KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(94) 262 endelig udg. 
Bruxelles, den 23.06.1994 
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN 
TEL RÅDET 
OG EUROPA-PARLAMENTET 
GENNEMFØRELSE AF RÅDETS FORORDNING (EØF) NR. 218/92 
AF 27. JANUAR 1992 
OM ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE INDEN FOR 
OMRÅDET INDIREKTE SKATTER (MOMS) 
Resume 
Den overgangsordning vedrørende momsen, som trådte i kraft 1. januar 1993, indebærer 
ændringer i momskontrollen med transaktioner inden for Fællesskabet. Momskontrollen, 
som indtil da navnlig byggede på tolddokumenterne, er nødvendig for at sikre 
medlemsstaternes indtægter og en rimelig behandling af alle virksomheder, da svig ofte 
virker konkurrenceforvridende. 
Derfor blev der ved Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 om administrativt samarbejde 
inden for området indirekte skatter (moms) indført en fælles ordning for udveksling af 
oplysninger mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder om transaktioner inden 
for Fællesskabet. Dette system skulle gøre det muligt elektronisk at lagre og overføre 
visse data til brug for momskontrollen. 
Allerede i 1991 iværksatte Kommissionen en undersøgelse af fakta med henblik på 
udviklingen af VIES-projektet (VAT Information Exchange System). Derefter har Det 
Stående Udvalg vedrørende Administrativt Samarbejde (SCAC), som blev oprettet ved 
forordningen, bistået af et teknisk underudvalg og efter gennemførelsen af feasibility-
undersøgelsen lagt sig fast på et system, som bygger på løsningen med de "nationale 
broer". 
Denne beslutning, som blev vedtaget enstemmigt, tager hensyn til medlemsstaternes 
udtrykte ønske om så vidt muligt at bevare kontrollen med nettet. Oplysningerne lagres 
dér, hvor de frembringes, og kan hentes ved ensartede metoder. Dette system frembyder 
store fordele: ukompliceret forvaltning af databaserne, lavere omkostninger i forbindelse 
med projektets gennemførelse, større beskyttelse af oplysningerne. De tekniske valg, der 
er truffet, har givet en hidtil fuldt tilfredsstillende gennemførelse af VIES-systemet og de 
forskellige funktioner, der er fastsat i forordningen. 
Forvaltningsmyndighederne og virksomhederne kan således fa bekræftet gyldigheden af en 
bestemt persons momsregistreringsnummer. Den godkendte svartid var 10 sekunder. For 
1993 var den gennemsnitlige svartid på nettet 4,53 sekunder. Pr. 31. december 1993 
havde der været ca. to millioner forespørgsler, som alle var blevet besvaret øjeblikkeligt. 
Forvaltningsmyndighederne kan desuden få oplyst navn og adresse på den person, som har 
faet tildelt registreringsnummeret. 
VIES-systemet gør det ligeledes muligt for medlemsstaterne at udveksle eller fa adgang til 
oplysninger, som stammer fra oversigter fra fællesskabsleverandører, der er registreret på 
deres område. Således er den kvartalsvise meddelelse af den samlede nettoværdi af 
leveringer inden for Fællesskabet til de registrerede momspligtige personer 
forudprogrammeret og kræver ingen særlige instruktioner. Som aftalt fandt den første 
meddelelse sted pr. 1. juli 1993. Selv om der var afsat et døgn hertil, tog det kun godt tre 
timer at overføre den største fil. De øvrige tekniske foranstaltninger, som f.eks. overførsler 
efter anmodning, direkte adgang til informationerne eller fejlmeldinger, fungerer ligeledes, 
som de skal. Endelig er de første supplerende og standardiserede anmodninger om 
oplysninger for seks medlemsstater blevet sendt over VIES-nettet. 
S) 
Denne tekniske succes skyldes i høj grad det samarbejde, der faktisk er etableret mellem 
nationale teknikergrupper, Kommissionens teknikere og den projektansvarlige 
virksomhed. Men successen skyldes ligeledes medlemsstaternes gode forberedelser med 
henblik på at oprette databaserne for de registrerede virksomheder og indsamle de 
relevante oplysninger om omsætningen. 
Den første evaluering af de nye former for administrativt samarbejde, der er indført, fører 
således til en konstatering af, at den valgte tekniske infrastruktur er velegnet til de formål, 
der er fastsat i forordning (EØF) nr. 218/92. Med hensyn til overgangsordningens 
indflydelse på momskontrollen er det endnu for tidligt at drage konklusioner, bl.a. fordi 
erfaringsgrundlaget endnu ikke er tilstrækkelig stort. Men det synes, som om 
medlemsstaterne samtidig med af de berarer deres habilitet ved kontrol af afgiftspligtige 
transaktioner er klar over nytten af at modtage og behandle oplysninger fra deres partnere 
med henblik på momskontrollen. 
Således er der allerede sket systematiske afstemninger mellem de omsætningstal, der er 
overført via VTES-systemet, og de momsangivelser, virksomhederne har indgivet. I øvrigt 
vil der nok blive gjort større brug af bestemmelserne i direktiverne om gensidig bistand 
(77/799/EØF) og gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer (76/308/EØF) i 
forbindelse med kontrollen med de særlige afgiftsordninger. 
I*-
INDHOLDSFORTEGNELSE 
INDLEDNING 1 C 
INDLEDENDE KAPITEL: OVERGANGSORDNINGEN FOR 
MOMSEN OG DENS KONTROLMÆSSIGE FØLGER 1 c 
1. DE NYE ADMINISTRATIVE STRUKTURER 3 
1.1. På fællesskabsplan: Det Stående Udvalg (SC AC) og 
dets underudvalg 3 
1.2. På nationalt plan: de centrale forbindelseskontorer 
(Central Liaison Offices) .4 
2. VIES-SYSTEMET OG DATAUDVEKSLINGERNE 4 
2.1. Teknisk udformning og udførelse 5 
2.2. Bekræftelse af momsregistreringsnumre 6 
2.3. Indsamling, lagring og overførsel af omsætnings-
oplysninger... v 7 
2.4. Andre af VIES-systemets funktioner 8 
3. EN FØRSTE EVALUERING AF DET ADMINISTRATIVE 
SAMARBEJDE 9 
3.1. Overholdelse af frister og beherskelse af en teknik 9 
3.2. Statistisk evaluering. 10 
3.3. Bestående samarbejdsnet :..ll 
4. UDSIGTERNE FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE OG 
GENSIDIG BISTAND 12 
4.1. Anvendelsen af oplysningerne til kontrolformål 12 
4.2. Ingen konstatering af nye tilfælde af svig, men 
behov for en styrkelse af samarbejdet 13 
4.3. Ønsker om særlige foranstaltninger på områderne 
"bekæmpelse af svig" og "bistand ved inddrivelse af 
fordringer" 15 
4.4. Gensidig bistand ved indrivelse af fordringer 15 
KONKLUSION 16 
Rapport om gennemførelsen af forordning nr. 218/92 ' ^ 
INDLEDNING 
Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 vedrører det administrative samarbejde inden for 
området indirekte skatter (moms). Den supplerer bestemmelserne i direktiv 
77/799/EØF, som ligeledes vedrører de nationale myndigheders gensidige bistand 
inden for området direkte og indirekte skatter. Sideløbende med indførelsen pr. 1. 
januar 1993 af overgangsordningen for momsen skal der ifølge forordningen indføres 
en følles ordning for udveksling af oplysninger mellem medlemsstaternes kompetente 
myndigheder om transaktioner inden for Fællesskabet. Ifølge forordningens artikel 14 
skal Kommissionen hvert andet år forelægge en rapport om "betingelserne for 
gennemførelsen af denne forordning, navnlig på grundlag af den permanente 
kontrolprocedure, der er omhandlet i artikel 11". I denne rapport gennemgås og 
evalueres således de foranstaltninger, der er truffet for at etablere en fælles ordning 
for udveksling af oplysninger mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder om 
transaktioner inden for Fællesskabet. I rapporten gøres der endvidere for første gang 
status over anvendelsen af de overførte data til kontrolformål. Inden gennemgangen 
af de foranstaltninger, der er truffet, og de procedurer, der er indført med henblik på 
gennemførelsen af forordningen - som er forløbet upåklageligt - er der grund til kort 
at sammenfatte de hovedprincipper, der gælder for overgangsordningen for 
virksomhederne og dens kontrolmæssige følger for forvaltningsmyndighederne. 
INDLEDENDE KAPITEL: OVERGANGSORDNINGEN FOR MOMSEN OG 
DENS KONTROLMÆSSIGE FØLGER. 
I december 1991 og januar 1992 vedtog økonomi- og finansministrene, der var 
forsamlet i Rådet, to vigtige retlige instrumenter, som skulle gøre det muligt at 
iværksætte overgangsordningen for momsen fra 1. januar 1993. Det drejer sig om 
direktiv 91/680/EØF om ændring af det 6. momsdirektiv af 1977 med henblik på at 
afskaffe kontrollen ved Fællesskabets indre grænser og om Rådets forordning (EØF) 
nr. 218/92, som vedrører det administrative samarbejde inden for området indirekte 
skatter (moms). Endelig fuldstændiggør direktiv 92/111/EØF overgangsordningen 
for moms især med henblik på visse specielle transaktioner så som trekantshandel og 
dets virkninger for tre afgiftspligtige registrerede i tre forskellige medlemsstater. 
Meget skematisk fungerer ordningen mellem momspligtige som følger. De nye 
begreber "levering" og "erhvervelse" inden for Fællesskabet erstatter begreberne 
eksport og import for så vidt angår handlen mellem medlemsstaterne. Leveringer 
inden for Fællesskabet er fritaget for moms, forudsat at sælgeren kan godtgøre^ at 
- goderne har forladt salgslandet, 
- hans kunde har et momsregistreringsnummer i en anden medlemsstat. 
Erhvervelser inden for Fællesskabet er momspligtige i bestemmelseslandet, og 
køberen angiver momsen i sin periodiske momsangivelse. Erhvervelserne er 
fradragsberettigede, således at der som regel ikke sker nogen faktisk momsbetaling. 
Disse bestemmelser har kontrolmæssige konsekvenser og ledsages af visse 
forpligtelser, der skal opfyldes, og procedurer, der skal følges af virksomhederne og 
forvaltningsmyndighederne. Momskontrollen i forbindelse med handel inden for 
Fællesskabet, som hidtil hovedsagelig fandt sted på grundlag af tolddokumenter, er 
nemlig nødvendig for at sikre medlemsstaternes indtægter og en rimelig behandling af 
alle virksomheder. Med afskaffelsen af forsendelses-, import- og 
eksporterklæringerne er virksomhederne fremover ikke alene underlagt de generellle 
forpligtelser forbundet med momsen, de skal ligeledes, i forbindelse med 
fællessskabstransaktioner: 
- registreres i den eller de medlemsstat(er), hvor de gennemfører afgiftspligtige 
fællesskabstransaktioner, 
- udstede fakturaer for leveringer af goder inden for Fællesskabet med angivelse af 
deres eget og deres kundes registreringsnummer, 
- udfylde de to felter i den periodiske momsangivelse, der er beregnet til angivelse af 
værdien afleveringerne og erhvervelserne inden for Fællesskabet, 
- underskrive en oversigt, hvori er angivet momsregistreringsnummeret og 
nettoværdien af de goder, der er leveret i den af angivelsen dækkede periode (som 
regel et kvartal), for hver kunde som er registreret i et andet fællesskabsland. 
Disse forpligtelser er lempet for visse virksomheder, navnlig de små. 
For forvaltningsmyndighederne er momskontrollen i forbindelse med handlen inden 
for Fællesskabet gjort lettere ved udveksling af og sammenligning mellem de 
oplysninger, der er hentet fra ovennævnte oversigter og angivelser. Selv om 
medlemsstaterne bevarer hele deres skattemæssige suverænitet med hensyn til 
kontrollen af vilkårene for beskatning eller fritagelse af transaktioner mellem 
medlemsstaterne, har det vist sig nødvendigt at indføre et egnet elektronisk system 
for udveksling af oplysninger om momsen. 
Således fastlægger forordning (EØF) nr. 218/92 procedurerne for disse udvekslinger 
og for de supplerende anmodninger om oplysninger. I forordningen er det ligeledes 
fastsat, at forvaltningsmyndighederne og virksomhederne skal kunne få bekræftet 
gyldigheden af en bestemt persons momsregistreringsnummer. 
1. DE NYE ADMINISTRATIVE STRUKTURER 
1.1. På fællesskabsplan: Det Stående Udvalg (SCAC) og dets underudvalg 
I artikel 10 i forordning (EØF) nr. 218/92 hedder det: "Kommissionen bistås af 
et stående udvalg vedrørende administrativt samarbejde inden for området 
indirekte skatter, i det følgende benævnt "udvalget". Det består af 
repræsentanter for medlemsstaterne og har en repræsentant for Kommissionen 
som formand." 
Indførelsen af VIES-systemet havde høj prioritet, og de praktiske og tekniske 
aspekter rangerede i første omgang højere end udvalgets funktioner inden for 
det administrative samarbejde og den gensidige bistand på området indirekte 
beskatning, som blev nøjere fastlagt på et senere tidspunkt. Det Stående 
Udvalg, der i almindelighed benævnes SCAC (Standing Committee on 
Administrative Cooperation), havde således ifølge forordningen som første 
opgave at træffe beslutninger om VBES-projektets retlige, organisatoriske, 
finansielle og handelsmæssige aspekter. Udvalget er således ansvarligt for 
udarbejdelsen af VTES-systemets specifikationer og skal undersøge alle de 
ændringer, navnlig af funktionel karakter, der kan vise sig nødvendige. 
Allerede ved udvalgets oprettelse blev det besluttet, at det skulle bistås af et 
teknisk underudvalg, der blev stiftet af udvalget for at behandle de tekniske 
detaljer i forbindelse med iværksættelsen af VIES-systemet. Dette underudvalg 
fik til opgave at underrette udvalget om alle områder, hvor forsinkelser og 
særlige vanskeligheder i forbindelse med løsningen af tekniske problemer 
kunne modvirke planerne for den samlede indførelse af VIES-systemet. 
Underudvalget skal ligeledes og særlig koncentrere sig om påvisningen af 
potentielle problemer og disses løsning. 
I øvrigt er Det Stående Udvalg udpeget som forum for alle spørgsmål om 
administrativt samarbejde, herunder den evaluering af og kontrol med 
systemets funktion, der er fastsat i forordningens artikel 11. Udvalgets 
kompetence med hensyn til gensidig bistand (direktiv 77/799/EØF) blev 
ligeledes anerkendt og bekræftet ved en beslutning truffet af 
vicegeneraldirektørerne for indirekte beskatning på deres første møde den 30. 
juni og 1. juli 1992. Det kan således træde sammen som det i ovennævnte 
direktivs artikel 9 omhandlede udvalg, når spørgsmål om gensidig bistand og 
bekæmpelse af svig i mere end en medlemsstat inden for områderne moms og 
punktafgifter skal behandles. Udvidelsen af Det Stående Udvalgs 
kompetenceområde gør det muligt at undgå dobbelt anvendelse af instanser, 
hvis beføjelser overlapper hinanden, jvf. reglerne i (EØF) nr. 218/92 og 
direktiv 77/799/EØF. Den bidrager ligeledes til sikring af, at de forskellige 
procedurer for informationsudveksling og administrativt samarbejde, der er 
fastsat i direktivet og forordningen, kommer til at hænge sammen og supplere 
hinanden. 
Den tætte forbindelse mellem kontrolvirksomheden og bekæmpelsen af svig i 
mere end en medlemssstat på momsområdet har faet medlemsstaterne og 
Kommissionen til at fastslå nødvendigheden af et udvidet samarbejde på 
fællesskabsplan på dette bestemte område. Med henblik herpå har udvalget 
udarbejdet et arbejdsprogram for gensidig bistand og administrativt samarbejde 
for at fastslå, hvilke særlige behov kontrol- og undersøgelsesinstanserne har. 
/ 
Herved skulle det bl.a. blive muligt at fastlægge de mest hensigtsmæssige 
telematiske kommunikationsstrukturer. Det Stående Udvalg bistås i denne 
forbindelse af et underudvalg for bekæmpelse af svig. 
1.2. På nationalt plan: de centrale forbindelseskontorer (Central Liaison 
Offices) 
I forordning (EØF) nr. 218/92 er det ligeledes fastsat, at hver enkelt 
medlemsstat skal udpege et centralt kontor som hovedansvarlig for 
kontakterne med de øvrige medlemsstater i spørgsmål om administrativt 
samarbejde. 
Disse kontorer, der benævnes CLO (Central Liaison Offices), blev allerede i 
begyndelsen af 1993 oprettet i de fleste medlemsstater. Deres nøjagtige rolle 
og funktioner er blevet fastlagt på møder i Det Stående Udvalg. Deres 
hovedansvarsområde og hovedvirksomhed består i at lede det administrative 
samarbejde mellem medlemsstaterne, og de er den normale kanal for 
kommunikation mellem medlemsstaterne. Mere konkret overvåger de 
informationsstrømmene, overholdelsen af svartider og alle oplysninger, som 
Det Stående Udvalg måtte finde hensigtsmæssigt. De foretager tillige hyppigt 
kvalitetskontrol i forbindelse med de anmodninger, de videregiver til de øvrige 
medlemsstater, og de svar, de giver på de forelagte anmodninger. 
For at sikre, at udvekslingerne fungerer optimalt, er der overalt, hvor det har 
været muligt, vedtaget fælles ekspeditionstider eller kommunikationsmidler 
som f.eks. telefaxer, telefonbeskeder m.m. Disse bestemmelser er faktisk 
iværksat, og det samme gælder den i artikel 7, stk. 2, i ovennævnte forordning 
fastsatte procedure for løsning af eventuelle problemer. 
2. VIES-SYSTEMET OG DATAUDVEKSLINGERNE 
Et af hovedformålene med forordningen om administrativt samarbejde var 
medlemsstaternes og Kommissionens indførelse af et effektivt system til elektronisk 
lagring og overførsel af visse data omkring de i fællesskabet foretagne transaktioner, 
med henblik på momskontrol. I forordningen er ligeledes fastsat de nøjagtige 
retningslinjer for dataudvekslingerne vedrørende moms på transaktionerne inden for 
Fællesskabet. Hver enkelt medlemsstats kompetente myndighed råder ligeledes over 
en elektronisk database indeholdende et register over de personer, der har fået tildelt 
et momsregistreringsnummer i denne medlemsstat. Myndigheden skal sørge for, at 
personer, der er involveret i leveringer af goder eller tjenesteydelser inden for 
Fællesskabet, får tilladelse til at få bekræftet gyldigheden af en bestemt persons 
momsregistreringsnummer. 
Det telematiknet, der skal oprettes, bør mindst kunne opfylde disse krav. Trods de 
meget korte frister og projektets indviklede karakter er disse krav blevet opfyldt, og 
VIES-systemet er blevet fuldt funktionsdygtigt inden for de i lovgivningen fastsatte 
frister. 
2.1. Teknisk udformning og udførelse 
Det har meget hurtigt vist sig, at vanskelighederne ved at oprette et sådant net 
ikke alene er af teknisk art. Informationsteknologien vedrørende overholdelse 
af skattebestemmelserne er meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat 
med hensyn til såvel anvendelse som udvikling. Man har måttet løse de 
sprogproblemer, der opstod ved, at de tolv medlemsstater bruger ni forskellige 
sprog, og problemerne i forbindelse med de tolv forskellige valutaer, der 
opereres med. 
Som følge af økonomi- og finansministrenes konklusioner på rådsmødet den 3. 
december 1990, iværksatte Kommissionen i de første måneder af 1991 en 
undersøgelse af fakta, hvilket udgjorde første skridt i retning af et system med 
elektronisk udveksling af momsoplysninger. I mellemtiden blev der truffet 
foranstaltninger med henblik på gennemførelsen af en fuldstændig feasibility-
undersøgelse af det foreslåede system. Den rapport, der blev udarbejdet efter 
den faktuelle undersøgelse, førte til påvisning af projektets hovedelementer, 
nemlig oprettelsen af databaser og et telekommunikationsnet mellem disse. I 
rapporten anførtes ligeledes de mange spørgsmål om brugernes behov, som 
skulle løses uafhængigt af de tekniske løsninger, som til sin tid ville aftegne sig. 
Disse spørgsmål omfattede registrering af leverandørerne i de forskellige 
medlemsstater, reglerne for momsregistreringsnumrenes sammensætning og 
udformning, behandlingen af oplysningerne fra de oversigter, der indkom for 
sent og/eller med ændringer, samt spørgsmålet om, hvor længe oplysningerne 
skulle opbevares. 
Efter feasibility-undersøgelsen besluttede man at lade systemet bygge på "den 
nationale broløsning", som illustreres i det følgende. 
MS-A 
MS SVSTCM 
MS-A 
MS-A« 
MS-A 
MS-R 
MS-R< 
MS-R1 
Gatewa GW 
VGW 
3W 
VGW 
y MSA 
GW MS-A 
VGW 
GATEWAY 
Application 
Logiciel Eta 
Logiciel VIE 
Application 
Logiciel Eta 
Logiciel VII 
Passerelle dt 1 NETWORK J 
d'accès de l'Etat Membre 
t Membre A de la passere 
IS de la passerelle de l'Eu 
d'accès de l'Etat Membre 
t Membre R de la passere 
ES de la passerelle de l'Eu 
; l'Etat Membre M_« 
VGW MS-R 
GW 
GATEWAY 
A 
le 
it Membre A 
R 
le 
« Membre R MS R 
MS SYSTEM -
Denne beslutning, der blev truffet enstemmigt, tog hensyn til medlemsstaternes 
ønske om at bevare størst mulig kontrol over nettet og gik uden om de 
fortrolighedsproblemer, der kunne være opstået med et mere centraliseret 
system. Således har man især bygget VIES-systemet på en distribution af 
informationssystemet. Dette betyder, at oplysningerne lagres dér, hvor de 
frembringes (i hver enkelt medlemsstat) og kan hentes ved hjælp af ensartede 
adgangsmetoder, som er uafhængige af, hvorfra anmodningerne og svarene 
kommer. Denne opbygning gør det bl.a. muligt: 
- at undgå overlapning af oplysningerne, hvorved databasernes forvaltning 
lettes, 
- at genanvende medlemsstaternes edb-infrastrukturer, hvilket medfører en 
væsentlig nedsættelse af projektomkostningerne og en integrering af 
Fællesskabets momsoplysningssystem med det nationale system, 
- lettere at opnå medlemsstaternes tjenestemænds accept af det nye edb-
system, idet den giver disse brugere mulighed for at anvende de samme 
informationssøgningsmidler, som de anvender til deres nationale data, 
- at minimere medlemsstaternes uddannelses- og vedligeholdelsesudgifter, 
- at beskytte oplysningerne, idet disse ikke duplikeres centralt eller i samtlige 
medlemsstater, 
- at trække en klar linje mellem ansvaret for den nationale udvikling og 
ansvaret for Kommissionens centrale udvikling i overensstemmelse med 
subsidiaritetsprincippet. 
Da de vigtigste tekniske problemer var løst, blev udstyret og nettet installeret i 
løbet af sommeren 1992. Projektet var operationelt på den fastsatte dato, 
nemlig 1. januar 1993, og klart til at besvare forespørgsler vedrørende 
momsregistreringsoplysninger. Tilsvarende fandt de første dataudvekslinger 
om omsætninger sted pr. 1. juli 1993, dvs. inden for den fastsatte frist. 
2.2. Bekræftelse af momsregistreringsnumre 
Ved artikel 6 i forordning (EØF) nr. 218/92 pålægges de nationale 
forvaltningsmyndigheder forpligtelser, såvel indbyrdes som over for de 
registrerede virksomheder. Det hedder i denne artikel, at hver medlemsstat skal 
have en elektronisk database indeholdende momsregistreringsnumrene på de af 
dens virksomheder, der driver handel inden for Fællesskabet. Medlemsstaten 
skal ligeledes øjeblikkeligt, men efter særlig anmodning kunne meddele den 
bistandssøgende myndighed navn og adresse på den person, der har fået tildelt 
nummeret, udstedelsesdatoen og eventuelt ophørstidspunktet for 
momsregistreringsnummeret. Medlemsstaterne sørger endvidere for, at 
personer, der er involveret i leveringer af goder eller tjenesteydelser inden for 
Fællesskabet, har mulighed for at få bekræftet gyldigheden af et 
momsregistreringsnummer for en bestemt person (deres potentielle kunde). 
De nationale forvaltningsmyndigheder skal således for det første ved hjælp af 
et individuelt nummer identificere de pågældende afgiftspligtige i henhold til 
artikel 22, stk. 1, litra c) og e), i det sjette momsdirektiv (77/388/EØF). Med 
undtagelse af enkeltstående problemer, som er løst, blev denne procedure, selv 
om den var omfattende, ligeledes gennemført inden for den fastsatte frist. 
For forvaltningsmyndighederne er det aftalt, at svartiden på nettet for 
anmodninger om momsregistreringsoplysninger skal være højst ti sekunder. Er 
der tale om et gyldigt nummer, modtager den bistandssøgende myndighed på 
sin skærm samtlige oplysninger om dette nummer, dvs. navn, adresse, 
udstedelsesdato og eventuelt ophørsdato. Forvaltningsmyndighederne har 
adgang til nettet døgnet rundt alle ugens dage i elleve medlemsstater. En enkelt 
medlemsstat har begrænset adgangen i weekenderne af økonomiske årsager og 
på grund af de få anmodninger, der fremkommer i weekenderne. 
I øvrigt har Det Stående Udvalg i overensstemmelse med de ønsker, 
medlemsstaterne gav udtryk for ved vedtagelsen af forordningen om 
administrativt samarbejde, givet høj prioritet til den praktiske iværksættelse af 
de bestemmelser, der giver virksomhederne mulighed for at få bekræftet 
gyldigheden af et momsregistreringsnummer. Virksomhederne får adgang til 
systemet for kontrol af momsregistreringsnummeret gennem de nationale 
forvaltningsmyndigheder, som indskrænker sig til at svare ja eller nej på 
spørgsmålet, om et bestemt momsregistreringsnummer er gyldigt, eller om det 
er korrekt tilknyttet et bestemt navn og/eller en bestemt adresse på et givet 
tidspunkt. Af hensyn til sikkerheden og beskyttelsen af oplysningerne opgiver 
de nationale forvaltningsmyndigheder nemlig ikke det navn og den adresse, der 
svarer til et gyldigt nummer. Medlemsstaterne har fastsat vidt forskellige 
metoder for behandlingen af virksomhedernes anmodninger. Visse 
medlemsstater (F, I, NL) har on-line systemer for at lette virksomhedernes 
adgang til oplysningerne, mens andre medlemsstater har etableret 
administrative enheder, som kommunikerer med virksomhederne pr. telefon, 
post eller telefax. 
2.3. Indsamling, lagring og overførsel af omsætningsoplysninger. 
I artikel 4 i forordning (EØF) nr. 218/92 er det fastsat, at hver enkelt 
medlemsstat skal have en elektronisk database, i hvilken den lagrer og 
behandler oplysningerne hentet i de oversigter, som forelægges af 
fællesskabsleverandørerne på dens område. Nærmere skal hver enkelt 
medlemsstat automatisk og straks af enhver anden medlemsstat have adgang til 
oplysningerne i form af en kvartalsvis fortegnelse over 
momsregistreringsnumrene for samtlige købere inden for Fællesskabet, som 
befinder sig i nævnte medlemsstat, samt den samlede nettoomsætning for hvert 
af disse numre. Efter anmodning kan de oplyste tal derefter specificeres efter 
de samlede beløb, den enkelte leverandør i den medlemsstat, der har indsamlet 
oplysninger, har angivet. 
8 
Ved anvendelsen af disse bestemmelser har de nationale 
forvaltningsmyndigheders første opgave således været at udarbejde formularer 
til indsamling af oplysninger med henblik på den standardkvartalsoversigt, der 
er omhandlet i artikel 22, stk. 6, litra b) i sjette momsdirektiv. En række 
medlemsstater (D, DK, E, IRL, I, L, NL, UK) har meddelt, at de ønsker at 
iværksætte de bestemmelser i nævnte direktiv, som giver visse afgiftspligtige 
tilladelse til at indgive deres oversigter ikke kvartalsvis, men halvårligt eller 
årligt. Rådet har den 21. december 1992 og den 22. november 1993 truffet de 
fornødne beslutninger. Endelig har fire medlemsstater (F, I, P, UK) ligeledes 
indført månedlige angivelser, således som direktivet giver mulighed for. 
Frankrig og Italien har vedtaget at benytte samme formular til oversigten, som 
de anvender i forbindelse med de angivelser, der kræves i medfør af Rådets 
forordning (EØF) nr. 3330/91 af 7. november 1991 (Intrastat). 
Medlemsstaterne og Kommissionen har derefter godkendt de tekniske 
fremgangsmåder for dataoverførslerne. Således er meddelelsen af den samlede 
nettoværdi af de leveringer inden for Fællesskabet, der finder sted til samtlige 
momsregistrerede virksomheder (artikel 4, stk. 2), forudprogrammeret og 
kræver ingen særlige instrukser. Meddelelsen kan ligeledes gives for hver 
medlemsstat for sig. Det er besluttet, at de samme oplysninger for hver enkelt 
leverandør (artikel 4, stk. 3), kun skal opgives efter særlig anmodning for en 
enkelt eller en række afgiftspligtige, men ikke for alle afgiftspligtige under ét. 
Denne beslutning, der er stadfæstet af Det Stående Udvalg, svarer til 
fortolkningen af forordningen, hvori det er fastsat, at oplysningerne skal 
meddeles, når den nationale forvaltning "finder det nødvendigt for at 
kontrollere erhvervelser inden for Fællesskabet". Der er fastsat en svartid for 
massedataoverførslerne på én dag og for individuelle anmodninger på mellem 
30 sekunder og fem minutter. Oplysningerne skal være direkte tilgængelige i 
mindst fem år. 
Der er ligeledes vedtaget visse metoder til behandling af data. Således er det 
muligt at rette i allerede overførte data. Rettelsen kan stamme fra 
forvaltningsmyndighederne (regnskabskontrol, skrivefejl) eller fra den 
afgiftspligtige (spontan angivelse). Endvidere angives det ved hjælp af et 
mærke (flag), om de overførte oplysninger vedrører lønarbejde eller stammer 
fra oversigter, der fremlægges med andre intervaller end et kvartal. Endelig 
opgives data vedrørende tre afgiftspligtige, der er registreret i tre forskellige 
medlemsstater, anvendelsen af mulighederne i direktiv 92/1 Il/EØF, for sig og 
ikke sammen med data vedrørende de sædvanlige transaktioner. 
2.4. Andre af VIES-systemets funktioner 
Ifølge forordningens artikel 5 kan en medlemsstat på ethvert tidspunkt og i 
konkrete tilfælde anmode om supplerende oplysninger, såfremt de oplysninger, 
der er meddelt i medfør af artikel 4 (omsætningstal), er utilstrækkelige. Svaret 
skal gives hurtigst muligt og senest tre måneder efter modtagelsen af 
anmodningen. For at fremme udvekslingen af sådanne supplerende oplysninger 
er der udarbejdet en standardformular, som mindsker sprogproblemerne. Det 
skal bemærkes, at dette dokument ligeledes kan benyttes til visse anmodninger 
i forbindelse med den gensidige bistand. Medlemsstaterne har ønsket at gå over 
til edb-udveksling af disse anmodninger. Det programmel, der er leveret, 
anvendes for tiden kun af seks medlemsstater (B, EL, E, IRL, P, UK), idet de 
seks øvrige endnu sender deres anmodninger pr. telefax. 
Ovennævnte formularer overføres således ved hjælp af et elektronisk 
postsystem, der er ved at blive udviklet til VIES-nettet. Denne anvendelse har 
hidtil været begrænset til denne type udvekslinger, men vil i fremtiden kunne 
spredes til andre områder. Men delegationerne har i Det Stående Udvalg aftalt, 
at man bør afvente resultaterne af de første overvejelser om harmoniseringen af 
de af generaldirektorat XXI udviklede edb-net og resultaterne af 
Kommissionens undersøgelser om meddelelser fra person til person, inden der 
træffes beslutning om andre foranstaltninger af denne type. 
3. EN FØRSTE EVALUERING AF DET ADMINISTRATIVE SAMARBEJDE 
Det er givetvis for tidligt og for vanskeligt at gå i gang med en udtømmende 
evaluering af, hvorledes det administrative samarbejde fungerer, og navnlig hvorledes 
det påvirker momskontrollen i forbindelse med transaktioner inden for Fællesskabet. 
Ikke desto mindre har Det Stående Udvalg i overensstemmelse med sit 
kommissorium udarbejdet instrumenter til måling af de forskellige 
informationsudvekslinger. I øvrigt styrer VIES-systemet selvstændigt en række 
taloplysninger. Endelig må man i betragtning af, at de operationelle samarbejdsnet, 
der er etableret, udtale sig positivt om resultatet af de foranstaltninger, der er truffet 
for at iværksætte bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 218/92. 
3.1. Overholdelse af frister og beherskelse af en teknik 
Som det allerede er understreget, er de vigtigste - og meget stramme - frister 
overholdt, og der er ikke opstået noget teknisk problem, der har forhindret 
virksomhedernes kontrol af registreringsdata for deres kunder eller kontrollen 
med transaktionerne inden for Fællesskabet mellem forvaltningsmyndigheder. 
Der har været adgang til denne første funktion siden 1. januar 1993, og ved 
udgangen af samme år var der foretaget 1.932.849 forespørgsler (synkront). I 
gennemsnit var svartiden i 1993 4,53 sekunder, selv om prognoserne sagde 10 
sekunder (jf. bilaget). Antallet af anmodninger, såvel i absolutte tal som 
relativt, varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat. 
De få vanskeligheder, der er opstået under styringen af denne anvendelse af 
VIES-systemet, skyldes medlemsstaternes administrative organisation og er 
blevet løst. Således modtog en medlemsstat ved årets begyndelse en strøm af 
anmodninger om at fa oplyst momsregistreringsnummeret for virksomheder, 
der opererede inden for Fællesskabet, som på grund af manglende tildeling af 
numre ikke kunne modtage momsfritagne leveringer fra de øvrige 
medlemsstater. Det Stående Udvalg fandt enstemmigt en løsning, som gjorde 
det muligt midlertidigt at give afgiftsfritagelse, indtil de pågældende 
afgiftspligtige faktisk var blevet registreret. En anden medlemsstat har ligeledes 
været skyld i en række uberettigede fejlmeldinger på grund af dens 
momsregistreringsprocedure for virksomheder. Disse skal nemlig selv give sig 
til kende som virksomheder, der handler inden for Fællesskabet. Har de ikke 
afgivet en sådan erklæring, vil det dem tildelte nummer ikke figurere i den 
særlige VIES-database, selv om det står i det nationale register. Den 
pågældende forvaltningsmyndighed har forpligtet sig til i forvejen at 
10 
kontrollere sådanne fejlmeldinger og er nu ved at komplettere sin database for 
virksomheder, der handler inden for Fællesskabet. 
For så vidt angår udvekslingerne af oplysninger om omsætning har elleve 
medlemsstater været i stand til at kommunikere som planlagt den 1. juli 1993, 
mens den tolvte tilsluttede sig nettet nogle dage senere. Alle de tekniske 
valgmuligheder, der er tale om: masseudvekslinger, automatiske eller efter 
anmodning, besvarelse af konkrete anmodninger, rettelser og fejlmeldinger 
fungerer tilfredsstillende. Den kvartalsvise overførsel af den største fil tager 
godt tre timer, hvilket er langt under de 24 timer, der oprindelig blev 
godkendt. Der er ved at blive udviklet et edb-styresystem til behandling af 
anmodningerne om supplerende oplysninger (artikel 5) med henblik på at lette 
de nationale forvaltningsmyndigheders tilrettelæggelse og opfølgning, navnlig 
af frister. Der er ligeledes på kort sigt planer om at installere en "bro" nr. 2 i 
hver medlemsstat for at imødegå de fleste tilfælde af force majeure, der kan 
opstå, og for at gøre det muligt at gennemføre virkelige tests uden fare for de 
lagrede eller udvekslede data. 
3.2. Statistisk evaluering 
Ud over de statistiske oplysninger, der udleveres af VEES-centret for teknisk 
forvaltning, modtager Kommissionen hver måned fra medlemsstaterne tal for 
omsætningen, som den samler og hvert kvartal sender tilbage til de pågældende 
forvaltningsmyndigheder. De overførte oplysninger skal gøre det muligt at 
vurdere, om de disponible data er komplette og nøjagtige. Disse tabeller, der 
regelmæssigt ajourføres, omfatter bl.a. følgende oplysninger: 
- det forudsete antal virksomheder, som (hvert kvartal) skal indsende en 
oversigt, 
- det antal virksomheder, der faktisk har indsendt en oversigt, 
- antallet af behandlede oversigter, 
- antallet affundne linjefejl, 
- antallet af virksomheder, som i den pågældende rubrik i den periodiske 
momsangivelse har angivet leveringer inden for Fællesskabet (artikel 22, stk. 
4, litra c), i det sjette momsdirektiv). 
Sammenholdes disse forskellige informationer eller evalueringer, kan man 
f.eks. måle, hvor stor en procentdel af virksomhederne der spontant indgiver 
oversigter. Det er ligeledes vigtigt for forvaltningsmyndighederne at kende 
graden af nøjagtighed i de indgivne oversigter. Det er nemlig aftalt, at 
oversigter, der kun indeholder få fejl, ikke skal forkastes fuldt ud. 
11 
Allerede nu indgiver gennemsnitlig 85% af virksomhederne oversigter, og 
tallet stiger konstant. Endvidere er der tendens til faldende antal fejl begået af 
virksomhederne, idet forvaltningsmyndighederne har påtaget sig at informere 
de afgiftspligtige for at undgå de mest almindelige fejl, som f.eks. gentagelse 
eller udeladelse af landekoder i registreringsnumrene. Selv om databasen ikke 
kan betragtes som komplet for de tre første kvartaler af 1993, har samtlige 
medlemsstater erkendt, at denne situation, som er forståelig i en 
begyndelsesfase, ikke udgør et handicap for deres kontrolprogrammer. Men 
fremover synes det dog væsentligt, at de overførte omsætningstal er så 
nøjagtige som muligt, både af hensyn til forvaltningens troværdighed og af 
hensyn til afgiftsprovenuet. Kommissionen vil naturligvis fortsætte med at 
kontrollere udviklingen i disse kvalitetsparametre for databaserne og hjælpe, 
hvor den kan og tilskynde medlemsstaterne til at forbedre resultatesfne på dette 
område. Men de foranstaltninger, der skal træffes, som f.eks. påmindelse eller 
afstraffelse af de virksomheder, der ikke følger reglerne, henhører under de 
nationale forvaltningsmyndigheders kompetence. 
Med hensyn til de funktioner i VIES-systemet, der gør det muligt at fa 
oplysninger om en given kunde (samlet omsætning eller omsætning pr. 
leverandør), anvendes de meget forskelligt i de forskellige medlemsstater. 
Antallet af anmodninger varierer i absolutte tal mellem 69 og 18.806 for 1993. 
Disse store forskelle skyldes især, at de forskellige forvaltningsmyndigheder 
har forskellige afgiftskontrolmetoder og forskellige opfattelser af 
afgiftskontrollen, og bør ifølge Kommissionen foreløbig ikke anvendes som 
indikator for kontrollens kvalitet. 
Endelig er der udarbejdet en formular til måling af modtagne og afsendte 
anmodninger på grundlag af artikel 5 i forordning (EØF) nr. 218/92. Den 
omfatter tillige oplysning om grundene til og fordelingen mellem 
medlemsstaterne af afslagene vedrørende de overførte momsregistreringsnumre 
og antallet af supplerende kontrolforanstaltninger, der er gennemført efter 
overførslen af data gennem VIES-systemet. Medlemsstaterne har afvist den af 
Kommissionen foreslåede evaluering af værdien af de rykkerskrivelser for 
afgifter, der er sendt i forbindelse med disse overførsler. Denne formular vil 
blive anvendt fra 1994, og visse oplysninger om 1993 (B, EL, F, P) er allerede 
fremsendt til Kommissionen. 
3.3. Bestående samarbejdsnet 
Ud over en tilfredsstillende teknisk infrastruktur har iværksættelsen af 
forordning (EØF) nr. 218/92 gjort det muligt for de nationale 
forvaltningsmyndigheder at nærme sig hinanden med henblik på en bedre 
kontrol med de indirekte skatter, navnlig moms, der er knyttet til 
transaktionerne inden for Fællesskabet. Organisationsplanerne for de centrale 
forbindelseskontorer ajourføres regelmæssigt og fremsendes til 
forvaltningsmyndighederne, som har sørget for at udnævne flersprogede 
tjenestemænd til de pågældende stillinger. Der er etableret bilaterale kontakter, 
som begunstiges af møder arrangeret på fællesskabsplan (udvalg, Matthaeus-
Tax seminarer, seminarer for lederne af CLO). Kommissionen har for sit 
vedkommende påtaget sig talrige opgaver, såvel med henblik på at følge de 
tekniske aspekter af systemets etablering som med henblik på at vurdere 
medlemsstaternes behov og ønsker med hensyn til gensidig bistand og 
12 
bekæmpelse af svig. Således har Kommissionens tjenestegrene udarbejdet to 
dokumenter (XXI/1013/93 og XXI/602/93), et til forvaltningsmyndighederne 
og informationsnettene, og et, der er særlig beregnet for virksomhederne. 
Disse dokumenter sammenfatter de vigtigste elementer i de praktiske 
bestemmelser, der anvendes i medlemsstaterne på momsområdet. De udsendte 
oplysninger tager navnlig sigte på at gøre forvaltningsmyndighederne og de 
virksomheder, der ikke er etableret i den pågældende medlemsstat, bekendte 
med den procedure, der skal følges for at opfylde forpligtelserne på 
momsområdet (registrering, afgiftsrepræsentanter, fakturering, angivelser osv). 
Disse dokumenter er sendt ud til en bred kreds, hvilket har vist sig nyttigt for 
besvarelsen af de fleste spørgsmål fra virksomheder, der ønsker at udøve 
virksomhed i en given medlemsstat. 
Det Stående Udvalgs pragmatiske arbejdsform har ligeledes vist sig at være 
frugtbar. På grund af omfanget af den stillede opgave har udvalget 
koncentreret sig om systemets funktion og godkendt løsningerne ved 
konsensus. Visse af disse konklusioner hører ind under den i artikel 10 i 
forordning (EØF) nr. 218/92 fastsatte procedure og vil blive kodificeret i løbet 
af 1994. 
4. UDSIGTERNE FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE OG GENSIDIG 
BISTAND 
Det fælles system for udveksling af oplysninger om transaktioner inden for 
Fællesskabet er indført ved afskaffelsen af den afgiftsmæssige kontrol ved de indre 
grænser og skal forhindre tab af momsindtægter. Overgangsordningen vedrørende 
momsen er alt for ny til, at man med sikkerhed kan måle dens indvirkning på de 
offentlige budgetter. Endvidere udgør dataudvekslinger vedrørende tre kvartaler et 
alt for spinkelt materiale. Men de første konklusioner vedrørende de nationale 
forvaltningers anvendelse af oplysningerne til kontrolformål kan drages. Det synes 
også, som om medlemsstaterne er helt klar over nødvendigheden af et øget 
samarbejde, og som om det generelt er ønskeligt med særlige foranstaltninger for så 
vidt angår bekæmpelse af svig og bistand ved inddrivelse af fordringer. 
4.1. Anvendelsen af oplysningerne til kontrolformål 
VIES-systemet tillader flere former for automatisk kontrol af gyldigheden af de 
registreringsnumre, virksomhederne angiver i deres oversigter. Således kan 
alene oplysninger i forbindelse med tal svarende til reglerne for systemets 
opbygning og kontroltesten (edb-nøgle) overføres. Foreløbig er den 
medlemsstat, der har registreret leverandøren, således i givet fald i praksis nødt 
til at foranstalte undersøgelser hos leverandøren for at finde ud af, hvad der 
ligger bag den fejl, der er opdaget i hans formodede kundes 
registreringsnummer. 
Derefter sammenholdes de overførte data systematisk med det nationale 
register over afgiftspligtige, der er involveret i transaktioner inden for 
Fællesskabet. Den medlemsstat, der har modtaget oplysninger indeholdende 
fejl i forbindelse med registreringen, underretter skriftligt afsende]seslandet. I 
disse meddelelser angives grunden til afvisningen af tallet, f.eks.: 
- tallet svarer til reglerne for systemets opbygning, men er ikke tildelt, 
13 
- tallet var ikke tildelt i den omhandlede periode, 
- tallets gyldighed er ophørt i den omhandlede periode. 
De fleste medlemsstater har angivet, at de systematisk undersøger de 
modtagne fejlmeldinger. De videresendes normalt til de lokale afdelinger. 
Reaktionerne går lige fra en anmodning til virksomhederne om oplysninger 
over en evaluering af den afgiftsmæssige risiko, idet det kriterium, der hyppigst 
lægges til grund, er den pågældende omsætnings størrelse, til en anfægtelse af 
den indrømmede fritagelse eller en kontrol på stedet. 
Det skal dog bemærkes, at antallet af fejlmeldinger i 1993 var lille i forhold til 
de mange data, der i alt blev overført, og anvendelsen af dem til kontrolformål 
er følgelig begrænset. Man kan med rimelighed finde, at denne konstatering 
viser, at leverandørerne har kontrolleret deres kunders registreringsnummer, 
når de har fundet det nødvendigt. 
Med hensyn til oplysninger, der er overført i henhold til bestemmelserne i 
artikel 4, stk. 2, (omsætningstal for samtlige formodede købere), sammenligner 
alle medlemsstater dem ofte automatisk, eller vil blive i stand til at gøre det i de 
kommende måneder, med tallene for erhvervelserne, som findes på de 
periodiske momsangivelser. Denne sammenligning bidrager til 
programmeringen af afgiftskontrollen. Visse medlemsstater (I, F, NL) har 
allerede underrettet om forskelle, der er konstateret mellem disse to 
informationskilder, som har gjort det muligt for dem at finde frem til de 
virksomheder, som formodentlig ikke følger reglerne, og med hensyn til hvilke 
der kræves yderligere undersøgelser. 
Oplysningerne svarende til artikel 4, stk. 3 (data vedrørende en bestemt køber 
med angivelse af tallet for hver enkelt leverandør) synes at være mest nyttige i 
selve kontrolfasen. De store forskelle, der allerede er nævnt, og som vedrører 
antallet af søgninger af denne type, kan navnlig forklares ved forskellene i den 
måde, hvorpå momskontrollen for 1993 er iværksat. På grund af 
forældelsesfristerne, som løber over flere år, og/eller på grund af det ønskede 
sammenfald mellem kontrolperioderne i forbindelse med direkte og indirekte 
skatter, vil visse forvaltninger først gennemføre en kontrol på stedet af denne 
moms fra det nævnte år. Det må nemlig erindres, at momsen kan kontrolleres i 
et tidsrum, der går fra et minimum på tre år til ti år afhængig af 
medlemsstaterne, således at det ikke er overraskende, at antallet af kontroller 
vedrørende 1993 endnu er lavt. 
4.2. Ingen konstatering af nye tilfælde af svig, men behov for en styrkelse af 
samarbejdet 
De første resultater af kontrollen og de øvrige oplysninger fra medlemsstaterne 
har hidtil ikke givet anledning til at konstatere, at der findes nye former for 
skatteunddragelse eller skattesvig. De forskellige tilfælde, der skrives om i 
pressen, eller som visse brancheorganisationer giver meddelelse om, vedrører 
allerede kendte metoder for svig, som f.eks.: 
.- dobbelt fakturering (dette system skulle især anvendes i forbindelse med nye 
transportmidler), 
14 
- manglende angivelse af køb og/eller salg, 
- oprettelse af "døgnflueselskaber" med uberettiget tilbagebetaling af moms. 
Så vidt det er de nationale forvaltninger og Kommissionen bekendt, udviser 
denne type svig heller ikke nogen stigning. Men visse ikke-afgiftsmæssige 
indikatorer, som f.eks. tallene for udenrigshandelen, skal analyseres og følges 
op. De kan nemlig lejlighedsvis afsløre skattesvig, når de ikke svarer til de 
økonomiske realiteter. For eksempel kan en unormal stigning i forsendelsen af 
bestemte goder fra en medlemsstat til en anden give anledning til at formode, 
at der har fundet leveringer sted med uberettiget momsfritagelse, idet goderne i 
stedet er afsat i salgslandet. 
Iværksættelsen af de nye ordninger for indirekte beskatning, som ganske vist 
ikke grundlæggende har ændret beskatningsreglerne og -stederne, har alligevel 
givet en yderligere impuls til det administrative samarbejde, da 
medlemsstaterne er sig deres indbyrdes afhængighed mere bevidst. Pligten til at 
indlevere oversigterne og disses behandling i VIES-systemet betyder, at de 
nationale forvaltninger bliver klar over, at det er meningen, at de pågældende 
afgiftspligtige skal angive deres erhvervelser. De enkelte undtagelser, der 
skyldes forskelle i medlemsstaternes retlige definition af visse transaktioner, er 
ikke tilstrækkelige til at drage det generelle system i tvivl. Hvad angår selve 
leveringerne har visse forvaltningsmyndigheder, selv om kontrollen med 
betingelserne for leveringernes fritagelse henhører fuldstændig under 
salgsmedlemsstatens kompetence, fundet det nyttigt at vide, hvorledes den 
samme transaktion behandles i bestemmelseslandet. Forskellige medlemsstater 
har allerede sendt hinanden anmodninger om denne type oplysninger på 
grundlag af direktiv 77/799/EØF. Selv om svaret (angivet eller ikke angivet 
erhvervelse) under ingen omstændigheder har betydning for, om fritagelsen 
indrømmes eller nægtes, udgør det alligevel et element, der skal medtages i en 
risikoanalyse i forbindelse med programmeringen af kontrollen. 
Det har ligeledes vist sig, at der meget vel kunne være flere spontane eller 
automatiske udvekslinger af oplysninger i henhold til nævnte direktiv om 
gensidig bistand. En overskridelse af tærsklen for fjernsalg, som følge af 
fejldeklarering fra den afgiftspligtige, som alene kan kendes af 
forvaltningsmyndighederne i det land, i hvilket den pågældende afgiftspligtige 
er etableret, kan således systematisk meddeles den medlemsstat, til hvilken 
goderne sendes. Sådanne informationer vil gøre det muligt at beskatte disse 
transaktioner i overensstemmelse med den særlige ordning, der er vedtaget. 
Mange medlemsstater har ligeledes erklæret sig villige til at indføre frister for 
besvarelse af de anmodninger om information, der indgives i henhold til dette 
direktivs artikel 2. Dette spørgsmål har høj prioritet på Det Stående Udvalgs 
arbejdsprogram for 1994. 
15 
4.3. Ønsker om særlige foranstaltninger på områderne "bekæmpelse af svig" 
og "bistand ved inddrivelse af fordringer" 
I deres svar på Kommissionens spørgeskema har medlemsstaterne understreget 
nødvendigheden af diskretion omkring og hurtig overførsel af oplysninger i 
forbindelse med bekæmpelse af svig. Det er krav, der gør sig fældende for både 
punktafgifter og moms. Med henblik herpå blev der i løbet af 1993 iværksat et 
pilotprojekt, det såkaldte "Skatte-SCENT", som bygger på det edb-baserede 
SCENT-net, der allerede findes på toldområdet. Systemet tager sigte på en 
målrettet udveksling af oplysninger mellem kontrolmyndighederne med henblik 
på at bekæmpe svig. 
Inden for samhandlelen mellem EU-landene har "Skatte-SCENT" til formål at 
give overblik over visse transaktioner ved at sikre, at de ansvarlige 
myndigheder hurtigt får underretning, når der er konstateret eller foreligger 
mistanke om svig. Der kan være tale om overførsel af oplysninger om de 
fysiske varestrømme, selv om sådanne oplysninger ikke er umiddelbart 
brugbare, når der er tale om moms, eftersom momspligtige transaktioner først 
angives, efter at den afgiftsudløsende begivenhed har fundet sted. Det 
afgørende er, at man får kendskab til de forhold og begivenheder, som kan 
være tegn på, at der er foretaget transaktioner (f.eks. salg), der skal eller skulle 
have været angivet i momsangivelserne. Oplysningerne kan også danne basis 
for mere målrettede aktioner, f.eks. kontrol med fakturaer, som igen kan danne 
basis for en senere afgiftskontrol. "Skatte-SCENT" kan få særlig betydning, 
når der er tale om højtbeskattede varer som f.eks. alkohol og tobak, hvoraf der 
svares både moms og punktafgifter. De oplysninger, der udveksles herom, 
svarer til dem, der indgår i "Told-SCENT", når de giver mulighed for at spore 
de pågældende varers bevægelser. 
Også i afgiftssektoren findes der således allerede et SCENT-net, som vil blive 
videreudbygget i løbet af 1994. 
4.4. Gensidig bistand ved indrivelse af fordringer 
For så vidt angår gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer eksisterer der 
allerede et fælleskabsretlig juridisk instrument (direktiv 76/308) inden for 
området indirekte beskatning. Dets anvendelse vil blive intensiveret i 
forbindelse med udestående afgiftsfordringer på afgiftspligtige der ikke er 
etableret i fordringshavers land. Denne situation er blevet mere aktuel som 
følge af f.eks. ændringerne for fjernsalg. Medlemsstaterne har da også til­
kendegivet deres interesse for dette spørgsmål, som vil blive undersøgt i 
forbindelse med begrebet afgiftspligt. 
16 
KONKLUSION 
Teknisk fungerer VIES-systemet fuldt ud tilfredsstillende, og det giver mulighed for 
at opfylde de forskellige informationsforpligtelser, der er fastsat i forordningen. Men 
det er endnu for tidligt at gøre status over dets indvirkning på afgiftskontrollen og 
dennes kvalitet. Endvidere kan kontrolsystemernes effektivitet ikke måles rent 
statistisk, for eksempel ved at tælle, hvor mange afgiftsrykkerskrivelser, der er 
afsendt. Den spontane angivelse af den moms, der skyldes af de afgiftspligtige, er 
nemlig baggrunden for størstedelen af den moms, der inddrives. Afgiftskontrollen 
spiller en væsentlig forebyggende rolle, som er meget vanskeligere at sætte tal på og 
vurdere. Fra dette synspunkt er det sikkert, at systemet med udveksling af 
oplysninger om næsten samtlige transaktioner inden for Fællesskabet ud over sit 
bidrag til opsporing af momssvig også har en forebyggende rolle. 
I øvrigt bør den nøje og nødvendige overvågning af det administrative samarbejde 
ikke føre til en for snæver behandling af spørgsmålene om svig og skatteunddragelse. 
Således bør antallet af virksomheder, som opfylder deres angivelsesforpligtelser i 
forbindelse med handelen inden for Fællesskabet, vurderes sideløbende med 
oplysninger af økonomisk karakter (tal for transportsektoren, udenrigshandel osv), 
og ikke alene sammen med forvaltningsmyndighedernes afgiftsmæssige oplysninger. 
På samme måde vil et øget kendskab til visse branchers handelssædvaner give et 
bedre overblik over visse afgiftsmæssige overtrædelser. 
Det næste skridt i det administrative samarbejde vil være en fælles udnyttelse af de 
respektive medlemsstaters erfaringer og udviklingen af procedurerne for den 
gensidige bistand. 
17 
BILAG 
Antal anmodmnger om kontrol af rcgistrcringgoplysningcrnc i 1993 
350000 
300000 
250000 
200000 
150000 
100000 
50000 Jill lllllll 
1/93 2/93 3/93 4/93 5/93 6/93 7/93 8/93 9/93 10/93 11/93 12/93 
Svarfrister, månedligt gennemsnit (udtrykt i sekunder) for disse anmodninger i 1993 
8,00-
7,00--
6,00 
5,00 
4,00 
3,00 
2,00 
1,00 
0,00 llllllllllll 
1/93 2/93 3/93 4/93 5/93 6/93 7/93 8/93 9/93 10/93 11/93 12/93 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 262 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 02 01 
Katalognummer : CB-CO-94-281-DA-C 
ISBN 92-77-71007-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg