EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 16.5.2017 COM(2017) 260 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE RÅD OG RÅDET

Tolvte rapport om omfordeling og genbosætning



x0009





1Indledning Den tolvte rapport om omfordeling og genbosætning indeholder en redegørelse for situationen med hensyn til gennemførelsen af omfordelings- og genbosætningsordningerne siden den foregående rapport af 12. april samt en beskrivelse af de foranstaltninger, der stadig mangler at blive truffet for at efterleve forpligtelserne i henhold til begge ordninger. Under hele dens gennemførelse har ét element hele tiden været kritisk for ordningens succes, nemlig det gensidige samarbejde og den gensidige tillid mellem tilflytningsmedlemsstaterne og de ansvarsoverdragende medlemsstater med hensyn til overholdelsen og gennemførelsen af Rådets afgørelser om omfordeling. I takt med at omfordelingsproceduren blev operationel, og de fleste medlemsstater begyndte at afgive tilsagn regelmæssigt, steg de månedlige overførsler betydeligt. Også de to ansvarsoverdragende medlemsstater udfoldede betydelige bestræbelser på at forbedre det gensidige samarbejde og den gensidige tillid for at fremskynde omfordelingerne. Som følge heraf har medlemsstaterne i de første fire måneder af 2017 omfordelt næsten det samme antal som i hele 2016. I alt er mere end 18 000 personer blevet omfordelt indtil videre, hvilket beviser, at omfordelingen fungerer, hvis der er vilje til at overholde det, der blevet aftalt, i en loyal samarbejdsånd. Omfordeling er fortsat en af de vigtigste foranstaltninger til at lette presset på Italien og Grækenland ved at dele ansvaret for håndteringen af de ansøgere, der har et klart behov for international beskyttelse. Selv om der fortsat ankommer færre migranter, er Grækenland stadig under et stort pres, idet der fortsat befinder sig 62 200 migranter på dets område, heraf ca. 13 500 på øerne og ca. 48 500 på fastlandet. Siden begyndelsen af 2017 er der ankommet omkring 45 130 migranter til Italien, hvilket er en stigning på 40 % i forhold til den tilsvarende periode i 2016. Størstedelen af dem, der ankom, tilhører ikke nationaliteter med et klart behov for international beskyttelse, hvilket er et krav i Rådets afgørelser, der skal være opfyldt for at komme i betragtning til omfordeling. Antallet af ankomne eritreere, som er den største gruppe, der kan komme i betragtning til omfordeling i Italien, er faldet betydeligt i 2017, nemlig fra at ligge som nummer to over oprindelseslande i 2016, hvor det tegnede sig for 11,5 % af de ankomne, til ikke engang at være blandt de ti største oprindelseslande og nu kun at tegne sig for ca. 2,3 % af de ankomne. Til trods for dette bratte fald ligger antallet af eritreere, der ankom til Italien i 2016, og som bør registreres og omfordeles til andre medlemsstater, stadig på ca. 11 000. Som tidligere meddelt er antallet af personer i Italien og Grækenland, som kan komme i betragtning til omfordeling, lavere end det, der er fastsat i Rådets afgørelser. I Grækenland, hvor antallet af omfordelingsberettigede ventes at ligge stabilt (27 146 omfordelingsberettigede, hvoraf 12 707 allerede er blevet omfordelt), mangler omkring 12 400 personer stadig at blive omfordelt. I Italien er mere en 8 300 personer indtil videre blevet registreret med henblik på omfordeling, og af disse er 5 711 allerede blevet omfordelt, mens yderligere 700 burde blive registreret snart. Endvidere er der i 2017 foreløbig ankommet over 1 100 eritreere, som stadig mangler at blive registreret med henblik på omfordeling. Det er derfor muligt og praktisk gennemførligt at omfordele alle omfordelingsberettigede inden september 2017, hvilket burde være en prioritet for alle medlemsstater. Disse lavere tal bør ikke få medlemsstaterne til at slække på deres bestræbelser, da det nuværende omfordelingstempo stadig er utilstrækkeligt til at omfordele alle omfordelingsberettigede inden september 2017, og da der fortsat er behov for at fremskynde omfordelingen betydeligt, navnlig i Grækenland, i overensstemmelse med de månedlige mål, som Kommissionen har fastsat i sin tiende rapport. Omfordeling i henhold til Rådets afgørelser er en retlig forpligtelse. Det er også en fælles indsats, der kræver, at alle medlemsstater gennemfører omfordelinger fra Italien og Grækenland. Selv om mange medlemsstater har intensiveret deres indsats, er der beklageligvis fortsat en række medlemsstater, som ikke har omfordelt en eneste person i strid med deres retlige forpligtelser og tilsagn over for Italien, Grækenland og de andre medlemsstater, der overholder deres tilsagn ved at gennemføre omfordelinger. Selv om mange af anbefalingerne i den ellevte rapport fortsat gælder (fordi omfordelingen følger en tomåneders cyklus), fokuserer denne tolvte rapport primært på de medlemsstater, der systematisk har afvist at gennemføre Rådets afgørelser og undladt at leve op til deres tilsagn. Med hensyn til genbosætning forløber gennemførelsen af konklusionerne fra juli 2015 om at genbosætte 22 504 personer planmæssigt, idet over to tredjedele af det aftalte antal allerede er blevet genbosat. Dette er et betydeligt fremskridt sammenlignet med det begrænsede antal, som medlemsstaterne genbosatte i 2014 og 2015 gennem nationale eller multilaterale ordninger, og viser merværdien af øget EU-samarbejde på dette område. 2Omfordeling Tempoet i omfordelingen viser fortsat en positiv tendens til trods for visse logistiske vanskeligheder. En yderligere indsats fra alle tilflytningsmedlemsstaters side ville gøre det muligt at nå de fastsatte mål. Kommissionens fastlagte mål skal sikre, at alle omfordelingsberettigede personer, der for øjeblikket befinder sig i Italien og Grækenland, omfordeles effektivt og rettidigt, således at det undgås, at der opstår operationelle og logistiske flaskehalse, hvilket ville blive resultatet, hvis flertallet af de resterende overførsler skulle gennemføres i de sidste uger frem til september. Opfyldelsen af disse mål kræver en ekstra indsats og øget fleksibilitet på alle trin af omfordelingsproceduren, fra afgivelsen af tilsagn og indtil overførslen, herunder tilstrækkelig modtagelseskapacitet i de medlemsstater, der tager imod omfordelte personer. Næsten alle medlemsstater deltager nu i omfordelingen fra Italien og Grækenland. Ungarn, Polen og Østrig er fortsat de eneste medlemsstater, der ikke har omfordelt en eneste person i strid med deres retlige forpligtelser, selv om Østrig har bebudet, at det har til hensigt at indlede omfordelingen snart. Endvidere har Tjekkiet ikke afgivet tilsagn siden maj 2016 og har ikke gennemført nogen omfordelinger siden august 2016. Landet har opfyldt mindre end 1 % af sin kvote.

2.1 Nogle få medlemsstater afgiver endnu ikke tilsagn og/eller gennemfører ikke omfordelinger For øjeblikket er næsten alle medlemsstater aktive i både Italien og Grækenland og afgiver nu tilsagn mere regelmæssigt. De medlemsstater, som har været mindre aktive i et stykke tid (Bulgarien, Kroatien, Cypern, Slovenien, Spanien eller Rumænien), afgiver nu tilsagn regelmæssigt. Letland har oplyst, at det planlægger at give tilsagn på månedlig basis for Italien, og Sverige har vist, at det er fast besluttet på at overholde sine forpligtelser, og gav alene i april tilsagn om 1 650 pladser (500 for Italien og 1 150 for Grækenland). Belgien, Litauen og Malta har bebudet yderligere stigninger i deres månedlige tilsagn i nær fremtid. Portugal er nu begyndt at give tilsagn igen og er ved at indhente efterslæbet. Østrigs tidligere tilkendegivelse af, at det meget snart ville begynde at gennemføre omfordelinger fra Italien med fokus på sårbare ansøgere, navnlig uledsagede mindreårige, er blevet fulgt op af et konkret tilsagn om 50 pladser. Østrig bør nu begynde at give tilsagn for Grækenland snarest muligt. Visse medlemsstater afgiver ikke tilsagn og gennemfører ikke omfordelinger fra Grækenland og Italien overhovedet: ·Ungarn har aldrig givet tilsagn eller gennemført omfordelinger siden vedtagelsen af Rådets afgørelser om omfordeling ·Polen afgav tilsagn i december 2015 og ophørte derefter med at deltage. I april 2016 suspenderede Polen behandlingen af 73 anmodninger om omfordeling, som den græske asyltjeneste havde sendt til Polen, og indstillede derved reelt omfordelingsproceduren tre og en halv måned efter, at det have afgivet sit tilsagn, og gennemførte derfor aldrig nogen omfordeling. Det samme gælder anmodninger fra Italien ·Tjekkiet har ikke afgivet tilsagn siden maj 2016. Tjekkiet deltog på et meget begrænset grundlag med en streng præferencepolitik – idet den kun accepterede ansøgere med ID eller rejsedokumenter – og afviste alle andre ansøgere. Tjekkiet har ikke gennemført omfordelinger siden august 2016 og har i alt kun omfordelt 12 ansøgere fra Grækenland og ingen fra Italien (mindre end 1 % af dets retlige forpligtelse). Ungarn og Polen bør omgående begynde at afgive tilsagn og gennemføre omfordelinger, mens Tjekkiet omgående bør begynde at afgive tilsagn og gennemføre omfordelinger igen. Endvidere har en række andre medlemsstater, der har gennemført omfordelinger fra Grækenland, ikke gennemført omfordelinger fra Italien. ·Bulgarien og Slovakiet har strenge præferencepolitikker (Bulgarien tøver med at acceptere eritreere, mens Slovakiet kun tager imod enlige kvinder med børn og personer med rejsedokumenter), hvilket gør det næsten umuligt for Italien at finde ansøgere, der opfylder disse præferencer. Bulgarien bør begynde at acceptere eritreere, og Slovakiet bør udvise fleksibilitet med hensyn til sine præferencer og begynde at afgive tilsagn og gennemføre omfordelinger fra Italien snarest muligt ·Estland og Irland har endnu ikke omfordelt nogen fra Italien på grund af Italiens strenge politik med hensyn til de supplerende sikkerhedsinterviews, der gennemføres i tilflytningsmedlemsstaterne ·Cypern, der nu ikke har afgivet tilsagn for mere end tre måneder, bør begynde at afgive tilsagn for Italien og gennemføre omfordelinger snarest muligt. Alle andre medlemsstater bør som et minimum fortsætte deres nuværende månedlige bestræbelser på at gennemføre omfordelinger fra både Grækenland og Italien.

2.2 Foranstaltninger, der er nødvendige for at fremskynde omfordelinger Identifikation og registrering af migranter med henblik på omfordeling: Italien skal gøre mere for at fremskynde omfordelinger Som der tidligere er rapporteret om, har Grækenland afsluttet registreringen ("indgivelse af ansøgning om international beskyttelse") af alle personer, for hvem der var foretaget forudgående registrering, herunder også dem, der er berettiget til omfordeling. Pr. 12. maj har i alt 27 146 personer indgivet deres ansøgning i henhold til omfordelingsordningen. 12 707 personer er allerede blevet omfordelt, mens 12 385 stadig mangler at blive omfordelt. Det samlede antal personer, der registreres med henblik på omfordeling, ventes at forblive stabilt, selv om der stadig kan blive registreret ansøgninger frem til den 26. september 2017, og nogen kan blive udelukket fra omfordelingsordningen. Italien har indtil videre registreret 8 300 personer med henblik på omfordeling, hvoraf 5 711 allerede var blevet omfordelt. Ifølge de italienske myndigheder ventes yderligere 700 at blive registreret. Endvidere ankom mere en 1 100 eritreere til Italien i 2017 og burde også registreres med henblik på omfordeling. Der ankom imidlertid ca. 20 700 eritreere til Italien alene i 2016. Det er vigtigt at sikre, at alle omfordelingsberettigede migranter, der ankom eller ankommer til Italien gennem hotspotcentre eller andre ilandsætningshavne, registreres rettidigt med henblik på omfordeling. Italien bør derfor straks og løbende fremskynde procedurerne for identifikation og registrering af alle omfordelingsberettigede. Med henblik herpå bør Italien øge sin registreringskapacitet hos de lokale politimyndigheder og kapaciteten hos og antallet af medarbejdere, der behandler ansøgninger, og overtage ansvaret for anmodninger om omfordeling i Dublinenheden, om nødvendigt med støtte fra Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO). Italien bør desuden udnytte hele sin territoriale forvaltning og de allerede eksisterende EASO-teams for at nå ud til, informere og registrere de mange omfordelingsberettigede migranter, der er indlogeret uden for de oprindelige omfordelingscentre. Italien bør derfor bestræbe sig på at øge kendskabet til omfordelingsordningen hos de lokale politimyndigheder og i modtagelsescentrene. Det er også vigtigt, at alle omfordelingsberettigede, som ankommer til Italien via hotspotcentre eller andre ilandsætningshavne, ledes videre til særligt udpegede omfordelingscentre på en velordnet måde som beskrevet i køreplanen for Italien. Den nuværende praksis, ifølge hvilken omfordelingsberettigede migranter fordeles over hele Italien, mens de udpegede omfordelingscentre ofte er underudnyttede, fordi de hovedsageligt huser migranter af nationaliteter, som ikke er omfordelingsberettigede, komplicerer registreringen med henblik på omfordeling og skaber logistiske problemer i de sidste faser af omfordelingsproceduren, navnlig med hensyn til sikring af ordentlige helbredstjek, inden overførslen finder sted. Italien har for nylig bestræbt sig på at centralisere de sidste faser af omfordelingsproceduren i nogle få centre og overføre ansøgere om omfordeling til modtagelsescentrene i eller i nærheden af Rom ti dage inden afrejsen. Dette er et velkomment skridt, der dog skal systematiseres yderligere og suppleres med en generelt mere centraliseret modtagelse af ansøgere om omfordeling. For at støtte Italien i disse bestræbelser har Kommissionen for nylig bevilget 15,33 mio. EUR til nødhjælp under Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden (AMIF) til indkvartering, bespisning, lægehjælp og sproglig og kulturel formidling. Hjælpen vil også bidrage til at støtte formidlingen af oplysninger om omfordeling til dem, der er berettiget til ordningen. Det er derfor afgørende at sikre, at alle omfordelingsberettigede personer registreres og omfordeles effektivt og hurtigt. Matchningsproceduren: Medlemsstaterne gør fremskridt, men der skal gøres mere, navnlig vedrørende sårbare ansøgere EASO's matchningsredskab vil være operationelt den 23. maj i Grækenland og vil bidrage til at effektivisere matchningsprocessen takket være behandlingen af et stort antal sager og hurtigt identificere de ansøgere, der vil kunne omfordeles til en bestemt medlemsstat. Som nævnt i den foregående rapport, skal medlemsstaterne dog meddele præferencer, som er tilstrækkeligt fleksible, for at redskabet kan fungere effektivt. Endvidere opfordres nogle medlemsstater til at øge deres månedlige tilsagn for at sikre et tilstrækkeligt antal tilsagn i forbindelse med matchningsproceduren (hvorved Italien og Grækenland "matcher" en ansøger med en bestemt medlemsstat). I den forbindelse bør Belgien (i henhold til sin meddelelse), Spanien og Kroatien øge deres månedlige tilsagn for Italien og Grækenland betydeligt, mens Tyskland, Rumænien og Slovakiet bør øge deres månedlige tilsagn for Grækenland betydeligt. Frankrig bør øge sine tilsagn for Italien betydeligt og afgive månedlige tilsagn og samtidig opretholde sine nuværende månedlige tilsagn for Grækenland.

Alle medlemsstaterne bør undgå at udelukke sårbare ansøgere fra deres præferencer, eftersom disse skal prioriteres i forbindelse med omfordelingen. I den forbindelse hilses den vægt, nogle medlemsstater såsom Spanien lægger på særligt sårbare personer, velkommen. Det er også af afgørende betydning, at medlemsstaterne tilvejebringer kapacitet til at modtage særligt sårbare personer. Alle medlemsstater bør være klar til at modtage alle typer af migranter (store familier, ansøgere, som er enlige mænd) og tage deres rimelige andel af sårbare ansøgere, herunder uledsagede mindreårige og personer med alvorlige helbredsproblemer. Tilflytningsmedlemsstaternes nedbringelse af svartiden Medlemsstaterne har fortsat deres bestræbelser på generelt at nedbringe deres svartid på anmodninger om omfordeling. Der er dog fortsat nogle forsinkelser, navnlig i visse medlemsstater og associerede lande (Belgien, Tyskland, Litauen, Rumænien, Spanien og Schweiz), hvor der endnu ikke er blevet fulgt op på tidligere tilsagn (dvs. svartider på mere end en måned i stedet for den frist på ti arbejdsdage, der er fastsat i omfordelingsprotokollerne). Generelt opfordres medlemsstaterne til yderligere at øge deres kapacitet til at behandle ansøgninger og besvare disse inden for den frist på 10 arbejdsdage, der er fastsat i omfordelingsprotokollerne. Overvindelse af operationelle forhindringer Med 4 000 personer, der venter på overførsel i Grækenland, og 1 388 i Italien, er forsinkelserne i overførslerne blevet mindsket i forhold til den foregående rapporteringsperiode, men udgør fortsat en væsentlig flaskehals i omfordelingsproceduren. Medlemsstater med begrænset modtagelseskapacitet (Irland, Finland og Portugal) har arbejdet på at løse vanskelighederne. Der er også sket fremskridt med hensyn til omfanget og kvaliteten af informationsformidlingen og indføringskurser om den nationale kultur. Ud over den gode praksis, der blev fremhævet i den foregående rapport, har Den Internationale Organisation for Migration (IOM) tilrettelagt et særligt kursus for forbindelsesofficerer i Grækenland med henblik på at forbedre indføringskurserne om den nationale kultur. IOM vil gentage dette vellykkede kursus i Italien. De fleste medlemsstater har nu sendt deres oplysningsmateriale til EASO, der nu er ved at gennemgå det med henblik på om nødvendigt at foreslå forbedringer. EASO har også udarbejdet en ny folder om omfordeling, der fokuserer på ansøgernes rettigheder og pligter. EASO har brug for medlemsstaternes støtte til at distribuere denne nye folder til et bredere publikum, ikke kun i hotspotcentrene og modtagelsescentrene i Grækenland og Italien, men i alle tilflytningsmedlemsstaterne. EASO har også lavet en særlig video om omfordeling til Portugal med fokus på eritreere. De supplerende sikkerhedstjek, herunder interviews, som nogle omfordelingsmedlemsstater og associerede lande gennemfører (navnlig Estland, Irland og Schweiz), udgør fortsat en udfordring. Grækenland og Italien er forpligtet til – med støtte fra EU's agenturer – at udføre de nødvendige sikkerhedstjek af ansøgere, inden der udsendes en anmodning om omfordeling. Medlemsstater, der ønsker at udføre supplerende sikkerhedstjek systematisk, bør udvise fleksibilitet og sammen med Grækenland og Italien finde gensidigt acceptable løsninger på, hvordan de skal tilrettelægges, for ikke at sinke omfordelingsprocessen. Sådanne løsninger vil også forbedre samarbejdet og øge tempoet i omfordelinger fra Italien og Grækenland til alle andre medlemsstater. Eventuelle sikkerhedstjek, herunder sikkerhedsinterview, bør gennemføres inden det mål på 10 arbejdsdage, der er fastsat i omfordelingsprotokollerne. I den forbindelse opfordres medlemsstaterne til at følge eksemplet på godt samarbejde mellem Nederlandene, Frankrig og Grækenland for at sikre, at omfordelingerne kan finde sted inden for denne frist. Et vigtigt element i den henseende er at sikre, at den nødvendige kapacitet til gennemførelse af interview er på plads snarest muligt. I april fandt 70 % af flyvningerne endvidere sted i den sidste uge af måneden. Som nævnt i den foregående rapport kunne der ønskes større fleksibilitet fra og bedre koordinering mellem tilflytningsmedlemsstaterne i perioden mellem deres godkendelse og tilrettelæggelsen af flyvninger. Kommissionen vil holde et møde den 19. maj i Athen for at bistå IOM og de græske myndigheder med at overvinde disse logistiske koordinationsudfordringer.

2.3 Omfordeling af uledsagede mindreårige: fremskridt i Grækenland, første skridt i Italien I sin meddelelse af 12. april 2017 om beskyttelse af migrantbørn, der fastlægger de foranstaltninger, som hurtigt skal gennemføres for at styrke beskyttelsen af migrantbørn, mindede Kommissionen om, at det er vigtigt, at medlemsstaterne giver flere tilsagn, navnlig for uledsagede børn og børn, der er blevet adskilt fra deres familie.

I Grækenland var der pr. 15 maj blevet omfordelt 359 uledsagede mindreårige ud af de 576 uledsagede mindreårige, som er berettiget til omfordeling. Siden den seneste rapport har flere medlemsstater tilbudt pladser til denne kategori af sårbare ansøgere. Medlemsstaterne opfordres til fortsat at tilvejebringe de nødvendige pladser til omfordeling af registrerede mindreårige, som er blevet adskilt fra deres familie, og følge Finlands eksempel ved at udvise så stor fleksibilitet som mulig i forbindelse med omfordelingen af gifte børn. I den forbindelse bør medlemsstaterne undersøge mulighederne for at lette omfordelingen af gifte mindreårige, altid under streng hensyntagen til barnets tarv. Ved at følge anbefalingerne i den foregående rapport udviser Tyskland nu større fleksibilitet med hensyn til beviser for tilknytning til udvidet familie, navnlig i forbindelse med børn, som er blevet adskilt fra deres familie. I 2016 ankom der et rekordstort antal (25 772) uledsagede mindreårige (91,6 % af de 28 129 mindreårige) til Italien, herunder 3 806 eritreere, 218 syrere, 394 irakere og 13 yemenitter (alle nationaliteter, der kan komme i betragtning til omfordeling). I 2017 er der pr. 11. maj ankommet yderligere 5 602 uledsagede mindreårige til Italien, hvoraf omkring 250 tilhører en nationalitet, der er omfattet af omfordelingsordningen. Den første omfordeling af uledsagede mindreårige fra Italien fandt sted i rapporteringsperioden. To uledsagede mindreårige blev omfordelt til Nederlandene i april og maj, og flere andre ansøgninger er ved at blive behandlet. Med henblik herpå bør de italienske myndigheders aktive interinstitutionelle samarbejde på såvel nationalt som lokalt plan og støtten fra Kommissionens team i Italien, EASO og IOM fortsætte. Italien bør nu bygge videre på erfaringen med disse første omfordelinger og standardisere procedurerne for fuldt ud at muliggøre omfordeling af uledsagede mindreårige, herunder ved at lette hurtig udpegelse af værger for ankommende uledsagede mindreårige, sådan at de kan få hjælp til eventuelt at ansøge om internationale beskyttelse og i givet fald blive kanaliseret videre til omfordeling. Den hurtige udpegelse af værger og prioritering af omfordeling er fremhævet som hasteforanstaltninger i meddelelsen om beskyttelse af migrantbørn. Passende formidling af oplysninger om omfordeling er afgørende og bør altid sikres både på ilandsætningssteder og i modtagelsescentrene for alle uledsagede mindreårige. Ved vurderingen af, hvad der tjener det enkelte omfordelingsberettigede barns tarv bedst, bør værgerne altid overveje muligheden for omfordeling. For at lette procedurerne bør Italien som allerede nævnt i de foregående rapporter overveje at udpege en eller flere særlige omfordelingsfamilier for uledsagede mindreårige. EASO kan være behjælpelig med formidling af oplysninger, registrering af anmodninger og vurdering af barnets tarv. Medlemsstaterne bør for deres vedkommende fortsat stille pladser til rådighed for uledsagede mindreårige som led i deres tilsagn og give de italienske myndigheder konkrete oplysninger om den planlagte modtagelse. 3Genbosætning Ifølge de seneste offentliggjorte Eurostat-data modtog EU-medlemsstaterne over 14 205 genbosatte flygtninge i 2016 gennem nationale og multilaterale ordninger. Dette er et væsentligt fremskridt i forhold til de 8 155 personer, der blev genbosat i 2015, og de 6 550 personer, der blev genbosat i 2014. Stigningen i antallet falder sammen med det første hele år af gennemførelsen af EU-genbosættelsesordningerne og viser værdien af og potentialet for et styrket samarbejde og en styrket koordination på EU-plan på genbesættelsesområdet. Der konstateres fortsat fremskridt i gennemførelsen af konklusionerne af 20. juli 2015, idet over to tredjedele af de 22 504 aftalte genbosætninger er blevet gennemført. Siden den 10. april 2016 er 671 personer blevet genbosat i henhold til ordningen, primært fra Tyrkiet, men også fra Jordan og Libanon. Pr. 12. maj 2017 var 16 163 personer blevet genbosat i 21 stater (Belgien, Tjekkiet, Danmark, Tyskland, Estland, Frankrig, Island, Irland, Italien, Letland, Liechtenstein, Litauen, Nederlandene, Norge, Østrig, Portugal, Spanien, Finland, Sverige, Schweiz og Det Forenede Kongerige). Syv medlemsstater (Estland, Finland, Tyskland, Irland, Nederlandene, Sverige og Det Forenede Kongerige) og de tre associerede stater (Island, Liechtenstein og Schweiz) har allerede opfyldt deres tilsagn. Selv om et større antal medlemsstater gennemfører genbosætninger end i de foregående år, har ti medlemsstater endnu ikke gennemført genbosætninger efter denne ordning. Det bliver mere og mere tvivlsomt, om medlemsstater, hvor der er dybe kløfter mellem deres tilsagn og faktiske gennemførelse, vil være i stand til at opfylde deres forpligtelser. Et flertal af de stater, der deltager i ordningen med henblik på at gennemføre konklusionerne af 20. juli 2015, har meddelt, at deres genbosætningsindsats primært, men ikke udelukkende, har været rettet mod syrere, der opholder sig i Jordan, Libanon og Tyrkiet. Dette omfatter medlemsstaternes indsats for at genbosætte syrere fra Tyrkiet som aftalt i erklæringen fra EU og Tyrkiet af 18. marts 2016. Siden den 4. april 2016 er 5 695 syrere blevet genbosat fra Tyrkiet som led i genbosætningsordningen inden for rammerne af erklæringen fra EU og Tyrkiet. Siden den sidste rapporteringsperiode er 1 077 syrere blevet genbosat under denne mekanisme, og det resterende antal tilsagn udgør nu i alt 25 040. Genbosætning inden for rammerne af erklæringen fra EU og Tyrkiet har hidtil fundet sted i Østrig, Belgien, Estland, Frankrig, Tyskland, Italien, Letland, Litauen, Luxembourg, Nederlandene, Portugal, Spanien, Finland og Sverige. Derudover har Norge indtil videre genbosat 521 syrere fra Tyrkiet siden den 4. april 2016. Medlemsstaternes genbosætning i henhold til erklæringen fra EU og Tyrkiet skrider planmæssigt fremad, idet der forberedes yderligere genbosætningsforanstaltninger, inklusive tjenesterejser til Tyrkiet for at interviewe kandidater til genbosætning. Østrig er nu begyndt at foretage genbosætninger i henhold til ordningen, og Rumænien er for øjeblikket ved at forberede sine første genbosætninger. Kroatiske eksperter deltog for nylig som observatører i den belgiske kontrolmission i Ankara. Dette er et eksempel på den form for samarbejde mellem erfarne og nye genbosætningsmedlemsstater, som Kommissionen har opfordret til, og som bør udbygges yderligere. Nogle medlemsstater modtog imidlertid sager fra De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) allerede i sommeren 2016, men har siden ikke truffet nogen foranstaltninger (Bulgarien og Tjekkiet). Samtidig er der medlemsstater, som hverken har foretaget genbosætninger eller truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at tage imod genbosætninger fra Tyrkiet (Cypern, Danmark, Grækenland, Ungarn, Irland, Malta, Polen, Slovakiet, Slovenien og Det Forenede Kongerige). Disse medlemsstater opfordres til at bidrage til gennemførelsen af erklæringen fra EU og Tyrkiet.