MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit, vedrørende Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering og styring af ekstern støj

1. Sagsforløb

Forslaget KOM(2000) 468 endelig udg. af juli 2000 [1] blev forelagt Rådet den 26. juli 2000 i overensstemmelse med den fælles beslutningsprocedure i EF-traktatens artikel 175, stk. 1.

[1] EFT C 337 af 28.11.2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 29. november 2000.

Regionsudvalget afgav udtalelse den 14. februar 2001.

Europa-Parlamentet afgav udtalelse ved førstebehandlingen på mødet den 14. december 2000. Europa-Parlamentet bekræftede sin afstemning af 14. december 2000 ved sin førstebehandling efter den fælles beslutningsprocedure.

Efter Europa-Parlamentets udtalelse nåede Rådet under anvendelse af EF-traktatens artikel 250, stk. 2, til politisk enighed om en fælles holdning den 18. december 2000. Rådet har formelt vedtaget den fælles holdning den 7. Juni 2001.

2. Direktivets formål

Det foreslåede direktiv skal bidrage til sundheds- og miljøbeskyttelsen, således som traktatens artikel 174 og 152 forlanger.

Det søger at overvåge de miljøproblemer, der skyldes støj, ved at kræve opstilling af støjhandlingsplaner, underrette og rådgive offentligheden om støjforurening og om, hvad der gøres ved den, og ved at udvikle en langsigtet EU-støjstrategi, så et mindre antal mennesker udsættes for støj. De vigtigste målsætninger er derfor:

- at opstille fælles støjindikatorer i medlemsstaterne og mellem dem indbyrdes, så vurderinger af støjplager og søvnforstyrrelser kan sammenlignes i hele Fællesskabet.

- at udarbejde og offentliggøre støjkort over større byområder, veje, jernbaner og lufthavne.

- at pålægge de kompetente myndigheder, som er ansvarlige for disse større byområder, veje, jernbaner og lufthavne, at udarbejde og offentliggøre støjhandlingsplaner i samråd med offentligheden og navnlig at inddrage lokalbefolkningen i dem.

- at revurdere de foranstaltninger, som allerede er truffet på fællesskabsplan for at formindske de grupper, der udsættes for støj (f.eks. ved i lovgivning om markedsadgang at fastsætte støjbestemmelser for forskellige produkter) og afgøre, om de skal strammes og/eller udbygges med ny lovgivning. Revurderingen skal især tage stilling til fordelene ved at opstille støjgrænseværdier på EU-plan.

3. Kommissionens bemærkninger

3.1. Almindelige bemærkninger

Kommissionen accepterede helt, delvis eller i princippet 22 af de 37 ændringer, Europa-Parlamentet havde foreslået ved førstebehandlingen. 16 af disse ændringer indgår i den fælles holdning i deres helhed, delvis eller i princippet.

Kommissionen accepterede alle ændringsforslag, som går ud på at tillade overgangsordninger for støjvurdering og at indskrænke den oplysningspligt, som pålægges medlemsstaterne. Den accepterede i princippet også de ændringsforslag, der udbygger høringen af offentligheden, både dem, der kun tilføjer lidt til forslaget, og dem, der udgør en nyttig klarlæggelse af definitionerne. Rådet fulgte Kommissionens eksempel i de fleste tilfælde.

Kommissionen accepterede ikke de ændringsforslag, der gik ud på at vedtage afledte direktiver om nye grænseværdier for støjemissioner ved kilden, da den mener, det ville være for tidligt at opstille grænseværdier i dette forslag.

Kommissionen mener, at den fælles holdning ikke ændrer forslagets mål og grundholdning, men gør det klarere på mange områder. På andre områder er forslaget blevet svækket, og det er blevet forsinket i forhold til tidsplanen. Kommissionen kan derfor i det store og hele støtte den fælles holdning, men vil stille sig frit til andenbehandlingen.

3.2. Bemærkninger til de nærmere enkeltheder

3.2.1. Ændringsforslag fra Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, og som indgår helt eller delvis i den fælles holdning

Ændringsforslag 2 udelader den sidste sætning i betragtning 5. Denne sætning er blevet slettet i den nuværende betragtning 6. (En ny betragtning 5 er blevet indsat i den fælles holdning, og de følgende betragtningers nummerering er blevet ændret).

Ændringsforslag 3 udvider betragtning 6 ved at påpege, at der for øjeblikket ikke findes nogen fælles definition på "ekstern støj", og foreslår, at medlemsstaternes egne grænseværdier, hvor de findes, bør defineres under hensyn til "princippet om forebyggelse". Disse punkter er nu kommet til udtryk i betragtning 7 (efter ændret nummerering) i den fælles holdning.

Ændringsforslag 4 indsætter en ny betragtning 7a, som henviser til, at støjforstyrrelse af natteroen kræver indførelse af en ny støjindikator, som definerer et maksimalt niveau. Det er ikke nødvendigt, da der er enighed om, at den indikator, som foreslås i direktivet - Lnight - er den mest hensigtsmæssige, når det drejer sig om at måle søvnforstyrrelser, og desuden har Rådet direkte tilføjet en supplerende indikator på grundlag af et maksimalt niveau i bilag I, pkt. 3. Ændringsforslaget er således i princippet medtaget, men et andet sted i teksten.

Ændringsforslag 6 indsætter en ny betragtning 9a, som foreslår, at medlemsstaternes metoder til måling og kortlægning af støj skal bevare deres gyldighed i en overgangsperiode. Princippet bag dette ændringsforslag blev godtaget og indgår i artikel 5 i den fælles holdning.

Ændringsforslag 13 indsætter ordet "især" i beskrivelsen af direktivets anvendelsesområde. Dette ord er blevet tilføjet, selv om den omgivende tekst til en vis grad er blevet ændret for at afspejle ændringsforslag 42.

Ændringsforslag 42 udtager ordene "som opfattes af mennesker", "relativt stille områder i byområder", "som elev" og "som patient" af beskrivelsen af direktivets anvendelsesområde. Den fælles holdning har overtaget 3 af disse 4 udeladelser, men bibeholdt "stille områder i byområder".

Ændringsforslag 44 til artikel 3 fjerner eksemplerne på sundhedsskadelige virkninger. Disse eksempler er nu blevet udeladt.

Ændringsforslag 15 indsætter en ny definition på LAmax, som er indikator for det maksimalt tilladte støjniveau. Det blev accepteret i princippet, selv om der er enighed om, at Lden og Lnight er de to støjindikatorer, der egner sig bedst til direktivets formål. Medlemsstaterne kan stadig frit benytte supplerende støjindikatorer som LAmax til egne formål (se bilag I.3). Det er imidlertid hverken hensigtsmæssigt eller nødvendigt at definere LAmax eller andre supplerende indikatorer i direktivet.

Ændringsforslag 21 ligner ændringsforslag 6 og går ud på, at medlemsstaternes støjindikatorer bør bevare deres gyldighed i en overgangsperiode. Dette er kommet til udtryk i artikel 5, stk. 1, i den fælles holdning.

På samme måde støtter ændringsforslag 22 medlemsstaternes fortsatte anvendelse af egne støjvurderingsmetoder. Der indgår nu en overgangsordning i artikel 6 i den fælles holdning.

Ændringsforslag 46 forlanger, at handlingsplanerne ud over hvert 5, år skal revideres "når der sker væsentlige ændringer". Denne tekst er blevet medtaget.

Ændringsforslag 28 og 29 indføjer en yderligere tydeliggørelse af kravet om oplysninger til offentligheden og er delvis blevet accepteret i den fælles holdning i form af den nye definition på offentligheden i artikel 3, men også ved Rådets ændringer af artikel 8 og 9.

Ændringsforslag 30 indsætter en ny tekst om oplysninger til offentligheden, som er blevet overtaget ordret, bortset fra henvisningen til det nye stk. 1, og det nye stk. 3, der nu begge indgår i definitionen på offentligheden i artikel 3.

Ændringsforslag 32 udtager hele artikel 12, som fastslår, at direktivets bilag skal tilpasses ved hjælp af udvalgsproceduren. Det er blevet delvis accepteret i den fælles holdning, idet udvalgsproceduren er blevet begrænset til bilag I, pkt. 3 (supplerende støjindikatorer), bilag II (vurderingsmetoder) og bilag III (vurderingsmetoder i forbindelse med sundhedsvirkninger). De øvrige bilag skal stadig tilpasses ved hjælp af en uindskrænket fælles beslutningsprocedure.

Ændringsforslag 34 og 35 ophæver kravet om, at medlemsstaterne skal oplyse, hvor mange elever og patienter der udsættes for støjbelastning. Det er blevet accepteret.

3.2.2. Ændringsforslag fra Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, men som ikke indgår i den fælles holdning.

Ændringsforslag 1 ændrer titlen til "om etablering af en fællesskabsramme" for vurdering og styring af ekstern støj. Denne ordlyd er acceptabel for Kommissionen, forudsat den ikke nødvendigvis indebærer afledning af rammedirektiver.

Ændringsforslag 39 indføjer en henvisning til fire generelle principper. Det var uacceptabelt for Rådet, til dels fordi forslaget ikke afspejler de overordnede principper i traktaten, men kunne accepteres af Kommissionen, forudsat de pågældende principper blev indledt med "bl.a.".

Ændringsforslag 45 udtager definitionen på stille områder på åbent land af teksten. Det var acceptabelt for Kommissionen, men Rådet kunne ikke give sin tilslutning.

3.2.3. Ændringsforslag fra Parlamentet, som Kommissionen og Rådet har forkastet, og som derfor ikke indgår i den fælles holdning

Ændringsforslag 5 indføjer ny tekst i betragtning 9 ved at foreslå, at grænseværdierne for støj fra køretøjer (vej- og skinnekøretøjer), skal forbedres. Det er ikke rimeligt, da også andre kilder bidrager til den eksterne støj, og det er for tidligt, da den samlede støjsituation skal vurderes, inden der foretages yderligere over for kilderne.

Ændringsforslag 41 fjerner den sidste sætning i betragtning 10. Henvisningen til "rimelige udgiftsrammer" blev bibeholdt for at bevare proportionaliteten, og fordi der under drøftelserne af grønbogen om den fremtidige støjpolitik med Europa-Parlamentet og andre interesserede parter i 1996, blev lagt særlig vægt på cost benefit-aspekterne.

Ændringsforslag 8 indføjer en ny betragtning 10a, der taler for EU-støjgrænseværdier, især omkring lufthavne. De efterfølgende ændringsforslag 38, 10 og 11 foreslår også opstilling af grænseværdier, med eller uden krav om afledte direktiver. Denne fremgangsmåde betragtes som forhastet i forhold til det videnskabelige materiale, som forefindes på europæisk plan. Der foreligger ikke for øjeblikket tilstrækkelige, harmoniserede oplysninger om støjsituationen til, at der kan opstilles grænseværdier for Europa. Desuden er afledte direktiver unødvendige til dette formål, da det, hvis Kommissionen skulle beslutte at foreslå nye grænseværdier, for mange kilders vedkommende kan ske ved hjælp af den nuværende lovgivning uden behov for nye direktiver. Direktivet forlanger dog, at medlemsstaterne skal udarbejde sammenlignelige støjkort og handlingsplaner for større veje, jernbaner, lufthavne og byområder, så Kommissionen, i forbindelse med revurderingen og rapporteringen i artikel 11, kan overveje opstilling af grænseværdier som en af de mulige foranstaltninger i et støjbekæmpelsesscenario.

Ændringsforslag 14 udvider direktivets anvendelsesområde til støj fra "alle former for maskineri" i industrianlæg eller industribygninger. Denne specificering blev forkastet, fordi udendørs maskineri allerede omfattes af direktiv 2000/14/EF, og støjemissionerne i industribygninger er omfattet af sundheds- og sikkerhedslovgivningen.

Ændringsforslag 16 udtager ordet "civil" af definitionen på "større lufthavn". Det blev forkastet, for at rent militære lufthavne stadig kan være udelukket.

Ændringsforslag 17 indføjer en ny sætning, som pålægger medlemsstaterne at indføre "foranstaltninger til begrænsning af årsagerne til overskridelsen af grænseværdien". Denne udformning blev forkastet efter råd fra Rådets juridiske tjeneste.

Ændringsforslag 18 indføjer en ny tekst, som udvider definitionen på handlingsplan til at omfatte "aktiviteter med henblik på at reducere støj på steder ... hvor grænseværdien ... er i fare for at blive overskredet". Det blev forkastet, da det dækkes af udtrykket "med henblik på at administrere støjproblemer og -virkninger".

Ændringsforslag 19 søger at sikre, at de kompetente myndigheder, som er ansvarlige for udarbejdelsen af støjkort og handlingsplaner, er uafhængige. Da det imidlertid er medlemsstaternes opgave at udpege de kompetente myndigheder, er ændringsforslaget blevet forkastet.

Ændringsforslag 20 pålægger medlemsstaterne at anvende supplerende støjindikatorer til særlige tilfælde. Ifølge den fælles holdnings tekst kan medlemsstaterne faktisk benytte de indikatorer, de vil, til andre formål end strategisk støjkortlægning. Det er ikke Det Europæiske Fællesskabs opgave at fastlægge dem.

Ændringsforslag 23 og 25 kræver, at der udarbejdes henholdsvis støjkort og handlingsplaner i tilfælde af alvorlige klager fra offentligheden. Det blev forkastet, fordi det er vanskeligt at definere en "alvorlig klage".

Ændringsforslag 24 søger at indføre en overgangsordning, hvorefter eksisterende nationale støjkort kan benyttes. Det blev forkastet, fordi de støjkort, der skal fremstilles i henhold til dette direktiv, er noget helt nyt og aldeles forskelligt fra de kort, medlemsstaterne hidtil har udarbejdet.

Ændringsforslag 26 forlanger udarbejdelse af industrielle handlingsplaner. Det er ikke nødvendigt, da støjen fra industrivirksomheder i byområder vil blive kortlagt og indgå i handlingsplanerne for disse byområder. Uden for byområderne er stille områder i åbent land også beskyttet af direktivets bestemmelser.

Ændringsforslag 33 udelader hele artikel 13, som fastsætter, at direktivet skal videreudvikles af det udvalg, som blev nedsat ved direktiv 2000/14/EF om støj fra maskiner til udendørs brug. Forslaget blev forkastet, fordi der er brug for et støjudvalg, som skal tilpasse de tekniske bilag til den videnskabelige udvikling, og da det er fornuftigt at begrænse udgifter og bureaukrati til det mindst mulige, har Kommissionen forlangt, at der kun skal være et enkelt stående udvalg for støj. 2000/14/EF-udvalget får kompetence til at tage sig af tekniske støjproblemer.

3.2.4. Rådets ændringer af forslaget

Betragtningerne

Der er blevet foretaget nogle mindre ændringer af betragtning 3 og 4 for at gøre dem klarere. I slutningen af betragtning 4 hedder det i en ny sætning, at direktivet skal danne grundlag for videreudvikling af Fællesskabets nuværende foranstaltninger for støjemissioner ved kilden og for yderligere foranstaltninger på kort, mellemlangt og langt sigt. Den tekst træder i stedet for betragtning 10, som udgår.

En ny betragtning 5 er blevet indsat for at klarlæge, hvilke støjkategorier direktivet ikke omfatter.

Betragtning 6 (tidligere 5) er blevet ændret for at give bedre udtryk for forslagets forhold til traktatens målsætninger og til nærheds- og proportionalitetsprincippet og for at afspejle det accepterede ændringsforslag 2.

Betragtning 7 (tidligere 6) er blevet ændret for at tydeliggøre, at medlemsstaterne selv bestemmer niveauet for de støjgrænseværdier, de opstiller.

Betragtning 8 (tidligere 7) er blevet udvidet for at vise, hvad der er begrundelsen for at vælge indikatorerne Lden og Lnight, for at afspejle ændringsforslag 6 og for at gøre det klart, at medlemsstaterne frit kan benytte supplerende indikatorer i særlige tilfælde.

Betragtning 9 og 10 træder i stedet for den tidligere betragtning 8 for bedre at afspejle artiklernes tekst unde dublering.

En ny betragtning 11 drejer sig om oplysninger til offentligheden.

I betragtning 12 (tidligere 9) er ordet "borgere" blevet udskiftet med ordet "offentligheden".

Betragtning 14 og 15 er de tidligere betragtninger 11 og 12 med ændret nummerering og i let omarbejdet udgave for at afspejle standardlovgivning.

Artikel 1

Formål

Formålet er nu "at bekæmpe de virkninger, der er forårsaget af eksponering for ekstern støj". Det er en vagere formulering end i det oprindelige forslag, som talte om at undgå, forhindre eller begrænse skadelige virkninger på menneskers sundhed forårsaget af eksponering for ekstern støj.

Der henvises nu mere direkte til støjkortlægning og handlingsplaner. I et nyt stykke 2 hedder det, at direktivet skal skabe grundlag for, at der udvikles fællesskabsforanstaltninger til at reducere støj, der hidrører fra specifikke kilder.

Artikel 2

Anvendelsesområde

I stykke 1 er "støj, som opfattes af mennesker i og i nærheden af deres bolig" blevet til "støj, som mennesker udsættes for navnlig i bebyggede områder". Det oprindelige forslag søgte at trække støjpolitikken i retning af måling af folks opfattelse af støjen der, hvor de bor, og de sundhedspåvirkninger, støjen fører med sig, og bort fra den traditionelle form for måling af udendørs støjemissioner (der trods alt ikke afspejler den enkeltes følsomhed over for støj).

Senere i stk. 1 er "relativt stille områder" nu blot "stille områder". Der henvises ikke længere til elever og patienter. Stk. 2 indeholder nu en ny undtagelse for støj, "der skyldes militære aktiviteter i militærområder"

Artikel 3

Definitioner

Der er sket en række fortrinsvis mindre ændringer af definitionerne. Blandt de mere betydningsfulde ændringer finder Kommissionen følgende tilfredsstillende:

* Udeladelse af definitionen på "menneskers sundhed" (tidligere artikel 3, litra b) og "støjzone" (tidligere artikel 3, litra m))

* I definitionen på "stille område på åbent land", fjernelse af sætningen "hvor den naturlige stilhed kan opleves".

* I definitionen på "større lufthavn", tilføjelse af en udelukkelse af bevægelser med lette fly til uddannelsesformål.

* Tilføjelse af en definition på "offentligheden" (artikel 3, litra c)

* Udeladelse af definitionerne på "særlig støjisolering" og "en relativt stille facade". Der var enighed om, at det var bedre at definere dem i det pågældende bilag (nu bilag VI).

Mindre tilfredsstillende er indføjelsen af to nye definitioner på støjindikatorerne Lday og Levening (artikel 3, litra f) og e)) og den deraf følgende ændring af definitionen på "grænseværdi", der giver medlemsstaterne mulighed for at fastsætte grænseværdierne som Lday- og Levening -værdi. Hensigten i det oprindelige forslag var, at Lden og Lnight skulle være de eneste indikatorer.

Artikel 4

Gennemførelse og ansvarsområde

Stk. 2 - som pålagde medlemsstaterne at sikre vurderingsmetodernes nøjagtighed - er blevet fjernet. Kommissionen har accepteret dette, men er mindre tilfreds med en række ændringer af direktivets tidsplan, hvoraf den første blev foretaget i stk. 3. I det oprindelige forslag var der sat bestemte datoer på alle tidsfrister. I denne artikel, hvor fristen for udpegelse af de ansvarlige myndigheder tidligere var den 30. juni 2003, er den i den fælles holdning tre år efter direktivets ikrafttræden. Da direktivet næppe træder i kraft før tidligst i slutningen af 2001, betyder disse ændringer en forsinkelse på mindst 18 måneder. Det gælder nu næsten alle forslagets bestemmelser.

Artikel 5

Støjindikatorer og deres anvendelse

I denne artikels stk. 1 og 3 i den fælles holdning er brugen af støjindikatorerne Lden og Lnight blevet begrænset til udarbejdelse og revision af strategiske støjkort. Det er ikke længere nødvendigt at benytte disse fælles indikatorer i forbindelse med akustisk planlægning og støjzoneopdeling.

Der er blevet indsat et nyt stk. 1a, som tillader medlemsstaterne fortsat at benytte eksisterende nationale støjindikatorer og dertil knyttede data, indtil det bliver obligatorisk at anvende fælles vurderingsmetoder til bestemmelse af Lden og Lnight. Da der vil gå nogen tid, før de fælles vurderingsmetoder er blevet færdigudviklet, vil denne fremgangsmåde sandsynligvis forsinke brugen af fælles indikatorer alvorligt, og dermed også forhale udarbejdelsen af meningsfulde, sammenlignelige støjkort.

I stk. 4 får medlemsstaterne mulighed for at fastsætte grænseværdier udtrykt som Lday og Levening. Hensigten i det oprindelige forslag var, at Lden og Lnight skulle være de eneste indikatorer, der blev benyttet til direktivets formål.

Artikel 6

Vurderingsmetoder

I stk. 1 er "beregnings- og målemetoder" blevet udskiftet med det mere generelle "vurderingsmetoder". Det er Kommissionen ikke utilfreds med.

Der er blevet indsat et nyt stk. 2, som tillader medlemsstaterne at bruge deres egne støjvurderingsmetoder (med visse forbehold), indtil de fælles vurderingsmetoder er blevet vedtaget ved hjælp af udvalgsproceduren. Kommissionen har alvorlige betænkeligheder ved denne fremgangsmåde, da ingen af medlemsstaterne har erfaringer med den type støjvurdering og strategisk kortlægning, som forslaget indebærer.

I stk. 3 er teksten blevet afsvækket, så de sundhedsskadelige virkninger "kan" (de "skal" ikke længere) vurderes ved hjælp af de dosis/effekt-forhold, der er anført i bilag III. Det oprindelige forslag søgte ved hjælp af direktivet at udvikle en sammenlignelig vurdering af støjens sundhedsskadelige virkninger i hele Fællesskabet.

Artikel 7

Strategisk støjkortlægning

Overskriften på denne artikel er blevet ændret for at afspejle forskellen på strategisk støjkortlægning (dvs. på EU-plan) og de mere lokale støjkort i mindre målestok, som fortsat skal udarbejdes i medlemsstaterne.

Også i denne artikel er tidsfristerne blevet udsat, idet datoerne 31. december 2004, 30. juni 2003, 31. december 2009 og 31. december 2008 er blevet ændret til senest 5/3/10/8 år efter direktivets ikrafttræden.

I stk. 1 og 2 er totrinsprocessen for støjkortlægning af byområder - hvor det første trin kun gælder byområder med over 250 000 indbyggere, mens det andet omfatter kortlægning af byområder med over 100 000 indbyggere - nu også er blevet indført for større veje og jernbaner. Det første trin omfatter kun veje, hvor der passerer over 6 mio. køretøjer om året, og jernbaner, hvor der passerer over 60 000 tog om året, mens det på andet trin drejer sig om henholdsvis 3 mio. køretøjer og 30 000 tog. Det er en fornuftig fremgangsmåde

Stk. 5 er blevet ændret, så de strategiske støjkort skal gennemgås og om nødvendigt revideres mindst hvert femte år. Disse ændringer giver medlemsstaterne større spillerum.

Artikel 8

Handlingsplaner

Lige som tidligere er tidsfristerne i denne artikel blevet udskudt ved at ændre bestemte datoer til så og så mange år efter ikrafttrædelsen.

Den samme totrinsproces, der som beskrevet i det foregående benyttes for større veje og jernbaner, er blevet indført for støjkortlægning. Også dette er fornuftigt.

I stk. 1a er der blevet indføjet en ny tekst for at gøre det klart, at foranstaltningerne i handlingsplanerne afhænger af medlemsstaterne selv. Stk. 5 er blevet ændret, så handlingsplanerne skal gennemgås og om nødvendigt revideres, når der sker væsentlige ændringer, der påvirker den eksisterende støjsituation og mindst hvert femte år. Disse ændringer giver medlemsstaterne større spillerum og afspejler Europa-Parlamentets ændringsforslag 46.

Der er blevet indsat et nyt stk. 6, hvorefter nabomedlemsstater skal samarbejde om handlingsplanerne for grænseområder. Desuden er der blevet tilføjet et nyt stk. 7, som udbygger teksten med hensyn til offentlighedens inddragelse i handlingsplanernes udarbejdelsesproces.

Artikel 9

Oplysninger til offentligheden

Denne artikel er blevet revideret på baggrund af, at teksten om offentlighedens inddragelse i handlingsplanerne er blevet flyttet til artikel 8. Rådet har indsat en henvisning til direktiv 90/313/EØF under den forudsætning, at den automatisk vil blive ændret, så den kommer til at henvise til det foreslåede nye direktiv om adgang til miljøoplysninger, når det er blevet vedtaget. Denne fremgangsmåde savner en vis gennemsigtighed, da det ville have været bedre at angive kravene om oplysninger til offentligheden mere klart end ved at henvise til andre direktiver.

Artikel 10

Medlemsstaternes og Kommissionens indsamling og offentliggørelse af data

Det tidligere stk. 1 er blevet udeladt, da det blev anset for overflødigt. I det nye stk. 1 (tidligere stk. 2) er tidsplanen blevet ændret, så medlemsstaterne får 6 måneder i stedet for 3 til indsendelse af oplysninger fra de strategiske støjkort og af resuméer til Kommissionen. Denne yderligere udsættelse af tidsplanen formindsker den tid, Kommissionen får til udarbejdelse af sin rapport om dataene. Stk. 2 (tidligere stk. 3) er blevet udvidet for yderligere at forklare, hvad Kommissionen vil gøre med de data, medlemsstaterne giver den. Stk. 3 er blevet ændret for at skabe klarhed omkring fristen for Kommissionens første rapport.

Artikel 11

Gennemgang og rapportering

Denne artikel har undergået betydelige ændringer. For det første er tidsfristen i denne artikel igen blevet udskudt ved at ændre en bestemt dato (31. december 2007) til senest 7 år efter direktivets ikrafttræden.

I stk. 2 er tanken om fællesskabskvalitetsmål gået tabt og blevet udskiftet med "fællesskabsforanstaltninger i forbindelse med ekstern støj". Litra a) er blevet ændret en smule og taler nu om antallet af personer, der udsættes for "skadelige" virkninger fra ekstern støj, "under særligt hensyn til forskellige klimaer og forskellige kulturer". Litra b) lægger fornyet vægt på reduktion af støj fra specifikke kilder.

Et nyt, teknisk udførligt stk. 4, som er blevet tilføjet, pålægger Kommissionen at overveje muligheden for en 1,5m målehøjde for etplanshuse og eventuelt en lavere grænse for det anslåede antal personer, der udsættes for forskellige støjintervaller. Kommissionen accepterer denne tilføjelse, men gentager, at ingen af medlemsstaterne har beskæftiget sig med støjkortlægning, og at kortlægning ved hjælp af beregningsmetoder snarere end måling sandsynligvis bliver den vigtigste støjvurderingsmetode.

Artikel 12

Tilpasning

Denne artikel er blevet ændret for at begrænse brugen af udvalgsproceduren til bilag I, punkt 3 (supplerende støjindikatorer). bilag II (kontrolmetoder) og bilag III (vurderingsmetoder i forbindelse med sundhedsvirkninger). Dette kan accepteres af Kommissionen og afspejler i det mindste delvis Europa-Parlamentets ændringsforslag 32.

Artikel 13

Udvalg

Stk. 4, litra a) og b) er blevet fjernet. Henvisningen til udarbejdelse af retningslinjer findes nu i bilagene.

Artikel 14

Evaluering

Denne artikel er blevet udtaget og indgår nu i artikel 11.

Artikel 15

Gennemførelse

I stk. 1 er gennemførelsesfristen blevet ændret til "senest 24 måneder efter dets (dvs. direktivets) vedtagelse" i stedet for "inden den 30. juni 2003".

Artikel 16

Ikrafttræden

Denne artikel er blevet ændret, så ikrafttrædelsen nu sker på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende, ikke tyve dage efter.

BILAG

BILAG I - Støjindikatorer

Rådet har foretaget nogle tydeliggørelser af teksten til dette bilag, herunder af definitionen på et gennemsnitsår og på direkte transmitteret støj.

Definitionen på støjindikatoren Lden er blevet ændret betydeligt, da medlemsstaterne kan flytte ind til to timer fra aftenperioden til dag- og/eller natperioden. Kommissionen mener, at denne ændring kan medføre forskelle på de data, medlemsstaterne leverer, uden at give de mennesker, der udsættes for støj, yderligere beskyttelse. Den mener derfor, at dette spørgsmål bør være genstand for særlig opmærksomhed i den videre lovgivningsprocedure.

I punkt 3 er der blevet føjet nogle nye indikatorer på grundlag af maksimale støjniveauer til de supplerende støjindikatorer, medlemsstaterne kan benytte i særlige tilfælde.

BILAG II - Vurderingsmetoder til bestemmelse af støjindikatorerne

Rådet har ændret dette bilags opbygning for at tydeliggøre dets formål. Kommissionen finder det tilfredsstillende, selv om den mener, at nogle af bestemmelserne om vurderingsmetoder i andre dele af direktivet (især i artikel 5 om benyttelse af eksisterende data og i bilag I om beregningshøjden) bør indsættes i dette bilag.

BILAG III - Vurderingsmetoder i forbindelse med sundhedsvirkninger

Bilag III drejede sig tidligere om "Mindstekrav til kortlægnings-software", men Rådet har flyttet dette emne til bilag IV, punkt 8.

Det blev vedtaget at udarbejde et nyt bilag III, som drejer sig om "Vurderingsmetoder i forbindelse med sundhedsvirkninger" og er en videreudvikling af det tidligere punkt 4 i bilag II.

BILAG IV - Mindstekrav til strategisk støjkortlægning

Rådet har ændret flere punkter i dette bilag for at gøre dets bestemmelser tydeligere. Navnlig er bilaget nu, af hensyn til ændringerne i artikel 7 om støjkortlægning, begrænset til strategisk støjkortlægning (dvs. støjkortlægning på EU-plan). På andre områder, f.eks. oplysninger til brugerne og udarbejdelse af handlingsplaner får medlemsstaterne kun nogle få grundlæggende retningslinjer.

BILAG V - Mindstekrav til handlingsplaner

Da handlingsplanerne hører under medlemsstaternes ansvarsområde, har Rådet ændret dette bilag på flere punkter, så det kun giver de grundlæggende retningslinjer for handlingsplanernes indhold. Hensigten med disse ændringer er især at holde oplysningskravene til handlingsplanerne adskilt fra målingerne i dem, som afgøres af de ansvarlige myndigheder.

BILAG VI - Data, der skal sendes til Kommissionen

Rådet har ændret dette bilag for at formindske den datamængde, medlemsstaterne skal sende til Kommissionen. Disse ændringer har svækket direktivets bestemmelser om vurderingen af udsættelse for støj. Navnlig er de laveste og højeste Lden og Lnight-værdier, i forbindelse med vurderingen af det antal mennesker, der udsættes for støj, blevet ændret. Det indskrænker støjvurderingens anvendelsesområde. Disse ændringer vil gøre det vanskeligere at få et godt overblik over støjgenerne, det gælder ikke mindst bevarelsen af stille områder.

4. Konklusion

De ændringer, Rådet har foretaget, gør i almindelighed direktivforslagets tekst klarere. I en række andre tilfælde er forslaget blevet svækket, og tidsplanen er blevet forsinket. Kommissionen kan dog i det store og hele støtte den fælles holdning, men vil stille sig frit til andenbehandlingen.