KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 04.12.1997 
KOM(97) 583 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
OG REGIONSUDVALGET 
GENNEMFØRELSE AF UNIONENS STRATEGI VEDRØRENDE DE 
FORSVARSRELATEREDE INDUSTRIER 

GENNEMFØRELSE AF UNIONENS STRATEGI VEDRØRENDE DE 
FORSVARSRELATEREDE INDUSTRIER 
SAMMENDRAG 
Det forekommer dag for dag hastende nødvendigt at iværksætte en strategi for Unionen 
til at ledsage de store omstillinger indenfor de europæiske forsvarsrelaterede industrier. 
Forsvarsindustri- og teknologigrundlaget er på den ene side af stor betydning for den 
økonomiske udvikling og på den anden side for rustningskapaciteten. Trods 
Kommissionens advarsel og opfordring til at skride til handling i Kommissionens 
meddelelse af januar 1996 om den forsvarsrelaterede industri har situationen i sektoren 
forværret sig siden da. beskæftigelsen i sektoren er faldet med 13% mellem 1993 og 
1995. Den Europæiske Union importerede i 1995 fra De Forenede Stater for seks gange 
værdien af de forsvarsmateriel, som den eksporterede, medens dette forhold var ca. fem i 
1990 og fire i 1985. Der skal otte europæiske forsvarsmaterielvirksomheder til i 1990 at 
nå op på 60 mia. dollars i salg, medens de tre største amerikanske virksomheder havde et 
salg på 90 mia. dollars. Denne tendens er så meget mere foruroligende, som den 
anfægter politiske mål, der højtideligt er opstillet ved Maastricht-traktaten i form af 
udformning til sin tid af en fælles forsvarspolitik. Hovedansvaret for restruktureringen af 
den forsvarsrelaterede industri ligger hos medlemsstaterne. Deres samarbejde indenfor 
Unionens rammer er imidlertid betydeligt, og Kommissionens initiativer er til formål at 
lette udviklingen af et sådant samarbejde. 
Der bør oprettes et stort europæisk marked for forsvarsmateriel med hjælp i en række 
lovgivnings- og andre instrumenter, EF-relaterede eller med rod i den fælles udenrigs-
og sikkerhedspolitik, som Unionen råder over. Kommissionen anbefaler en global tilgang 
til gennemførelsen af denne strategi: 
et udkast til fælles holdning vedrørende fastlæggelse af en fælles europæisk 
forsvarsmaterielpolitik. Kommissionen opfordrer Rådet til at vedtage den fælles 
F USP-holdning, som den stiller forslag til, med henblik på at indlede en debat om 
de større spørgsmål med berøring til en sådan politik og anspore 
medlemsstaterne til at give deres tilslutning hertil. Overførsler inden for 
Fællesskabet, offentlige indkøbsaftaler og fælles toldordning er områder, der 
specifikt er omfattet af forslaget. 
En handlingsplan for de forsvarsrelaterede industrier. Kommissionen forelægger 
en sådan plan med en beskrivelse af de områder, hvor en indsats fra Unionens 
side er nødvendig nu. Kommissionen vil tage passende initiativer til at udvikle de 
i planen skitserede foranstaltninger i flere enkeltheder. 
De igangværende forandringer er så hurtige og som omfattende, at de kræver, at der 
allerede fra 1998 sker et konkret indgreb fra Unionens side. 
1. BAGGRUNDEN 
Den europæiske forsvarsindustri har i de seneste år gennemgået en 
omstruktureringsproces, der navnlig formes af det nye internationale sikkerheds- og 
konkurrenceklima. Denne proces medfører bl.a. tab af arbejdspladser og indskrænkning 
af produktionskapacitet. Det er ikke længere muligt på nationalt plan at foretage en 
omstrukturering af tilstrækkeligt omfang. Det kræver nu europæiske rammer til at finde 
passende løsninger. Sådanne har endnu ikke manifesteret sig som kilde til regler til 
styring af.et europæisk marked for forsvarsmateriel. Desuden er det et anerkendt mål, at 
der gradvis skal udformes en europæisk forsvarspolitik, men det fælles forsvar har endnu 
ikke i sin første vorden ført til, at der er identificeret præcise europæiske behov med 
hensyn til forsvarsmateriel. 
Hovedansvaret for omstruktureringen ligger hos staterne på grund af selve sektorens 
natur. Der kræves imidlertid et betydeligt samarbejde mellem staterne på europæisk plan 
for at forehavendet kan lykkes. Kommissionens initiativer sigter på at lette en udvikling 
af et sådant samarbejde. 
Denne proces for omstrukturering og konsolidering af den forsvarsrelaterede industri, 
som skal forløbe på europæisk plan, forudsætter, at den opsplitning af markederne, der 
består, bringes til ophør, og at der lægges en klar og sikker politisk-institutionel 
referenceramme. Den Europæiske Union vil skulle give sig i kast med at fastlægge disse 
forskriftsrammer. Det er så meget mere hastende, som man bemærker, at den største 
konkurrent, den amerikanske industri, befinder sig på et meget mere avanceret stadium 
med hensyn til konsolidering med åben og konkret støtte fra administrationen. Dens 
eksportsucces på verdensmarkederne er nært forbundet med de amerikanske 
virksomheders størrelse og deres privilegerede forhold til de offentlige myndigheder. 
Meddelelsen om luftfartsindustrien1, hvori der redegøres for den slående forskel i 
situationen på begge sider af Atlanten, opfordrer til en indsats på europæisk plan og giver 
løsninger, der også gælder for andre sektorer inden for den forsvarsrelaterede industri. 
Unionen anerkendte allerede i sommeren 1995 behovet for en strategi på dette område, da 
Rådet nedsatte en arbejdsgruppe vedrørende europæisk forsvarsmaterielpolitik med 
mandat til at stille forslag til konkrete foranstaltninger på områder, der ville kunne blive 
behandlet inden for Unionens rammer. Henstillingerne kunne ses enten inden for EF-
ramnicr eller FUSP-rammer. Efter mere end to ars arbejde kan man konstatere, at selvom 
gruppen ikke har været i stand til at formulere henstillinger, har den efterhånden arbejdet 
på en nyttig definition af de særlige kendetegn ved sektoren og identificering af egnede 
indsatsområder. 
Amsterdam-traktaten sætter yderligere gang i den fremtidige udvikling af denne politik. 
Den nye traktat fastsætter (i artikel J.7, stk. 1), at der gradvis skal udformes en fælles 
forsvarspolitik, der, hvis medlemsstaterne skønner det hensigtsmæssigt, skal støttes af et 
indbyrdes samarbejde på forsvarsmaterielområdet. Efter erklæringen vedrørende WEU, 
som findes som bilag til Amsterdam-traktaten, og som blev vedtaget af WEU-Rådet den 
22. juli 1997, skal der etableres et samarbejde mellem EU og WEU på 
forsvarsmaterielområdet inden for rammerne af en rationalisering af det europæiske 
marked og oprettelse af et europæisk forsvarsmaterielagentur. 
Den kommende oprettelse af OCCAR (fællesorganet for samarbejde på 
forsvarsmaterielområdet) inden for rammerne af WEU med et betydeligt ansvar for 
forvaltning af fælles forsvarsmaterielprogrammer, repræsenterer en grundlæggende etape 
i processen mod oprettelse af det europæiske forsvarsmaterielagentur. Agenturet, som 
skal have et udstrakt ansvar for alle aspekter af definitionen og organisationen af 
efterspørgslen efter forsvarsmateriel, vil kunne lette omstruktureringen og 
KOM(97)466. 
konsolideringen af den europæiske forsvarsmaterielindustri. Kommissionens initiativer 
indgår i denne proces og bidrager til at skabe en gunstigt klima for, at der snarest kan 
oprettes et sådant agentur. Af økonomiske effektivitetshensyn bør oprettelsen af et 
europæisk marked for forsvarsmateriel og oprettelsen af agenturet ske side om side. De 
respektive funktionsregler vil skulle udvikles side om side, således at der skabes en 
homogen samlet ramme. Ved oprettelsen af OCCAR og udviklingen i retning af 
agenturet skal der tages et komplet hensyn til resultaternes på unionsplan. På denne 
baggrund og i forbindelse med fastlæggelsen af en europæisk forsvarsmaterielpolitik vil 
der skulle knyttes mere effektive bånd mellem Unionens institutioner og Groupe 
Armement de l'Europe Occidentale (GAEO). 
Allerede i januar 1996 fremkom Kommissionen med en meddelelse om udfordringerne 
for den europæiske forsvarsindustri indeholdende hovedlinjerne for en indsats fra 
Unionens side. Strategien i dette dokument blev godkendt af Parlamentet, som i juni 
1997 vedtog en udførlig beslutning om de initiativer, som Unionen skulle træffe. Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg gav også sin tilslutning til Kommissionens meddelelse. 
Kommissionen har knyttet nære forbindelser med den forsvarsrelaterede industri, og 
gennem møder og drøftelser er der fastlagt mere substantielle tiltag på kort og 
mellemlang sigt. 
Man må konstatere, at situationen i den forsvarsrelaterede industri er blevet yderligere 
forværret siden meddelelsen af januar 1996. Kommissionens advarsel den gang er ikke 
blevet fulgt af nogen indsats på europæisk plan. Ifølge oplysninger fra BICC (Bonn 
International Center for Conversion) for 1997 er beskæftigelsen i den forsvarsrelaterede 
industri faldet med 13% mellem 1993 og 1995. Ifølge tal fra U.S. Arms Control & 
Disarmament Agency importerede Den Europæiske Union i 1995 seks gange Here 
forsvarsmateriel fra USA end den eksporterede dertil, medens forholdet var på ca. fem i 
1990 og fire i 1985. De tre største amerikanske forsvarsmateriel virksomheder havde i 
1996 et salg på over 90 mia. dollars, medens det tog otte store europæiske virksomheder 
til at nå et salg på 60 mia. dollars til sammen. Dette skal ses på baggrund af et 
enhedsmarked for de amerikanske virksomheder, som er betydeligt større end alle 
medlemsstaternes markeder til sammen. Siden 1990 er forsvarsmateriel markedet blevet 
betydeligt indskrænket i medlemsstaterne som følge af ophøret af den kolde krig. USA, 
hvor nedgangen var tilsvarende, reagerede på denne nye situation ved at omstrukturere 
den forsvarsrelaterede industri. Det europæiske marked er endnu for fragmenteret, og 
samhandelen inden for Fællesskabet med forsvarsudstyr er forbløffende ringe set i 
forhold til medlemsstaternes samlede indkøb. 
Denne tendens til en forringelse af forholdene i industrien er så meget mere 
foruroligende, som den anfægter de mål, som medlemsstaterne højtideligt har sat sig. 
Amsterdam-traktaten som blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Amsterdam i 
juni 1997 og undertegnet den 2. oktober, fastsætter for første gang, at den fælles 
udenrigs- og sikkerhedspolitik omfatter samtlige spørgsmål vedrørende Unionens 
sikkerhed, herunder gradvis indførelse af en fælles forsvarspolitik, som med tiden kan 
føre til et fælles forsvar, hvis Det Europæiske Råd skulle træffe beslutning herom (artikel 
J.7, stk. 1). På NATO-ministermødet i juni 1996 og topmødet i Madrid i juli 1997 
støttede deltagerne tanken om en europæisk sikkerheds- og forsvarsidentitet inden for 
NATO og fastlagde en række retningslinjer herfor. Men man kan ikke forestille sig en 
europæisk forsvarspolitik eller en europæisk forsvarsidentitet uden et sund og 
konkurrencedygtigt europæisk teknologi- og industrigrundlag. 
2. UNIONENS STRATEGI 
Det forekommer dag for dag hastende nødvendigt at iværksætte en strategi for Unionen 
til at ledsage de store omstillinger inden for de europæiske forsvarsrelaterede industrier. 
De største virksomheder i sektoren og deres sammenslutninger på europæisk plan 
opfordrer Unionens institutioner til handling. Forholdene i den europæiske 
forvarsindustri har ændret sig hurtigt, men dog mindre hurtigt end for den amerikanske 
industri. De faktorer, der er betingende for disse forandringer, fortsætter med at slå 
igennem. Meddelelsen om den europæiske luftfartsindustri2 beskriver disse forandringer i 
USA og opfordrer til en prompte indsats på europæisk plan. I ingen af medlemsstaterne 
kan luftfartsindustrien alene forblive præstationsdygtig og konkurrencedygtig. En 
konsolidering på europæisk plan af civile og militære aktiviteter er af vital betydning. Det 
samme gælder for andre sektorer inden for den forsvarsrelaterede industri. Også dér bør 
de offentlige myndigheder med en indsats på europæisk plan ledsage disse forandringer i 
industrisektoren. Virksomhederne har behov for snarest at få en sikker og gennemsigtig 
politisk og juridisk referenceramme. 
Kommissionens meddelelse af januar 19963 affødte en bred debat, som udmundede i bl.a. 
Europa-Parlamentets beslutning i juni 1997, der stærkt tilslutter sig tankerne i 
meddelelsen. Rådets gruppe vedrørende europæisk forsvarsmaterielpolitik (Polarm) har 
undersøgt medlemsstaternes forskellige holdninger, og der er konstateret sammenfald i 
synspunkter på en række punkter: 
- For det første må Unionen bevare sin forsvarsindustris industri- og teknologigrundlag. 
Industrigrundlaget, som bliver mere og mere tosidet, er vigtigt for den økonomiske 
udvikling og nødvendigt for rustningsevnen. Der er derfor flere begrundelser, der har rod 
i ønsket om dels at opbygge et europæisk forsvar, dels at styrke konkurrenceevnen og 
beskæftigelsen i produktionssektorer af grundlæggende betydning. 
- Videre repræsenterer Unionen en af de privilegerede rammer for en indsats på dette 
område. Den supplerer andre sådanne rammer, som f.eks. de nationale eller 
forsvarsorganisationer, som de fleste medlemsstater deltager i. EF-rammerne har bestået 
deres prøve i forbindelse med fuldførelsen af det europæiske marked for civile produkter. 
Et lignende marked ville være yderst gunstigt for den forsvarsrelaterede industri. Unionen 
bør i denne forbindelse anvende alle de instrumenter af lovgivningsmæssig eller anden 
art, som den råder over under første og anden søjle, under ét. 
- Endelig er det nødvendigt at kombinere disse forskellige aktionsmidler på grund af den 
forsvarsrelaterede industris specificitet. Denne er på samme tid et vigtigt element i 
produktionsapparatet og en væsentligt instrument i udenrigs- og sikkerhedspolitikken. 
Unionens skal i sin indsats tage hensyn til denne specificitet med en tilpasning af de 
midler, der henhører under Fællesskabet. 
Uden at afvente en tilvejebringelse af alle komponenterne i de nye institutionelle rammer 
bør der allerede nu hurtigt tages alle skridt til at beskytte forsvarsindustri- og 
teknologigrundlaget. 
i Forelagt i september 1997. 
KOM(96)l() : Udfordringerne for den europæiske forsvarsindustri - bidrag med henblik pa en indsats 
på europæisk plan. 
5 
3. KOMMISSIONENS INITIATIVER 
Kommissionen anbefaler en samlet tilgang til gennemførelsen af denne strategi: 
• Et udkast til fælles holdning vedrørende udformningen af en europæisk 
forsvarsmaterielpolitik. Kommissionen forelægger Riidct el udkast til fælles 
holdning i medfør af artikel 5.2 i traktaten om Den Europæiske Union. Anvendelsen al 
dette FUSP-instrument begrundes med den udenrigs- og forsvarspolitiske dimension 
af hele Unionens aktion på forsvarsmaterielområdet. I den fælles holdning, som 
Kommissionen foreslår, opregnes der en række principper og de første indsatsområder 
på baggrund af det arbejde, der hidtil er gjort i Rådet. Overførsler inden for 
Fællesskabet, offentlige indkøb og fælles toldordning er områder, der specifikt er 
omfattet af dette forslag. Disse områder er allerede, hvad specifikt angår 
forsvarsmateriel, blevet behandlet i Rådet. Desuden er der den fordel, at alle Unionens 
foranstaltninger kan støtte sig på et omfattende EF-regclværk. Formålet med forslaget 
til fælles holdning er at åbne en debat om de store spørgsmål i forbindelse med den 
europæiske forsvarsmaterielpolitik og direkte implicere det relevante politiske niveau i 
beslutningsprocessen. Det sigter således mod at fremme et politisk engagement fra 
medlemsstaternes side i en gradvis indførelse af en virkelig europæisk 
forsvarsmaterielpolitik. 
• En handlingsplan for de forsvarsrelaterede industrier. Kommissionen har 
foretaget en opgørelse over de områder, hvor en indsats på europæisk plan 
forekommer nødvendig, og har indkredset de foranstaltninger, der skal træffes nu med 
sigte på at skabe et virkeligt europæisk marked for forsvarsmateriel. 
Foranstaltningerne kan kræve dels lovgivningstiltag, der vedtages på basis af de 
instrumenter, som Unionen allerede har til rådighed. Handlingsplanen henvender sig 
til Unionens institutioner, medlemsstaterne og tillige den europæiske forsvarsindustri. 
Kommissionen vil tage passende initiativer til at udvikle de foranstaltninger, der er 
skitseret i planen i flere enkeltheder. 
Kommissionen skønner, at det er vigtigt, at Rådet snarest tager stilling til Unionens 
strategi for de forsvarsrelaterede industrier. Der fastlægges med de planlagte aktioner en 
ramme og et program for de kommende initiativer på unionsplan. De igangværende 
forandringer er så hurtige og som omfattende, al de kræver, at der allerede fra 1998 sker 
et første indgreb fra Unionens side. 
KONKLUSIONER 
• Kommissionen opfordrer Rådet til at vedtage den i bilag I anførte fælles holdning. 
• Kommissionen opfordrer Rådet til at tage den i bilag II anførte handlingsplan til 
efterretning. Den vil tage de nødvendige initiativer efter procedurerne i traktaten og i 
nært samarbejde med medlemsstaternes berørte administrationer. 
• Kommissionen opfordrer de europæiske forsvarsrelaterede industrier og andre 
berørte aktører til at samarbejde om gennemførelsen af handlingsplanen. 
/ BILAG I 
UDKAST TIL FÆLLES HOLDNING 
VEDRØRENDE UDFORMNINGEN AF EN EUROPÆISK FORSVARSMATERIELPOLITIK 
fastlagt på grundlag af artikel J.2 i traktaten om 
Den Europæiske Union 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig 
artikel J.2, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Udformning af en europæisk forsvarsmaterielpolitik på grundlag af 
et konkurrencedygtigt teknologi- og industrigrundlag er en 
væsentlig forudsætning for udvikling af en europæisk 
forsvarsidentitet inden for rammerne af den fælles udenrigs- og 
s ikkerhedspoli tik; 
det politiske engagement til fordel for den gradvise definition 
af denne identitet, som endnu en gang blev bekræftet af Det 
Europæiske Råd i Amsterdam den 16. og 17. juni 1997, bør give sig 
udslag i specifikke foranstaltninger, som også har berøring med 
forsvarsmaterielsektoren; 
WEU's erklæring om WEU's rolle og forbindelse med EU, som blev 
vedtaget den 22. juli 1997, særlig artikel 7, omtaler en 
styrkelse af samarbejde på dette område mellem de to 
organisationer ; 
Det Europæiske Fællesskabs politikker og indsatsmidler kan på 
væsentlig måde bidrage til udviklingen af den europæiske 
forsvarsmaterielpolitik; 
meddelelsen af januar 1996 om de forsvarsrelaterede industrier og 
meddelelsen af september 1997 den europæiske luftfartsindustri, 
hvori det fremhæves, at det er vigtigt at omstrukturere disse 
industrier på europæisk plan og at fremme et samvirke mellem 
civile og militære applikationer, viser, at det er nødvendigt at 
handle på europæisk plan, navnlig på EF-plan; 
9-
det er nødvendigt at bevare det forsvarsrelaterede industri- og 
teknologigrundlag, og den europæiske industris konkurrenceevne 
bør fremmes ; 
den forsvarsrelaterede industri er en vigtig kilde til 
beskæftigelse, særlig i bestemte regioner; 
Rådet har indkredset overførsler inden for Fællesskabet og 
offentlige indkøb som prioriterede sektorer for Unionens 
foranstaltninger; 
det er foreneligt med Unionens og Fællesskabets interesser, at 
visse typer forsvarsmateriel og udstyr til de europæiske væbnede 
styrker indføres toldfrit, og det er med henblik herpå nødvendigt 
at have en fælles liste over materiel, der vil kunne 
toldfritages; 
Rådet har i overensstemmelse med artikel 223, stk. 2, opstillet 
en liste over varer, på hvilke bestemmelserne i artikel 223, 
stuk. 1, litra b), finder anvendelse -
FASTLAGT DENNE FÆLLES HOLDNING: 
Artikel 1 
Ved anvendelsen af denne fælles holdning vil der blive taget 
hensyn til de særlige kendetegn ved forsvarsmaterielområdet, 
navnlig som omhandlet i bilagte dokument. 
Artikel 2 
Rådet mener, at udvikling af en effektiv europæisk 
forsvarsmaterielpolitik forudsætter, at de instrumenter, der 
henhører under FUSP eller EF-rammerne, bringes i anvendelse. 
^ 
Artikel 3 
Rådet mærker sig, at den europæiske forsvarsmaterielpolitik er 
nært forbundet med EF-politikkerne, navnlig industri-, handels-, 
told-, regional-, konkurrence-, innovations- og 
forskningspolitikken. 
Artikel 4 
Rådet mærker sig, at Kommissionen har forelagt en handlingsplan 
for de forsvarsrelaterede industrier, i forbindelse med hvilken 
der navnlig gøres brug af forskellige EF-instrumenter, samt at 
Kommissionen vil tage passende initiativer til dens 
gennemførelse. Det giver sin tilslutning til på dette grundlag 
gradvis at fastlægge en europæisk forsvarsmaterielpolitik. 
Artikel 5 
Under overholdelse af artikel M i traktaten om Den Europæiske 
Union vil der blive truffet følgende foranstaltninger så snart 
som muligt efter de relevante procedurer: 
1. Med hensyn til varebevægelser 
- en forenklet ordning for overførsler inden for Fællesskabet med 
garantier vedrørende udførsel og genudførsel, samt kontrol- og 
tilsynsordninger 
- bindende principper, regler og mekanismer for gennemsigtighed 
og ikke-forskelsbehandling i forbindelse med indkøb, som baseres 
på den bestående EF-regler vedrørende offentlige indkøb. 
2 . På toldområdet 
Rådet forpligter sig til inden den 31. december 1998 at opstille 
en liste over materiel, som vil kunne fritages for told i henhold 
til den fælles toldtarif, under hensyntagen til medlemsstaternes 
behov på forsvarsområdet og betydningen af at anspore til en 
udvikling af en europæisk forsvarsmaterielpolitik. 
cl 
Kommissionen stiller med udgangspunkt i denne liste i givet fald 
passende forslag til en fritagelse på basis af traktaten om 
oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. 
Artikel 6 
Denne fælles holdning tages op til fornyet overvejelse 18 måneder 
efter vedtagelsen. 
Artikel 7 
Denne fælles holdning får virkning på dagen for vedtagelsen. 
Denne fælles holdning offentliggøres i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
/Û 
Tillæg til bilag I 
Definition af den forsvarsrelaterede sektors særlige kendetegn 
(Tekst udarbejdet af gruppen vedrørende europæisk forsvarsmaterielpolitik og godkendt 
af Coreper den 10. december 1996) 
1. Enhver definition af den forsvarsrelaterede sektors særlige kendetegn ma gå ud fra 
den situation, sektoren befinder sig i for øjeblikket. Der er en række politiske og 
økonomiske faktorer, der er af særlig betydning for denne sektor. På den politiske 
side er der virkningerne af den kolde krigs afslutning og de heraf følgende 
ændringer i det internationale klima, som udenrigs-, sikkerheds- og 
forsvarspolitikken udformes og føres i. Der er desuden udviklingen af EU's fælles 
udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP), som "omfatter alle spørgsmål vedrørende 
Den Europæiske Unions sikkerhed, herunder udformningen på lang sigt af en 
fælles forsvarspolitik, som med tiden vil kunne føre til et fælles forsvar". EU's 
regeringskonference reviderer for øjeblikket FUSP-bestemmelserne traktaten om 
Den Europæiske Union. På mødet i juni 1996 i Berlin enedes NATO's ministerråd 
om at udbygge den europæiske sikkerheds- og forsvarsidentitet inden for NATO, 
og WEU og NATO arbejder for tiden på at iværksætte de indbyrdes forbundne 
aspekter af de beslutninger, der blev truffet i Berlin. 
2. PS den økonomiske side har den interne efterspørgsel efter europæisk 
forsvarsmateriel været faldende siden 1987, og verdensmarkedet for våben er 
næsten halveret i løbet af de sidste 10 år. Denne nedskæring af de europæiske 
landes nationale forsvarsbudgetter går ud over en uafhængig industriel og 
teknologisk ruslningssektors overlevelsesevne. Beskæftigelsen i sektoren er faldet 
med 37% siden I9K4 (fra 1,6 mio. til 1 mio.). Denne nedgang har specielt ramt 
bestemte regjoner og har følger for den europæiske industris produktionsgrundlag 
og innovationskapacitet som helhed. Markedet er fortsat opsplittet - i perioden 
1988-1992 udgjorde den europæiske samhandel 3-4% af de samlede indkøb. 
Manglende konkurrence og manglende mulighed for at udnytte stordriftsfordele 
fuldt ud har forringet den europæiske industris konkurrencemæssige stilling over 
for USA siden 1980'erne. Sammenslutninger inden for den forsvarsrelaterede 
industri er meget længere fremme i USA end i Europa, hvilket bl.a. skyldes, at det 
amerikanske marked er mindre opsplittet, en utilstrækkelig harmonisering af de 
operationelle krav i Europa og forskellige sikkerhedshensyn, der skal tages i 
Europa. 
3. Forsvarsmaterielsektorens særlige kendetegn, der har været anerkendt siden 
Fællesskabets grundlæggelse, tilgodeses ved bestemmelserne i traktatens artikel 
223. 
1/ 
4. Den forsvarsrelaterede industri er en strategisk industri, hvis produkter kan være 
vitale for det nationale forsvar. I modsætning til andre industrier, hvor de 
økonomiske hensyn er den afgørende faktor, dikteres den nationale 
forsvarsmaterielpolitik i forskelligt omfang også af sikkerheds- og 
forsvarspolitikken. Politiske, strategiske og sikkerhedsmæssige overvejelser 
spiller derfor en rolle for de betingelser, industrien skal arbejde under, og for 
efterspørgslen efter dens produkter. 
5. 90% af EU's produktion af forsvarsmateriel er koncentreret på nogle få 
medlemsstater; Frankrig, UK, Tyskland, Italien og Sverige. 
6. Da regeringerne er de eneste kunder, og en betydelig del af forsvarsindustrierne i 
nogle tilfælde ejes af staten, adskiller markedet sig fra de fleste andre økonomiske 
sektorer. Endvidere er forbindelserne mellem regeringen og de forsvarsrelaterede 
virksomheder vidt forskellige fra medlemsstat til medlemsstat, f.eks. statens andel 
i virksomheden, omfanget af midler, der er afsat til FoU, osv. Regeringernes rolle 
forklarer mange af sektorens særlige kendetegn og har en betydelig indflydelse på 
den måde, hvorpå den er opbygget og omstruktureres. Samtidig har industrien 
selv en særlig rolle og et særligt ansvar i denne henseende. 
Følgende forhold gør sig gældende i forbindelse med regeringernes rolle: 
- for det første skal regeringen give tilladelse til produktion af og handel med 
forsvarsmateriel; 
- for det andet er regeringerne de eneste,kunder, og de fastsætter derfor alene de 
operationelle krav og de tekniske specifikationer. Som de eneste kunder 
bestemmer regeringerne efterspørgslen efter industriens produkter, 
- desuden er langtidsplanlægningen at efterspørgslen forbundet med nogen 
usikkerhed, da den afhænger af den udefra kommende trussel, som igen 
påvirker behovsvurderingen og budgetplanlægningen; 
- hertil kommer, at forholdet mellem kvalitet og pris ikke er det eneste kriterium 
for indkøbspolitikken. Kompensations(forretninger), herunder 
industrisamarbejdsaftaler, samt strategisk-politiske, økonomiske og 
sikkerhedsmæssige hensyn kan også spille en rolle; 
- endelig kræver nationale forsvarsinteresser sikre forsyningskilder. Dette krav 
om forsyningssikkerhed går ud over det normale kunde-leverandør-forhold. På 
visse områder finder nogle medlemsstater, at indenlandsk formåen er 
afgørende for de nationale interesser. Dette bør imidlertid ikke afholde 
regeringerne fra at købe fra en ekstern leverandør. 
li 
7. Industriens teknologiske betydning på lang sigt er vigtig. Dette omfatter en 
fastholdelse af både den teknologiske og industrielle formåen. 
Forsvarsprogrammer kan løbe over 20-30 år, og efter lange 
udviklingsprogrammer kan udstyret anvendes i 30 år eller mere. 
8. Det er vigtigt for nationale sikkerhedsinteresser, at følsomme militære 
oplysninger sikres fortrolighed. Dette kan resultere i begrænsninger i 
konkurrencen og tættere forbindelser mellem kunde og leverandør end normalt. 
9. Forsknings- og udviklingsudgifterne til mange af produkterne i 
forsvarsmateriel sektoren er uforholdsmæssigt høje. Der kræves høje standarder, 
da teknologiske fremskridt er nødvendige for det nationale forsvar. Forrentningen 
af investeringerne er imidlertid usikker. Masseproduktion, som eventuelt kunne 
opveje høje FoU-udgifter, forekommer sjældent sammenlignet med hvad der er 
tilfældet i den civile industri. Behovet for fortrolighed kan udelukke en bred 
formidling af teknologiske udviklinger og de økonomiske fordele ved en sådan 
formidling. Der vil altid være behov for helt specielle produkter, som det kan 
være uøkonomisk at fremstille. Antallet af programmer er begrænset, og 
FoU-hold kan ikke støttes af rent kommercielle midler i pauserne mellem 
programmerne. Kommercielle organisationer, som drives af markedskræfterne, 
kan ikke forventes at foretage de nødvendige investeringer i FoU, og derfor kan 
der i nogle tilfælde være behov for statsstøtte. 
10. Nogle forsvarsrelaterede teknologier kan anvendes til både civile og militære 
formål. Der er imidlertid en voksende synergi mellem civile og militære 
teknologier på nogle områder, og ovennævnte karakteristik af rent militære 
programmer kan måske ikke anvendes på alle forsvarsrelaterede områder eller på 
alle produkter med dobbelt anvendelse. 
11. Regeringen skal give tilladelse til eksport i denne sektor. Våbeneksportpolitikker, 
herunder medlemsstaternes eksportkontrolpolitikker, varierer. Det Europæiske 
Råd har vedtaget fælles kriterier for våbeneksport. 
Konklusioner og henstillinger 
12. Det blev konkluderet, at analysen i denne rapport af den forsvarsrelaterede sektors 
særlige kendetegn er et nyttigt bidrag til de igangværende drøftelser om de 
punkter, der står på dagsordenen i Ad hoc-gruppen vedrørende Europæisk 
Forsvarsmaterielpolitik, og hvor det er hensigtsmæssigt skal indgå i bl.a. en mere 
dybtgående drøftelse af "forenkling af kontrollen med overførsel inden for EU af 
forsvarsmateriel og andre forsvarsrelaterede produkter" og "indkøbspolitikken". 
Det henstilles, at ad hoc-gruppen i overensstemmelse med sit mandat fortsat lader 
punktet vedrørende "definition af den forsvarsrelaterede sektors særlige 
kendetegn" stå opført på dagsordenen med henblik på en yderligere uddybning af 
analysen på baggrund af den fremtidige udvikling. 
1$ 
EUROPA-KOMMISSIONEN 
/ BILAG II 
Handlingsplan for de forsvarsrelaterede industrier 
l°l 
Handlingsplan for de forsvarsrelaterede industrier 
I. Indledning 
II. Omlægning af forsvarsindustrien 
III. Europas teknologiske og industrielle forsvarsgrundlag 
IV. Handlingsplanens formål 
V. Foranstaltninger 2 
V.l Forenkling af intern overførsel i Fællesskabet 2 
V.2 Den europæiske selskabsvedtægt 3 
V.3 Offentlige indkøb 3 
V.4 FTU (forskning og teknologisk udvikling) 4 
V.5 Standardisering 4 
V.6 Toldafgifter 5 
V.7 Innovation, teknologioverførsel og SMV 5 
V.8 Konkurrencepolitik 6 
V.9 Eksport 6 
V.10 Strukturfondene 7 
V.ll Beskatning 8 
V.l2 Principperne for markedsadgang 9 
V.13 Benchmarking 9 
V.14 Udvidelsen 9 
VI. Tidsplan 10 
A 
I. INDLEDNING 
Både Traktaten om Den Europæiske Union og den nye Amsterdam-traktat skaber 
grundlag for at gøre en indsats for de forsvarsrelaterede industrier ved at opfordre til øget 
samarbejde mellem Den Europæiske Union og Den Vesteuropæiske Union. Europa-
Kommissionen kan med henblik på dette samarbejde tilbyde sine erfaringer og sin 
lovgivningsmæssige og administrative struktur til støtte for dette nye forhold. 
Den nødvendige strukturomlægning af den europæiske forsvarsindustri, som stadig er 
nationalt baseret, kræver, at både den selv og dens markeders efterspørgsels- og 
forsyningsside får en europæisk dimension. 
På efterspørgselssiden er medlemsstaternes, WEU's og andre multilaterale 
organisationers rolle særlig vigtig, når det gælder tids- og indholdsmæssig harmonisering 
af præstationskrav og oprettelse af et europæisk rustningsagentur, som kan forestå 
programmer med en europæisk dimension. 
Hvad forsyningssiden angår, har Kommissionen og industrien i de seneste måneder ført 
intense drøftelser for at fastlægge industriens behov og skabe et stærkt, integreret, 
konkurrencedygtigt grundlag for europæisk forsvarsteknologi og forsvarsindustri. 
Denne handlingsplan tager hensyn til de spørgsmål, industrien har rejst, og som hører 
under Den Europæiske Unions kompetence. Den vil blive gennemført efter tidsplanen i 
kapitel VI. 
Nogle af disse foranstaltninger er blevet udarbejdet sammen med en fælles holdning i 
henhold til artikel J2 i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP). 
II. OMLÆGNING AF FORSVARSINDUSTRIEN 
På grund af den faldende efterspørgsel og den voksende konkurrence er der indledt en 
strukturomlægningsproces. Strukturomlægningen har hidtil fortrinsvis fundet sted på 
nationalt plan, men der er et stærkt behov for at videreføre den på europæisk plan. 
Den europæiske industri må have mulighed for at gennemføre den nødvendige 
strukturomlægningsproces, for at samarbejde eller sammenlægge aktiviteterne, hvor de er 
beslægtede eller supplerer hinanden, og for at forbedre sin konkurrencestilling. Mens 
industrien selv må udføre denne proces, må medlemsstaterne og de europæiske 
institutioner og organisationer søge at skabe de nødvendige rammer for, at det 
europæiske marked for forsvarsrelateret udstyr kan fungere tilfredsstillende. Når disse 
rammer lægges, må der desuden tages hensyn til den europæiske industris stilling på 
verdensplan. 
A 
III. EUROPAS TEKNOLOGISKE OG INDUSTRIELLE FORSVARSGRUNDLAG 
Det teknologiske og industrielle forsvarsgrundlag, herunder den teknologiske knowhow, 
FU-faciliteterne, den højt kvalificerede arbejdsstyrke, produktionsanlæggene og 
markedsførings- og eksportkapaciteten, er et afgørende strategisk aktiv for Europa og bør 
derfor underbygges og bevares. Nogle særdeles vigtige grunde hertil er: 
- at det er en vigtig forudsætning for, at der kan skabes en ægte europæisk sikkerheds-
og forsvarsidentitet 
- at det er nødvendigt for, at et vigtigt teknologisk og industrielt grundlag, som har 
betydning for både militære og civile formål, kan bevares og udvikles 
- at det er en vigtig beskæftigelscsfaktor, især i bestemte europæiske regioner og for 
mange SMV. 
Den nuværende situation, hvor de europæiske virksomheder er opdelt i alt for mange og 
alt for små nationale leverandører, er ikke længere holdbar. Den nuværende struktur har 
f.eks. følgende konsekvenser: 
- de nationale leverandører må bekoste en dyr forskning og udvikling af næsten de 
samme teknologier og systemer 
- systemserierne er for små, og stordriftsfordelene er derfor utilstrækkelige. 
IV. HANDLINGSPLANENS FORMÅL 
Handlingsplanens vigtigste formål er derfor at skabe de nødvendige betingelser for: 
- at styrke den europæiske forsvarsindustris konkurrenceevne 
- at bevare det teknologiske og industrielle forsvarsgrundlag 
- at integrere Europas teknologiske og industrielle forsvarsgrundlag i den almindelige 
økonomi for at undgå overlapninger mellem det civile og det militære område 
- at skabe de nødvendige forudsætninger for en europæisk sikkerheds- og 
forsvarsidentitet. 
V. FORANSTALTNINGER 
En tidsplan for de foreslåede foranstaltninger findes i kapitel VI. Som det fremgår af 
denne tidsplan, vil Kommissionen på samme tid arbejde med foranstaltninger, der skal 
iværksættes på henholdsvis kort og langt sigt. 
V.l. Forenkling af intern overførsel i Fællesskabet 
De nationale procedurer for intern overførsel af forsvarsrelaterede produkter i 
Fællesskabet er besværlige og tidskrævende. En forenkling af disse procedurer ville øge 
den europæiske forsvarsindustris konkurrencedygtighed, lette de administrative opgaver 
og formindske omkostningerne. 
It 
Denne forenkling kan ikke opnås uden et betydeligt engagement fra medlemsstaternes 
side. Den forudsætter desuden tillidsskabcnde ordninger mellem medlemsstaterne. 
Kommissionen vil derfor foreslå, at der indføres en forenklet licensordning for transport 
af forsvarsrelaterede produkter inden for Det Europæiske Fællesskab. Denne ordning skal 
omfatte garantier for eksport og reeksport samt kontrol- og overvågningsanordninger. 
V.2 Den europæiske selskabsvedtægt 
Indførelsen af en europæisk selskabsvedtægt, så der kunne oprettes og drives 
virksomheder af europæisk omfang, ville gøre den nødvendige strukturomlægning af 
denne industri lettere. Kommissionen vil fortsat arbejde på al la skabt el sådant 
retsgrundlag. 
Davignon-gruppens rapport om den europæiske selskabsvedtægt åbner nye muligheder 
for politisk enighed om de ansattes deltagelse i det europæiske selskab i de kommende 
måneder. Hvis denne vanskelighed kan overvindes, kan det bane vejen for vedtagelse af 
vedtægten som en af de prioriterede foranstaltninger i den handlingsplan for det indre 
marked, som blev vedtaget på det europæiske råds møde i Amsterdam. Det er derfor 
vigtigt at få en positiv beslutning fra Rådet herom. 
V.3 Offentlige indkøb 
De konkrete indkøb af forsvarsmateriel vil få betydelig indflydelse på, hvordan et 
konkurrencedygtigt teknologisk og industrielt forsvarsgrundlag bliver etableret. 
Bestemmelserne bør tillade konkurrencemæssig tilbudsafgivning overalt, hvor det er 
muligt. 
Desuden skal de sikre, al grundlæggende industriel kompetence og nøgleteknologier 
bevares og udvikles på europæisk plan. Bestemmelserne skal desuden garantere 
forsyningssikkerheden og samtidig sørge for en gradvis afskaffelse af overkapacitet. 
For at opnå bred tilslutning i dette spørgsmål må der indføres hensigtsmæssige 
principper, regler og ordninger for forsvarssektorens indkøb. Dog skal der nødvendigvis 
være en vis fleksibilitet af hensyn til forsvarssektorens særlige karakter, ikke mindst den 
behov for hemmelighed og forsyningssikkerhed. 
Materiel til forsvarssektoren kan til dette formål inddeles i tre kategorier: 
- produkter, som er beregnet til væbnede styrker, men ikke til militære formål, og 
som derfor ikke er omfattet af artikel 223 EF og heller ikke at artikel 2 i direktiv 
93/36 (indkøbsaftaler, der erklæres hemmelige, beskyttelse af væsentlige 
sikkerhedsinteresser, national sikkerhed osv.)- Da disse produkter allerede 
omfattes af Fællesskabets regler for offentlige indkøb, vil Kommissionen på den 
mest hensigtsmæssige måde angive betingelserne for disse reglers anvendelse, 
hvis det er nødvendigt 
produkter, som er beregnet til væbnede styrker og til militære formål, men som 
ikke er "følsomt forsvarsmateriel". Kommissionen kan udarbejde temmelig 
fleksible regler og samtidig overholde principperne for gennemsigtighed og lige 
vilkår i Fællesskabets nuværende regler for offentlige indkøb 
/? 
følsomt materiel, som omfattes af artikel 223 EF. Disse produkter kan undtages 
fra ovenstående regler, som det pågældende lands sikkerhed eller beskyttelsen af 
dets væsentlige interesser kræver del. Der bør det til dette formål indføres en 
anmeldelsesordning for at sikre en vis kontrol og gennemsigtighed. 
V.4 FTU (forskning og teknologisk udvikling) 
Omkostningerne i forbindelse med forskning og udvikling er i forhold til omsætningen 
som regel langt større i den militære sektor end i den civile. Teknologien spiller en 
afgørende rolle for disse industriers konkurrencedygtighed. 
Voksende integration mellem militære og civile forskningsaktiviteter er en realitet på 
virksomhederne i USA, især i bestemte forsvarsrelaterede industrisektorer som luft- og 
rumfartsteknik. Kommissionen har bl.a. påpeget dette forhold i sin analyse al" fusionen 
mellem Boeing og McDonnel Douglas. 
Det vil derfor være hensigtsmæssigt, hvis både medlemsstaterne og virksomhederne 
drager deres konklusioner af denne udvikling, når det gælder strukturomlægning i 
industrien, oprettelse eller sammenslutning al' forskerhold og bestemte militære indkøbs 
betydning for den civile teknologis kapacitet. 
Fællesskabets rammeprogram for forskning og teknologisk4 udvikling gælder kun civile 
mål. Nogle af de teknologiske områder (f.eks. materialer og informations- og 
kommunikationsteknologi - IKT) har mange anvendelsesformål: udvikling af disse 
teknologier kan medvirke til at forbedre det teknologiske forsvarsgrundlag og forbedre 
konkurrenceevnen. 
Kommissionen mener desuden, at de nationale og europæiske forskningsprogrammer bør 
tilrettelægges, så de supplerer hinanden og uøkonomiske overlapninger undgås. 
V.5 Standardisering 
Oprettelse af et europæisk marked for forsvarsmateriel og bestyrkelse af Europas 
industrielle grundlag for forsvarsmateriel kræver rationalisering af de standarder, der nu 
benyttes af medlemsstaternes forsvarsministerier. 
Med den voksende brug af teknologier med dobbelt formål til drift af militære systemer 
er der nu tendens til at gøre størst mulig brug af de civile standarder. 
Der bør desuden tages hensyn til, at man i USA er i gang med at udskifte de civile 
standarder med militære, så den europæiske industri ikke kommer i en ugunstig stilling. 
For at fremme brugen af internationale industristandarder foreslår Kommissionen, at der 
tages hensyn til de erfaringer, Fællesskabet har samlet inden for standardisering. 
Kommissionen vedtog sit forslag til det 5. rammeprogram den 9. april 1997 (COM(97)l42). 
h 
Kommissionen vil derfor udføre følgende foranstaltninger: 
at opfordre de pågældende industrikicdse lil al gå sammen og udarbejde el 
arbejdsprogram for opstilling af homogene standarder for forsvarsmalerielprogrammei 
- at vurdere forskellige måder, hvorpå der kan oprettes cl system for regelmæssig 
informationsudveksling mellem NATO og de europæiske standardiseringsorganer for 
at begrænse den fremtidige risiko for overlapning til det mindst mulige 
- at give støtte på fællesskabsplan til de standardiseringsorganer, som er gået ind på at 
gøre en indsats. I forbindelse med denne støtte må der tages omhyggeligt hensyn lil 
den pågældende industrisektors særlige træk (fly- og rumfarlsteknik, elektronik, 
mekanik ...) og de pågældende emners særlige lorsvarsrclevans. 
V.6 Toldafgifter 
Den fælles toldtarif for importerede produkter er det bærende princip i Toldunionen og 
det indre marked. 
Traktatens artikel 28 er derfor det eneste tilladte retsgrundlag for autonome suspensioner. 
I denne henseende er det ikke acceptabelt, at der findes afvigende nationale toldordninger 
for import af militært udstyr eller udstyr med dobbelt formål, da de indebærer 
forskelsbehandling, og der må derfor indføres fælles regler for fortoldning af dette udstyr. 
Derfor: 
- bør der tages lovgivningsinitiativer, for at harmonisere toldordningerne, så ensartet 
behandling sikres i hele Fællesskabet 
- bør Kommissionens forslag fra 1988 om midlertidig ophævelse af importafgifter på 
visse våben og visse former for militærudstyr genbehandles og vedtages 
V.7 Innovation, teknologioverførsel og SMV 
I Kommissionens grønbog om innovation fra december 1995 anerkendes muligheden for 
at anvende forsvarsteknologier til civile formål. Den generelle politik for 
teknologioverførsel kan fremme den civile udnyttelse af forsvarsteknologier og bør også 
inddrage SMV på grund af deres interesse i denne proces og deres betydning for den. 
Kommissionen vil i denne forbindelse støtte initiativer, som går ud på at videreformidle 
ideer, teknologi og den bedste praksis. Kommissionen vil fortsat støtte følgende 
aktiviteter: 
- oprettelse af partnerskaber mellem leverandørerne (f.eks. INTERPRISE) og mellem 
leverandørerne og forskningsinstitutterne 
- oprettelse af partnerskaber mellem hovedkontrahenter og leverandører (f.eks. IBEX). 
16 
V.8 Konkurrencepolitik 
Indførelsen af det fælles marked for forsvarsindustrien på grundlag af fælles programmer, 
strukturomlægninger og europæiske alliancer og fælles regler for offentlige indkøb 
forudsætter, at Fællesskabets konkurrencepolitik på hensigtsmæssig måde undersøger alle 
konkurrencespørgsmål i forbindelse med forsvarsindustrien. 
Strukturomlægningen i den europæiske industri, ikke mindst i forsvarsindustrien og de 
dertil knyttede industrier, har i stigende grad givet anledning til fusioner og samarbejde 
mellem virksomhederne i Den Europæiske Union og vil fortsat gøre det. Denne udvikling 
må hilses velkommen, da den imødekommer kravet om dynamisk konkurrence og kan 
øge den europæiske industris, især forsvarsindustriens, konkurrencedygtighed, så længe 
den ikke skader konkurrencen. Fællesskabets konkurrencepolitik især 
fusionsforordningen, giver derfor klare regler og hurtige afgørelser, som kan lette 
virksomhedssammenslutninger og samarbejde mellem virksomheder, uden at den 
effektive konkurrence kan drages i tvivl. Desuden gør Fællesskabets kontrol med 
statsstøtte i alle industrisektorer, også forsvarssektoren, det muligt at skelne mellem 
statsstøtte, som kræves til strukturomlægning - i det omfang den fremskynder forandring 
og fremmer forskning, udvikling og innovation og begrænser omlægningens sociale 
følger - og for at bevare tilstrækkelig forsyningssikkerhed, og støtte, som 
medlemsstaterne giver udelukkende for at beskytte deres egne virksomheder, og som ikke 
fremmer sektorens samlede konkurrencedygtighed. 
Her er det vigtigt, at Fællesskabets konkurrencepolitik erkender den forsvarsrelaterede 
industris særlige karakter, det gælder især dens geografiske marked. Det geografiske 
marked kan være begrænset af regler for offentlige indkøb og af administrative 
procedurer, men konkurrencen kan for nogle produkters vedkommende i stigende grad 
udfolde sig på både europæisk plan og verdensplan. Kommissionen vil i denne 
forbindelse især tage hensyn til, hvorledes regeringerne i våbenproducerende tredjelande 
udformer deres konkurrencelovgivning og anvender den på industrien. 
V.9 Eksport 
Produkter og teknologier med dobbelt formål 
Rådet vedtog i december 1994 efter forslag fra Kommissionen en fælles ordning for 
eksportkontrol med produkter med dobbelt formål. Den bygger på to retsakter, en artikel 
113-forordning (nr. 3381/94) og en fælles aktion inden for den fælles udenrigs- og 
sikkerhedspolitik (94/942/FUSP), der tilsammen udgør el integreret system. Denne 
ordning afspejler internationale ordninger, som skal hindre spredning af 
masseødelæggelsesvåben. 
Når det gælder varer med dobbelt formål opfordres industrien og regeringerne til at 
påvise, om den europæiske eksportkontrol i sammenligning med den amerikanske og 
japanske bringer dem i en uheldig stilling. Kommissionen vil arbejde på at bringe 
forholdene i ligevægt og skabe lige vilkår på dette område, hvis der er behov for det. 
fc 
Kommissionen vil udarbejde en rapport om, hvorledes forordningen om varer med 
dobbelt formål anvendes, og eventuelt stille forslag for al underbygge og forbedre den 
nuværende ordning. Den vil ikke mindst tage hensyn til Den Europæiske Domstols dom i 
sag C-70/94 og C-83/94, hvori det fastslås, at varer med dobbelt formål omfattes af den 
fælles handelspolitik, således som den defineres i artikel 1 13. 
Konventionelle våben 
Øget industrielt samarbejde i form af tværnationalt samarbejde og fusionerer nødvendigt, 
hvis der skal skabes en effektiv industristruktur. Det er derfor tvingende nødvendigt at 
fjerne de hindringer, som indbyrdes forskellige former for cksportpolitik sætter for et 
sådant samarbejde. 
Det bør i denne forbindelse nævnes, at de politiske retningslinjer allerede findes, bl.a. i 
form af de 8 kriterier for medlemsstaternes våbeneksport, som blev vedtaget på det 
europæiske råds møde i Luxembourg (juni 1991) og Lissabon (juni 1992). 
Da det er vanskeligt at udvikle et fælles grundlag for harmonisering af 
våbeneksportpolitik, bør det ske gradvis. Først bør udvekslingen af oplysninger i Rådet 
om de 8 kriterier udbygges. Dernæst vil det være af betydning, hvis medlemsstaterne 
inden for rammerne af EU vedtager en adfærdskodeks for våbeneksport. Delle spørgsmål 
hårde også fået prioritet af del kommende britiske formandsskab. 
I sin beslutning fra man 1997 til støtte for Kommissionens meddelelse om 
forsvarsindustrien opfordrer Europa-Parlamentet Kommissionen til at forelægge en 
hvidbog om våbeneksportpolitikken. Kommissionen vil udarbejde en sådan hvidbog og 
opstille forskellige muligheder for, hvorledes en fælles våbeneksportpolitik kan udvikles, 
og således bidrage til at udforme en effektiv adfærdskodeks. 
I forbindelse med samarbejdsprogrammer kan der opnås yderligere fremskridt ved hjælp 
af nogle af de erfaringer, man allerede har gjort, f.eks. ved at anvende det princip, 
hvorefter man benytter de eksportbestemmelser, som gælder i hovedleverandørens 
hjemland, eller i det land, hvor den endelige samling sker, og hvorfra den fysiske eksport 
finder sted. 
V.10 Strukturfondene 
I Agenda 2000 (EU-Bullctin Supplement 5/97) foreslår Kommissionen en reform af 
strukturfondene på baggrund af de nye finansielle perspektiver (tidsrummet 2000-2006): 
I de nye bestemmelser for strukturfondene er der opstillet tre formål. Foruden formål 1, 
som gælder udvikling og strukturtilpasning i tilbagestående regioner, skal der opstilles et 
omdefineret formål 2 for andre regioner med strukturproblemer. Det drejer sig om 
områder, som er i økonomisk forandring (i industrien eller servicesektoren), 
landbrugsområder i tilbagegang, kriseramte områder, som er afhængige af 
fiskeindustrien, eller byområder i vanskeligheder. Et begrænset antal vigtige områder bør 
udpeges, for at der lettere kan opstilles en integreret strategi for økonomisk spredning. 
Formål tre skal kun gælde strategien for menneskelige ressourcer uden for disse regioner. 
dX 
I Agenda 2000 regner Kommissionen med, al en række særlige fællesskabsinitiativer ikke 
skal videreføres, det gælder således omstillingen af de områder, der er særlig afhængige 
af forsvaret, da disse målsætninger allerede nu kan indgå i de her nævnte programmer. 
Eventuelle behov for spredning og omstilling i den forsvarsrelaterede industri må derfor 
nøje overvejes, når der skal opstilles nye programmer for den kommende 
programperiode. Nye programmer til støtte for formål 2-rcgioncr skal dreje sig om 
økonomisk omstilling og spredning, ikke mindst i regioner, der er stærkt afhængige af en 
enkelt økonomisk sektor, som er i tilbagegang. Der må derfor lægges særlig vægt på 
SMV og innovation, faglig uddannelse, lokal udvikling, miljøbeskyttelse og bekæmpelse 
af social udelukkelse. På denne baggrund kan regional omstilling i forbindelse med 
forsvarsindustrien også indgå i foranstaltninger, der tager sigte på økonomisk og social 
omstilling i regioner, som omfattes af formål 2. En lignende fremgangsmåde kan følges i 
regioner under formål 1. Endvidere kan formål 3 eventuelt bidrage, når det drejer sig om 
at tilpasse arbejdsstyrken til den industrielle omlægning. I Agenda 2000 har 
Kommissionen ingen planer om, at Fællesskabet skal tage særlige initiativer for 
omstilling af områder, der er afhængige af forsvaret, da sådanne målsætninger allerede nu 
kan indgå i de her nævnte programmer. 
V.ll Beskatning 
Indirekte beskatning 
I juli 1996 offentliggjorde Kommissionen sit forslag til et program for et fælles 
momssystem for Det Europæiske Fællesskab (EF) KOM 328(96) endelig udg. For at 
opnå dette skal det nye systems vigtigste indhold sikre: 
- at der ikke gøres forskel på indenlandske transaktioner og transaktioner i EF 
- at alle transaktioner i EF beskattes på grundlag af oprindelsesprincippet 
- at der indføres en ny ordning, hvorefter vare- eller tjenesteydelsesleverancens 
hjemsted kan bestemmes 
- at momssatserne forenkles. 
Det nye system vil efter Kommissionens opfattelse også gavne forsvarsindustrien. 
Kommissionen vil samtidig sikre en mere fuldstændig gennemførelse af det ottende 
direktiv. 
Direkte beskatning 
Som led i et nyt samlet initiativ over for beskatning vedtog Kommissionen i november 
1997 en meddelelse, hvori den skitserer en skattepakke, som den opfordrer 
medlemsstaterne til at nå til politisk enighed om. I denne pakke indgår en henvendelse til 
medlemsstaterne om at forpligte sig politisk til at arbejde for hurtig vedtagelse af et 
direktiv om ophævelse af kildeskat på renter og patentafgifter mellem virksomheder. Et 
sådant direktiv vil fjerne en alvorlig hindring for overførsel af kapital og teknologi 
mellem virksomhederne, da denne kildeskat lægger hindringer i vejen for de økonomiske 
beslutningstagere: de kan indebære tidrøvende formaliteter, medføre nedsat pengestrøm 
og somme tider føre til dobbelt beskatning. 
Kommissionens nye direktivforslag om renter og patentafgifter kan forventes i 
begyndelsen af 1998. 
A3 
V.l2 Principperne for markedsadgang 
På grundlag af principperne for effektiv og sammenlignelig adgang lil markederne bør 
Fællesskabet fjerne alle hindringer for de europæiske eksportører, heriblandt også 
toldafgifter. 
Når det gælder USA (hvor EU's handelsbalance er 1 til 7), kan spørgsmålet rejses i 
forbindelse med den nye transatlantiske agenda (kapitlet om det nye transatlantiske 
marked) eller den transatlantiske handelsdialog, hvis de europæiske og amerikanske 
industrier træffer beslutning herom. 
V.l 3 Benchmarking 
I lighed med Kommissionens industripolitik, hvor benchmarking benyttes som el middel, 
hvormed den europæiske industris konkurrencedygtighed kan forøges og den bedste 
praksis udbredes, kunne Kommissionen i samråd med industrien og andre relevante 
beslutningstagere foretage en benchmarking af de forsvarsrelaterede industriers 
konkurrencedygtighed. En sådan kortlægning kunne f.eks. beskæftige sig med forhold 
som den bedste metode, hvorefter samvirket mellem civil og militær 
informationsteknologi kan udnyttes, den bedste metode til integrering af civile og 
militære standarder eller den bedste metode i forbindelse med multilaterale projekter. 
V.14 Udvidelsen 
Kommissionen vil indlede en undersøgelse for bedre at kunne bedømme 
forsvarsindustriens situation i CØL. Resultatet af denne undersøgelse skal sammen med 
andre relevante oplysninger benyttes som grundlag for yderligere undersøgelser og 
overvejelser af følgende spørgsmål: 
- forsvars- og industrigrundlagets potentiel i de central- og østeuropæiske lande og dets 
indflydelse på den europæiske industri 
- de bedste og mest relevante meloder lil fremme af industrielt samarbejde. 
W 
VI. TIDSPLAN FOR DE VIGTIGSTE FORANSTALTNINGER I HANDLINGSPLANEN 
(RESUME) 
Område Foranstaltning Tidspunkt 
V.l Interne overførsler i 
Fællesskabet Kommissionen 
licensordning vil foreslå en forenklet 1998 
V.2. Den europæiske 
selskabs-vedtægt Rådets beslutning 1998 
V.3. Offentlige indkøb Forslag til regler for offentlige indkøb i 
forsvarssektoren ! 998-1999 
V.4 FTU Komplementaritet mellem nationale og 
europæiske forskningsprogrammer 1998-1999 
V.5 Standardisering Afslutning af undersøgelse 
Udarbejdelse al arbejdsprogram for at finde 
frem til ensartede standardordninger for 
programmering af forsvarsmateriel Andel halvår 1998 
Skilningen al 1998 
V.6 Toldafgifter Kommissionen foreslår 
lovgivningsinitiativer for at harmonisere 
toldordningerne i Fællesskabet. 
Behandle . og vedtage Kommissionens 
forslag fra 1988 om midlertidig suspension 
af importtold. Slutningen af 1998 
Slutningen af 1998 
V.7 Innovation, teknologi-
overførsel og SMV Fortsætte støtte til 
INTERPRISE, IBEX initiativer som: Allerede i gang 
V.8 Konkurrencepolitik Hensyn til den forsvarsrelaterede industris 
særlige karakter i konkurrencepolitiske 
vurderinger Allerede i gang 
V.9 Eksport 
Varer og teknologier 
med dobbelt formal 
Konventionelle våben Rapport om anvendelse af forordningen 
om varer med dobbelt formål 
Hvidbog 
Forslag om adfærdskodeks Første halvår 1998 
Første halvår 1998 
i overensstemmelse 
med hvidbogen 
V.10 Strukturfonde Almindelig reform af 
samhørighedspolitikken i henhold til 
Agenda 2000 
Forhandlinger om disse forslag i Rådet 
og Parlamentet og samråd med andre 
institutioner og organer 
Gennemførelse af den nye 
forordning/de nye bestemmelser Første halvår 1998 
Andet halvår 1998 
Mellem slutningen af 
1998 og slutningen 
af 1999 
V. 11 Indirekte beskatning 
Direkte beskatning Drøftelser i Rådet 
Forslag til direktiv om renter og afgifter Allerede i gang 
Begyndelsen af 1998 
V. 12 Principperne for 
markeds-adgang Rejse spørgsmålet i forbindelse med den 
nye transatlantiske agenda eller TABD, 
hvis EU's og USA's industrier træffer 
beslutning herom. I løbet af 1998-1999 
V.l3 Benchmarking Kommissionen vil konsultere industrien og 
andre relevante aktører om en 
benchmarking-øvelse i den 
forsvarsrelaterede indu 1998-2000 
V.14 Udvidelsen Afslutning af undersøgelse 
vurdering af industriens indflydelse Slutningen af 1998 
1998-2000 
10 
tf 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 583 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 06 10 01 15 
Katalognummer : CB-CO-97-627-DA-C 
ISBN 92-78-27690-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
Zc