DA Den Europæiske Unions Tidende C 358/8

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2015/C 358/08)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ENHEDSDOKUMENT

»POLJIČKI SOPARNIK«/»POLJIČKI ZELJANIK«/»POLJIČKI ULJENJAK«

EU-nr.: HR-PGI-0005-01224-8.5.2014

BOB ( ) BGB ( X )

1. Betegnelser

»Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Kroatien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 2.3. Brød, wienerbrød, kager, kiks og andet bagværk samt konfekturevarer

3.2. Beskrivelse af produktet

»Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« er et bagværk, der fremstilles af fintmalet hvedemel, bladbede, røde løg, olivenolie og blandet olie (olivenolie og solsikkeolie i forholdet 1:1), hvidløg, salt og vand. Det endelige produkt er en udrullet dej i form af et rundt brød, der er fyldt med bladbede og røde løg og er kendt som »kapula« (et udtryk, der anvendes i dagligdags tale i det afgrænsede geografiske område). Det bages på en glohed åben herd, »komin« (et udtryk, der anvendes i dagligdags tale i det afgrænsede geografiske område) på et leje af kul dækket med aske.

Produktet har en rund form og en diameter på 90-110 cm. Overfladen pensles med olivenolie og presset eller finthakket hvidløg. Efter bagning og pensling skæres produktet i mindre stykker, »fete« (et udtryk, der anvendes i dagligdags tale i det afgrænsede geografiske område), der er rombeformede, »pašajice« (et udtryk, der anvendes i dagligdags tale på det afgrænsede geografiske område).

Organoleptiske egenskaber:

Lugt: den bagte dej har en lugt af træ, der er brændt på et åbent ildsted, og af hvidløg.

Smag: produktet smager af bladbede, olivenolie og hvidløg.

Farve: lysegul til lysegrøn.

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Råvarerne til fremstillingen af »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« er fintmalet hvedemel, bladbede, røde løg, olivenolie og blandet olie (olivenolie og solsikkeolie i forholdet 1:1), hvidløg, salt og vand.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Samtlige trin i fremstillingen af »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak«, fra forberedelse af dejen og tilsætning af fyld til bagning, skal finde sted i det geografiske område, der er angivet i punkt 4.

3.5. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning, emballering osv. af det produkt, som den registrerede betegnelse henviser til

»Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« skal skæres med en særlig, afrundet kniv (midten af knivæggen er afrundet). Produktet skæres i mindre stykker kaldet »fete«, der er rombeformede, kaldet »pašajica«.

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, den registrerede betegnelse henviser til

Ved markedsføring skal »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« bære det fælles mærke »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak«. Enhver, der markedsfører produktet i overensstemmelse med specifikationen, har ret til at anvende det fælles logo på de samme betingelser.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

Mod nordøst afgrænses det geografiske område Poljica ved floden Cetina, mod vest ved floden Žrnovnica, og mod syd ved Adriaterhavet.

Poljica består af Donja, Srednja og Gornja Poljica. Til Donja Poljica hører: Podstrana, Jesenice og Zakučac. Til Srednja Poljica hører: Žrnovnica, Tugare, Dubrava, Gata, Čišla, Naklice, Zvečanje, Ostrvica, Kostanje, Podgrađe, Sitno Donje, Sitno Gornje, Srinjine og Seoca. Til Gornja Poljica hører: Donji Dolac, Gornji Dolac, Srijane og Trnbusi.

5. Tilknytning til det geografiske område

Beskyttelsen af produktet »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« er baseret på en lang tradition for fremstilling af produktet, der har bibeholdt sit særlige ry helt frem til i dag. »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« er et bagværk, som serveres til festdage, og som kommer fra den region, der engang udgjorde Poljička Republika. Produktionen kan føres tilbage til perioden, hvor tyrkerne angreb området ned til kysten og det dalmatinske Zagoraområde (Z. Šimunović-Petrić. 1992, Ethnologica Dalmatica s. 95-99). Ifølge de historier, som overleveres fra generation til generation, og tilgængelige gamle skrifter var »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« et produkt, som var bestemt for de fattige.

Området Poljica er et udtalt karstområde, der er kendetegnet ved jorder med overvejende ringe dybde, ekstrem varme og tørke, mangel på nedbør, og meget få arealer, der egner sig til landbrug. Derfor har befolkningen, når det gælder landbrugsproduktion, altid dyrket korn og grøntsager, som var deres hovedernæringsmiddel.

Fattigdom og de barske vilkår i det stenede område Poljica, som betød, at der blev dyrket meget få afgrøder, førte til, at kvinderne fra Poljica, der også kaldes »stopanjice«, med deres opfindsomhed og kunnen begyndte at lave »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« af de enkle grøntsager, som de havde adgang til (bladbede, røde løg og hvidløg) samt olivenolie og mel.

Hele processen med tilberedelse og fremstilling af »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« er resultatet af lokalbefolkningens særlige færdigheder og kunnen ved tilberedelse og fremstilling af produktet og af den tradition, der er blevet overleveret fra generation til generation, og som plejes i det afgrænsede geografiske område.

Alle faser af produktionen af »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« udføres udelukkende med håndkraft. De faser og de særlige færdigheder, som afviger fra den sædvanlige fremgangsmåde, og hvor lokalbefolkningens viden er væsentlig, er følgende: ved forberedelsen af dejen til »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« folder kvinderne dejens øverste og nederste kanter med håndkraft, så fyldet forbliver mellem de to lag. Før selve bagningen flytter kvinderne med hænderne meget forsigtigt »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« fra træpladen »sinije« til herden, »komin«. Da »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« er meget tynd, kan den, hvis den flyttes for hurtigt eller med mangel på omhu, ændre form og miste sit karakteristiske udseende.

Måden, hvorpå »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« tilberedes i dag, ingredienserne og de traditionelle værktøjer, der anvendes til at tilberede den, er de samme som tidligere, sådan som Ivanišević beskrev dem i sin bog fra 1906 (F. Ivanišević, Poljica narodni život i običaji, 2006, genoptryk af udgaven fra 1906, s. 72 og 93-94).

Det ry, som »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« nyder, skyldes til dels den kunnen, der kræves for at skære produktet i formen i mindre stykker, »fete« i rombeformede »pašajica«, der kendetegner produktet, når det serveres. Den særlige måde, hvorpå produktet skæres i mindre stykker, overleveres fra generation til generation, hvorved metoden bevares og er yderligere en faktor, der gør produktet genkendeligt.

Det særlige ry, som produktets navn og dets lange tradition nyder, viser sig dels ved, at »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« i 2007 blev opført på den liste over Republikken Kroatiens immaterielle kulturskatte, som det kroatiske kulturministrium fører, og dels ved at det anses for at være en del af den kroatiske kulturarv (jf. en beslutning fra det kroatiske kulturministerium, 2007).

»Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« er gået fra at være mad for fattigfolk til at være et produkt, som er stadig mere eftertragtet blandt forbrugerne, navnlig ved højtiderne juleaften og fasten, hvor man traditionelt spiser fastemad (Poljica, List Poljičkog dekanata, 1975, s. 41-43).

Den betegnelse, der oftest anvendes på markedet og i daglig tale, er »Poljički soparnik«, som derfor er den mest kendte betegnelse, mens betegnelserne »Poljički zeljanik« og »Poljički uljenjak« også anvendes, dog mest blandt beboerne på Poljicaegnen. At »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« stadig nyder et højt ry i dag, ses også ved, at produktets navn og tilberedningsmåde er nævnt i det specialiserede gastronomiske tidsskrift Dobra hrana, hvor opskrifter på traditionelle produkter er nævnt (Dobra hrana, tillæg til Jutarnji list nr. 37, 2014).

»Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« har desuden været tema i det populære madprogram »Tri, dva, jedan- kuhaj!« (Tre, to, én, lav mad!), som vises på TV-kanalen RTL (http://www.rtl.hr/tri-dva-jedan-kuhaj/recepti/1155655/soparnik-prastaro-jelo-jos-iz-vremena-turaka/), hvilket yderligere vidner om den anseelse, produktet nyder i Kroatien.

»Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« fik særlig opmærksomhed i 1990'erne, da der på Poljicaegnen blev organiseret kultur- og kunstrelaterede begivenheder samt erhvervsbegivenheder En af disse begivenheder er sommerfestivalen i Omiš kaldet »Kultura i običaji Poljica« (kultur og skikke på Poljicaegnen), og hvor »Poljički soparnik«/»Poljički zeljanik«/»Poljički uljenjak« fremstilles på traditionel vis. Et særligt dommerpanel bedømmer dens udseende og smag og tildeler præmier for de bedste produkter (Ljetni festival XXIV Omiško ljeto, Kultura i običaji Poljica»Poljičkog soparnika«/»Poljičkog zeljanika«/»Poljičkog uljenjaka«, 2013).

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i denne forordning)

http://www.mps.hr/UserDocsImages/HRANA/SOPARNIK/Izmijenjena%20Specifikacija%20proizvoda-soparnik.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.