Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed (omarbejdning) /* COM/2014/0167 final - 2014/0091 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. Baggrund for forslaget Europa er et aldrende samfund. Det er nødvendigt at justere pensionssystemerne i hele Den Europæiske Union (EU) for at sikre tilstrækkelige, sikre og bæredygtige pensioner. Det er ikke nemt. Hvis man effektivt skal tackle disse udfordringer, forudsætter det en nøje samordnet indsats fra medlemsstaternes side. Den foreslåede ændring af direktiv 2003/41/EF om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed[1] sørger for, at de pågældende pensionskasser bliver ledet bedre, bliver mere gennemsigtige og øger deres aktiviteter på tværs af grænserne, og dermed styrkes det indre marked. På mange måder er det for længst på høje tid at ændre direktivet. For det første er der behov for højere governancestandarder, der afspejler bedste praksis på nationalt plan efter den økonomiske og finansielle krise, for at beskytte medlemmer af pensionsordninger og pensionsmodtagere og fremme sikre udbud af pensionstjenesteydelser på tværs af grænserne. Nogle pensionskasser er store finansielle institutioner, og hvis de går konkurs, ville det have betydelige sociale konsekvenser. Det er især relevant, fordi flere og flere arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger er bidragsdefinerede ordninger. Pensionerne for medlemmerne af sådanne ordninger er truede i tilfælde af utilstrækkelig risikostyring eller dårlig ledelse[2]. For det andet er det nødvendigt med færre forskelle i reglerne, færre krav, der overlapper hinanden, og færre alt for besværlige procedurer i forbindelse med grænseoverskridende aktiviteter. Kommissionens høringer har vist, at dette er en af hindringerne for en udvikling af grænseoverskridende markeder for arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger, og en reduktion af disse hindringer ville hjælpe SMV'er såvel som multinationale virksomheder til mere effektivt at organisere deres pensionstilbud på et europæisk plan[3]. I dag er der kun et begrænset antal grænseoverskridende arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, f.eks. den Europa-dækkende pensionsfond for mobile forskere[4] og en projekteret grænseoverskridende ordning for østrigske arbejdsgivere[5]. Presset på sektoren for arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger kan imidlertid forventes at vokse markant, som følge af at de offentlige pensionssystemer bliver mere og mere begrænsede, og grænseoverskridende arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser har potentiale til at tegne sig for en voksende andel af de arbejdsmarkedsrelaterede pensioner. Der er således i adskillige medlemsstater blevet indført ny lovgivning, der tager sigte på at bringe dem i stilling til at blive foretrukne hjemsteder for grænseoverskridende arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser[6]. For det tredje forekommer der betydelige mangler i informationsniveauet for medlemmer af pensionsordninger og pensionsmodtagere i hele EU. Mange medlemmer af pensionsordninger er ikke bekendt med, at deres pensionsrettigheder ikke er garanterede, eller at rettighederne, selv om de er optjent, kan beskæres af pensionskasserne, hvilket er en forskel i forhold til andre finansielle kontrakter[7]. Ofte er de heller ikke klar over, at gebyrer og afgifter har betydelige konsekvenser for deres pensionsrettigheder. Dette forslag bygger på en række initiativer, der har været iværksat gennem de seneste år, f.eks. hvidbogen om pensioner[8] og grønbogen om langsigtet finansiering af den europæiske økonomi[9]. Som en opfølgning på grønbogen tager ændringen af direktivet også sigte på at styrke de arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers kapacitet til at investere i aktiver med en langsigtet økonomisk profil og at understøtte finansieringen af en bæredygtig vækst i realøkonomien. I mange medlemsstater, hvor arbejdsmarkedsrelaterede pensioner hidtil kun har haft begrænset betydning, er man nu i gang med at udvikle sektoren for arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, bl.a. ved at indføre lovgivningsmæssige rammer. Hvis man ikke nu indfører moderne lovgivningsmæssige rammer på EU-plan, risikerer man, at medlemsstaterne fortsætter med at udforme divergerende løsninger og dermed forstærker fragmenteringen af regelsættene. Det kræver desuden lang tid, inden forbedringer af arbejdsmarkedspensionernes præstationer bliver en realitet. Hvis man ikke gør noget nu, vil det føre til spildte muligheder for så vidt angår nedbringelse af omkostninger og investeringsafkast og til uhensigtsmæssig økonomisk planlægning for millioner af europæere. Det vil desuden betyde en uforholdsmæssigt større byrde for de yngre generationer og undergrave solidariteten på tværs af generationerne. Forslaget indebærer ikke indførelse af nye solvensbestemmelser, som alligevel ikke er relevante for bidragsdefinerede ordninger. Endvidere fremgik det af en undersøgelse af kvantitative virkninger[10], som Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA) forestod i 2013, at det er behov for mere fuldstændige data om solvensaspekter, inden der kan træffes beslutninger om disse aspekter. 1.1. Formål med forslaget Det overordnede formål med dette forslag er at fremme udviklingen af arbejdsmarkedsrelaterede pensionsopsparinger. Sikrere og mere effektive arbejdsmarkedspensioner vil bidrage til, at pensionerne bliver tilstrækkelige og bæredygtige, ved at supplerende pensionsopsparinger i højere grad bidrager til pensionsindtægterne. Samtidig styrkes de arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers rolle som institutionelle investorer i EU's realøkonomi, og den europæiske økonomi får bedre kapacitet til at kanalisere langsigtede opsparinger hen imod vækstfremmende investeringer. Forslaget har fire specifikke mål: 1) fjerne de resterende tilsynsmæssige barrierer for grænseoverskridende arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, bl.a. ved at kræve, at investeringsreglerne og reglerne om oplysningspligt over for medlemmer og pensionsmodtagere er dem, der gælder i hjemlandet, og ved at præcisere procedurerne for grænseoverskridende virksomhed og klart afgrænse rammerne for hjemlandets og værtslandets indsats, 2) sikre god governance og risikostyring, 3) give klare og relevante oplysninger til medlemmer og pensionsmodtagere og 4) sikre, at tilsynsmyndighederne har de nødvendige redskaber til at kunne føre effektivt tilsyn med arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser. 1.2. Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Forslagets målsætninger er i overensstemmelse med EU's øvrige politikker og mål. Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde foreskriver, at det indre markeds oprettelse og funktion skal sikres samtidig med et højt forbrugerbeskyttelsesniveau og fri udveksling af tjenesteydelser. Forslaget er i tråd med hvidbogen om pensioner. Samtidig stemmer det overens med Europa 2020-strategien, hvori der opfordres til, at finanspolitisk konsolidering og langsigtet finansiel bæredygtighed går hånd i hånd med strukturreformer af pensionssystemerne i medlemsstaterne[11]. Endelig stemmer forslaget også overens med andre initiativer vedrørende finansielle tjenesteydelser, f.eks. Solvens II[12], AIFMD[13] og MiFID II[14]. Det falder godt ind under Kommissionens indsats for en stærkere finansiel sektor med henblik på at støtte vækst[15]. Forslaget gavner menneskerettighederne ved at beskytte pensioner. Det er i tråd med artikel 25 i EU-chartret om grundlæggende rettigheder, ifølge hvilken EU anerkender og respekterer ældres ret til et værdigt og uafhængigt liv. De foreslåede foranstaltninger vil få positive konsekvenser for forbrugerbeskyttelsen, jf. chartrets artikel 38, og retten til at drive egen virksomhed, jf. chartrets artikel 16, navnlig ved at sikre større gennemsigtighed med hensyn til pensioner, personlig økonomi- og pensionsplanlægning på et oplyst grundlag og lettere grænseoverskridende aktiviteter for arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser og pensionstegnende firmaer. Det overordnede mål kan begrunde visse begrænsninger for retten til at drive egen virksomhed (chartrets artikel 16), idet forslaget tager sigte på at sikre markedsintegritet og –stabilitet. 2. Resultat af høringer af interesserede parter og konsekvensanalyse Forslaget bygger på en lang række offentlige høringer vedrørende kravene i forbindelse med kvantitative aspekter, governance og oplysningspligt. På grund af pensionskasseaktiviteternes særlige karakter blev arbejdsmarkedets parter (arbejdsgivere og fagforeninger) konsekvent inddraget i høringerne. I juli 2010 gennemførte Kommissionen en høring om grønbogen om pensioner, hvor den skitserede en række af sine idéer vedrørende gennemgangen[16]. Høringen resulterede i næsten 1 700 svar fra hele EU, herunder 350 fra medlemsstaterne, de nationale parlamenter, virksomhedsorganisationer og fagforeninger, civilsamfundet og brancherepræsentanter[17]. Under hensyntagen til kommentarerne vedrørende grønbogen om pensioner anmodede Kommissionens tjenestegrene i april 2011 EIOPA om at yde teknisk rådgivning om, hvordan direktivet kunne ændres. EIOPA anbefalede, at governancereglerne i Solvens II-direktivet – under hensyntagen til proportionalitetsprincippet – også finder anvendelse på arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser. Udkastet til rådgivning[18] blev offentliggjort, og derefter fulgte en omfattende høring[19]. EIOPA afgav sin endelige rådgivning i februar 2012, og den var udgangspunkt for en udveksling af synspunkter blandt aktører, som Generaldirektoratet for det Indre Marked arrangerede ved en offentlig høring den 1. marts 2012. Efterfølgende gennemførte Kommissionens tjenestegrene en kvantitativ konsekvensundersøgelse af de kvantitative krav og en undersøgelse af den administrative byrde i forbindelse med aspekter, der vedrører governance og oplysningspligt. Begge undersøgelserne bygger på bidrag fra branchen og arbejdsmarkedets parter. Forslaget ledsages af en konsekvensanalyse, hvor der ses nærmere på en række løsningsmodeller og delmodeller. Konsekvensanalysen blev første gang forelagt Udvalget for Konsekvensanalyse den 4. september 2013. Udvalget bad om at få den forelagt igen med supplerende oplysninger om de forskellige aktørgruppers synspunkter, problemdefinition, aspekter vedrørende nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, andre muligheder og forventede konsekvenser. Konsekvensanalysen blev ændret under hensyntagen til dette, og de vigtigste ændringer var: i) en mere omfattende beskrivelse af synspunkterne hos medlemsstaterne og de forskellige aktørkategorier, ii) en mere detaljeret forklaring om, hvilke problemer de foreslåede foranstaltninger tager fat på, iii) for så vidt angår nærhedsprincippet en mere detaljeret beskrivelse af begrundelsen for et EU-tiltag, iv) en præcisering af, at der ikke foreslås yderligere harmonisering af den tilsynsmæssige rapportering, v) et nyt afsnit om initiativets konsekvenser for små og mellemstore virksomheder og vi) en mere detaljeret beskrivelse af de antagelser, der anvendes ved beregningen af de forskellige løsningsmodellers forventede fordele og ulemper. Konsekvensanalysen blev forelagt igen den 16. oktober 2013. Den 6. november udtalte udvalget, at det ikke kunne afgive en positiv udtalelse og krævede yderligere ændringer. 3. Juridiske aspekter af forslaget 3.1. Retsgrundlag Forslaget er en omarbejdning af direktiv 2003/41/EF. Det kodificerer de uændrede bestemmelser, samtidig med at direktivet ændres. Retsgrundlaget for direktiv 2003/41/EF er tidl. artikel 47, stk. 2, artikel 55 og artikel 95 i EF-traktaten (nu artikel 53, 62 og 114, stk. 1, i TEUF). Forslaget har samme retsgrundlag som direktivet. Bestemmelserne, der danner retsgrundlaget, har til formål at oprette det indre marked via fri udveksling af tjenesteydelser og etableringsretten, når der lovgives om adgang til og udøvelse af selvstændig virksomhed og om at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau. Direktiv 2003/41/EF regulerer bl.a. betingelserne for at drive arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, herunder en fælles tilgang til registrering eller godkendelse, regler og procedurer, der skal følges, når arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser ønsker at tilbyde deres tjenesteydelser i andre medlemsstater, kvantitative solvensregler, investeringsregler baseret på forsigtighedsprincippet (prudent person-princippet), krav om effektiv ledelse, herunder egnetheds- og hæderlighedskrav, anvendelse af intern revision- og aktuarfunktioner, risikostyringskrav, anvendelse af depositarer, oplysninger, der skal gives til medlemmer og pensionsmodtagere, tilsynsbeføjelser og rapporteringsforpligtelser. Forslaget bygger videre på disse elementer. Hvad angår de oplysninger, der skal videregives af de arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, indfører forslaget f.eks. en standardiseret pensionsoversigt på EU-plan. Hvad angår effektiv ledelse af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser indeholder forslaget mere detaljerede bestemmelser om egnethed og hæderlighed, om nøglefunktioner og om risikostyring. Forslaget tager endvidere sigte på at lette aktiviteter på tværs af grænserne. De to mål for direktiv 2003/41/EF bibeholdes. Ingen af målene kommer i anden række eller er indirekte i forhold til det andet. F.eks. bliver forbrugerbeskyttelsen styrket som følge af professionaliseringen af ledelsen af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser ved at fastlægge centralt ledelsespersonales opgaver og ansvar og af indførelsen af en fremadskuende egenrisikovurdering. Og vice versa bliver medlemmerne og pensionsmodtagerne via den forbedrede information bedre i stand til at stille ledelsen af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser til regnskab. En større harmonisering af disse krav letter aktiviteter på tværs af grænserne ved at reducere transaktionsomkostninger og stimulere markedsinnovation. 3.2. Nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet Indsatsen på EU-plan på dette område giver en ekstragevinst, fordi en indsats fra medlemsstaternes side alene ikke vil i) fjerne hindringer for arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter på tværs af grænserne, ii) sikre et højere minimumsniveau for forbrugerbeskyttelse i hele EU, iii) medføre stordriftsfordele, risikospredning og innovation, der er en iboende følgesvend til aktiviteter på tværs af grænserne, iv) hindre regelarbitrage mellem sektorer for finansielle tjenesteydelser, v) hindre regelarbitrage mellem medlemsstater og vi) tage hensyn til grænsearbejderes interesser. Ifølge forslaget beholder medlemsstaterne det fulde ansvar for organiseringen af deres pensionssystemer. Ændringen tager ikke sigte på at ændre ved dette forhold. Ændringen berører heller ikke aspekter vedrørende national social- og arbejdsmarkeds-, skatte- eller aftaleret. Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet i artikel 5, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU). De valgte løsningsmodeller søger en god balance mellem samfundets interesser, beskyttelsen af medlemmer og pensionsmodtagere samt omkostningerne for pensionskasser, pensionstegnende firmaer og tilsynsmyndigheder. Løsningsmodellerne har været genstand for stor omhu, og de er udformet som minimumsstandarder under særlig hensyntagen til de forskellige forretningsmodeller. Derfor vil forslaget generelt stimulere udbuddet af arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger. 3.3. Henvisninger til andre direktiver Dette forslag er en omarbejdning og vedrører direktiv 2003/41/EF, 2009/138/EF, 2010/78/EU[20], 2011/61/EU og 2013/14/EU[21]. Direktiv 2003/41/EF ophæves ved det foreslåede direktiv. 3.4. Nærmere redegørelse for forslaget Da dette er en omarbejdning af direktiv 2003/41/EF fokuserer nedenstående redegørelse udelukkende på nye eller ændrede bestemmelser. Afsnit I - ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 6 omfatter nu nye og/eller klarere definitioner af "pensionstegnende firma", "hjemland", "værtsland", "overførende pensionskasse", "modtagende pensionskasse", "reguleret marked", "multilateral handelsfacilitet", "organiseret handelsfacilitet", "varigt medium" og "nøglefunktion". Artikel 9 sammenholdt med artikel 10 foreskriver ikke længere driftsbetingelserne separat, men giver medlemsstaterne ansvaret for at sikre, at alle pensionskasser registreres eller godkendes, og at de har behørigt fastsatte pensionsordningsregler. Artikel 12 ændres på 3 måder: For det første fastsættes det, at en pensionskasse udøver grænseoverskridende virksomhed, når den driver en pensionsordning, der er underkastet en anden medlemsstats social- og arbejdsmarkedslovgivning, herunder situationer, hvor pensionskassen og det pensionstegnende firma har hjemsted i samme medlemsstat[22]. For det andet indeholder stk. 4 et krav om, at hjemlandets kompetente myndighed skal begrunde sin beslutning, hvis den forbyder grænseoverskridende virksomhed. Og hvis en kompetent myndighed i hjemlandet ikke underretter en kompetent myndighed i værtslandet, skal den begrunde afslaget. For det tredje må værtslandet ikke længere pålægge pensionskasser, der udøver grænseoverskridende virksomhed, supplerende oplysningskrav. Det skyldes, at der med forslaget indføres en standardiseret pensionsoversigt (artikel 40-54). Artikel 13 indeholder nye bestemmelser om grænseoverskridende overførsler af pensionsordninger, som skal godkendes på forhånd af en kompetent myndighed i den modtagende pensionskasses hjemland. Medmindre der er fastsat andet i den nationale social- og arbejdsmarkedslovgivning om pensionssystemer, forudsætter overførslen og de tilknyttede betingelser de berørte medlemmers og pensionsmodtageres eller, hvis det er relevant, deres repræsentanters godkendelse. Artikel 13 omfatter endvidere bestemmelser om udveksling af oplysninger om den gældende social- og arbejdsmarkedslovgivning, som pensionsordningen skal drives under. Hvis den modtagende pensionskasse efter overførslen udøver grænseoverskridende virksomhed, finder artikel 12, stk. 8 og 9, anvendelse. Pensionskassen skal drive pensionsordningen i overensstemmelse med social- og arbejdsmarkedslovningen i værtslandet[23], hvorved der ikke sker en ændring af medlemmernes og pensionsmodtagernes beskyttelse som følge af overførslen. Afsnit II - KVANTITATIVE KRAV Artikel 20 om investeringsregler ændres på 3 måder. For det første må værtslandet ikke længere pålægge pensionskasser, der udøver grænseoverskridende virksomhed, supplerende investeringsregler. Dette letter organiseringen af investeringsforvaltningen, især for bidragsdefinerede ordninger. Dette går ikke ud over beskyttelsen af medlemmer og pensionsmodtagere, fordi det modsvares af strammere governance- og tilsynsbestemmelser. For det andet ajourføres artikel 20, stk. 6, litra a), så den afspejler den terminologi, der er anvendt i forordning (EU) nr. …/… [MiFIR]. For det tredje ændres det uklare udtryk "markeder for risikovillig kapital" (artikel 20, stk. 6, litra c)) til en terminologi, der bedre udtrykker bestemmelsens oprindelige mening, nemlig at medlemsstaterne ikke må begrænse pensionskassernes adgang til at investere i langsigtede instrumenter, som ikke handles på regulerede markeder. Desuden bør investeringsreglerne ikke begrænse investeringer i unoterede aktiver, der finansierer lavemissions­infrastrukturprojekter og klimarobuste infrastrukturprojekter. Der foreslås ikke en yderligere harmonisering af reglerne vedrørende pensionskassens situation med hensyn til finansiel solvens. Afsnit III - BETINGELSERNE FOR UDØVELSE AF VIRKSOMHED Hvad angår små arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser bibeholdes medlemsstaternes mulighed for at fritage pensionskasser, der forvalter pensionsordninger, der tilsammen har mindre end 100 medlemmer i alt. Hvad andre arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser angår sikrer særlige foranstaltninger, f.eks. vedrørende nøglefunktioner og risikoevaluering, at governancekravene er rimelige. KAPITEL 1 - Governancesystem Bortset fra artikel 31 og 32 (tidl. artikel 10 og 12) er dette et nyt afsnit i direktivet, og det fastsætter nye detaljerede governancekrav for arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser. I henhold til artikel 21 har pensionskassens administrations-, ledelses- eller tilsynsorgan det ultimative ansvar for pensionskassens overholdelse af de love og administrative bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv. Governancereglerne for arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser berører ikke arbejdsmarkedsparternes rolle i ledelsen. I artikel 22 fastsættes det, at alle pensionskasser skal indføre et effektivt governancesystem, der sikrer en sund og forsigtig ledelse af deres virksomhed. Systemet bør stå i et rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af pensionskassernes virksomhed for at sikre, at governancekravene ikke medfører en for stor byrde for f.eks. små pensionskasser. I henhold til artikel 23 skal pensionskasserne sikre, at alle personer, der reelt leder pensionskasser eller varetager nøglefunktioner, har faglige kvalifikationer, viden og erfaring, der er tilstrækkelig til, at de kan sikre en sund og forsigtig ledelse af pensionskassen og varetage deres nøglefunktioner på korrekt vis (egnethed), og at deres omdømme og integritet er af god standard (hæderlighed). I artikel 24 fastsættes det, at pensionskasserne skal have en forsvarlig aflønningspolitik, og at denne politik skal offentliggøres. Artiklen giver endvidere Kommissionen beføjelse til at vedtaget en delegeret retsakt. Artikel 25 indeholder de generelle principper for nøglefunktioner. Pensionskasserne kan tillade, at en enkeltperson eller en organisatorisk enhed varetager mere end én nøglefunktion, men risikostyringsfunktionen skal dog altid varetages af en anden person eller organisatorisk enhed end den, der tager sig af den interne revionsfunktion. I henhold til artikel 26 skal pensionskasserne indføre effektive risikostyringssystemer, der er nødvendige for til stadighed at identificere, overvåge og styre alle risici, herunder risici vedrørende outsourcede og efterfølgende videreoutsourcede aktiviteter, som de er eller kan blive udsat for, og deres indbyrdes sammenhæng. Risikostyringen bør stå i et rimeligt forhold til størrelsen, den interne organisation, arten, omfanget og kompleksiteten af pensionskassernes virksomhed. I henhold til artikel 27 skal der indføres en effektiv intern revisionsfunktion, som skal vurdere, om det interne kontrolsystem og andre dele af governancesystemet, herunder outsourcede og efterfølgende videreoutsourcede aktiviteter, er hensigtsmæssige og effektive. Den interne revisionsfunktion skal varetages af mindst én uafhængig person i eller uden for pensionskassen. I henhold til artikel 28 skal der være en effektiv aktuarfunktion, der skal koordinere og overvåge beregningen af tekniske hensættelser samt vurdere, om metodologierne og de underliggende modeller er fyldestgørende, hvis medlemmerne og pensionsmodtagerne ikke bærer alle risiciene. I henhold til artikel 29 skal pensionskasserne udarbejde en risikoevaluering vedrørende pensioner med regelmæssige mellemrum og straks efter enhver væsentlig ændring af deres risikoprofil. Evalueringen skal dokumentere, at en række elementer stemmer overens med de nationale krav. Evalueringen skal omfatte nye risici i forbindelse med klimaforandringer, ressourceanvendelse eller miljø. Risikoevalueringen vedrørende pensioner bør stå i et rimeligt forhold til størrelsen, den interne organisation, arten, omfanget og kompleksiteten af pensionskassernes virksomhed. I henhold til artikel 30 får Kommissionen beføjelse til at vedtage en delegeret retsakt om risikoevalueringen vedrørende pensioner. KAPITEL 2 - Outsourcing og investeringsforvaltning Artikel 33 indeholder regler om indgåelse af aftaler med tredjeparter (outsourcing), herunder videreoutsourcede aktiviteter. KAPITEL 3 - Depositar I henhold til artikel 35-37 skal pensionskasserne udpege én enkelt depositar til at opbevare aktiver og varetage overvågningsopgaver, hvis medlemmerne og pensionsmodtagerne bærer den fulde investeringsrisiko. Afsnit IV - INFORMATIONSPLIGT OVER FOR POTENTIELLE MEDLEMMER, MEDLEMMER OG PENSIONSMODTAGERE KAPITEL 1 - Almindelige bestemmelser Dette kapitel indeholder nærmere regler om de oplysninger, der skal gives til medlemmer, potentielle medlemmer og, efter pensioneringen, pensionsmodtagere, og det er baseret på den tidligere artikel 11. Artikel 38 indeholder til generelle principper for oplysningspligt. I artikel 39 fastsættes det, hvilken type oplysninger medlemmerne (og pensionsmodtagerne) skal have, f.eks. parternes rettigheder og forpligtelser, risiko- og investeringsmodeller, og om der er tale om standardmodeller eller ej. Betingelserne for den givne pensionsordning skal offentliggøres af den pågældende pensionskasse på et websted. I henhold til artikel 40 skal pensionskasserne hver 12. måned give en pensionsoversigt til hvert medlem på en måde, der er så tydelig som muligt, hvilket også kan danne grundlag for oplysninger i en eventuel pensionsoplysningstjeneste som beskrevet i hvidbogen om pensioner[24]. Medlemsstater, der allerede har krav om omfattende oplysninger til medlemmerne, og som omfatter en eller flere pensionssøjler, vil fortsat have fleksibilitet i udformningen af deres pensionsoplysningssystemer, når blot de overholder de foreslåede krav. KAPITEL 2 - Pensionsoversigt Artikel 40-44 indeholder almindelige bestemmelser om pensionsoversigten, der som målgruppe har pensionsordningens aktive medlemmer. Idéen med pensionsoversigter bygger på EIOPA's rådgivning til Europa-Kommissionen om gennemgangen af direktivet om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser og henter inspiration fra bedste praksis i en række medlemsstater og arbejde på internationalt plan udviklet af OECD[25]. Pensionsoversigten sikrer sammenlignelighed med oplysninger, der kræves af lovgivningen vedrørende andre finansielle sektorer, f.eks. den centrale investorinformation vedrørende åbne investeringsinstitutter (UCITS), samtidig med at der tages hensyn til pensionskassesektorens særlige karakter. Endvidere giver pensionsoversigten medlemsstaterne et tilstrækkeligt manøvrerum til, at de kan indføre mere specifikke krav og integrerede systemer, der gør pensionssystemets forskellige søjler mere sammenlignelige. Med en standardisering af pensionsoversigten forventes det, at der kan ske en automatisering af den regelmæssige udarbejdelse af pensionsoversigten, og at den evt. kan outsources, så omkostningsniveauet kan holdes nede, især for mindre pensionskasser. Artikel 46-53 sammenholdt med artikel 45 fastsætter, hvilke elementer pensionsoversigten skal indeholde. Det drejer sig om følgende elementer: · personlige oplysninger om medlemmet · angivelse af pensionskassen · garantier · saldo, bidrag og omkostninger · pensionsprognoser · investeringsprofil · tidligere resultater · supplerende oplysninger. I henhold til artikel 54 får Kommissionen beføjelse til at vedtage en delegeret retsakt om risikoevalueringen vedrørende pensionsoversigten. KAPITEL 3 - Andre oplysninger og dokumenter, der skal fremlægges Dette kapitel vedrører oplysninger, som pensionskassen skal give til medlemmerne og pensionsmodtagerne i de forskellige faser vedrørende pension, f.eks. lige før medlemskab, lige før pensionering og i udbetalingsfasen. Artikel 55 indeholder særlige regler, der foreskriver, at pensionskasserne skal give oplysninger til potentielle medlemmer, inden de tilslutter sig pensionskassens pensionsordning. I artikel 56 fastsættes, hvilke oplysninger der skal gives til medlemmer forud for pensioneringen. De oplysninger skal gives som supplement til pensionsoversigten mindst to år før pensioneringen, uanset om den er forudfastlagt eller ej. I artikel 57 præciseres det, hvilke oplysninger pensionsmodtagere skal have i udbetalingsfasen. Disse oplysninger til pensionsmodtagerne skal træde i stedet for pensionsoversigten. I artikel 58 fastsættes det, hvilke oplysninger der efter anmodning skal gives til medlemmer og pensionsmodtagere. Afsnit V - TILSYN KAPITEL 1 - Almindelige bestemmelser om tilsyn I henhold til artikel 59 er hovedformålet med tilsynet at beskytte pensionsordningernes medlemmer og pensionsmodtagere. I artikel 60 afgrænses det, hvilke områder der i forbindelse med direktivet anses for at være omfattet af tilsynet. Denne artikel fjerner den retsusikkerhed for pensionskasser, der har været forårsaget af forskelle i, hvilke aspekter medlemsstaternes tilsynsbestemmelser omfatter. Artikel 61 indeholder de generelle principper for tilsyn. Det fastsættes f.eks., at hjemlandets kompetente myndighed har eneansvaret for tilsynet med alle pensionskasser, der er godkendt eller registreret i landet. Artiklen indeholder desuden det princip, at tilsynet med pensionskasserne skal være prospektivt og risikobaseret og samtidig være rettidigt og udøves på en måde, der står i et rimeligt forhold til formålet. Ved artikel 63 indføres den tilsynsmæssige evaluering, som har til formål at finde pensionskasser med finansielle, organisatoriske eller andre problemer, som evt. kan medføre en højere risikoprofil. Artikel 64 sikrer, at alle de nye krav, der indføres ved dette forslag, kommer til udtryk i de beføjelser, de kompetente myndigheder får med hensyn til tilvejebringelse af oplysninger. I henhold til artikel 65 skal de kompetente myndigheder varetage deres opgaver på en gennemsigtig og ansvarlig måde. KAPITEL 2 - Tavshedspligt og udveksling af oplysninger Artikel 66-71 indeholder bestemmelser og betingelser vedrørende udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder og andre myndigheder og organer, hvilket er med til at øge det finansielle systems stabilitet. Afsnit VI - AFSLUTTENDE BESTEMMELSER I artikel 73-81 fastsættes forpligtelserne med hensyn til samarbejde og rapportering og betingelserne for behandling af personoplysninger. Der er endvidere bestemmelser om evaluering og gennemgang af direktivet, ændring af Solvens II-direktivet (2009/138/EF), frist for gennemførelse af direktivet, ophævelse og adressater. 4. Virkninger for budgettet Rent budgetmæssige virkninger vurderes i finansieringsoversigten, og de vedrører de opgaver, der tillægges EIOPA. ê 2003/41/EF 2014/0091 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed (omarbejdning) (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 5347, stk. 2, artikel 6255 og artikel 95114, stk. 1, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, ò ny efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, ê 2003/41/EF under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, ò ny efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, ê 2003/41/EF efter den almindelige lovgivningsprocedure i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251(3), og ud fra følgende betragtninger: ò ny (1) Europa-Parlaments og Rådets direktiv 2003/41/EF[26] er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder[27]. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør direktivet af klarhedshensyn omarbejdes. ê 2003/41/EF betragtning 1 Et ægte indre marked for finansielle tjenester har afgørende betydning for økonomisk vækst og jobskabelse inden for Fællesskabet. ê 2003/41/EF betragtning 2 (tilpasset) ð ny (2) Der er allerede gjort store fremskridt mod oprettelsen af et sådant Det indre marked ved at ð bør ï sætte finansielle institutioner ð pensionskasser ï i stand til at operere i andre medlemsstater og sikre et højt beskyttelsesniveau for ð arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordningers medlemmer og pensionsmodtagere ï forbrugere af finansielle tjenesteydelser. ê 2003/41/EF betragtning 3 (tilpasset) I meddelelsen fra Kommissionen "Etablering af en ramme for de finansielle markeder: en handlingsplan", fastlægges en række foranstaltninger, der er nødvendige for den fuldstændige gennemførelse af det indre marked for finansielle tjenester, og Det Europæiske Råd opfordrede på sit møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 til, at denne handlingsplan gennemføres senest i 2005. ê 2003/41/EF betragtning 4 (tilpasset) I handlingsplanen for finansielle tjenester understreges det påtrængende behov for at udarbejde et direktiv om tilsyn med arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, da disse vigtige finansielle institutioner spiller en central rolle for de finansielle markeders integration, effektivitet og likviditet, og ikke er underlagt et sammenhængende sæt EF-regler, der sætter dem i stand til fuldt ud at udnytte fordelene ved det indre marked. ò ny (3) Direktiv 2003/41/EF udgør således det første lovgivningsmæssige skridt på vejen hen imod et indre marked for arbejdsmarkedsrelateret pension på europæisk plan. Et ægte indre marked for arbejdsmarkedsrelaterede pensioner er fortsat af afgørende betydning for økonomisk vækst og jobskabelse i Den Europæiske Union og for at klare den udfordring, som et aldrende europæisk samfund udgør. Direktivet, der er fra 2003, er ikke blevet ændret væsentligt med henblik på også at indføre et moderne risikobaseret governancesystem for arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser. ê 2003/41/EF betragtning 5 (tilpasset) ð ny (4) ð Der er behov for en indsats for yderligere at udvikle supplerende private pensionsopsparinger. Dette er vigtigt, da de sociale sikringssystemer udsættes for stadig større pres, hvilket betyder, at borgerne i stadig større udstrækning vil blive afhængige af supplerende arbejdsmarkedsrelaterede pensioner i fremtiden. ï Da de sociale sikringssystemer udsættes for stadig større pres, vil der i stadig større udstrækning blive anvendt supplerende arbejdsmarkedsrelaterede pensionssystemer i fremtiden. Der bør derfor etableres arbejdsmarkedsrelaterede pensionssystemer, uden at der sættes spørgsmålstegn ved de sociale pensionssystemers betydning for, at der opnås en sikker, varig og effektiv social beskyttelse, som bør sikre ældre en rimelig levestandard og derfor bør have en central placering i bestræbelserne på at styrke den europæiske sociale model. ò ny (5) I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender, bl.a. retten til beskyttelse af personoplysninger, retten til at drive egen virksomhed og retten til et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, navnlig ved at sikre større gennemsigtighed omkring pensioner, personlig planlægning vedrørende økonomi og pension på et oplyst grundlag samt fremme af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers og virksomheders erhvervsaktiviteter på tværs af grænserne. Direktivet skal gennemføres i overensstemmelse med disse rettigheder og principper. (6) På trods af ikrafttrædelsen af direktiv 2003/41/EF er der fortsat betydelige tilsynsmæssige barrierer, som gør det dyrere for pensionskasserne at drive pensionsordninger på tværs af grænserne. Dertil kommer, at der er behov for at øge det eksisterende minimumsbeskyttelsesniveau for medlemmer og pensionsmodtagere. Dette er så meget desto vigtigere, som der er sket en betragtelig stigning i antallet af europæere, som er afhængige af ordninger, der vælter levetidsrisici og markedsrisici fra pensionskassen eller den virksomhed, der udbyder pensionsordningen ("pensionstegnende firma"), over på den enkelte. Desuden er der behov for at øge det eksisterende informationsniveau for medlemmer og pensionsmodtagere. Disse elementer gør det berettiget at ændre direktivet. ê 2003/41/EF betragtning 7 (7) Dette direktivs tilsynsbestemmelser skal dels sikre en høj grad af sikkerhed for fremtidens pensionsmodtagere gennem strenge tilsynsstandarder, dels muliggøre en effektiv økonomisk forvaltning af de arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger. ê 2003/41/EF betragtning 8 (8) Pensionskasser, som er helt adskilt fra ethvert pensionstegnende firma, og som opererer på et kapitaldækningsgrundlag udelukkende med det formål at udbetale pensionsydelser, bør frit kunne levere tjenesteydelser og have investeringsfrihed, der kun er underlagt samordnede tilsynskrav, uanset om disse pensionskasser anses for juridiske enheder. ê 2003/41/EF betragtning 9 (9) I overensstemmelse med subsidiaritetsnærhedsprincippet bør medlemsstaterne bevare det fulde ansvar for tilrettelæggelsen af deres pensionssystemer samt for fastlæggelsen af hver af de "tre søjlers" rolle i pensionssystemet i de enkelte medlemsstater. I forbindelse med anden søjle bør de bevare det fulde ansvar for den rolle og de funktioner, der varetages af de forskellige institutioner, der udbyder arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger som f.eks. industrirelaterede pensionsfonde, virksomhedsrelaterede pensionsfonde og livsforsikringsselskaber. Dette direktiv tager ikke sigte på at ændre ved dette forhold. ê 2003/41/EF betragtning 10 (10) De nationale regler for selvstændiges deltagelse i arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser er forskellige. I nogle medlemsstater kan arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser operere på grundlag af aftaler med et fag eller fagsammenslutninger, hvis medlemmer er selvstændige erhvervsdrivende, eller direkte med selvstændige og lønmodtagere. I nogle medlemsstater kan selvstændige ligeledes blive medlem af en pensionskasse, hvis den selvstændige optræder som arbejdsgiver eller stiller sine tjenesteydelser til rådighed for en virksomhed. I andre medlemsstater kan selvstændige ikke blive tilknyttet en arbejdsmarkedsrelateret pensionskasse, medmindre der opfyldes visse krav, herunder krav i henhold til social- og arbejdsmarkedslovgivningen. ê 2003/41/EF betragtning 11 (11) Pensionskasser, der forvalter socialsikringsordninger, som allerede er underlagt samordning på EFEU-plan, bør ikke være omfattet af dette direktiv. Der bør dog tages hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for de pensionskasser, der i den samme medlemsstat forvalter såvel socialsikringsordninger som arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger. ê 2003/41/EF betragtning 12 (12) Finansielle institutioner, der allerede er underlagt EFEU-lovgivning, bør som hovedregel ikke være omfattet af dette direktiv. Da disse institutioner imidlertid i visse tilfælde også kan tilbyde arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger, er det vigtigt at sikre, at dette direktiv ikke fører til konkurrencefordrejninger. Sådanne fordrejninger kan undgås ved at anvende tilsynskravene i dette direktiv på livsforsikringsselskabers arbejdsmarkedsrelaterede pensionsaktiviteter. Kommissionen bør også nøje følge situationen på markedet for arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger og overveje, om det er muligt at udvide den fakultative anvendelse af dette direktiv til andre finansielle institutioner, der er underlagt regulering. ê 2003/41/EF betragtning 13 (13) Med henblik på at sikre modtageren økonomisk i alderdommen bør ydelserne fra en arbejdsmarkedsrelateret pensionskasse normalt udbetales som en livslang pension. Ydelserne bør også kunne tilbydes som ophørende udbetalinger eller udbetales i form af et engangsbeløb. ê 2003/41/EF betragtning 14 (14) Det er vigtigt at sikre, at ældre og handicappede ikke risikerer at leve i fattigdom, og at de har en rimelig levestandard. Passende dækning af biometriske risici i arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger udgør et vigtigt aspekt i bestræbelserne på at bekæmpe fattigdom og usikkerhed blandt ældre. Når arbejdstagere og arbejdsgivere eller deres respektive repræsentanter fastlægger en pensionsordning, bør de overveje, om pensionsordningen kan omfatte dækning af risikoen for høj alder og af tab af erhvervsevne samt efterladtepension. ê 2003/41/EF betragtning 15 (15) At medlemsstaterne får mulighed for at udelukke pensionskasser, der forvalter ordninger som tilsammen har under 100 medlemmer, fra deres gennemførelseslovgivning, kan lette tilsynet i nogle medlemsstater uden at lægge hindringer i vejen for, at det indre marked kan fungere efter hensigten. Dette bør imidlertid ikke lægge hindringer i vejen for sådanne pensionskassers ret til at vælge at overlade administrationen af deres investeringsportefølje og deponere deres aktiver hos investeringsadministratorer og depositarer, der er etableret i en anden medlemsstat og som er behørigt godkendt. ê 2003/41/EF betragtning 16 (16) Pensionskasser, såsom "Unterstützungskassen" i Tyskland, hvor medlemmerne ikke har noget retskrav på ydelser af en bestemt størrelsesorden, og hvor deres interesser er beskyttet ved en lovpligtig insolvensforsikring, bør ikke være omfattet af anvendelsesområdet for dette direktiv. ê 2003/41/EF betragtning 17 (17) For at beskytte medlemmer og pensionsberettigede bør arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser begrænse deres virksomhed til de aktiviteter, der er nævnt i dette direktiv, og aktiviteter i tilknytning hertil. ê 2003/41/EF betragtning 18 (18) Såfremt det pensionstegnende firma går konkurs, risikerer medlemmet at miste både sit job og sine optjente pensionsrettigheder. Det er derfor nødvendigt at sikre en klar adskillelse mellem det pensionstegnende firma og pensionskassen, og at der indføres minimumstilsynsbestemmelser for at beskytte medlemmerne. ê 2003/41/EF betragtning 19 (19) Der er store forskelle medlemsstaterne imellem med hensyn til den måde, hvorpå arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser opererer, og det tilsyn, der føres med dem. I nogle medlemsstater kan der ikke alene føres tilsyn med selve pensionskassen, men også med de enheder eller virksomheder, der har ret til at forvalte disse pensionskasser. Medlemsstaterne bør have mulighed for at tilgodese disse særlige forhold, så længe alle de i dette direktiv fastsatte krav fuldt ud opfyldes. Medlemsstater bør ligeledes kunne give forsikringsenheder og andre finansielle enheder mulighed for at forvalte arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser. ê 2003/41/EF betragtning 20 (20) Arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser er udbydere af finansielle tjenester og påtager sig et stort ansvar med hensyn til udbetaling af pensionsydelser, og de bør derfor opfylde bestemte minimumstilsynskrav med hensyn til deres aktiviteter og drift. ê 2003/41/EF betragtning 21 (21) Det meget store antal pensionskasser i nogle medlemsstater indebærer, at det er nødvendigt at have pragmatiske regler for forudgående godkendelse af pensionskasser. For pensionskasser, der ønsker at forvalte pensionsordninger i en anden medlemsstat, bør der dog kræves forudgående tilladelse fra den kompetente myndighed i hjemlandet. ê 2003/41/EF betragtning 36 (tilpasset) ð ny (22) Med forbehold af den nationale social- og arbejdsmarkedslovgivning om tilrettelæggelse af pensionsordninger, herunder obligatorisk medlemskab og resultaterne af kollektive overenskomster, bør pensionskasser have mulighed for at udbyde deres tjenester i andre medlemsstater ð , når de har fået tilladelse fra den kompetente myndighed i pensionskassens hjemland ï. De Pensionskasserne bør have mulighed for at tilbyde pensionsordninger til virksomheder med hjemsted i andre medlemsstater og forvalte pensionsordninger med medlemmer i mere end en medlemsstat. Det vil kunne give dem betydelige skalafordele, samtidig med at det kan styrke EF's EU's erhvervslivs konkurrenceevne og fremme arbejdskraftens mobilitet. Dette kræver gensidig anerkendelse af tilsynsstandarder. En korrekt håndhævelse af disse tilsynsstandarder skal overvåges af hjemlandets kompetente myndighed, medmindre andet er bestemt. ê 2003/41/EF betragtning 37 ð ny (23) Ved udøvelse af retten til at forvalte pensionsordninger i andre medlemsstater bør arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser fuldt ud overholde alle bestemmelser i social- og arbejdsmarkedslovgivningen i den pågældende anden medlemsstat, for så vidt det er relevant for arbejdsmarkedsrelaterede pensioner, for eksempel definition og betaling af pensionsydelser og betingelserne for overførsel af pensionsrettigheder. ð Det bør præciseres, hvilke aspekter tilsynsreglerne omfatter, for at sikre retssikkerhed for pensionskassernes aktiviteter på tværs af grænserne. ï ò ny (24) Pensionskasserne bør kunne overføre pensionsordninger til andre pensionskasser på tværs af grænserne inden for Unionen med henblik på at fremme organiseringen af arbejdsmarkedsrelaterede pensioner i hele Unionen, blot forudsat at der gives tilladelse hertil af den kompetente myndighed i hjemlandet for den pensionskasse, der modtager pensionsordningen (den "modtagende pensionskasse"). Medmindre der er fastsat andet i den nationale social- og arbejdsmarkedslovgivning om pensioner, bør overførslen og de tilknyttede betingelser forudsætte de berørte medlemmers og pensionsmodtageres eller, hvis det er relevant, deres repræsentanters godkendelse. ê 2003/41/EF betragtning 26 (25) Forsigtig beregning af tekniske hensættelser er en afgørende forudsætning for, at der kan være sikkerhed for, at forpligtelserne til at udbetale pensionsydelser kan opfyldes. De tekniske hensættelser bør derfor beregnes efter anerkendte aktuarmæssige metoder og attesteres af kvalificerede personer. Den maksimale rentesats bør vælges med forsigtighed efter relevante nationale regler, når sådanne findes. Mindstestørrelsen af de tekniske hensættelser bør både være tilstrækkelig til at sikre fortsat udbetaling af pensionsydelser til nuværende pensionsmodtagere og afspejle de forpligtelser, der følger af medlemmernes optjente pensionsrettigheder. ê 2003/41/EF betragtning 27 (26) Der er store forskelle fra den ene medlemsstat til den anden med hensyn til, hvilke risici pensionskasserne dækker. Hvert hjemland bør derfor have mulighed for at fastsætte yderligere og mere detaljerede regler end direktivets for beregning af tekniske hensættelser. ê 2003/41/EF betragtning 28 (27) For at beskytte medlemmer og pensionsmodtagere i tilfælde af det pensionstegnende firmas insolvens må det sikres, at pensionskassen har tilstrækkelige og egnede aktiver til dækning af de tekniske hensættelser. I tilfælde af grænseoverskridende virksomhed forudsætter den gensidige anerkendelse af tilsynsprincipper i medlemsstaterne i særdeleshed, at der til enhver tid er fuld dækning for de tekniske hensættelser. ê 2003/41/EF betragtning 29 (28) Pensionskasser, der ikke opererer grænseoverskridende, bør af medlemsstaterne kunne få dispensation fra kravet om fuld dækning for de tekniske hensættelser på betingelse af, at der foreligger en konkret plan for genoprettelse af den fulde dækning, og uden at kravene i Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens[28] tilsidesættes. ê 2003/41/EF betragtning 30 (29) I mange tilfælde kan det være det pensionstegnende firma og ikke pensionskassen selv, der dækker biometriske risici eller garanterer for bestemte ydelser eller investeringsafkast. I nogle tilfælde er det imidlertid pensionskassen selv, der giver denne dækning eller garanti, og det pensionstegnende firmas forpligtelser udtømmes normalt ved indbetaling af de fornødne bidrag. I disse tilfælde svarer de tilbudte pensionsprodukter til livsforsikringsselskabers produkter, og de pågældende pensionskasser bør mindst opfylde samme supplerende egenkapitalkrav som livsforsikringsselskaber. ê 2003/41/EF betragtning 31 (30) Pensionskasser investerer på meget lang sigt. Indløsning af deres aktiver kan som udgangspunkt kun finde sted med det formål at udbetale pensionsydelser. For at sikre medlemmer og pensionsmodtagere en tilstrækkelig beskyttelse bør pensionskasser desuden være i stand til at vælge den aktivallokering, der er bedst egnet i forhold til forpligtelsernes nærmere art og varighed. Disse forhold kræver et effektivt tilsyn og en tilgang til investeringsreglerne, der giver pensionskasserne et tilstrækkeligt spillerum til at vælge den sikreste og mest effektive investeringspolitik og pligt til at udvise forsigtighed. Iagttagelse af forsigtighedsprincippet kræver derfor en investeringspolitik, der er afstemt efter den enkelte arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasses medlemsstruktur. ê 2003/41/EF betragtning 6 (tilpasset) (31) Dette direktiv udgør således det første skridt på vejen hen imod et indre marked for arbejdsmarkedsrelateret pension på europæisk plan. Ved at anvende forsigtighedsprincippet ("the prudent person rule") som det grundlæggende princip for kapitalinvestering, og gøre det muligt for pensionskasser at operere på tværs af grænserne, tilskyndes der til, at opsparingsaktiviteterne rettes mod sektoren for arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger, hvorved der ydes et bidrag til økonomiske og sociale fremskridt. ê 2003/41/EF betragtning 32 (tilpasset) (32) Tilsynsmetoder og tilsynspraksis varierer mellem de enkelte medlemsstater. Medlemsstaterne skal derfor have mulighed for et vist skøn ved fastlæggelsen af de nærmere investeringsregler, de ønsker overholdt af pensionskasser på deres område. Sådanne regler må Ö bør Õ dog ikke begrænse kapitalens frie bevægelighed, medmindre de er begrundet i forsigtighedshensyn. ê 2003/41/EF betragtning 33 (tilpasset) ð ny (33) Da pensionskasser investerer på meget lang sigt og derfor har ringe likviditetsrisiko, er de inden for forsigtighedsprincippets grænser i stand til at investere i ikke-likvide aktiver som aktier såvel som ð i instrumenter, der har en langsigtet økonomisk profil, og som ikke handles på regulerede markeder, multilaterale handelsfaciliteter eller organiserede handelsfaciliteter ï på markederne for risikovillig kapital. De bør også kunne udnytte fordelene ved international spredning af aktiverne. Adgangen til at investere i aktier, på markeder for risikovillig kapital og i andre valutaer end den, forpligtelserne lyder på ð og i instrumenter, der har en langsigtet økonomisk profil, og som ikke handles på regulerede markeder, multilaterale handelsfaciliteter eller organiserede handelsfaciliteter, ï bør derfor ikke begrænses, medmindre det er begrundet i forsigtighedshensyn. ò ny (34) Der er vide rammer for, hvad der opfattes som instrumenter med en langsigtet økonomisk profil. Disse instrumenter er ikke-omsættelige værdipapirer, og de har derfor ikke adgang til sekundære markeders likviditet. De forudsætter ofte engagementer med fast løbetid, hvilket begrænser deres omsættelighed. Ved sådanne instrumenter bør der forstås kapitalinteresser, gældsinstrumenter i ikke-børsnoterede virksomheder og lån, der er ydet til dem. Ikke-børsnoterede virksomheder omfatter infrastrukturprojekter, unoterede vækstorienterede selskaber, fast ejendom eller andre aktiver, som kan være egnede med henblik på langsigtede investeringer. Lavemissionsinfrastrukturprojekter og klimarobuste infrastrukturprojekter er ofte unoterede aktiver og er afhængige af langfristede kreditter til finansiering af projekter. ê 2003/41/EF betragtning 34 (tilpasset) Hvis pensionskassen imidlertid opererer på tværs af grænserne, kan værtslandets kompetente myndighed anmode den om at overholde grænser for investering i aktier og lignende aktiver, der ikke må handles på et reguleret marked, samt i aktier og andre papirer, der er udstedt af den samme virksomhed, eller i aktiver, der ikke lyder på matchende valutaer, forudsat at sådanne regler ligeledes gælder for pensionskasser med hjemsted i værtslandet. ê 2003/41/EF betragtning 35 (tilpasset) Begrænsninger i pensionskassers adgang til frit at vælge porteføljeadministratorer og depositarer begrænser konkurrencen på det indre marked og bør derfor fjernes. ò ny (35) Det bør tillades, at pensionskasser investerer i andre medlemsstater i overensstemmelse med reglerne i deres hjemlande med henblik på at reducere omkostningerne ved aktiviteter på tværs af grænserne. Derfor bør værtslandene ikke kunne pålægge pensionskasser med hjemsted i andre medlemsstater supplerende investeringskrav. (36) Visse risici kan ikke reduceres via kvantitative krav, der afspejles i kravene til tekniske hensættelser og dækning, men kan kun imødegås på hensigtsmæssig vis via governancekrav. Det er af afgørende betydning for en hensigtsmæssig risikostyring, at det sikres, at der findes et effektivt governancesystem. Sådanne systemer bør stå i et rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af pensionskassernes virksomhed. (37) Aflønningspolitikker, der tilskynder til overdreven risikoadfærd, kan undergrave en forsvarlig og effektiv risikostyring hos pensionskasserne. De principper og oplysningskrav vedrørende aflønningspolitikker, der gælder for andre typer finansielle institutter i Unionen, bør også gælde for pensionskasser, idet der dog bør tages hensyn til pensionskassernes særlige governancestruktur og behovet for, at arten, omfanget og kompleksiteten af pensionskassens aktiviteter tages i betragtning. (38) En nøglefunktion er en intern kapacitet til at varetage særlige governanceopgaver. Pensionskasser bør have tilstrækkelig kapacitet til at have en risikostyringsfunktion, en intern revisionsfunktion og, hvis det er relevant, en aktuarfunktion. Det, at der skal udpeges en særlig nøglefunktion, er ikke til hinder for, at pensionskassen frit selv kan beslutte, hvordan den pågældende nøglefunktion skal organiseres i praksis, medmindre andet er fastsat i direktivet. Det bør ikke medføre for byrdefulde krav, fordi der bør tages hensyn til pensionskasseaktiviteternes art, omfang og kompleksitet. (39) Alle personer, der varetager nøglefunktioner bør opfylde egnetheds- og hæderlighedskrav. Kun dem, der varetager nøglefunktioner, bør dog være omfattet af krav om underretning af den kompetente myndighed. (40) I mindre, og mindre komplekse, pensionskasser undtagen i forbindelse med den interne revisionsfunktion bør det endvidere være muligt, at én person eller organisatorisk enhed kan varetage mere end én nøglefunktion. Den person eller enhed, der varetager en nøglefunktion, bør dog ikke være den samme som den, der varetager en lignende nøglefunktion i det pensionstegnende firma; den kompetente myndighed bør dog have tilladelse til at give dispensation under hensyntagen til størrelsen, arten, omfanget og kompleksiteten af pensionskassernes aktiviteter. (41) Det er af afgørende betydning, at pensionskasserne forbedrer deres risikostyring, så potentielle sårbarheder vedrørende pensionsordningens bæredygtighed kan forstås korrekt og drøftes med de kompetente myndigheder. Som led i pensionskassernes risikostyringssystem bør de udarbejde en risikoevaluering af deres pensionsrelaterede aktiviteter. Risikoevalueringen bør også gøres tilgængelig for de kompetente myndigheder. I risikoevalueringen bør pensionskasserne bl.a. give en kvalitativ beskrivelse af centrale elementer, der bestemmer deres dækningsniveau i overensstemmelse med national lovgivning, deres risikostyringssystems effektivitet og evnen til at opfylde kravene vedrørende tekniske hensættelser. Risikoevalueringen bør omfatte nye risici, f.eks. risici i forbindelse med klimaforandringer, ressourceanvendelse eller miljø. ê 2003/41/EF betragtning 22 (42) Den enkelte medlemsstat bør kræve, at hver pensionskasse beliggende på dens område udarbejder et årsregnskab og en årsberetning omhandlende hver af de pensionsordninger, den forvalter, samt, hvor det er relevant, et årsregnskab og en årsberetning for hver enkelt pensionsordning. Et årsregnskab og en årsberetning, der giver et retvisende billede af pensionskassens aktiver, forpligtelser og finansielle stilling under hensyntagen til hver af de pensionsordninger, som pensionskassen forvalter, og som er behørigt godkendt af en autoriseret person, udgør en vigtig kilde til oplysninger for pensionsordningens medlemmer, pensionsmodtagerne og de kompetente myndigheder. De sætter navnlig de kompetente myndigheder i stand til at føre tilsyn med pensionskassens finansielle situation og vurdere, om den er i stand til at opfylde alle sine kontraktlige forpligtelser. ê 2003/41/EF betragtning 24 (43) Pensionskassers investeringspolitik har afgørende betydning for både sikkerheden i og lønsomheden ved arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger. Pensionskasser bør derfor udarbejde, og mindst hvert tredje år revidere, en redegørelse for deres investeringsprincipper. Denne redegørelse bør stilles til rådighed for den kompetente myndighed og desuden kunne rekvireres af medlemmerne og pensionsmodtagerne i de enkelte ordninger. ò ny (44) Det bør tillades, at pensionskasser lader deres ledelse helt eller delvis varetage af andre enheder, der opererer på deres vegne. Pensionskasserne bør bevare det fulde ansvar for, at forpligtelserne i medfør af dette direktiv opfyldes, når de outsourcer funktioner eller andre aktiviteter. (45) Opbevarings- og overvågningsopgaverne vedrørende pensionskassers aktiver bør styrkes ved at præcisere depositarens roller og opgaver. Det bør kun være obligatorisk at udpege en depositar for pensionskasser, der forvalter ordninger, hvor medlemmerne og pensionsmodtagerne bærer alle risici. ê 2003/41/EF betragtning 23 (tilpasset) Det er overordentligt vigtigt, at en pensionsordnings medlemmer og pensionsmodtagere informeres korrekt. Dette gælder i særdeleshed information om pensionskassens finansielle situation, de kontraktlige regler, pensionsydelserne og den faktiske finansiering af optjente pensionsrettigheder, investeringspolitikken og risiko- og omkostningsstyringen. ò ny (46) Pensionskasserne bør give klare og hensigtsmæssige oplysninger til potentielle medlemmer, medlemmer og pensionsmodtagere til støtte for at hjælpe dem med at træffe beslutning om deres pensionering, og de bør sikre udbredt gennemsigtighed gennem en ordnings forskellige faser, herunder forud for medlemskab, under medlemskab (herunder forud for pensionering) og efter pensionering. Der bør bl.a. gives oplysninger om optjente pensionsrettigheder, prognoser for pensionsydelsernes niveau, risici og garantier samt omkostninger. Hvis medlemmerne bærer en investeringsrisiko, er supplerende oplysninger om investeringsprofil, eventuelle disponible modeller og tidligere resultater også af afgørende betydning. (47) Inden potentielle medlemmer tilmelder sig en pensionsordning, bør de have alle oplysninger, der er nødvendige for, at kan træffe et kvalificeret valg, f.eks. muligheder for udmeldelse, bidrag, omkostninger og investeringsmodeller, hvis det er relevant. (48) For de pensionskassemedlemmer, der endnu ikke er pensioneret, bør pensionskasserne udarbejde en standardiseret pensionsoversigt, der indeholder centrale personlige oplysninger og almene oplysninger om pensionsordningen. Pensionsoversigten bør være i et standardformat, så det bliver lettere at forstå pensionsrettigheder over tid og på tværs af ordninger, og så det fremmer arbejdskraftens bevægelighed. (49) Pensionskasserne bør i tilstrækkelig god tid inden pensioneringen oplyse medlemmerne om deres udbetalingsmuligheder. Hvis pensionsydelsen ikke udbetales som en livrente, bør medlemmer, der nærmer sig pensioneringen, modtage oplysninger om de disponible udbetalingsprodukter for at lette den økonomiske planlægning af pensioneringen. (50) I den fase, hvor der udbetales pensionsydelser, bør pensionsmodtagerne fortsat modtage oplysninger om deres ydelser og relaterede udbetalingsvalgmuligheder. Dette er især vigtigt, når pensionsmodtagerne bærer et betydeligt investeringsrisikoniveau i udbetalingsfasen. (51) Den kompetente myndighed bør udøve sine beføjelser primært med beskyttelsen af medlemmer og pensionsmodtagere for øje. (52) Rækkevidden af tilsynet er ikke det samme i de forskellige medlemsstater. Det kan medføre problemer, når en pensionskasse skal overholde tilsynsreglerne i hjemlandet og samtidig overholde social- og arbejdsmarkedslovgivningen i værtslandet. Det reducerer retsusikkerheden og de tilknyttede transaktionsomkostninger at præcisere, hvilke områder der anses for at være omfattet af tilsyn i medfør af dette direktiv. (53) Et indre marked for pensionskasser forudsætter gensidig anerkendelse af tilsynsstandarder. De kompetente myndigheder i pensionskassens hjemland bør føre tilsyn med, om pensionskassen følger sådanne standarder. Medlemsstaterne bør give de kompetente myndigheder de nødvendige beføjelser til at anvende forebyggende eller korrigerende foranstaltninger, hvis pensionskasser ikke opfylder kravene i dette direktiv. ê 2003/41/EF betragtning 25 (tilpasset) For at de kompetente myndigheder skal kunne varetage deres opgaver, bør de have den fornødne adgang til information og de fornødne indgrebsbeføjelser over for pensionskasser og deres faktiske ledere. Har en pensionskasse lagt visse funktioner af materiel betydning som f.eks. investeringsforvaltning, informationsteknologi eller regnskabsføring ud til andre virksomheder (outsourcing), bør det være muligt at udvide informations- og indgrebsbeføjelserne til også at omfatte disse outsourcede funktioner, således at der føres tilsyn med, om de udøves efter reglerne. ò ny (54) For at sikre et effektivt tilsyn med outsourcede aktiviteter, herunder alle efterfølgende videreoutsourcing-aktiviteter, er det afgørende, at de kompetente myndigheder har adgang til alle relevante data, der opbevares af den tjenesteyder, aktiviteterne er blevet outsourcet til, uanset om sidstnævnte er en reguleret eller ureguleret enhed, og at myndighederne har ret til at udføre kontrol på stedet. For at tage hensyn til udviklingen på markederne og sikre, at outsourcing-betingelserne til stadighed er opfyldt, bør pensionskasserne på forhånd informere de kompetente myndigheder om outsourcing af afgørende eller vigtige aktiviteter. (55) Der bør tillades udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder, andre myndigheder og organer, der har til opgave at styrke den finansielle stabilitet og pensionsordningers ophævelse. Det er derfor nødvendigt at fastsætte, på hvilke betingelser denne udveksling af oplysninger bør være mulig. Når det derudover er fastsat, at oplysninger kun kan offentliggøres med de kompetente myndigheders udtrykkelige tilladelse, bør disse myndigheder i givet fald kunne betinge deres samtykke af, at visse strenge krav overholdes. (56) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF[29] finder anvendelse på behandling af personoplysninger i medlemsstaterne foretaget i forbindelse med dette direktiv og under tilsyn af de kompetente myndigheder. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001[30] finder anvendelse på behandling af personoplysninger foretaget i de europæiske tilsynsmyndigheder i forbindelse med dette direktiv og under tilsyn af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse. Behandling af personoplysninger i medfør af dette direktiv, f.eks. udveksling eller videregivelse af personoplysninger foretaget af kompetente myndigheder, bør være i overensstemmelse med nationale bestemmelser, der gennemfører direktiv 95/46/EF, og udveksling eller videregivelse af oplysninger foretaget af de europæiske myndigheder bør være i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001. (57) For at sikre, at det indre marked for arbejdsmarkedsrelaterede pensioner organiseret på EU-plan fungerer gnidningsløst, bør Kommissionen efter høring af EIOPA gennemgå og aflægge rapport om anvendelsen af dette direktiv, og den bør forelægge rapporten for Europa-Parlamentet og Rådet fire år efter dette direktivs ikrafttrædelse. Ved gennemgangen bør Kommissionen bl.a. vurdere anvendelsen af reglerne om beregningen af de tekniske hensættelser, kapitaldækningen af de tekniske hensættelser, lovpligtig egenkapital, solvensmargener, investeringsregler og andre aspekter vedrørende pensionskassens situation med hensyn til finansiel solvens. (58) For at sikre fair konkurrence mellem pensionskasserne bør den overgangsperiode, hvor forsikringsselskaber, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF[31], kan drive deres virksomhed vedrørende arbejdsmarkedsrelaterede pensioner i henhold til artikel 4 i direktiv 2009/138/EF, forlænges indtil den 31. december 2022. Direktiv 2009/138/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. (59) For at præcisere kravene i dette direktiv bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår præcisering af aflønningspolitikken, risikoevalueringen vedrørende pensioner og pensionsoversigten. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. ê 2003/41/EF betragtning 38 (tilpasset) Når en ordning er øremærket, finder bestemmelserne i dette direktiv individuel anvendelse på den pågældende ordning. ê 2003/41/EF betragtning 39 (tilpasset) Det er vigtigt, at der indføres et samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder om tilsynsopgaver og mellem disse myndigheder og Kommissionen om andre opgaver. For at de kompetente myndigheder kan udføre deres opgaver og bidrage til, at dette direktiv gennemføres konsekvent og rettidigt, bør de stille nødvendig information til anvendelse af direktivet til rådighed for hinanden. Kommissionen har tilkendegivet, at den vil nedsætte et udvalg med repræsentanter for tilsynsmyndigheden for at tilskynde til samarbejde, koordinering og udveksling af synspunkter mellem de kompetente nationale myndigheder og for at fremme en konsekvent gennemførelse af direktivet. ê 2003/41/EF betragtning 40 (60) Målet for den påtænkte handling, nemlig etablering af en retlig EFEU-ramme for arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsEU-plan. Fællesskabet Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsnærhedsprincippet, jf. traktatens artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud overvidere, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. ò ny (61) I henhold til den fælles politiske erklæring fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter[32] har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I forbindelse med dette direktiv finder lovgiver, at fremsendelse af sådanne dokumenter er berettiget. (62) Forpligtelsen til at gennemføre nærværende direktiv i national ret bør kun omfatte de bestemmelser, hvori der er foretaget indholdsmæssige ændringer i forhold til de tidligere direktiver. Forpligtelsen til at gennemføre de bestemmelser, hvori der ikke er foretaget ændringer, følger af de tidligere direktiver. (63) Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne — ê 2003/41/EF VEDTAGET DETTE DIREKTIV: ò ny Afsnit I ALMINDELIGE BESTEMMELSER ê 2003/41/EF (tilpasset) Artikel 1 Indhold Ö Genstand Õ Dette direktiv fastsætter regler for påbegyndelse og udøvelse af virksomhed som arbejdsmarkedsrelateret pensionskasse. Artikel 2 Anvendelsesområde 1. Dette direktiv finder anvendelse på arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser. Hvis sådanne pensionskasser efter national lovgivning ikke har status som juridisk person, anvender medlemsstaterne direktivet enten på de pågældende pensionskasser eller, med forbehold af stk. 2, på de autoriserede enheder, der er ansvarlige for forvaltningen af dem, og som handler på deres vegne. 2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på: ê 2003/41/EF (tilpasset) a) pensionskasser, der forvalter socialsikringsordninger, som er omfattet af Ö Europa-Parlamentets og Rådets Õ forordning (EØF) nr. 1408/71[33] 883/2004[34] og forordning (EØF) nr. 574/72[35] 987/2009[36] ê 2011/61/EU Art. 62, stk. 1 b) pensionskasser omfattet af direktiv 73/239/EØF[37], 85/611/EØF[38] 93/22/EØF[39]2000/12/EF[40] 2002/83/EF[41] 2004/39/EF[42], 2009/65/EF[43], 2009/138/EF, samt Europaparlaments og Rådets direktiv 2011/61/EU[44] og 2013/36/EU[45] ê 2003/41/EF c) pensionskasser, der opererer på "pay-as-you-go"-basis d) pensionskasser, hvor ansatte i det pensionstegnende firma ikke har noget retskrav på ydelser, og hvor det pensionstegnende firma kan overtage aktiverne på et hvilket som helst tidspunkt og ikke nødvendigvis opfylde sine forpligtelser til at betale pensionsydelser e) virksomheder, der benytter ordninger med bogførte reserver med henblik på udbetaling af pensionsydelser til deres ansatte. Artikel 3 Anvendelse på pensionskasser, der forvalter socialsikringsordninger Arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, der også forvalter lovpligtige arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger, som betragtes som socialsikringsordninger omfattet af forordning (EØF) nr. 1408/71 883/2004 og forordning (EØF) nr. 574/72 987/2009, falder ind under dette direktiv med hensyn til den del af deres aktiviteter, der omfatter ikke-lovpligtige arbejdsmarkedsrelaterede pensioner. Forpligtelserne og de tilsvarende aktiver skal i så fald øremærkes og skal ikke kunne overføres til de lovpligtige pensionsordninger, der betragtes som sociale sikringsordninger, eller omvendt. Artikel 4 Fakultativ anvendelse på institutioner omfattet af direktiv 2002/83/EF 2009/138/EF ê 2003/41/EF (tilpasset) Hjemlandet kan vælge at anvende bestemmelserne i artikel 9-16 og artikel 18-20 Ö 9-15, 20-24, stk. 2, artikel 25-29, 31-53 og 55-71 Õ i dette direktiv på arbejdsmarkedsrelaterede pensionsaktiviteter, der varetages af forsikringsselskaber Ö livsforsikringsselskaber Õ, som er omfattet af direktiv 2002/83/EF 2009/138/EF. Alle aktiver og forpligtelser, som svarer til de nævnte aktiviteter, skal i så fald øremærkes og forvaltes og organiseres særskilt fra forsikringsselskabernes Ö livsforsikringsselskabernes Õ øvrige aktiviteter uden mulighed for overførsel. Forsikringsselskabet Ö Livsforsikringsselskabet Õ er i så fald, men kun for så vidt angår arbejdsmarkedsrelateret pensionsvirksomhed, ikke omfattet af artikel 20-26, 31 og 36 i Ö 76-86, artikel 132, artikel 134, stk. 2, artikel 173, artikel 185, stk. 5, 7 og 8, og artikel 209 Õ i direktiv 2002/83/EF 2009/138/EF. Hjemlandet skal sikre, at enten de kompetente myndigheder eller de myndigheder, der er ansvarlige for tilsynet med forsikringsselskaber Ö livsforsikringsselskaber Õ, som er omfattet af direktiv 2002/83/EF 2009/138/EF, som en af deres tilsynsopgaver påser, at der er en skarp adskillelse af de relevante arbejdsmarkedsrelaterede pensionsaktiviteter. Artikel 5 Små pensionskasser og lovpligtige ordninger Med undtagelse af artikel 19 Ö 34-37 Õ kan medlemsstaterne helt eller delvis undlade at anvende dette direktiv på enhver pensionskasse med hjemsted på deres område, der forvalter pensionsordninger, som tilsammen har under 100 medlemmer i alt. Med forbehold af artikel 2, stk. 2, bør Ö skal Õ sådanne pensionskasser dog have ret til at anvende direktivet på et frivilligt grundlag. Artikel 20 12 kan kun anvendes, hvis alle andre bestemmelser i dette direktiv finder anvendelse. Medlemsstaterne kan undlade at anvende artikel 9-17 Ö 1-8, 12, 20 og 34-37 Õ på pensionskasser, der forvalter lovpligtige arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger, som er garanteret af en offentlig myndighed. Artikel 20 12 kan kun anvendes, hvis alle andre bestemmelser i dette direktiv finder anvendelse. ê 2003/41/EF Artikel 6 Definitioner I dette direktiv forstås ved: a) "arbejdsmarkedsrelateret pensionskasse" eller "pensionskasse": en pensionskasse, der uanset dens juridiske status opererer på et kapitaliseringsgrundlag, og som er oprettet adskilt fra ethvert pensionstegnende firma eller fag med det formål at yde arbejdsmarkedsrelaterede pensioner på grundlag af: – en individuelt eller kollektivt indgået aftale mellem arbejdsgiver(e) og den/de ansatte eller deres respektive repræsentanter, eller – en aftale indgået med selvstændige i overensstemmelse med lovgivningen i hjemlandet og i værtslandet og hvis aktiviteter er direkte knyttet hertil b) "pensionsordning": en aftale, kontrakt, fundats eller vedtægt om, hvilke pensioner der ydes og på hvilke vilkår ê 2003/41/EF (tilpasset) ð ny c) "pensionstegnende firma": enhver virksomhed eller andet organ, uanset om det omfatter eller består af en eller flere juridiske eller fysiske personer, der handler som arbejdsgiver eller selvstændig eller en hvilken som helst kombination heraf, og som indbetaler pensionsbidrag til en arbejdsmarkedsrelateret pensionskasse ð der i henhold til national lovgivning er retligt forpligtet til eller frivilligt har givet tilsagn om at tilbyde en pensionsordning ï ê 2003/41/EF d) "pensionsydelse": ydelse, der udbetales ved pensionsalderens indtræden eller forventede indtræden, eller, såfremt der er tale om komplementære tillæg til disse ydelser, ved dødsfald, invaliditet eller ansættelsesforholdets ophør eller i form af støtte ved sygdom, social nød eller dødsfald. For at fremme modtagerens økonomiske sikkerhed i alderdommen udgør denne ydelse normalt livsvarige udbetalinger. Den kan imidlertid også tilbydes som ophørende udbetalinger eller udbetales i form af et engangsbeløb e) "medlem": person, hvis beskæftigelse berettiger eller vil berettige den pågældende til at modtage pensionsydelser i overensstemmelse med bestemmelserne i pensionsordningen f) "pensionsmodtager": person, der modtager pensionsydelser g) "kompetent myndighed": den eller de nationale myndigheder, der er udpeget til at varetage de opgaver, der fastlægges i dette direktiv h) "biometriske risici": risiko for død, invaliditet og høj alder ê 2003/41/EF (tilpasset) ð ny i) "hjemland": den medlemsstat, ð hvor pensionskassen er godkendt eller registreret, og hvor den har sit hovedkontor. Ved "hovedkontorets hjemsted" forstås et sted, hvor pensionskassens beslutningstagende organ træffer sine vigtigste strategiske beslutninger ï hvori pensionskassen har sit registrerede hjemsted og hovedkontor eller, hvis den ikke har et registreret hjemsted, sit hovedkontor ê 2003/41/EF (tilpasset) ð ny j) "værtsland": den medlemsstat, hvis social- og arbejdsmarkedslovgivning vedrørende arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger finder anvendelse på forholdet mellem det pensionstegnende firma og medlemmerne ð eller pensionsmodtagerne ï . ò ny k) "overførende pensionskasse": en pensionskasse, der overfører en pensionsordning helt eller delvis til en pensionskasse i en anden medlemsstat k) "modtagende pensionskasse": en pensionskasse, der modtager en pensionsordning helt eller delvis fra en pensionskasse i en anden medlemsstat m) "reguleret marked": et multilateralt system i Unionen som defineret i artikel 2, stk. 1, nr. 5), forordning (EU) nr. .../.... [MiFIR] n) "multilateral handelsfacilitet": et multilateralt system i Unionen som defineret i artikel 2, stk. 1, nr. 6), forordning (EU) nr. .../.... [MiFIR] o) "organiseret handelsfacilitet": et multilateralt system i Unionen som defineret i artikel 2, stk. 1, nr. 7), forordning (EU) nr. .../.... [MiFIR] p) "varigt medium": en indretning, der sætter et medlem eller en pensionsmodtager i stand til at lagre oplysninger, som er sendt til dette medlem eller denne pensionsmodtager personligt, så de er tilgængelige i en periode, som er afpasset efter oplysningernes formål, og som giver mulighed for uændret gengivelse af de lagrede oplysninger q) "nøglefunktion" inden for et governancesystem: en intern kapacitet til at varetage praktiske opgaver; et governancesystem indbefatter risikostyringsfunktionen, den interne revisionsfunktion og, hvis pensionskassen indgår finansielle forpligtelser eller foretager tekniske hensættelser, aktuarfunktionen. ê 2003/41/EF (tilpasset) ð ny Artikel 7 Pensionskassers virksomhed Hver medlemsstat Medlemsstaterne pålægger pensionskasser med hjemsted på dens deres område at begrænse deres virksomhed til pensionsrelaterede aktiviteter og aktiviteter i tilknytning hertil. Når et forsikringsselskab Ö livsforsikringsselskab Õ i overensstemmelse med artikel 4 i forbindelse med forvaltningen af sin arbejdsmarkedsrelaterede pensionsvirksomhed foretager en øremærkning af aktiver og forpligtelser, skal de øremærkede aktiver og forpligtelser kun vedrøre pensionsrelaterede aktiviteter og aktiviteter i direkte tilknytning hertil. Artikel 8 Retlig adskillelse mellem et pensionstegnende firma og en pensionskasse Hver medlemsstat Medlemsstaterne sikrer en retlig adskillelse mellem det pensionstegnende firma og pensionskassen, således at det sikres, at pensionskassens aktiver bevares til medlemmerne og pensionsmodtagerne i tilfælde af det pensionstegnende firmas konkurs. Artikel 9 Betingelser angående driften ð Registrering eller godkendelse ï 1. Hver medlemsstat Medlemsstaterne skal for hver pensionskasse med hjemsted på dens deres område sikre:, ê 2010/78/EU Art. 4, nr. 1), litra a) (tilpasset) a) at pensionskassen er registreret i et nationalt register af den kompetente tilsynsmyndighed eller er godkendt Ö af den Õ; i tilfælde af grænseoverskridende virksomhed, jf. artikel 1220, skal det også fremgå af registeret, i hvilke medlemsstater pensionskassen driver virksomhed; disse oplysninger meddeles Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) (i det følgende benævnt "EIOPA"), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010[46], som offentliggør dem på sit websted. ê 2003/41/EF (tilpasset) b) at pensionskassen reelt ledes af personer med godt omdømme, der enten selv har tilstrækkelige faglige kvalifikationer og erfaringer eller har ansat rådgivere med tilstrækkelige faglige kvalifikationer og erfaringer ò ny Artikel 10 Pensionsordningsregler ê 2003/41/EF c) Medlemsstaterne skal for hver pensionskasse med hjemsted på deres område sikre, at pensionskassen har behørigt fastlagte regler for, hvordan enhver af dens pensionsordninger fungerer, samt at medlemmerne er blevet behørigt informeret om disse regler. ê 2003/41/EF (tilpasset) d) at alle tekniske hensættelser er beregnet og attesteret af en aktuar eller, hvis dette ikke foretages af en aktuar, af en anden ekspert på området, herunder en revisor, i henhold til national lovgivning, efter aktuarmæssige metoder, som er anerkendt af den kompetente myndighed i hjemlandet ò ny Artikel 11 Forpligtelse vedrørende fornødne indbetalinger og supplerende ydelser ê 2003/41/EF e)1. Medlemsstaterne skal for hver pensionskasse med hjemsted på deres område sikre, at det pensionstegnende firma, såfremt dette garanterer for udbetalingen af pensionsydelserne, har forpligtet sig til at foretage de fornødne indbetalinger. ê 2003/41/EF (tilpasset) f) at medlemmerne informeres tilstrækkeligt om pensionsordningens vilkår, navnlig om: i) hvilke rettigheder og forpligtelser parterne i pensionsordningen har ii) hvilke økonomiske, tekniske og andre risici der er forbundet med pensionsordningen iii) arten og fordelingen af disse risici. ê 2003/41/EF 2. Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med subsidiaritetsnærhedsprincippet og under hensyntagen til de pensionsydelser, der tilbydes af de sociale sikringsordninger, bestemme, at pensionskassemedlemmerne som supplerende ydelser tilbydes dækning af risikoen for høj alder og af tab af erhvervsevne samt efterladtepension og garanti for tilbagebetaling af indbetalte bidrag, såfremt arbejdstagerne og arbejdsgiverne eller deres respektive repræsentanter tilslutter sig dette. ê 2003/41/EF (tilpasset) 3. Hver medlemsstat kan stille andre krav med hensyn til driften af pensionskasser med hjemsted på dens område med henblik på at sikre, at medlemmernes og pensionsmodtagernes interesser tilgodeses i tilstrækkeligt omfang. ê 2010/78/EU Art. 4, nr. 1), litra a) (tilpasset) 5. I tilfælde af grænseoverskridende virksomhed, jf. artikel 20, skal vilkårene for pensionskassens drift forinden godkendes af hjemlandets kompetente myndighed. Når medlemsstaterne udsteder sådanne godkendelser, underretter de øjeblikkeligt EIOPA. ê 2003/41/EF (tilpasset) ð ny Artikel 2012 Grænseoverskridende virksomhed ð og procedurer ï 1. Med forbehold af den nationale social- og arbejdsmarkedslovgivning om tilrettelæggelse af pensionsordninger, herunder obligatorisk medlemskab og resultaterne af kollektive overenskomster, giver medlemsstaterne virksomheder med hjemsted på deres område adgang til at tegne pensioner i arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser ð , der agter at udøve eller udøver grænseoverskridende virksomhed ï godkendt i andre medlemsstater. De giver ligeledes arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser godkendt på deres område adgang til ð at drive grænseoverskridende virksomhed ved ï at tilbyde pensionsordninger til virksomheder med hjemsted på andre medlemsstaters område. 2. Ønsker Ö Agter Õ en pensionskasse at ð udøve grænseoverskridende virksomhed og ï tilbyde pensionsordninger til en virksomhed med hjemsted på en anden medlemsstats område, skal den indhente forhåndstilladelse fra den kompetente myndighed i sit eget hjemland, som omhandlet i artikel 9, stk. 5. Den underretter de kompetente myndigheder i Ö hjemlandet Õ det hjemland, hvor den er godkendt, om, at den har til hensigt at tilbyde pensionsordninger til virksomheder med hjemsted på en anden medlemsstats område. 3. Medlemsstaterne kræver, at pensionskasser ð godkendt eller registreret ï med hjemsted på deres område, der Ö agter at Õ tilbyder pensionsordninger til en virksomhed med hjemsted på en anden medlemsstats område, indgiver følgende oplysninger sammen med underretningen i henhold til stk. 2: a) værtslandet (-ene) b) det pensionstegnende firmas navn ð og hjemsted ï c) de væsentligste kendetegn ved den pensionsordning, som skal forvaltes for det pensionstegnende firma. ê 2003/41/EF (tilpasset) ð ny 4. Når hjemlandets kompetente myndigheder er blevet underrettet i henhold til stk. 2, skal de, medmindre de har grund til at betvivle ð de har truffet beslutning om ï, at pensionskassens administrative struktur eller finansielle situation eller de ansvarlige lederes hæderlighed, faglige kvalifikationer eller erfaring ð ikke ï er forenelige med de Ö påtænkte Õ aktiviteter, der påtænkes udøvet i værtslandet, senest tre måneder efter at have modtaget alle de i stk. 3 omhandlede oplysninger videresende disse oplysninger til værtslandets kompetente myndigheder og underrette pensionskassen herom. ò ny Den i første afsnit nævnte beslutning skal begrundes. Nægter den kompetente myndighed i hjemlandet at videresende de i første afsnit nævnte oplysninger til de kompetente myndigheder i værtslandet, skal den begrunde dette afslag over for den pågældende pensionskasse inden tre måneder efter modtagelsen af samtlige oplysninger omhandlet i stk. 3. Et sådant afslag eller et manglende svar kan prøves ved domstolene i hjemlandet. ê 2003/41/EF (tilpasset) ð ny 5. Før pensionskassen påbegynder forvaltningen af en pensionsordning for et pensionstegnende firma i en anden medlemsstat Ö udøvelsen af grænseoverskridende virksomhed Õ, skal værtslandets kompetente myndigheder senest to ð en ï måneder efter at have modtaget de i stk. 3 omhandlede oplysninger underrette hjemlandets kompetente myndighed om eventuelle krav i social- og arbejdsmarkedslovgivningen, der er relevante for arbejdsmarkedsrelaterede pensioner, og som stilles til forvaltningen af den pensionsordning, der er tegnet af en virksomhed i værtslandet, og om eventuelle regler, der skal anvendes i henhold til artikel 18, stk. 7, og denne artikels stk. 7. De kompetente myndigheder i hjemlandet skal videregive disse oplysninger til pensionskassen. 6. Pensionskassen må påbegynde Ö udøvelsen af grænseoverskridende virksomhed Õ forvaltningen af den pensionsordning, der er tegnet af en virksomhed i værtslandet, når den fra hjemlandets kompetente myndigheder har modtaget den i stk. 5 omhandlede meddelelse eller i mangel heraf efter udløbet af den i stk. 5 fastsatte frist, under overholdelse af de krav i værtslandets social- og arbejdsmarkedslovgivning, der er relevante for arbejdsmarkedsrelaterede pensioner, og de eventuelle regler, der skal anvendes i henhold til artikel 18, stk. 7, og denne artikels stk. 7. ê 2003/41/EF (tilpasset) 7. De pensionskasser, der forvalter pensionsordninger for et firma med hjemsted i en anden medlemsstat, skal ligeledes af hensyn til de tilsvarende medlemmer, være underlagt de krav med hensyn til information, som pensionskasser med hjemsted i den pågældende medlemsstat pålægges af værtslandets kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 11. ê 2003/41/EF ð ny 87. Værtslandets kompetente myndigheder underretter hjemlandets kompetente myndigheder om væsentlige ændringer i kravene i værtslandets social- og arbejdsmarkedslovgivning, der er relevante for arbejdsmarkedsrelaterede pensioner, og som vil kunne påvirke pensionsordningens karakteristika, for så vidt de vedrører ð den grænseoverskridende virksomhed ï forvaltningen af den pensionsordning, der er tegnet af en virksomhed i værtslandet, og om ændringer i de regler, der skal anvendes i henhold til artikel 18, stk. 7, og denne artikels stk. 7. 98. Pensionskassen er underlagt løbende tilsyn fra den kompetente myndighed i værtslandet med hensyn til overholdelse af værtslandets social- og arbejdsretlige krav, der er relevante for arbejdsmarkedsrelaterede pensioner, jf. stk. 5, og af kravene med hensyn til information, jf. stk. 7. Hvis der i forbindelse med dette tilsyn konstateres uregelmæssigheder, skal den kompetente myndighed i værtslandet omgående orientere den kompetente myndighed i hjemlandet. Den kompetente myndighed i hjemlandet skal koordineret med den kompetente myndighed i værtslandet træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at pensionskassen ophører med de påviste overtrædelser af social- og arbejdsmarkedslovgivningen. ê 2003/41/EF 109. Såfremt pensionskassen på trods af de foranstaltninger, som hjemlandets kompetente myndighed har truffet, eller fordi der ikke findes passende foranstaltninger i hjemlandet, fortsat overtræder de i værtslandet gældende krav i social- og arbejdsmarkedslovgivningen, der er relevante for arbejdsmarkedsrelaterede pensioner, kan værtslandets kompetente myndighed efter at have underrettet hjemlandets kompetente myndigheder træffe passende foranstaltninger til at forebygge eller straffe yderligere overtrædelser, herunder, hvis det er strengt nødvendigt, hindre pensionskassen i at forvalte det pensionstegnende firmas pensionsordning i værtslandet. ò ny 10. Medlemsstaterne sikrer, at en pensionskasse, der udøver grænseoverskridende virksomhed, ikke er underlagt krav om oplysninger til medlemmer og pensionsmodtagere pålagt af de kompetente myndigheder i værtslande for så vidt angår de medlemmer, den pågældende grænseoverskridende virksomhed omfatter. Artikel 13 Grænseoverskridende overførsler af pensionsordninger 1. Medlemsstaterne tillader, at pensionskasser, der er godkendt eller registreret på deres område, overfører deres pensionsordninger helt eller delvis til modtagende pensionskasser, der er godkendt eller registreret i andre medlemsstater. 2. Overførsel af en pension helt eller delvis mellem overførende og modtagende pensionskasser, der er godkendt eller registreret i forskellige medlemsstater, forudsætter forudgående tilladelse givet af den kompetente myndighed i den modtagende pensionskasses hjemland. Anmodningen om tilladelse til overførslen skal indgives af den modtagende pensionskasse. 3. Medmindre der er fastsat andet i den nationale social- og arbejdsmarkedslovgivning om pensionssystemer, forudsætter overførslen og de tilknyttede betingelser de berørte medlemmers og pensionsmodtageres eller, hvis det er relevant, deres repræsentanters godkendelse. Under alle omstændigheder skal de berørte medlemmer og pensionsmodtagere eller, hvis det er relevant, deres repræsentanter have oplysninger om vilkårene for overførslen, mindst fire måneder før anmodningen omhandlet i stk. 2 indgives. 4. Den anmodning, der er omhandlet i stk. 2, skal indeholde følgende: a) den skriftlige aftale mellem den overførende og den modtagende pensionskasse med angivelse af vilkårene for overførslen, herunder pensionsordningens hovedtræk og en beskrivelse af de overførte aktiver og, hvis det er relevant, de modsvarende passiver b) den overførende pensionskasses navn og adresse c) hjemsted for det pensionstegnende firmas administration og det pensionstegnende firmas navn d) værtslandet eller, hvis der er mere end et, værtslandene. 5. Når de kompetente myndigheder i den modtagende pensionskasses hjemland modtager anmodningen omhandlet i stk. 2, og de ikke har truffet en beslutning, der fastslår, at den modtagende pensionskasses administrative struktur eller finansielle situation eller de ansvarlige lederes hæderlighed, faglige kvalifikationer eller erfaring ikke er forenelige med de påtænkte aktiviteter, skal de senest tre måneder efter at have modtaget alle de i stk. 4 omhandlede oplysninger meddele de kompetente myndigheder i den overførende pensionskasses hjemland deres beslutning om at tillade overførslen. De kompetente myndigheder i den overførende pensionskasses hjemland skal underrette den overførende pensionskasse om beslutningen. De i første afsnit nævnte beslutninger skal begrundes. Nægter den kompetente myndighed i den modtagende pensionskasses hjemland at videresende de i første afsnit nævnte oplysninger til de kompetente myndigheder i den overførende pensionskasses hjemland, begrunder den dette afslag over for den pågældende pensionskasse inden tre måneder efter modtagelsen af samtlige oplysninger omhandlet i stk. 4. Et sådant afslag eller et manglende svar kan af den modtagende pensionskasse prøves ved domstolene i den modtagende pensionskasses hjemland. 6. Den kompetente myndighed i den overførende pensionskasses hjemland underretter senest en måned efter modtagelsen af oplysningerne omhandlet i stk. 5 den kompetente myndighed i den modtagende pensionskasses hjemland om kravene i social- og arbejdsmarkedslovgivningen i værtslandet, der er relevante for arbejdsmarkedsrelaterede pensioner, og som stilles til forvaltningen af pensionsordningen. Den kompetente myndighed i den modtagende pensionskasses hjemland videregiver disse oplysninger til den modtagende pensionskasse. 7. Når den modtagende pensionskasse har modtaget meddelelsen omhandlet i stk. 6, eller hvis der ikke er modtaget nogen meddelelse fra den kompetente myndighed i den modtagende pensionskasses hjemland ved udløbet af det tidsrum, der er fastsat i stk. 6, kan den påbegynde forvaltningen af pensionsordningen i overensstemmelse med kravene i social- og arbejdsmarkedslovgivningen i værtslandet, der er relevante for arbejdsmarkedsrelaterede pensioner 8. Hvis den modtagende pensionskasse udøver grænseoverskridende virksomhed, finder artikel 12, stk. 8 og 9, anvendelse. Afsnit II KVANTITATIVE KRAV ê 2003/41/EF Artikel 15 14 Tekniske hensættelser 1. Hjemlandet drager omsorg for, at pensionskasser, der forvalter arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger, til enhver tid og for alle deres pensionsordninger har opgjort størrelsen af de passiver, der svarer til de finansielle forpligtelser, som deres bestand af løbende pensionsaftaler medfører. 2. Hjemlandet drager omsorg for, at pensionskasser, der forvalter arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger, hvor pensionskassen yder dækning af biometriske risici og/eller garanti for et bestemt investeringsafkast eller et bestemt ydelsesniveau, foretager tilstrækkelige tekniske hensættelser til dækning af alle disse pensionsordninger. 3. Disse tekniske hensættelser beregnes hvert år. Hjemlandet kan dog tillade, at de kun beregnes hvert tredje år, når pensionskassen over for medlemmerne og/eller den kompetente myndighed attesterer eller dokumenterer, at der er foretaget tilpasninger i de mellemliggende år. Denne attestation eller dokumentation skal vise den justerede udvikling i de tekniske hensættelser og ændringerne i de dækkede risici. 4. Beregningen af de tekniske hensættelser foretages og attesteres af en aktuar eller, hvis den ikke foretages af en aktuar, af en anden ekspert på området, herunder en revisor, i overensstemmelse med national lovgivning efter aktuarmæssige metoder, der er anerkendt af den kompetente myndighed i hjemlandet, i overensstemmelse med følgende principper: a) Mindstebeløbet for de tekniske hensættelser beregnes under anvendelse af en tilstrækkelig forsigtig aktuarmæssig vurdering, idet der tages hensyn til alle de forpligtelser vedrørende ydelser og bidrag, der følger af pensionskassens pensionsordninger. Det skal være tilstrækkeligt til at sikre den fortsatte udbetaling af pensioner og ydelser til nuværende pensionsmodtagere og til at dække de forpligtelser, der følger af medlemmernes optjente pensionsrettigheder. De økonomiske og aktuarmæssige antagelser, der indgår i værdiansættelsen af forpligtelserne, skal også vælges med forsigtighed, om muligt med en passende margen for negative afvigelser. b) Den maksimale rentesats skal vælges med forsigtighed og fastsættes i overensstemmelse med hjemlandets eventuelle regler herfor. Disse forsigtige rentesatser fastsættes under hensyn til: i) afkastet af de tilsvarende aktiver, som pensionskassen ligger inde med, og under hensyn til det fremtidige investeringsafkast og/eller ii) markedsafkastet af obligationer af høj kvalitet eller statsobligationer. c) De aktuarmæssige tabeller, der benyttes ved beregningen af de tekniske hensættelser, skal være baseret på forsigtighedsprincippet, under hensyn til medlemsgruppens og pensionsordningernes vigtigste kendetegn, navnlig de forventede ændringer i de relevante risici d) Metoden og grundlaget for beregningen af de tekniske hensættelser skal som hovedregel være konstant fra det ene regnskabsår til det andet. Den kan dog ændres, når dette er begrundet i ændringer i de retlige, demografiske eller økonomiske forhold, der ligger til grund for de antagelser, beregningerne bygger på. 5. Hjemlandet kan fastsætte yderligere og mere detaljerede krav til beregningen af tekniske hensættelser med det formål at sikre, at medlemmernes og pensionsmodtagernes interesser tilgodeses i tilstrækkeligt omfang. 2010/78/EU Art. 4, nr. 4) 6. Med henblik på yderligere harmonisering af reglerne for beregning af tekniske hensættelser, der måtte være berettiget — navnlig rentesatser og andre antagelser, der har betydning for størrelsen af de tekniske hensættelser — fremlægger Kommissionen, efter at have rådført sig med EIOPA, hver andet år eller på anmodning fra en medlemsstat, en rapport om situationen vedrørende udviklingen i de grænseoverskridende aktiviteter. ê 2003/41/EF Kommissionen foreslår i givet fald nødvendige foranstaltninger for at undgå eventuelle fordrejninger som følge af renteforskelle og for at beskytte pensionsmodtagernes og medlemmernes interesser. ê 2003/41/EF (tilpasset) Artikel 16 15 Kapitaldækning af tekniske hensættelser 1. Hjemlandet pålægger alle pensionskasser til enhver tid at have tilstrækkelige egnede aktiver til at dække de tekniske hensættelser for alle de pensionsordninger, pensionskassen forvalter. 2. Hjemlandet kan tillade en pensionskasse for et begrænset tidsrum at have utilstrækkelige aktiver til at dække de tekniske hensættelser. I så tilfælde kræver den kompetente myndighed, at pensionskassen vedtager en konkret og realisabel genoprettelsesplan for at sikre, at kravene i stk. 1 overholdes på ny. Planen skal opfylde følgende betingelser: a) Pensionskassen skal opstille en konkret og realisabel plan for genoprettelse af den aktivbeholdning, der er nødvendig for fuldstændig dækning af de tekniske hensættelser inden for en rimelig tid. Denne plan skal gøres tilgængelig for medlemmerne eller, hvor det er relevant, disses repræsentanter og/eller godkendes af hjemlandets kompetente myndighed. b) Ved opstillingen af denne plan skal der tages hensyn til pensionskassens særlige situation, herunder navnlig aktivernes og forpligtelsernes struktur, risikoprofilen, likviditetsplanen, de pensionsberettigede medlemmers aldersprofil, nye ordninger og ordninger, der overgår fra ingen eller kun delvis kapitaldækning til fuld kapitaldækning. c) I tilfælde af at pensionsordningen ophæves i løbet af den Ö i første punktum Õ i dette stykke omhandlede periode, skal pensionskassen underrette den kompetente myndighed i hjemlandet. Pensionskassen skal etablere en procedure for overførsel af aktiverne og de tilsvarende forpligtelser til en anden finansiel institution eller et tilsvarende organ. Den kompetente myndighed i hjemlandet skal underrettes om proceduren, og en general oversigt over proceduren skal være tilgængelig for medlemmerne eller, hvor det er relevant, disses repræsentanter i overensstemmelse med fortrolighedsprincippet. 3. I pensionskasser, der udøver grænseoverskridende virksomhed, jf. artikel 1220, skal der til enhver tid være fuld kapitaldækning for de tekniske hensættelser for alle de pensionsordninger, pensionskassen forvalter. Er disse betingelser ikke opfyldt, skal hjemlandets kompetente myndighed gribe ind som fastsat i artikel 6214. Hjemlandet kan for at opfylde dette krav kræve øremærkning af aktiver og forpligtelser. Artikel 17 16 Lovpligtig egenkapital 1. Hjemlandet drager omsorg for, at pensionskasser, der forvalter pensionsordninger, hvor pensionskassen selv, og ikke det pensionstegnende firma, er forpligtet til at dække biometriske risici, et garanteret investeringsafkast eller et givet pensionsydelsesniveau, har en permanent stødpudebeholdning af yderligere aktiver ud over de tekniske hensættelser. Størrelsen af denne beholdning skal afspejle risikotypen og aktivgrundlaget for alle de ordninger, de forvalter. Disse aktiver skal friholdes fra enhver forudselig forpligtelse og fungere som en sikkerhedskapital til dækning af afvigelser mellem de forventede og de faktiske udgifter og overskud. ê 2009/138/EF Art. 303, stk. 1 2. Ved beregning af mindstebeløbet for disse yderligere aktiver finder reglerne i artikel 17a-17d17, 18 og 19 anvendelse. 2003/41/EF 3. Stk. 1 er dog ikke til hinder for, at medlemsstaterne over for pensionskasser med hjemsted på deres område stiller krav om lovpligtig egenkapital eller fastlægger mere detaljerede regler, såfremt disse er begrundet i forsigtighedshensyn. ê 2009/138/EF Art. 303, stk. 2 (tilpasset) Artikel 17a 17 Faktisk solvensmargen 1. Hver medlemsstat Medlemsstaterne pålægger de i artikel 1716, stk. 1, omhandlede pensionskasser, som er beliggende på dens deres område, til enhver tid at råde over en i forhold til dens samlede virksomhed tilstrækkelig faktisk solvensmargen, der mindst svarer til kravene i dette direktiv. 2. Den faktiske solvensmargen består af pensionskassens formue fri for enhver påregnelig forpligtelse og med fradrag af immaterielle værdier, herunder bl.a.: a) de indbetalte kapitalandele, eller hvis pensionskassen er et gensidigt selskab, den effektive garantikapital samt alle konti tilhørende medlemmerne af det gensidige selskab, der opfylder følgende kriterier: i) vedtægterne skal fastsætte, at betalinger fra disse konti til medlemmerne af det gensidige selskab kun kan foretages, hvis den faktiske solvensmargen ikke herved falder under det krævede niveau, eller hvis hele selskabets øvrige gæld efter selskabets opløsning er afviklet ii) vedtægterne skal fastsætte, for så vidt angår de i nr. i) omhandlede betalinger, når disse sker af andre årsager end individuelle medlemsophør i det gensidige selskab, at de kompetente myndigheder underrettes herom mindst en måned i forvejen, og at de inden for denne frist kan forbyde betalingen, og iii) de relevante bestemmelser i vedtægterne kan kun ændres, efter at de kompetente myndigheder har erklæret, at de ikke har nogen indvending mod ændringen, jf. dog krit