Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om ændring af Rådets afgørelse af 7. december 1998 om godkendelse af Det Europæiske Atomenergifællesskabs tiltrædelse af konventionen om nuklear sikkerhed for så vidt angår den som bilag dertil knyttede erklæring

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

I henhold til proceduren i Euratom-traktatens artikel 101 "kan Fællesskabet [...] [i]nden for rammerne af sin kompetence [...] indgå aftaler eller overenskomster med et tredjeland, en international organisation eller en statsborger fra et tredjeland. Forhandlingerne om disse aftaler eller overenskomster føres af Kommissionen i overensstemmelse med Rådets direktiver; de indgås af Kommissionen med Rådets godkendelse, der gives med kvalificeret flertal".

I konventionen om nuklear sikkerhed, som blev vedtaget den 17. juni 1994 i Wien inden for rammerne af Den Internationale Atomenergiorganisation under FN, fastsættes særlige regler for internationale organisationers tiltrædelse af konventionen. Først og fremmest skal en sådan organisation sende en erklæring, som opregner dens medlemsstater, og hvori det angives, hvilke af konventionens artikler den omfattes af, og hvilken kompetence den har på det område, disse artikler gælder.

Den 15. september 1994 forelagde Kommissionen et forslag om tiltrædelse af konventionen for Rådet. Dette forslag indeholdt en erklæring, som skulle meddeles i overensstemmelse med konventionens artikel 30, med angivelse af Fællesskabets beføjelser inden for de områder, der er omfattet af konventionens artikel 1-5, artikel 7 og artikel 14-19, er omtalt.

Den 7. december 1998 vedtog Rådet en afgørelse (ikke offentliggjort) om godkendelse af Det Europæiske Atomenergifællesskabs tiltrædelse af konventionen. Følgende erklæring var knyttet til afgørelsen som bilag:

"Følgende stater er for øjeblikket medlemmer af Det Europæiske Atomenergifællesskab: Kongeriget Belgien, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Portugal, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

Fællesskabet erklærer, at artikel 15 og artikel 16, stk. 2, i konventionen finder anvendelse på det. Artikel 1 til 5, artikel 7, stk. 1, artikel 14, nr. ii), og artikel 20 til 35 finder ligeledes anvendelse på det, men kun for så vidt angår de områder, der er omfattet af artikel 15 og artikel 16, stk. 2.

Fællesskabet har sammen med ovennævnte medlemsstater beføjelser inden for de områder, der er omfattet af konventionens artikel 15 og artikel 16, stk. 2, som fastsat i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab i artikel 2, litra b), og de relevante artikler i afsnit II i kapitel 3 vedrørende sundhed og sikkerhed."

Den 5. februar 1999 indleverede Kommissionen en stævning til Domstolen, hvori den nedlagde påstand om annullation af stk. 3 i den erklæring, der er knyttet som bilag til Rådets afgørelse, fordi der ikke i dette stykke nævnes samtlige de af konventionens artikler, som omfatter områder, på hvilke Fællesskabet har kompetence. Den gjorde gældende, at vilkårene i denne erklæring var i strid med bestemmelserne i Euratom-traktatens afsnit II, kapitel 3, om sundhedsbeskyttelse. På baggrund af disse bestemmelser kunne Fællesskabets kompetence på de områder, der var omfattet af konventionen om nuklear sikkerhed, efter Kommissionens opfattelse ikke begrænses til konventionens artikel 15 og artikel 16, stk. 2. Domstolen har med henblik på at sikre en effektiv virkning af bestemmelserne i Euratom-traktatens afsnit II, kapitel 3, ved flere lejligheder anlagt en vid fortolkning af dem. Domstolen fandt ikke, at der med henblik på fastlæggelsen af Fællesskabets beføjelser skal foretages en kunstig sondring mellem beskyttelsen af befolkningens sundhed og sikkerheden for kilderne til ioniserende stråling. Det var i lyset af disse bemærkninger, at det skulle vurderes, om Fællesskabet har beføjelser inden for områder, der er omfattet af andre af konventionens bestemmelser end artikel 15 og artikel 16, stk. 2.

Fællesskabet tiltrådte konventionen ved Kommissionens afgørelse 1999/819/Euratom af 16. november 1999 om Det Europæiske Atomenergifællesskabs (Euratom) indgåelse af konventionen fra 1994 om nuklear sikkerhed (EFT L 318 af 11.12.1999, s. 20). Den 31. januar 2000 blev tiltrædelsesinstrumenterne deponeret hos Den Internationale Atomenergiorganisations generaldirektør, herunder også erklæringen afgivet i henhold til konventionens artikel 30, stk. 4, nr. iii).

Ved dom af 10. december 2002 i sag C-29/99, Kommissionen mod Rådet, annullerede Domstolen stk. 3 i den erklæring, der er knyttet som bilag til Rådets afgørelse af 7. december 1998 om godkendelse af Det Europæiske Atomenergifællesskabs tiltrædelse af konventionen om nuklear sikkerhed, fordi det ikke er nævnt heri, at Fællesskabet har kompetence inden for de områder, der er omfattet af konventionens artikel 7, 14, artikel 16, stk. 1 og 3, samt artikel 17-19.

Erklæringen er en integrerende del af Rådets afgørelse af 7. december 1998 og har til formål at sikre, at Fællesskabet meddeler depositaren, og dermed de øvrige kontraherende parter i konventionen, for det første de områder af konventionen, hvor den har kompetence til henholdsvis at påtage sig og udøve de heraf følgende forpligtelser og rettigheder, og for det andet omfanget af denne kompetence. Det er derfor nødvendigt at ændre erklæringen i overensstemmelse med Domstolens bemærkninger.

Eftersom henvisningen i erklæringens stk. 3 til Fællesskabets kompetence på de områder, der er omfattet af konventionens artikel 7 og 14, artikel 16, stk. 1 og 3, samt artikel 17-19, betyder, at disse artikler også finder anvendelse på Fællesskabet, skal erklæringens stk. 2 ligeledes ændres. Dette følger af punkt 50 i Domstolens dom, hvori det hedder: "Hvis det af behandlingen af nærværende søgsmål måtte fremgå, at Rådet har undladt at nævne visse artikler i erklæringens stk. 3, som heller ikke er nævnt i stk. 2, ville dette medføre, at stk. 2 ligeledes er ufuldstændig."

Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om ændring af Rådets afgørelse af 7. december 1998 om godkendelse af Det Europæiske Atomenergifællesskabs tiltrædelse af konventionen om nuklear sikkerhed for så vidt angår den som bilag dertil knyttede erklæring

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1], og

[1] EFT C ... af ..., s. ...

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved Rådets afgørelse af 7. december 1998 godkendtes Det Europæiske Atomenergifællesskabs tiltrædelse af konventionen om nuklear sikkerhed. Som bilag til afgørelsen var knyttet en erklæring fra Det Europæiske Atomenergifællesskab i henhold til bestemmelserne i artikel 30, stk. 4, nr. iii), i nævnte konvention.

(2) Ved dom af 10. december 2002 i sag C-29/99 [2] annullerede Domstolen stk. 3 i erklæringen, fordi konventionens artikel 7, 14, artikel 16, stk. 1 og 3, samt artikel 17-19 ikke er nævnt deri.

[2] Kommissionen mod Rådet, Sml. 2002 I, s. 0000.

(3) Erklæringens stk. 2 er ligeledes ufuldstændig, fordi der ikke heri henvises til samtlige de artikler, der finder anvendelse på Fællesskabet.

(4) Det er derfor nødvendigt med udgangspunkt heri at ændre afgørelsen af 7. december 1998 -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Eneste artikel

Den erklæring, som Det Europæiske Atomenergifællesskab afgiver i overensstemmelse med artikel 30, stk. 4, nr. iii), i konventionen om nuklear sikkerhed, der er knyttet som bilag til Rådets afgørelse af 7. december 1998 om godkendelse af Fællesskabets tiltrædelse af konventionen om nuklear sikkerhed, erstattes af den i bilaget indeholdte erklæring.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Rådets vegne

Formand

BILAG

Erklæring fra Det Europæiske Atomenergifællesskab i henhold til bestemmelserne i artikel 30, stk. 4, nr. iii), i konventionen om nuklear sikkerhed

Følgende stater er i øjeblikket medlem af Det Europæiske Atomenergifællesskab: Kongeriget Belgien, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Portugal, Republikken Finland, Kongeriget Sverige samt Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

Fællesskabet erklærer, at konventionens artikel 1-5, artikel 7 samt artikel 14-35 finder anvendelse på det.

Fællesskabet har sammen med ovennævnte medlemsstater beføjelser på de områder, der er omfattet af konventionens artikel 7 samt artikel 14-19, som fastsat i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab i artikel 2, litra b), og de relevante artikler i afsnit II, kapitel 3, vedrørende sundhedsbeskyttelse.