution and traffic in women - amended tables, Steering Committee for 
equality between men and women (CDEG), June 1994 (ref: 
s:\equality\cdeg94\ecdeg33.94) 
Report on behalf of the Committee on Women's Rights on Exploitation of 
Prostitution and the traffic in Human Beings: rapporteur Carmen Llorca 
Vilaplana, Session document of 31 March 1989, A2-52/89 
Recommandations du Colloque international sur la traite des êtres humains 
(Saint-Cloud, 21-23 septembre 1988) 
49 
Michèle MRSCH 
IGC Plan of Action against Traffic in women and forced prostitution for the 
Council of Europe, 9 April 1996 (ref: EG (96) 2) 
(Inter-Governmental Consultations on Asylum, Refugee and Migration Policies 
in Europe, North America and Australia) 
-Answers by Participating States to the Questionnaire on Trafficking of Aliens. 
Document: IGC/TRAF/7/94 
Budapest Group - Exchange of information on Alien's trafficking in states in Europe, North 
America and Australia, Dec. 1995 (ref: IGC/TRAF/10/95(I)) 
"Anti-trafficking model legislation", Report of the working group of the 
Budapest Group, prepared by Belgium and Poland with the technical support 
of IGC, Ljubljana, 13-14 June 1996 
IV. Relaterede rapporter 
INTERPOL 
UNHCR Conclusions de la Réunion européenne en matière d'exploitation de la 
prostitution et de la pornographie (Saint-Cloud, 28-29 septembre 1987) 
"Sexual violence against Refugees -Guidelines on Prevention and Response" -
Geneva 1995 
UN 
UN 
UN 
UN 
UN 
UN Report of the Working Group on Contemporary Forms of Slavery on its 
sixteenth session, Economic and Social Committee, Commission on Human 
Rights, E/CN.4/Sub.2/1991/41, 19 August 1991 
Report of the World Conference on Human Rights, Vienna, 14-25 June 1993 
(A/CONF.157/ (Part I)), chap III 
Report of the International Conference on Population and Development, 
Cairo, 5-13 September 1994 (A/CONF.171/13), annex, para 4.9; 10-15; 10.20 
Economic and Social Council - Reports prepared by the Secretary General 
to combat the smuggling of illegal migrants 
(refs: A/49/350,E/CN. 15/1995/3) 
UNICRI - The World's Women 1995: Trends and Statistics, prepared by the 
Statistics Division of the Department for Policy Analysis 
Economic and Social Council - Commission on Crime Prevention and 
Criminal Justice - Review of priority themes - Measures to combat the 
smuggling of illegal migrants - Report of the Secretary General, 21 March 
1996 (ref: E/CN. 15/1996/4) 
50 
UN 
UN Economic and Social Council - Commission on Crime Prevention and 
Criminal Justice - Review of priority themes - Elimination of violence against 
women, 23 May 1996 (ref: E/CN15/I996/L.10) 
Report of the Special rapporteur on violence against women, April 1996 (ref: 
E/CN.4/1996/53) 
UNESCO 
UNESCO Conclusions et recommandations générales de la réunion internationale 
d'experts sur les causes socio-culturelles prostitution et stratégies contre le 
proxénétisme et l'exploitation sexuelle des femmes (Madrid, 18-21 mars 1986) 
(ref: SHS-85/CONF.608/14) 
Fédération Internationale des Droits de "Homme, Conseil international des 
femmes, Communauté Française de Belgique: "Actes de la conférence de 
Bruxelles du 6 mars 1993, Commerce du sexe et droits humains (2èmeèMjf 
V. Nationale ressourcer 
a) Belgien 
Belgian parliamentary 
Commission on 
Trafficking 
(BPCT) Enquête parlementaire en vue d'élaborer une politique structurelle visant 
la répression et l'abolition de la traite des êtres humains. Chambre des 
Représentants de Belgique, (ref: 673/8-91/92, 18 mars 1994) 
Centre pour l'Egalité 
des Chances et la lutte 
contre le racisme Rapport annuel d'évaluation sur l'évolution et les résultats de la lutte contre 
la traite des êtres humains, mars 1996 
b) Nederlandene 
Ministry of 
Social Affairs Vrouwenhandel, Onderzoek naar aard, globale omvang en de kanalen 
waarlangs vrouwenhandel naar Nederland plaatsvindt, 1985, Buijs, H.W.J. 
en Verbraken, A-M. 
Openbaar Ministerie Plan van Aanpak Mensensmokhl, Landelijk Officier van Justitie The 
mensensmokkel, Mvr P.M.H. van de r Molen-Maesen, Rotterdam, maart 1996 
c) Frankrig 
Ministère de l'Intérieur 
et de l'Aménagement 
du territoire Office Central pour la Répression de la Traite des Êtres Humains: 
- Rapport 1994, 
- Rapport du 4ème colloque sur la criminalité organisée, décembre 1994 
(ref: DCPJ/AC4/OCRTEH) 
Ministère de l'intérieur 
et de l'Aménagement 
du territoire Prostitution et proxénétisme en Europe, étude conçue et réalisée par Anne 
Cazals, La Documentation Française (ref: DF 5 3318-1), Paris 1995 
d) Tyskland 
51 
Bundesministerium Umfeld uns Ausmafi des Menschenhandels mit auslåndischen Mûdchen und 
fïir Frauen und Jugend Frauen. Schriftenreihe des BMFJ, Bd. 8, Lohlhammcr, Stuttgart 
Koths, KOK 
Hamisch, KK'in Lagebild Menschenhandel 1994, Wiesbaden, 1995 (ref: OA 31-331/332) 
e) Sverige 
Prostitution Commission Betûnkande av 1993 års Prostitutionsutredning, SOU 1995:15 
VLPublikationer 
Agistra Frauenhandel und Prostitutionstourismus, Eine Bestandaufhahme. Trickster- Vdeg 
Miinchen, 1990 
Ban Ying e. V. 
Barry, K. 
Bouffioux, M. 
De Staercke, J-P. 
Cabiaia, E. 
Caritas Suisse 
Davies, C. 
Dem, H. 
de Boer, M. Der Handel mit auslåndischen Frauen in Berlin - eine Bestandsaufhahme, 
Berlin Koordinationsstelle, 1994 
"The prostitution of Sexuality", 381 pages, June 1996, (ISBN: 0-8147-1277-0) 
"Appellez-moi Elvira" Traite des Femmes et Réseaux de Pédophilie en 
Belgique Francophone, Editions Luc Pire, Bruxelles, 1994 
"La repressione de lia tratta degli esseri umani e dello sfrittamento della 
prostituzione nella Convenzione di New York", Le nuove leggi commentate, 
1981 
La Traite du malheur: le marché des femmes en Suisse, Lucerne, Editions 
Caritas, 1992 
Free and Equal in Dignity and rights? The Trafficking of Women to Europe. 
Quaker Council for European Affairs, Brussels, 1992. 
Menschenhandel, Gesellschaft undPolizei. In: Monatsschrift fur Kriminologie 
und Strafrechtsform, 6/91, pp.329-338, 1991 
Traffic in Women: Policy in Focus, Final report, Evaluation of the PG-
directives concerning the Tracing of and Legal Action against Traffic in 
Women, Utrecht University, Netherlands, 1994 
"They are So Sweet, Sir", Limitless Asia Publications, Leuven, belgium, 
1994. De Stoop, C. 
De Stoop, C. 
Fondation Roi Baudouin Prostitution et exploitation sexuelle, Rapport, Bruxelles, 1991 Prostitutie en Seksueel Misbruik: Vrouwenhandel in België: een Diagnose, 
Brussels, 1991 
52 
Fôrg-Rob, E. 
Frommel, M. Frauensolidaritåt "Frauenhandel und Prostitutionstourismus, 
Hintergrtinde und Fakten zur sexuellen und rassistischen Ausbeutung von 
Frauen in Ôsterreich", Wien, 1992 
Anmerkungen zum Entwurf eines Sirafrechtsånderungsgesetzes des 
Bundersrates (BR-Dr. 638/91) zum Menschenhandel. In: Streit, 10. Jahrgang, 
Heft 2, pp. 68-70., 1992 
Gazan, F. and Vandemeulebroeke, O. "Traite des Etres Humains - Exploitation et abus sexuels, les 
nouvelles lois des 27 mars et 13 avril 1995", Revue de droit penal et de 
criminologie, sous les auspices du Ministère de la Justice, décembre 1995 
Gekauftes Unglùck 
Hirsch, M. "Die Armut als Basis des frauenhandel, Dokumentation 3/92 
"La traite des Etres Humains, Une législation modèle pour l'Europe?", 
Journal des Tribunaux, N" 5768, Bruxelles, septembre 1995 
Kath.Universitat Erichstàtt Umfeld und Ausmafi des Menschenhandels mit auslåndischen Mådchenåi 
Frauen, Schriftenreihe des Bundesministerium fur Familie, Senioren, Frauen 
und Jungend, Bd. 8, 1992 
Kessler, S. 
Louis, M.-V. "Frauenhandel Geschåfte mit Frauen aus dem Tnkont. Unter besonderer 
Berûcksichtigung der Situation in Ôsterreich", diplomarbeit, Fakultat der 
leopold-Franzens-Universitât Innsbruck, Austria, 1992 
"La Conférence Européenne sur le Trafic des Femmes: vers une 
reconnaissance légale du proxénétisme'1, Projets féministes; 1 , 1992, pp. 33-
57. 
Mårdh, P-A and 
Genç, M; "Migratory prostitution with Emphasis on Europe", Journal of Travel 
Medicine, Vol. 2, N°î 
Mouvement du Nid Slavery and Prostitution, Files and documents, Prostitution and Society, 1993 
Niesner, E., 
Anonuevo, E. 
und Songsiengchai-
Fenzl, P. 
Niesner, E. 
Nijs, P. "Die Wtirde der Frau ist unarLasiiar" - Verfahren gegen Frauenhandel -
Beobachtungen. Bericht im Rahman eines Forschungsprojektes im Auftrag des 
BMJFFG. Frankfurt, 1991 
Frauenhandel - und Menschenhandi, ' - Prozefibeobachtung. Nomos, 1993 
"Une politique structurelle de lutte ce lire la traite internationale des être;; 
humains: L'aide aux victimes et la lutte contre les réseaux, etat actuel mi 
Belgique", 31ème Congrès Triennal de la Fédération Abolitionniste 
Internationale. Bucarest, 26-30 septembre 1994 
Payoke 
Regtmeier, W. Annual Report, Antwerpen. 1995 
Menschenhandel - Erfahrungen einer Sonderkommission in einem besonderen 
Deliktsbereich der Organisierten Kiminalitåt. In Polzsi-Fiïhmngsakademie: 
53 
Rubin, G. Organisierte Kriminalitat, Schriftenreihe der Polizei-Fûhrungsakademie, 
3+4/90 pp. 81-94, Schmidt-Rômhild, Lûbeck, 1990 
"The Traffic in Women" 
Sieber, U., Bôgel, M. Logistik der Organisierten Kriminialitût. BKA-Forschungsreihe, Bd. 28, 
Wiesbaden, 1993 
Stichting tegen Vrouwenhandel and The Greens in the European Parliament: Working papers 
and Report of the European Conference against Trafficking in Women 
(Amsterdam, 4-5 July 1991), 1991 
Tampep 
Tass, T. Migrant Prostitution, Licia Brussa, 1996 
"Alien Smuggling in Eastern Europe", Mimeo, 1995 
University of Utrecht Conclusions of the Conference on Traffic in Persons (15-19 November 1994) 
in Utrecht and Maastricht 
van der Vleuten, N. Survey on "Traffic in Women", Policies and Policy-Research in an 
International context, Leiden University, The Netherlands, 1991 
WHO-Regionalburos "Prostitution in Grenzgebieten", Bericht einer Untersuchung der Situation in 
fur Europa der Grenzregion der Tschechischen Republik, by Rudolf 
Netzelmann, Kopenhagen, Danemark, 1995 
Collective work "La prostitution. Quarante ans après la Convention de New York", Ed. 
Bruylant, Belgique, 1992 
Internationaler Frauenhandel, Eine Untersuchung ùber Prostitution und 
Heiratshandel inNRW{\993>) HRSG vom Ministerium fur Gleichstellung von 
Frau und Mann, NRW, Dùsseldorf 
54 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 567 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 05 06 01 
Katalognummer : CB-CO-96-601-DA-C 
ISBN 92-78-11757-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
¥