ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Endelig rapport fra høringskonsulenten (1)

Sag AT.40335 — rumænske gassammenkoblinger

(2021/C 16/03)

Udkastet til afgørelse i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (2) er rettet til Societatea Naţională de Transport Gaze Naturale Transgaz S.A. (»Transgaz«). Det vedrører påstande om konkurrencebegrænsende adfærd i henhold til artikel 102 i TEUF, hvorved Transgaz skulle have hindret eksport af naturgas fra Rumænien til andre medlemsstater.

Den 30. maj 2017 indledte Kommissionen en procedure med henblik på at vedtage en afgørelse efter kapitel III i forordning (EF) nr. 1/2003.

Den 10. september 2018 vedtog og meddelte Kommissionen i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003 en foreløbig vurdering til Transgaz, hvori der blev redegjort for betænkeligheder vedrørende konkurrenceforhold i henhold til artikel 102 i TEUF (»foreløbig vurdering«).

Den 25. september 2018 blev der i overensstemmelse med artikel 27, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003 offentliggjort en meddelelse (»markedstestmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende med et resumé af sagen og de oprindelige tilsagn og en opfordring til, at interesserede tredjeparter senest en måned efter offentliggørelsen fremsatte deres bemærkninger.

Den 31. januar 2020 forelagde Transgaz et ændret forslag til tilsagn (»endelige tilsagn«).

(8)

Med udkastet til afgørelse gøres de endelige tilsagn bindende for Transgaz indtil den 31. december 2026, og det konkluderes, at der ikke længere er grund til at gribe ind i denne sag.
(7)

2 -udledninger) og den tilgængelige plads. I 2011 bekræftede DAIMLER, VW og BMW det mellemfristede mål om at gå over til mindre AdBlue-tanke og dermed kortere intervaller mellem AdBlue-opfyldninger i Europa. DAIMLER, VW og BMW havde således planer om at samordne brugen af AdBlue-tankstørrelser eller optankningsintervaller indtil den 1. oktober 2014. DAIMLER, VW og BMW indførte imidlertid ikke ensartede AdBlue-tankstørrelser eller optankningsintervaller. De faktiske tankstørrelser forblev et godt stykke over den aftalte volumen. Samordningen mellem DAIMLER, VW og BMW vedrørte SCR-systemer til personbiler med dieselmotor, som virksomhederne udviklede i og producerede til EØS og afsatte på dette marked ( 3 ) . Parterne aftalte den 25. juni 2009 at anvende små AdBlue-tanke med en effektiv rækkevidde på 10 000 km i EØS, hvilket efter deres mening for de fleste bilproducenters vedkommende svarede til tanke på 8-10 liter og tilsvarende AdBlue-opfyldningsintervaller. Mindre AdBlue-tanke udviste fordele med hensyn til køretøjets vægt (og dermed brændstofforbrug og CO-udledninger) og den tilgængelige plads. I 2011 bekræftede DAIMLER, VW og BMW det mellemfristede mål om at gå over til mindre AdBlue-tanke og dermed kortere intervaller mellem AdBlue-opfyldninger i Europa. DAIMLER, VW og BMW havde således planer om at samordne brugen af AdBlue-tankstørrelser eller optankningsintervaller indtil den 1. oktober 2014. DAIMLER, VW og BMW indførte imidlertid ikke ensartede AdBlue-tankstørrelser eller optankningsintervaller. De faktiske tankstørrelser forblev et godt stykke over den aftalte volumen.
Høringskonsulentens endelige rapport (1)

Sag AT.40394 — ASPEN

(EØS-relevant tekst)

(2021/C 435/03)

Denne rapport vedrører et udkast til en tilsagnsafgørelse i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (2) (»udkastet til afgørelse«) rettet til Aspen Pharmacare Holdings Ltd og ASPEN PHARMA IRELAND LIMITED (»Aspen«).

Den 15. maj 2017 indledte Kommissionen en procedure over for Aspens prispolitik for visse kræftlægemidler med henblik på vedtagelse af en beslutning i henhold til kapitel III i forordning 1/2003.

Den 24. november 2017 gav jeg BEUC, Den Europæiske Forbrugerorganisation, ret til at blive hørt som interesseret tredjepart.

Den 19. juni 2020 vedtog Kommissionen en foreløbig vurdering i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning 1/2003, hvori den anførte de konkurrenceproblemer, den havde påvist. Denne foreløbige vurdering blev anmeldt til Aspen den 22. juni 2020. Aspen fremsendte et svar på Kommissionens foreløbige vurdering den 6. juli 2020.

Den 9. juli 2020 foreslog Aspen tilsagn (de »foreslåede tilsagn«) for at imødekomme de betænkeligheder, der kom til udtryk i Kommissionens foreløbige vurdering.

Den 15. juli 2020 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i henhold til artikel 27, stk. 4, i forordning nr. 1/2003, hvori den opfordrede interesserede tredjeparter til at fremsætte bemærkninger til de foreslåede tilsagn.

Den 9. december 2020 underrettede Kommissionen Aspen om de modtagne bemærkninger.

Aspen afgav reviderede tilsagn den 28. januar 2021 (de »reviderede tilsagn«).

Udkastet til afgørelse foreslår, at de reviderede tilsagn bliver bindende for Aspen i ti år, og at der ikke længere er grund til, at Kommissionen griber ind i denne sag for så vidt angår de betænkeligheder, der er omhandlet i den foreløbige vurdering.

Jeg finder overordnet, at alle proceduremæssige rettigheder er blevet overholdt i denne sag.

Bruxelles, 5 February 2021 Wouter WILS

(1) I henhold til artikel 16 og 17 i afgørelse 2011/695/EU vedtaget af formanden for Europa-Kommissionen af 13. oktober 2011 om høringskonsulentens funktion og kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager (EUT L 275 af 20.10.2011, s. 29) (»afgørelse 2011/695/EU«)).

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 1 af 4.1.2003, s. 1) (»forordning 1/2003«).
(38)

Tilsagnene er forholdsmæssige og på samme tid tilstrækkeligt lange til effektivt at imødekomme Kommissionens betænkeligheder, samtidig med at de giver markedsdeltagerne vished i en tilstrækkelig lang periode. Pristilsagnet giver mulighed for en revision af Aspens priser efter fem år, hvilket bidrager til at opnå proportionalitet, idet markedsvilkårene eller omkostningerne i løbet af en tiårig periode kan svinge væsentligt, hvilket muligvis kan begrunde en justering af prisloftet. Aspens leveringstilsagn øger effektiviteten af pristilsagnet, og med det yderligere femårige tilsagn om enten at levere produkterne eller stille markedsføringstilladelserne til rådighed for en interesseret tredjepart, er det både forholdsmæssigt og tilstrækkeligt til at beskytte sundhedssystemernes og patienternes interesser. Aspen har ikke afgivet mindre bebyrdende tilsagn, der i tilstrækkelig grad ville imødekomme Kommissionens betænkeligheder.
Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolszpørgsmål på dets møde den 5. februar 2021 kl. 10.30-12.30 (CET (1)) om et udkast til afgørelse om Sag AT.40394 — ASPEN

Referent: Grækenland

(EØS-relevant tekst)

(2021/C 435/02)

1. Det rådgivende udvalg (15 medlemsstater — 14 stemmer for og én hverken for eller imod) deler de betænkeligheder, som Kommissionen har givet udtryk for i sit udkast til afgørelse i henhold til artikel 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 54 i EØS-aftalen.

2. Det rådgivende udvalg (15 medlemsstater — 13 stemmer for og to hverken for eller imod) er enigt med Kommissionen i, at proceduren kan afsluttes ved en afgørelse i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 som beskrevet i udkastet til afgørelse.

3. Det rådgivende udvalg (15 medlemsstater — 13 stemmer for og to hverken for eller imod) er enigt med Kommissionen i, at de afgivne endelige tilsagn er passende, nødvendige og forholdsmæssige og bør gøres juridisk bindende som fastsat i udkastet til afgørelse.

4. Det rådgivende udvalg (15 medlemsstater — 13 stemmer for og to hverken for eller imod) er enigt i Kommissionens udkast til afgørelse om, at der i lyset af de afgivne tilsagn ikke længere er grund til, at Kommissionen griber ind, uden at dette berører artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003.

5. Det rådgivende udvalg (15 medlemsstater — 14 stemmer for og én hverken for eller imod) anbefaler, at dets udtalelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

(1) Centraleuropæisk sommertid (dvs. Bruxelles-tid).
(21)

Det er Kommissionens faste praksis i kartelsager i den finansielle sektor, at den ikke fastsætter en reference for afsætningens værdi på grundlag af »nettohandelsindtægter« eller »nettofortjenesten ved finansielle transaktioner«. Disse metoder afspejler, at handelsoverskud opgøres på baggrund af handelstab (som kan variere betydeligt mellem virksomheder og ikke nødvendigvis er proportionale med handelsvolumen og -værdier), og kan sammenlignes med, at overskud måles ud fra handelsaktiviteter, i stedet for at det udgør en passende reference for salgsværdien i henhold til retningslinjerne for beregning af bøder. I stedet bør den nominelle mængde og værdi af de USD SSA-obligationer, som parterne handlede med i løbet af deres individuelle periode med deltagelse i kartellet, i dette tilfælde anvendes som udgangspunktet for den specifikke reference for afsætningens værdi.
1.

Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at den konkurrencebegrænsende adfærd, der er omfattet af udkastet til afgørelse, fandt sted på det primære og sekundære marked for europæiske statsobligationer i EØS, og at den udgør en aftale og/eller samordnet praksis mellem virksomheder som omhandlet i artikel 101 i TEUF og EØS-aftalens artikel 53.
6.

Det rådgivende udvalg (11 medlemsstater) er enigt med Kommissionen i beregningen af referencen for afsætningens værdi for at kunne benytte retningslinjerne fra 2006 om metoden for beregning af bøder, der pålægges i henhold til artikel 23, stk. 2, litra a), i forordning nr. 1/2003.
(12)

Under disse kontakter udvekslede værdipapirhandlerne forretningsmæssigt følsomme oplysninger, som holdt dem orienteret om hinandens adfærd og strategier for at erhverve europæiske statsobligationer på det primære marked og handle med dem på det sekundære marked. Disse udvekslinger gjorde det muligt for dem at tilpasse og/eller koordinere deres adfærd og hjælpe hinanden med at opnå konkurrencemæssige fordele, når europæiske statsobligationer blev udstedt, markedsført og handlet. De relevante udvekslede oplysninger omfattede oplysninger om priser, mængder og handelspositioner: middelkurser, rentekurver og rentespænd for obligationer, der for nylig var blevet handlet eller udbudt på det sekundære marked, mængder, der påtænktes købt på auktionerne, oplysninger om buddene, niveauet af overbud og overbudsstrategier på auktionerne osv. De oplysninger, der blev udvekslet mellem konkurrenter, var ofte præcise og kommercielt følsomme. De var relevante for værdipapirhandlernes beslutningstagning og gav dem mulighed for at tilpasse deres handelsstrategier som følge heraf.
17.

Den 15. april 2021 indgav Bank of America en klage til høringskonsulenten. Sagsøgeren gjorde gældende, at GD Konkurrence på et uformelt møde den 16. marts 2021 havde meddelt Bank of America, at Kommissionen ikke længere ville påberåbe sig et vist element i Bank of Americas påståede ulovlige adfærd. Bank of America hævdede, at hvis Kommissionen agtede at gå videre med sagen mod banken på dette grundlag, ville en sådan sag være »radikalt forskellig fra den, der er beskrevet i klagepunktsmeddelelsen«, og at dette krævede, at Bank of America fik mulighed for at fremsætte skriftlige og mundtlige bemærkninger til disse »reviderede anklager«. Bank of America anmodede høringskonsulenten om at give GD Konkurrence visse instrukser i denne henseende.
(13)

Parterne var enige om, at rollen som hovedtransportør for »eksisterende forretninger« bør beskyttes for den jernbanevirksomhed, der besad denne rolle for en given eksisterende forretning, og at det bør undgås, at rollen som hovedtransportør ændres for den pågældende kunde. For at beskytte rollen som hovedtransportør afholdt DB, ÖBB og SNCB sig fra at afgive tilbud til potentielle andre kunder eller afgav proformatilbud til potentielle andre kunder, som anmodede om prisstillelser for en »eksisterende forretning«.
(4)

Den 18. september 2019 meddelte Kommissionen CCPL, at den agtede at vedtage en ny afgørelse om at pålægge CCPL-koncernens relevante enheder bøder for de tre overtrædelser, de havde deltaget i, og opfordrede disse enheder til at fremsætte deres bemærkninger. Den 4. oktober 2019 fremsatte CCPL sine bemærkninger og underrettede Kommissionen om, at Coopbox Hispania S.l.u. trådte i likvidation i 2018, og at Poliemme Srl blev integreret i Coopbox Group SpA i 2017.
C 245/10

Udtalelseafgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på mødet den 15. december 2020 om et udkast til afgørelse i sag AT.39563 – Fødevareemballage

Referent: Irland

(2021/C 245/10)

1. Det rådgivende udvalg (13 medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at afgørelsen rettes til tre juridiske enheder i CCPL-gruppen.

2. Det rådgivende udvalg (13 medlemsstater) er enigt i, at Kommissionen kan genpålægge CCPL S.c., Coopbox Group S.p.A. og Coopbox Eastern s.r.o. bøder ved en afgørelse i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003.

3. Det rådgivende udvalg (13 medlemsstater) er enigt med Kommissionen i beregningen af bøderne på grundlag af retningslinjerne fra 2006 for beregning af bøder efter artikel 23, stk. 2, litra a), i forordning nr. 1/2003.

4. Det rådgivende udvalg (13 medlemsstater) er enigt i, at Kommissionens udkast til afgørelse indeholder tilstrækkelige oplysninger om og begrundelse for, hvordan bøderne er beregnet.

5. Det rådgivende udvalg (13 medlemsstater) er enigt med Kommissionen i de endelige bødebeløb, der pålægges CCPL S.c., Coopbox Group S.p.A. og Coopbox Eastern s.r.o.

6. Det rådgivende udvalg (13 medlemsstater) henstiller, at dets udtalelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Jeg bekræfter hermed, at Belgien, Den Tjekkiske Republik, Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Letland, Ungarn, Nederlandene, Slovenien og Sverige deltog i dette møde i det rådgivende udvalg via audiokonference og anmodede mig om at undertegne udtalelsen fra det rådgivende udvalg på deres vegne.
Høringskonsulentens endelige rapport (1)

Sag AT.40023 — Grænseoverskridende adgang til betalings-TV — Tilbagetrækning

(EØS-relevant tekst)

(2021/C 184/06)

Udkastet til afgørelse, der er rettet mod The Walt Disney Company, The Walt Disney Company Limited, Comcast Corporation, Universal Studios International B.V., Universal Studios Limited, Sony Group Corporation, CPT Holdings Inc., Colgems Productions Limited, Warner Media LLC, Warner Bros. International Television Distribution Inc. Sky Limited og Sky UK Limited (samlet benævnt »parterne«), vedrører tilbagetrækningen af Kommissionens afgørelse fra 2019 i sag AT.40023 — Grænseoverskridende adgang til betalings-TV (»afgørelsen fra 2019«) (2), som gjorde visse tilsagn bindende for parterne.

Den 21. januar 2021 meddelte Generaldirektoratet for Konkurrence skriftligt parterne, at det påtænkte at foreslå Kommissionen at trække afgørelsen fra 2019 tilbage og fritage tilsynsadministratorerne fra deres forpligtelse til at overvåge overholdelsen af tilsagnene (herefter »skrivelsen af 21. januar 2021«) i lyset af dommen i sag C-132/19 P (3), som annullerede tilsagnene i Kommissionens afgørelse af 2016 i sag AT.40023 — Grænseoverskridende adgang til betalings-tv (4), som i det væsentlige var identiske med omfanget af tilsagnene i afgørelsen fra 2019. I skrivelsen af 21. januar 2021 blev parterne opfordret til senest den 5. februar 2021 at fremsætte eventuelle bemærkninger vedrørende den mulige tilbagetrækning af afgørelsen fra 2019. Ingen af parterne gjorde indsigelse mod tilbagetrækningen af afgørelsen fra 2019.

Jeg finder, at alle parter har kunnet udøve deres proceduremæssige rettigheder i denne sag.

Bruxelles, den 18. marts 2021. Wouter WILS

(1) I henhold til artikel 16 og 17 i afgørelse 2011/695/EU vedtaget af formanden for Europa-Kommissionen af 13. oktober 2011 om høringskonsulentens funktion og kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager (EUT L 275 af 20.10.2011, s. 29).

(2) Kommissionens afgørelse af 7. marts 2019 om en procedure i henhold til artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 53 i EØS-aftalen (Sag AT.40023 — Grænseoverskridende adgang til betalings-TV), C(2019) 1772 (EUT C 132 af 9.4.2019, s. 8).

(3) Sag C-132/19 P — Groupe Canal + mod Kommissionen, EU:C:2020:1007.

(4) Kommissionens afgørelse af 26. juli 2016 om en procedure i henhold til artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 53 i EØS-aftalen (Sag AT.40023 — Grænseoverskridende adgang til betalings-TV), C(2016) 4740 final (EUT C 437 af 25.11.2016, s. 5).
(13)

Følgende virksomheder blev anset for at have overtrådt artikel 101 i TEUF og artikel 53 i EØS-aftalen ved at have deltaget i overtrædelserne i de følgende perioder: Sag Virksomheder (Juridiske enheder) Varighed AT.40422 — Bandai Namco Bandai Namco Holdings Inc. Bandai Namco Entertainment Europe S.A.S. 13. marts 2012 til 31. marts 2015 AT.40424 — Capcom Capcom Co., Ltd Capcom U.S.A., Inc. CE Europe Ltd 13. februar 2013 til 17. november 2014 AT.40413 — Focus Home Focus Home Interactive S.A. 14. marts 2007 til 8. november 2018 AT.40414 — Koch Media Koch Media GmbH (Tyskland) Koch Media Ltd (Det Forenede Kongerige) Koch Media GmbH (Østrig) 20. august 2010 til 27. juli 2018 AT.40420 — ZeniMax Bethesda Softworks LLC ZeniMax Europe Ltd ZeniMax Media Inc. 1. september 2009 til 9. oktober 2015 AT.40422 — Bandai Namco AT.40424 — Capcom AT.40413 — Focus Home AT.40414 — Koch Media AT.40420 — ZeniMax Valve Corporation AT.40422. 13. marts 2012 til 22. april 2014 AT.40424. 13. februar 2013 til 17. november 2014 AT.40413. 17. maj 2013 til 9. oktober 2015 AT.40414. 23. august 2011 til 9. oktober 2015 AT.40420. 27. september 2010 til 9. oktober 2015
(13)

uoverstigelige hindringer for markedsadgang «. Samtidig anvender Kommissionen i den foreliggende sag en strengere tilgang end krævet og kontrollerer, at muligheden for at komme ind på markedet ikke var rent hypotetisk, når de særlige forhold på de forskellige markeder eller for forskellige tjenester tages i betragtning. Kommissionen mener i overensstemmelse med fast retspraksis ( 3 ) , at i forbindelse med markedsopdelingsaftaler som den, der er omhandlet i denne afgørelse, er beviskravet ved vurdering af konkurrencemulighederne »«. Samtidig anvender Kommissionen i den foreliggende sag en strengere tilgang end krævet og kontrollerer, at muligheden for at komme ind på markedet ikke var rent hypotetisk, når de særlige forhold på de forskellige markeder eller for forskellige tjenester tages i betragtning.
Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og monopolspørgsmål på dets møde den 21. januar 2022 om et udkast til afgørelse i sag AT.39839 — Telefónica og Portugal Telecom

Ordfører: Belgien

(2022/C 286/08)

Det rådgivende udvalg (14 medlemsstater) er enigt med Kommissionen i at genpålægge Telefónica, S.A. og Pharol, SGPS, S.A. bøder ved en afgørelse i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003.

2.

Det rådgivende udvalg (14 medlemsstater) er enigt med Kommissionen om fastlæggelsen af de tjenester, der ikke blev medtaget ved beregning af afsætningen opgjort i værdi med den begrundelse, at der forelå uoverstigelige hindringer for markedsadgang, og at parterne derfor ikke var i mulig konkurrence med hinanden i den periode, hvor konkurrenceklausulen fandt anvendelse.
(15)

I stedet for at konkurrere selvstændigt på disse parametre blev de deltagende handleres markedsbeslutninger baseret på deres konkurrenters positioner, hensigter og begrænsninger. De udvekslinger af oplysninger, der er omfattet af denne afgørelse, vedrørte: (a) udvekslinger, der afslørede detaljer om udestående kundeordrer, hvorved de deltagende handlere frit kunne drøfte fortrolige oplysninger om deres endnu ikke behandlede kundeordrer (f.eks. udløsningsniveauet for kundernes betingede ordrer, størrelsen af kundernes fixordrer og typen af eller navnet på kunder med straksordrer). Disse oplysninger øgede graden af gennemsigtighed for chatroomets medlemmer med hensyn til deres handelsaktiviteter, hjalp de deltagende handlere med at træffe deres efterfølgende markedsbeslutninger og satte dem i stand til at identificere anledninger til at koordineres deres handelsaktiviteter (b) udvekslinger, der afslørede handlernes åbne risikopositioner, som kunne give dem indblik i andre handleres potentielle risikoafdækning (hedging). De forsynede handlerne med oplysninger, som kunne være relevante for deres efterfølgende handelsbeslutninger inden for nogle minutter, eller indtil de blev tilsidesat at den næste udveksling af oplysninger (c) udvekslinger, der afslørede deres eksisterende eller påtænkte kursspænd, som afslørede handlernes spænd for et bestemt valutapar og handelsstørrelser. De gjorde det muligt for de deltagende handlere at opnå større sikkerhed med hensyn til de priser, de angiver, og bidrog til deres efterfølgende prisadfærd. De kunne også gøre det muligt at tilpasse spændene for bestemte transaktioner og påvirke kundernes samlede pris for handel med valutaer (d) udvekslinger, der afslørede andre detaljer om aktuelle eller planlagte handelsaktiviteter, hvorved de deltagende handlere delte en kombination af flere af de førnævnte kommercielt følsomme oplysninger, hjalp de deltagende handlere med at træffe deres efterfølgende beslutninger.
(14)

I stedet for at konkurrere selvstændigt på disse parametre blev de deltagende handleres markedsbeslutninger baseret på deres konkurrenters positioner, hensigter og begrænsninger. De udvekslinger af oplysninger, der er omfattet af denne afgørelse, vedrørte: (a) udvekslinger, der afslørede detaljer om udestående kundeordrer, hvorved de deltagende handlere frit kunne drøfte fortrolige oplysninger om deres endnu ikke behandlede kundeordrer (f.eks. udløsningsniveauet for kundernes betingede ordrer, størrelsen af kundernes fixordrer og typen af eller navnet på kunder med straksordrer). Disse oplysninger øgede graden af gennemsigtighed for chatroomets medlemmer med hensyn til deres handelsaktiviteter, hjalp de deltagende handlere med at træffe deres efterfølgende markedsbeslutninger og satte dem i stand til at identificere anledninger til at koordineres deres handelsaktiviteter (b) udvekslinger, der afslørede handlernes åbne risikopositioner, som kunne give dem indblik i andre handleres potentielle risikoafdækning (hedging). De forsynede handlerne med oplysninger, som kunne være relevante for deres efterfølgende handelsbeslutninger inden for nogle minutter, eller indtil de blev tilsidesat at den næste udveksling af oplysninger. De ville desuden sætte de deltagende handlere i stand til at identificere anledninger til at koordineres deres adfærd, navnlig ved at afstå fra at handle (c) udvekslinger, der afslørede deres eksisterende eller påtænkte kursspænd, som afslørede handlernes spænd for et bestemt valutapar og handelsstørrelser. De gjorde det muligt for de deltagende handlere at opnå større sikkerhed med hensyn til de priser, de angiver, og bidrog til deres efterfølgende prisadfærd. De kunne også gøre det muligt at tilpasse spændene for bestemte transaktioner og påvirke kundernes samlede pris for handel med valutaer (d) udvekslinger, der afslørede andre detaljer om aktuelle eller planlagte handelsaktiviteter, hvorved de deltagende handlere delte en kombination af flere af de førnævnte kommercielt følsomme oplysninger, hjalp de deltagende handlere med at træffe deres efterfølgende beslutninger og satte dem i stand til at identificere anledninger til at koordineres deres handelsaktiviteter.
Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og monopolspørgsmål på dets møde den 30. november 2021 om et udkast til forligsafgørelse i sag COMP/AT.40135 — FOREX (Sterling Lads) Referent: Portugal

(EØS-relevant tekst)

(2022/C 185/03)

1.

Det rådgivende udvalg (13 medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at den konkurrencebegrænsende adfærd, som udkastet til forligsafgørelse omhandler (dvs. udveksling af oplysninger, standing down (dvs. at afstå fra at handle) og den tilgrundliggende forståelse), udgør aftaler og/eller samordnet praksis mellem virksomheder som omhandlet i artikel 101 i TEUF og EØS-aftalens artikel 53.