Forslag til RÅDETS FORORDNING om indgåelse af protokollen om fastsættelse for perioden fra 3. december 2003 til 2. december 2007 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og regeringen for Mauritius om fiskeri i de mauritiske farvande {SEC(2004) 352}

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Den protokol, der er knyttet til fiskeriaftalen mellem EF og Mauritius, udløb den 2. december 2002. Den er blevet forlænget med ét år. Der blev paraferet en ny protokol mellem de to parter den 11. september 2003 om de tekniske og finansielle betingelser for EF-fartøjernes fiskeri i de mauritiske farvande i perioden fra den 3. december 2003 til den 2. december 2007.

Den nye protokol giver fiskemuligheder til 41 notfartøjer til tunfiskeri og 49 langlinefartøjer med flydeline og licenser til 25 BRT/måned i årsgennemsnit for linefartøjer.

Den finansielle modydelse er fastsat til 487 500 EUR årligt og dækker en fangstvægt på 6 500 t årligt i mauritiske vande. En del af det finansielle bidrag, svarende til 195 000 EUR årligt, øremærkes til finansiering af målrettede aktioner som f.eks. videnskabelige og tekniske programmer, uddannelse, kontrol og overvågning, herunder VMS.

Denne nye protokol styrker vore fiskerirelationer med Mauritius og fremmer ansvarligt og bæredygtigt fiskeri i Det Indiske Ocean samt understreger behovet for et effektivt kontrol- og overvågningssystem. I denne forbindelse indgår følgende nye elementer i aftalen: i) protokollen har en gyldighedsperiode på 4 år i stedet for 3 år som hidtil, ii) der er en eksklusivitetsklausul, som forbyder private licenser og andre arrangementer, iii) EF-fartøjerne, som opererer i mauritiske vande, er forpligtet til at hyre lokale søfarende og til at anvende de sociale bestemmelser, iv) der fiskes mere end 15 sømil fra kysten i stedet for 12 sømil som tidligere, v) EF-fartøjerne er forpligtet til at meddele alle omladninger på Mauritius og vi) sanktioner for overtrædelse af protokollens bestemmelser og den mauritiske lovgivning på området.

Kommissionen foreslår derfor, at Rådet godkender indgåelsen af den nye protokol ved vedtagelse af en forordning.

Et forslag til en rådsbeslutning om midlertidig anvendelse af den nye protokol er genstand for en separat procedure.

2004/0071 (CNS)

Forslag til RÅDETS FORORDNING om indgåelse af protokollen om fastsættelse for perioden fra 3. december 2003 til 2. december 2007 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og regeringen for Mauritius om fiskeri i de mauritiske farvande

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1] EUT C [...], [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [2], og

[2] Udtalelse afgivet den .... (endnu ikke offentliggjort i EUT).

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 12, stk. 3, i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og regeringen for Mauritius om fiskeri ud for Mauritius' kyst [3] indleder de kontraherende parter inden udløbet af gyldighedsperioden for den protokol, der er knyttet til aftalen, forhandlinger om efter fælles aftale at fastlægge indholdet af protokollen for den følgende periode og eventuelt ændringer af eller tilføjelser til bilaget.

[3] EFT L 159 af 10.6.1989, s. 2.

(2) Som et resultat af disse forhandlinger paraferede parterne den 11. september 2003 en ny protokol om fastsættelse for perioden fra 3. december 2003 til 2. december 2007 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i nævnte aftale.

(3) Det er i Fællesskabets interesse at godkende denne protokol.

(4) Fiskerimulighederne bør fordeles mellem medlemsstaterne på grundlag af den traditionelle fordeling af de fiskerimuligheder, fiskeriaftalen giver.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Protokollen om fastsættelse for perioden fra 3. december 2003 til 2. december 2007 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og regeringen for Mauritius om fiskeri i de mauritiske farvande, godkendes herved på Fællesskabets vegne.

Teksten til protokollen er knyttet til denne forordning.

Artikel 2

De fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen, fordeles mellem medlemsstaterne således:

- Notfartøjer til tunfiskeri: Frankrig 16, Spanien 22, Italien 2 og Det Forenede Kongerige 1

- Langlinefartøjer med flydeline: Spanien 19, Frankrig 23 og Portugal 7

- Linefartøjer: Frankrig 25 BRT pr. måned i årsgennemsnit.

Hvis licensansøgningerne fra disse medlemsstater ikke udtømmer de i protokollen fastsatte fiskerimuligheder, kan Kommissionen tage licensansøgninger fra andre medlemsstater i betragtning.

Artikel 3

Medlemsstater, hvis fartøjer fisker under denne aftale, skal meddele Kommissionen, hvor store mængder af hver bestand deres fartøjer fanger i Mauritius' fiskerizone, jf. Kommissionens forordning (EF) nr. 500/2001 [4].

[4] EFT L 73 af 15.3.2001, s. 8.

Artikel 4

Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de personer, der er beføjet til at undertegne protokollen med bindende virkning for Fællesskabet.

Artikel 5

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i ..., [...]

På Rådets vegne

Formand

PROTOKOL

OM FASTSÆTTELSE FOR PERIODEN FRA 3. DECEMBER 2003 TIL 2. DECEMBER 2007 AF DE FISKERIMULIGHEDER OG DET FINANSIELLE BIDRAG, DER ER OMHANDLET I AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG REGERINGEN FOR MAURITIUS OM FISKERI UD FOR MAURITIUS

Artikel 1

1. Efter aftalens artikel 2 indrømmes følgende fiskerimuligheder for en periode på fire år fra den 3. december 2003:

- Notfartøjer til tunfiskeri: licenser til 41 fartøjer

- langlinefartøjer med flydeline: licenser til 49 fartøjer

- for linefartøjer: licenser til 25 BRT pr. måned i årsgennemsnit.

2. Det er kun EF-fartøjer med en gyldig licens udstedt i henhold til denne protokol og i overensstemmelse med de i bilaget anførte formaliteter, som har ret til at fiske i Mauritius' fiskerizone.

Artikel 2

1. Den finansielle modydelse som omhandlet i artikel 6 i aftalen fastsættes for ovennævnte periode til 487 500 EUR om året.

2. Bidraget dækker en fangst på 6 500 t pr. år i de mauritiske farvande. Hvis EF-fartøjernes årlige fangst i de mauritiske farvande overstiger denne mængde, forhøjes ovennævnte bidrag med 75 EUR for hvert ekstra ton, der tages. Det samlede finansielle bidrag fra Fællesskabet for tunfisk og tunfisklignende arter kan dog ikke udgøre mere end det dobbelte af det i stk. 1 anførte beløb.

3. Den første del af det finansielle bidrag, svarende til 292 500 EUR årligt, indbetales til statskassen på en konto, som meddeles Europa-Kommissionens delegation på Mauritius efter protokollens ikrafttræden. Den første rate betales senest den 1. juni 2004 og de følgende rater i lige store årlige portioner senest på årsdagen for protokollens ikrafttræden. Mauritius har enekompetence med hensyn til anvendelsen af denne del af modydelsen.

4. Den anden del af den finansielle modydelse, svarende til 195 000 EUR årligt, øremærkes til finansiering af de foranstaltninger, der er nævnt i protokollens artikel 3.

Artikel 3

1. Med henblik på at sikre udviklingen af et bæredygtigt og ansvarligt fiskeri vil parterne ud fra en gensidig interesse fremme et partnerskab, som har til formål at opmuntre til navnlig mere viden om fiskeri og biologiske ressourcer, fiskerikontrol, udvikling af ikke-industrielt fiskeri, fiskerisamfund og uddannelse.

2. Af den anden del af den finansielle modydelse afsættes der 195 000 EUR pr. år til finansiering af følgende foranstaltninger, fordelt således:

a) 150 000 EUR til videnskabelige og tekniske programmer med sigte på at fremme en bedre forståelse og forvaltning af fiskeriet og de levende ressourcer i Mauritius' fiskerizone

b) 30 000 EUR til finansiering af stipendier og praktikophold inden for de forskellige videnskabelige, tekniske og økonomiske fiskerifaglige discipliner samt til deltagelse i internationale fiskerirelaterede møder

c) 15 000 EUR til tilsyn, kontrol og overvågning, herunder systemet til overvågning af fartøjer (VMS).

3. De beløb, som er anført i stk. 2, litra a) og c), stilles til rådighed for Mauritius' fiskeriministerium, når Europa-Kommissionen senest den 1. juni 2004 det første år og derefter senest den 1. april de følgende år har modtaget et detaljeret årsprogram, inklusive en tidsplan, med angivelse af forventede mål for de særlige aktiviteter i forbindelse med hver foranstaltning. Beløbene indbetales til statskassen på en konto, som meddeles Europa-Kommissionens delegation på Mauritius efter protokollens ikrafttræden.

4. Det beløb, der er anført under litra b), stilles til rådighed for Mauritius' fiskeriministerium og indbetales, efterhånden som det bruges, på de mauritiske kompetente myndigheders bankkonti.

5. Det mauritiske fiskeriministerium forelægger hvert år senest tre måneder efter årsdagen for protokollens indgåelse Europa-Kommissionens delegation på Mauritius en detaljeret rapport om gennemførelsen af disse foranstaltninger og om de opnåede resultater. Europa-Kommissionen forbeholder sig ret til at anmode de mauritiske fiskerimyndigheder om yderligere oplysninger om disse resultater og på ny gennemgå de pågældende betalinger på baggrund af den faktiske gennemførelse af foranstaltningerne.

Artikel 4

Undlader Fællesskabet at foretage nogen af de i artikel 2 og 3 fastsatte betalinger, kan Mauritius suspendere anvendelsen af protokollen.

Artikel 5

Hvis alvorlige omstændigheder, som ikke skyldes naturfænomener, forhindrer udøvelsen af fiskeriaktiviteter i Mauritius' fiskerizone, kan Det Europæiske Fællesskab suspendere betalingen af den finansielle modydelse efter forudgående drøftelser, hvor dette er muligt, mellem de to parter inden for rammerne af det fælles udvalg, der nedsættes i henhold til aftalens artikel 8.

Betalingen af den finansielle modydelse genoptages, når situationen atter er normal og efter drøftelser mellem de to parter inden for rammerne af det fælles udvalg, der nedsættes i henhold til aftalens artikel 8, hvorunder det bekræftes, at det vil være muligt påny at udøve fiskeri.

Gyldigheden af licenser, der er udstedt til EF-fartøjer jf. aftalens artikel 4, forlænges med en periode, som er lige så lang som den periode, hvor fiskeriet var suspenderet.

Artikel 6

Bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og regeringen for Mauritius om fiskeri i de mauritiske farvande ophæves hermed og erstattes af bilaget til nærværende protokol.

Artikel 7

Denne protokol med bilag træder i kraft på dagen for undertegnelsen.

Den anvendes fra den 3. december 2003.

BILAG

BETINGELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I DE MAURITISKE FARVANDE

1. Formaliteter i forbindelse med ansøgning om og udstedelse af licenser

Ansøgningsproceduren for og udstedelsen af licenser, der gør det muligt for EF-fartøjer at drive fiskeri i de mauritiske farvande, er som følger:

a) Europa-Kommissionen forelægger via sin delegation på Mauritius de mauritiske myndigheder en ansøgning indgivet af rederen for hvert fartøj, der ønsker at udøve fiskeri i medfør af aftalen, senest 20 dage før datoen for begyndelsen af den ønskede gyldighedsperiode. Ansøgningen udfærdiges på de formularer, som Mauritius udleverer i dette øjemed, og hvoraf et eksemplar er vedlagt som tillæg 1.

b) Hver licens udstedes til rederen for et bestemt fartøj. Efter anmodning fra Europa-Kommissionen kan, og, i tilfælde af force majeure, skal licensen for dette fartøj erstattes med en licens til et andet EF-fartøj.

c) Licenserne udleveres af de mauritiske myndigheder til Europa-Kommissionens delegation på Mauritius.

d) Licensen skal til enhver tid forefindes om bord. Ved modtagelsen af den meddelelse om forskudsbetaling, som Europa-Kommissionen sender til de mauritiske myndigheder, optager disse dog fartøjet på en liste, der sendes til de mauritiske fiskerikontrolmyndigheder. Mens rederen afventer modtagelsen af licensen, kan han pr. telefax få en kopi, som tillader fartøjet at fiske, indtil originalen modtages om bord, og som skal forefindes om bord.

e) De mauritiske myndigheder giver inden protokollens ikrafttrædelsesdato meddelelse om, hvorledes licensafgifterne skal betales, og navnlig nærmere oplysninger om den bankkonto og valuta, der skal benyttes.

f) Rederen udpeger og udnævner en agent, som skal være bosiddende på Mauritius, og som skal være bemyndiget til at repræsentere rederen i alle retlige anliggender. Rederen meddeler de mauritiske myndigheder navn og adresse på sin agent.

2. Licensernes gyldighedsperiode og betaling

1) Forskudsbetalinger

For notfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline gælder licenserne i ét år. De kan fornyes.

Afgiften fastsættes til 25 EUR pr. t, der tages i de mauritiske farvande.

Licenserne for notfartøjer til tunfiskeri udstedes efter forskudsbetaling af et beløb på 2 000 EUR pr. år pr. notfartøj til tunfiskeri svarende til afgifterne for 80 t pr. år, der tages i de mauritiske farvande.

Licenserne for langlinefartøjer med flydeline udstedes efter forskudsbetaling til Mauritius af et beløb på 1 550 EUR pr. år for langlinefartøjer med flydeline på over 150 BRT og på 1 100 EUR for langlinefartøjer med flydeline på 150 BRT og derunder. Disse beløb svarer til afgifterne for henholdsvis 62 t og 44 t fangster pr. år i de mauritiske farvande.

For linefartøjer gælder licenserne for tre, seks eller tolv måneder. Afgiften fastsættes i forhold til BRT som følger: 80 EUR pr. år pr. BRT pro rata temporis.

2) Endelig opgørelse

For notfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline udarbejder Europa-Kommissionen ved udgangen af hvert kalenderår en endelig opgørelse over de skyldige afgifter for fiskeriåret på grundlag af de fangstopgørelser, som rederne opstiller, og som bekræftes af videnskabelige institutter, der kontrollerer fangststatistikker, såsom IRD (Office of Overseas Scientific and technical research), IFREMER (Institut Français de Recherche et d'Exploitation de la Mer), IEO (Det spanske oceanografiske institut), IPIMAR (Instituto Nacional das Pescas e do Mar) og internationale fiskeriorganisationer i Det Indiske Ocean, som de mauritiske myndigheder måtte udpege.

Opgørelsen sendes til de mauritiske myndigheder senest den 15. marts det følgende år. De mauritiske myndigheder reagerer inden 30 dage efter modtagelsen af opgørelsen. Herefter fremsendes opgørelsen til rederne.

Rederne opfylder deres finansielle forpligtelser inden 30 dage fra modtagelsen af opgørelsen.

Er det beløb, der skyldes for det faktiske fiskeri, lavere end forskudsbetalingen, får rederen ikke forskellen godtgjort.

3. Omladning

Fartøjer kan omlade deres fangst i Mauritius afhængigt af deres interesser.

Al omladning, som finder sted i mauritiske havne, skal meddeles de mauritiske myndigheder 48 timer i forvejen.

4. Fangstopgørelser

Fartøjer, der har licens til at udøve fiskeri i de mauritiske farvande efter aftalen, meddeler deres fangststatistikker til de mauritiske myndigheder med en kopi til Europa-Kommissionens delegation på Mauritius efter følgende procedure:

Notfartøjer til tunfiskeri udfylder en fiskeriformular som vist i tillæg 2. Langlinefartøjer med flydeline udfylder en fiskeriformular som vist i tillæg 3. Linefartøjer udfylder en fiskeriformular som vist i tillæg 4.

Fiskeriformularerne skal være fuldstændig læselige og underskrives af fartøjets kaptajn eller en repræsentant fra rederiforeningen. Desuden skal de udfyldes af alle fartøjer, der har opnået en licens, selv hvis de ikke har udøvet fiskeri.

Formularerne skal sendes til de mauritiske myndigheder senest 45 dage efter hvert fisketogt.

5. Meddelelser

Fartøjer på over 50 BRT giver mindst én time før de sejler ind i eller forlader mauritisk farvand, og hver tredje dag, mens de fisker i mauritisk farvand, en radiostation (hvis navn, kaldesignal og frekvens anføres i licensen) eller ved fax (Nr. 230-208-1929) eller e-mail (fish@intnet.mu) meddelelse om deres position og den fangstmængde, de har om bord.

6. Observatører

Alle fartøjer på over 50 BRT skal, hvis der anmodes herom fra de mauritiske myndigheders side, tage en observatør udpeget af myndighederne ombord. Observatøren skal råde over alle faciliteter, der er nødvendige for udøvelsen af hans hverv, herunder have adgang til alle rum og dokumenter. Observatøren må ikke opholde sig længere om bord end nødvendigt, for at han kan udføre sine opgaver. Han behandles som en officer, mens han er om bord.

Han skal have passende bespisnings - og opholdsmuligheder, mens han befinder sig om bord. Observatørens løn og sociale bidrag afholdes af Mauritius' myndigheder.

Påmønstringshavnen og formaliteterne i forbindelse med påmønstringen aftales mellem rederen eller dennes agent og de mauritiske myndigheder.

Forlader et fartøj med en mauritisk observatør om bord mauritisk farvand, træffes der alle fornødne foranstaltninger til at sikre, at observatøren så hurtigt som muligt vender tilbage til Mauritius på rederens regning.

Rederen betaler via sin agent 14 EUR til de mauritiske myndigheder for hver dag, en observatør tilbringer om bord på et fartøj i Mauritius' fiskerizone.

Observatøren skal om bord:

- observere fiskerfartøjernes fiskeri.

- kontrollere positionen for de fartøjer, der driver fiskeri

- udarbejde en fortegnelse over de anvendte fiskeredskaber

- kontrollere de fangstdata vedrørende Mauritius' fiskerizone, der er indført i logbogen

- udarbejde en aktivitetsrapport, som sendes til de mauritiske myndigheder.

Observatøren skal:

- træffe alle passende foranstaltninger til, at forholdene omkring hans påmønstring og ophold om bord ikke afbryder eller lægger hindringer i vejen for fiskeriet

- respektere materiellet og udstyret om bord, og at alle skibspapirer er fortrolige.

7. Inspektion

Fartøjerne skal også tillade alt andet mauritisk inspektions- og overvågningspersonale om bord samt bistå disse ved udførelsen af deres arbejde.

8. Påmønstring af søfarende

Ti (10) mauritiske søfarende påmønstres af EF-fartøjerne.

Lokale søfarende, som påmønstres et EF-fartøj, gives en arbejdskontrakt, som indgås mellem fartøjets reder eller dennes agent og den søfarende og/eller dennes fagforening eller hans repræsentant i forening med de mauritiske kompetente myndigheder. Kontrakterne skal sikre de søfarende adgang til det sociale sikkerhedssystem, herunder livs-, syge- og ulykkesforsikring. Lønniveauet for de lokale søfarende kan ikke være lavere end til lokale besætninger og under ingen omstændigheder lavere end ILO's standard.

En kopi af kontrakten gives til kontraktparterne og til de mauritiske myndigheder.

Hvis arbejdskontrakten indgås med rederens agent, skal rederens navn og flagstaten fremgå af kontrakten.

Rederen skal garantere de samme leve- og arbejdsvilkår om bord for påmønstrede lokale søfarende som for de søfarende fra EF-lande.

Hvis de ikke påmønstres, betaler rederen et beløb svarende til den ikke-påmønstrede søfarendes løn i hele den periode, som fisketogtet i de mauritiske farvande varer. Hvis fisketogtet varer mindre end en måned, betaler rederen et beløb svarende til en måneds løn.

9. Fiskerizoner

For at undgå negative virkninger for mindre fiskeriaktiviteter i Mauritius må EF-notfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline ikke fiske inden for en afstand af femten (15) sømil målt fra basislinjen eller inden for en afstand af tre (3) sømil fra eventuelle anordninger til koncentration af fiskebestande, som de mauritiske myndigheder måtte have udlagt, og hvis geografiske position er blevet meddelt rederens repræsentant eller agent.

Linefartøjer må kun fiske på deres traditionelle fangstpladser, nemlig Soudan Bank og East Soudan Bank.

10. Leverancer til tunfiskeforarbejdningsindustrien

EF-fartøjerne til tunfiskeri forpligter sig til at sælge en del af deres fangst til den mauritiske tunfiskeforarbejdningsindustri til en pris, der fastsættes ved fælles overenskomst mellem EF-fartøjernes redere og ejerne af den mauritiske tunfiskeforarbejdningsindustri.

11. Sanktioner

Med forbehold af eventuelle sanktioner, der er fastsat i mauritisk lovgivning, kan manglende overholdelse af protokollens og dette bilags bestemmelser samt mauritisk lovgivning medføre suspendering, ophævelse eller ikke-fornyelse af det pågældende fartøjs fiskelicenser. Inden iværksættelse af eventuelle sanktioner tager de mauritiske myndigheder behørigt hensyn til forseelsens alvor og anvender princippet om forholdsmæssighed. Suspendering eller tilbagekaldelse af en fiskelicens regnes for force majeure for så vidt angår litra b) i afsnittet om formaliteter i forbindelse med ansøgning om og udstedelse af licenser i det foregående.

Europa-Kommissionens delegation på Mauritius underrettes inden 24 timer om en suspendering, tilbagekaldelse eller ikke-fornyelse af en licens med en kort beskrivelse af sagsforholdet.

12. Opbringning af fartøjer

1) Fremsendelse af oplysninger

Det mauritiske fiskeriministerium underretter inden for en frist på 48 timer Europa-Kommissionens delegation på Mauritius og flagstaten om alle opbringelser af EF-fartøjer, der driver fiskeri i henhold til fiskeriaftalen, i Mauritius fiskerizone, og fremsender en kortfattet rapport om omstændighederne ved og årsagerne til opbringelsen. Kommissionens delegation og flagstaten holdes løbende underrettet om indledte foranstaltninger og pålagte sanktioner.

2) Bilæggelse af strid i forbindelse med opbringning

Ifølge fiskeriloven og de relevante regler kan overtrædelser afgøres:

a) enten ved forlig, hvorved bødens størrelse fastlægges efter minimums- og maksimumstallene i den mauritiske lovgivning

b) eller ved retssag, hvis intet forlig er muligt, efter mauritisk lov.

3) Fartøjet frigives og dets besætning kan forlade havnen:

a) enten så snart den forpligtelse, der følger af forliget, er opfyldt mod fremlæggelse af kvittering for bilæggelsen af striden eller

b) mod fremlæggelse af bevis for, at der er stillet en bankgaranti i afventning af retssagens afslutning.

Tillæg 1

ANSØGNING OM FISKERILICENS FOR ET UDENLANDSK FARTØJ

Ansøgerens navn: .........................

Ansøgerens adresse: ....................

.....................

Befragterens navn og adresse, hvis dette afviger fra ovenstående: ....................

..........................

Navn og adresse på en agent på Mauritius: ....................

...........................

Fartøjets navn: .....................

Fartøjstype: ........................

Registreringsland: ............................

Hjemstedshavn og registreringsnummer: ........................

Fiskerfartøjets kendingsbogstaver og -nummer: ................

Radiokaldesignal og frekvens: ......................

Fartøjets faxnummer: ..................

Fartøjets længde: ..................

Fartøjets bredde: .......................

Maskintype og -effekt: ....................

Fartøjets bruttoregistertonnage: ........................

Fartøjets nettoregistertonnage: ..........................

Mindste besætning: ........................

Fiskeritype: .........................

Arter, der vil blive fisket efter: ....................

.............................

Ønsket gyldighedsperiode: ......................

Jeg bekræfter herved, at ovenstående oplysninger er korrekte.

Dato: .................. Underskrift: .....................

Tillæg 2

>TABELPOSITION>

TILLÆG 3: FANGSTOPGØRELSE FOR LANGLINEFARTØJER MED FLYDELINE

Fartøjets navn: Fartøjsførers navn: .......................

Udsætningsdato:_____ Fangstrejsens begyndelse: _____

Fangstrejse nr.:_____ Udsætning nr.:_____

>TABELPOSITION>

* VDK

** med hoved, uden gæller

Angiv typen af anvendt vægt (VAT, VDK, HEL), hvis den afviger fra den specificerede.

>TABELPOSITION>

Tillæg 4

Linefiskeri

Måned //

År //

Fartøjets navn: ........... Maskineffekt: .............. Fiskemetode: ....................

Nationalitet (flag): ...................... Bruttotonnage: .................. Landingshavn: ........................

>TABELPOSITION>

FINANSIERINGSOVERSIGT

Politikområde: 11. Fiskeri

Aktivitet(er): 1103 Internationale fiskeriaftaler

Titel:

protokol om fastsættelse for perioden fra 3. december 2003 til 2. december 2007 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og regeringen for Mauritius om fiskeri i de mauritiske farvande

1. BUDGETPOST (nummer og betegnelse)

110301 (tidligere B78000): Internationale fiskeriaftaler

11010404 (tidligere B78000A): Internationale fiskeriaftaler, administrative udgifter

2. SAMLEDE TAL

2.1 Samlet rammebevilling (del B): Min: 2 010 000 EUR, Max: 3 960 000 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger

2.2 Gennemførelsesperiode: 3.12.2003-2.12.2007

2.3 Samlet flerårigt skøn over udgifterne:

a) Forfaldsplan for forpligtelses- og betalingsbevillinger (finansieringstilskud) (jf. punkt 6.1.1)

i EUR

>TABELPOSITION>

1 Hvis den årlige fangst overstiger referencemængden, øges den finansielle modydelse proportionelt med 75 EUR pr. ekstra ton fangst. Den samlede finansielle modydelse kan dog ikke udgøre mere end 975 000 EUR.

b) Teknisk og administrativ bistand og støtteudgifter (jf. punkt 6.1.2)

>TABELPOSITION>

a+b i alt

>TABELPOSITION>

1 Hvis den årlige fangst overstiger referencemængden, øges den finansielle modydelse proportionelt med 75 EUR pr. ekstra ton fangst. Den samlede finansielle modydelse kan dog ikke udgøre mere end 975 000 EUR.

c) Personale- og andre driftsudgifters samlede budgetvirkninger (jf. punkt 7.2 og 7.3)

>TABELPOSITION>

a+b+c i alt

>TABELPOSITION>

1 Hvis den årlige fangst overstiger referencemængden, øges den finansielle modydelse proportionelt med 75 EUR pr. ekstra ton fangst. Den samlede finansielle modydelse kan dog ikke udgøre mere end 975 000 EUR.

2.4 Forenelighed med den finansielle programmering og de finansielle overslag

X Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering

|| Forslaget indebærer ændring af det berørte udgiftsområde i det finansielle overslag.

|| Omprogrammering kan betyde, at bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale må tages i brug.

2.5 Virkninger for budgettets indtægtsside:

X Ingen (vedrører tekniske aspekter ved en foranstaltnings genenmførelse)

ELLER

|| Virkninger for budgettet - for indtægtssiden:

Bemærk: Alle oplysninger og bemærkninger om beregningsmetoden for virkningerne på indtægtssiden skal vedlægges i et særskilt bilag.

Mio. EUR (1 decimal)

>TABELPOSITION>

3. BUDGETSPECIFIKATIONER

>TABELPOSITION>

4. Retsgrundlag

Traktatens artikel 37 sammenholdt med artikel 300, stk. 2 og artikel 300, stk. 3, første afsnit.

Fiskeriaftalen mellem EF og Mauritius (EFT L 159 af 10.6.1989)

5. BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE

5.1 Behov for EU-foranstaltninger

5.1.1 Mål

Den protokol, der er knyttet til fiskeriaftalen mellem EF og Mauritius, udløb den 2. december 2002. Den er blevet forlænget med ét år. Der blev paraferet en ny protokol mellem de to parter den 11. september 2003 om de tekniske og finansielle betingelser for EF-fartøjernes fiskeri i de mauritiske farvande i perioden fra den 3. december 2003 til den 2. december 2007.

Formålet med denne nye protokol er, at EF-fartøjer fortsat skal kunne fiske i Mauritius' eksklusive økonomiske zone.

Denne nye protokol styrker vore fiskerirelationer med Mauritius og fremmer ansvarligt og bæredygtigt fiskeri i Det Indiske Ocean samt understreger behovet for et effektivt kontrol- og overvågningssystem.

5.1.2 Dispositioner, der er truffet på grundlag af forhåndsevalueringen

Forslaget om at indgå en ny protokol for perioden 3. december 2003 til 2. december 2007 til firskeriaftalen mellem EU og Mauritius er blevet evalueret af GD Fiskeri på grundlag af oplysninger indsamlet af GD Udvikling, Europa-Kommissionens delegation i Port Louis og Indian Ocean Tuna Commission (IOTC) (en forudgående evalueringsrapport er vedlagt denne finansieringsoversigt).

- Selv om aftalen fortsat er forholdsvis beskeden, når man ser på budget og fangstmængder, er den meget vigtig for EU's fiskefartøjer, da den indgår som led i et net af tunfiskeriaftaler i Det Indiske Ocean, som er nødvendige, fordi tun er en stærkt vandrende art. Fællesskabet har indgået lignende aftaler med Seychellerne (den største, 45 000 t tun), Madagascar og Comorerne. Det forventes, at der snart indgås en tilsvarende aftale med Tanzania, og Kommissionen agter også at indlede forhandlinger med Kenya.

- Aftalen er lige så vigtig for Mauritius' økonomi, idet tun, der fiskes i landets eksklusive økonomiske zone er en national ressource, som genererer valuta. Den giver også beskæftigelse til lokale fiskere og ansatte i forarbejdningsindustrien.

- Fiskeriet i Mauritius' territorialfarvande er til en vis grad ikke overvåget; det gælder navnlig for illegalt fiskeri udført af asiatiske flåder. Så længe denne situation varer ved, mister Mauritius' regering indtægter og risikerer, at landets tunressourcer overfiskes. Regeringen har derfor ikke kun en interesse i, men også en forpligtelse til at tage skridt til at sørge for en strengere kontrol af fiskeriaktiviteterne. Ved hjælp af aftalen kunne EU iværksætte de nødvendige foranstaltninger til at styrke kontrol- og overvågningsindsatsen (ved at etablere et system til overvågning af fartøjer (VMS)) med henblik på en bedre overvågning af de udenlandske fiskeflåder.

5.1.3 Dispositioner, der er truffet på grundlag af den efterfølgende evaluering

Aftalens betydning for den EF-flåde, der opererer i Det Indiske Ocean, og den tilfredsstillende udnyttelse af fiskerimulighederne i den udløbne protokol berettiger til en fornyelse af protokollen.

Tunfiskeriet er præget af, at tun er en stærkt vandrende art, og det faktiske fangstniveau i en bestemt zone kan derfor variere meget betydeligt fra fangstsæson til fangstsæson.

Man kan altså ikke på forhånd vide, hvor store fangster EF-flåden vil tage i et tredjelands farvande. Som i alle andre aftaler om tun betaler Fællesskabet derfor et fast beløb, der er direkte proportionalt med en forventet fangstmængde ("referencemængde"), der beregnes på grundlag af gennemsnitsfangsterne i de foregående år, om nødvendigt justeret efter antallet af fartøjer, der har licens til at fiske. Hvis den forventede fangstmængde overskrides, betales der et yderligere beløb. Hvis den forventede fangstmængde ikke nås, beholder tredjelandet det beløb, der oprindelig blev udbetalt.

Med hensyn til Mauritius viser den efterfølgende evaluering, at udnyttelsen af de licenser, som EF's redere opnåede for tunfiskeri i perioden 1999-2003, var tilfredsstillende: de blev gradvis øget fra 52,4% til 84,2% (se nedenstående tabel).

Udnyttelse af fiskeriaftalen EF/Mauritius

(i antal fartøjer)

>TABELPOSITION>

For så vidt angår udnyttelsen af fiskemulighederne udtrykt i fangsttal, var de samlede fangster under referencemængden, men steg i 2000 og igen i 2002, som vist i nedenstående tabel:

Udnyttelse af tunfiskeri-aftalen EF/Mauritius Årlige fangster oplyst af notfartøjer og langlinefartøjer med flydeline (i tons)

>TABELPOSITION>

Med hensyn til fiskebestandene bør det bemærkes, at alle stærkt vandrende arter i Det Indiske Ocean forvaltes af Indian Ocean Tuna Commission (IOTC). IOTC vedtager efter udtalelser fra organisationens videnskabelige udvalg resolutioner, som gælder for alle medlemmer. EU og Mauritius er medlemmer af IOTC og dermed bundet af dennes resolutioner.

Der er ikke nogen resolutioner vedrørende tun eller andre stærkt vandrende arter under forberedelse hos IOTC. Der er i øjeblikket heller ingen TAC eller kvoter for tunfiskarterne i Det Indiske Ocean, da fiskebestanden har det godt.

I betragtning af at de samlede fangster i Det Indiske Ocean i 2000 var 393 000 tons bugstribet bonit, 304 000 tons gulfinnet tun og 131 000 tons storøjet tun (828 000 tons i alt), som er de mest fangede arter, er det indlysende, at en referencemængde på 5 500 tons årligt i Mauritius' eksklusive økonomiske zone (som fastsat i protokollen for 1999-2002) ikke påvirker fiskebestanden nævneværdigt, hverken på nationalt eller regionalt niveau (kilde: rapport fra 5. møde i IOTC's videnskabelige udvalg, Seychellerne, 2.-6. december 2002).

Endelig understregede den efterfølgende evaluering behovet for et effektivt kontrol- og overvågningssystem med henblik på at bekæmpe illegalt fiskeri og fremme et ansvarligt og bæredygtigt fiskeri i Det Indiske Ocean.

I det følgende præsenteres de elementer, der er ændret eller indsat i den nye protokol efter den efterfølgende evaluering.

- "Klassiske" elementer

Fiskerimulighederne, referencemængden, den finansielle godtgørelse, afgifterne, systemet til forvaltning af licenser og andre tekniske foranstaltninger indgår i alle fiskeriprotokoller, som Fællesskabet indgår med tredjelande, og er resultatet af forhandlinger med EU's partnere:

- Referencemængden: den er øget fra 5 500 tons til 6 500 tons tun pr. år. Det er en stigning på 12% efter fire år (1999-2003), hvilket må siges at være moderat og resultatet af rimelige forhandlinger. Det bør bemærkes, at under protokollen 1996-1999 var referencemængden 7 500 tons tun pr. år, et tal som blev anvendt som benchmark af de mauritiske myndigheder og influerede på resultatet af de seneste forhandlinger. Herudover forudser de sagkyndige eksperter, at fangsterne i Mauritius' eksklusive økonomiske zone vil blive større. Endelig har forøgelsen ingen nævneværdige negative virkninger på den samlede fiskebestand.

- Fiskerimuligheder: efter forøgelsen af referencemængden giver den nye protokol fiskerimuligheder til 41 notfartøjer og 49 langlinefartøjer med flydeline mod henholdsvis 43 og 40 i den tidligere protokol.

- Finansiel godtgørelse: 487 500 EUR årligt, bestående af 292 500 EUR, som betales til Mauritius' statskasse, og 195 000 EUR til finansiering af målrettede foranstaltninger. Allokeringen af beløbene er sket ud fra behov og prioriteter i Mauritius' nationale politik. Under den tidligere protokol var den finansielle godtgørelse på 412 500 EUR, som blev fordelt ligeligt mellem statskassen og målrettede foranstaltninger.

- Skibsredernes afgifter og forskudsbetalinger:

* Den afgift, som skibsrederne betaler for hvert ton tun, der fanges i Mauritius' fiskerizone, er fastsat til 25 EUR, hvilket er det samme som i alle andre aftaler, EU har indgået for Det Indiske Ocean

* Forskudsbetalingerne er øget i forhold til den tidligere protokol:

- For notfartøjer: 2 000 EUR (mod 1 750 EUR under den foregående protokol) årligt pr. notfartøj, hvilket svarer til afgiften for 80 tons (mod tidligere 70 tons) af den årlige fangstmængde i Mauritius' farvande.

- For langlinefartøjer med flydeline: 1 550 EUR (mod 1 375 under den foregående protokol) årligt pr. langlinefartøjer på mere end 150 BRT og 1 100 EUR (mod 1 000) for langlinefartøjer på 150 BRT eller derunder. Disse beløb svarer til afgifterne for henholdsvis 62 t (55 t tidligere) og 44 t (40 t tidligere) fangster pr.år i de mauritiske farvande.

- For linefartøjer gælder licenserne for tre, seks eller tolv måneder. Afgiften fastsættes i forhold til BRT som følger: 80 EUR pr. år pr. BRT pro rata temporis (det samme som i den foregående protokol).

- Nye elementer

I tråd med tanken om et ansvarligt og bæredygtigt fiskeri og med henblik på en bedre overvågning af de EU-fiskerfartøjer, der opererer i de mauritiske farvande, indføres der følgende nye elementer:

i) protokollens løbetid er 4 år i stedet for 3 år

ii) en eksklusivitetsklausul, som forbyder alle private licenser eller andre arrangementer

iii) EU-fartøjer, som opererer i de mauritiske farvande skal påmønstre lokale sømænd og anvende de sociale bestemmelser for disse

iv) der må ikke fiskes inden for en radius af 15 sømil fra kysten mod tidligere 12 sømil

v) EU-fartøjerne er forpligtet til at meddele alle omladninger i Mauritius

vi) sanktioner for overtrædelse af protokollens bestemmelser og den mauritiske lovgivning på området.

- Omkostningseffektivitet for Fællesskabet

De vigtigste omkostninger for Fællesskabet er Fællesskabets betaling af den finansielle godtgørelse og EU-fartøjernes betaling af afgifter for licenser til den mauritiske regering og den nationale fiskerisektor.

Aftalen er rentabel for Fællesskabet, da fangsternes værdi langt overstiger omkostningerne ved protokollen.

Den samlede enhedspris (for Fællesskabet og de skibsredere, som har licensen) er 100 EUR pr. tons tun, hvoraf 75 EUR betales af Fællesskabet og 25 EUR af skibsrederne. Den finansielle godtgørelse, som betales af EU beregnes ved at gange denne enhedspris med referencemængden: 75 EUR x 6 500 tons = 487 500 EUR årligt. Skulle EU-fartøjernes fangst nå op på 6 500 tons (100% udnyttelse af referencemængden), ville Fællesskabet betale 487 500 EUR og skibsrederne162 500 EUR, dvs. 650 000 EUR i alt.

Den gennemsnitlige handelsværdi for et ton tun er ca. 875 EUR.

Priserne for bugstribet bonit faldt voldsomt i 1999 til USD 400 pr. tons i Bankgkok. Priserne steg igen i begyndelsen af 2000 til USD 750 pr. tons.

Prisen for gulfinnet tun var USD 1 000 pr. tons i 2002. Gulfinnet tun fra Det Indiske Ocean eller fra Atlanterhavet giver en bedre pris end gulfinnet tun fra Stillehavet. Denne prisforskel er dog blevet mindre i de senere år (kilde: GLOBEFISH Databank, tunpriser - eksport - import - fangster - forbrug, 2002).

Hvis de 6 500 tons, der er nævnt i ovenstående eksempel, var blevet solgt, ville indtægten have været EUR 5 687 500 (= 6 500 tons x EUR 875). Der ville således have været en fortjeneste på EUR 5 037 500 pr. år, dvs. ca. 7,75 gange så meget, som Fællesskabet og skibsrederne tilsammen betaler Mauritius.

Ud over fangsternes direkte handelsværdi er der følgende indlysende andre fordele ved aftalen.

- garanteret beskæftigelse om bord på fiskefartøjer for både EU-søfarende og lokale fiskere

- afsmittende virkning for beskæftigelsen i havnene, auktionshallerne, forarbejdningsvirksomhederne, værfterne og servicesektoren osv. i EU og Mauritius

- disse beskæftigelsesmuligheder er i regioner, hvor der ikke findes andre beskæftigelsesmuligheder

- forbedret forsyning af fisk til Fællesskabet og til den mauritiske befolkning.

Der mindes om, at det i Rådets retningslinjer for forhandlinger om fiskeriaftaler med AVS-lande er præciseret, at det er nødvendigt at tage hensyn til Fællesskabets interesse i at opretholde eller etablere forbindelser med de pågældende lande på fiskeriområdet.

- Målrettede foranstaltninger

For så vidt angår tilrettelæggelsen og gennemførelsen af de målrettede foranstaltninger, der er fastsat i protokollen, viser en undersøgelse af de årlige rapporter, at de kompetente mauritiske myndigheder gjorde tilfredsstillende brug af de beløb, der var øremærket til målrettede foranstaltninger i den forlængede protokol for 2003.

Fællesskabet finansierede en række projekter på Mauritius med sigte på at støtte fiskerisektoren (budget 197 566 EUR). Der er følgende igangværende projekter:

- bygning af en fangstlosningsstation ved Mer Rouge, Roche Bois på ca. 76 m2, herunder etablering af et nedsivningsområde, bygning af en septiktank, asfaltering af området og afgrænsning med kantsten

- uddybning af sejlrenderne ved Le Morne og La Passe Vacoas (Trou d'Eau Douce) - disse passager gennem koralrevet uddybes for at give lokale fiskere lettere adgang til det åbne hav. Navnlig ved lavvande har fartøjer ofte svært ved at krydse revet. De påtænkte uddybningsområder er smalle med lavt vand, hvor der ligger basaltklipper og store sten.

En anmodning om finansiering af etableringen af VMS, som forventes at koste ca. 260 000 EUR, afventer godkendelse, og afventer gennemførelsen i 2004. Projektet er meget vigtigt for fremme af ansvarligt fiskeri i de mauritiske farvande, idet landet nu kun har begrænsede metoder til kontrol og overvågning af de udenlandske fartøjer, som opererer ud for Mauritius' kyst.

Der er også anvendt 25 000 EUR til uddannelse og deltagelse i internationale organisationer og møder.

5.2 Påtænkte indsatsområder og nærmere bestemmelser for budgetbevillingerne

EF betaler for perioden fra 3. december 2003 til 2. december 2007 en samlet finansiel modydelse på 487 500 årligt i stedet for 412 500 EUR under den foregående protokol.

Et beløb på 195 000 EUR (40 % af den samlede finansielle modydelse) øremærkes til målrettede foranstaltninger med sigte på at udvikle fiskerisektoren på Mauritius (udarbejdelse af videnskabelige og tekniske programmer, etablering af et system til overvågning- og kontrol af fiskefartøjer (VMS) i de mauritiske farvande, uddannelsesstipendier og kurser). Til trods for, at andelen af midlerne til målrettede foranstaltninger er mindre (40% i stedet for 50% under den foregående protokol), er beløbet næsten det samme (206 250 EUR under den tidligere protokol), som dækker fiskeriministeriets reelle behov.

5.3 Gennemførelsesmetoder

Iværksættelsen af den pågældende protokol henhører under Kommissionens eneansvar. Kommissionen sørger for iværksættelsen ved hjælp af sit fastansatte personale både på sit hovedsæde i Bruxelles og i sin delegation på Mauritius.

6. FINANSIELLE VIRKNINGER

6.1 Samlede finansielle virkninger for budgettets del B (hele programperioden)

6.1.1 Finansieringsstøtte

i EUR

>TABELPOSITION>

1 Hvis den årlige fangst overstiger referencemængden, øges den finansielle modydelse proportionelt med 75 EUR pr. ekstra ton fangst. Den samlede finansielle modydelse kan dog ikke udgøre mere end 975 000 EUR.

6.1.2. Teknisk og administrativ bistand, støtteudgifter og IT-udgifter (forpligtelsesbevillinger)

>TABELPOSITION>

6.2. Beregning af omkostninger pr. påtænkt foranstaltning i budgettets del B (hele programperioden)

i EUR

>TABELPOSITION>

7. VIRKNINGER FOR PERSONALERESSOURCER OG ADMINISTRATIONSUDGIFTER

7.1. Virkninger for personalet

>TABELPOSITION>

7.2 Samlede finansielle konsekvenser af behovet for personaleressourcer

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.

7.3 Andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.

(1) Det specificeres, hvilken udvalgstype der er tale om, og hvilken gruppe det tilhører.

I. I alt på årsplan (7.2 + 7.3) // 39 375 EUR

II. Foranstaltningens varighed // 4 år

III. Foranstaltningens samlede omkostninger (I : 4) // 157 500 EUR

8. RESULTATOPFØLGNING OG EVALUERING

8.1 Overvågningssystem

Der blev allerede gennemført en løbende overvågning i forbindelse med de tidligere protokoller mellem EU og Mauritius, og det forventes fortsat for den nye protokol. Brugen af licenser følges også nøje, og der indsamles jævnligt data om de faktiske fangster.

Hvad angår målrettede foranstaltninger, er der en ny bestemmelse, som fastsætter indgivelse af en udførlig årsplanlægning fra partnerlandets side, herunder tidsplan og forventede mål af de særlige foranstaltninger, der skal iværksættes, før der foretages udbetalinger.

Indtil nu blev beløbene udbetalt efter anmodning fra de mauritiske myndigheder, uden at der forelå nogen planlægning af de projekter, der skulle finansieres. Det nye system gør det muligt for Kommissionen at være underrettet om de planlagte projekter på forhånd og at kontrollere i slutningen af året, om projekterne er gennemført.

Med dette mål for øje, skal det mauritiske fiskeriministerium fremsende en årsrapport til Kommissionen om gennemførelsen af disse foranstaltninger og de opnåede resultater senest tre måneder efter årsdagen for protokollens indgåelse. Europa-Kommissionen forbeholder sig ret til at anmode de mauritiske fiskerimyndigheder om yderligere oplysninger om disse resultater og på ny gennemgå de pågældende betalinger på baggrund af den faktiske gennemførelse af foranstaltningerne. Kommissionen skal navnlig sikre foranstaltningernes overensstemmelse med regionale aktiviteter som f.eks. tuna tagging-programmet (EU-støtte: ca. 14 mio. EUR), som udføres af Indian Ocean Commission og støttes af EU under EUF's 9. regionale vejledende program, og det regionale projekt for overvågning og kontrol, som støttes med 3,5 mio. EUR.

I den blandede kommission, der mødes efter anmodning fra en af parterne, kan EU og Mauritius konsultere hinanden om spørgsmål om denne aftales gennemførelse og korrekte funktion. I tilfælde af uenighed om denne aftales fortolkning eller anvendelse holder parterne samråd.

8.2 Hvordan og hvor ofte skal der evalueres?

Før protokollen fornys i 2007, vil hele protokolperioden (3. december 2003 til 2. december 2007) blive evalueret ud fra indikatorerne for resultater (fangster og fangstværdier) og virkning (antal nye og bibeholdte jobs og forholdet mellem udgifterne til protokollen og værdien af fangsterne). Med henblik på at garantere et bæredygtigt fiskeri i regionen finder denne evaluering fremover sted forud for en eventuel fornyelse af protokollen.

9. BEKÆMPELSE AF SVIG

Da EU's finansielle bidrag er en direkte modydelse for de tilbudte fiskerimuligheder, bestemmer tredjelandet selv, hvad det vil anvende det til. Det har imidlertid pligt til i henhold til bestemmelserne herom i protokollen at give Kommissionen meddelelse om, hvordan nogle af bevillingerne anvendes. Der skal fremlægges en årlig rapport om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er omhandlet i protokollens artikel 3, og om de opnåede resultater. Kommissionen forbeholder sig ret til at anmode om yderligere oplysninger om de opnåede resultater og at tage betalingerne op til fornyet overvejelse i lyset af foranstaltningernes faktiske gennemførelse.

Desuden skal de medlemsstater, hvis fartøjer driver fiskeri under denne aftale, over for Kommissionen attestere nøjagtigheden af de data, der er anført i fartøjernes målebrev, således at licensafgifterne kan blive beregnet på et sikkert grundlag.

Ifølge den forlængede protokol har EU-fartøjerne også pligt til at udfylde fangsterklæringer (som også skal fremsendes til Kommissionen og de mauritiske myndigheder), der udgør grundlaget for den endelige opgørelse af de fangster, der tages i forbindelse med protokollen, og af afgifterne.

Endelig er der indsat et nyt afsnit om sanktioner i bilaget, som bestemmer, at overtrædelse af protokollens og bilagets bestemmelser eller enhver relevant mautisk lovgivning kan straffes med suspendering, tilbagekaldelse eller ikke-fornyelse af licensen til de pågældende fartøj, foruden de sanktioner, der er fastsat i mauritisk lovgivning.

COMMISSION STAFF WORKING PAPER - EX-ANTE EVALUATION of the Proposal for a Council Regulation on the conclusion of the Protocol defining, for the period 3 December 2003 to 2 December 2007, the fishing opportunities and the financial compensation provided for by the Agreement between the European Economic Community and the Government of Mauritius on fishing in the waters of Mauritius {COM(2004)197 final}

Introduction

An evaluation of the proposal to conclude a new Protocol, for the period 3 December 2003 to 2 December 2007, to the Fisheries Agreement between the EC and Mauritius has been carried out by the DG Fisheries on the basis of information gathered by the DG Development, the Delegation of the European Commission in Port Louis and the Indian Ocean Tuna Commission (IOTC).

The actors and parties involved are presented below.

Presentation of actors taken into account

Actors and interested parties // Responsibilities and area of interest

1. European Commission // Administration of the Fisheries Agreement with Mauritius, responsibility in monitoring the issue of licences and the declaration of catches and, generaly, in the respect of all the provisions of the Agreement and protocol;

Payment of financial compensation to Mauritius;

Administration of technical assistance and other programmes of assistance to Mauritius (by other DGs).

2. EU fishing operators // Payment of licences for fishing in Mauritius EEZ;

Operation of fishing fleets in Mauritius EEZ.

3. EU fishing industry // Import, processing and distribution of fish and fishery products from Mauritius.

4. EU fishermen // Members of crews of European vessels fishing in Mauritian waters .

5. Mauritian Government expenditure // Expenditure linked to fisheries and fishery programmes and projects in Mauritius;

Policies: infrastructure and organisation of the fishing industry in Mauritius;

Representation of Mauritius at regional (IOTC) and international level;

Activity report to the EC and expenditure under EC- Mauritius Fisheries Agreement.

6. Mauritian Government revenue // Financial compensation paid by EC and licence payments.

7. Mauritian fisheries sector // Primarily small-scale fishing;

Processing (smoking) and local distribution;

Limited processing activities (packaging, freezing) for export to Europe.

8. Port services in Mauritius // Port services (repairs, food supplies, fuel supplies, cold storage)

1. Needs to be met (short, medium and long-term)

The Fisheries Agreement with Mauritius is source, in the Community and Mauritius, of important economic activities, which are linked not only to the exploitation of the tuna ressources but also to the development of associated activities.

For each actor, the following needs have been identified in connection with the Fisheries Agreement:

Needs of the different actors/parties

>TABELPOSITION>

The short-term needs correspond to existing ones which must be taken into account in any Fisheries Agreement. The long-term needs are those which will determine the evolution and development of the fishing sector in Mauritius over the next five to ten years.

2. Objectives to be achieved, expected results and indicators needed to measure them

The Agreement with Mauritius, which is part of a network of tuna agreements in the Indian Ocean, aims to maintain a presence of the Community fleet in the region and thus to protect the interests of the european fisheries sector.

The Protocol annexed to the Fisheries Agreement expired on 2 December 2002. It has been extended for one year. The proposed Protocol aims to allow Community ship-owners to continue fishing in the exclusive economic zone (EEZ) of Mauritius for the period 3 December 2003 to 2 December 2007.

This new Protocol should reinforce our fisheries relations with Mauritius promoting the responsible and sustainable fishery in the Indian Ocean and stressing the need of an efficient control and surveillance system.

The proposed Protocol must take account of the following general objectives:

Objectives to be taken into account in the new Protocol

>TABELPOSITION>

3. Added value of Community involvement

A lack of political initiatives at EU level, aiming to guarantee, in the long term, a sustainable fishery of the Community long distant waters fleet, would lead to the gradual reduction of the Community fleet. This would occur probably by a change of flag, and in particular a change to a flag of convenience and/ or an increase in private fishing arrangements.

In cases where private licenses are sold to operators, there is no guarantee that the financial counterpart benefits the fisheries industry and their employees in the third country in the way that the Community targeted actions do.

This situation should be avoided, since it would result in a substantial reduction of the role of the EC external fisheries policy and the disappearance of the European long distant waters fleet and subsequently by reducing the ability of the Community to honour and implement its commitments taken in an international level.

4. Risks and alternative options

The introduction of a new Protocol necessarily involves a certain degree of risk. The following table sums up the risks and proposes measures to introduce to try to control them.

Risks linked to the proposals and alternative options

Risks // Alternative options

Fraud: Mauritius' revenue (payments for targeted measures and ship-owners' payments) is not allocated as agreed. // Improve EC monitoring of revenue and expenditure;

Introduce an annual (or pluri-annual) programming followed by analysis a posteriori of the results).

Chinese and Korean fleets continue to ignore licences and other controls. // Improve control activities by patrols or by air and setting up a Vessels Monitoring System;

Enforce the laws and rules by prosecution, fines, confiscating equipment.

Small-scale fishermen continue to be marginalised, no increase in their share of catches and revenue. // Financing of measures in their favour.

Lack of investment (local or foreign) in local value-added operations.

// Encourage foreign fleets to use local port facilities;

Review laws and initiatives in favour of investment;

Review cost factor (water, electricity, etc.).

Responsibility for these options will largely rest with the EC and the Mauritian Government.

5. Lessons drawn from previous experience

In the case of Mauritius, the ex post evaluation shows that during the period 1992-2003, the utilisation of the available fishing possibilities in terms of licences by Community ship-owners for tuna fishing was satisfactory: it increased gradually form 52,4 % to 84,2 % (see following table).

Utilisation of the Community/Mauritius Fisheries Agreement

(based on number of vessels)

>TABELPOSITION>

In respect to the utilisation of the fishing possibilities in terms of catches, overall, catches fell short of the reference weight, but increased in 2000 and again in 2002 as the following table shows:

Utilisation of the EC/Mauritius tuna-fishing agreement Declared annual catches of seiners and longliners (in tons)

>TABELPOSITION>

Concerning the state of the stocks, it is to be noted that all the highly migratory species in the Indian Ocean are managed by the Indian Ocean Tuna Commission (IOTC). Following the opinion of its Scientific Committee, the IOTC adopts resolutions applicable to all members. The EC and Mauritius are members of the IOTC and therefore bound to any resolution adopted by this Commission.

There is no resolution presently developed by the IOTC concerning tuna or any other highly migratory species. Also, there are no TACs and quotas for the tuna species in the Indian Ocean, since the state of the stocks is in good shape.

If you consider that total catches in the Indian Ocean for the year 2000 were 393,000 tons for skipjack tuna, 304,000 tons for yellowfin tuna and 131,000 tons for bigeye tuna (828,000 tons in total), which are the most commonly caught species, it is evident that a reference tonnage of 5,500 tons per year in the Mauritian Exclusive Economic Zone (as fixed by the protocol 1999-2002) does not have any negative impact to the state of the resources neither at a national nor at a regional level (source: report of the 5th session of the Scientific Committee of the IOTC, Seychelles, 2-6 December 2002).

Finally, the ex post evaluation stressed the need of an efficient control and surveillance system, in order to combat illegal fishing and to promote a responsible and sustainable fishery in the Indian Ocean.

The elements modified or inserted in the new protocol following the ex post evaluation are presented hereafter.

- "Classical" elements

Fishing opportunities, reference tonnage, financial compensation, fees, licences and other technical measures are included in all the fishing protocols the Community concludes with third countries and are subject to negotiations with its partners:

- Reference tonnage: it has been increased form 5.500 tons to 6.500 of tuna par year. It involves a 12 % increase after four years (1999-2003), which may be considered moderate and the outcome of a reasonable negotiation. It has to be noted that under the protocol 1996-1999 the reference tonnage was 7.500 tons of tuna per year, fact that was used as a benchmark by the Mauritian authorities and influenced the result of the last negotiation. Besides, scientist advice shows that catches in the Mauritius Exclusive Economic Zone shall increase. Finally, the increase has no negative impact to the state of the resources.

- Fishing possibilities: following the increase of the reference tonnage, the new Protocol grants fishing possibilities for 41 tuna seiners and 49 surface longliners, against 43 and 40 respectively in the expiring Protocol.

- Financial compensation: EUR 487,500 per year, composed by EUR 292,500 to be paid to the public Treasury of Mauritius and EUR 195,000 to finance targeted measures. The allocation of the amounts has been decided according to the needs and priorities of the Mauritian national policy. In the previous protocol the financial compensation was EUR 412,500, equally allocated to the public Treasury and targeted measures.

- Ship-owners fees and advance payments:

* the fee paid by the ship-owners for each tonne of tuna caught in the Mauritius fishing zone is fixed to EUR 25, as it is provided to all the agreements concluded by the EC in the Indian Ocean;

* the advance payments have been increased in respect to the previous protocol:

- For tuna seiners: EUR 2,000 (instead of EUR 1,750 in the previous protocol) per year per tuna seiner, equivalent to the fees for 80 tons (instead of 70 tons) of annual catches within the waters of Mauritius.

- For surface longliners: EUR 1,550 (instead of EUR 1,375 in the previous protocol) per year for surface longliners of more than 150 GRT and EUR 1,100 (instead of EUR 1,000) for surface longliners of 150 GRT or less. These amounts correspond respectively to the fees due for 62 tons (55 previously) and for 44 tons (40 previously) of annual catches in Mauritian waters.

- For vessels fishing by line: licences shall be valid for three, six or twelve months. The fee shall be fixed in relation to the GRT as follows: 80 Euro per year per GRT pro rata temporis (remains the same as in the previous protocol).

- New elements

In line with the concept of responsible and sustainable fisheries and in order to better monitoring the EC fleet operating in the Mauritian waters, the following new elements have been introduced:

i) duration of the Protocol 4 years instead of 3 up to now;

ii) exclusive clause prohibiting any private licence or other arrangement;

iii) obligation for the Community fleet operating in the Mauritian waters to embark local seamen and to apply the social clause;

iv) fishing outside 15 miles from the coast instead of 12 previously;

v) obligation for the Community vessels to communicate any transhipment in Mauritius, and

vi) sanctions for non-compliance with the Protocol and the relevant Mauritian legislation.

- Targeted measures

Concerning the realisation and implementation of the targeted measures provided for in the protocol, after examination of the annual reports, it results that the competent Mauritian authorities made satisfactory use of the amount earmarked for targeted measures in the extended Protocol for 2003.

To support the fisheries sector in Mauritius the Community financed several projects (budget EUR 197.566). The following projects are currently under way:

- construction of a fish landing station at Mer Rouge, Roche Bois of an approximate area of 76 sq.m, including construction of a leaching field, construction of a septic tank, supply and lay tarmac paving for marking area with Kerb around;

- dredging of boat passages at Le Morne and at La Passe Vacoas (Trou d'Eau Douce) - these passages across the coral reef are provided with a view to facilitate access by local fishermen to navigable waters of the high sea. Boats often have difficulties in crossing the reef particularly at low tide. The areas under consideration are partially exposed to low tide, are narrow, shallow and obstructed by basaltic rocks and boulders.

A request for financing the setting-up of a VMS, with an estimated cost of approximately EUR 260.000, is still pending, waiting for its implementation in 2004. This project is very important for the promotion of a responsible fishery in the Mauritius' waters, the island having currently limited means of control and surveillance of the foreign vessels operating off Mauritius.

Also, EUR 25.000 have been utilised for training and participation in international Organisations and meetings.

Overall, the following lessons can be drawn from the ex post evaluation of the previous Protocol, and were taken into consideration in drafting the new Protocol:

- In anticipation of a better use of the reference tonnage in terms of actual catches, which are not deemed to have a negative impact to the state of the resources, the reference tonnage could be increased by 1.000 tons, taking into account also the interest of the involved parties as manifested in the negotiations. The increase in the financial compensation that results is rather modest (EUR 75.000 per year) and seems to be acceptable under cost-effectiveness considerations (see chapter 6 below).

- Concerning the realisation of the targeted measures provided for in the protocol, after examination of the annual reports, it results that the competent Mauritian authorities made satisfactory use of the amount earmarked for targeted measures. However, a better follow-up could be envisaged from their programming phase.

- The control and surveillance measures in the Mauritian EEZ are still not sufficient. The setting up of a Vessels Monitoring System urges.

- The lack of information on fishing in Mauritius makes it difficult to carry out an accurate assessment of the activities and results of the fisheries sector.

6. Elements related to cost-effectiveness

Concerning the cost-effectiveness of the Agreement, the main costs for the EC derive from the payment of compensation by the Community and of licences fees by European vessel-operators in favour of the Mauritian Government and though to the national fisheries sector.

The Agreement is profitable for the Community in that the value of catches far exceeds the cost of the Protocol.

The global unit cost (for the EC and for the ship-owners using the licences) is EUR 100 per tone of tuna out of which EUR 75 payable by the Community and EUR 25 payable by the ship-owners. The financial compensation paid by the EC is calculated by multiplying this unit cost by the reference tonnage: EUR 75 x 6,500 tons = EUR 487,500 per year. In the hypothesis that the catches of the EC ship-owners reach 6,500 tons (utilisation 100 % of the reference tonnage) the Community would pay EUR 487,500 and the ship-owners EUR 162,500, that is EUR 650,000 in total.

The average commercial value of tuna is around EUR 875 per tonne.

Skipjack prices declined sharply during 1999, to reach US$ 400 per tone in Bankgkok. Prices recovered in early 2000, to US$ 750 per tone.

Yellowfin prices were US$ 1.000 per tone in 2002. Yellowfin originating from the Indian Ocean or from the Atlantic commands a higher price than yellowfin tuna from the Pacific. However, the price difference has been narrowing in recent years (source: GLOBEFISH Databank, tuna prices - exports - imports - catches - consumptions, 2002).

If, in the case of the previous example, the 6,500 tons were commercialised, they would have reached a price of EUR 5,687,500 ( = 6,500 tons x EUR 875). It results that the benefit would have been EUR 5,037,500 per year, that is 88.6 % in respect to the cost of the tuna paid in Madagascar by the Community and the ship-owners together.

In addition to the direct commercial value of the catches of the vessels concerned, there are other benefits from this Agreement:

- guaranteed employment on board fishing vessels for both Community and local fishermen;

- the multiplier effect on jobs for the ports, auctions, processing factories, shipyards, service industries, etc. in the Community and in Mauritius;

- these employment opportunities are in regions where no other opportunities are available;

- contribution to the supply of fish to the Community and to the Mauritian population.

It should be remembered that the guidelines laid down by the Council for negotiating Fisheries Agreements with the ACP countries specify that account must be taken of the Community's interest in maintaining or establishing fisheries relations with the countries concerned.

7. Future monitoring and evaluation

Continuous monitoring was already done for the previous Protocols between the EC and Mauritius and is also foreseen for the new Protocol. The use of licences is closely followed and data on actual catches are regularly collected. As far as the targeted actions are concerned, there is a new provision that foresees the submission of a detailed annual programming by the partner country, including schedule and the expected objectives of specific actions to be undertaken, before payments are made. In addition, within a joint Committee, meeting at the request of either party, the Community and Mauritius may consult one another on questions relating to the implementation and proper functioning of the underlying Fisheries Agreement.

Regarding the arrangements for future evaluation, before the Protocol is renewed in December 2007, the entire period which it covers (3 December 2003 to 2 December 2007) will be evaluated, measuring indicators relating to results (catches, values of catches) and impact (number of jobs created and maintained, relation between the cost of the Protocol and the value of catches). In order to guarantee sustainable fisheries in the region, this evaluation will be carried out prior to any renewal of the protocols in the future.

Conclusions

- Although from the budgetary and catch weight point of view the agreement remains relatively modest, it is very important for the Community ship-owners because it forms part of a network of tuna-fishing agreements in the Indian Ocean, made necessary by tuna's highly migratory nature. The Community has concluded similar agreements with Seychelles (the largest, for 45 000 tonnes of tuna), Madagascar and the Comoros. An equivalent agreement is due to be concluded soon with Tanzania, and the Commission plans to open negotiations with Kenya.

- The Agreement is equally vital for the Mauritian economy; tuna fished in its Exclusive Economic Zone is a national resource generating foreign currency. Also it provides employment for local fishermen and in the processing sector.

- Fishing activities in Mauritian waters are to some extent unsupervised, particularly in the case of illegal fishing of tooth-fish by Asian fleets. As long as this situation prevails, the Mauritian Government will continue to lose revenue and will run the risk of overexploitation and destruction of its fish stocks. It is, therefore, not only in the Government's interest but it is also incumbent upon it to take steps to impose stricter controls on fishing activities. The EC could provide through the Agreement the necessary measures for the strengthening of the control and surveillance (namely by implementing a Vessels Monitoring System) for a better monitoring of the foreign fleets.

All these factors are interdependent and, therefore, have a shared interest in establishing a new Protocol which recognises the requirements of each.