Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om fremme af iværksætterånden i EU: prioriterede områder for det fremtidige arbejde« (98/C 235/16)

Europa-Kommissionen besluttede den 5. maj 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Colin Lustenhouwer til hovedordfører.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 355. plenarforsamling af 27. og 28. maj 1998, mødet den 27. maj 1998, med 78 stemmer for, 3 imod og 4 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. ØSU hilser Kommissionens meddelelse om Fremme af iværksætterånden i EU: prioriterede områder for det fremtidige arbejde velkommen. I såvel Kommissionens tilgang til begrebet iværksætterånd som i de foreslåede og allerede igangsatte tiltag til fremme af den selvstændige iværksætterlyst genkender ØSU mange af sine egne ideer, hvilket det selvsagt må udtrykke tilfredshed med.

1.2. Efter ØSU's opfattelse fortjener Kommissionen ros for på denne måde at have fulgt op på Rådets anmodning i slutningen af 1997 om med sigte på Det Europæiske Råd i Cardiff at fremlægge ideer om konkretisering af et af temaerne i retningslinjerne for beskæftigelse, nemlig fremme af iværksætterånden i EU.

1.3. Udvikling af iværksætterånd bliver af Kommissionen betragtet som en dynamisk proces, som kræver bestemte egenskaber. ØSU deler dette synspunkt, men skal dog tilføje, at iværksætterånd i en vis forstand også må opfattes som en selvstændig produktionsfaktor ved siden af f.eks. arbejde og kapital.

1.3.1. Det er netop den kombinerede brug af disse særskilte produktionsfaktorer, som giver værditilvækst og er afgørende for virksomhedens succes eller fiasko.

1.3.2. I denne betydning er iværksætterånd da heller ikke noget, som kun har relevans for små virksomheder; fænomenet optræder også på såvel storforetagender som i kommercielle samarbejdsformer. For det meste bliver der i den forbindelse gjort brug af bestemte, markante facetter af små, selvstændige virksomhedslederes iværksætterånd, hvilket har ført til begreber som »intra-preneurship«.

1.4. ØSU er da også enig med Kommissionen i, at fremme af iværksætterånden i høj grad er et spørgsmål om en mentalitetsændring hos den enkelte og tilvejebringelse af en kultur, som fremmer risikolysten.

1.5. Det lyder nemt, men ØSU er klar over, at sådanne forandringer ofte kræver lang tid og forudsætter en stor tilpasningsevne. De påkrævede lov- og regelændringer skal derfor ledsages af fremmeforanstaltninger på andre områder som f.eks. uddannelse og fremskaffelse af oplysninger om fordele og ulemper ved at etablere en virksomhed.

1.6. Specielt i de seneste år har der især blandt unge og højtuddannede kunnet konstateres en øget interesse for iværksætterrollen. I mange tilfælde er det dog ikke let at gå fra at have status som arbejdstager og over til at blive selvstændig. ØSU skal pointere, at der findes en problematisk »gråzone« mellem arbejdstager- og iværksætterrollen. Personer, der befinder sig i denne gråzone, oplever navnlig problemer i forbindelse med deres juridiske status samt deres forhold til socialsikrings- og beskatningsordninger. En person, der betragtes som selvstændig af skattemyndighederne, risikerer f.eks. at blive betragtet som lønmodtager af de instanser, der administrerer socialsikringsordningerne! Dette skyldes, at de fleste medlemsstaters retssystemer tager udgangspunkt i 1800-tallets traditionelle skelnen mellem arbejdstagere og arbejdsgivere, hvor disse begreber i vore dage godt kan kombineres. Således er et voksende antal mennesker især i servicesektoren på én gang arbejdstagere og selvstændige. Efter ØSU's mening bør medlemsstaterne se nærmere på dette problem og træffe foranstaltninger på de nævnte områder for at fjerne usikkerheden hos de berørte persongrupper. For usikkerhed resulterer i, at folk undlader at tage initiativer, som netop kunne have en yderst nyttig samfundsmæssig funktion dels i relation til beskæftigelsen, men også i relation til udviklingen af nye produkter og tjenester.

1.7. Som sagt tilslutter ØSU sig i hovedtrækkene de foreslåede aktioner. ØSU har selv for nylig afgivet udtalelser på relevante områder - f.eks. om elektronisk handel () og SMV'ernes adgang til EU's F& U-midler (). På andre områder er udtalelser under forberedelse. Det gælder f.eks. direktivforslaget om betalingsforsinkelser (), SMV'ernes adgang til kapitalmarkederne () samt vækst- og beskæftigelsesinitiativets SMV-relaterede forslag med henblik på løsning af de mindre virksomheders finansieringsproblemer (). I denne udtalelse vil der derfor kun blive fremsat kommentarer til spørgsmål, som på dette stadium lægger op til udtrykkelig stillingtagen.

2. Prioriterede foranstaltninger til fremme af virksomhedskultur

2.1. I forlængelse af ovenstående tilslutter ØSU sig denne del af Kommissionens strategi. En bedre uddannelse af (potentielle) iværksættere samt udvikling af netværk for undervisningsinstitutioner og udryddelse af fordomme om iværksættere falder fint i tråd hermed. Også den ændring af konkurslovgivningen i en række medlemsstater, som Kommissionen påpeger, er nødvendig, vil kunne bidrage til, at iværksættere ikke betragtes som »tabere«, hvis deres projekter slår fejl.

Naturligvis må der her tilsikres en rimelig balance mellem de berørte interesser, herunder også kreditorernes, men samtidig må der tilvejebringes retlige rammevilkår, som ikke på forhånd udelukker iværksættere fra at få en chance mere.

2.2. I forbindelse med de anbefalinger, som rettes til medlemsstaterne, skal påpeges, at man tidligt i uddannelsesforløbet må gøre de unge opmærksomme dels på de muligheder for personlig udvikling, som er forbundet med rollen som selvstændig iværksætter, og dels på iværksætternes samfundsmæssige funktion.

3. Prioriterede foranstaltninger til forbedring af erhvervsklimaet

3.1. Iværksættere konfronteres i det daglige med et utal af forskrifter, som samfundet pålægger dem af forskellige grunde. Skattelovgivning, sikkerhedsforskrifter, miljøregler, etableringskrav, regler om fysisk planlægning, tilladelser osv. lægger desværre i mange tilfælde en stor - og ofte ganske overflødig - byrde på ikke mindst de små virksomheder. Undersøgelser har klart påvist, at de omkostninger, som er forbundet med administrative pålæg, tynger mindre virksomheder relativt meget. ØSU har derfor med interesse noteret sig de forslag, som den 7. maj i år blev fremlagt af den såkaldte BEST-gruppe (Business Environment Simplification Taskforce). Selv om ØSU endnu ikke har haft mulighed for at nærlæse BEST-rapporten og dens detailforslag, kan det allerede nu slås fast, at ideen om at etablere en »Better Regulation Unit« i såvel Kommissionen og Rådet som på højt politisk niveau i medlemsstaterne er en interessant tanke, som set ud fra »Think small first«-princippet utvivlsomt fortjener at blive fulgt op.

3.2. Især medlemsstaternes beskatningsregler har stor betydning for erhvervsklimaet. Kommissionen peger således med rette på sammenhængen mellem skattesystemet og spørgsmålet om finansiering af mindre virksomheder. Det er nødvendigt at indrømme virksomheder skattelettelser i opstartsfasen, om end dette ikke må resultere i en skævvridning af konkurrenceforholdene til ugunst for etablerede virksomheder. Privatpersoners risikobehæftede investeringer i mindre virksomheder bør ligeledes fremmes via beskatningsreglerne, og tilsvarende bør virksomheder kunne overdrages som såkaldte »going concerns«, uden at beskatningsreglerne lægger sig hindrende i vejen; netop spørgsmålet om overdragelse af de virksomheder, som er blevet etableret af efterkrigsgenerationen af iværksættere, vil komme kraftigt i fokus i de kommende år.

3.3. Lov- og regelgivningen om intellektuel ejendomsret (bl.a. patentretten og forslagene om et såkaldt lille patent eller brugsmodelbeskyttelse) spiller en stor rolle, når man skal fremme SMV'ernes innovative udvikling. Kombineret med en forbedring af mindre virksomheders adgang til ny teknologisk viden og »clustering« af virksomheder ligger der her potentielle muligheder for at øge netop de mindre virksomheders innovationsevne. Kommissionen har ret i, at samspillet mellem mange og ofte komplicerede aspekter gør det nødvendigt at skabe decentrale samt let og billigt tilgængelige netværk af informations- og rådgivningsinstanser af og for SMV i de medlemsstater, hvor sådanne endnu ikke findes.

3.4. I denne forbindelse skal SMV'er også sikres nemmere adgang til EU's F& U-programmer, hvilket sandsynligvis vil kræve en ændring af betingelserne for adgang til disse programmer. Det står fast, at »en lille virksomhed ikke er et multinationalt foretagende i lommeformat!« I forlængelse heraf skal Kommissionen drage omsorg for, at SMV-organisationerne rent faktisk involveres i de partnerskaber, der etableres lokalt eller regionalt som led i anvendelsen af strukturfondene, således at deres initiativer kan komme til udfoldelse på lige fod.

4. Fremme af iværksætterånden i den kooperative sektor

4.1. Kommissionen peger med rette på den kooperative sektors store jobskabende potentiale. Der er her tale om virksomheder og/eller organisationer, som ikke primært arbejder med økonomisk gevinst for øje. Der er stor forskel på, i hvilket omfang sådanne »virksomheder« har slået igennem i de enkelte medlemsstater, og derfor er det meget vanskeligt at formulere en egentlig EU-politik på området. Sandsynligvis vil man ikke kunne opnå meget mere end en erfaringsudveksling mellem medlemsstaterne, hvilket dog ikke må indebære, at medlemsstaterne og Kommissionen overser den kooperative sektors vigtige rolle i samfundet. Imidlertid bør man videreudvikle de nu bebudede initiativer i samråd med de berørte organisationer, hvilket til dato ikke synes at have været tilfældet, således at det ikke er muligt at tage endelig stilling til denne del af programmet. Dog forekommer tanken om at oprette særlige europæiske diplomkurser ved første øjekast at kollidere med det faktum, at EU ingen beføjelser har, når det gælder uddannelsesprogrammers indhold. Videreformidling af erfaringerne fra de lande, hvor der findes særlige uddannelser for ansatte i den kooperative sektor, via institutionelle netværk, forekommer da også at være en mere oplagt og løfterig løsning.

5. Konklusioner

5.1. I bestræbelserne på at opnå en varig økonomisk vækst i Europa spiller mange faktorer en vigtig rolle. Fremme af iværksætterånden er blot en af dem - og givetvis ikke den mest betydningsløse. Dog må det undgås, at forventningerne nu spændes så højt, at det på langt sigt fører til skuffelse. Naturligvis er der blandt SMV'erne mange højvækstvirksomheder, som bidrager til at øge beskæftigelsen. Men samtidig er der også mange mikrovirksomheder, som sikrer de ansatte et udmærket levebrød. Disse virksomheder vokser imidlertid ikke og har ofte heller ikke noget ønske derom. Og dog udgør disse foretagender, hvis aktiviteter ofte er helt lokale, hovedparten af SMV-bestanden, og de spiller en uundværlig rolle for EU-landenes økonomier. Der er her som regel tale om mindre virksomheder i de mere traditionelle SMV-sektorer som f.eks. detailhandel, håndværk, hotel- og restaurationsbranchen, turisme og småindustri.

5.2. ØSU bemærker, at Kommissionen i sin meddelelse er tilbøjelig til i en vis forstand at forbigå denne vigtige gruppe, idet den bestandigt koncentrerer sig om nystartende og innovative højvækstvirksomheder. Dermed opstår der risiko for, at man med dette kraftige fokus på SMV-sektorens »hurtigløbere« undlader at træffe de foranstaltninger, som er nødvendige af hensyn til de eksisterende virksomheder. Efter ØSU's mening bør der føres en velafbalanceret politik, så eksisterende virksomheder kan operere på markedet under de samme konkurrencevilkår som de nytilkomne foretagender.

5.3. Netop fordi udvikling af iværksætterånd er en dynamisk proces, hvori indgår etablering, udbygning og udvikling samt til slut overdragelse eller lukning af en virksomhed, bør alle disse stadier i en virksomheds livscyklus fra politisk hold ofres den - ens - opmærksomhed, de fortjener. Med denne bemærkning kan ØSU fuldt og helt tilslutte sig de målsætninger og den gennemførelsesstrategi, som Kommissionen lægger frem i sin meddelelse.

5.4. Dog mener ØSU, at også det bør have forelagt den årlige evaluering af EU's og medlemsstaternes politik på området, som Kommissionen foreslår; hvis kun Rådet og Europa-Parlamentet bliver hørt, kan det blive sværere at skabe samfundsmæssig opbakning om videreførelsen af denne politik!

5.5. Denne evaluering bør efter ØSU's opfattelse være andet og mere end en traditionel aktivitetsrapport. I lighed med »resultattavlen« for det indre marked bør evalueringen forme sig som en slags barometer (eller »health check«), som registrerer, om og - i bekræftende fald - i hvilket omfang der i EU og de enkelte medlemsstater er gjort fremskridt på de områder, som har størst betydning for iværksætterånden. Den tidligere nævnte BEST-gruppe udtrykker det således i sin rapport: »It is, therefore, time that we moved from merely talking about the importance of having the right environment for small business to putting the needs of enterprise at the centre of policy making«.

5.6. ØSU mener, at metoden med en årlig tjekliste kunne være en nyttigt redskab for gennemførelsen af den her nævnte målsætning.

Bruxelles, den 27. maj 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 19 af 21.1.1998, s. 72.

() EFT C 355 af 21.11.1997.

() KOM(98) 126 endelig udg.

() KOM(97) 187 endelig udg.

() EFT C 157 af 25.5.1998.