Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af WIPO-traktaten om audiovisuelle fremførelser /* COM/2013/0109 final - 2013/0065 (NLE) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET Med dette forslag til Rådets afgørelse ønsker Kommissionen at indhente bemyndigelse fra Rådet til på vegne af Den Europæiske Union at undertegne WIPO-traktaten om audiovisuelle fremførelser, der blev vedtaget i Beijing den 24. juni 2012 (i det følgende benævnt "Beijingtraktaten"). Beijingtraktaten indeholder et sæt nye internationale regler, som har til formål at sikre, at udøvende kunstnere, f.eks. skuespillere, musikere og dansere, hvis fremførelser indgår i et audiovisuelt værk (f.eks. en film eller et tv-program), opnår den nødvendige retlige beskyttelse og får et rimeligt vederlag. Traktaten er et vigtigt fremskridt med hensyn til den internationale beskyttelse af beslægtede rettigheder og det første multilaterale instrument, der er vedtaget på dette område siden 1996. Den giver den længe ventede opdatering af beskyttelsen af udøvende kunstnere i relation til audiovisuelle medier på internationalt plan og moderniserer denne beskyttelse ved at anerkende de udøvende kunstneres rettigheder i det digitale miljø. Dermed udfylder den et hul i beskyttelsen af udøvende kunstneres rettigheder, der har været åbent siden 1996, da WIPO-traktaten om fremførelser og fonogrammer ("WPPT") blev vedtaget. WPPT, som Den Europæiske Union tiltrådte i 2000, gav international beskyttelse af rettigheder tilhørende ophavsmænd og visse indehavere af beslægtede rettigheder, og ved denne internationale beskyttelse blev der for første gang taget hensyn til den økonomiske og teknologiske udvikling i det digitale miljø. Der kunne dog ikke dengang opnås enighed om i disse instrumenters anvendelsesområde at lade indgå beskyttelsen af udøvende kunstnere med hensyn til deres fremførelser optaget på audiovisuelle medier (WPPT dækker kun udøvende kunstneres rettigheder i tilknytning til deres fremførelser på fonogrammer). Der blev afholdt en diplomatisk konference i Genève fra den 7. til den 20. december 2000, men medlemmerne af WIPO kunne ikke nå til enighed om teksten til en ny traktat. De manglende resultater på den diplomatiske konference i 2000 betød, at arbejdet lå stille i over ti år. I juni 2011 nåede WIPO's stående udvalg for ophavsret og dermed beslægtede rettigheder (Standing Committee on Copyright and Related Rights) på sit 22. møde til enighed om en foreløbig aftale om det vigtigste uløste spørgsmål fra 2000, nemlig bestemmelsen om overdragelse af de udøvende kunstneres rettigheder til producenter af audiovisuelle værker. Herudover besluttede WIPO's generalforsamling på sit 40. møde i oktober 2011 at genindkalde den diplomatiske konference, der var blevet suspenderet i 2000. Den genindkaldte diplomatiske konference blev afholdt i Beijing fra den 20. til den 26. juni 2012 og mundede ud i vedtagelsen af traktaten den 24. juni 2012. Kommissionen havde af Rådet fået bemyndigelse til at føre forhandlinger med henblik på vedtagelsen af et instrument til beskyttelse af udøvende kunstneres rettigheder til deres audiovisuelle fremførelser ved en afgørelse af 7. november 2000. Den 18. juni 2012 opdaterede Rådet de til afgørelsen knyttede forhandlingsdirektiver for at tage hensyn til ændringerne i EU's ophavsretslovgivning efter 2000 (vedtagelsen af direktiv 2001/29 om ophavsret i informationssamfundet) og for at anerkende genindkaldelsen af den diplomatiske konference i Beijing fra den 20. til den 26. juni 2012. Traktaten blev vedtaget på den diplomatiske Beijingkonference den 24. juni 2012. Den Europæiske Union undertegnede slutakten fra den diplomatiske konference ved afslutningen af den diplomatiske konference. Europa-Parlamentet blev orienteret om resultatet af den diplomatiske konference på mødet i Retsudvalget den 9. juli 2012. 2. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET Den Europæiske Union har spillet en meget aktiv rolle ved udformningen af bestemmelserne i Beijingtraktaten for at sikre, at udøvende kunstnere i relation til audiovisuelle medier har en beskyttelse, der er på højde med EU-lovgivningen, og at europæiske udøvende kunstnere i international sammenhæng har samme beskyttelse, som de har i henhold til EU-lovgivningen. Størstedelen af de spørgsmål, der er omfattet af traktaten, er allerede harmoniseret på EU-niveau. Mange af bestemmelserne i Beijingtraktaten er udformet i overensstemmelse med WPPT 1996, og i det store hele følger de to traktater samme struktur. Beskyttelsen i henhold til Beijingtraktaten kommer udøvende kunstnere, der er statsborgere i de undertegnende lande, eller som har deres sædvanlige bopæl i et af de undertegnende lande, til gode. Beskyttelsen ydes på grundlag af national behandling, hvilket betyder, at hvert land for så vidt angår enerettigheder og retten til et rimeligt vederlag i henhold til traktaten behandler udøvende kunstnere (statsborgere i et andet land) på samme måde, som det behandler sine egne statsborgere. Omfanget af den nationale behandling kan begrænses for visse rettigheders vedkommende på grundlag af de enkelte bestemmelser i traktaten. Traktaten bestemmer, at uafhængigt af de økonomiske rettigheder og selv efter en overdragelse af sådanne rettigheder skal de udøvende kunstnere have bestemte ideelle rettigheder hvad angår livefremførelser eller fremførelser, der er optaget på audiovisuelle medier. Med hensyn til økonomiske rettigheder giver traktaten udøvende kunstnere enerettigheder til deres fremførelser, hvad enten de er optaget eller ej. Vedrørende fremførelser, der ikke er optaget, har de udøvende kunstnere ret til at give tilladelse til radio- eller fjernsynsudsendelse og anden kommunikation til almenheden af deres ikke optagne fremførelser samt til at tillade optagelse af deres ikke optagne fremførelser. Med hensyn til fremførelser optaget på audiovisuelle medier har udøvende kunstnere ret til at tillade direkte eller indirekte reproduktion og udbredelse heraf samt kommerciel udlejning til almenheden af originalen og kopier af fremførelserne (også efter at have givet tilladelse til udbredelse). Udøvende kunstnere har eneret til at tillade, at deres fremførelser gøres tilgængelige for almenheden (f.eks. online downloading af en film, som deres fremførelse indgår i). Endelig giver traktaten udøvende kunstnere ret til at give tilladelse til radio- eller fjernsynsudsendelse og anden kommunikation til almenheden af deres fremførelser. De kontraherende parter kan erstatte denne ret med en ret til rimeligt vederlag eller helt undlade at etablere denne ret. Hvad angår overdragelse af rettigheder kan de kontraherende parter tilrettelægge ordningerne, som de vil. De kan f.eks. beslutte, at når en udøvende kunstner har samtykket i, at en fremførelse bliver optaget, så overdrages hans eneret til producenterne, medmindre andet er fastsat i en aftale mellem den udøvende kunstner og producenten. Under alle omstændigheder pålægger bestemmelsen ikke de kontraherende parter nogen forpligtelse til at lade overdragelsen ske automatisk. I overensstemmelse med WPPT fastsættes det i Beijingtraktaten, at den nationale lovgivning kan indeholde samme begrænsninger eller undtagelser med hensyn til beskyttelsen af udøvende kunstnere som i forbindelse med beskyttelse af ophavsret til litterære og kunstneriske værker i overensstemmelse med den såkaldte tretrinstest. I lighed med WPPT kræves det i den nye traktat, at de kontraherende parter sørger for den nødvendige retlige beskyttelse og effektive retsmidler over for omgåelse af teknologiske beskyttelsesforanstaltninger, som udøvende kunstnere anvender i forbindelse med udøvelsen af deres rettigheder, og for hensigtsmæssige og effektive retsmidler over for fjernelse eller ændring af elektroniske oplysninger om rettighedsforvaltning i tilknytning til en fremførelse optaget på et audiovisuelt medium. Endelig er det fastsat, at beskyttelsens varighed skal være mindst 50 år efter optagelsen af den audiovisuelle fremførelse. Den sidste del af traktaten består af de sædvanlige administrative og proceduremæssige bestemmelser, og også disse er i vidt omfang kalkeret over de tilsvarende bestemmelser i WPPT. Traktaten indeholder også en række fælles erklæringer, hvoraf nogle (forholdet mellem traktaten og WPPT og TRIPS, definitionen af udøvende kunstner, teknologiske beskyttelsesforanstaltninger i relation til begrænsninger og undtagelser) indgik i forhandlingerne under den diplomatiske konference i 2012. I henhold til artikel 23 i Beijingtraktaten kan Den Europæiske Union blive part i traktaten, hvis den afgiver en erklæring om, at den har kompetence og egen lovgivning, der er bindende for alle dens medlemsstater, på områder, der er omfattet af traktaten, og at den i overensstemmelse med sine egne interne procedurer er blevet behørigt bemyndiget til at blive part i traktaten. Da Kommissionen er blevet behørigt bemyndiget af Rådet til at forhandle og på baggrund af denne bemyndigelse, fremsatte Den Europæiske Union denne erklæring på den diplomatiske konference i Beijing. Som næste skridt bør traktaten undertegnes af Den Europæiske Union i henhold til en rådsafgørelse på grundlag af artikel 218, stk. 5, i TEUF. Kommissionen har vurderet, at resultatet af forhandlingerne er tilfredsstillende og anmoder Rådet om at give bemyndigelse til undertegnelsen på Den Europæiske Unions vegne af WIPO's Beijingtraktat om audiovisuelle fremførelser, vedtaget i Beijing den 24. juni 2012. 2013/0065 (NLE) Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af WIPO-traktaten om audiovisuelle fremførelser RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR – under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114 sammenholdt med artikel 218, stk. 5, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) Den 7. november 2000 bemyndigede Rådet Kommissionen til at forhandle inden for rammerne af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret for at sikre Det Europæiske Fællesskabs deltagelse i den diplomatiske konference, der skulle afholdes i Genève fra den 7. til den 20. december 2000, med henblik på at udarbejde et instrument til beskyttelse af udøvende kunstneres ret til deres audiovisuelle fremførelser. (2) Forhandlingerne blev afsluttet med positivt resultat på en genindkaldt diplomatisk konference, der blev afholdt i Beijing fra den 20. til den 26. juni 2012, og WIPO's Beijingtraktat om audiovisuelle fremførelser blev vedtaget den 24. juni 2012. (3) Ved traktaten fastsættes der et sæt nye internationale regler inden for beslægtede rettigheder, der har til formål at sikre den nødvendige beskyttelse af og et rimeligt vederlag til udøvende kunstnere i relation til audiovisuelle medier. (4) Traktaten er i et år efter vedtagelsen åben for undertegnelse af alle parter, der opfylder betingelserne for at blive part i traktaten. Den bør derfor undertegnes på Den Europæiske Unions vegne med forbehold af senere indgåelse – VEDTAGET DENNE AFGØRELSE: Artikel 1 Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens vegne af WIPO's Beijingtraktat om audiovisuelle fremførelser med forbehold af senere indgåelse af traktaten. Teksten til den traktat, der skal undertegnes, er knyttet til denne afgørelse. Artikel 2 Rådets Generalsekretariat udarbejder det relevante fuldmagtsinstrument til undertegnelsen af aftalen med forbehold af dens indgåelse til den eller de personer, som der er udpeget af Europa-Kommissionen. Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand BILAG til forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af WIPO-traktaten om audiovisuelle fremførelser Beijingtraktaten om audiovisuelle fremførelser (vedtaget af den diplomatiske konference om beskyttelse af audiovisuelle fremførelser i Beijing den 24. juni 2012) INDHOLD Præambel Artikel 1: Forholdet til andre konventioner og traktater Artikel 2: Definitioner Artikel 3: Den beskyttede personkreds Artikel 4: National behandling Artikel 5: Ideelle rettigheder Artikel 6: Udøvende kunstneres økonomiske rettigheder vedrørende deres ikke optagne fremførelser Artikel 7: Retten til reproduktion Artikel 8: Retten til udbredelse Artikel 9: Retten til udlejning Artikel 10: Retten til at gøre optagne fremførelser tilgængelige Artikel 11: Retten til radio- eller fjernsynsudsendelse og kommunikation til almenheden Artikel 12: Overførsel af rettigheder Artikel 13: Begrænsninger og undtagelser Artikel 14: Beskyttelsens varighed Artikel 15: Forpligtelser vedrørende teknologiske foranstaltninger Artikel 16: Forpligtelser vedrørende oplysninger om forvaltning af rettigheder Artikel 17: Formelle aspekter Artikel 18: Forbehold og meddelelser Artikel 19: Tidsmæssig anvendelse Artikel 20: Bestemmelser om håndhævelse af rettigheder Artikel 21: Forsamling Artikel 22: Det Internationale Bureau Artikel 23: Betingelser for at blive part i traktaten Artikel 24: Rettigheder og forpligtelser ifølge traktaten Artikel 25: Undertegnelse af traktaten Artikel 26: Traktatens ikrafttrædelse Artikel 27: Den faktiske dato for en parts deltagelse i traktaten Artikel 28: Opsigelse af traktaten Artikel 29: Traktatens officielle sprog Artikel 30: Depositar Præambel De kontraherende parter, som ønsker at udvikle og opretholde beskyttelsen af udøvende kunstneres rettigheder til deres audiovisuelle fremførelser på en så effektiv og ensartet måde som muligt, som minder om betydningen af henstillingerne i dagsordenen for udvikling, vedtaget i 2007 af generalforsamlingen for konventionen om oprettelse af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO), som har til formål at sikre, at udviklingshensyn udgør en integrerende del af organisationens arbejde, som erkender behovet for at indføre nye internationale bestemmelser med henblik på at opnå hensigtsmæssige løsninger på de problemer, der opstår som følge af den økonomiske, sociale, kulturelle og teknologiske udvikling, som erkender den væsentlige betydning, som informations- og kommunikationsteknologiens udvikling og konvergens har for produktionen og brugen af audiovisuelle fremførelser. som erkender behovet for at opretholde en ligevægt mellem de udøvende kunstneres rettigheder til deres audiovisuelle fremførelser og almenhedens interesse, navnlig hvad angår undervisning, forskning og adgang til oplysninger, som erkender, at WIPO's traktat om fremførelser og fonogrammer (WPPT), vedtaget i Genève den 20. december 1996, ikke giver udøvende kunstnere beskyttelse for deres fremførelser optaget på audiovisuelle medier, som henviser til resolutionen om audiovisuelle fremførelser, vedtaget af den diplomatiske konference om visse spørgsmål vedrørende ophavsret og beslægtede rettigheder den 20. december 1996, er blevet enige om følgende: Artikel 1 Forholdet til andre konventioner og traktater 1. Denne traktat ændrer intet ved de gældende forpligtelser, som de kontraherende parter indbyrdes har indgået under WPPT eller den internationale konvention om beskyttelse af udøvende kunstnere, fremstillere af fonogrammer samt radio- og fjernsynsforetagender, der blev vedtaget i Rom den 26. oktober 1961. 2. Den i nærværende traktat omhandlede beskyttelse begrænser eller påvirker på ingen måde beskyttelsen af ophavsretten til litterære og kunstneriske værker. Ingen bestemmelse i denne traktat kan derfor fortolkes som en indskrænkning af en sådan beskyttelse. 3. Denne traktat har ingen forbindelse med andre traktater bortset fra WPPT og indskrænker ingen rettigheder og forpligtelser i henhold til andre traktater[1],[2]. Artikel 2 Definitioner I denne traktat forstås ved: a) "udøvende kunstnere": skuespillere, sangere, musikere, dansere og andre personer, som scenisk fremstiller, synger, reciterer, deklamerer, spiller, fortolker eller på anden måde fremfører litterære eller kunstneriske værker eller folklore[3] b) "optagelse på audiovisuelle medier": en registrering af levende billeder, med eller uden lyde eller lyde udtrykt i en anden form, som ved hjælp af et apparatur kan opfattes, reproduceres eller videregives[4] c) "radio- eller fjernsynsudsendelse": en for almenheden bestemt udsendelse ved hjælp af radiobølger af lyd eller af billede og lyd eller af udtryk herfor i en anden form; en sådan udsendelse via satellit er også "radio- eller fjernsynsudsendelse"; udsendelse af kodede signaler er også "radio- eller fjernsynsudsendelse", hvis apparaturet til dekodning stilles til rådighed for almenheden af radio- eller fjernsynsforetagendet eller med dettes samtykke d) "overføring til almenheden" af en fremførelse: offentlig udsendelse ved hjælp af ethvert andet medium end radio og fjernsyn af en ikke optaget fremførelse eller af en fremførelse optaget på et audiovisuelt medium. I forbindelse med artikel 11 forstås ved "overføring til almenheden" også, at en fremførelse optaget på et audiovisuelt medium gøres hørbart eller synligt for almenheden. Artikel 3 Den beskyttede personkreds 1. De kontraherende parter yder den beskyttelse, der gives i henhold til denne traktat, til udøvende kunstnere, der er statsborgere i andre kontraherende parter. 2. Udøvende kunstnere, der ikke er statsborgere i en af de kontraherende parter, men som har deres sædvanlige bopæl i en af dem, ligestilles ved anvendelsen af denne traktat med statsborgere i den pågældende kontraherende part. Artikel 4 National behandling 1. En kontraherende part skal give statsborgere i andre kontraherende parter samme behandling, som den giver sine egne statsborgere, med hensyn til de forskellige former for eneret, der indrømmes ved denne traktat, og den ret til et rimeligt vederlag, der er omhandlet i traktatens artikel 11. 2. En kontraherende part er berettiget til at begrænse omfanget og varigheden af den beskyttelse, der ydes statsborgere i en anden kontraherende part i henhold til stk. 1, for så vidt angår de rettigheder, der ydes i henhold til artikel 11, stk. 1 og 2, i denne traktat, til de rettigheder, som den kontraherende parts egne statsborgere nyder i den pågældende anden kontraherende part. 3. Den i stk. 1 omhandlede forpligtelse gælder ikke en kontraherende part, i det omfang en anden kontraherende part gør brug af de i henhold til artikel 11, stk. 3, i denne traktat tilladte forbehold, og den finder heller ikke anvendelse på en kontraherende part, der har taget et sådant forbehold. Artikel 5 Ideelle rettigheder 1. Uafhængigt af en udøvende kunstners økonomiske rettigheder og selv efter overdragelsen af sådanne rettigheder har en udøvende kunstner i forbindelse med sine livefremførelser og fremførelser optaget på audiovisuelle medier ret til: i) at kræve sig navngivet som den udøvende kunstner, medmindre dette er udelukket som følge af den måde, hvorpå der gøres brug af fremførelsen ii) at gøre indsigelse mod enhver form for omarbejdelse, forvanskning eller ændring i øvrigt af sin fremførelse, som vil være krænkende for hans anseelse, under behørig hensyntagen til arten af optagelsen på et audiovisuelt medium. 2. En udøvende kunstners rettigheder i henhold til stk. 1 består stadig efter hans død, i det mindste indtil de økonomiske rettigheders ophør, og kan udøves af de personer eller institutioner, der er bemyndigede hertil ifølge lovgivningen i den kontraherende part, hvor beskyttelsen påberåbes. Kontraherende parter, hvis lovgivning på tidspunktet for deres ratificering eller tiltrædelse af denne traktat ikke efter den udøvende kunstners død giver beskyttelse af alle de i det foregående stykke omhandlede rettigheder, kan dog fastsætte, at nogle af disse rettigheder ikke længere består efter den udøvende kunstners død. 3. Retsmidlerne til håndhævelse af de ved denne artikel indrømmede rettigheder følger lovgivningen i den kontraherende part, hvor beskyttelsen påberåbes[5]. Artikel 6 Udøvende kunstneres økonomiske rettigheder vedrørende deres ikke optagne fremførelser Udøvende kunstnere har med hensyn til deres fremførelser eneret til at tillade: i) radio- eller fjernsynsudsendelse og anden overføring til almenheden af deres ikke optagne fremførelser, undtagen hvis fremførelsen allerede i sig selv er en radio- eller fjernsynsudsendelse ii) optagelse af deres ikke optagne fremførelser. Artikel 7 Retten til reproduktion Udøvende kunstnere har eneret til at tillade direkte eller indirekte reproduktion af deres fremførelser optaget på audiovisuelle medier, uanset måde og form[6]. Artikel 8 Retten til udbredelse 1. Udøvende kunstnere har eneret til at tillade, at originalen og kopier af deres fremførelser optaget på audiovisuelle medier gøres tilgængelige for almenheden gennem salg eller anden overdragelse af ejendomsretten. 2. Intet i denne traktat indskrænker de kontraherende parters frihed til at fastlægge de eventuelle betingelser, på hvilke den i stk. 1 omhandlede rettighed anses for udtømt, når der første gang er foretaget salg eller anden form for overdragelse af ejendomsretten til originalen eller en kopi af den optagne fremførelse med den udøvende kunstners tilladelse[7]. Artikel 9 Retten til udlejning 1. Udøvende kunstnere har eneret til at tillade kommerciel udlejning til almenheden af originalen og kopier af deres fremførelser optaget på audiovisuelle medier i overensstemmelse med de kontraherende parters nationale lovgivning, også efter en eventuel udbredelse heraf foretaget af den udøvende kunstner eller med dennes tilladelse. 2. De kontraherende parter er ikke underlagt forpligtelsen i stk. 1, medmindre den kommercielle udlejning har ført til udbredt kopiering af sådanne medier, der i væsentlig grad er til skade for de udøvende kunstneres ret til reproduktion[8]. Artikel 10 Retten til at gøre optagne fremførelser tilgængelige Udøvende kunstnere har eneret til at tillade, at deres fremførelser optaget på audiovisuelle medier ved trådoverføring eller trådløst gøres tilgængelige for almenheden på en sådan måde, at den enkelte kan få adgang til fremførelserne fra et sted og på et tidspunkt, som vedkommende selv kan vælge. Artikel 11 Retten til radio- eller fjernsynsudsendelse og kommunikation til almenheden 1. Udøvende kunstnere har eneret til at tillade radio- eller fjernsynsudsendelse og kommunikation til almenheden af deres fremførelser optaget på audiovisuelle medier. 2. De kontraherende parter kan ved en meddelelse, der deponeres hos WIPO's generaldirektør, erklære, at de i stedet for den i stk. 1 omhandlede ret til at give tilladelse vil fastsætte en ret til rimeligt vederlag for direkte eller indirekte anvendelse af fremførelser optaget på audiovisuelle medier i forbindelse med radio- eller fjernsynsudsendelse eller kommunikation til almenheden. De kontraherende parter kan også erklære, at de i deres lovgivning vil fastsætte betingelser for udøvelsen af retten til rimeligt vederlag. 3. Enhver kontraherende part kan erklære, at den kun vil lade bestemmelserne i stk. 1 og 2 finde anvendelse på bestemte former for brug, eller at den vil begrænse deres anvendelse på en anden måde, eller at den slet ikke vil anvende bestemmelserne i stk. 1 og 2. Artikel 12 Overførsel af rettigheder 1. En kontraherende part kan i sin nationale lovgivning fastsætte, at når en udøvende kunstner har givet sit samtykke til optagelse af sin fremførelse på et audiovisuelt medium, så ejes eller udøves den i artikel 7-11 i denne traktat omhandlede eneret til at give tilladelse af producenten af en sådan fremførelse optaget på et audiovisuelt medium, eller den overdrages til denne producent, medmindre andet er aftalt mellem den udøvende kunstner og producenten af det audiovisuelle medium som fastsat i den nationale lovgivning. 2. En kontraherende part kan med hensyn til fremførelser optaget på audiovisuelle medier produceret i henhold til dens nationale lovgivning kræve, at et sådant samtykke eller en sådan aftale skal foreligge skriftligt og undertegnes af begge aftalens parter eller af deres behørigt befuldmægtigede repræsentanter. 3. Uafhængigt af overdragelsen af eneret som beskrevet ovenfor kan det i national lovgivning eller individuelle, kollektive eller andre aftaler fastsættes, at den udøvende kunstner har ret til at modtage royalty eller et rimeligt vederlag for enhver anvendelse af fremførelsen, således som det er fastsat i denne traktat, herunder for så vidt angår artikel 10 og 11. Artikel 13 Begrænsninger og undtagelser 1. De kontraherende parter kan med hensyn til beskyttelsen af udøvende kunstnere i deres nationale lovgivning fastsætte samme form for begrænsninger og undtagelser, som de i deres nationale lovgivning fastsætter vedrørende beskyttelsen af ophavsretten til litterære og kunstneriske værker. 2. De kontraherende parter indskrænker eventuelle begrænsninger af eller undtagelser fra de i denne traktat indrømmede rettigheder til visse særlige tilfælde, som ikke hindrer en normal udnyttelse af fremførelsen, og som ikke på urimelig måde skader den udøvende kunstners legitime interesser[9]. Artikel 14 Beskyttelsens varighed Den beskyttelse, der skal indrømmes udøvende kunstnere i henhold til denne traktat, skal mindst vare indtil udgangen af en periode på 50 år regnet fra udgangen af det år, hvor fremførelsen blev optaget. Artikel 15 Forpligtelser vedrørende teknologiske foranstaltninger De kontraherende parter sørger for den nødvendige retlige beskyttelse og for effektive retsmidler over for omgåelse af effektive teknologiske foranstaltninger, som udøvende kunstnere anvender i forbindelse med udøvelsen af deres rettigheder i henhold til denne traktat, og som begrænser handlinger med hensyn til deres fremførelser, som de pågældende udøvende kunstnere ikke har tilladt, eller som ikke er tilladt ifølge lovgivningen[10],[11]. Artikel 16 Forpligtelser vedrørende oplysninger om forvaltning af rettigheder 1. De kontraherende parter sørger for, at der er hensigtsmæssige og effektive retsmidler til rådighed over for enhver person, som bevidst foretager en af følgende handlinger, og som ved, eller for så vidt angår civilretlige retsmidler har grund til at vide, at handlingen indebærer, muliggør, letter eller skjuler en krænkelse af en rettighed, der er omfattet af denne traktat: i) ubeføjet slettelse eller ændring af edb-oplysninger om forvaltning af rettigheder ii) spredning, import med henblik på spredning, radio- eller fjernsynsudsendelse eller tilrådighedsstillelse for almenheden af fremførelser eller kopier af fremførelser optaget på audiovisuelle medier uden tilladelse med viden om, at edb-oplysninger om forvaltning af rettigheder ubeføjet er blevet slettet eller ændret. 2. I denne artikel forstås ved "oplysninger om forvaltning af rettigheder" oplysninger, som identificerer den udøvende kunstner, den udøvende kunstners fremførelse eller indehaveren af en eller anden form for rettigheder vedrørende fremførelsen, eller oplysninger om vilkår og betingelser for brug af fremførelsen samt enhver form for numre eller koder, der er udtryk for sådanne oplysninger, når nogle af disse oplysninger er knyttet til en fremførelse, der er optaget på et audiovisuelt medium[12]. Artikel 17 Formelle aspekter De ved denne traktat indrømmede rettigheder og udøvelsen heraf må ikke betinges af nogen form for formaliteter. Artikel 18 Forbehold og meddelelser 1. Forbehold over for denne traktat tillades ikke, jf. dog artikel 11, stk. 3. 2. Meddelelser i henhold til artikel 11, stk. 2, eller artikel 19, stk. 2, kan finde sted i ratificerings- eller tiltrædelsesinstrumenter, og meddelelse anses for at være sket samtidig med ikrafttrædelsen af denne traktat for så vidt angår den kontraherende part, der har foretaget meddelelsen. En sådan meddelelse kan også foretages senere, og i så fald får meddelelsen virkning, tre måneder efter at WIPO's generaldirektør har modtaget den, eller på en senere dato angivet i meddelelsen. Artikel 19 Tidsmæssig anvendelse 1. De kontraherende parter yder den beskyttelse, der gives i henhold til denne traktat, til optagne fremførelser, der findes på tidspunktet for denne traktats ikrafttrædelse, og til alle fremførelser, som finder sted efter ikrafttrædelsen af denne traktat for hver kontraherende part. 2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 kan en kontraherende part i en meddelelse, der deponeres hos WIPO's generaldirektør, erklære, at den ikke vil anvende bestemmelserne i artikel 7-11 i denne traktat eller en eller flere af disse på optagne fremførelser, der fandtes på tidspunktet for denne traktats ikrafttrædelse for hver kontraherende part. Over for en sådan kontraherende part kan andre kontraherende parter begrænse anvendelsen af de nævnte artikler til fremførelser, der fandt sted efter ikrafttrædelsen af denne traktat for den pågældende kontraherende part. 3. Beskyttelsen i henhold til denne traktat berører ikke handlinger, der er gennemført, aftaler, der er indgået, eller rettigheder, der er erhvervet før ikrafttrædelsen af denne traktat for hver kontraherende part. 4. De kontraherende parter kan i deres lovgivning fastsætte overgangsbestemmelser, i henhold til hvilke enhver person, som før ikrafttrædelsen af denne traktat foretog lovlige handlinger med hensyn til en fremførelse, med hensyn til den samme fremførelse kan foretage handlinger inden for rammerne af de rettigheder, der er fastlagt i artikel 5 og artikel 7-11, efter ikrafttrædelsen af denne traktat for de respektive kontraherende parter. Artikel 20 Bestemmelser om håndhævelse af rettigheder 1. De kontraherende parter forpligter sig til i overensstemmelse med deres retsordener at vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre anvendelsen af denne traktat. 2. De kontraherende parter sørger for, at deres lovgivning indeholder håndhævelsesprocedurer, der giver mulighed for effektivt at skride ind over for enhver form for krænkelse af rettigheder, der er omfattet af denne traktat, herunder foreløbige forholdsregler til hindring af krænkelser, og retsmidler, der gennem deres afskrækkende virkning kan forebygge fremtidige krænkelser. Artikel 21 Forsamling 1. a) De kontraherende parter har en forsamling. b) Hver kontraherende part repræsenteres i forsamlingen af én delegeret, som kan bistås af suppleanter, rådgivere og eksperter. c) Hver delegations udgifter afholdes af den kontraherende part, som har udpeget delegationen. Forsamlingen kan anmode WIPO om at yde finansiel bistand for at lette deltagelse af delegationer fra kontraherende parter, som i overensstemmelse med den faste praksis, der følges af De Forenede Nationers generalforsamling, anses for at være udviklingslande, eller som er ved at overgå til markedsøkonomi. 2. a) Forsamlingen behandler spørgsmål vedrørende opretholdelsen og videreudviklingen samt gennemførelsen og anvendelsen af denne traktat. b) Forsamlingen varetager i forbindelse med beslutninger om, hvorvidt visse mellemstatslige organisationer kan blive parter i denne traktat, den opgave, den er tillagt ved artikel 23, stk. 2. c) Forsamlingen træffer beslutning om indkaldelse af enhver diplomatisk konference med henblik på revision af denne traktat og giver WIPO's generaldirektør de instrukser, der er nødvendige for forberedelsen af en sådan diplomatisk konference. 3. a) Enhver kontraherende part, der er en stat, har én stemme og kan kun stemme på egne vegne. b) Enhver kontraherende part, der er en mellemstatslig organisation, kan deltage i afstemninger i stedet for sine medlemsstater med et antal stemmer svarende til det antal af dets medlemsstater, der er parter i denne traktat. En sådan mellemstatslig organisation kan ikke deltage i en afstemning, hvis en af dens medlemsstater udøver sin stemmeret, og omvendt. 4. Forsamlingen mødes efter indkaldelse foretaget af generaldirektøren og, hvis der ikke foreligger ekstraordinære omstændigheder, i samme periode og på samme sted som WIPO's generalforsamling. 5. Forsamlingen bestræber sig på at træffe beslutninger ved konsensus og fastsætter selv sin forretningsorden, herunder bestemmelser om indkaldelse til ekstraordinære møder, betingelser for beslutningsdygtighed og, under iagttagelse af traktatens bestemmelser, de krævede flertal ved forskellige former for beslutninger. Artikel 22 Det Internationale Bureau WIPO's Internationale Bureau varetager de administrative opgaver i forbindelse med traktaten. Artikel 23 Betingelser for at blive part i traktaten 1) Enhver stat, der er medlem af WIPO, kan blive part i denne traktat. 2) Forsamlingen kan beslutte at tillade en mellemstatslig organisation at blive part i denne traktat, hvis den pågældende organisation afgiver en erklæring om, at den har kompetence og egen lovgivning, der er bindende for alle dens medlemsstater, på områder, der er omfattet af denne traktat, og at den i overensstemmelse med sine egne interne procedurer er blevet behørigt bemyndiget til at blive part i denne traktat. 3. Den Europæiske Union, som på den diplomatiske konference, der vedtog denne traktat, har afgivet en erklæring som omhandlet i foregående stykke, kan blive part i denne traktat. Artikel 24 Rettigheder og forpligtelser ifølge traktaten Medmindre andet fremgår af særlige bestemmelser i denne traktat, har hver kontraherende part alle de rettigheder og er undergivet alle de forpligtelser, der følger af traktaten. Artikel 25 Undertegnelse af traktaten Denne traktat er i et år efter vedtagelsen åben for undertegnelse i WIPO's hovedkvarter af alle parter, der opfylder betingelserne for at blive part i traktaten. Artikel 26 Traktatens ikrafttrædelse Denne traktat træder i kraft, tre måneder efter at 30 parter som omhandlet i artikel 23 har deponeret deres ratificerings- eller tiltrædelsesinstrumenter. Artikel 27 Den faktiske dato for en parts deltagelse i traktaten Denne traktat er bindende i) for de 30 parter, der er omhandlet i artikel 26, fra den dato, hvor traktaten træder i kraft ii) for enhver anden part som omhandlet i artikel 23 fra tre måneder efter den dato, på hvilken den pågældende part har deponeret sit ratificerings- eller tiltrædelsesinstrument hos WIPO's generaldirektør. Artikel 28 Opsigelse af traktaten Denne traktat kan opsiges af enhver kontraherende part ved meddelelse herom til WIPO's generaldirektør. Enhver opsigelse får virkning ét år efter den dato, på hvilken WIPO's generaldirektør har modtaget meddelelsen. Artikel 29 Traktatens officielle sprog 1) Denne traktat undertegnes i ét originaleksemplar på engelsk, arabisk, kinesisk, fransk, russisk og spansk, idet udgaverne på disse sprog alle har samme gyldighed. 2. Officielle tekster på andre sprog end dem, der er nævnt i stk. 1, udarbejdes af WIPO's generaldirektør på anmodning af en interesseret part og efter samråd med alle interesserede parter. I dette stykke forstås ved "interesseret part" enhver stat, der er medlem af WIPO, hvis dens officielle sprog eller et af dens officielle sprog berøres, og Den Europæiske Union og enhver anden mellemstatslig organisation, der måtte blive part i denne traktat, hvis et af vedkommende organisations officielle sprog berøres. Artikel 30 Depositar WIPO's generaldirektør er depositar for denne traktat. [1] Fælles erklæring vedrørende artikel 1: De kontraherende parter er enige om, at intet i denne traktat berører rettigheder eller forpligtelser i henhold til WIPO's traktat om fremførelser og fonogrammer (WPPT) eller fortolkningen heraf, og at stk. 3 ikke skaber forpligtelser for en kontraherende part i denne traktat til at ratificere eller tiltræde WPPT eller til at overholde nogen af bestemmelserne deri. [2] Fælles erklæring vedrørende artikel 1, stk. 3: De kontraherende parter er enige om, at kontraherende parter, der er medlem af Verdenshandelsorganisationen (WTO), anerkender alle principper og målsætninger i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS-aftalen), og at intet i denne traktat berører bestemmelserne i TRIPS-aftalen, herunder, men ikke udelukkende, bestemmelserne om konkurrencebegrænsende praksis. [3] Fælles erklæring vedrørende artikel 2, litra a): De kontraherende parter er enige om, at definitionen af "udøvende kunstnere" indbefatter kunstnere, der fremfører et litterært eller kunstnerisk værk, der skabes eller optages første gang under en fremførelse. [4] Fælles erklæring vedrørende artikel 2, litra b): Det bekræftes herved, at definitionen af "optagelse på audiovisuelle medier" i artikel 2, litra b), ikke berører artikel 2, litra c), i WPPT. [5] Fælles erklæring vedrørende artikel 5: De kontraherende parter er ved anvendelsen af denne traktat, og uden at det berører nogen anden traktat, enige om, at i betragtning af audiovisuelle mediers art og produktionen og distributionen heraf udgør ændringer af en fremførelse, som foretages som led i den normale anvendelse af fremførelsen, f.eks. redigering, sammenfatning, dubbing eller formatering, på eksisterende eller nye medier eller i eksisterende eller nye formater, og som foretages som led i en anvendelse, der er godkendt af den udøvende kunstner, ikke i sig selv ændringer i den forstand, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, nr. ii). Rettigheder som omhandlet i artikel 5, stk. 1, nr. ii), vedrører kun ændringer, der i væsentlig grad objektivt set er skadelige for den udøvende kunstners ry. De kontraherende parter er også enige om, at anvendelse af ny eller ændret teknologi eller nye eller ændrede medier ikke i sig selv udgør ændringer i den forstand, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, nr. ii). [6] Fælles erklæring vedrørende artikel 7: Retten til reproduktion som fastsat i artikel 7 og undtagelserne herfra i henhold til artikel 13 finder fuld anvendelse i det digitale miljø, særlig hvad angår anvendelsen af fremførelser i digital form. Lagring af en beskyttet fremførelse i digital form på et elektronisk medium sidestilles med reproduktion i denne artikels forstand. [7] Fælles erklæring vedrørende artikel 8 og 9: I forbindelse med retten til udbredelse og retten til udlejning skal der ved udtrykkene "originalen eller kopier" i disse artikler udelukkende forstås fikserede kopier, der kan bringes i omsætning som rørlige ting. [8] Fælles erklæring vedrørende artikel 8 og 9: I forbindelse med retten til udbredelse og retten til udlejning skal der ved udtrykkene "originalen eller kopier" i disse artikler udelukkende forstås fikserede kopier, der kan bringes i omsætning som rørlige ting. [9] Fælles erklæring vedrørende artikel 13: Den fælles erklæring vedrørende artikel 10 (begrænsninger og undtagelser) i WIPO-traktaten om ophavsret finder med de fornødne ændringer også anvendelse på artikel 13 (begrænsninger og undtagelser) i traktaten. [10] Fælles erklæring vedrørende artikel 15, for så vidt som den vedrører artikel 13: De kontraherende parter er enige om, at intet i denne artikel er til hinder for, at en kontraherende part indfører effektive og nødvendige foranstaltninger for at sikre, at en berettiget kan nyde godt af begrænsninger og undtagelser, der er fastsat i den pågældende kontraherende parts nationale lovgivning, jf. artikel 13, hvis der er blevet anvendt teknologiske foranstaltninger på en audiovisuel fremførelse og den berettigede har lovlig adgang til denne fremførelse, i tilfælde af at der ikke er blevet truffet egnede og effektive foranstaltninger af rettighedshaverne i forbindelse med fremførelsen, således at den berettigede kan nyde godt af de begrænsninger og undtagelser, der er fastsat i den pågældende kontraherende parts nationale lovgivning. Uden at dette berører den retlige beskyttelse af et audiovisuelt værk, på hvilket en fremførelse er optaget, finder forpligtelserne i henhold til artikel 15 ikke anvendelse på fremførelser, der ikke eller ikke længere er beskyttet i henhold til den nationale lovgivning, ved hvilken denne traktat får virkning. [11] Fælles erklæring vedrørende artikel 15: Begrebet "teknologiske foranstaltninger, som udøvende kunstnere anvender", bør, i lighed med, hvad der er tilfældet for WPPT, fortolkes bredt og også omfatte dem, som handler på vegne af udøvende kunstnere, herunder deres repræsentanter, licenstagere eller dem, til hvem overdragelse er sket, herunder producenter, tjenesteydere og personer, der er aktive inden for kommunikation eller radio- eller fjernsynsudsendelse, der anvender fremførelser efter behørig tilladelse. [12] Fælles erklæring vedrørende artikel 16: Den fælles erklæring vedrørende artikel 12 (om forpligtelser vedrørende oplysninger om forvaltning af rettigheder) i WCT-traktaten om ophavsret finder med de fornødne ændringer også anvendelse på artikel 16 (om forpligtelser vedrørende oplysninger om forvaltning af rettigheder) i traktaten.