Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om ændring af afgørelse 93/246/EØF af 29. april 1993 om vedtagelse af anden fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (TEMPUS II) (1994-1998)« (96/C 295/06)

Rådet for Den Europæiske Union har, den 1. juli 1996 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 besluttet at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede Angel Panero Florez til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. juni 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 337. plenarforsamling af 10. og 11. juli 1996, mødet den 10. juli 1996, med 98 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Baggrund

1.1. TEMPUS-programmet blev til på initiativ af Det Europæiske Råd, som på sit møde i Strasbourg i december 1989 anmodede Kommissionen om at fremlægge forslag til en række foranstaltninger, der skulle træffes inden for de videregående uddannelser for at støtte de central- og østeuropæiske landes reformproces.

Den 7. maj 1990 vedtog Rådet således ved afgørelse 90/233/EØF TEMPUS-programmet om tværeuropæisk mobilitet inden for de videregående uddannelser.

1.2. Programmet sigter først og fremmest mod at:

- skabe bedre koordinering af udvekslingen af universitetslærere og -studerende mellem EU-landene og de central- og østeuropæiske lande;

- bidrage til at forbedre uddannelsen i disse lande og samarbejdet med EU-landene;

- udbrede studiet af EU-sprogene i de nævnte lande og vice versa;

- give de studerende fra de central- og østeuropæiske lande mulighed for studie- eller praktikophold ved universiteter eller virksomheder i EU;

- give de studerende i EU-landene samme mulighed;

- fremme udvekslingen af studerende og lærere.

1.3. I henhold til artikel 1 i ovennævnte afgørelse, som fastsatte en forsøgsperiode på tre år, samt artikel 11 i samme afgørelse, forelagde Kommissionen et forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af anden fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (TEMPUS II).

1.4. ØSU blev hørt om dette forslag. På plenarforsamlingen den 27. januar 1993 vedtog ØSU enstemmigt sin udtalelse om forslaget ().

1.5. ØSU's bemærkninger i denne udtalelse kan sammendrages således:

1.5.1. Generelt

- Støtte til udvidelsen af anvendelsesområdet til de uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen.

- Betydningen af at koncentrere indsatsen om fælleseuropæiske projekter.

- Betydningen af programmets buttom up-approach via inddragelse i klare nationale strategier.

- Tilvejebringelse af bedre koordinering mellem modtagerlandene og Kommissionen.

- Nødvendigheden af at fremme udgivelsen af en intern TEMPUS-håndbog (vademecum).

- Styrkelse af arbejdsmarkedsparternes bidrag til udarbejdelse og vurdering af projekter.

- Anbefaling af oprettelse af et fællesudvalg mellem ØSU og arbejdsmarkedets parter i modtagerlandene.

- Inddragelse af virksomheder i programmet; det henstilles, at erhvervslivet og arbejdsmarkedsparterne deltager i programmet i højere grad.

1.5.2. Særlige kommentarer

- Mere præcis definering af prioriterede behov og en filtreringsproces for ansøgningerne i henhold hertil.

- Bedre sproglig balance i udvælgelseskriterierne.

- Ansøgninger af høj kvalitet, som anses for bistandsberettigede, men afvises af rent budgetmæssige årsager, bør automatisk medtages i næste ansøgningsrunde.

- De bistandsberettigede lande skal med større tydelighed ytre sig om deres behov for omlægning af den faglige uddannelse og om deres arbejdskraftbehov, med mere omfattende inddragelse af virksomheder og arbejdsmarkedsparter.

- Øget involvering af virksomheder i de fælleseuropæiske projekter, idet deltagelsen i TEMPUS I var for ringe. I grundforskningen skal der tages hensyn til erhvervslivets behov.

- Erhvervslivet bør repræsenteres i Kommissionens rådgivende udvalg.

- Koordinering mellem de nationale TEMPUS-, COMETT- og ERASMUS-kontorer med det sigte at forenkle oprettelsen af nye projekter.

- Øget gennemsigtighed i mulighederne og tilvejebringelse af en klar, omfattende informationsramme, som garanterer adgang til programmet.

1.6. Rådet vedtog den 29. april 1993 afgørelsen om vedtagelse af anden fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (TEMPUS II) (1994-1998) ().

1.7. Programmets generelle mål kan opstilles således:

- Fremme af udviklingen af de videregående uddannelsessystemer i PHARE- og TACIS-programmernes modtagerlande.

- Bistand til udvikling af studieordninger og læseplaner i de nævnte lande.

- Bistand til reform af de videregående uddannelsesstrukturer samt forvaltningen heraf.

- Bistand til udviklingen af praktisk betonede uddannelser på højere og videregående niveau.

1.8. Ifølge artikel 11 i den nævnte afgørelse skal Kommissionen inden den 30. april 1996 forelægge en foreløbig rapport om resultaterne og evalueringen af programmet samt eventuelle forslag om at videreføre eller tilpasse TEMPUS II for perioden efter 1. juli 1998.

1.9. Den nævnte rapport og det tilhørende forslag blev udsendt den 8. maj 1996 i dokumenterne KOM(96) 197 endelig udg. og KOM(96) 198 endelig udg., hvorefter Rådet anmodede om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslaget til afgørelse om ændring af afgørelse 93/46/EØF af 29. april 1993 om vedtagelse af anden fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser.

2. Vurdering af etaperne forud for forslaget til afgørelse

2.1. Udviklingen i programmets forskellige etaper må siges at have været positiv, idet der er sket en betydelig tilnærmelse mellem personer fra universitetsmiljøet i henholdsvis EU-landene og modtagerlandene. TEMPUS-programmet har fremmet de uddannelsesreformer, som universiteterne og arbejdsmarkedet kræver, og bidraget til gennemførelsen af de nødvendige strukturelle og administrative fornyelser i forbindelse med disse reformer, hvilket klart viser, at det er lykkedes løbende at tilpasse programmet til de aktuelle behov.

2.2. Partnerlandenes ansøgninger dækker en bred vifte af vigtige emner, men fælles for dem er, at de alle sigter mod to overordnede mål: de økonomiske og sociale reformer og uddybningen og konsolideringen af demokratiet. Disse lande udfolder således en prisværdig indsats for at indhente EU-landene på disse to områder.

2.3. I begyndelsen blev vægten i TEMPUS-programmet lagt på institutters eller fakulteters grundlæggende behov med begrænset inddragelse af universiteterne som sådan. Denne indfaldsvinkel blev afløst af et mere overordnet helhedsperspektiv, hvor vægten lægges på projekter, som kan munde ud i samlede løsninger for hele det højere uddannelsessystem i modtagerlandene.

2.4. Erhvervslivets aktive deltagelse i projekterne synes at få stigende betydning. Det skal i denne forbindelse understreges, at et af målene med de videregående studier må være at give de færdiguddannede de bedste forudsætninger for at finde beskæftigelse på et arbejdsmarked, hvor der stilles en række krav, som uddannelsessystemet bør leve op til.

2.5. ØSU's bemærkninger i den udtalelse, der blev afgivet umiddelbart før vedtagelsen af TEMPUS-programmets anden fase, fik kun begrænset indflydelse på den pågældende afgørelse. I forbindelse med de økonomiske og sociale reformer i de lande, der er omfattet af PHARE- og TACIS-programmerne, er det vigtigt, at de ansatte i offentlige eller private virksomheder erhverver de kvalifikationer, færdigheder og tidssvarende kundskaber, der sætter dem i stand til at tage de udfordringer op, der møder dem på arbejdsmarkedet. Arbejdsmarkedets parter og erhvervslivet har de bedste forudsætninger for nøje at kende arbejdsmarkedets reelle uddannelsesbehov.

2.6. I de central- og østeuropæiske lande, hvis tiltrædelse er forestående, er det desuden nødvendigt, at kundskabsniveauet føres ajour, og at de offentligt ansatte får kendskab til fællesskabsretten. De offentlige myndigheder i disse lande må gennem reformen af det højere uddannelsessystem og dets tilpasning til de fremtidige behov sikre, at de statsansatte er i stand til at løse de opgaver, der på mellemlang sigt stilles dem. I denne forbindelse må det ikke glemmes, at EU-direktiverne har følger for virksomhederne og deres produktionsformer, og de må derfor over en vis periode tilpasse sig til de krav, der følger med tiltrædelsen. Følgelig kan og bør erhvervslivet og arbejdsmarkedets parter generelt yde en større indsats inden for rammerne af TEMPUS-programmet, og det er derfor nødvendigt at skabe garanti for deres deltagelse.

3. Det foreliggende forslag

Forslaget om ændring af afgørelse 93/246/EØF går generelt ud på følgende:

3.1. I samarbejde med PHARE- og TACIS-landene at fremme de videregående uddannelsers betydning som nøglefaktorer i den positive økonomiske og sociale reformproces. Inden for rammerne af disse programmer sikrer TEMPUS kontinuiteten i foranstaltningerne til støtte for reformen af de videregående uddannelsessystemer i partnerlandene.

3.2. Inddragelse af de videregående uddannelser i anvendelsesområdet for de specifikke fællesskabsprogrammer (LEONARDO og SOCRATES) som led i strategien forud for visse PHARE-landes tiltrædelse, der blev fastlagt på Rådets møde i Essen i december 1994.

3.3. Udvikling af de videregående uddannelser og forbedring af de faglige kvalifikationer for derigennem at muliggøre den økonomiske reform, som skal sikre de associerede landes integration i EU's indre marked.

3.4. Tilpasning af programmet til de specifikke behov i de enkelte PHARE- og TACIS-lande på grundlag af deres forskellige socioøkonomiske udviklingsniveau og konsolideringen af demokratiet.

3.5. Udbygning af det videnskabelige, kulturelle og økonomiske samarbejde, som kan bidrage til spredning af uddannelsesudbuddet og samarbejde mellem universiteterne.

3.6. Yderligere styrkelse af de fælleseuropæiske projekter, som gennemførelsen af TEMPUS-programmet klart skal baseres på.

3.7. Større vægt på det overordnede perspektiv og en strategisk planlægning, som ud fra et bredere perspektiv kan vise, hvorledes programmet skal gennemføres i de enkelte lande i bestræbelserne på at nå det fælles slutmål for alle deltagerlande.

I bilaget til Rådets afgørelse anføres de forskellige former, som den praktiske gennemførelse af programmet kan antage:

- Fælleseuropæiske projekter med en bred vifte af støtte til foranstaltninger, som skal sikre:

- bedre ledelse af universiteterne,

- forbedring af uddannelsessystemerne gennem tilvejebringelse af teknisk udstyr, undervisningsmateriale og egnede pædagogiske metoder,

- tilpasning af studierne til behovene i forbindelse med de økonomiske og socialereformer ved at fremme oprettelsen af nye faguddannelser,

- uddannelse af lærerne, så de bliver i stand til at tage denne udfordring op.

- Strukturforanstaltninger og supplerende foranstaltninger til støtte for programmets mål om styrkelse af det overordnede helhedsperspektiv.

- Individuelle stipendier, der kan fremme kvaliteten, udviklingen og omstruktureringen af undervisningen og de videregående uddannelser i partnerlandene.

4. Bemærkninger

4.1. Generelle bemærkninger

4.1.1. Den tid, der er forløbet siden vedtagelsen af det første TEMPUS-program, har vist, at programmet har haft en positiv indflydelse på udviklingen i modtagerlandene. ØSU konstaterer med glæde, at foranstaltningerne efterhånden har udmøntet sig i konkrete aktiviteter af afgørende betydning for gennemførelsen af de økonomiske og sociale reformer i disse lande, der lidt efter lidt bringes op på det niveau, som er en forudsætning for tiltrædelse af EU.

Derfor glæder ØSU sig over videreførelsen af TEMPUS og tendensen til at fokusere på konkrete mål, der kan føre til en forbedring af de sociale og økonomiske vilkår i de støtteberettigede lande.

4.1.2. ØSU støtter ideen om fastlæggelse af forskellige kriterier, der tager højde for de forskellige forhold i de lande, der er omfattet af PHARE- og TACIS-programmerne. De interne betingelser, som er bestemt af den økonomiske, sociale og politiske udvikling, bør være referencerammen ved udvælgelsen af de forelagte projekter. De mål, der på kort sigt søges opnået i de enkelte lande, er ikke de samme i alle de støtteberettigede lande, og derfor skal der som sagt opstilles forskellige kriterier under hensyntagen til de særlige nationale omstændigheder.

4.1.3. De fælleseuropæiske projekter bør fortsat være det grundlæggende element i programmet. Der må ved udvælgelsen af projekter lægges mere vægt på og tilskyndes til virksomhedsdeltagelse.

Da der er tale om en ændring af anden fase af TEMPUS II i retning af en styrkelse af programmet, ville det være en klar forbedring, hvis et grundlæggende udvælgelseskriterium blev nationale virksomheders deltagelse i projekterne. En sådan deltagelse må naturligvis suppleres med en EU-virksomheds deltagelse i samme projekt.

4.1.4. I denne anden fase er det endvidere nødvendigt at kombinere de fremgangsmåder, der tager udgangspunkt i henholdsvis den nedre og den øvre del af hierakiet (»bottom-up« eller »top-down«). Der er ingen tvivl om, at partnerlandene i større eller mindre grad har den nødvendige kritiske masse for de TEMPUS-aktioner, der iværksættes, men det er nødvendigt at sikre, at der fastholdes en konsekvent linje, som både tilgodeser de enkelte universiteters og højere læreanstalters forskellige behov og de nationale prioriteringer for de højere uddannelser, praktisk betonede uddannelser, efter- og videreuddannelse og omskoling.

Derfor opfordrer ØSU til en stadig mere effektiv koordinering mellem modtagerlandene og Kommissionen gennem inddragelse af de nationale koordinationskontorer for de relevante programmer.

4.1.5. ØSU anbefaler, at arbejdsmarkedets parter kommer til at spille en større rolle ved udarbejdelsen og evalueringen af de fælleseuropæiske projekter. Arbejdsmarkedets parter har et større indblik i, hvilke uddannelser og kvalifikationer arbejdsmarkedet efterspørger, og derfor kan de gennem deres aktive deltagelse medvirke til, at de højere læreanstalters uddannelsestilbud tilpasses arbejdsmarkedets behov.

Hvis arbejdsmarkedets parter ikke tildeles en større rolle, og der ikke opnås større virksomhedsdeltagelse i projekterne, vil der umuligt kunne opnås det naturlige samspil, som er en forudsætning for den nødvendige omstrukturering af de højere uddannelser, der støttes af universiteter, erhvervsliv og faguddannede.

Fællesudvalget, hvori der, som ØSU påpegede i sin sidste udtalelse om TEMPUS, bør sidde en repræsentant for erhvervslivet, kan bidrage til at give arbejdsmarkedets parter mere indflydelse på omstruktureringen.

4.1.6. Uddannelsesreformer, som tager udgangspunkt i virksomhedernes uddannelsesbehov, må efter ØSU's opfattelse prioriteres højest.

I økonomier, som gennemgår store og gennemgribende forandringer, kræver produktionsprocesserne og virksomhedsledelsen, at de faguddannede, som skal tage disse udfordringer op, har adgang til nogle uddannelsestilbud, der giver dem mulighed for at ajourføre og supplere deres uddannelse eller udnytte den inden for en anden uddannelse. Ligeledes har de nye generationer, der afslutter en højere uddannelse, brug for en uddannelse, der er i samklang med arbejdsmarkedets behov.

Det videregående uddannelsessystem skal kunne sikre samfundet, at virksomhederne får mulighed for at ansætte højtuddannede personer med en uddannelse og viden, som harmonerer med landets udvikling.

4.2. Særlige bemærkninger

4.2.1. Forbedringen af de højere uddannelsers kvalitet og tilpasningen af dem til de reelle behov i PHARE- og TACIS-landene kræver en prioritering af projekter, som kan føre til en bedre ledelse af universiteterne.

Lærernes og de studerendes positive indstilling til TEMPUS-programmet bør smitte af på universiteternes ledelse, da en succesrig gennemførelse af programmet afhænger af alle led i kæden.

4.2.2. De lande, som befinder sig i den forberedende fase med henblik på tiltrædelse, har brug for specialister, der er så godt uddannet, at de kan udvikle og forvalte de nye strukturer, som er nødvendige for integrationen.

ØSU mener, at TEMPUS bør medvirke til, at de lande, som ikke kan nyde godt af LEONARDO- og SOCRATES-programmerne, får de nødvendige forudsætninger for at udvikle de kvalifikationer og den faglige kompetence, som anvendelsen af EU-retten kræver. De virksomheder, der berøres af EU-direktiverne, bør have mulighed for at få indflydelse på retningslinjerne for uddannelsesreformen og på udarbejdelsen af studieordninger for de videregående uddannelser.

4.2.3. ØSU anbefaler endnu en gang, at en repræsentant for erhvervslivet får sæde i det rådgivende udvalg, som nævnes i artikel 6 i Rådets afgørelse 93/246/EØF. ØSU påpeger, at den udtalelse, der skal forelægges Kommissionen, ville blive mere afbalanceret, hvis erhvervslivet er repræsenteret på linje med det akademiske miljø.

4.2.4. Det er positivt, at virksomheder fra såvel EU-landene som PHARE- og TACIS-landene kan deltage i projekterne, for så vidt som arbejdsmarkedets parter dermed inddrages i processen.

ØSU anser det for hensigtsmæssigt, at de fælleseuropæiske projekter ikke alene omfatter mindst ét universitet fra et partnerland og ét fra en medlemsstat, men ligeledes en virksomhed fra et partnerland og én fra en medlemsstat. På den måde vil tilnærmelsen til arbejdsmarkedet blive mere synlig, og man ville bedre kunne sikre en erhvervsmæssig indfaldsvinkel på uddannelsespolitikken.

En sådan firepartsdeltagelse i projekterne ville i endnu højere grad kunne fremme de faglige kontakter mellem erhvervsledere i EU og i PHARE- og TACIS-landene og dermed eventuelt blive en faktor, der kan sætte yderligere skub i den økonomiske udvikling og integrationen.

4.2.5. Det må forlanges af modtagerlandene, at de sørger for, at deres videregående uddannelsesinstitutioner i højere grad lever op til en ensartet national standard, og at en eventuel overdreven individualisme fra universiteternes side bekæmpes uden dog at falde tilbage i tidligere tiders centraliserede planlægning og under hensyntagen til læreanstalternes nødvendige grad af selvstændighed.

Hvis der hertil føjes en prioritering af de nationale behov og strategier, vil de midler, der afsættes til TEMPUS-programmet, kunne udnyttes endnu bedre.

4.2.6. På baggrund af dette ønske om en effektiv udnyttelse af programmets budget og dets socioøkonomiske potentiale samt muligheden for at anvende LEONARDO- og SOCRATES-programmerne i nogle af partnerlandene, anbefaler ØSU større og bedre koordinering mellem dem, der forvalter disse programmer. Kommissionen og de nationale koordinationskontorer for de forskellige programmer må fastlægge nogle fremgangsmåder, der gør det muligt at gennemføre disse initiativer praktisk og effektivt.

4.2.7. Information om TEMPUS-programmets muligheder og dets sammenkædning med andre fællesskabsprogrammer samt nødvendigheden af at offentliggøre resultaterne af de gennemførte projekter er to vigtige elementer, som ØSU lægger vægt på; derfor skal der her opfordres til, at disse to aspekter behandles med den opmærksomhed, de fortjener.

ØSU understreger ligeledes, at gennemsigtigheden i de muligheder, der tilbydes universiteter og virksomheder, bør prioriteres højt, således at alle får adgang til programmet. Dette kan ske ved at lade dette og andre programmer nyde godt af udviklingen inden for informationsteknologien, som de nye muligheder for informationsformidling kan og bør give enhver potentiel deltager adgang til.

4.2.8. Endelig ønsker ØSU at tilkendegive sin interesse for og støtte til initiativer som TEMPUS, der glædeligvis videreføres. Den sociale og økonomiske udvikling og konsolideringen af de demokratiske værdier har en solid støtte i et uddannelsessystem, der er i stand til at give borgerne større viden og større personlig frihed. Ethvert initiativ, der bringer kommende og nuværende partnerlande et stykke nærmere ovennævnte principper og værdier, er altid velkomment.

Bruxelles, den 10. juli 1996.

Carlos FERRER

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 73 af 15. 3. 1993.

() Afgørelse 93/246/EØF, EFT nr. L 112 af 6. 5. 1993.