)MVII SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(91) 29 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 13. februar 1991 
ENDELIG RAPPORT OM DET ANDET EUROPÆISICE PROGRAM TIL 
BEKÆMPELSE AF FATTIGDOM 
1085-1989 

Side 
INDLEDNING 1. 
DEL I - FATTIGDOMMEN I EUROPA: STATUS 2. 
I - Fattigdom er Ikke kun mangel af penge 2. 
A. Indkomstrelateret fattigdom: 50 mlo. mennesker har 
en lav indkomst 2. 
B. Fattigdommen er en virkelighed med mange dimensioner 5. 
II - Fattigdommen har ændret ansigt 6. 
A. Fattigdommen har aftaget blandt de ældre, som Ikke 
desto mindre stadig er en sårbar befolkningsgruppe 6. 
B. Visse økonomiske og sociale ændringer udgør nye 
fattigdoms! aktorer 7. 
C. De sociale sikringsordningers begrensninger 9. 
III - Fattigdommen har holdt sit Indtog I den offentlige debat..11. 
A. Opfattelsen af fattigdommen har udviklet sig 11. 
B. Fattigdom, ny fattigdom? 12. 
C. Instanser, der deltager I bekæmpelsen af fattigdommen 13. 
DEL II - DET ANDET EUROPÆISICE PROGRAM TIL BEKÆMPELSE AF 
FATTIGDOM (1985-1989) 15. 
I - Gennemførelsen af Det Andet EuropeIske Program til Bekæm­
pelse af Fattigdom... 16. 
A. 91 forsknlngsakt ioner 16. 
B. Den europæiske koordinering 18. 
C. Statistikker om fattigdom 19. 
II - Erfaringer Indhøstet under Det Andet Europæiske Program 
til Bekæmpelse af Fattigdom 19. 
A. Erfaringer vedrørende organiseringen af Det Andet 
Program 19. 
B. Erfaringer fra forsknlngsaktIonerne I Det Andet 
Europæiske Program til Bekæmpelse af Fattigdom 20. 
DEL III - UDSIGTERNE TIL ET SOLIDARISK EUROPA 27. 
I - Visse aspekter dels ved udviklingen på det økonomiske 
og sociale omride, dels ved opbygningen af Europa 
modvirker bestræbelserne for at undgå, at visse personer 
bliver sociale tabere 27. 
A. Ændringer på det økonomiske og sociale område 27. 
B. Det Indre marked og bestræbelserne for at undgå, at 
visse personer bliver sociale tabere 28. 
II - En konsekvent og sammenhængende politik, som går ud 
på at modvirke» at visse personer bliver sociale tabere 28. 
A. Principperne om et solidarisk Europa 29. 
B. Aktioner til fordel for et solidarisk Europa 30. 
BILAG 
- 1 -
INDLEDNING 
Det Andet Fællesskabsprogram, som blev udarbejdet for at støtte 
medlemsstaterne I deres politik til bekæmpelse af fattigdom, skulle 
bidrage til at nå to ambitiøse mål, nemlig at foreslå Innovative 
aktioner, der kan anvendes flere steder, efter at disse er afprøvet i 
det virkelige liv, og at belyse årsagerne til fattigdommen. 
Hensigten med denne rapport er at gøre status, at evaluere de gennem­
førte aktioner og forelægge den lære, der kan uddrages af dem. 
Den er blevet udarbejdet på grundlag af bidrag, der er forberedt af 
fire uafhængige eksperter, Brian Abe I-Smith, Ar I stos Doxladls, 
Françoise Euvrard og Giovanni Sarpellon. 
Der er allerede draget en række konklusioner på grundlag af den Inte­
rimsrapport, Kommissionen forelagde midtvejs I forløbet i 1988, og i 
publikationerne fra programmets aktivitets- og formidlIngskontor, som 
bi.a. har gennemført en løbende evaluering af de 91 forsknlngsaktIoner, 
som programmet består af. 
Disse konklusioner har bidraget til Kommissionens definition af Indhol­
det i Det Tredje Europæiske Program om "Fattigdom", som blev forelagt 
Rådet på et passende tidspunkt for at sikre fællesskabsinitiativernes 
kontinuitet og effektivitet. 
Første del af denne rapport består af en status over fattigdommen I 
Europa: hvor omfattende er fattigdommen, hvor findes den, hvilke 
befolkningsgrupper bliver ramt af den? 
Anden del er en gennemgang af Det Andet Europe I ske Program til 
Bekæmpelse af Fattigdom, som afsluttedes ved udgangen af 1989. I denne 
del gøres der status over de aktioner, som er blevet gennemført inden 
for rammerne af dette program, og der gøres et forsøg på at drage en 
række konklusioner. 
Tredje del Indeholder forslag til retningslinjer for en hensigtsmæssig 
politik til bekæmpelse af fattigdommen, som kan anvendes på alle 
niveauer i Fællesskabet, og som kan bidrage til kohærens I de ønskede, 
globale bestræbelser. 
DEL I 
FATTtQPQMJUEN I EUROPA; STATUS 
1. Hvor mange fattige er der I Europa I dag, og hvem drejer det sig 
om? Fattigdom har eksisteret længe, måske altid, men dens former har 
udviklet sig I takt med de nye betingelser for Økonomisk og social 
udvikling, og der er opstået nye grupper af fattige I de senere år. 
Fattigdommens eksistens, vedholdenhed og udvikling er emner, som i 
forskellig form og i forskelligt omfang har holdt deres Indtog i den 
offentlige debat I alle medlemsstaterne. 
I - Fattigdom er Ikke kun mangel af penge 
2. At definere og måle fattigdom er operationer med svære konsekven­
ser, eftersom de dels fører ti I en Identificering og optælling af men­
nesker, hvis situation er uacceptabel, og som derfor burde have første 
prioritet på at blive hjulpet, dels fører til en Identifikation af 
ansvar og forløb, hvilket indebærer forslag af politisk art. 
En objektiv og komplet definition af fattigdommen henviser til indivi­
duelle eller familiære situationer, der er karakteriseret ved mangler 
af forskellig art på forskellige områder: et utilstrækkeligt ressource-
niveau, men Især mange svagheder og mangler af forskellig art på Ikke-
indkomstrelaterede områder som uddannelse, beskæftIgelseskapacltet, 
sundhed, bolig og isolering: fattigdommen har mange dimensioner, som 
optræder I forskellige kombinationer for de enkelte personer. Da 
fattigdommen har mange former og dimensioner, er det endvidere 
karakteristisk for den, at den Ikke rammer en homogen gruppe, som ville 
kunne behandles med en simpel forøgelse af Indkomstoverførsler. 
3. Vurderingen af de svagheder og mangler, der karakteriserer fattig­
dommen, er for sit vedkommende baseret på en skala af normer, der går 
fra begrebet eksistensminimum (absolut fattigdom) til afvigelser mellem 
forskellige borgeres livsvilkår I det samme samfund på det samme tids­
punkt (relativ fattigdom). Ved Iværksættelsen af Det Andet Europæiske 
Program til Bekæmpelse af Fattigdom (1985-1989) definerede Minister­
rådet de fattige som "de Individer, hvis materielle, kulturelle og 
sociale ressourcer er så små, at de er udelukket fra de laveste accep­
table livsformer i den medlemsstat, hvor de lever". Ved at henvise til 
de forkselllge typer af ressourcer, der skal Indgå I overvejelserne, 
materielle, kulturelle og sociale ressourcer, understregede Rådet 
fattigdommens mange dimensioner. Det angav også dens relative karakter, 
eftersom den er defineret I forhold til andre borgeres livsvilkår I det 
samme samfund. Fattigdommen er således efter denne definition den eks­
treme ulighed I levestandarden. 
A. Indkomstrelateret fattigdom: 50 mlo. mennesker har en lav Indkomst 
(1985). 
4. En utilstrækkelig Indkomst er kun et af fattigdommens aspekter. Men 
den er fællesnævner for de forskellige fattIgdomssltuatIoner og kan 
derfor tages som en god indikator for, hvor omfattende fattigdommen er. 
Ù 
- 3 -
5. I interimsrapporten om Det Andet Europæiske Program til Bekæmpelse 
af Fattigdom (1) blev det skønnet, at antallet af fattige var steget 
fra 38 mlo. I 1975 ti I 44 mlo. I 1985 I Fællesskabets tolv medlems­
stater under et. Dette skøn var blevet gennemført på et udelukkende 
Indkomstrelateret grundlag ved at definere fattigdomstærsk Ien til 50% 
af den disponible gennemsnitsindkomst pr. person I den pågældende stat. 
De anvendte forbrugsenheder var 1 for en person alene, 0,7 for 
yderligere en voksen I husstanden og 0,5 for hvert barn. Men disse tal 
var midlertidige, og de var fremkommet på grundlag af uofficielle 
kilder. 
6. Kommissionen har nu gennemført sit eget skøn på grundlag af de 
samme definitioner, men under anvendelse af de undersøgelser af hus­
standenes budget, som nu er disponible. Det nuværende skøn fører til en 
beregning for 1985 af antallet af personer med en lav Indkomst på 44-50 
mlo., hvilket svarer til 15,4% af Europas samlede befolkningen Inden 
for EF (2). 
De samme beregninger udført for året 1980 giver 49 mlo. personer med 
lav Indkomst. Der er således sket en stabilisering af antallet af fat­
tige mellem 1980 og 1985 og af den procentdel af befolkningen, der er 
ramt af fattigdom beregnet efter indkomst mellem disse to tidspunktet 
(15,6% I 1980). 
Mellem 1975 og 1980 derimod, men efter mindre sikre kilder, skal 
antallet af husstande med lav indkomst være steget i det daværende 
Fællesskab med ni medlemslande (bilag 1, tabet A3) (3). 
7. Denne stabilisering af fattigdommen i hele Fællesskabets befolkning 
(12 medlemsstater) mellem 1980 og 1985 er resultatet af forskellige 
udviklinger i medlemsstaterne: proportionen af personer med lav 
Indkomst er forblevet praktisk taget uforandret mellem disse to tids­
punkter I Danmark, Tyskland og Portugal; den er steget I Nederlandene, 
Irland, Italien og Især i Det Forenede Kongerige; den er faldet i 
Belgien, Grækenland, Spanien og Frankrig (bilag I, tabel A1) (4). 
(1) Det sociale Europa. Suplement 2/89. 
(2) Disse tal er formodentlig udtryk for en undervurdering som angivet 
I bilag I. 
(3) De statistiske data er angivet I detaljer I bilag I, for at denne 
rapport kan koncentreres om de generelle tendenser. 
(4) De anvendte kilder giver ikke mulighed for at karakterisere situa­
tionen I Luxembourg. 
I 1985 var proportionen af personer med lav Indkomst I hele befolknin­
gen særlig høj (18-32%) I Fællesskabets fattige lande (Portugal, 
Grækenland, Spanien, Irland samt Det Forenede Kongerige. Denne propor­
tion var væsentligt lavere (6-11%) I Belglen, Danmark, Tyskland og 
Nederlandene, mens den var middel (15%) I Frankrig og Italien (bilag I, 
tabel A1). 
S 
8. Fortolkningen af de tal, der angives I denne rapport om fattigdom­
men I Europa, må foretages under hensyntagen til virkningen af de 
anvendte definitioner og beregningsmetoder. Selv under opretholdelse af 
en rent indkomstrelateret beregning I form af indtægter er en 
fastsættelse af fattIgdomstærsklen til 40% af den gennemsnitlige, 
disponible Indkomst pr. indbygger I stedet for 50% tilstrækkelig til at 
få antallet af personer med lav indkomst til at falde fra 50 mlo. til 
26 mlo. I 1986. Antallet af fattige bliver således I dette tilfælde 
reduceret til det halve eller endnu mindre I flere lande. Især i 
Tyskland, Belglen og Nederlandene (tabel 1). 
9. På samme måde kan den anvendte fattIgdomstærskel være et europæisk 
gennemsnit I stedet for at være et nationalt gennemsnit. Hvert enkelt 
individs Indkomst sammenlignes I så fald med den disponible gennem­
snitsindkomst pr. Indbygger I de tolv medlemsstater under et I stedet 
for at blive sammenlignet med den disponible gennemsnitsindkomst pr. 
indbygger i det pågældende land. Den forskel, der viser sig mellem 
resultater opnået efter hver af disse definitioner, vokser med 
afstanden mellem medlemsstaternes levestandard. Beregnet ud fra den 
europæiske gennemsnitsindkomst var således 69,5% af den portugisiske 
befolkning fattig I 1985 I stedet for 32,7% efter en rent national 
beregning. I den anden ende af skalaen er 1,8% af den belgiske 
befolkning fattig I forhold til det europæiske gennemsnit I stedet for 
5,9% efter en rent national beregning (bilag I, tabel A8). 
10. Der findes også andre metoder til at Indkredse fattigdommen. En af 
dem består I at basere beregningen af antallet af fattige på folks 
opfattelse af deres egen situation. Man har således forsøgt at udspørge 
et repræsentativt udvalg af familier for at få dem til at placere sig 
selv på en skala, som går fra fattigdom til rigdom. Der var Imidlertid 
kun 2% af de udspurgte familier, der placerede sig selv på niveauet 
"fattig", mens 9% placerede sig på niveauet "fattig eller lige over". 
Efter denne undersøgelse skulle der således være langt færre fattige, 
end eksperterne siger. I virkeligheden skal disse resultater fortolkes 
under hensyntagen tit, at de mest ugunstigt stillede personer normalt 
Ikke bliver udspurgt Inden for rammerne af sådanne undersøgelser, og 
der bør tages hensyn til, at den nedvurdering, der knytter sig til 
fattigdommen, får mennesker, der er I store vanskeligheder, til at 
benægte, at de skulle være fattige. 
11. Når man vil forstå fattigdommen og gribe Ind over for den, er det 
vigtigt at vide, om de personer, der har en tav indkomst, er de samme 
fra år til år, eller om der tværtimod er en betydelig udskiftning 
imellem fattige og mindre fattige. Det er endnu for tidligt at drage 
konklusioner på grundlag af de forskellige undersøgelser foretaget af 
paneler finansieret af Kommissionen for at følge husstandenes 
situation. Men man ved dog, at mere end halvdelen (60%) af de husstande 
i Belgien, som havde identificeret sig selv som fattige I 1985, også 
var det I 1988, og at 14% af de husstande, der Ikke regnede sig for 
fattige I 1985, befandt sig mellem de fattige I 1988. 
12. Året 1985 er det seneste tidspunkt, for hvilket der findes anvende­
lige data vedrørende det Indkomstrelaterete aspekt (Indkomsten) i 
forbindelse med fattigdommen. Det kan synes, at fattigdommen siden 
denne dato er gået en anelse tilbage, for arbejdsløsheden er vigende, 
og visse lande har forbedret deres sociale sikringsordninger og Indført 
foranstaltninger, der skal garantere ressourcer, som f.eks. 
mindstelønnen ved Integrering på arbejdsmarkedet I Frankrig og den 
garanterede minimum Indkomst I Luxembourg. 
- 5 -
B. Fattigdommen er en virkelighed ned mange dimensioner 
13. De disponible Informationer muliggør endnu Ikke en analyse af 
fattigdommens Ikke-Indkomstrelaterede aspekter på samme systematiske 
måde som Indkomsterne, men der er planlagt undersøgelser til forbedring 
af sammenligneligheden af de statistiske oplysninger om disse ikke-
indkomstreIaterete aspekter I nær fremtid. 
14. Fattigdom kommer til udtryk som svagheder og mangler på en lang 
række områder*. 
på uddannelsesområdet er der tale om analfabetisme, tid tig afbry­
delse af skolegangen og uregelmæssig skolegang. Disse mangler vedlige­
holder og forværrer fattigdommen I de samfundsgrupper, de rammer, ved I 
udpræget grad at formindske deres mulighed for at finde beskæftigelse 
og opnå deltagelse I samfundslivet; 
dårligt helbred er ligesom en utilstrækkelig uddannelse på en gang 
en årsag til og en følge af fattigdom. Man ved, at dødelighed, propor­
tionen af kroniske sygdomme og følelsen af at være ved dårligt helbred 
er Indikatorer, der er nært knyttet til ikke blot den sociale klasse, 
men også og Især med erhvervsmæssige og finansielle vanskeligheder. Der 
er ligeledes mange undersøgelser, der viser, at arbejdsløshed kan være 
en årsag til depression, mental sygdom og selvmord; 
fattigdommen kan ligeledes være en bremse for adgangen til sund­
hedsvæsenet, Ikke alene på grund af omkostningerne, der ofte skal 
beta tes forud, men også fordi adfærd og kulturelle vaner ikke altid 
tilskynder til behandling og endnu mindre til behandling I tide. 
Hertil kommer, at ugunstigt stillede regioner ofte er tyndt dækket af 
sundhedsvæsen og udstyr; 
på boligområdet findes de fattige sædvanligvis i de mindst bekvemme 
boliger, hvor miljøet er mest ugunstigt. Mange fattige bor I isolerede 
forstadskvarterer, langt fra byens tjenesteydelser og bekvemmeligheder. 
Familier I nød, som visse arbejdsløse, der er tvunget til at forlade 
deres bolig på grund af manglende betaling af huslejen og enforsørger-
famlller efter en adskillelse, som kan have haft sin oprindelse i «tgte-
skabe Mg vold, genfindes I boliger, som Ingen andre har villet affinde 
sig med. Det sker også, at de fattigste besætter ejendomme, der skal 
nedrives, eller endog at de camperer I campingvogne eller lastbiler. 
Visse af dem er uden bolig, eller, Især i de sydlige lande, de bor 
under helt uacceptable forhold I huler, kældre eller hytter uden nogen 
form for Installationer. 
15. Hen Imod midten af 80'erne ansloges det, at mellem 1 og 2 mlo. 
mennesker var husvilde i Tyskland. Antallet af mennesker, der har 
måttet optage gcld, Iser for at betale huslejen, er steget I en række 
medlemsstater, hvor følgen af huslejerestancer er en trussel om bort­
visning fra bol Igen. 
Antallet af udsættelser af lejere på grund af manglende betaling af 
lejen blev således tidoblet 1 Det Forenede Kongerige mellem 1979 og 
1986. I Belglen blev mere end 700.000 personer truet med lukning af gas 
og elektricitet i 1985, og 65.000 henviste til alvorlige vanskeligheder 
med at betale deres gæld. I er. nederlandsk undersøgelse skønnes det, at 
150.000 husstande I 1S£5 Ikke kunne betale deres gæld, fordi den var 
for høj. 
16. Der findes sammenhænge, som fører til en ophobning af handicap. 
Arbejdsløshed og det lave Indkomstniveau, som følger deraf, kan være 
forårsaget af en kombination af lav kvalifikation og et dårligt helbred 
og de medfører på sin side dårlige boligforhold og social Isolering. 
Arbejdsløsheden og sænkningen af levestandarden kan føre til depression 
og apati, hvilket yderligere reducerer mulighederne for at få beskæfti­
gelse. Seksuel diskrimination og racediskrimination kan være en medvir­
kende faktor til lave eller uregelmæssige Indkomster og delvis arbejds­
løshed, hvilket Igen medfører, at de mennesker, der rammes heraf, 
tvinges til at bo I dårlige bollger, og at deres helbred bliver ringere 
med risiko for, at de flygter Ind I alkoholisme eller afhængighed af 
stoffer. 
II - FaUlotoffiran har tndrot ansigt 
17. Fattigdommen er Ikke blevet reduceret mellem 1975 og 1985. Den har 
Især ændret ansigt: fattigdommen er formindsket blandt ældre samtidig 
med, at det samlede antal ældre er steget stærkt i den samme periode. 
Fattigdommen rammer således I højere grad befolkningsgrupper I den 
erhvervsaktive alder og deres børn. Dette står I forbindelse med 
arbejdsløshedens vækst og familiestrukturernes ændring, Især det 
stigende antai af enforsørgerfamlI ler. 
A. Fattigdommen har aftaget blandt de ældre, som ikke desto mindre 
stadig er en sårbar befolkningsgruppe. 
18. Antallet af Isolerede ældre er steget stærkt mellem 1975 og 1985 i 
Europa. I Det Forenede Kongerige er proportionen af Isolerede mennesker 
på 75 år og derover steget fra 19% I 1961 til 30% I 1981. I Tyskland er 
der sket en stigning fra 37% I 1975 til 55% i 1985. Denne situation 
rammer kvinder oftere end mænd. I Det Forenede Kongerige og Frankrig 
lever mere 40% af alle ældre kvinder af alene. I Irland og Portugal er 
det derimod kun 20%. 
Mellem 1980 og 1985 faldt proportionen af ældre I statistikken over 
lave Indkomster i medlemsstaterne (tabel 2) til trods for stigningen I 
antallet af ældre både absolut og I forhold 111 de øvrige befolknings­
grupper. Der er sket en særlig udtalt nedgang I antallet af ældre med 
lave Indkomster i Spanien, Frankrig, Irland og Belglen, og et mindre 
fald I Tyskland og Det Forenede Kongerige. Til gengæld er dette antal 
steget I Danmark, Italien, Portugal og Især I Nederlandene. I Græken­
land er der kun sket små forskydninger. 
Overalt gel der det, at det er de yngste sldre, som har rettigheder i 
tilknytning til en komplet erhvervsmæssig karriere, der har nydt godt 
af de dertil hørende pensionsordninger, hvilket har medført, at fattig­
dommen koncentrerer sig omkring de ældste og omkring kvinderne. 
- 7 -
Tabel 2 - Ældre 
Antallet af «Idre, hvis Indkomst er mindre ond 50% 
af den nationale gennemsnitsindkomst I 1980 og 1985 
Belglen 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
1r1 and 
Italien 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 
1 alt Personer x 1.000 
1980 
175 
140 
1374 
382 
1379 
2198 
109 
1426 
69 
504 
1988 
9744 1985 
144 
157 
1263 
371 
1080 
1513 
54 
1447 
91 
545 
1846 
8511 StIgnlng el ler fald 
I tus Ind 
31 
• 17 
- 111 
11 
- 299 
_ 685 
- 55 
4 21 
4 22 
4 41 
- 142 
- 1233 i % 
- 17,7 
4 12,2 
- 8,0 
- 2.9 
- 21,7 
- 31.2 
- 51,0 
• 1.5 
4 31.3 
4 8,2 
- 7.1 
- 12,7 
B. Visse økonomiske og sociale ændringer udgør nye fattIgdomsfaktorer. 
19. På det sociale område ses de ændringer, der rammer familiens orga­
nisation og funktioner gennemgribende, I forskellig udstrækning I alle 
medlemsstaterne. Disse ændringer bidrager til at forværre Isoleringen 
og risikoen for fattigdom. På det Økonomiske område fører arbejdsløs­
heden I dens forskellige former direkte eller Indirekte til fattigdom, 
og de sociale sikringsordninger er Ikke tilstrækkelige til at udligne 
denne udviklIng. 
20. EnforsørgerfamlI lernes relative vækst er særlig udtalt: proportio­
nen af enforsørgerfamlI ler blev således fordoblet I Irland mellem 1975 
og 1985. Den nåede 10% I Belglen og Frankrig I 1985, mere end 11% I 
Tyskland, ca. 13% I Det Forenede Kongerige og 20% I Danmark. Disse 
procentsatser var naturligvis mindre i Fællesskabets sydlige iande, men 
alligevel var mere end 10% af samtlige familier enforsørgerfamlI ler i 
Europa i 1985. 
Disse enforsørgerfamlI lers finansielle situation afhænger af, om de 
modtager en pension (som det er tilfældet med enker). Den afhænger 
ligeledes af, hvor mange kvinder der I stand til at udøve en erhvervs­
mæssig aktivitet, samt hvor mange, der med dette formål kan få deres 
børn passet. Især hvis de er mindreårige. Nu er det Imidlertid kendt, 
at mulighederne for pasning af små børn er højst utilstrækkelig i de 
fleste medlemsstater. Når kvinder udøver en erhvervsmæssig aktivitet, 
er det derfor ofte på deltid og oven I købet med en ringere løn. I 
gennemsnit tjener kvinderne kun 2/3 - 3/4 af det mænd tjener, når der 
omregnes til fuldtidsbeskæftigelse. Antallet af enforsørgerfamlI ler, 
der var afhængige af understøttelse, steg derfor mellem 1975 og 1985 i 
Be I g len, Frankrig, Tyskland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige. 
21. Forøgeise af arbejdsløsheden. Den vigtigste årsag til fattigdom I 
medlemsstaterne er direkte eller Indirekte stigningen I arbejdsløsheden 
og Især den vedvarende arbejdsløshed. Der er Ikke blevet skabt nye 
arbejdspladser nok i forhold til det stigende antal personer, der 
søger at komme ind på arbejdsmarkedet. Endvidere har det opsving, der 
har kunnet Iagttages ! uon senere tid på arbejdsmarkedet, været 
ledsaget af selektSvltetsfænomener, som er ti I ugunst for de 
langt ids ledige. 
Der er en stor risiko for, at der I med Iemssttaterne udvikles to for­
skellige samfund, det ene aktivt, godt betalt, socialt godt beskyttet 
og struktureret af arbejdet, det andet fattigt, uden rettigheder og 
nedvurderet på grund af dets passivitet. 
En del af forklaringen på de høje arbejdsløshedstal l Fællesskabets 
lande knytter sig til den økonomiske tilbagegang I slutningen af 
70'erne og i begyndelsen af 80'erne, som fik de offentlige og private 
Investeringer 111 at falde. Den anden årsag er de betydelige omstruktu­
reringer, der har fundet sted i Fællesskabets økonomi I de sidste 15 år 
som følge af konkurrencen fra Japan og de nye industrilande. Mange 
regioner I Nordeuropa, Især traditionelle fabrIksområder, er blevet til 
arbejdsløshedsøer. 
22. Fællesskabets underudviklede landbrugsregIoner som Portugal, en del 
af Spanien, Syditalien, Irland og Grækenland har også I lang tid haft 
en strukturel arbejdsløshed. Selv I en periode med hurtig økonomisk 
vækst rammes disse regioner af arbejdsløshed. Mange fjerntliggende 
egne er karakteriseret ved et højt mål af afvandring fra landbruget, 
langfristet nedgang i beskæftigelsen og en uligevægtig demografisk 
struktur med en uforholdsmæssig stor andel af ældre I befolkningen. 
Der har også I sydlige områder været en tilbagevenden af vandrende 
arbejdstagere til deres oprindelsesland: mere end 300.000 grækere 
vendte hjem mellem 1974 og 1980, og mange fandt det vanskeligt at gen-
integrere sig I et traditionelt samfund. Der er endvidere tidligere 
flygtninge, der er vendt hjem til Grækenland, og tidligere kolonister 
ti I Portugal. 
23. Mellem 1975 og 1985 steg arbejdsløshedstallene i EUR-10 fra 3,7% 
til 9,5% af den erhvervsaktive befolkningen, mens langtidsledigheden 
(et år eller mere) steg fra 0,7 til 4,6%. For Fællesskabet som helhed 
nåede arbejdsløshedsprocenten op på 10,7 I EUR-12 I 1987 (8,2% I EUR-
10) med 15,1 mlo. arbejdsløse, hvorefter den I 1988 igen faldt ti I 9% 
I EUR-10 (10% I EUR-12). 
a) "Ny fattigdom" 
24. Den direkte følge af omstruktureringen af medlemsstaternes økonomi­
ske aktiviteter er skabelsen af nye former for fattigdom. Mennesker, 
der har en kvalificeret fuldtidsbeskæftigelse, der tilsyneladende var 
stabil, afskediges af økonomiske grunde og står pludselig ansigt til 
ansigt med en fattIggørelse, der kan ende I dyb armod. Det drejer sig 
om relativt velkvalificerede personer, unge, som har et godt helbred, 
og som for størstedelens vedkommende vanskeligt kan leve op til en 
situation, der forværres af de lån og andre forpligtelser, de har 
Indgået, mens det gik godt. Disse grupper er hverken vant eller i stand 
til at forvalte deres tilværelse med en lav Indkomst, som det fremgår 
af deres gælds størrelse og deres manglende evne eller vilje til at 
anmode om den støtte, som de har ret til. 
10 
- 9 -
b) Skjult arbejdsløshed og ustabile ansættelsesformer 
25. Flere forskningsprojekter I Det Andet Europæiske Program til 
Bekæmpelse af Fattigdom har vist, hvorledes de officielle statistikker 
undervurderer arbejdsløshedens omfang. Især I Sydeuropa findes der kun 
mangelfulde oplysninger om personer, der er underbeskæftiget. F.eks. er 
personer, der har midlertidigt arbejde eller gennemgår praktikanttjene­
ste, ældre arbejdstagere, der er gået på førtidspension med en lavere 
pension, nomader, potentielle vandrende arbejdstagere fra landområderne 
samt husvilde og kvinder, især enlige forsørgere, underrepræsenteret i 
statistikkerne. Mange af disse personer mister deres stræben efter at 
få arbejde. Arbejdsløshedsstatistikkerne omfatter heller Ikke familie­
hjælp I landbruget eller personer, der har usikker beskæftigelse, og 
som aktivt søger en stabil beskæftigelse. I 1986 var der i Frankrig 1,4 
mlo. mennesker, der var I denne situation. 
26. Deltidsansættelsens betydelige vækst svarer ikke altid til det, 
arbejdstagerne ønsker, når de accepterer en sådan beskæftigelse. I 1985 
arbejdede mere end 40% af alle kvinder I Danmark, Nederlandene og Det 
Forenede Kongerige på deltid, til trods for at mange af dem ville have 
foretrukket fuldtidsarbejde. Disse kvinder viser sig ikke I arbejdsløs­
hedsstatistikkerne, selv ikke når de søger en anden type beskæftigelse. 
27. Udviklingen på arbejdsmarkedet tenderer hen Imod en opsplitning 
mellem et begrænset arbejdsmarked, som tilbyder et stabilt og godt 
betalt arbejde, og et sekundært arbejdsmarked, der i øjeblikket er I 
vækst, og hvor beskæftigelsen er midlertid, uregelmæssig, på deltid og 
ofte dårligt betalt. Der kan ikke her være taie om at sætte spørgs­
målstegn ved disse særlige ansættelsesformers eksistensberettigelse, 
for de passer til virksomhedernes behov for fleksibilitet og kan under 
visse betingelser opfylde en del arbejdstageres ønsker. Det synes at 
være en kendsgerning, at disse ansættelsesformer I mangel af andre 
arbejdspladser har givet og giver ugunstigt stillede personer adgang 
til arbejdsmarkedet. Alligevel må man ikke være blind for, at de kan 
give anledning til varig usikkerhed. En hyppig rotation mellem arbejds­
løshedsperioder og atypiske ansættelsesformer betyder, at arbejdstage­
ren Ikke får ret til arbejdsløshedsforsikring og Ikke får adgang til en 
stabil erhvervsmæssig integration. 
C. Den sociale sikringsordningers begrænsninger 
28. Selv om de forskellige medlemsstaters sociale sikringsordninger har 
nået et højt udviklingsniveau, kan de Ikke altid tage højde for 
fattigdom som sådan. F.eks. pr iv!ligerer arbejdsløshedsforsikringen 
overalt den hårde kerne af lønmodtagere, som har sikret sig rettigheder 
ved at arbejde på fuld tid med en høj løn. Da denne ordning blev skabt, 
blev det Ikke forudset, at der ville ske en betydelig stigning I 
antallet af personer, der søgte en første ansættelse (de unge), eller 
der søgte at vende tilbage til arbejdsmarkedet (kvinderne), eller som 
var arbejdsløse efter en deltidsansættelse, der var usikker og dårligt 
4( 
betalt, som de arbejdspladser, der ofte udfyldes af kvinder eller som 
er blevet udviklet til unge med de offentlige myndigheders støtte. Det 
fortjener at nævnes, at mere end 1/3 af Fællesskabets arbejdsløse (5,9 
mlo.) var mindre end 25 år gamle I 1987, og at mere end halvdelen (3,1 
mlo.) af dem aldrig havde haft arbejde. 
Langtidsledigheden giver normalt ikke anledning til den samme under­
støttelse som den arbejdsløshed, der følger umiddelbart efter tabet af 
beskæftigelse. Arbejdsløshedens varighed er Imidlertid steget kraftigt 
og overstiger et år for mere end halvdelen af Fællesskabets arbejdsløse 
og to år for mere end 1/3 af dem (1987). 
29. Støtte i form af arbejdsløshedsunderstøttelse er derfor I mange 
tilfælde den eneste udvej under forudsætning af, at man opfylder 
adgangsbetingelserne. Men den giver naturligvis Ikke altid en Indkomst, 
der er tilstrækkelig til at undgå fattigdom. 
I Tyskland faldt antallet af arbejdsløse, der fik arbejdsløshedsunder­
støttelse fra arbejdsløshedsforsikringen fra 66% I 1975 til 38% I 1984. 
Dette skal ses I sammenhæng med, at mindre end 14% af de arbejdsløse 
husstande havde ret til understøttelse i 1975, mens dette tal steg til 
næsten 33% I 1985. 
I Nederlandene fik 20% af de arbejdsløse arbejdsløshedsunderstøttelse i 
1975, i 1985 var det 57%. Arbejdsløshedsunderstøttelsen giver 
Imidlertid Ikke altid mulighed for at nå op over en Indkomst på 50% af 
den disponible gennemsnitsløn pr. person; det samme gælder I visse 
lande for den garanterede mindsteløn. 
30. I alt er det en Ikke ubetydelig andel af de officielt registrerede 
arbejdsløse (disponible og arbejdssøgende), der hverken får arbejdsløs­
hedsunderstøttelse eiler socialhjælp, fordi reglerne udelukker dem. Der 
er også mange, der Ikke kræver deres ret, enten af uvidenhed eller af 
frygt for administrationen (dette gælder f.eks. for vandrende arbejds­
tagere, hvis formalia ikke er I orden). I øvrigt har de mennesker, som 
egentlig har størst behov for hjælp - de husvilde - ofte ingen rettig­
heder, fordi de Ikke kan opfylde kravet om fast bopæl. 
Endelig er det kvinder og unge, hvis risiko for at blive arbejdsløse er 
størst, der har de ringeste chancer for at få ret til understøttelse. 
De bliver således afhængige af familiens solidaritet, men det er kendt, 
at denne solidaritet er ved at forsvinde, selv I de sydlige lande, hvor 
den trues af tilvandringen til byerne og Industrialiseringen. 
Tabel 3 
Arbejdsløse, der hverken modtager arbejdsløshedsunderstøttelse 
el ler socialhjælp 
Procent af alle Procent af de arbejds-
arbejdsløse uden løse under 25 år uden 
understøttelse understøttelse 
Belgien 17 22 
Danmark 26 39 
Irland 32 40 
Nederlandene 40 41 
Tyskland 42 50 
Frankrig 60 67 
Luxembourg 79 
Italien 83 86 
Grckenland 96 
Kilde: EUROSTAT: Fællesskabets undersøgelse af arbejdsstyrken (1985). 4L 
- 11 -
31. I 80'erne dæmpede de sociale sikringsordninger ganske vist krisens 
virkninger, og de begrænsede fattigdommens udbredelse. På grund af de 
svagheder og mangler, der stadig er I den grundlæggende sociale 
sikring, er fattigdommen dog stadig et aktuelt problem, selv om den er 
blevet stabiliseret. Det er blevet skønnet, at den sociale sikring gør 
det muligt for 85% af husstandene at undgå fattigdom I Belglen, ca. 80% 
I Lorraine, Luxembourg og Nederlandene, men kun 2/3 af husstandene I 
Irland. I Grækenland undgår 48% af husstandene den IndkomstbetIngede 
fattigdom takket være den sociale sikring, men dette betyder på den 
anden side, at 52% forbliver fattige til trods for de sociale sikrings­
ordninger. 
32. Disse svagheder og mangler I den sociale sikring skal vurderes 
under hensyntagen til de nationale forhold. Til fattigdommens fortsatte 
beståen bidrager i visse lande manglen på mekanismer til sikring af 
ressourcer, I andre lande disse mekanismers selektive karakter eller 
det forhold, at de garanterede ressourcer er for små. Desuden er det 
Ikke tilstrækkeligt 111 at afskaffe fattigdommen, at man etablere et 
system med minimums indkomster, for Ikke alle berørte husstande gør 
altid krav på at få det, de har ret til. 
III - Fattigdommen har holdt sit Indtog I den offentlige debat 
33. Fattigdommen I Europa har ændret sig I de seneste år. Til den 
traditionelle fattigdom er der blevet tilføjet nye fattIgdomssItuatIo­
ner, som rammer befolkningsgrupper, der er så meget mere ude af stand 
til at klare dem, som de tidligere var blevet forskånet for dette fæno­
men. Forskellige økonomiske, politiske og sociale aktiviteter Indsættes 
i forskellig udstrækning med henblik på at bekæmpe fattigdommen. 
A. Opfattelsen af fattigdommen har udviklet sig 
34. De opinionsundersøgelser, der med regelmæssige mellemrum gennem­
føres af Eurobarometer, viser, at den procentdel af europæerne, der 
opfatter sig selv som fattige, efter at være steget mellem 1976 og 1983 
faldt mellem 1983 og 1989. Der er ovenfor blevet gjort opmærksom på 
disse undersøgelsers begrænsning som målestok for fattigdommen (punkt 
10), og resultaterne gengives derfor på dette sted kun som en Indikator 
for opinionens udvikling. I 1976 mente 7,6% af de udspurgte europæere 
(grækere, spanleree og portugisere Ikke medregnet), at de var fattige. 
I 1983 var det 10,7% (spaniere og portugisere Ikke medregnet), 
hvorefter procenten faldt til 8,6 I 1989. Men der er store forskelle 
landene Imellem, eftersom den procentdel af de udspurgte personer, der 
opfattede sig som fattige i 1989 var 2% I Luxembourg, 4,7% i Tyskland, 
15,5% I Spanien og 12,5% i Irland. Når det drejer sig om deres kvarter 
eller deres landsby, erkender 1/5 af europæerne, at der findes fattige, 
1/3 hvis man tilføjer svarene på spørgsmålet om, om der ved siden af 
den faktiske fattigdom er risiko for fattigdom. 
Denne udvikling I opfattelsen af fattigdommens årsager viser sig I det 
forhold, at 66% af de udspurgte personer ønsker, at de offentlige 
myndigheder skal gøre mere for at bekæmpe fattigdommen. Endvidere 
erklærede halvdelen, at de var beredt til at bidrage finansielt, og 59% 
angav, at de ville være villige til at bruge tid på at hjælpe de 
fattige. 
O 
- 12 -
35. Det vigtigste element, der afsløres I Eurobarometers undersøgelser, 
er udviklingen I opfattelsen af fattigdom: dovenskab og manglende vilje 
nævnes sjældnere I 1989 end I 1976 som årsager til fattigdommen. Til 
gengæld nævnes manglende tilpasning til det sociale system oftere I 
1989 end I 1976. For 17% af de adspurgte personer er fattigdom uundgåe­
lig I udviklingen af den moderne verden, og for 18% har de fattige Ikke 
haft heldet med sig. Mellem 1976 og 1989 er europæerne således blevet 
bevidstgjort om fattigdommens sociale årsager. 
B. Fattigdom, ny fattigdom? 
36. Mere end nogensinde fremstår fattigdommen I dag 1 Europa som 
heterogen, mangesidet og flerdImens lone I. Der mangler Ikke typologier 
for at forsøge at forklare denne forskelligartethed eller forsøg på 
omhyggeligt at differentiere de mange ord, der anvendes for at betegne 
den: fattigdom, usikkerhed, marginalisering, sociale tabere, den fjerde 
verden. Der skal Ikke her tages stilling til disse forskellige 
benævnelser, som ofte genspejler en national eller kulturel sensibili­
tet, men det skal understreges, at der i Rådets resolution af 29. sep­
tember 1989 blev anvendt betegnelsen sociale tabere. De forskellige 
situationer, der er konstateret I medlemsstaterne, synes at kunne 
grupperes l tre store kategorier. 
37. Der er for det første fattIqdom. som rammer individer og husstande, 
der har en anerkendt status og en sikker og regelmæssig indkomst, som 
dog er særlig lav. Denne form for fattigdom kaldes også møjsommelig 
fattigdom. Disse mennesker har en beskeden levestandard, som de sikrer 
med deres egne ressourcer. Ligevægten I deres tilværelse er Imidlertid 
yderst usikker og kan styrte sammen som følge af en enkelt form for 
modgang som f.eks. tab af beskæftigelse, ægtefællens tab af beskæfti­
gelse, en længere sygdom eller andre lignende forhold. 
38. Der findes en ny form for fattigdom, som rammer en befolknings­
gruppe, hvis deltagelse I samfundet bliver usikker, enten fordi den 
Ikke er i stand til at skaffe sig en regelmæssig og sikker indkomst 
(det gælder f.eks. de unge, som det ikke lykkes at skaffe sig adgang 
til arbejdsmarkedet, enlige kvinder og enker, som søger at finde 
beskæftigelse Igen), eller fordi der sker en ændring I Indkomstens 
regelmæssighed, sikkerhed og/eller niveau. En sådan situation medfører 
f.eks. , at afbetaling på lån til forbrug Ikke kan finde sted, at lån 
til erhvervelse af fast ejendom Ikke kan tilbagebetales, at der ikke 
betales skat, eller endog at de pågældende må ophøre med at betale 
husleje, elektricitet, gas, telefon, osv. 
Disse nye fattIgdomssituatIoner skyldes først og fremmest arbejdsmarke­
dets omstrukturering, som medfører tilbagevendende arbejdsløshed eller 
langtidsledighed. De skyldes ligeledes begrænsninger I systemerne til 
bekæmpelse af fattigdommen og den sociale sikring. 
39. Endelig er der den fattigdom, som man kalder den fjerde verden, 
dvs. et befolkningslag, der befinder sig helt nede på bunden af den 
sociale rangstige. Denne befolkningsgruppes Indkomst er uhyre lav, 
uregelmæssig og usikker. Denne befolkningsgruppe er ofte velkendt i 
/4 
- 13 -
socialvæsenet, ikke så meget fordi dens behov nok kunne dækkes af 
bistandsordninger, som fordi dens situation har tendens til at gentage 
sig I den ene generation efter den anden, og Især fordi den ansamler 
vanskeligheder op til et punkt, hvor den bliver vanskelig at anbringe 
efter de klassiske blstandskrIter ler. 
C. instanser, der deltager i bekæmpelsen af fattigdommen 
40. Fattigdommens bekæmpelse henhører l første række under den 
nationale socialpolitik. Centraladmlniatrat ionen, som er garant for den 
nationale solidaritet, skal sørge for at opretholde et vist mål af 
social sammenhæng, i alle Fællesskabets lande er staten et traditionelt 
center for udvikling af sektorpolitik på forskellige områder, som 
bidrager til bekæmpelse af fattigdommen, herunder boligpolitik, uddan­
nelsespolitik, sundhedspolitik, beskæftigelsespolitik, osv. 
For at politikken på disse områder skal bi I ve virksom over for de 
fattige, må man imidlertid sikre sig, at dens iverksættelsesprocedure 
Ikke får til følge, at de fattigste udelukkes. 
Endvidere er det I de senere år blevet klart for de ansvarlige politi­
kere, at de fattiges behov Ikke I samme grad imødekommes af en forskel­
lig politik på forskellige områder, der gennemføres af institutioner og 
personale sideløbende som af en samtidig og koordineret hjælp på for­
skel I Ige områder. 
Derfor har staterne ved siden af den klassiske sektorpolitik lidt efter 
lidt givet tilskyndelse 111 og udviklet globale metoder til bekæmpelse 
af fattigdommen gennem overordnede aktioner i et givet territorium. Der 
er f.eks. påbegyndt programmer ti i genoplivning af kvarterer i byerne 
efter sammenlignelige principper i flere medlemsstater. De lokale 
myndigheders lån suppleres af statslån til finansiering af samordnede 
projekter til forbedring af Indbyggernes livsvilkår (forbedring af 
bol I ger, uddannelse af unge, Initiativer inden for sport og kultur, 
skabelse af arbejdspladser, osv.). 
41. Centralregeringerne I en række medlemsstater har for nylig demon­
streret, at de erkendte fattigdommens eksistens og betydning ved at 
definere og udvikle en ny politik på området (etablering af en mindste­
indkomst) til fordel for de fattige, enten ved at udnævne en national 
kommission til behandling af fattigdommen som i Italien eiler ved at 
oprette et ministerium som I Belgien. 
42. De lokale eller rflfllQnfllQ myndigheder forestår den konkrete gennem­
førelse af bekæmpelsen af fattigdommen. Deres metoder og handlinger 
varierer for det første I forhold til graden af decentralisering af de 
administrative opgaver samt de politiske strukturer. De spiller tradi­
tionelt en stor rolle på bistandsområdet. I forhold til tidligere kan 
de i dag gribe mere effektivt Ind gennem den pol i tik for lokal udvik­
ling, som I de fleste medlemsstater bliver stadig mere omfattende. 
Denne politik for lokal udvikling tager ikke kun sigte på fattigdommen. 
Men den kan være til gunst for en samlet aktion rettet mod de forskel­
lige faktorer, der fører til udelukkelse og afhængighed: bolig, uddan­
nelse, sundhed, Indkomst, beskæftigelse, Indpasning I samfundet, osv. 
4i 
- 14 -
En sådan samlet aktion forudsætter et partnerskab, som tillader de for­
skellige ansvarlige ved de forskellige Institutioner, som tidligere var 
afskærmet fra hinanden, at handle sammen på en koordineret og derfor 
mere effektiv måde. 
43. Ved siden af regeringens og administrationens Institutioner spiller 
også de store, almennyttige sammenslutninger en afgørende rolle ved 
fattigdommens bekæmpelse. Disse IKKe-StatSlIqe organisationer har 
udviklet sig I alle medlemsstaterne, visse af dem på et Internationalt 
grundlag. De er naturligvis meget forskelligartede i en række henseen­
der: karltatlv eller militant logik, aktioner orienteret mod lokalpoli­
tik eller politisk lobbyvirksomhed eller lobbyvirksomhed I presse, osv. 
Når de faktisk er I direkte kontakt med de fattigste, har de mulighed 
for at gøre sig til deres talerør. 
De Informerer endvidere den offentlige opinion og beslutningstagerne 
med henblik på at mobilisere den størst mulige solidaritet med de fat­
tige befolkningsgrupper, visse af dem arbejder I snævert samarbejde og 
partnerskab med forskellige lokale, amtslige, regionale og nationale 
Instanser. 
45. De økonomiske ledere har med få undtagelser haft en tendens til at 
holde sig på afstand af bekæmpelsen af fattigdommen. Det synes dog, at 
der er ved at ske en bevidstgørelse, Især fordi det er åbenlyst, at der 
er en forbindelse mellem udviklingen i arbejdsløsheden og fattigdommen. 
Programmer til lokal udi vi Ung og til økonomisk og social Integration 
skulle kunne blive en anledning til, at virksomhederne og lønmodtager­
nes fagforeninger integrerer sig mere aktivt I den omfattende mobilise­
ring af alle kræfter, som bør finde sted til bekæmpelse af 
fattI gdommen. 
u 
-. 15 -
DEL II - DET AHDET EURGP1ISKE PROGRAM TIL BEIC/MPELSE AF 
46. Et voksende antal mennesker i Europa ar udelukket fra eller befin­
der sig I kåntsn af arbejdsmarkedet og an anerkendt social status. 
Undersøgelser tyder på, at dat europclske enhedsmarked på mellemlang 
sigt vil skaffa arbejdspladser, man at dût på kort sigt kan medføre, at 
de svagest© befolkningsgrupper i vlss© regioner med omstrukturering 
eller forsinkelser I forh©3*j tn udviklingen, men også I mere 
konkurrencodyg» ujo , j^i^nwr, wwtm.,» » *jn meget vanskelig situation. 
Stillet ©var for tionii« «--ÎOIÙS .nf; tidtager Kommissionen for De Europæl-
ske Fællesskaber ti i fat'i tgdommeos bekæmpelse på flere niveauer, som 
vil blive gennemgået i aei Hi. [t â ae midler, der sættes Ind, er 
fortsættelsen Q§ acii ld€ *vt>n M tf m specifikke aktioner, der blev påbe­
gyndt midt i 70'erne. Dôt drejer sig om støtte til udveksling af viden, 
overførsel af erfaringer ©g Interventiomsmodei1er. 
47. Efter Det Første Europæiske Program om "Undersøgelser og 
Pilotprojekter tn Bekæmpelse af Fattigdommen", som havde fundet sted 
mellem 1975 og 1980, sku S Is der gû ? ir o åf med evaluering og 
overvejeiser, før betingelserne for, at Kommissionen på ny fremsatte 
forslag om et program, var til stede. Det var således først I december 
1984, at Det Andet Program blev påbegyndt. Det blev afsluttet ved 
udgangen af 1989, og i modsætning til sidst© gang blev denne gang Det 
Tredje Program - Fattigdom 3 - om "økonomisk og social integration af 
ugunstigt stillede befolkningsgrupper" sat ! gang for perioden 1989-
1994 i direkte forlængelse af d@i foregående program. 
48. Kommissionen ønskede på denne måde at undgå enhver afbrydelse af de 
aktioner, der gennemføres på det europæiske plan. Kommissionen er 
ganske vist ikke blind for» at solidariteten med de fattigste først og 
fremmest henhører under de enkelte medlemsstaters kompetence. Men den 
må også tage hensyn til, at bekæmpelsen af fattigdommen har rødder I 
den økonomiske og sociale politik, der drøftes på fællesskabsplan. 
Bekæmpelsen af fattigdommen udgør endvidere et område for forskning og 
eksperimenteren, hvor der er mange fælles punkter me i lem betingelserne 
for de problemer, åer ska i behandles, og de løsninger, der vedtages 
eller eksperimenteres med § de forske!Sige iande. Udveksling af erfa­
ringer er så Sedes mulig for at den nyttige viden på fællesskabsplan 
bliver udnyttet bedst muligt for at begrænse den uundgåelige afprøvning 
af modeller, der karakteriserer enhver aktion på et område, hvor de 
institutionelle og sociale problemer, der skal behandles, er særlig 
komplekse. 
Den Ønskede kontinuitet S denne aktion skal ligeledes ledsages af en 
forbedring af de anvendte røetoder. Det forekommer således nødvendigt at 
tage hensyn til da erfaringer, der blev indhøstet under Det Andet 
Europæiske Program ti! Bekæmpelse af Fattigdom. Dette program havde 
stærke, men også svage sider, som oftest 1 tilknytning 111 de 
vedvarende årsager til fattigdom, som er vanskeligst at fjerne. 
Etableringen af en Interimsrapport gav f øvrigt lejlighed til at give 
et overblik over disse forhold (1). 
I denne interimsrapport var der endvidere mulighed for at drage en 
række konklusioner, som har bidraget ti! définit Ionen af programmet 
Fattigdom 3. 
(1) Det Sociale Europa. Supplement 2. 1989. 
n 
- 16 -
I - Gennemførelsen af Det Andet Europclske Program til Bekæmpelse af 
Fattigdom 
49. Det Andet Program fik tildelt et budget, der var relativt beskedent 
I forhold til problemets størrelse: først 25 mlo. ecu, der blev forøget 
til 29 mlo. ecu efter udvidelsen med Spanien og Portugal. Dette projekt 
blev udarbejdet på grundlag af to principper: 
undgå for teoretiske eller Ideologiske metoder. Idet konkrete 
erfaringer blev lagt til grund for projektet; 
- undersøge innovative metoder anvendt lokalt af sammenslutninger 
eller Institutioner, som arbejder I marken. 
På dette grundlag kunne Kommissionen: 
understøtte 91 forsknlngsaktIoner på det lokale plan spredt over 
Fællesskabets 12 medlemslande, 
forsøge at koordinere disse aktioner og evaluere deres fremskridt 
under hele programmets forløb, 
parallelt hermed Igangsætte en række undersøgelser og statistiske 
arbejder om fattigdommen og dens omfang og udvikling samt om, hvorledes 
den opfattes I Europa. 
A. 91 forsknlngsaktIoner 
50. Efter Det Første Program, som Ikke var struktureret, forekom det 
nødvendigt at samle arbejderne omkring fælles problemsti I Inger. Derfor 
blev aktionerne I Det Andet Program fordelt mellem otte tematiske 
grupper, som blev defineret I samaråd med de forskel IIge medlemsstater 
for at tage hensyn til disses traditionelle Interventionsmetoder til 
bekæmpelse af fattigdommen: 
Integreret aktion I bykvarterer 
Integreret aktion I landdistrikter 
langtidsledige 
unge arbejdsløse 
ældre 
enforsørgerfamlI ler 
vandrende arbejdstagere og flygtninge 
marginalgrupper. 
51. På grundlag af denne Inddeling Indkaldte Kommissionen forslag fra 
medlemsstaterne. Gennemgangen af svarene førte til en udvælgelse af 91 
forsknlngsaktIoner. Disse blev udvalgt under hensyntagen til strenge og 
veldefinerede kriterier på fællesskabsplan samt til programmets mål, 
som var at udforske de udvalgte problemstillinger og analysere de 12 
landes metoder og kunnen. 
- 17 -
52. Fordeling efter emne: 26 aktioner blev tilknyttet emnet "integreret 
aktion" (13 I byzone, 13 I landzone). Blandt grupperne vedrørende sår­
bare befolkningsgrupper indeholdt den om "vandrende arbejdstagere og 
flygtninge" 13 forsknlngsaktioner, den om ældre 12, den om langtids­
ledige 11, den om unge arbejdsløse og den om enforsørgerfamlI ler hver 
9. 
53. Projekterne omfang varierede fra land til land, og projekterne 
fordeling på de enkelte lande var Ikke udtryk for nogen tendens. 
54. Kommissionen finansierede disse aktioner i størrelsesordenen 50% 
(55% i sårlige tilfælde) af deres driftsbudget. Den øvrige finansiering 
blev sikret gennem andre organer: nationale eller lokale regeringer, 
kommuner, nationale eller lokale velgørenhedsorganisationer i de fleste 
tilfælde, men også religiøst inspirerede bevægelser og sjældnere fag­
foreninger. 
De begrænsede midler, der stod til rådighed for Fællesskabets budget 
til programmet om at udforske de 8 udvalgte emner førte til, at alle 
aktionerne blev lavt finansieret. Aktionernes dimension synes 
Imidlertid at have været en faktor, der afgjorde deres effektivitet. 
Budgettets størrelse, personalet l de ledende grupper, de anvendte 
personers kvalifikation samt evnen til at mobilisere frivillige og 
integrere de berørte befolkningsgrupper spiller således en vigtig 
rolle, når det gælder om at nå de fastsatte mål. Selv når de er koncen­
treret om særlig udsatte personer, skal aktionerne have en mindstestør­
re i se, hvis det ska i kunne lade sig gøre at skabe forbindelser ti I de 
øvrige lokale og nationale organer, der gør det muligt at behandle 
fattigdommens mange aspekter. 
Programmets forsknlngsaktioner befandt sig derfor i meget forskellige 
situationer, eftersom deres budget I sammenligning varierede fra 1 til 
10 og deres ledelser fra 2 111 27 personer på fuldtid. Endvidere var 
der visse aktioner, der ikke fik assistance af frivillige, mens andre 
mobiliserede mere end 200 personer. 
55. Hvad angår de fattiges deltagelse I aktionernes gennemførelse, var 
denne særlig svag I visse lande, mens de fleste aktioner fungerede 
efter dette princip i andre lande. Analysen af de vanskeligheder, der 
opstod I forbindelse med forsøget på at integrere modtagerne i aktio­
nernes projektering og gennemførelse, er nyttig for definitionen af 
integrationsstrategierne I modelakt ionerne i programmet Fattigdom 3. 
56. Aktionernes metoder ti i indkredsning af fattigdommen har været for­
skellig, og interventionsiogikken har derfor også været forskellig fra 
aktion til aktion. I visse tilfælde bestod aktionens mål først og frem­
mest, eller måske endog udelukkende, I at gennemføre en social Integra­
tion af personer med mediclnsk-psykologlske vanskeligheder. Denne soci­
alisering var mere eller mindre ambitiøs, alt efter om den tog sigte på 
genoptagelse af en normal tilværelse, eller den Indskrænkede sig til en 
varig bistand I et beskyttet miljø. Andre aktioner tog sigte på at 
Imødegå mangierne i de pågældende sociale sikringsordninger, som f.eks. 
IS 
- 18 -
når dette system skaber en afhængighed af tilskud til enlige forældre. 
I dette tilfælde drejede det sig om en reintegrering eller Integrering 
I det normale liv og om støtte til at sikre adgangen 111 en selvstændig 
Integrering over arbejdsmarkedet. 
I modsætning 111 de aktioner, der blev gennemført med befolkningskate­
gorier, gennemførtes de aktioner, der blev udviklet på grundlag af 
territorium (I landszone eller I byzone) tættere på udelukkelsesproces-
sen, som den f.eks. finder sted i skoler, i forbindelse med organer til 
fordeling af bollger eller I forbindelse med naboforhold. Der var her 
snarere tale om en sociologisk metode end en medlcinsk-psykologlsk. 
57. For at få en Ide om, hvilke vanskeligheder projektledelsen stod 
over for ved koordineringen af programmet på det europæiske plan, skal 
til variationerne I forsknlngsaktionernes størrelse, mål og strategier 
lægges en lang række forskelle I de lokale og nationale forhold. 
B. Den europæiske koordinering 
58. Kommissionens tjenestegrene havde overdraget ti I et socialforsk­
ningsinstitut I Kttln at koordinere og lede de 91 forsknlngsaktIoner. 
Denne opgave blev udført I samarbejde med to forskningsgrupper etable­
ret af henholdsvis et universitetscenter i Bath og et medlem af det 
katolske universitet I Leuven. 
59. Det var planlagt, at programmet skulle følges af disse to grupper 
med henblik på en evaluering i forhold til den nationale kontekst og en 
udnyttelse af den viden, der blev Indsamlet de enkelte steder gennem en 
tværnational sammenligning af deres erfaringer vedrørende hvert enkelt 
emne. 
60. Udbredelsen af Informationer om programmet blev gennemført I form 
af regelmæssige publikationer på flere sprog: 
en månedlig, intern forbinde IsesbuI let In ; 
kvartalsvis udsendelse af et tidsskrift med en større udbredelse 
end bul let inen; 
årlige supplementer til dette tidsskrift. 
De tværnationale udveksl Ingsmøder, der blev afholdt på stedet I forbin­
delse med projekterne, blev benyttet som en lejlighed til under Kommis­
sionens ledeise at arrangere møder, seminarer, konferencer og drøftel­
ser, som gjorde det muligt for de lokale samfund at gøre sig bekendt 
med fattIgdomssltuatIonen og de aktioner, der blev gennemført for at 
råde bod på den. 
Aktivitets- og formidlingskontoret udgav endvidere en række dokumenter 
til præsentation af programmet, Især en beskrivelse af forsknlngsaktIo­
nerne samt evalueringsrapporter. 
61. Endelig varetog Kommissionen direkte aktionernes finansielle for­
valtning. 
2° 
- 19 -
C. Statistikker om fattigdom 
62. Det officielle, statistiske kendskab til den samlede fattigdoms-
situation og dens tidsmæssige udvikling og rumlige fordeling var tyde-
IIgvls utiIstrækkelIgt. 
Kommissionen har derfor bestræbt sig på at Identificere og Indsamle 
sammenlignelige data om fattigdommen Inden for rammerne af Det Europæl-
ske Fællesskabs Statistiske Kontor, og den har endvidere overdraget til 
forskellige uafhængige eksperter at undersøge metoder til kvantitativ 
og kvalitativ måling af fænomenet samt at foretage skøn over antallet 
af fattige. 
Det Statistiske Kontor (Eurostat) har I sit arbejde anvendt resultater­
ne af Fællesskabets undersøgelser af familiernes budget og de disponib­
le, administrative statistikker I medlemslandene. 
63. Det socialpolitiske center ved universitetet I Antwerpen har på sin 
side koordineret udarbejdelsen af redskaberne til måling af fattigdom­
men under anvendelse af repræsentativt udvalgte erklæringer fra hus­
standene (subjektive målinger af fattigdommen) i 7 lande, Idet det 
afprøvede 5 målemetoder. 
64. Endelig gentog Eurobarometer I 1989 den undersøgelse, der var 
blevet gennemført I 1976 om opfattelsen af fattigdommen I Europa. 
65. Alle disse måleredskaber og talmæssige angivelser er et betydeligt 
fremskridt hen Imod etableringen af hensigtsmæssige politiske præmisser 
for bekmpelsen af fattigdommen. Det samlede materiale er måske nok 
stadig utilstrækkeligt, men det har gjort det muligt at gennemføre en 
rimelig detaljeret status over fattigdommen I Europa og dens udvikling 
I de sidste 10 år i den første del af denne rapport. 
Il - Erfaringer Indhøstet under Det Andet Europclske Program til 
Bekæmpelse af Fattigdom 
66. De erfaringer, der er indhøstet i forbindelse med Det Andet 
Europæiske Program til Bekæmpelse af Fattigdom kan Inddeles I to 
kategorler: 
på den ene side rent administrativt I ordets bredeste betydning er 
der tale om erfaringer med organisering af projekter og metoder til 
gennemførelse af programmet, 
på den anden side mere politisk er der tale om erfaringer vedrøren­
de selve aktionernes Indhold i det lokale arbejde. 
A. Erfaringer vedrørende organiseringen af Det Andet Program 
67. De 91 forsknlngsaktIoner I Det Andet Program genspejlede den 
vedtagne fremgangsmådes logik, som bestod i at udforske Innovative 
metoder anvendt på det lokale plan med sigte på bestemte 
befolkningsgrupper. Aktionerne var af begrænset omfang, geografisk 
spredt og heterogene. Endvidere var lederne folk, der er vant til at 
Z( 
- 20 -
arbejde I marken, som ofte var meget storsindede, som kunne spille en 
rolle som katalysator for udviklingen af deres aktion, men som Ikke var 
forberedt til at følge og analysere betingelserne for afviklingen af 
denne aktion. 
68. Fællesskabets evaluatorer og koordinatorer blev således stillet 
over for et betydeligt behov for projekter, teknisk assistance ved 
selvevaluering og udarbejdelse af strateg 1er, som de var nødt til at 
beskæftigegie sig med. Denne rolle var Ikke oprindelig forudset, og den 
var undertiden 1 modstrid med deres status som evaluatorer og organi­
satorer for de tværnationale udvekslinger uafhængigt af de enkelte 
projekters aktiviteter. 
Den rumlige og funktionelle spredning af Inltlativtagning, finansiel 
forvaltning, evaluering og udbredelse m.m., som blev overdraget til 
forskellige personer I forskellige organer på forskellige 
arbejdssteder, vanskeliggjorde en virkelig ensartet behandling af 
programmet og en gensidig integrering af projekterne I et overordnet. 
fæl les prolekt. 
Generelt sagt led koordineringen under begrænsningerne I mellemledene 
mellem det europæiske niveau og de lokale aktioner. Det fremgik, at 
forsknlngsaktIonernes dimension spillede en rolle for deres mulighed 
for at Integrere sig I de lokale interventlonsnet. Visse af dem var i 
stand til i kraft af deres størrelse at mobilisere disse net eller 
endog lokalt at tjene som reference, men dette var ikke altid tilfæl­
det. 
69. Ud fra Ønsket om at etablere den fællesskabsdImens Ion, som Ikke 
Indgik I Det Første Program, undlod Kommissionen at foreslå specifikke 
nationale aktiviteter. En national sammenhæng blev derfor i de fleste 
tilfælde ikke udviklet. Forsknlngsaktionerne forekom ofte marginale i 
forhold ti 1 de nationale projekter, og den karakter af eksempel og 
test, som de skulle have haft, trådte ikke klart frem. 
70. Det skal Indrømmes, at aktionerne under Det Andet Program I mindre 
grad var et svar på en politik end på de fattiges behov og forsøget på 
at finde konkrete løsninger på deres vanskeligheder. Som det ofte er 
blevet understreget af de ansvarlige ledere af aktioner I marken, skal 
fattigdommen bekæmpes så tæt som muligt på de berørte personer, nemlig 
på det lokale plan. Ikke desto mindre står det klart, at Ikke alt kan 
udføres kun på det lokale plan. Hvad der der foregår, afhænger i høj 
grad af de beslutninger, der træffes på det nationale plan og for Fæl­
lesskabet som helhed. 
B. Erfaringer fra forsknlngsaktIonerne I Det Andet Europclske Program 
til Bekæmpelse af Fattigdom 
71. ForsknlngsaktIonerne under Det Andet Europæiske Program til 
Bekæmpelse af Fattigdom tog sigte på en Integrering af de 
befolkningsgrupper, for hvilke de blev gennemført. Det drejede sig om 
at modvirke risikoen for, at stadig større befolkningslag afskæres fra 
samfundet, fordi de har vanskeligt ved at tilpasse sig deres miljø og 
Integrere sig i de Økonomiske, sociale og politiske strukturer, især 
på grund af den Industrielle omstrukturering og ændringerne i 
samfundet. Aktionerne tog sigte på opretholdelse eller genetablering af 
kontakten med samfundet, enten gennem arbejde med de fattige direkte 
elier gennem en påvirkning af de økonomiske og sociale strukturer. 
21 
- 21 -
72. Disse aktioner tjente som social laboratorlum til afprøvning af 
forskellige Innovationer. Betingelserne for deres Iværksættelse og 
deres resultater kaster nyt lys over ligevægten Imellem de tre bestand­
dele af enhver politik til fordel for de fattige. Der er for det første 
markedet. hvis begrænsninger varierer fra land til tand, men som 
frembyder en række uomgængelige Juridiske eller faktiske 
lovmæssigheder. Det ville være Ønskeligt, om markedet kunne etablere I 
det mindste betingelserne for, at mennesker, der i øjeblikket befinder 
sig en marginals ituation, kan finde beskæftigeise. For det andet er der 
en række støttepunkter, samfundsmæssige holdepunkter (famille, 
naboskab, sammenslutninger, diverse solIdaritetsgrupperinger), hvis 
effektivitet kan forøges, og hvis aktionsområde kan udvides, når de har 
mulighed for at spille en positiv rolle I forbindelse med fattigdommens 
bekæmpelse. Endelig er der på grundlag af markedsbetingelserne og 
støttepunkterne i samfundet aktioner, der kan gennemføres af de 
forskellige offentlige myndigheder. Især på det lokale plan. 
73. De forske!lig© områder, som ofte ikke har nogen forbindelse med 
hinanden, hvor programmets aktioner har gjort det muligt at søge en 
vej, at afprøve metoder og at udveksle erfaringer, kan omgrupperes i 
forhold til de områder, hvor det drejer sig om at sætte Ind: beskæfti­
gelse, familie og naboskab, social sikring og sociale institutioner, 
lokaludviki ing. 
1. Beskæftigelse 
74. Beskæftigelsen er et af de største problemer I forbindelse med 
bekæmpelsen af udelukkelse fra samfundet. Da beskæftigelsen garanterer 
en indtægt og giver en social Identitet, er udelukkelse fra beskæfti­
gelse en proces, som uden specifikke Interventioner næsten med sikker­
hed fører til udelukkelse fra samfundet ("sociale tabere"). 
De forsknlngsaktIoner, der har været gennemført, har gjort det muligt 
at afprøve en række hypoteser vedrørende de lokale, nationale og euro­
pæiske situationer og den tilsvarende politik. De har gjort det muligt 
at iværksætte nye metoder med udgangspunkt i de Igangværende drøftelser 
om fremtidigens arbejde og fattigdommens natur. 
75. Politikken til bekæmpelse af arbejdsløshed varierer, men det er dog 
muligt at Identificere fælles elementer. Det drejer sig I alt 
væsentligt om bekæmpelsen af de unges arbejdsløshed og udbuddet af 
arbejdskraft: erhvervsuddannelse, søgning efter beskæftigelse, støtte­
ordningernes underordning under en aktivitet. Alligevel finder de 
arbejdstagere, der nyder godt af disse foranstaltninger, sjældent en 
stabil beskæftigelse. Derfor tager de aktioner, der er udviklet I 
forbindelse med visse forsknlngsaktioner, Ikke kun sigte på at gen Inte­
grere de arbejdsløse på arbejdsmarkedet, men også på at hjælpe de 
arbejdsløse med Ikke at tabe modet. I projekterne har der været anvendt 
forskellige strategier, som behandles I det følgende. 
a) Aktioner centreret omkring personer 
76. At mobilisere personer uden beskæftigelse for at hjælpe dem til at 
nedbryde deres isolering og kæmpe mod fatalisme og selvforagt har været 
et prioriteret mål for forsknlngsaktIonerne. Det drejede sig her om en 
første etape, der var nødvendig, før der kunne påbegyndes aktioner med 
mere direkte sigte på uddannelse og forsøg på at finde beskæftigelse. 
Det blev tilstræbt at nå dette mål gennem oprettelse og drift af møde­
steder (modtagelsescentre, Informationscentre, samlingssteder for 
il 
— CC — 
arbejdsløse, osv.) eller gennem organisering gennem møder med 
deltagelse af de vanskeligt stillede befolkningsgrupper (offentlige 
debatter, men også fester, karneval, osv.). 
77. En anden etape har bestået I at gøre de mennesker, som Ikke eller 
ikke længere var det, mere anvendelige for arbejdsmarkedet. Visse 
aktioner tog således sigte på på en løbende og progressiv måde at give 
unge en erhvervserfaring, som var nødvendig for, at de kunne søge 
arbejde. Tidsbegrænsede kontrakter blev anvendt systematisk med det 
sigte, at de skulle fungere som springbræt til en stabil beskæftigelse. 
I andre tilfælde foreslog forsknlngsaktIonernes ledelse en mellemvej 
mellem uddannelse og genoptræning I arbejdet. "Beskæft i gelsesaktI vi te-
ter" gav visse personer mulighed for Igen at komme Ind I en erhvervs­
mæssig eller social rytme. 
Der blev også tilbudt en regulær erhvervsuddannelse. Især for at forbe­
rede de pågældende til ofte meget kvalificeret arbejde, som forventedes 
at blive aktuelt i forbindelse med oprettelse af nye virksomheder I 
regionen eller kvarteret. 
78. Endelig bestod hjælpen for visse arbejdsløses vedkommende I, at de 
fik lejlighed til at spille en aktiv rolle I fællesskabets liv. Gennem 
en omstrukturering blev visse af dem I stand til at analysere deres 
behov og Især få et overblik over deres muligheder for at deltage I 
kollektive aktioner: ledelse af diverse grupper, bidrag til uddannelse 
af unge, rådglvnlngsaktiviteter. 
b) Ændringer af miljøet 
79. Alle programmets aktioner indskrænkede sig dog Ikke til personer. 
Idet der også blev gjort forsøg på at påvirke de arbejdsløses umiddel­
bare miljø. Ledelsen af de enkelte arbejdsgrupper etablerede og udvik­
lede kontakter med de lokale myndigheder for at få gennemført ændringer 
af visse bestemmelser for at lette eksistensen og driften af grupperne 
selv eller af centre for arbejdsløse. Visse af disse centre blev aner­
kendt som velgørende organisationer og fik bi.a. mulighed for at anven­
de kommunale lokaler gratis eller tilbyde de arbejdsløse gratis trans­
port med de offentlige transportmidler. 
Det syntes at være vigtigt at udvikle en virkelig kommunikationspolitik 
for at gøre opmærksom på de problemer, de arbejdsløse står over for, og 
finde mulige løsninger på disse problemer. Med henblik på at nå dette 
mål blev der bi.a. offentliggjort bulletiner, brochurer og videofilm, 
som var udarbejdet af grupper af arbejdsløse. Alle disse aktiviteter 
fik generelt en positiv Indflydelse, idet de bidrog til at forbedre 
offentlighedens holdning ti I de arbejdsløse. 
80. Disse aktiviteters effektivitet blev imidlertid indskrænket af det 
meget lave antal arbejdspladser, der tilbydes på arbejdsmarkedet. 
Derfor påtog visse grupper sig yderligere at skabe aktiviteter for 
personer, som ellers ville risikere at blive udelukket fra arbejdsmar­
kedet I længere perioder: oprettelse af virksomheder, produkt ionskoope-
ratlver eller særlige tjenester og formidlende virksomheder. 
ti 
- 23 -
81. Da projekterne var små, er det Ikke muligt at vurdere, hvor meget 
de har betydet for nedsættelsen af antallet af arbejdsløse blandt de 
fattigste i området. Den mest Innovative tære, der kan uddrages af dem 
på arbejdsløshedsområdet er derimod af kvalitativ art: Hvordan kan man 
garantere en minimal livskvalitet for personer, der undertiden i meget 
lang tid må leve I kanten af arbejdsmarkedet, hvilke aktive, sociale 
indgreb skal man anvende. Disse projekter viser betydningen af at 
udvikle en national politik til afstivning af Indkomsterne og nødven­
digheden af at garantere en Indkomst. De giver eksempler på nødvendig­
heden af at tilpasse den nationale beskæftigelses- og erhvervsuddanne I-
sespoiltlk til de mest ugunstigt stillede. 
2. institutioner til social sikring 
82. ForsknlngsaktIonerne har Indtil et vist punkt givet mulighed for at 
undersøge effektiviteten af de sociale sikringsordninger for de 
fattigste. I mere end halvdelen af alle titfælde stødte lederne af 
disse aktioner på Institutionelle hindringer. Ordningernes begrænsnin­
ger gælder såvel bidragenes lidenhed som de restriktive adgangsbetin­
gelser. Definitionen af støtteberettigede tager Ikke altid hensyn til 
de nye fattigdomssItuatIoner. Visse former for støtte "brændemærker" 
ansøgerne socialt, visse ordninger omfatter vanskeligt forståelige 
beregningsmetoder, andre har modsat rettede virkninger, som munder ud 
I, at der skabes nye former for fattigdom. 
83. På dette område er der overalt behov for information og rådgivning 
af de potentielle modtagere. Samtidig har de ansvarlige I Institutio­
nerne behov for at lære de fattiges livsførelse og de problemer, de 
står over for, at kende. Der er derfor behov for et mellemled, der kan 
spille en formidlende rolle i forbindelse med hele denne problematik: 
sikre, at befolkningen får adgang til Information, samt at institutio­
nerne når ud 111 befolkningen. 
a) Lette befolkningens adgang til sociale tjenesteydelser og rettig­
heder 
84. Inden for rammerne af dette program er der blevet gennemført en 
lang række aktioner med sigte på at gøre de fattige bekendt med deres 
rettigheder og hjælpe dem til at sikre, at disse rettigheder respekte­
res, systematisk og generel udbredelse af oplysninger til visse befolk­
ningsgrupper, som f.eks. enforsørgerfamlI ler eller Indvandrere, her­
under for de sidstnævntes vedkommende Information om de gældende 
sociale bestemmelser i deres eget land, når de skal vende tilbage til 
det; personlige konsultationer på permanente kontorer I de enkelte 
kvarterer; Juridisk assistance til at hjælpe ansøgerne med om nødven­
digt at føre sag ved domstolene for at få visse rettigheder 
respekteret, osv. 
b) Forbedre forbindelserne mellem de sociale organer og brugerne 
85. Det er Ikke på forhånd givet, at det er tIIstrckkelIgt at organise­
re de sociale organer lokalt for at forbedre forbindelserne med bruger­
ne og opfylde disses specifikke behov. Hvad der derimod har vist sig at 
2S 
vcre uomgængeligt nødvendigt næsten overalt er at forbedre koordinerin­
gen af de forskellige institutioners aktioner, uanset om det drejer sig 
om offentlige eller private institutioner, og uanset om disse afhænger 
af centralregeringen eller de lokale myndigheder, om de er professio­
nelle eller velgørende. Effektiviteten steg, når lederne af de forskel­
lige institutioner, der var Indblandet på det lokale plan, sørgede for 
at harmonisere deres praksis og koordinere deres metoder. 
86. De sociale organers effektivitet kan ligeledes forbedres gennem en 
systematisk konsultation af målgrupperne I befolkningen forud for defi­
nitionen af en politik eller foranstaltninger med sigte på at opfyfde 
disse befolkningsgruppers behov. De fattige befolkningsgruppers 
deltagelse I organisationen og forvaltningen af de sociale organer er 
en avanceret form for en sådan konsultation. 
87. Personaleuddannelsen I de sociale organer kan nyttigt udformes 
efter de fattige befolkningsgruppers behov, uanset om det drejer sig om 
at tilbyde støtte til personer, som Ikke er vant til at læse og skrive, 
eller det drejer sig om at kende de potentielle ansøgeres modersmål. 
Mere generelt burde personalet Informeres om de problemer, de forskel­
lige befolkningsgrupper bliver stillet over for, når de bliver fattige. 
88. På lignende måde har det vist sig at være nyttigt I samarbejde med 
lærerne at udarbejde en tværkulturel fremgangsmåde I undervisningen af 
børn fra familier I vanskeligheder. 
Der har også været deltagelse I aktioner, som gjorde det muligt I 
skolen fortsat at optage unge, som havde afbrudt deres skolegang, for 
at undgå, at de står helt uden muligheder. 
Det er Indlysende, at enhver form for racistisk eller seksuel opførsel 
fra personalets side i de sociale Institutioner må fordømmes på det 
skarpeste, men det må Indrømmes, at defIn Ionen af en sådan opførsel kan 
være vanskelIg. 
c) Etablere øvelser, der er bedre tilpasset til bekæmpelsen af fattig­
dommen 
89. Visse ansøgere afskrækkes af ansøgningernes kompleksitet og forma­
liteternes omfang. Der bør sikres en regelmæssigt tilbagevendende 
gennemgang af adgangsbetingelserne I forbindelse med støtte med det 
formål at sikre en systematisk forenkling af opnåelsen af rettigheder. 
90. Visse ydelser som f.eks. familieydelser kunne formentlig spille en 
større rolle I forbindelse med fattigdommens bekæmpelse. 
91. I øvrigt gælder det om at undgå, at der udvikler sig en befolk­
ningsgruppe, der modtager bistand og fastholdes I afhængigheden af en 
finansiel støtte eller social rådgivning. I denne sammenhæng kan det 
være nyttigt at skabe en finansiel tilskyndelse til at finde beskæfti­
gelse, men det er vanskeligt at forene dette med markedets mekanismer, 
U 
- 25 -
som der må Ikke legges hindringer I vejen for gennem Illoyal konkur­
rence, og der opstår ligeledes problemer I forbindelse med spillet 
mellem skattepligt, bidrag til social sikring og de udbetalte støtte­
beløb (Især når disse ledsages af en række andre ydelser). 
92. Den mest Interessante lere, der kan uddrages af projekterne, har 
været at vise, hvorledes man kan bygge en berøringsflade mellem de for­
anstaltninger og ydelser, der tilbydes af den offentlige sektor, og de 
yde Isesberet t i gede. 
Endvidere kan der opbygges et samarbejde mellem den offentlige og den 
private sektor med sigte på en mere effektiv hjælp til de fattigste. 
3. Familier og naboskab 
93. De demografiske og sociale endrInger, som finder sted I vore 
samfund, bidrager til at skabe Isolering og afhcnglghed. Væksten i 
antallet af skilsmisser, udviklingen af kvindernes erhvervsaktivitet, 
stigningen 1 antallet af ældre og den andel af befolkningen, de udgør, 
er altsammen udviklinger, der har bidrager 111 at endre familiens 
sammensætning og dens evne til at tage sig af afhængige personer. 
94. I denne henseende reagerede forsknlngsaktIonernes arbejdsgrupper 
forskelligt under hensyntagen 111 de forskellige kulturer. I visse 
lande og I visse arbejdsgrupper er det et prioriteret mål at bringe de 
marginale personer bort fra Institutionerne. Institutioner af enhver 
art til lange ophold skal undgås, de afhængige skal forblive I hjemmet, 
og forbindelserne mellem disse personer og resten af samfundet skal 
udvikles. Visse arbejdsgrupper havde således held med deres eksperimen­
ter med sigte på at udnytte mulighederne for på det lokale plan at 
udbygge forbindelserne mellem generationerne: yngre pensionister med 
erfaring, erhvervsmæssige kvalifikationer og tid til rådighed eller 
kvinder I enforsørgerfaml11er, som Ikke kan finde beskæftigelse, kan 
gøre det muligt at afhjælpe ældres, syges og handicappedes behov og 
isolering. Ved at påtage sig en del af ansvaret for forsorgen i nabo­
skabet bidrog disse arbejdsgrupper til at hjælpe familier, der selv 
sørger for deres syge, og give de syge mulighed for at forlade institu­
tionen. Disse arbejdsgrupper understregede i øvrigt, at de høje omkost­
ninger, der er forbundet med forbliven l hjemmet, gør dette til en 
løsning, der Ikke kan overleve med et stramt budget. 
95. Ligesom i tilfældet med de arbejdsløse tog aktionerne sigte på at 
fremkalde en positiv ændring i de afhængige personers opførsel og den 
forestilling, deres omgivelser har om dem, ved at give disse personer 
mulighed for at få kontrol over deres egen tilværelse og organisere sig 
Indbyrdes, herunder selv at træffe de beslutninger, som vedrører dem. 
Andre arbejdsgrupper fandt derimod, at det var en for stor belastning 
af familierne at overtage pasningen af en gammel eller syg I hjemmet, 
så meget mere som at denne belastning I de fleste tlife I de hviler på 
kvinderne. 
96. Disse projekters vigtigste bidrag på dette område knytter sig til 
udvidelsen af kendskabet til fattigdommens natur og dimensioner og 11 i 
de fattigstes potentielle ressourcer til at tage vare på sig selv, hvis 
der kan findes en metode til at udnytte dem. 
IX 
4. Udvikling på lokalt plan, mobilisering af lokale ressourcer 
97. Formålet med mange forsknlngsaktIoner har vcret at Indhente 
erfaringer om de særlige forhold, der gør sig gcldende for Integrerede 
aktioner. Disse aktioner setter dårligt stillede lokale samfund I stand 
til at samarbejde, og g<*r det muligt for frivillige og institutioner at 
Indlede et aktivt samarbejde med henblik på at undgå, at visse personer 
bliver sociale tabere. 
Aktionerne under programmet har vist, at det er muligt at få befolk­
ningsgrupper, forvaltninger og lokale myndigheder til at gøre en samlet 
indsats for at undgå, at der opstår marginalgrupper. 
Der findes faktisk metoder, som gør det muligt at få flere befolknings­
grupper til at medvirke ved Iværksættelse og gennemførelse af 
økonomiske, sociale og kulturelle aktiviteter, og virke til fremme 
herfor. Økonomiske aktiviteter gennemføres ofte af kooperativer, hvor 
de forskellige befolkningsgrupper er Involveret I beslutningsprocessen 
og forvaltningen. 
Med hensyn til det kulturelle aspekt kan kulturen og de lokale tradi­
tioner udnyttes, og derved kan der skabes en række aktiviteter. Det 
drejer sig f.eks. om at udnytte naturområder eller arkæologiske fund­
steder. På det sociale område har det været muligt at skabe eller for­
bedre tjenesteydelser. Ja selv Infrastrukturer, efter samråd med 
befolkningen, og som eksempler skal nævnes sociale tjenesteydelser, 
transportmuligheder, kommunikationsforbindelser, osv. 
98. Helt konkret har oprettelsen af Informations- og mødecentre vist 
sig at være en positiv foranstaltning. Centrene er konkrete eksempler 
på kollektive projekter. Man har skønnet det nødvendigt at have udvik­
lings- og Iværksætterkontorer til at deltage for på den måde at fremme 
lokale Initiativer på det økonomiske område samtidig med, at den tekni­
ske forberedelse var sikret. Der er ligeledes udtrykt ønske om, at 
disse kontorer skal være I stand til at udfærdige ansøgninger om 
finansiering og forsvare dem over for forskellige myndigheder, herunder 
EF-Kommlsslonen. 
99. De erfaringer, der har kunnet drages af de integrerede projekter, 
som har virket til fremme for den lokale udvikling, har med stor nytte 
kunnet lægges til grund for definitionen af hovedprincipperne i Det 
Tredje Europæiske Program til bekæmpelse af fattigdom. 
100. Aktionerne under Det Andet Europæiske Program til Bekæmpelse af 
Fattigdom har haft den store fordel at være gennemført I tæt 
tilknytning til fattige mennesker og endda I nogle tilfælde af de 
fattige selv. Aktionerne har givet anledning til at afdekke skeve 
forhold på det Økonomiske område og visse mangler ved den social­
politik, som skulle afhjælpe disse forhold. Aktionerne har endvidere 
vist, at det er nødvendigt at gennemføre foranstaltninger, som omfatter 
samtlige aspekter ved fattigdom, og det skal ske ved at koordinere de 
forskellige offentlige og private organers politikker og aktioner. 
Sidstnævnte skal gå I retning af at gøre befolkningsgrupperne 
selvstændige, og det skal ske med deltagelse af bistandsmodtagerne. I 
Juli 1989 vedtog Rådet Det Tredje Europæiske Program til Bekæmpelse af 
Fattigdom. Programmet er udarbejdet på grundlag af erfaringerne fra Det 
Andet Europe i ske Program og med henblik på at gennemføre sådanne 
aktioner. Dette ambitiøse mål skal faktisk opfyldes for at sikre en 
økonomisk og social integration af de fattige. 
21 
- 27 -
101. Det Indre marked er af afgørende betydning for Fællesskabet, men 
det indre marked vil Ikke kunne betegnes som en egentlig succes, hvis 
det medfører, at flere mennesker udelukkes fra samfundet. Kommissionen 
mener, at solidariteten betryder at der skal gøres en indsats i 
forbinde i se med gennemførelsen af det Indre marked. 
Kommissionen står over for en ret vanskelig opgave, fordi visse forhold 
i udviklingen på det Økonomiske og sociale område modvirker 
bestrebeiserne for at undgå, at visse personer bliver sociale tabere. 
Det er derfor nødvendigt at mobiliserer de forskellige beslutnings­
tagere med henblik på at gennemføre decentrale foranstaltninger, der 
dog er så sammenhængende som muligt. 
DEL III - UDSIGTERNE TIL ET SOLIDARISK EUROPA 
i - Visse aspekter dels ved udviklingen på det økonomiske og sociale 
område, dels ved opbygningen af Europa modvirker bestræbelserne for at 
undgå, at visse personer bliver sociale tabere 
102. Den nuværende og forventede udvikling på det økonomiske og sociale 
område i medlemsstaterne vil sandsynligvis fortsat give anledning til, 
at visse personer isoleres og bliver sociale tabere. Samtidig vil den 
modernisering på det økonomiske område, der forventes som følge af det 
Indre marked, med al sandsynlighed føre til større vækst og øgede 
beskæftigelsesmuligheder. Men denne udvikling vil samtidig I 
begyndelsen kunne medføre, at visse befolkningsgrupper udelukkes fra 
samfundet. Udviklingen på det økonomiske og sociale område risikerer 
derfor at komme til at modvirke bestræbelserne for at undgå, at visse 
personer bliver sociale tabere. Hvordan kan problemerne løses, uden at 
det går ud over væksten og de forbedrede beskæftigelsesmuligheder? 
DEL III - UDSIGTERNE TIL FT SOLIDARISK FUROPA 
I - Visse aspekter dels ved udviklingen på det økonomiske og sociale 
område, dels ved opbygningen af Europa modvirker bestræbelserne for at 
undgå, at visse personer bliver sociale tabere 
A. Ændringer på det økonomiske og sociale område 
103. Problemerne skyldes dels sociale og demografiske, dels økonomiske 
forhold. Problemerne gør sig naturligvis ikke gældende i samme omfang I 
de enkelte medlemsstater, men det er slående at konstatere, at 
årsagerne er de samme og altid medfører, at stadig flere personer 
Isoleres og kommer til at leve I fattigdom. 
For så vidt angår ændringerne på det sociale oo demografiske område, 
bevirker det faldende fødselstal sammen med den stadigt længere forven­
tede levetid, at alderspyramlden ændres således, at befolkningen bliver 
ældre. Ældre mennesker (over 60 år) og meget gamle mennesker (over 75 
år) vil fortsat udgøre en stadig større del af befolkningen. Som alle­
rede fremhævet hører alderdom Ikke længere systematisk sammen med fat­
tigdom. Mange eldre mennesker, som I lengere perioder har veret 
arbejdsløse eller har haft usikre og dårligt betalte Job, vil 
Imidlertid Ikke kunne drage fordel af en ordentlig alderspension, selv 
om de I henhold til pensionsordningerne normalt skulle vere fuldt 
penslonsberettIgede, og det skyldes, at de Ikke har opnået 
tiIstrekkelIge pensionsrettigheder. I de tllfelde, hvor socialforsorgen 
endnu kun er udviklet I begrænset omfang, er der I Øvrigt risiko for, 
at visse personer kan vere utiIstrekkeligt beskyttet mod faren for at 
blive sociale tabere eller fattige. 
is 
Samtidig er familien ikke lengere I samme omfang et sikkerhedsnet, og 
kernefamilien er Ikke en urokkelig Institution. Disse to forhold 
medfører situationer, hvor foreldre bliver enlige forsørgere og kommer 
til at stå isoleret I forhold til den resterende del af samfundet. 
For så vidt angår den økonomiske udvikling. kan der forventes en samlet 
forbedring af beskæftigelsen som følge af den øgede vækst, det Indre 
marked forårsager. 
Denne generelt set gunstige udvikling Indebærer dog vigtige begrænsnin­
ger, som vil kunne give sig udtryk I flere tilfælde af visse former for 
udelukkelse fra samfundet. Stigningen i beskæftigelsen vil faktisk kun 
kunne ske progressivt, og den kommer ikke alle kategorier til gode i 
samme omfang. Endelig vil stigningen i beskæftigelsen beskæftigelsen 
uden tvivl blive ledsaget af en tendens til mere usikre Job. 
PEL Ml - UDSIGTERNE TIL ET SOLIDARISK EUROPA 
I - Visse aspekter dels ved udviklingen på det Økonomiske og sociale 
område, dels ved opbygningen af Europa modvirker bestrebe Iserne for at 
undgå, at visse personer bliver sociale tabere 
A. Ændringer på det økonomiske og sociale område 
B. Det indre marked og bestrebe I serne for at undgå, at visse personer 
bliver sociale tabere 
104. Det Indre marked er en garanti for en mere dynamisk og effektiv 
økonomi. Endvidere vil det indre marked medføre øget beskeftigelse, men 
risikerer dog at give anledning til, at der opstår to nye forhold, som 
kan modvirke bekæmpelsen af fattigdom. 
For det første begrænses det spillerum, medlemsstaterne normalt 
benytter sig af med henblik på at sikre socialpolitikken. Medlems­
staterne vil ikke lengere kunne påvirke Indkomstfordelingen gennem 
skatter eller afgifter eller benytte sig af et underskud på 
statsbudgettet eller betalingsbalancen, og devalueringer med henblik 
på at øge konkurrenceevnen vil heller Ikke kunne finde sted. Disse 
begrensninger er i vid udstreknlng nødvendige og er for de flestes 
vedkommende accepteret af medlemsstaterne, Idet de udgør en 
forudsetning for moderniseringen af Europa. På det sociale plan kan 
begrensningerne dog give anledning til betydelige problemer I 
forbinde i se med tilpasningen på kort sigt. 
For det andet fremgår det af undersøgelserne vedrørende det indre 
marked, at der i det mindste på kort sigt er risiko for, at der opstår 
en rekke problemer for bestemte personkategorier, idet disse personer I 
mange tilfalde vil komme ti I at leve under usikre forhold og i nogen 
grad udgøre marginalgrupper I samfundet. 
105. Under disse komplicerede forhold påhviler det de nationale myndig­
heder at fastlegge en samordnet og sammenhængende politik, som skal gå 
ud på at modvirke, at visse personer bliver sociale tabere, og 
Fællesskabets institutioner skal medvirke hertil. 
DEL III - UDSIGTERNE TIL ET SOLIDARISK EUROPA 
I - Visse aspekter dels ved udviklingen på det Økonomiske og sociale 
område, dels ved opbygningen af Europa modvirker bestrebe I serne for at 
undgå, at visse personer bliver sociale tabere 
A. Ændringer på det økonomiske og sociale område 
B. Det Indre marked og bestræbelserne for at undgå, at visse personer 
bliver sociale tabere 
II - En konsekvent og sammenhængende politik, som går ud på at 
modvirke, at visse personer bliver sociale tabere 
& 
- 28 forts. -
106. For så vidt angår Kommissionens bidrag til et solidarisk Europa, 
er Kommissionen sig bevidst, at den må Indtage en rolle, som ligger et 
sted mellem to ekstremer: 
- I det ene tllfelde ville Kommissionen ellers skulle gå I detaljer med 
de planlagte aktioner. Denne fremgangsmåde ville vere dømt til at 
mislykkes. Den ville vere forbundet med en lang rekke illusioner, og 
der ville vere stor risiko for, at der opstod et teknokrati. 
Kommissionen har Ikke til opgave at erstatte medlemsstaterne og langt 
mindre de regionale og lokale myndigheder; 
Si 
- I det andet tllfelde ville Kommissionen skulle afstå fra at tage 
enhver form for Initiativ til bekempelse af fattigdom. I betragtning af 
den udfordring (1), som ligger i gennemførelsen af det Indre marked, 
ville en sådan passiv holdning udgøre en fare. Yder Kommissionen Ikke 
nogen form for bidrag til løsning af dette problem, risikerer den i 
øvrigt at udløse en række ekstreme reaktioner og give anledning til 
sociale brydninger, hvilket i sig selv kunne modvirke opbygningen af 
Europa. 
107. Kommissionen foreslår derfor en løsning, som ligger mellem disse 
to ekstremer, og som giver sig udtryk i følgende retningslinjer: 
- Kommissionen skal fremme og koordinere overvejelser, erfaringer og 
praktiske foranstaltnlgner, for så vidt angår bestræbelserne for at 
undgå, at visse personer bliver sociale tabere. Kommissionen skal samle 
resultaterne og således virke til fremme for en debat og fastlæggelse 
af politikker på dette område; 
- Kommissionen skal tage en række Initiativer Inden for rammerne af 
Fællesskabets politikker med henblik på at bidrage til bestræbelserne 
for at undgå, at visse personer bliver sociale tabere. 
De foranstaltninger, Kommissionen har truffet på forskellige områder, 
kan umiddelbart tjene som grundlag for disse retningslinjer. 
Retningslinjerne tager i øvrigt udgangspunkt I generelle principper. 
A. Principperne om et solidarisk Europa: 
108. Tre principper om et solidarisk Europa: 
a) Det første princip er intégrâtlonsprInclDDet. Der er nødvendigt, at 
få en global og sammenhængende politik sat i gang på dette område. 
Det er vigtigt at sikre, at bestemte persongrupper ikke udelukkes Inden 
for de forskellige områder, aktionen vedrører: almen uddannelse, 
erhvervsuddannelse, bolig, sundhed, regionaludvikling, osv. De 
aspekter, der vedrører dårligt stillede grupper, bør tages I 
betragtning allerede ved udarbejdelsen af den generelle økonomiske og 
sociale politik. De mere specifikke politikker, som direkte går ud på 
at afhjælpe konkrete tllfelde af udelukkelse fra samfundet, kunne 
således supplere de generelle politikker. 
b) Det andet princip er sUDSldlarItOtS-PrindPOSt• Dette princip ved­
rører den rolle, der tildeles de forskellige Instanser, som skal ud­
arbejde og gennemføre politikkerne. De aktioner, der blev gennemført 
Inden for rammerne af Det Andet Europclske Program til Bekempelse af 
Fattigdom (1985-1989) har tydeligt vist, at det er de lokale 
myndigheder, der er bedst til at gennemføre aktioner til fordel for 
personer, der er truet af udelukkelse fra samfundet. Til gengeld 
påhviler det de nationale myndigheder at sikre, at der treffes 
effektive aktioner på lokalt plan, og at skabe de nødvendige 
forudsetnInger for gennemførelse af disse aktioner, og I den 
forbindelse tenkes der på fremskaffelse af oplysninger, samråd og 
finansiering. 
(1) Jf. ovenstående 
3*~ 
- 30 -
På fællesskabsplan drejer det sig hovedsageligt om at fremme udvekslin­
gen af ideer, erfaringer, bi.a. om praktiske foranstaltninger, og 
dermed at tilskynde til generelle overvejelser om den politik, der skal 
føres, og de foranstaltninger, der skal træffes med henblik på 
bekæmpelse af fattigdom og udelukkelse fra samfundet, samt at træffe 
et begrænset antal foranstaltninger for således at sikre de 
grundlæggende rettigheder. 
c) Det tredje princip er knyttet til det andet, og er princippet om 
partnerskab. Årsagerne ti I og virkningerne af fattigdom kan kun 
bekæmpes, hvis der anvendes en integreret metode med mange dimensioner 
både på lokalt og nationalt plan samt på fællesskabsplan. Denne metode 
forudsætter imidlertid at, de Involverede parter: private (frivillige 
organisationer, arbejdsmarkedets parter, beboerforeninger, osv.) og 
offentlige samarbejder både om udarbejdelsen af de forskellige 
politikker og gennemførelsen af diverse lokale foranstaltninger eller 
projekter. 
B. Aktioner til fordel for et solidarisk Europa 
109. Fællesskabet har allerede truffet en række foranstaltninger med 
henblik at undgå, at visse personer bliver sociale tabere. 
For så vidt angår de forpligtelser, Fællesskabet har påtaget sig med 
henblik på at gennemføre bestemte politikker, vedtog Rådet for det 
første den 29. september 1989 en resolution om kampen for at undgå 
sociale tabere. Denne resolution stadfæstede Rådets vilje til at 
gennemføre en samordnet og sammenhængende politik på dette område. 
Samtidig garanterede Rådet, at der ville blive stillet tilstrækkelige 
ressourcer til rådighed, og at der ville blive gennemført en integra­
tionspolitik, særlig Inden for det økonomiske og sociale område. 
Fællesskabspagten om Arbejdstagernes Grundlæggende Arbejdsmæssige og 
Sociale Rettigheder bekræfter, at personer, som er udelukket fra 
arbejdsmarkedet, og ældre har ret til tM strækkelIge ressourcer oa 
vdelser. 
I overensstemmelse hermed indeholder handlingsprogrammet om gennem­
førelse af Fællesskabspagten, som Kommissionen vedtog I november 1989, 
et Instrument, der direkte tager sigte på kampen for at undgå sociale 
tabere. Dette forslag skal have form af en henstilling om fælles 
kriterier for garanti af ressourcer og ydelser. 
Samtidig indeholder handlingsprogrammet et forslag om fortsættelse af 
Programmet til Bekæmpelse af Fattigdom. 
Programmet til Bekæmpelse af Fattigdom, det tredje I rækken, er den 
sidste - og den mest konkrete - af disse foranstaltninger. Programmet, 
der er af beskedent omfang - og som tager udgangspunkt i erfaringerne 
fra de to tidligere programmer -, har til formål at fremme aktions­
modeller, der er baseret på principperne om gennemførelse af projekter 
på lokalt plan, partnerskab og aktioner med mange dimensioner. Dette 
mål skal opfyldes ved at yde støtte ti I og koordinere større projekter 
samt nyskabende aktioner inden for netværk. 
Kommissionen bestræber sig I Øvrigt på at fremme samarbejdet med Ikke-
statsllge organisationer, som er aktive på dette område, og det sker 
særligt ved at støtte oprettelsen af et europæisk forum, der gør det 
muligt for disse organisationer at blive hørt og at fremme dialogen med 
fællesskabslnstI tut Ionerne. 
33 
Ti isvnet for de politikker, der har til formål at fremme bestræbelser­
ne for at undgå, at visse personer bliver sociale tabere - i øje­
blikket er dette tilsyn genstand for en feaslblI I ty-undersøgelse - bør 
være et middel til at foretage sammenlignende analyser og evalueringer 
af foranstaltninger og politikker på dette område. Tilsynet bør 
således åbne mulighed, for at der kan gøres visse overvejeiser, som kan 
påvirke den politiske debat på de rigtige niveauer. 
110. I øvrigt kan en række mere generelle aktioner få stor betydning 
for kampen for at undgå sociale tabere. 
For det første gennemfører Fællesskabet en lang række aktioner over 
strukturfondene. Fondene gør det muligt at gennemføre omfattende 
aktioner, særlig i ugunstigt stillede områder, og disse aktioner er 
koncentreret om erhvervsuddannelse og beskæftigelsesfremmende foran­
staltninger, særlig for unge og langtidsledige. 
I den forbindelse er det på sin plads at fremhæve de seneste 
fællesskabsinitiativer, som Kommissionen har fremsat forslag om, særlig 
dem der vedrører handicappede og visse dårligt stillede befolknings­
grupper: HORISONT. 
Endvidere Indgår der en række initiativer I Kommissionens handlings­
program om gennemførelsen af Fællesskabspagten om Arbejdstagernes 
Grundlæggende Arbejdsmæssige og Sociale Rettigheder. Det drejer sig 
bi.a. om forslag til direktiver om ansættelsesforhold (atypisk 
arbejde), på grundlag af traktatens art. 100, 100A og 118A, det 
planlagte direktiv om beskyttelse af unge, den planlagte henstilling 
om sammenfald af målene for social sikring og henstillingen vedrørende 
en garanti for tilstrækkelige midler for EF-borgerne og ligeledes 
udtalelsen om en rimelig Indtægt. 
111. Det skal løvrigt fremhæves, at visse programmer vedrørende beskæf­
tigelse (f.eks. LEDA- og ERGO-programmerne) og erhvervsuddannelse, 
særlig PETRA-programmet, kan spille en vis rolle. 
112. Handlingsprogrammerne, som vedrører visse sårbare kategorier, 
f.eks. Programmet vedrørende Lige Muligheder for Mænd og Kvinder eller 
Programmet til Fordel for Handicappede (HELIOS), kan være af særlig 
betydning, bi.a. for så vidt angår en strategi for at undgå sociale 
tabere. 
113. Der skal endvidere gøres opmærksom på forskellige ti Isynsmekanis­
mer, bi.a. Inden for området beskæftigelse (tilsyn med beskæftigelsen), 
social sikring (MISSOC) og familiepolitik (tilsyn med familiepoli­
tikken), hvis analyser kan medvirke til at identificere problemer og 
foranstaltninger vedrørende sociale tabere og fattigdom. 
114. Skal de forskellige aktioner have en større virkning, forudsætter 
det, at aktionerne i højere grad samordnes, således at der på den måde 
kan skabes det nødvendige samspil mellem aktionerne. Derfor må samar­
bejdet mellem Kommissionens afdelinger udvides, særlig ved hjælp af den 
samarbejdsgruppe, som blev oprettet i 1989. Det er derfor også nødven­
digt I højere grad at tage hensyn til bestræbelserne for at undgå 
sociale tabere I forbindelse med de aktioner, der gennemføres på 
fællesskabsplan og på nationalt plan. 
Programmet HORISONT vil vise, om det er muligt, men det gælder også -
og måske især - de forskellige foranstaltninger til fremme af 
strategier for samordning af politikker, særlig vedrørende social 
sikring, og aktionerne vedrørende beskæftigelse og fremme af programmer 
for særlige personkategorier. 
# 
- 32 -
115. I forbindelse med den metode, der blev fastlagt I Det Tredje 
Europæiske Program for Bekempelse af Fattigdom, er der lagt vegt på 
behovet for at skabe et partnerskab mellem samtlige berørte parter, 
både den offentlige og den private sektor, og for at fremme en metode, 
der omfatter mange dimensioner, for på den måde undgås det, at 
aktionerne splittes op og mister deres Indbyrdes sammenhæng. Denne 
metode bør naturligvis først og fremmest anvendes af Fellesskabet og af 
Kommissionen. 
116. Alle disse foranstaltninger og aktioner bør gøre det muligt for de 
forskellige ansvarlige instanser at skabe kontakt til andre med henblik 
på at drage fordel af oplysninger, som åbner mulighed for at anlegge en 
bredere strategi. Foranstaltningerne og aktionerne bør også skabe 
grundlag for generelle overvejelser om bestræbelserne for at undgå 
sociale tabere. Disse bestræbelser nødvendiggør Ikke blot flere 
finansielle midler, men også, og måske Især, en vedvarende Indsats for 
at forny Institutionernes metoder og fremgangsmåder samt vedvarende 
bestrebelser for at skabe et partnerskab både på lokalt og nationalt 
plan samt på fellesskabsplan. Kommissionens ambitioner går I retning af 
fornyelser, komplementere politikker og partnerskab, og på den måde 
håber Kommissionen at kunne inddrage alle EF-borgere i opbygningen af 
et Europa, der står stcrkere både I økonomisk og politisk henseende, 
men også et Europa, som Indeberer større retferdlghed og solidaritet, 
med andre ord et solidarisk Europa. 
35 
De tal for Indtegtsrelateret fattigdom, som anvendes I teksten, er 
procentdele af det gennemsnitlige forbrug pr. voksenækvivalent -
"relativ fattigdom". Voksenækvival enter anvendes som tæl Iingsenhed for 
at tage hensyn til forskelle I husstandenes størrelse og sammensæt­
ning. Tæl Iingsenhederne er fastsat således: første voksne person I 
husstanden - 1,0, øvrine voksne - 0,7, børn under 14 år - 0,5. 
Den vigtigste kritik af denne fremgangsmåde går på, at der er tale om 
et mål for ulighed snarere end for fattigdom. Andre metoder til måling 
af fattigdom er blevet undersøgt som en del af det andet program. Disse 
metoder er beskrevet herunder, og der gøres rede for både resultaterne 
af disse metoder og ulemperne ved at anvende dem. 
1. RELATIV FATTIGDOM I MEDLEMSSTATERNE 
A. Manglerne ved dataene 
Før disse andre metoder beskrives, gøres der rede for manglerne ved de 
data, som anvendes til udregning af gennemsnitsværdierne. Udregnin­
gerne foretages på grundlag af tal fra undersøgelser af familiebudget­
tet, som er gennemført I andre forbindelser. Anvendelsen af disse data 
vil sandsynligvis føre til en undervurdering af fattigdommen af 
følgende årsager: 
(1) Hjemløse Indgår ikke I undersøgelsen, og nomader, repatrierede 
emigranter, politiske flygtninge, Illegale indvandrere og personer, 
som lever I barakbyer, vil uundgåeligt være underrepræsenterede. 
(2) Personer, som lever I alle former for Institutioner, indgår 
Ikke i tallene. Sådanne personer er sandsynligvis uforholdsmæssigt 
fattige. 
(3) Tallene er baseret på udgifter, der tages som et udtryk for 
indkomst, simpelthen fordi Indkomsten I nogle lande I forbindelse 
med famliebudgetundersøgelserne opgives til at være væsentligt 
lavere end den faktiske indkomst. Det er mere sandsynligt, at 
udgifterne overstiger Indkomsterne I fattige husholdninger, da det 
er mere troligt, at de oparbejder gæld fremfor at spare op. Dette 
vil navnlig være tilfældet, når Indkomsten er usikker, dvs. svinger 
fra dag 11 I dag. 
På den anden side er det vanskeligt at måle udgifter på grundlag af 
Indkomst i naturalier. Hvis dette forhold undervurderes, fører det 
sandsynligvis ti i en undervurdering af de ressourcer, som lavindkomst-
husholdninger i landområderne råder over. Det ubetalte arbejdes 
(navnlig kvinders) bidrag ti i husholdninger er heller Ikke taget I 
betragtning. Endvidere er tallene baseret på husholdninger i stedet for 
familieenheder, og man har måttet antage, at Indkomsten samles og 
fordeles ligeligt Inden for husholdningen. I mange husholdninger er 
dette ikke tilfældet. Kvinder, som ikke har betalt arbejde, kan være 
dårligere stillet end kvinder, som har en Indkomst. 
Det skal ligeledes understreges, at de grupper, som Indgik I under­
søgelsen I Danmark og I Nederlandene var meget små, og at svarfrekven-
s* 
- 2 -
sen i den danske undersøgelse var meget lav. Endvidere er dataene af 
forskellige grunde Ikke fuldstendigt sammenlignelige landene Imellem. 
Først må man antage, at de relative priser Ikke varierer mellem de 
forskellige medlemsstater. Dernest må man antage, at de udgifter, der 
er nødvendige for at nå en acceptabel levevis, er de samme I alle med­
lemsstater. Et eksempel er behovet for opvarmning i koldt klima og 
betydningen af køleskabe I varmt klima. Et andet eksempel er forskelle­
ne I det omfang, i hvilket lavindkomstgrupperne modtager boligstøtte, 
eller I det omfang ydelser, som f.eks. legebehandling, er gratis eller 
modtager omfattende støtte, og for hvilke Indkomstgrupper dette er 
11 I fældet. 
Når alt dette tages I betragtning, er det mere sandsynligt, at omfanget 
af fattigdom undervurderes, end at det overvurderes, idet en rekke 
fattige Ikke medtages i undersøgelserne. 
B. Relativ fattigdom i husholdningerne 
Tabel A.1 viser antallet af personer, som har en Indkomst, der udgør 
under halvdelen af den gennemsnitlige indkomst pr. person. Tabellen 
viser, at antallet af fattige er relativt stabilt (49,1 mlo. i 1980 og 
49,6 mlo. I 1985). Dette er I modstrid med den konstaterede lettere 
stigning i fattigdommen blandt husholdninger, som skyldes stigningen i 
antallet af små husholdninger og den øgede fattigdom I sådanne 
husholdninger. 
Tabel A.1 viser for 1985 den geografiske fordeling pr. medlemsstat af 
alle husholdninger I Fellesskabet, hvis Indkomst ligger under halvdelen 
af den gennemsnitlige nationale indkomst pr. person. I 1985 havde Det 
Forenede Kongerige den højeste antal af fattige husholdninger (23,5%) I 
Fellesskabet. Frankrig havde 18,3% af de fattige husholdninger og 
Itallen 17,1%. 
I tabel A.2 sammenlignes antallet af husholdninger, hvis Indkomst 
ligger under 40% og under 50% af den gennemsnitlige Indkomst pr. 
person. 
Mens antallet af fattige personer (under 50% af den gennemsnitlige 
nationale Indkomst pr. person) var mere eller mindre det samme mellem 
1980 og 1985, er antallet af fattige husholdninger steget lidt. 
C. Relative indkomstrelaterede fattigdomsgrenser i nationale valutaer 
Tabel 4 viser den månedlige Indkomst opgivet I 1980-kurser for de 
nationale valutaer, svarende til 40% og 50% af den gennemsnitlige ind­
komst pr. person I 1980 for en husholdning med én voksen og husholdning 
med fire personer (to voksne og to børn). Tabel A.5 viser de 
tilsvarende tal for 1985. 
2. ÆNDRINGER I FATTIGDOMMEN MED EN KONSTANT FATTIGDOMSGRÆNSE 
A. Alle personer 
Det er ligeledes Interessant at se på endrlngerne I antallet af hus­
holdninger og I antallet af personer, hvis Indkomst lå under 50% af den 
gennemsnitlige Indkomst pr. person I de enkelte år, Idet der anvendes 
den samme realindkomstgrænse I 1985 og i 1980. Disse endringer er vist 
I tabel A.2 og A.3. 
Den gennemsnitlige Indkomst udtrykt I realværdier steg lidt mellem 1980 
og 1985 I Fællesskabet som helhed, men det er vigtigt at bemærke sig, 
31 
- 3 _ 
at der var et mindre fald I den gennemsnitlige realindkomst I 
Forbundsrepublikken Tyskland, Portugal og Det Forenede Kongerige samt 
et noget større fald I den gennemsnitlige realindkomst I Spanien, 
Irland og Nederlandene. Ændringerne i realindkomsten I de forskellige 
medlemsstater er vist I tabel A.4. 
B. Børn, ældre og andre 
Det fremgår af tabel A.6, i hvilket omfang børn havde en Indkomst på 
under 50% af den gennemsnitlige nationale Indkomst for 1980. 
Me i i em 1980 og 1985 faldt antallet af fattige børn med omkring 3%, men 
dette skjuler en mindre stigning I frekvensen af fattigdom blandt børn. 
Frekvensen var I 1985 omkring 50% højere end for personer I den 
arbejdsdygtige alder, og næsten den samme som frekvensen af fattigdom 
blandt ældre. Faldet i antallet af fattige børn skyldes til dels faldet 
i antallet af såkaldt store familier. Modsat den generelle tendens er 
der sket en mærkbar stigning I antallet af fattige børn i Irland (24%), 
Nederlandene (25%) og en mindre stigning I Det Forenede Kongerige 
(12%) og I Forbundsrepublikken Tyskland (3,5%). 
Tabel A.7 viser, I hvilket omfang børn, ældre og andre havde en 
indkomst på under 50% af den gennemsnitlige nationale Indkomst pr. 
person udtrykt I 1980-prIser. Udregnet på denne måde faldt antallet af 
fattige børn med 1,2 mlo., men man oplevede stigninger I Forbunds­
republikken Tyskland, Irland og Nederlandene. Antallet af fattige ældre 
faldt med omkring 1,5 mlo., men der blev konstateret stigninger I 
Nederlandene og Portugal. Antallet af fattige I den arbejdsdygtige 
alder steg svagt I Spanien, Irland, Nederlandene, Portugal og Det 
Forenede Kongerige. 
3. ÆNDRINGER I ULIGHEDEN I FORDELINGEN AF INDKOMSTERNE 
A. Al le personer 
Tabel A.5 viser den anslåede kumulative fordeling af personer udregnet 
på grundlag af familiernes forbrug for 1980 og 1985 opgivet I 1980-ecu 
for begge år. 
Tabellen viser, at forbrugsmønsteret var mere ligeligt fordelt I 1985 
end i 1980. 
B. Børn, ældre og andre 
Tabel A.6 viser den kumulative fordeling af børn, ældre og andre 
udregnet på grundlag af familieforbrug I 1980. 
Tabellen viser betydeligt større uligheder blandt børn og ældre end 
blandt personer I den arbejdsdygtige alder. 
4. ULIGHEDER MEDLEMSSTATERNE IMELLEM 
Tabel A.4 viser den gennemsnitlige Indkomst pr. person i de enkelte 
medlemsstater i 1980 og 1985 (I 1980-ecu for begge år) sammenlignet med 
den gennemsnitlige Indkomst pr. person I Fællesskabet. Tabellen viser, 
at det gennemsnitlige familieforbrug var over 2 1/2 gange større i Dan­
mark end I Portugal (tabellen omfatter ikke Luxembourg). Tabellen viser 
ligeledes, at Danmark havde den største stigning i levestandarden 
mel lem 1980 og 1985. 
5. RELATIV FATTIGDOM I FÆLLESSKABET 
Tabel A.8 viser antallet af personer, hvis indkomst var under 50% af 
den gennemsnitlige indkomst pr. person i Fællesskabet. 
?3 
- 4 -
Når antallet af fattige opgøres på denne måde, viser det sig, at der I 
1985 var ca 51 mlo. fattige I Fællesskabet (sammenlignet med 49 mlo., 
når tallet udregnes I forhold til den gennemsnitlige nationale indkomst 
pr. person) og næsten 53,5 mlo. i 1980 (sammenlignet med 49,6 mlo., når 
tallet udregnes I forhold til den gennemsnitlige nationale indkomst pr. 
person). Spanien havde det største antal fattige i 1985 (12,5 mlo.). 
Der var næsten 9 mlo. fattige l Det Forenede Kongerige, næsten 8 mlo. i 
Italien og omkring 6,7 mlo. I Frankrig. På grundlag af denne bereg­
ningsmåde var over 69% af befolkningen I Portugal, 32% af befolkningen 
i Spanien og 25% af befolkningen i Irland fattige. 
Viser den geografiske fordeling af personer I hver medlemsstat, hvis 
Indkomst I 1985 lå under 50% af Fællesskabets gennemsnitlige Indkomst 
pr. person. 
Spanien havde næsten en fjerdedel af Fællesskabets "fattige", Det For­
enede Kongerige næsten 18%, Italien over 15% og Portugal under 14%. 
Viser antallet af personer, hvis indkomst lå under 40% af Fællesskabets 
gennemsnitlige Indkomst pr. person. 
Når grænsen for fattigdom sænkes til 40% af Fællesskabets gennemsnit­
lige indkomst reduceres antallet af "fattige" til 30 mlo. I 1985, 
hvoraf Spanien havde 7,6 mlo. og Italien og Portugal hver ca. 5 mlo. 
Denne beregning viser ligeledes en svagt øget fattigdom mellem 1980 og 
1985. "Fattlgdoms"-frekvensen I Portugal var så høj som 57% i begge år. 
Viser den geografiske fordeling af personer I hver medlemsstat, hvis 
indkomst i 1985 lå under 40% af Fællesskabets gennemsnitlige indkomst 
pr. person. Tabellen viser, at næsten en fjerdedel af Fællesskabets 
"fattige" befandt sig i Spanien, 19% I Portugal, over 17% I Italien og 
15,5% I Det Forenede Kongerige. 
6. SUBJEKTIV FATTIGDOM 
Det er blevet fremført, at det Ikke er op til "eksperter" eller rege­
ringer, men derimod til befolkningen som helhed eller til den del af 
befolkningen, hvis indkomst er relativt lav, at afgøre hvad fattigdom 
er. Forsøg med at anvende denne fremgangsmåde i praksis blev finansie­
ret som en del af forskningen I forbindelse med det første program. 
Siden da er disse metoder blevet udvidet til at omfatte flere 
medlemsstater. 
Der er blevet udviklet og testet to temmelig forskellige måder at gøre 
dette på. Familier er blevet anmodet om at angive den minImumsindkomst, 
som familien i dens aktuelle situation har behov for. Med den metode, 
som er udviklet af centeret for socialpolitik under universitetet i 
Antwerpen (CSP-metoden) findes der frem til et Indkomstniveau, ved 
hvilket I av indkomst faml I 1er angiver, at de vil have "nogle problemer" 
med at få indkomsten til at slå til, og der udregnes gennemsnit for 
husholdninger med forskellig sammensetnIng. Den anden metode er udvik­
let af universiteterne i Leyden og Tllburg (SPL-metoden), og den anven­
der svar fra alle husholdninger om, hvilken indkomst der er "knap nok 
tiIstrekkelI g" ud fra en 10-polnt skala. Tabel A.10 viser de 
resultater, man ved hjelp af disse metoder har fundet frem til for fem 
lande og to regioner. 
?jf 
- 5 -
Tabel A.10 
Procentdel af husholdninger, der lever 
og subjektiv fattigdom 
(fem lande og to regioner) I relativ 
Land el ler 
region 
Belglen 
Grækenland 
IrI and 
Luxembourg 
Neder landene 
Kata Ion Ien 
(Spanien) 
Lorraine 
(FrankrIg) Ar 
1985 
1988 
1987 
1985 
1985 Under 50% 
5,2' 
17,4' 
17,4' 
7,9A 
1988 15,1« 
1985 9,7« CSP-
standard 
21,4 
42,6 
35,3 
14,7 
12,4 
31,3 
26,6 SPL-
standard 
24,9 
42,0 
32,4 
23,2 
8,6 
37,3 
29,1 
1985-skØn foretaget af Eurostat 
Udregnet på grundlag af små regionale undersøgelser i 
(1988) og Lorraine (1985) Katalonien 
Når disse resultater sammenlignes med resultaterne af sammenligninger 
med gennemsnitlig Indkomst pr. person, bemærkes følgende: 
(1) Resultaterne er i alle tilfælde højere. Et stort antal personer, 
hvis indkomst ligger over halvdelen af den gennemsnitlige Indkomst pr. 
person, har svært ved at få Indkomsten til at siå til. Som et resultat 
heraf beskriver en af ophavsmændene til undersøgelsen resultaterne som 
et mål for "eksistensusikkerhed" og anvender kun termen "fattigdom" for 
at undgå førnævnte uhåndterlige ord. 
(2) Resultaterne viser, at der er en meget højere "fattigdoms-"frekvens 
i Lorraine end i Nederlandene, og at Be Iglen ligger midt Imellem, skønt 
disse tre lande har nogenlunde det samme gennemsnitlige Indkomstniveau. 
(3) De to subjektive målinger giver Ikke nødvendigvis de samme resulta­
ter for det samme land. F.eks. giver CSP-metoden I modsætning til SLP-
metoden de samme resultater for Lorraine og Luxembourg. 
Når resultaterne analyseres yderligere, viser der sig en slående for­
skel. Begge de subjektive metoder Indikerer meget lave ekvI valensskala­
er. Dette er navnlig tilfældet i forbindelse med børn. Der er I denne 
forbindelse heller Ikke fuldstændig overensstemmelse mellem landene 
eller mellem de to metoder. SPL-metoden giver temmelig store ækvlva-
lensskaler for Irland, Katalonien og Luxembourg, mens ækvivalensskalaen 
for Nederlandene er lille, og i forbindelse med CSP-metoden er ækviva­
lensskalaen lille for Luxembourg. I adskillige lande falder CSP-ækvi va­
lensskalaen, når det første barn er født, som om udgiften til børn ikke 
*> 
- 6 -
så meget er afhængig af deres antal men af, hvorvidt der er børn eller 
ej. Ækvivalensskalaerne er af afgørende betydning i forbindelse med 
måling af fattigdom. Mens beregningerne udtrykt I gennemsnitlig 
Indkomst pr. person for næsten alle lande viser, at fattigdommen øges 
med antallet af børn, viser subjektive målinger af fattigdom ofte, at 
dette ikke er tilfældet. Når de subjektive mål anvendes, viser det sig, 
at små husholdninger (ofte ældre, pensionister og husholdninger med 
kvindeligt overhoved) er meget mere udsat for fattigdom, end når det 
objektive mål, nemlig andelen af indkomsten pr. person, anvendes. 
Der er heller ikke tidsmæssig overensstemmelse mellem resultaterne, i 
det mindste ikke i Belgien, hvor undersøgelserne blev gennemført både i 
1985 og 1988. CSP-standarden stiger med mellem 3 og 13%, mens SLP-
standarden stiger for alle husholdninger med børn, men falder med op 
til 12% for alle andre typer husholdning. 
Selv om de subjektive fattigdomsgrænser har værdi i et bestemt land på 
et bestemt tidspunkt, er de uegnede til sammenligninger landene imellem 
over en vis periode. Den fattIgdomsstandard, der i denne forbindelse 
anvendes for Fællesskabet, skal være meget veldefineret. Endvidere 
ligger ækvivalensskalaerne så langt under de skalaer, som I Fællesska­
bet anvendes i forbindelse med social bistand, at de er helt utrovær­
dige og uacceptable. De ækvivalensskalaer, der ovenfor er anvendt i 
sammenligninger med Indkomst pr. person, ligger sandsynligvis på den 
høje side af gennemsnittet. 
7. SELVOPFATTET FATTIGDOM 
Målinger af selvopfattet fattigdom adskiller sig fra målinger af sub­
jektiv fattigdom ved, at kun husholdninger, der betragter sig selv som 
fattige, medtages i undersøgelsen. Fattigdomsstandarden fastsættes 
således af hver enkelt husholdning, der betragter sig selv som værende 
fattig, i stedet for ved udregning af gennemsnit af skøn over den 
minimums Indkomst, som husholdningerne har behov for, eller over 
husholdninger, der har indkomster, som er "knap nok tilstrækkelige". 
Kommissionen har finansieret tre sådanne undersøgelser I 1976, 1983 og 
1989. Tabel A.9 viser resultaterne af disse tre undersøgelser. Spalte 1 
vedrører dem, som opfatter sig selv som fattige, og spalte 2 omfatter 
dem, som placerer sig selv på det næste point herover på en 7-punkts 
skala. 
Svarene svarer i store træk til de absolutte gennemsnitstandarder for 
medlemsstaterne, idet Spanien, Grækenland, Irland og Portugal viser den 
største seivopfattede fattigdom, medens meget få mennesker I Luxembourg 
opfatter sig selv som fattige. Der er sket en stigning I den seivopfat­
tede fattigdom mellem 1976 og 1983 og dernæst et fald i 1989, men kun 
for Italiens vedkommende til niveauet for 1976. 
/// 
Tabel A.11 
Procentdel af husholdninger, der opfatter sig selv som 
"fattige" (1) eller "næsten fattige" (2) 
(1976, 1983 og 1989) 
Medlems­
stat 
Be 
Da 
Ty 
Gr 
Sp 
Fr 
Ir 
Lu 
Ne 
Po 
U.K. 
EUR 9 
EUR 10 
EUR 12 1976 
1 2 1+2 
1,0 
1.5 
1.1 
1,6 
2,2 
1,1 
1,2 
2,5 
2,0 4.0 
2,7 
3,3 
6,0 
4,4 
1,1 
3.2 
6,8 
5,6 5,0 
4,2 
4,4 
7.6 
6,6 
2,2 
4,4 
9,3 
7.6 1983 
1 2 1+2 
1,8 
0,7 
1.0 
8.0 
8,1* 
3,6 
1.3 
2.1 
4,1 
2,9 7.1 
4,1 
4,9 
12,7 
8,5 
11 ,0 
3.0 
7,2 
7,4 
7,8 8,9 
4,8 
5,9 
20,7 
11 ,6 
14,6 
4,3 
9,3 
11,5 
10.7 1989 
1 2 1+2 
0,4 
2,2 
0,9 
3,4 
4,2 
2,8 
4.4 
0.3 
1,3 
3.4 
3,2 
2,3 4.5 
3.4 
3.8 
10,5 
11,3 
7,2 
8,1 
1.7 
3,7 
9.0 
6,6 
6.3 4,9 
5,6 
4,7 
13,9 
15,5 
10,0 
12,5 
2.0 
5,5 
12,4 
9,8 
8,6 
8. DEMOGRAFISKE ÆNDRINGER 
Tabel A.12 viser befolkningen i Det Europæiske Fællesskab fordelt på 
aldersgrupper I 1975, 1985 og et skøn for år 2000. 
Mellem 1975 og 1985 faldt antallet af personer under 15 år med 11,6 
mio. og antallet af personer mellem 15 og 24 steg med 5,8 mio. Antallet 
af personer mellem 65 og 74 faldt med 1,6 mio., og antallet af personer 
4L 
- 8 -
over 75 år steg med 5,2 mlo. Fællesskabet har måttet finde arbejde til 
yderligere 6 mlo. unge, som indtræder på arbejdsmarkedet, og støtte til 
yderligere 4 mlo. ældre, hvoraf de fleste er pensionister. Den mest 
slående ændring er stigningen på 37,4% i antallet af personer over 75 
år. I 1985 var 65,7% af denne aldersklasse kvinder. 
Tabel A.12 
Fællesskabets befolkning fordelt på aider 
(1975, 1985 og et skøn for år 2000) 
Aldersklasse 1975 1985 2000 
0-14 
25-14 
25-64 
65-74 
75 + 
I ALT 75,1 
46,6 
150,1 
25,9 
13,9 
311,6 63,5 
52,7 
162,2 
24,3 
19,1 
321,8 54,1 
40,0 
178,0 
31,6 
25,7 
329,4 
KJLLdfi: Eurostat 
I per loden 1985 til 2000 forventes Fællesskabets befolkning at stige 
med 7,6 mlo. Antallet af personer under 15 år forventes at falde med 
9,4 mlo. Det forventede fald på 12,7 mlo. I antallet af personer mellem 
15 og 24 år er af afgørende betydning. I år 2000 vil antallet af 
arbejdsdygtige personer i Fællesskabet være faldet med 
ningen i det tidligere Østtyskland er ikke medtaget 
samme periode forventes antallet af personer over 65 2,6 mlo. Befolk-
i disse skøn. I 
år at stige med 
13,9 mio., hvoraf 6,6 mlo. vil være 75 år eller derover. 
9. ÆNDRINGER AF ARBEJDSMARKEDET 
A. Sammensætningen af den arbejdsdygtige befolkning 
Tabel A.13 viser ændringerne i den arbejdsdygtige befolkning mellem 
1975 og 1985 udregnet på grundlag af aldersklasse og køn. 
4,3 
Tabel A.13 
Den arbejdsdygtige befolkning i de tolv medlemsstater 
1975 og 1985 
(I mlo.). 
Aldersklasse Mænd 
1975 1985 Kvinder 
1975 1985 
15-24 
25-34 
35-44 
45-54 
55-64 
I ALT 23,7 
21,6 
20,0 
18,5 
13,5 
97,3 26,8 
23,5 
21,2 
19,2 
16,6 
107,3 22,9 
20,8 
19,7 
19,9 
16,1 
99,4 25,9 
23,0 
20,9 
19,4 
18,9 
108,1 
Kl I de : Arbejdsstyrkeundersøgelse 
I det, som nu er Fællesskabet, er antallet af personer i den arbejds­
dygtige alder steget med næsten 19 mlo., idet stigningen er koncentre­
ret I den yngre del af befolkningen. Størstedelen af disse personer har 
ønsket betalt arbejde. Det har været vanskeligt at skaffe tilstrækkelig 
mange arbejdspladser I en periode med relativ langsom økonomisk vækst 
og stærk konkurrence navnlig fra lande i Stillehavs-området, som har 
oplevet en meget hurtigere økonomisk vækst. 
Tabel A.14 viser fordelingen af husholdninger, idet der skelnes mellem 
husholdninger med en voksen med eller uden indkomst og andre hushold­
ninger uden Indkomst, mod en Indkomst eller mere end en Indkomst. 
Tabel A.14 
Husholdninger med et overhoved mellem 15 og 65 år, fordelt 
efter antallet af indtægter I husholdningen i 1985 og 1987 
(Hele Fællesskabet i mio.). 
1985 1987 
En voksen 
intet familiemedlem er beskæftiget 
en eller flere beskæftigede 1.6 
4,2 1.7 
4.3 
Andre husholdninger 
intet faml Ilemedlem er beskæftiget 
et familiemedlem er beskæftiget 
to eller flere familiemedlemmer er 
beskæftigede 
I ALT 11,7 
31,9 
29,3 
78,6 12,1 
31,9 
30,0 
79,9 
Kl Ide: Arbejdsstyrkeundersøgelse 
M 
- 10 -
Tabellen viser, at i familier med en voksen, hvoraf de fleste har et 
kvindeligt overhoved, er mere end 2/3 af husholdningernes overhoveder 
beskæftiget. Tabellen viser ligeledes, at der nu er nesten lige så 
mange husholdninger med to indkomster som husholdninger med én 
Indkomst, hovedsagelig fordi kvinder I vid udstrækning såvel som mænd 
har betalt arbejde. I 1987 var der næsten 14 mio. husholdninger uden 
Indkomst, I hvilke familieoverhovedet var i den arbejdsdygtige alder. 
B. Arbejdsløshedsstatistikker 
Til dels som et resultat af disse strukturelle ændringer og ti I dels på 
grund af den relative lave økonomiske vækst var de officielle arbejds­
løshedstal betydeligt højere I 1985 end I 1975. Tabel A.15 viser 
arbejdsløshedsprocenten for hver enkelt medlemsstat 
Tabel A.15 
Arbejdsløshedsprocenten I de enkelte medlemsstater 
(1975 og 1985 
Medlemsstat Arbejdsløshedsprocent 
1978 1985 1987 
Belgien 3,2 11,3 11,3 
Danmark 6,8 7,8 6,1 
Forbundsrepublikken Tyskland 2,9 6,9 6,8 
Grækenland - 7,8 7,4 
Spanien - 21,9 20,6 
Frankrig 3,3 10,3 10,7 
Irland 9,6 18,0 18,1 
Italien 3,3 9,2 10,7 
Luxembourg (0,6) 3,0 2,5 
Nederlandene 3,2 10,5 10,0 
Portugal - 8,6 7,4 
Det Forenede Kongerige 4,6 11,5 11,0 
IALT EUR 12 - 10,7 10,8 
EUR 9 3,7 9,6 10,7 
K11 de : Arbejdsstyrkeundersøgelse 
I de ni ældste medlemsstater steg arbejdsløsheden fra 3,7% til 10,7% 
mellem 1975 og 1987. For Fællesskabet som helhed var der en meget lille 
stigning i arbejdsløsheden mellem 1985 og 1987. I 1989 var arbejdsløs­
heden faldet til 9,0%, og den forventes at falde til 8,7% i 1990. Tabel 
A.16 viser varigheden af arbejdssøgningsperloden. 
¥ 
Tabel A.16 
Arbejdsløshed udregnet på grundlag af varigheden 
af arbejdssøgnlngsperloden 
(I relation til den samlede arbejdsløshed) 
Medlemsstat Et år el ler derover 
1975 1985 1987 To år el ler derover 
1985 1987 
Belgien 
Danmark 
ForbundsrepublIkken 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Itallen 
Ir land 
Luxembourg 
Neder landene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 29,7 68,2 74,6 
9,4 32,0 29,5 
11,8 
16,3 
33,8 
19,1 
18,6 46,9 48,1 
43,4 45,8 
57,8* 65,7 
43,8 49,4 
63,6 
62,2 
(36,8) 
56,4 66,3 
66,1 
(34,2) 
45,7 
48,4* 56,7 
14,8 48,7 45,2 51,5 
13,3 
26,7 
19,5 
21,8 
38,1 
41,1 
(13,8) 
35,7 
33,2 56,7 
12,6 
31,0 
20,4 
47,8 
29,8 
42,2 
47,0 
(15,6) 
29,6 
35,3 
30,5 
EUR 12 
EUR 9 53,8* 55,4 
18,4 48,5 52,7 29,5 36,8 
34,1 
K i I de : Arbejdsstyrkeundersøgelse 
* For Spaniens og Portugals vedkommende er tallene udledt af de natio­
nale offentliggørelser af resultaterne af arbejdsstyrkeundersøgelsen: 
for Spaniens vedkommende vedrører tallene personer på 16 år eller der­
over, mens tallene for Portugals vedkommende omhandler personer på 10 
år el ler derover. 
^ 
- 12 -
Tabel A.1 Personer, som har en Indkomst på under 50% af den gennemsnit­
lige nationale Indkomst pr. person 
Tabel 1: Sammenligning af fattIgdomsfrekvensen for 1980 og 1985 
(fattigdomsgrænsen er fastsat til 50% af det gennemsnit­
lige nationale ækvivalente forbrug I de pågeldende år) 
Medlemsstat 
Belglen 
Danmark 
Forbundsrepu­
blikken Tyskland 
Grckenland 
Spanien 
Frankrig 
IrI and 
Itallen 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige Husholdninger 
1980 1985 Personer 
1980 1985 
Abs(000) % Abs(000) % Abs(OOO) % Abs(OOO) 
6,3 
8,0 
10,3 
20,5 
20,3 
18,0 
18,5 
12,0 
6,9 
31,4 
14,1 226 
166 
2.592 
604 
2.129 
3.503 
167 
2.237 
345 
906 
2.808 5,2 
8,0 
9,2 
17,4 
17,8 
14,8 
17.4 
14,7 
7.9 
31,7 
18,9 189 
166 
2.306 
527 
1.924 
2.947 
162 
2.760 
403 
948 
3.790 7.1 
7.9 
10.5 
21.5 
20,9 
19,1 
18,4 
14,1 
9,6 
32.4 
14.6 701 
407 
6.448 
2.073 
7.829 
10.313 
625 
7.941 
1.363 
3.167 
8.226 5.9 
8,0 
9,9 
18,4 
18,9 
15,7 
19,5 
15,5 
11.4 
32,7 
18,2 583 
409 
6.074 
1 .817 
7.257 
8.681 
684 
8.880 
1.661 
3.310 
10.324 
Kilde: EUROSTAT 
41 
- 13 -
Tabel A.2 Husholdninger, hvis Indkomst ligger under 40% og under 50% af 
den gennemsnitlige nationale Indkomst pr. person (I tusinde) 
Kilde EUROSTAT 1980 1985 
under 
40% under 
50% under 
40% under 
50% 
Belgien 
Danjnark 
FortjundsrepU)likken Tyskland 
Gr aekenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland. 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 70 
72 
1 119 
342 
1 250 
2 009 
92 
1 451 
122 
591 
1 258 226 
166 
2 592 
604 
2 129 
3 503 
167 
2 237 
345 
906 
2 808 54 
72 
949 
274 
1 065 
1 559 
84 
1 628 
129 
621 
2 120 189 
166 
306 
527 
924 
947 
162 
760 
403 
948 
3 790 
I ALT 8 378 15 682 8 555 16 121 
- 14 -
Tabel A.3 Udviklingen mellem 1975 og 1985 I antallet af husholdninger, hvis Indkomst 
er under 50% af den gennemsnitlige Indkomst pr. person I hver medlemsstat 
(I mlo.). 
1975 1980 1985 Udviklingen i % 
Husholdninger % Husholdninger % Husholdninger % 75-85 80-85 
Belgian 
Danmark 
Forbundsrepublikken Tyskland 
Grækenland 
"Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 
ALT 
ALT 0,21 6.6 
0,33 13.0 
1.53 6,6 
2.63 
0.17 
3.82 
0.02 
0.23 14.8 
23.1 
21.8 
14.6 
4.8 
EUROPA 9 
EUROPA 12 1.24 6.3 
10.18 11.4 0.23 
0.17 
2.59 
0.60 
2,13 
3.50 
0.17 
2,24 
0.00 
0,34 
0,91 
2,81 
12,04 
15,68 6,3 
8,0 
10,3 
20,5 
20,3 
18,0 
18.5 
12.0 
6.9 
31.4 
14,1 
14.1 0.19 
0.17 
2.31 
0.53 
1.92 
2.95 
0.16 
2.76 5.2 
8.0 
9.2 
17.4 
17.8 
14,8 
17.4 
4.7 
0,40 7,9 
0.95 31,7 
3.79 18.9 1.4 
5.0 
2,6 
0.0 
5,7 
7,1 
3.1 
15,4 
12,73 
16,12 14,4 1.1 
0.0 
1.1 
3,1 
2.5 
3.2 
1.1 
2,7 
1.0 
0,3 
7.6 
0,8 
M 
Tabel A.4 1980 Månedligt forbrug I nationale valutaenheder I løbende priser 
svarende til 40% og 50% af den gennemsnitlige nationale indkomst 
for husholdninger med en person og med fire personer (to voksne og 
to børn) 
Land 40% af det nationale 
gennemsnIt 50% af det nationale 
gennemsnIt 50% af felles-
skabsgennemsn i t-
tet 
husholdning husholdning husholdning husholdning husholdning husholdning 
med en med fire med en med fire med en med fire 
person personer person personer person personer 
Belgien 8374 
Danmark 1,820 
Forbundsrepublikken Tyskland 5^3 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Nederlandene 
Portugal 6,018 
10.185 
1.078 
86 
141.787 
S67 
3,425 
Det Forenede Kongerige 93 22,610 
4.914 
1.385 
16.248 
27,498 
2,911 
232 
382,826 
1330 
9.24$ 
251 10.468 
2^75 
£41 
7.522 
12,731 
IMS 
108 
177034 
708 
4,281 
116 28.263 
6.142 
1.731 
20310 
34373 
3,639 
290 
<78332 
1.913 
11.560 
314 4.33S 
9<0 
2£8 
4.2SS 
7.627 
638 
57 
90.332 
2S6 
4.025 
58 11.714 
2338 
777 
11378 
20393 
1.724 
154 
243.897 
772 
10.868 
158 
Doc. nu 1802/90/ES CS/MAT mm/ms 
So 
- 16 -
Tabel A.5 1985 Månedligt forbrug I nationale valutaenheder I løbende priser 
•varende til 40% og 50% af den gennemsnitlige nationale indkomst 
for husholdninger med en person og med fire personer (to voksne og 
to børn) 
Land 40% af det nationale 50% af det nationale 50% af felles-
gennemsnlt gennemsnIt skabsgennemsnIt-
tet 
husholdning husholdning husholdning husholdning husholdning husholdning 
med en med fire med en med fire med en med fire 
person personer person personer person personer 
Belgien U(m 32tS99 15,092 40,749 6.095 16.457 
3.715 
940 ^unp^republikken 6lQ l/M ^ ;Q57 3^ 
Grækenland 16,777 45,297 20,971 56,622 10.965 29 606 
Spanien 16,872 45355 21,090 56.944 13.447 36306 
Frankrig 1,772 4,784 2315 5,980 1009 2,723 
IrLand 145 391 181 489 102 274 
Italien 36,713 774,124 358391 967,655 171,902 «A 136 
Nederlandene 673 1,818 842 2373 350 945 
yy1,..,. .. . 9-581 ^^ 11.976 32336 11.435 30*75 
Det Forenede Kongenge 140 • 377 ns <72 £ ^*£ 
V 
Tabel A.6 Fattigdom blandt børn og eldre. 
Sammenligning mellem 1980 og 1985. 
(Fattigdom - 50% af de gennemsnitlige nationale forbrugsekvi va lenter 
pégeldende Ar). I de 
Land Børn Ældre 
1980 1985 1980 1985 
Absolutte tal 
(000) Absolutte tal 
(000) Absolutte tal 
(000) Absolutte 
tal (000) 
Belgien 
Danmark 
Forb.Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 8.0 
8.7 
i 113 
207 
22.1 
207 
22.4 
16.1 
13.1 
363 
20.1 158 
92 
1344 
473 
2,124 
2,453 
231 
1,972 
403 
901 
2354 67 
9.1 
13.7 
18.9 
20.2 
193 
27.9 
15.1 
17.7 
36 J6 
24.0 126 
87 
1387 
395 
1,817 
2390 
286 
1,688 
506 
880 
2,642 12.4 
183 
143 
313 
32.9 
30.4 
30.0 
iajs 
43 
44.9 
23-8 175 
140 
1374 
3S2 
1379 
2,198 
109 
1,426 
69 
504 
1,988 107 
20.4 
14.0 
2S-2 
2X6 
2\Å 
143 
20.0 
53 
453 
21.7 144 
157 
1363 
371 
ljæo 
1.513 
54 
1,447 
91 
545 
\M6 
5^ 
- 18 -
Tabel A.7 Fattigdom blandt børn og eldre. 
Sammenligning mellem 1980 og 1985. 
(Fattigdom - 50% af de gennemsnitlige nationale forbrugsekvi va I enter i 
Fellesskabet I 1980). 
Land Børn Ældre 
1980 1985 1980 1985 
Absolutte tal 
(000) Absolutte tal 
(000) Absolutte tal 
(000) Absolutte 
ta i (000) 
Belgien 
Danmark 
Forb.Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
Fællesskaber 3.1 
43 
7.9 
28.1 
32.1 
17.8 
25.9 
17.1 
5.0 
703 
20.4 61 
45 
852 
642 
3.088 
2,110 
266 
2,072 
153 
1,751 
2392 
19.7 13,452 2.1 
3.1 
9.8 
21.6 
33u6 
15 JO 
35X> 
13.4 
7.1 
713 
21.0 
19.4 39 
29 
919 
450 
3,022 
1.761 
359 
1304 
202 
1,713 
2309 
12307 4.7 
93 
93 
39.9 
43.9 
27.1 
33 £ 
19-6 
1-6 
803 
243 67 
69 
942 
488 
1,840 
1,956 
122 
1306 
26 
902 
2,018 
9,938 33 
7.1 
10.0 
313 
393 
17.8 
19.9 
1E.0 
2.1 
81.0 
193 
19-6 45 
54 
902 
410 
1,790 
1352 
75 
1307 
36 
975 
1,630 
8,478 
S3 
Tabel A.8 Personer, hvis Indkomst er under 50% af den gennemsnitlige feiiesskabs-
Indkomst 
Antal personer 
(I tusinde) 
1980 1985 Procentdel af den samlede 
befolkning 
1980 1985 
Belglen 
Danmark 
ForbundsrepublIkken 
Tysk I and 
Grekenland 
Spanien 
Frankrig 
I rIand 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
i ALT 
Kilde : EUROSTAT 268 
201 
4 416 
2 784 
1T 512 
8 997 
729 
5 437 
517 
6 701 182 
136 
4 335 
2 062 
12 453 
6 685 
898 
7 912 
664 
7 023 
8 368 8 944 
52 930 51 292 2.7 
3.9 
7.2 
28,9 
30,8 
16.7 
21.4 
15.0 
3.7 
68.6 
14.9 
16,8 1.8 
2.7 
7,1 
20,9 
32.4 
12.1 
25.6 
13.9 
4.6 
69.5 
15.8 
15.9 
S<r 
- 20 -
Tabel A.9 Personer, hvis Indkomst er under 40% af den gennemsnitlige fællesskabs-
Indkomst 
Antal personer 
(I tusinde) 
1980 1985 Procentdel af den samlette 
befolkning 
1980 1985 
Belglen 
Danmark 
ForbundsrepublIkken 
Tyskland 
GrekenI and 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
i ALT 
Kilde : EUROSTAT 76 
83 
1 821 
1 636 
7 578 
4 875 
395 
5 316 
169 
5 573 
3 732 54 
56 
1 705 
1 077 
7 518 
3 413 
506 
4 847 
186 
5 879 
4 739 
30 736 30 040 0.8 
1.6 
3.0 
17.0 
18,9 
9.0 
11,6 
9.4 
1.2 
57.1 
6,6 
9.7 0.5 
1.1 
2.8 
10.9 
19,7 
6,2 
14.4 
8.5 
1.3 
58,2 
8.4 
9,3 
J-5 
Figur A.O 
Fordeling af personer, hvis Indkomst er under 50% 
af den gennemsnitlige nationale Indkomst, fordelt 
pft medlemsstater, 1985 
By »/.ember Stotes. 1S65 
eeigium (1.2%) 
itfnRfJ; Wngsionv (20,8%)' Denmork (0.8%) 
Cermony (12.2%) 
Portugol (6.7%) 
Neiherlonds (3.3%) Crete« (3.7%) 
Spoin (14.6%) 
Itoly (17.9%) Frcnce (17.5%) 
Iretond (1.4%) 
5* 
- 22 -
Figur A.1 
Fordeling af husholdninger, hvis Indkomst er under 50% 
af den gennemsnitlige nationale Indkomst, fordelt 
pA medlemsstater, 1985 
United Kingdom (23.5%) 
Portugol (5.9%) 
Netherlonds (2.5%) Belgium (1.2%) 
Denmork (1.0%) 
Cermony (14.3%) 
Greece (3.3%) 
Spoin (11.9%) 
itcly (17.1%) Fronce (18.3%) 
Irelond (1.QZ) 
& 
Figur A.4 
Gennemsnitligt faml Ileforbrug pr. person I de enkelte 
medlemsstater I 1980 og 1985 
(1980-ecu for de to Ar, sammenligning med 
fe i Iesskabsgennemsni t tet) 
Gennemsnit IIgt 
famiIleforbrug 
(1980-ecu) 
(I tusinde) 
o 
3 » Z "O 
TO C 
c o 
0 M 
C 3 
X O 
U £ 
UK EUR11 
fVl 1980 EZ3 i"» 
tf 
- 24 -
Figur A.5 
AnslAet fordeling af personer, 1 kumulerede procentdele, efter 
familieforbrug I 1980 (Øverste kurve) og 1985 
(nederste kurve) l 1980-ecu 
Kummulatlv 
procentdeI 
(I tusinde) 
familieforbrug I 1980-ecu for begge Ar 
o o» o 
c o w 
V. 
V 
c 
o 
o 
3 
É 
3 O 100 
90 
80 
70 
60 
50 
40 
30 
20 
10 i 
/ // / 
// { 
1— • /< f ^ 
,..,. • 
2 4 6 8 
(Thousonds) 
Fomily Expenditure in 1980 ECU for Both Yeort 10 
\ / 
Figur A.6 
AnslAet fordeling I kumulerede procentdele af børn, eldre og andre 
eftar faml 1leforbrug i 1980 
Ved 4.000 ecu vedrører den øverste kurve eldre, den mellemste kurve 
børn og den nederste kurve andre personer 
Kummulatlv 
procentdel 
(I tusinde) 
Familieforbrug I 1980-ecu 
o a 
o > 
o 
3 
£ 
3 O 100 
90 
80 
70 
60 
50 
40 
30 
20 
10 
^ /,* K / 
// / 
/// 
' / 
// v/ 
/ / M 
/ ^ 
/ 
_ , /' 
4 6 
(Thousonds) 
Fomily Expenditure in 1980 ECU 10 
60 
- 26-
Flgur A.8 
Fordeling pr. medlemsstat af personer, hvis indkomst er under 50% af 
den gennemsnitlige fellesskabsIndkomst I 1985 
Det Forenede Konge- (17,5%) 
rige Belgien+Danmark (0,4%) 
n 
Forbuxisrepubli kken 
Tyskland (8„5Z) 
GrækenlancU,0Z) 
Portugal (13,7%) 
Nederlandene u 3%) 
Italien(15,5Z) Spanien (24,3Z) 
Irland FrankrigdS^IZ) 
Figur A.9 
Fordeling pr. medlemsstat af personer, hvis Indkomst er under 40% af 
den gennemsnitlige fellesskabsIndkomst, 1985 
Det Forenede Kongerige( 15,5%) Belgien + Danmark (0„4Z) 
Forbundsrepublikken 
Tyskland (5„6Z) ' " 
Graekenland(3,5X) 
Portugal (19,3Z) 
Nederlandene (g ^ 
Italien(i7^3Z) Spanien <24,9Z) 
rankng(ii,2X) *i 
Irland (1,7Z) 
el 
BILAG 2 
OPBYGNINGEN AF DET ANDET EUROPÆISKE PROGRAM 
TIL BEKÆMPELSE AF FATTIGDOM 
1. Generel beskrivelse 
Den 19. december 1984 vedtog Rådet Det Andet Europclske Program til 
Bekempelse af Fattigdom (1985-1989). Programmet omfattede for det 
første 91 lokale aktions- og forskningsprojekter, for det andet et 
organ til formidling og udveksling af viden, koordinering og vurdering 
af aktioner til bekæmpelse af fattigdom, samt overførsel af Innoverende 
metoder fra den ene medlemsstat til den anden, og for det tredje en 
række undersøgelser af statistikker om fattigdom. Formålet med 
programmet var at øge effektiviteten af bekæmpelsen af fattigdom og 
iverksette aktioner for at hjælpe ugunstigt stillede personer samt 
klarlægge, hvilke midler der er bedst egnede til at bekæmpe 
fattigdommens årsager og lette følgerne heraf I Fellesskabet (Rådets 
afgørelse af 19. december 1984, artikel 1, stk. 1). 
De vigtigste aspekter ved programmet, som kan betragtes som et forsøg, 
er de 91 aktions- og forskningsprojekter, de otte temaer, som projek­
terne falder Ind under, koordineringen, evalueringen og overførslen af 
Innoverende metoder, samt det tværnationale samarbejde på EF-plan. 
61 
- 2 -
Oprindelig omfattede programmet 65 aktions- og forskningsprojekter, og 
hertil kom 26 projekter I Spanien og Portugal I sommeren 1987. Kommis­
sionen udvalgte disse projekter, efter at de I første omgang var 
godkendt af de nationale myndigheder, fordi de syntes at vere særligt 
Interessante eksempier på bekempelse af fattigdom. Projekterne vedrørte 
de befolkningsgrupper, som I ser lig grad er truet af fattigdom, dvs. 
langtidsledige, unge arbejdsløse, eldre mennesker, enlige forsørgere, 
2.-generatlonsemlgranter, flygtninge og tilbagevendte emigranter samt 
forskellige "marginale" befolkningsgrupper, særlig hjemløse. Mange af 
projekterne har haft ti i formål at bekæmpe fattigdom I dårligt stil­
lede byområder og I fattige landområder. 
Projekterne Indebar samarbejde i tværnationale grupper. Gennem sam­
arbejde og udveksling af ideer skulle man således for det første få 
Indsigt ! nye forhold og tilegne sig nye metoder til bekempelse af fat­
tigdom, som så senere kunne tages I anvendelse. Det praktiske 
samarbejde skulle for det andet føre til udarbejdelse af materiale, der 
kunne stilles til rådighed for udenforstående, som ligeledes var 
involveret i bekæmpelse af fattigdom. Som følge af det tværnationale 
samarbejde skulle de enkelte projekter få endnu flere fornyende 
aspekter og blive langt mere effektive, fordi der ville kunne trækkes 
på andres erfaringer, og fordi projekterne ville kunne videreføres på 
nationalt plan eller EF-plan. 
2. Udvælgelse 
I Juli 1984 fremlagde Kommissionen et forslag til afgørelse for Rådet, 
som vedtog forslaget den 19. december 1984. Efter at Rådet havde truf­
fet sin afgørelse, fastlagde Kommissionen den nødvendige ansøgnings­
procedure, og I det første halvår af 1985 opfordrede de nationale myn­
digheder eventuelle kontrahenter til at søge om finansiel støtte. Der 
blev ikke skabt lige megen offentlighed I de enkelte lande om mulig­
heden for at indsende ansøgninger om finansiel støtte til projekter, og 
derfor var der forskel på valgmulighederne. 
I sommeren 1985 udvalgte Kommissionen så de fremsendte projekter, som 
var teknisk tilfredsstillende, og som kunne "passes sammen med" andre 
projekter under programmets fælles "temaer" og indgå I et samarbejde 
inden for tværnationale grupper. 
Kommissionen og de nationale myndigheder har naturligvis ikke som de 
eneste været Involveret på ganske bestemte stadler og haft særlige 
forventninger til projekterne og programmet. Mange andre parter har 
været Involveret, Ikke blot under projekternes gennemførelse, men også 
I forbindelse med planlægningen. Det gælder f.eks. store frivillige 
organisationer på nationalt og internationalt plan og fagforeninger. 
Programmet Indeholder ikke udtrykkeligt bestemmelser om en planlæg­
ningsfase, og for mange projekters vedkommende har der været store 
vanskeligheder forbundet med at påbegynde og gennemføre de foran­
staltninger, der var beskrevet I akterne. 
3. Fordeling på lande 
Da Rådet vedtog at iværksætte Det Andet Europæiske Program til 
Bekæmpelse af Fattigdom, godkendte det automatisk Kommissionens forslag 
om, at de forskellige aktionsformer hovedsagelig skulle være koncentre­
ret om temaer, der var fælles for de forskellige medlemsstater. 
O 
- a -
Følgende skal dog bemærkes: 
I. De små lande I den nordlige det af EF er kun repræsenteret i pro­
grammet I et meget begrænset omfang; 
il. Nogle regioner er slet ikke repræsenteret I programmet, selv om de 
er meget dårligt stillede; 
III. I nogle lande findes der kun et enkelt projekt I et enkelt land­
område, selv om der er stor fattigdom i de pågældende landes land­
områder (denne skævhed rettes I et vist omfang op ved, at myndighederne 
yder flere midler til de projekter, Kommissionen Ikke udvalgte); 
Iv. Oprindelig faldt kun få projekter Ind under temaet "Marginale 
befolkningsgrupper". Projekterne i Spanien og Portugal gjorde det 
muligt at rette denne skevhed op, selv om det kan hevdes, at det kun 
var muligt ved at kategorisere nogle af projekterne i Spanien og 
Portugal i strid med forskrifterne. 
4. Sponsorer 
Nogle projekter henhører under selvstendige organisationer, men de 
fleste - flere end 4/5 - henhører under enheder, som Indgår I større 
organisationer, deres "moderorganisationer". Sidstnævnte skriver 
kontrakt med Kommissionen og har det overordnede ansvar for 
projekterne. Selv om et givet projekt henhører under en større 
moderorganisation, kan en række forskellige sponsorer udmærket have 
været Involveret I projektets tilblivelse, og mange af disse sponsorer 
kan, formelt eller uformelt, vedblive at være aktivt Involveret. 
I mange tilfælde blev projekterne foreslået af organisationer, som 
allerede havde erfaring med bekæmpelse af fattigdom. I nogle tilfælde 
gav Europæiske Programmet dog anledning til, at relativt nye 
organisationer på dette område, f.eks. fagforeninger, Indgav 
ansøgninger om finansiel støtte til projekter. Sponsorerne har med 
deres traditioner haft Indflydelse på strateglen for de enkelte 
projekters gennemførelse, og omvendt har de enkelte projekter været af 
afgørende betydning for sponsorernes egen udvikling. 
De tydeligste forskelle ligger I følgende gruppers deltagelse: 
I. religløse organisat Ioner 
il. lokale og regionale myndigheder i andre lande 
II i. lokale frivillige grupper 
Iv. fagforeninger (begrænset medvirken). 
En given sponsortype har naturligvis Ikke samme betydning I alle lande. 
Der er f.eks. stor forskel på, hvilken rolle frivillige organisationer 
og lokale myndigheder spiller på velfærdsområdet og på, hvilke beføjel­
ser de har. 
# 
- 4 -
5. Medarbejdere 
Medarbejdernes evner, erfaringer og holdning er af afgørende betydning 
for planlægningen og gennemførelsen af et projekt. 
Vanskeligheder I forbindelse med ansættelse af personale har vist sig 
at 8 le ab© store problemer for en række projekter. 
Tabel 1 er opstillet på grundlag af oplysninger om 85 projekter, og det 
fremgår således, at der var ca. 400 .heltidsansatte, dvs. i gennemsnit 
4,8 pr. projekt, og et lignende antal deltidsansatte. 
I forbindelse med 70% af projekterne er der anvendt frivillige 
medarbejdere, i nogle tilfælde endog i stort omfang. 
Med henblik på at ansætte personale midlertidigt eller deltids er der i 
forbindelse med flere projekter gjort brug af Fællesskabets 
jobskabelsesordnlnger og ordninger, der med finansiel støtte fra 
myndighederne I medlemsstaterne har til formål at give fremtidige 
arbejdstagere erhvervserfarIng. Ansættelsesforholdene I forbindelse med 
disse projekter afspejler I et vist omfang følgerne af større 
ændringer på arbejdsmarkedet, idet stadig flere ansatte, bi.a. I den 
offentlige sektor, har kortfristede usikre kontrakter. 
TABEL 1 
PERSONALE: 1987-88 
I alt Mænd Kvinder Fattige Ikke-fattige 
Heltidsansatte 412 169 243 108 304 
Deltidsansatte 418 153 265 95 323 
Heltidsækvi va lenter 615 242 373 159 456 
Frivillige 2204 
Antal projekter: 91 (herunder 5 med mange delprojekter) 
Ser man på oplysningerne om de enkelte lande, fremgår det, at de belgi­
ske og danske projekter med et gennemsnit på mere end 11 fuldtids-
ækvivalenter generelt har været bedst forsynet med personale. 
Det modsatte gjorde sig gældende for de Irske og franske projekter med 
I gennemsnit henholdsvis 3 og 4 fuldtidsækvI valenter. Der var kun 
knyttet 2 fuldtidsækviva lenter til det eneste nederlandske projekt 
(tallene er Ikke opdelt på delprojekter). Projekt nr. 3 (27 ansatte) i 
Belglen var det største, for så vidt angår fuldtIdsækvlvalenter. 
Med hensyn til personalets sammensætning | de forskellige lande, 
adskiller Belgien og Luxembourg fra de resterende, Idet de er de eneste 
lande, hvor antallet af mandlige fuldtidsækvlvalenter overstiger antal­
let af kvindelige fuldtidsækvlvalenter. For Frankrig, Italien og Luxem­
bourg gælder det specielt, at kun en meget begrænset del af personalet 
er hentet blandt de fattige. Portugal er det eneste land, hvor største­
delen af personalet kommer fra dårligt stillede områder. 
a 
Endelig er der meget stor forskel på, hvor mange frivillige, der 
normalt deltager I gennemførelsen af projekter. De frivillige medarbej­
dere udgør fra I gennemsnit mere end 200 I forbindelse med danske og 
nederlandske projekter til næsten Ingen I Frankrig og Luxembourg. 
6. Budgetter 
Der er stor forskel på projekternes størrelse, når målestokken er de 
årlige budgetter (omfatter EF-mldler og supplerende midler). De fire 
største projekter (Luxembourg, Spanien, Belglen og Forbundsrepublikken 
Tyskland) var ca. 10 gange større end det mindste. Ressourcernes 
omfang har betydning for, om der kan lægges en effektiv strategi for 
gennemførelsen af projekter. 
Tabel 2 indeholder en oversigt over de 
En tredjedel af projekterne har været 
rIngsklIde. supplerende midlers oprindelse, 
afhængige af blot én fI nans ie-
I de fleste lande er de nationale, regionale og lokale myndigheder 
naturligvis godt repræsenteret blandt kilderne til projekt­
finansiering. Ser man bort fra Danmark og Nederlandene, hvor der kun er 
ganske få projekter, gør Italien sig specielt bemærket ved, at de cen­
trale myndigheder Ikke yder nogen form for støtte til projekterne. 
Irland skiller sig ligeledes ud fra de resterende lande, Idet de regio­
nale og lokale myndigheder ikke yder støtte tit projekterne. 
Tabel 2 
Procentvis andel af projekter I det pågældende land, 
hvortil der blev ydet supplerende midler fra den angivne kilde 
DA EL ES IR 
Centrale myndigheder 67 50 37 37 87 100 89 
Lokale myndigheder 50 0 50 50 50 71 0 
Regionale myndigheder 67 0 37 37 87 57 0 
Egne midler (*) 67 0 50 37 37 71 33 
Diverse 33 100 12 25 12 43 11 
IT NL UK EUR 12 
Centrale myndigheder 0 100 100 80 36 
Lokale myndigheder 62 67 0 20 57 
Regionale myndigheder 25 33 100 50 29 
Egne midler (*) 50 67 100 30 64 
Diverse 25 33 0 10 50 62 
45 
45 
48 
26 
(*) Herunder gaver og midler fra moderorganisationen 
Antal projekter: 92 (herunder 5 med mange delprojekter) 
(f 
7. Otte temagrupper 
1. Langtidsledige. Selv om alle EF-lande er berørt af arbejdsløshed, 
gør problemet sig ikke gældende I samme omfang alle steder. Arbejdsløs­
heden er særlig udbredt I de traditionelle Industriområder, hvor den 
nationale poiltik eller EF-poiItikken har ført til en genetablering 
elier omlægning af de traditionelle industrier og/eller Indførelse af 
nye tekno I og I er. De fleste projekter under denne temagruppe gennemføres 
I områder, som er præget af økonomisk og social tilbagegang, og hvor 
arbejdsløsheden langt overstiger det nationale gennemsnit. 11 
projekter henhører under dette tema og ©r fordelt som følger på de 
enkelte lande: Forbundsrepublikken Tyskland: 3, Irland: 1, Italien: 1, 
Det Forenede Kongerige: 2, Spanien: 4. 
Projekterne har skul Jet opfylde en lang række mål, bi.a. at udvikle den 
lokale økonomi, at sikre udviklingen af det lokale fællesskab, at bryde 
Isoleringen, at skabe forståelse for, at arbejdsløsheden er af politisk 
karakter, at tilrettelægge efteruddannelseskurser, at finde frem til 
metoder, der sikrer en nødvendig min Imums Indkomst, og metoder, der gør 
det muligt at sætte de fattige i forbindelse med de lokale myndig­
heder. Fælles for alle disse mål er et forsøg på at påvirke beskæfti­
gelsespolitikken og den sociale politik på samtlige beslutningsniveauer 
for derved at sikre en forbedring af de langtidslediges levevilkår. 
2. Unge arbejdsløse. Projekterne under denne gruppe er karakteriseret 
ved den største geografiske spredning Inden for Fællesskabet. Denne 
spredning afspejler uden tvivl ungdomsarbejdsløshedens udbredelse. 
Gruppen omfattede ni projekter S henholdsvis Belglen, Forbundsrepublik­
ken Tyskland, Frankrig, Irland, Italien, Det Forenede Kongerige, 
Luxembourg, Spanien og Portugal, og de fleste projekter blev gennemført 
I byområder eller i områder mellem land og by, hvor arbejdsløsheden 
normalt ligger over det nationale gennemsnit. 
Ved gennemførelsen af projekterne er man gået ud fra den forudsætning, 
at det for unge ugunstigt stillede personer er af afgørende betydning 
dels at finde beskæftigelse og dermed blive sikret en rimelig indkomst, 
som gør det muligt at leve som andre, dels at bryde deres Isolering, 
således at de får andel I det sociale samvær, som følger af at have et 
arbejde. De unges problemer har man forsøgt at løse ved at gennemføre 
forskellige former for uddannelse I bred forstand og ved på ny at 
Integrere unge arbejdsløse på arbejdsmarkedet ved at lette adgangen til 
eksisterende jobs eller ved at støtte Jobskabeîsesforanstå ItnInger. 
3. Ældre mennesker. Hvordan genoprettes eldre ugunstigt stillede menne­
skers forbindelse ti! omverdenen, deres muligheder for at klare sig og 
for at få opfyldt deres ønsker og behov? Hvordan kan disse mennesker 
tilbydes acceptable materielle og sociale levevilkår, som I højere grad 
er I overensstemmelse med deres behov og deres formåen? Svarene på 
disse spørgsmål har man søgt at give ved at lægge to komplementære 
hovedkriterier til grund for projekterne under gruppen "Ældre 
mennesker": 1) Ældre mennesker skal Ikke anbringes på institutioner. De 
skal derimod forblive i deres daglige omgivelser, så lenge de ønsker 
det, og under de bedst mulige forhold; 
Ct 
2) Ældre mennesker skal delagtiggøres, dvs. de skal deltage aktivt i 
samfundet. De 12 projekter under denne gruppe var fordelt på 7 lande: 
Frankrig, Italien (2 projekter), Luxembourg, Nederlandene, Det 
Forenede Kongerige (4 projekter), Spanien, (2 projekter) og Portugal. 
Som eksempler på de opnåede resultater skal det bi.a. fremhæves, at 
ældre mennesker på ny finder sig værdsat af omgivelserne, ældre 
mennesker Integreres i samfundet, og der skabes forbindelser, som 
Indebærer, at der ydes gensidig hjælp, og at der opstår en følelse af 
solidaritet, og på den måde dækkes de ældre menneskers umiddelbare 
behov. 
4. Enlige forsørgere. 9 projekter henhører under denne gruppe. 8 
projekter gennemføres i den nordlige del af EF (Danmark, For­
bundsrepublikken Tyskland, Frankrig, Irland, Luxembourg, 3 projekter I 
Det Forenede Kongerige), og det 9. projekt er et portugisisk projekt, 
som blev påbegyndt I sommeren 1987. I hele Europa opdrager stadig flere 
eneforældre deres børn på egen hånd. For nogle er det et ønske, og for 
mange andre er det en løsning, som er at foretrække frem for det 
ægteskab eller forhold, som de netop har forladt. I de fleste tilfælde 
er den enlige forsørger en kvinde. De vanskeligheder, kvinder har, når 
det drejer sig om at få opfyldt deres behov, bidrager imidlertid I høj 
grad til at øge fattigdommen blandt kvinder I Europa. 
Alle kvinder kan blive udsat for diskrimination inden for almen uddan­
nelse og erhvervsuddannelse samt på arbejdsmarkedet, men kvinder, der 
er enlige forsørgere, udgdr en særlig sårbar gruppe. Projekterne er 
gennemført efter to metoder, hvoraf den ene Indebære "selvhjælp" og den 
anden "udefra kommende hjælp". I det første tilfælde står enlige 
forsørgere selv for at modtage, vejlede og støtte personer i samme 
situation, samt for at give dem råd om sociale rettigheder, etc. I det 
andet tilfælde henviser fagfolk derimod kvinderne til erhvervs­
uddanne Isesforansta I tnigner eller midlertidige job. 
De fleste projekter gennemføres af organisationer, som ikke arbejder 
med gevinst for øje. Alle har erkendt, at det er nødvendigt at sam­
arbejde med andre frivillige organisationer, med de sociale myndigheder 
og med alle former for private eller offentlige institutioner, som 
beskæftiger sig med problemet enlige forsørgere. 
5. Immigranter og flygtninge. De materielle aspekter ved fattigdommen 
blandt flygtninge, Immigranter og etniske minoriteter er kun en del af 
et iangt mere kompliceret fænomen. Fattigdom kan i en mere almindelig 
betydning tages som udtryk for, i hvilket omfang personer er Integreret 
i samfundet. Projekterne har haft til formål at sikre en optimal 
Integration, eventuelt på ny, I en socialpsykologisk, politisk og 
Juridisk sammenhæng uden at skade de enkeltes personlige og kulturelle 
identitet. Endvidere har projekterne haft til formål at give de pågæl­
dende bedre muligheder for at bestemme over sig selv, og det er sket 
ved, at man har tilskyndet dem til at deltage i aktiviteter I 
værtssamfundet. Tolv projekter henhører under denne gruppe (Belgien: 2, 
Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Grækenland: 4, Det Forenede 
Kongerige, Italien, Portugal: 2). Projekterne er gennemført under 
forskellige forhold. I de fleste tilfælde indebar projekterne en 
omfattende lokal foranstaltning med det formål at skabe 
Q 
- 8 
hensigtsmæssige forbindelser og kontakter til de forhåndenværende 
lokale Instanser (kommunen, kirker, fagforeninger, erhvervsuddannelses-
centre, sociale blstandsydere, jobskabelsesforanstaltnlnger, etc.). 
Der er regelmæssigt blevet rettet direkte henvendelse til 
Immigrâtlonsmyndighederne, arbejdsministeriet, lokale og regionale 
myndigheder, etc. i ét tilfælde var der selv tale om et tværnationalt 
samarbejde med kontakter på officielt plan mellem oprindelses- og 
værtslandet. Forskellige strategler for udbredeise af oplysninger og 
bevidstgørelse har været anvendt med større eller mindre held. 
Arbejdsholdene har været sammensat af repræsentanter for mange sekto­
rer, og der er ofte gjort brug af frivillige eksperter på områderne 
jura, sociale anliggender, psykologi og medicin. Disse foranstaltninger 
har været meget effektive. 
6. Marginale befolkningsgrupper. Marginale befolkningsgrupper er et 
kompliceret fænomen, og dette fænomen kommer til udtryk I en lang række 
konkrete situationer. De projekter, som henhører under denne gruppe, er 
derfor ret forskellige. Projekterne er fordelt på 5 lande (Frankrig, 
Belgien, Iriand, Det Forenede Kongerige, Spanien: 5, Portugal: 3). 
Projekterne har haft ti i formål at løse en række problemer, som kort 
kan gengives som følger: den pågældende har mistet (eller har Ikke 
mulighed for at få) et "normalt" arbejde, den pågældende har mistet sin 
rolle i samfundet og sin identitet I kulturel henseende, det miljø, den 
pågældende færdes i, har fået marginal status og er forringet, den 
pågældende er kommet til at stå uden for samfundet, kan ikke have fast 
bopæ! og er mere eller mindre tvunget til at udøve ulovlig virksomhed. 
Projekterne havde til formål dels at integrere målgrupperne I samfundet 
Igen ved at integrere de pågældende på arbejdsmarkedet, dels at 
imødekomme nødlidende personers påtrængende behov øjeblikkeligt uden 
dog at have mulighed for at ændre deres udgangssituation. De fleste 
projekter har både omfattet en hjælpeforanstaltning og en 
aktivitetsfremmende foranstaltning, som er blevet efterfulgt af 
bestræbelser på at rationalisere hjælpeforanstaltningerne og de sociale 
foranstaltninger. Man har først og fremmest forsøgt at reintegrere de 
marginale befolkningsgrupper i samfundet ved at sikre dem arbejde, 
enten I form af "beskyttet arbejde" eller ved at anvende det sekundære 
arbejdsmarked (begrænset rentabilitet). Kooperativer med medlemmer både 
fra marginale og ikke-marglnale befolkningsgrupper har vist sig at være 
formå 1st Jen Iige. 
7. Integrerede foranstaltninger i landdistrikter. Med undtagelse af de 
belgiske projekter gennemføres de 13 projekter I landdistrikter under 
Det Andet Europæiske Program til Bekæmpelse af Fattigdom i de økonomisk 
dårligst stillede regioner I Europa. De spanske, portugisiske, græske, 
italienske og Irske projekter gennemføres i EF's perifere regioner mod 
syd og vest, i fjerntliggende områder med ringe befolkningstæthed, som 
er Isoleret I forhold til de resterende områder. Det belgiske projekt 
vedrører et tæt bebygget landdistrikt, og projektet I Wales vedrører et 
område i økonomisk tilbagegang. 
Projekterne har omfattet fornyende foranstaltninger, som er gennemført 
systematisk med udgangspunkt i en særlig model for udvikling af land­
distrikter. Denne model Indebærer, at projekterne Integreres, og at 
befolkningen delagtiggøres. 
(f 
Følgende fællestræk ved denne model for udvikling af landdistrikter har 
kunnet Identificeres: 
en udbredt tendens til at anvende kooperativer med henblik på at 
gennemføre projektet - en række oplysnings- og uddannelsesforanstalt­
ninger inden for samtlige projekter, Idet disse foranstaltninger anses 
for at vere af afgørende betydning for at Inddrage og delagtiggøre 
befolkningen - I forbindelse med mange projekter I landdistrikter har 
man identificeret ser IIge undergruppers behov; disse grupper udgør en 
del af det lokale samfund, og man har fundet de nødvendige finansielle 
midler for at kunne samarbejde med disse grupper, dvs. med eldre menne­
sker, unge arbejdsløse og enlige forsørgere. 
8. Integrerede byforanstaltnlnger. De 13 Integrerede byprojekter var 
fordelt på 8 lande (Belglen: 2, Spanien: 2, Det Forenede Kongerige, 
Grækenland, Frankrig: 2, Irland: 2, Italien: 2, Portugal). Projekterne 
havde til formål på ny at sette gang I ordningerne for gensidig hjælp, 
social bistand og kollektiv udnyttelse af omgivelserne. Projekterne har 
endvidere haft til formål at tilskynde lokalbefolkningen til at tage 
Initiativ til foranstaltninger, som den er ansvarlig for at gennem­
føre. Projekterne har skullet Imødekomme kvinders ønske om at deltage i 
erhvervslivet og fremme børns, voksnes og eldre menneskers deltagelse I 
projekter i deres kvarter eller - I tilfælde af rehabilitering - deres 
hus. Med projekterne har man endvidere tilstræbt at give visse 
befolkningsgrupper mulighed for at blive uafhenglge af socialforsorgen, 
ved at de på en nyttig måde Indgår aktivt I en samfundsmæssig 
sammenhæng. Endelig har projekterne haft til formål at sikre tidligere 
bistandsmodtagere visse rettigheder. 
Selv om det er nødvendigt at løse minoriteternes problemer og give dem 
mulighed for at komme til orde, har opmærksomheden også været rettet 
mod de svagest stillede befolkningsgrupper, som risikerer Ikke at blive 
inddraget I den udvikling, som først og fremmest skal komme dem til 
gode. Der er gennemført særforanstaltninger for disse befolk­
ningsgrupper med henblik på at gøre det muligt for dem at blive mere 
uafhængige. 
'•< £••• 
- 1 -
BILAG 3 
PUBLIKATIONER FRA AKTIVITETS- OG FORMIDL INGSKONTORET 
FOR DET ANDET EUROPÆISKE PROGRAM TIL BEKÆMPELSE AF FATTIGDOM 
I de 4 år. Det Andet Europæiske Program til Bekempelse af Fattigdom har 
været Iværksat, har Aktivitets- og FormidlIngskontorets tre sektioner 
offentliggjort og udbredt tre forskellige serier af dokumenter. 
1. Publikationer fra sektionen "Koordinering" 
1.1. Afsluttende rapporter 
Der er offentliggjort to dokumenter (på fransk, engelsk og spansk) som 
endelige rapporter om arbejdet i sektionen "Koordinering" og de otte 
tværnationale arbejdsgrupper. 
- J.P. Hlernaux: Lutter contre la pauvreté en Europe - Acquis et 
perspectives de la confrontation transnationale des expériences de 
terrain. 
Udarbejdet på grundlag af bidrag fra de tværnationale arbejdsgrupper, 
deres koordinatorer og med!emmerne af koordiner Ingskontoret. December 
1989. 
- J.P. Hlernaux, A. Ganty, M. Slivestre et C. Marques Balsa: 
L'action transnationale évaluée par les participants des projets. 
December 1989. 
1.2. Syntetiske rapporter fra de tværnationale arbejdsgrupper 
Der er offentliggjort en sammenfattende brochure om resultater og 
perspektiver I det samlede arbejde om hvert af de otte emner i Det 
Andet Europæiske Program til Bekæmpelse af Fattigdom I serien "ACQUIS 
ET PERSPECTIVES" på to sprog (fransk og engelsk): 
- Equipe transnationale "Action Intégrée urbaine" (Coordonnateur et 
rédacteur C. Chlgot): Action Intégrée de développement socio-économique 
dans les zones urbaines défavorisées. Mai 1988, 3e éd. Janvier 1989. 
- Equipe transnationale "Action Intégrée rurale " (Coordonnateur et 
rédacteur: S. Kennedy): La pauvreté dans les zones rurales d'Europe. 
Février 1989. 
- Equipe transnationale "Personnes âgées" (Coordonnateur s. 
Greengross, Rédacteur M. Slivestre): Personnes âgées et pauvreté en 
Europe. Mal 1988. 
? 
- Equipe transnationale "Familles monoparentales" (Coordonnateur C. 
Hartmann-HIrsch. Rédacteurs: C. Hartmann-HIrsch et D. Robbins): La 
pauvreté des familles monoparentales. Mars 1989. 
- Equipe transnationale "Jeunes Chômeurs" (Coordonnateur C. 
Carraciilo, Rédacteur A. Ganty): Formation et réinsertion des Jeunes 
chômeurs marginal Ises. Mal 1988. 
- Equipe transnationale "Chômeurs de longue durée (Coordonnâteur: 
A.K.Papantonlou, Rédacteurs A.K. Papantoniou et l'équipe 
transnationale): Chômage et Pauvreté, L'expérience de onze projets. 
Décembre 1989. 
Equipe transnationale "Migrants" (Coordonnâteur: P. 
v.Bethlenfaivy, Rédacteur*. P. v.Bethlenfaivy en collaboration avec D. 
v.Bethlenfaivy et P.RÔsiger): Réfugiés, migrants, minorités ethniques 
et gitans en Europe. Octobre 1989. 
- Equipe transnationale "Marginaux" (Coordonnâtes : A. Gulglla, 
Rédacteurs: C. Marques Balsa et A. Gulglla): L'action auprès de 
populations et de collectivités marginalisées. Octobre 1989. 
1.3. Tvertematiske dokumenter 
Sektionen Koordinering har offentliggjort en rekke dokumenter om tvær­
tematiske eller "tværgående" spørgsmål I serien "DOCUMENTS DE TRAVAIL". 
- Equipe de coordination du Programme: L'action transnationale dans 
le Programme Européen de Lutte contre la pauvreté. Conditions, 
Réalisations et Perspectives (Janvier 1986 - Juin 1987). DOCUMENT 
GEI/RPI (på fransk, engelsk, spansk og portugisisk). 
- J.P. Hlernaux: Production et animation dans les rencontres des 
équipes transnationales. Septembre 1987. Documents GE-2/IM-1 (på fransk 
og engelsk). 
1.4. Tvernationale møder 
Dokumenterne fra de tværnationale møder I de otte tematiske arbejds­
grupper (sammenfattende rapporter eller møderapporter, noter om pro­
blematik) samt arbejdsdokumenterne fra de tværnationale arbejdsgrupper 
offentliggøres I serien "DOCUMENTS DE TRAVAIL", f.eks.: 
- Equipe transnationale "Action Intégrée urbalne"(Coordonnateur C. 
Chlgot): 
Pauvreté et développement économique local. Rencontre 
transnationale de Nola 13-17.05.1987. Rédacteur: F. Euvrard. Mars 1988. 
Document TR-9a/IU-2A (på fransk og engelsk). 
. Participation des habitants et action Intégrée de lutte contre la 
pauvreté. Rencontre transnationale de Dublin, 02-07.05.1988. 
Rédacteur : C.Jacquier. Septembre 1988. Document TR-31/IU-4 (på fransk 
og engelsk). 
# 
- 3 
- Equipe transnationale "Action Intégrée rurale" (Coordonnâteur: 
S.Kennedy): 
Le diagnostic et les orientations méthodiques de l'action 
Intégrée rurale. Rencontre transnationale de Leuven, 13.-17.01 1988. 
Rédacteur C. Marques-Balsa. Mars 1988. Document TR-24/IR-3 (på fransk 
og enge I sk). 
. Les femmes en milieu rural. Rencontre transnationale de Vila de 
Rel, 16-18.04.1989. Rédacteur*. S. Kennedy. Avril 1989. Document TR-
39/IR-7 (på fransk og engelsk). 
- Equipe transnationale "Migrants et réfugiés" (Coordonnateur: P. 
v.Bethlenfaivy): 
. Apprentissage des langues, culture, éducation et emploi dans un 
contexte de pauvreté. Rencontre transnationale de Copenhague, 14-
18.12.1987. 
Rédacteur: P. v. Bethlenfalvy en collaboration avec F. Peullche, T. 
Wedege, I. Boesen, A. Christiansen et D. v.Bethlenfaivy., 1988. 
Document TR-35/MI4 (på fransk og engelsk). 
. Le développement des communautés ethniques en milieu urbain 
défavorisé. 
Document TR-36/MI-5 (på fransk og engelsk). 
- Equipe transnationale "Chômeurs de longue durée", Coor donnât eur •. 
G.Mourgelas (1986-1988), A. Papantonlou (1988-1989): 
. Les alliances dans l'action en faveur des chômeurs de longue 
durée, rencontre transnationale de Dublin. Février 1988. Rédacteur C. 
Marques-Balsa. Mars 1988. Documents TR-25a/LT2a (på fransk og engelsk). 
. A Survey of Projects In the long-Term Unemployment Theme-Group, 
Transnational Meeting Bielefeld, II -16.11.1989. Report: P. McGinn. 
November 1989. Document TR-45/LT-3 (på engelsk). 
- Equipe transnationale "Marginaux/Sans Abri" (Coordonnâtes : A. 
Gulgila): 
. Les Sans abri en Europe - Expériences novatrices en matière 
d'action sur le terrain. Rapport général du séminaire transnational de 
V 1er set. Rédacteurs-. J.P. Hlernaux, D. Neuf coeur, C. Chlgot et A. 
Gulgila. Juin 1987. 
Document TR-II/MA-I (på fransk og engelsk). 
. Processus et procédure de l'action Intégrée - des collectivités 
marginalisées aux communautés. Rencontre transnationale de Rabo de 
Pelxe, 24-29.10.1988. Rédacteur C. Marques-Balsa. Février 1989. 
Document TR-32/MA-4 (på fransk, engelsk og portugisisk). 
V 
2. Publikationer fra sektionen "Evaluering" 
2.1. Endelig rapport 
- Den endelige rapport fra sektionen "Evaluering" blev offentlig­
gjort i april 1990. 
G. Room I samarbejde med G. Abou Sada J. Bennington, J. Breda, 
M.G. Glannlchedda, E. Guillen, B. Henningsen, F. Laczko, J. Madeira, D. 
Mylonakis, S. O'Cinneide, D. Robbins og C. Whitting: Final Report of 
the Programme Evaluation Team. April 1990. 
Denne endelige rapport ledsages af 11 nationale rapporter skrevet 
af de nationale evaluatorer I evaluer Ingssektionen. 
2.2. Generelle publikationer on evaluering: 
Evaluer ingssektIonen har offentliggjort arbejdsdokumenter om metodiske 
spørgsmål I forbindelse med evalueringen Inden for rammerne af det 
europæiske program: 
- G. Room: The Evaluation of the European Programme to Combat 
Poverty. 1988. Document ESWP 33. 
- G. Room, G. whitting: Criteria for Project Evaluation. 1988. 
Document ESWP 34. 
- G. Whitting: Measuring the Cost-Effectiveness of Anti-Poverty 
Projects. 1989. Document ESWP 35. 
- G. Whitting: A Good Practice Guide to Self-Evaluation. 1989. 
Document ESWP 36. 
2.3. Nationale kontekstdokumenter 
I den første fase af det europæiske program offentliggjorde evalue-
ri ngssekt Ionen en rekke kontekstdokumenter om fattigdommen og politik­
ken til bekempelse af Fattigdommen I medlemsstaterne, som var skrevet 
af uafhengige eksperter*. 
- G. Vandenbroucke: Contextual Paper on Poverty In Belgium. 
September 1987. Document ESWP 10. 
- P. Abrahamson, J. Henderson, J.P. Henriksen, JE. Larsen: Poverty 
and Poverty Politics In Denmark In the 1980,8. June 1987. Document ESWP 
II. 
- J. Bolz: Poverty in the Federal Republic of Germany. July 1987. 
Document ESWP 12. 
- D. Karantinos: Poverty and Ant I-Poverty In Greece. June 1987. 
Document ESWP 13. 
- A. Duran, P. Lopez Arrlbas: Poverty In Spain. June 1987. Document 
ESWP 14. 
Pi 
- 5 -
- OM INOR: Poverty In France. December 1987. Document ESWP 15. 
- P. Kelleher: poverty In Ireland. July 1987. Document ESWP 16. 
- E.M. Brando I In I, v. Razzano: Poverty and Social Policies In 
Italy. July 1987. Document ESWP 17. 
- R. Muffels, A. de Vries: Poverty In Debate - a Study on 
Evidence, Policy, and Public Opinion on Poverty In the Netherlands. 
July 1987. Document ESWP 18. 
- A Bruto da Costa: Contextual Paper on Poverty In Portugal. July 
1987. Document ESWP 19. 
- C. & A. Walker: Poverty In Great Britain. September 1987. 
Document ESWP 20. 
2.4. Emnebestemte kontekstdokumenter 
Én anden rekke af offentliggjorte arbejdsdokumenter beskeftIger sig med 
fattigdommens specifikke aspekter, nemlig "Theme Contextual Papers": 
- R. Lawson: Unemployment, Social Security and Poverty - European 
Comparisons. October 1986. Document ESWP 21. 
- P. Burton M. Stewart: Urban Deprivation - A Theme Paper for the 
European Programme to Combat Poverty. August 1987. Document ESWP 22. 
- M. O'HIgglns: Lone-Parent Families In the European Community -
Numbers and SocIo-Economic Characteristics. August 1987. Document ESWP 
23. 
- F. Laczko: Poverty and the Elderly In the European Community. 
January 1988. Document ESWP 24. 
- H. Newby: Rural Restructuring and Rural Poverty In Europe. 
January 1988. Document ESWP 25. 
- T. Ress: Poverty and the young Unemployed In Europe. 1988. 
Document ESWP 26. 
- F. Laczko J. Bennington, J. Breda: Emploient and the Labour 
Market. 1989. Document 37. 
- F. Laczko. D. Robbins, M. Giannlchedda: The Family and the Local 
Community. 1989. Document ESWP 38. 
- G. Whitting, N. Henningsen, J.P. Trlcart: Social Institutions, 
Social Protection. 1989. Document ESWP 39. 
- G. Whitting, S. O'Clnneide, D. Mylonakl: Integrated Area 
Development and the Mobilisation of Local Ressources. 1989. Document 
ESWP 40. 
P 
2.5. "Fe11esskabskontekstdokumenter" 
Den sidste serie af publikationer behandler strateg Ier til bekempelse 
af Fattigdom og de dermed forbundne problemer på fellesskabsplan, nem­
lig serien "Community Contextual Papers": 
- E. L. Drury: European Community Policies and Actions of Relevance 
to the Second EC Programme to Combat Poverty. August 1987. Document 
ESWP 30. 
- A.B. Philip, J. St Wabe: Regional Disparities in the European 
Community. August 1987. Document ESWP 31. 
3. Publikationer fra sektionen "Formidling" 
3.1. "Short Descriptions" 
Som en første kilde til detaljeret og omfattende Information om pro­
grammet som helhed, alle projekterne og aktivitets- og formidlings-
kontoret udgav formidlIngssektIonen i 1987 bogen "Action Research 
Projects, Short Descriptions of the 65 projects" på engelsk og fransk. 
Efter at programmet var blevet udvidet 111 at omfatte Spanien og Portu­
gal, blev der offentliggjort en revlderet udgave I 1989 med titlen 
"Second Programme of the European Communities to Combat Poverty: Short 
Descriptions of the Projects" med et forord af fru Vasso Papandreou, 
medlem af Kommissionen. Også denne udgave udkom på engelsk og fransk. 
3.2. Bul latin 
Til regelmæssig og stadig Information for alle, der var Indblandet i 
det europelske program, udgav formidlingssektionen hver måned en 
informat IonsbuI let In på fransk og engelsk. Denne bulletin blev fordelt 
til alle projekter og medarbejdere I de andre sektioner samt til med­
lemmerne af den rådgivende gruppe, medlemmer af Europa-Parlamentet samt 
relevante europæiske institutioner og organer. Bulletinen blev omdelt i 
400 eksemplarer. 
3.3. Tidsskriftet "ECHANGE/EXCHANGE" 
For at informere en bredere offentlighed, multiplikatorer I massemedi­
erne, beslutningstagere I medlemsstaternes socialpolitik, osv. offent­
liggjorde formidlingssektIonen kvartalsvis tidsskriftet "ECHANGE/ 
EXCHANGE" på engelsk, fransk, tysk, Italiensk, spansk og - I en del af 
perioden - også på græsk. I det endelig stadium blev der regelmæssigt 
omdelt 4.000 eksemplarer. 
3.4. EXCHANGE SPECIAL 
-Foruden det almindelige kvartalstIdsskrIft offentliggjorde sektionen en 
række særnumre ("EXCHANGE SPECIAL") om specifikke emner Inden for 
programmet, som f.eks..vinterhjælp, arbejdsløshedscentre, ny fattigdom, 
fattigdom i Sydeuropa, osv. 
H 
- 7 -
3.5. Presseudklip 
PressepublI kat Ioner om programmet som helhed eller om specifikke 
projekter blev Indsamlet, genoptrykt og omdelt som en generel Informa­
tionskilde. Enkelte presseudklip blev omdelt 1 seriedokumenterne 
"ACTUELS", en samling af presseudklip blev udgivet I 1988 som "ECHO DE 
LA PRESSE". Der blev endvidere offentliggjort særtryk for visse 
med Iems I ånde. 
3.6. Udstilling 
I 1989 organiserede formidlIngstjenesten en kunstudstilling, og den 
udgav et katalog "Poverty in Painting and Sculpture". Udstillingen blev 
vist i DUsseldorf, Luxembourg og Bruxelles. 
3.7. Brochurer 
Som et redskab for kortfattet generel Information offentliggjorde 
tjenesten generelle brochurer i 1987, 1988 og 1989 på Fellesskabets ni 
sprog og en lille brochure om projekterne I Spanien (Espana participa 
en el segundo programa europeo de lucha contra la pobreza, 1988), 
Portugal (Portugal participa no segundo programa europeu de luta contra 
a pobreza, 1988) og Tyskland (Aktlonsforschungsprojekte In der 
Bundesrepublik Deutschland, 1988 og 1989). For hver af de otte tema­
grupper i programmet blev der offentliggjort en særbrochure på tre 
sprog (engelsk, fransk, tysk). 
3.8. "Informationspakker" 
FormidlingssektIonen modtog daglig anmodninger om Information om 
programmet I almindelIghed,om temagrupperne eller om andre specifikke 
emner fra politikere, videnskabsmænd, sociale Institutioner, journali­
ster, osv. For at være I stand til at formidle de specifikke informa­
tioner, der blev anmodet om, udsendte tjenesten regelmæssigt ajourførte 
informationspakker om særlige emner (generel Information; temagrupper­
nes projekter; projekter i medlemsstaterne; tværnational koordinering; 
evaluering; osv.). 
ti 

ISSN 0254-1459 
KOM(91) 29 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 05 
Katalognummer : CB-CO-91-048-DA-C 
ISBN 92-77-69261-8 
SALGSPRIS 01 og med 30 sider: 3,50 ECU for hver 10 ilder derudover: 1^5 ECU 
Kontorot for Do Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg