ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
De traditionelle udpegningsbestemmelser i medlemsstaternes bilaterale lufttrafikaftaler strider imidlertid mod EU-retten. De giver nemlig tredjelande ret til at afslå, tilbagekalde eller suspendere tilladelser eller godkendelser til et luftfartsselskab, som en medlemsstat har udpeget, men som ikke hovedsagelig ejes og reelt kontrolleres af den pågældende medlemsstat eller dennes statsborgere. Det blev konkluderet, at dette var diskriminerende over for EU-luftfartsselskaber, der er etableret på en medlemsstats område, men ejes og kontrolleres af statsborgere i andre medlemsstater. Dette er i strid med artikel 49 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, som sikrer, at statsborgere i en medlemsstat, der har benyttet sig af deres ret til at etablere sig, får samme behandling i værtsmedlemsstaten som den, denne medlemsstats egne statsborgere får.

Der er andre områder, f.eks. obligatoriske handelsaftaler mellem luftfartsselskaber, hvor der må sikres overensstemmelse med EU-retten ved at ændre eller supplere eksisterende bestemmelser i bilaterale lufttrafikaftaler mellem medlemsstater og tredjelande.

I overensstemmelse med mekanismerne og direktiverne i bilaget til den "horisontale bemyndigelse" har Kommissionen ført forhandlinger om en aftale med Republikken Korea, der træder i stedet for visse bestemmelser i de eksisterende bilaterale lufttrafikaftaler mellem medlemsstaterne og Republikken Korea. Aftalens artikel 2 erstatter de traditionelle udpegningsbestemmelser med en bestemmelse om EU-udpegning, således at alle EU-luftfartsselskaber kan udnytte deres etableringsret. I artikel 4 garanteres det i henhold til EU-retten, at medlemsstaterne har ret til uden forskelsbehandling at opkræve enhver form for skatter, afgifter eller gebyrer på brændstof, der leveres på deres område til brug i et luftfartøj, der tilhører et luftfartsselskab udpeget af Republikken Korea, og som beflyver en rute mellem et punkt på den pågældende medlemsstats område og et andet punkt på denne eller en anden medlemsstats område. I artikel 5 løses potentielle konflikter med EU's konkurrenceregler.

Forhandlingerne om aftalen er blevet afsluttet med et vellykket resultat, og den bør undertegnes på Den Europæiske Unions vegne. Der fremsættes herved et forslag til afgørelse herom.
De traditionelle udpegningsbestemmelser i medlemsstaternes bilaterale lufttrafikaftaler strider imidlertid mod EU-retten. De giver nemlig tredjelande ret til at afslå, tilbagekalde eller suspendere tilladelser eller godkendelser til et luftfartsselskab, som en medlemsstat har udpeget, men som ikke hovedsagelig ejes og reelt kontrolleres af den pågældende medlemsstat eller dennes statsborgere. Det blev konkluderet, at dette var diskriminerende over for EU-luftfartsselskaber, der er etableret på en medlemsstats område, men ejes og kontrolleres af statsborgere i andre medlemsstater. Dette er i strid med artikel 49 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, som sikrer, at statsborgere i en medlemsstat, der har benyttet sig af deres ret til at etablere sig, får samme behandling i værtsmedlemsstaten som den, denne medlemsstats egne statsborgere får.

Der er andre områder, f.eks. obligatoriske handelsaftaler mellem luftfartsselskaber, hvor der må sikres overensstemmelse med EU-retten ved at ændre eller supplere eksisterende bestemmelser i bilaterale lufttrafikaftaler mellem medlemsstater og tredjelande.

I overensstemmelse med mekanismerne og direktiverne i bilaget til den "horisontale bemyndigelse" har Kommissionen ført forhandlinger om en aftale med Republikken Korea, der træder i stedet for visse bestemmelser i de eksisterende bilaterale lufttrafikaftaler mellem medlemsstaterne og Republikken Korea. Aftalens artikel 2 erstatter de traditionelle udpegningsbestemmelser med en bestemmelse om EU-udpegning, således at alle EU-luftfartsselskaber kan udnytte deres etableringsret. I artikel 4 garanteres det i henhold til EU-retten, at medlemsstaterne har ret til uden forskelsbehandling at opkræve enhver form for skatter, afgifter eller gebyrer på brændstof, der leveres på deres område til brug i et luftfartøj, der tilhører et luftfartsselskab udpeget af Republikken Korea, og som beflyver en rute mellem et punkt på den pågældende medlemsstats område og et andet punkt på denne eller en anden medlemsstats område. I artikel 5 løses potentielle konflikter med EU's konkurrenceregler.

Efter at aftalen er undertegnet, bør den indgås. Der fremsættes herved et forslag til afgørelse herom.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Det Forenede Kongerige meddelte den 29. marts 2017 sin beslutning om at udtræde af Unionen i henhold til artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union. Dette betyder, at hvis udtrædelsesaftalen ikke ratificeres, ophører Unionens primære og afledte ret med at finde anvendelse på Det Forenede Kongerige fra den 30. marts 2019 ("udtrædelsesdatoen"). Det Forenede Kongerige vil derefter være et tredjeland.

Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen uden en aftale påvirker validiteten af sikkerhedsgodkendelser der i henhold til artikel 11 i direktiv 2004/49/EF er udstedt til infrastrukturforvaltere vedrørende forvaltning og drift af grænseoverskridende infrastruktur, der forbinder Unionen og Det Forenede Kongerige.

I Kommissionens meddelelse "Forberedelse af Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union den 30. marts 2019: en nødhandlingsplan" fastsætter Kommissionen de principper, der ligger til grund for beredskabsforanstaltningerne, herunder at de ikke skal afhjælpe interessenternes manglende forberedende foranstaltninger eller forsinkelser i deres gennemførelse. I meddelelsen anfører Kommissionen de foranstaltninger, den betragter som nødvendige, og minder om, at der kan blive behov for at træffe yderligere foranstaltninger på et senere tidspunkt.

Det Europæiske Råd (artikel 50) gentog den 13. december 2018 sin opfordring til, at arbejdet med på alle niveauer at forberede sig på konsekvenserne af Det Forenede Kongeriges udtræden intensiveres, idet der tages højde for alle mulige udfald.

Kommissionen drøftede med medlemsstaterne de mulige konsekvenser af Det Forenede Kongeriges udtræden på seminarer, som Rådet for Den Europæiske Union afholdt i 2018. Derudover blev virkningerne af Det Forenede Kongeriges udtræden samt forberedende foranstaltninger drøftet indgående i forbindelse med en række besøg i alle medlemsstater.

Hvad angår jernbanetransport kan konsekvenserne af Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union for certifikater, godkendelser og licenser i de fleste tilfælde afhjælpes af de berørte parter ved hjælp af forskellige foranstaltninger, navnlig ved at de etablerer sig i en medlemsstat og erhverver de nødvendige godkendelser, certifikater og licenser i den pågældende medlemsstat.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Formålet med forslaget er at tilpasse de midler til økonomisk, social og territorial samhørighed, der er til rådighed, jf. artikel 91, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, midlerne til den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet ("UBI"), jf. artikel 92, stk. 5, i nævnte forordning, og den årlige fordeling af forpligtelsesbevillinger, der fremgår af bilag VI til nævnte forordning, for at afspejle stigningen i midlerne til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i overensstemmelse med det vedtagne budget for 2019. Nærmere bestemt bør forpligtelsesbevillinger til den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet øges med et beløb på 116,7 mio. EUR i løbende priser, således at det samlede beløb for 2019 kommer op på 350 mio. EUR.

I lyset af tidligere erfaringer med en forhøjelse af midlerne til den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, som udløste omfattende ændringer af programmer til tilvejebringelse af beløb fra Den Europæiske Socialfond (ESF) for at matche støtten fra den særlige tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, anmodede EU's medlovgivere desuden Kommissionen om at foreslå fremmende foranstaltninger for at sikre en hurtig programmering af de supplerende midler til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i 2019 for ikke at hindre den overordnede gennemførelse af de operationelle programmer for perioden 2014-2020. Med forslaget indføres derfor relevante bestemmelser for at imødekomme denne anmodning.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette forslag er resultatet af EU's budget for 2019.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Forslaget er i overensstemmelse med andre forslag og initiativer vedtaget af Europa-Kommissionen.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Revisionen afspejler stigningen i midlerne til den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i EU's budget for 2019.

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Forslaget er i overensstemmelse med nærhedsprincippet.

•Proportionalitetsprincippet

Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Det indeholder de nødvendige tekniske tilpasninger efter vedtagelsen af budgettet for 2019, hvori midlerne til den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet øges. På anmodning fra budgetmyndigheden om at lette programmeringen og sikre en gnidningsløs gennemførelse af de øgede midler giver det desuden medlemsstaterne mulighed for at overføre en del af de supplerende midler til at udgøre den tilsvarende ESF-støtte.

•Valg af retsakt
Ansøgere skal opfylde følgende betingelser:

1. Ansøgeren skal være statsborger i en OTIF-medlemsstat, men ikke nødvendigvis i den forslagsstillende medlemsstat.

2. Ansøgeren skal have mange års erhvervserfaring på forskellige aktivitetsområder og skal have demonstreret sig egnet i en stilling, der indebærer et stort ansvar.

3. Ansøgeren skal have kendskab til alle de tre arbejdssprog, der benyttes i OTIF (engelsk, Fransk og Tysk), og være i stand til let og flydende at udfærdige tekster på et af de tre arbejdssprog. Ansøgeren skal kunne udtrykke sig tilstrækkeligt godt på de to øvrige arbejdssprog, således at vedkommende kan lede forhandlingerne og udarbejde forståelige tekster.

4. Ansøgeren skal have et diplom i en disciplin, der er relevant for OTIF's arbejde, dog helst inden for jura og statskundskab. Det er en fordel, hvis ansøgeren har kendskab til folkeretten, lovgivningen på jernbanetransportområdet, transport af farligt gods, jernbanetransport i almindelighed og transportlogistik.

5. Ansøgeren skal have demonstreret sin evne til at lede en forvaltning som OTIF-sekretariatet ved anvendelse af moderne informationsteknologi, have flere års erfaring med personaleledelse på grundlag af generelle principper og specifikke regler for personaleforvaltning og være i stand til at varetage organisationens finansielle anliggender.

6. Ansøgeren skal have kendskab til, hvordan internationale organisationer fungerer, og til diplomatiske forhandlinger og have erhvervserfaring i den internationale transportsektor.

7. Ansøgeren skal kunne repræsentere OTIF effektivt i [OTIF-]medlemsstaterne, på internationalt plan - navnlig på konferencer - og overfor offentligheden. Vedkommende skal kunne holde oplæg på internationale konferencer.

8. Ansøgeren skal have omfattende forståelse af økonomiske sammenhænge og processer (herunder i den internationale kontekst) og en dokumenteret interesse i transport- og jernbanesektoren. Erfaring med lovgivningsaktiviteter er nødvendig.

9. Ansøgeren skal have mindst ti års erhvervserfaring, helst fra en statsadministration, en international organisation, en international sammenslutning, en virksomhed, der arbejder i den internationale transportsektor, eller fra en undervisnings- og forskningsmæssig baggrund. Ansøgeren skal have mindst ti års erfaring på det internationale område, og det skal dokumenteres, at vedkommende har udøvet aktiviteter med et betydeligt beslutningsansvar.

10. Mangeårig erfaring med internationale forhandlinger. Kandidater skal også være i stand til at klare en meget høj arbejdsbyrde og være villige til at påtage sig mange og krævende officielle rejser.

Generalsekretæren skal også være en dynamisk holdspiller, fremadskuende, imødekommende og beslutsom og have dokumentation for at have arbejdet sammen med andre kulturer. Ansøgere skal også være i stand til at udvikle politiske, juridiske, institutionelle og finansielle begreber.
I Rådets forordning (EU) 2019/124 er der for 2019 fastlagt fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande. Fiskerimulighederne ændres som regel adskillige gange i løbet af den periode, de er fastsat for.

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EU) 2019/124 for så vidt angår visse fiskerimuligheder

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1)I Rådets forordning (EU) 2019/124 er der for 2019 fastlagt fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande.

(2)Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) besluttede på sit årlige møde i 2018 at opretholde bevarelses- og forvaltningsforanstaltningerne for sværdfisk og tropisk tunfisk. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.

(3)I forordning (EU) 2019/124 blev den samlede tilladte fangstmængde (TAC) for tobis i ICES-afsnit 2a og 3a og ICES-underområde 4 fastsat til nul. Tobis er en art med kort livscyklus, og den relevante videnskabelige rådgivning bliver tilgængelig i anden halvdel af februar, mens fiskeriet allerede påbegyndes i april.

(4)Fangstbegrænsningerne for tobis i ICES-afsnit 2a og 3a og ICES-underområde 4 bør nu ændres i overensstemmelse med den seneste videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), der blev forelagt den [22. februar 2019].

(5)Forordning (EU) nr. 2019/124 bør ændres i overensstemmelse hermed.

(6)De fangstbegrænsninger, der er fastsat i forordning (EU) 2019/124, finder anvendelse fra den 1. januar 2019. De bestemmelser om fangstbegrænsninger, der fastsættes ved nærværende ændringsforordning, bør derfor også anvendes fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke retssikkerhedsprincippet eller princippet om beskyttelse af berettigede forventninger, idet de pågældende fiskerimuligheder endnu ikke er opbrugt —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Bilag IA, IH og VII til forordning (EU) 2019/124 ændres som anført i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2019.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

I traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde foreskrives det, at medlemsstaterne skal betragte deres økonomiske politikker og beskæftigelsesfremme som et spørgsmål af fælles interesse og samordne dem i Rådet. Det er fastsat i traktaten, at Rådet skal vedtage retningslinjer for beskæftigelsespolitikker (artikel 148), og det præciseres, at disse skal være i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik (artikel 121).

De overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker er ikke begrænset til en bestemt periode, mens retningslinjerne for beskæftigelsen skal fastlægges hvert år. Retningslinjerne blev for første gang vedtaget samlet (som en "integreret pakke") i 2010, hvilket understøttede Europa 2020-strategien. I 2018 blev de bragt i overensstemmelse med principperne i den europæiske søjle for sociale rettigheder, der blev proklameret i november 2017 af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, med henblik på at fremme reformer på nationalt plan og tjene som kompas i forbindelse med en fornyet konvergensproces i hele Europa.

Sammen med de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker fremlægges retningslinjerne for beskæftigelsen i form af en rådsafgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (del II i de integrerede retningslinjer), og de udgør retsgrundlaget for de landespecifikke henstillinger.

De overordnede mål og prioriteter i retningslinjerne for beskæftigelsespolitikkerne gælder fortsat. I medfør af artikel 148, stk. 2, i TEUF skal gyldigheden af beskæftigelsesretningslinjerne for 2019 bekræftes af en rådsafgørelse efter høring af Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Beskæftigelsesudvalget. Retningslinjerne for beskæftigelsen blev vedtaget den 16. juli 2018 med henblik på at sikre fokus på politikgennemførelsen.

2.RESULTATER AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Ikke relevant.

3.JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

EUT L 224 af 5.9.2018, s. 4.

2019/0056 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker



RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 148, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

På grundlag af de relevante forhandlingsdirektiver har Kommissionen ført forhandlinger med regeringen for Republikken Kap Verde (i det følgende benævnt "Kap Verde") med henblik på at indgå en ny protokol til fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kap Verde. I forlængelse af disse forhandlinger blev der den 12. oktober 2018 paraferet en ny protokol. Protokollen dækker en periode på fem år fra datoen for dens midlertidige anvendelse, dvs. fra den dato, hvor den er undertegnet, jf. artikel 15.

Hovedformålet med den nye protokol er at skabe fiskerimuligheder for EU-fartøjer i Kap Verdes farvande på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og i overensstemmelse med henstillingerne fra Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). I denne nye protokol tages der hensyn til resultaterne af en evaluering af den foregående protokol (2014-2018) og en fremadrettet evaluering af, om der bør indgås en ny protokol. Begge evalueringer er blevet foretaget af eksterne eksperter. Protokollen vil også gøre det muligt for Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde at arbejde tættere sammen om at fremme en ansvarlig udnyttelse af fiskeressourcerne i Kap Verdes farvande og støtte Kap Verdes bestræbelser på at udvikle sin blå økonomi, hvilket er i begge parters interesse.

I protokollen er der fastsat fiskerimuligheder for følgende kategorier:
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Kommissionen har på grundlag af de relevante forhandlingsdirektiver ført forhandlinger med Gambias regering med det formål at indgå en ny partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union og Republikken Gambia. Disse forhandlinger mundede ud i, at der den 19. oktober 2018 blev paraferet en ny aftale og en gennemførelsesprotokol dertil. Den nye aftaler ophæver og erstatter den gældende aftale. Den omfatter en periode på seks år fra datoen for den midlertidige anvendelse og fornys stiltiende. Den nye protokol omfatter en periode på seks år fra datoen for den midlertidige anvendelse, jf. artikel 13, dvs. datoen for parternes undertegnelse af protokollen.

Det vigtigste formål med den nye aftale er at skabe et tidssvarende grundlag for et strategisk partnerskab om fiskeri mellem Den Europæiske Union og Republikken Gambia, som tager hensyn til prioriteterne i den fælles fiskeripolitik efter reformen og dennes eksterne dimension.

Formålet med protokollen er at give EU-fiskerfartøjer fiskerimuligheder i Gambias farvande inden for grænserne af det disponible overskud og under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, navnlig fra Komitéen for Fiskeriet i det Østlige Centrale Atlanterhav (CECAF), og i overensstemmelse med den bedste videnskabelige rådgivning og henstillingerne fra Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). Kommissionen har bl.a. baseret sin forhandlingsposition på resultaterne af en undersøgelse af mulighederne for at indgå en ny aftale med tilhørende protokol, som er foretaget af eksterne eksperter. Formålet er ligeledes at styrke samarbejdet mellem Den Europæiske Union og Republikken Gambia med henblik på at udvikle en politik for bæredygtigt fiskeri og ansvarlig udnyttelse af fiskeressourcerne i Gambias fiskeriområder i begge parters interesse.

I protokollen er der fastsat fiskerimuligheder for følgende kategorier:

- 28 notfartøjer til tunfiskeri

- 10 stangfartøjer

- 3 trawlere (som fisker efter senegalesisk kulmule - en demersal dybhavsfisk).

Disse fiskerimuligheder bør fordeles på medlemsstaterne.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Det valgte retsgrundlag er Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, som i artikel 43, stk. 3, fastsætter, at Rådet på forslag af Kommissionen skal vedtage foranstaltninger om tildeling af fiskerimuligheder.

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Dette politikområde hører under Unionens enekompetence.

3.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Forslaget til forordning har ingen indvirkning på Unionens budget.

4.ANDRE FORHOLD
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

For at sikre den nødvendige retssikkerhed og ensartethed på det indre marked skal Det Blandede EØS-Udvalg indarbejde al relevant EU-lovgivning i EØS-aftalen så hurtigt som muligt efter vedtagelsen og gøre det muligt for EØS-EFTA-staterne at deltage i EØS-relevante EU-foranstaltninger og -programmer.

Udkastet til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse (der er knyttet som bilag til forslaget til Rådets afgørelse) har til formål at ændre protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder. Dette er nødvendigt for at give EØS-EFTA-staterne mulighed for at deltage i de EU-programmer og -aktioner, der finansieres over budgetposterne i Den Europæiske Unions almindelige budget. Formålet med dette ændringsforslag er i dette tilfælde at gøre det muligt for EØS-EFTA-staterne (Norge, Island og Liechtenstein) at deltage i EU-aktioner vedrørende budgetpost 33 02 03 01: "Selskabsret", der er indført i Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2019.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Vedlagte udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse er fuldt ud i overensstemmelse med EØS-aftalens mål om at fremme en vedvarende og afbalanceret styrkelse af de handelsmæssige og økonomiske forbindelser mellem de kontraherende parter på lige konkurrencevilkår og under overholdelse af samme regler med henblik på at oprette et ensartet europæisk økonomisk samarbejdsområde.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse er også i overensstemmelse med EU's øvrige politikker, navnlig gennem målet om at beskytte ensartethed i EU's indre marked.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Forslaget er baseret på artikel 114 i TEUF sammenholdt med artikel 218, stk. 9. I henhold til artikel 1, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 om visse gennemførelsesbestemmelser til EØS-aftalen fastlægger Rådet på forslag af Kommissionen den holdning, som skal indtages på Unionens vegne til de afgørelser, som omhandles i nævnte stk. 3.

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Forslaget er i overensstemmelse med nærhedsprincippet af følgende grund:

Målet for dette forslag, nemlig at sikre ensartethed i det indre marked, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan bedre nås på EU-plan.

•Proportionalitetsprincippet

I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet går forslaget ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dets mål, nemlig at sikre ensartethed på det indre marked.

•Valg af retsakt