ORDLISTE

Ansøgende sammenslutning : En organisation, uanset retlig status eller sammensætning, af producenter eller forarbejdningsvirksomheder, der arbejder med samme landbrugsprodukt eller samme fødevare. Den indgiver ansøgningen om registrering af en produktbetegnelse som BOB eller BGB til den nationale myndighed, der er ansvarlig for gennemgangen.

Artikel 11-kontrol : Medlemsstaternes kontrol med henblik på at verificere, om et BOB- eller BGB-produkt overholder varespecifikationen, inden produktet markedsføres. Bestemmelserne om kontrollen findes i artikel 11 i forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer.

Den fælles landbrugspolitik : Et system af EU-landbrugsstøtte og EU-landbrugsordninger.

Kompetent myndighed : En medlemsstats centrale myndighed, der er ansvarlig for/bemyndiget til at tilrettelægge offentlig kontrol med henblik på at verificere, at et BOB- eller BGB-produkt overholder varespecifikationen, og ansvarlig for/bemyndiget til at overvåge anvendelsen af en betegnelse på markedet.

Ikke tilladte praksis : Uautoriseret brug, uretmæssig anvendelse, efterligning eller antydning af en beskyttet betegnelse eller andre praksis, der vildleder forbrugeren med hensyn til et produkts virkelige oprindelse.

ELFUL-foranstaltning nr. 132 : Finansiel støtte til landbrugere til omkostninger ved deltagelse i ordninger for fødevarekvalitet, herunder GB-ordningen.

ELFUL-foranstaltning nr. 133 : Finansiel støtte til producentsammenslutninger til at informere forbrugerne og fremme salget af produkter, som er omfattet af ordningerne for fødevarekvalitet, herunder GB-ordningen.

EU’s kvalitetspolitik for landbrudsprodukter : Et system af EU-ordninger, der sigter mod at sætte fokus på individuelle produktkvaliteter, der skyldes en særlig oprindelse og/eller produktionsmetode.

Ordningen for geografiske betegnelser (GB-ordningen) : En ordning, der tilsigter at beskytte betegnelser, der identificerer produkter, hvis kvalitet, omdømme eller andre egenskaber navnlig kan tilskrives deres geografiske oprindelse. Der skelnes mellem to former for beskyttede betegnelser: BOB og BGB, afhængigt af graden og arten af tilknytningen til en specifik region.

Varespecifikation : Et dokument, der er et led i ansøgningen om registrering af en betegnelse som BOB eller BGB. Det omfatter produktets væsentligste egenskaber som f.eks. det beskyttede navn, en beskrivelse af produktet, afgrænsning af det geografiske område, en beskrivelse af, hvorledes produktet fremstilles, og de elementer, der beviser tilknytningen mellem produktet og det geografiske område. Et produkt, der markedsføres under en beskyttet betegnelse, skal være i overensstemmelse med varespecifikationen.

Beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) : Betegnelser, der registreres som beskyttede oprindelsesbetegnelser, betegner produkter, hvis egenskaber hovedsagelig skyldes det geografiske produktionsområde og færdigheder hos områdets producenter. Alle produktionsstadierne finder sted i det pågældende geografiske område. Der skal være en nær tilknytning mellem produkternes karakteristika og deres geografiske oprindelse.

Beskyttet geografisk betegnelse (BGB) : Betegnelser, der registreres som beskyttede geografiske betegnelser, betegner produkter med særlige egenskaber eller et særligt omdømme, der knytter dem til et givet geografisk område, hvor mindst ét produktionsstadium finder sted. Er produkterne forarbejdede, kan råvarerne hidrøre fra et andet geografisk område.

Program for udvikling af landdistrikter : Centralt programmeringsdokument udarbejdet af en medlemsstat og godkendt af Kommissionen med henblik på planlægning og implementering af EU’s politik for udvikling af landdistrikterne. De igangværende programmer for udvikling af landdistrikterne dækker perioden 2007-13.

Enhedsdokument : Et dokument, der er et element i ansøgningen om registrering af en betegnelse som BOB eller BGB, og som Kommissionen gennemgår. Det omhandler de vigtigste elementer i varespecifikationen og en beskrivelse af produktets tilknytning til et særligt geografisk område.

RESUMÉ

I. Sigtet med den europæiske ordning for geografiske betegnelser er at beskytte betegnelserne på produkter, hvis egenskaber forbindes med det geografiske område, hvor de er produceret. Der skelnes mellem to former for beskyttede betegnelser – BOB og BGB – afhængigt af graden og arten af tilknytningen til et specifikt geografisk område.

II. Ordningen for geografiske betegnelser rummer en potentiel økonomisk mulighed for landbrugere og fødevareproducenter og kan have en positiv indvirkning på økonomien i landdistrikterne. Skal dette mål og den tilsigtede beskyttelse opnås, skal der tilvejebringes en passende EU-ramme. Retten undersøgte, om systemet til kontrol af ordningen er robust i sin konstruktion, om de procedurer og foranstaltninger, der anvendes, gør den tiltrækkende for potentielle deltagere, og om de foranstaltninger, der er til rådighed, og Kommissionens tiltag har bidraget til at øge forbrugernes kendskab til den.

III. Kontrollen i relation til ordningen for geografiske betegnelser skal verificere, at et BOB- eller BGB-produkt er i overensstemmelse med en varespecifikation, og afsløre forekomster af ikke tilladt anvendelse af en beskyttet betegnelse. Revisionen viste, at der er behov for yderligere afklaring vedrørende udformningen af det kontrolsystem, der anvendes her. Bestemmelserne i EU-forordningen om kontrol af overholdelsen af fødevare- og foderlovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne fastsætter ikke minimumskrav til medlemsstaternes kontrol i relation til ordningen for geografiske betegnelser.

IV. For så vidt angår Kommissionens tilsyn med medlemsstaternes kontrol i relation til ordningen for geografiske betegnelser, er der ikke én tjenestegren i Kommissionen, der er eneansvarlig for at udføre revisioner af ordningen, og hidtil er der ikke blevet udført sådanne revisioner. Der er først for nylig indledt en systematisk gennemgang af dokumentation, som afslørede, at de oplysninger, som medlemsstaterne indberettede, var ufuldstændige.

V. Effektiviteten af ordningen for geografiske betegnelser afhænger af, i hvilken udstrækning den anvendes af producenterne, og hvor bevidste forbrugerne er om den. Der er potentiale til at få flere producenter til at tilslutte sig ordningen, navnlig hvor tilslutningen er ringe, men proceduren for gennemgangen af ansøgningerne er langsommelig og afskrækker dem. Desuden er producenterne i mange tilfælde ikke bevidste om, at ordningen findes. En undersøgelse udført på vegne af Kommissionen viser, at forbrugerne kun har et begrænset kendskab til ordningens symboler og indhold. Dette forhold taler for, at der gøres noget for at øge kendskabet til ordningen for geografiske betegnelser, men på EU-niveau er der ikke nogen samlet strategi for at håndtere spørgsmålet. Der er en række foranstaltninger og aktioner, men de hænger ikke sammen.

VI. Retten anbefaler, at:

- der fastsættes minimumskrav til kontroller af varespecifikationer i de retlige bestemmelser om ordningen for geografiske betegnelser

- omfanget af regelmæssige kontroller til afsløring af ikke tilladte praksis præciseres yderligere. Reglerne om gensidig bistand bør tilpasses de nationale myndigheders behov

- Kommissionen medtager revisioner af medlemsstaternes kontrol af GB-ordningen i sin plan over regelmæssige revisioner i medlemsstaterne

- der udvikles en klar strategi for fremme af ordningen for geografiske betegnelser over for producenter og forbrugere for at øge kendskabet til ordningen. Kommissionen bør udforske mere effektive måder at fremme ordningen på, f.eks. selv tage initiativ til at køre en kampagne.

INDLEDNING

PRINCIPPERNE I ORDNINGEN FOR GEOGRAFISKE BETEGNELSER

1. Sigtet med EU’s kvalitetspolitik for landbrugsprodukter er at sætte fokus på individuelle produktkvaliteter, som skyldes en særlig oprindelse og/eller produktionsmetode. Emnet for denne beretning er en af de ordninger, der indgår i denne politik, nemlig ordningen for geografiske betegnelser ("GB-ordningen") for landbrugsprodukter og -fødevarer.

2. GB-ordningen tilsigter at beskytte betegnelser, der identificerer produkter, hvis kvalitet, omdømme eller andre egenskaber navnlig kan tilskrives deres geografiske oprindelse. Disse betegnelser anses for at være omfattet af intellektuelle ejendomsrettigheder. Ordningen er inspireret af nationale ordninger som de franske og italienske kontrollerede oprindelsesbetegnelser, henholdsvis "Appellation d’Origine Contrôlée" ("AOC") og "Denominazione di Origine Controllata" ("DOC"), som giver beskyttelse på nationalt plan.

3. Sigtet med indførelsen af GB-ordningen i 1992 var at etablere en ramme af fællesskabsregler, der ville give mulighed for én enkelt harmoniseret EU-tilgang til beskyttelse af de registrerede produktbetegnelser [1]. Retsgrundlaget i dag er Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer ("forordningen") [2].

4. Under GB-ordningen skelnes der mellem to former for beskyttede betegnelser afhængigt af graden og arten af tilknytningen til et specifikt geografisk område:

a) Betegnelser, der registreres som beskyttede oprindelsesbetegnelser ("BOB") betegner produkter med en række egenskaber, der hovedsagelig skyldes det geografiske område og knowhow hos producenterne i produktionsområdet [3]. Alle produktionsstadierne finder sted i det pågældende geografiske område. Der skal være en nær tilknytning mellem produkternes karakteristika og deres geografiske oprindelse. Som eksempler på velkendte BOB-produkter kan nævnes "Queso Manchego", "Prosciutto di Parma", "Grana Padano", "Comté"

b) Betegnelser, der registreres som beskyttede geografiske betegnelser ("BGB"), betegner produkter, der har specifikke egenskaber eller omdømme, der knytter dem til et givet geografisk område, hvor mindst ét produktionsstadium finder sted. Er produkterne forarbejdede, kan råvarerne hidrøre fra andre geografiske områder [4]. Som eksempler på velkendte BGB-produkter kan nævnes "Bayerisches Bier", "Scotch Beef", "Pruneaux d’Agen".

5. Produkter, der har forbindelse til et geografisk område enten i EU eller i et tredjeland, hvor produktbetegnelserne er beskyttede (f.eks. Kina og Colombia) kan få deres produktbetegnelse registreret som en af GB-ordningens to typer.

6. Ved udgangen af 2010 var 964 produktbetegnelser registreret efter forordningen, heraf 502 som BOB og 462 som BGB. Siden ordningen blev indført, har der været en konstant stigning i antallet af registrerede produktbetegnelser. Kommissionen har sat sig 1100 registrerede produktbetegnelser som mål ved udgangen af 2012 [5].

7. BOB- og BGB-produkter kan genkendes ved hjælp af særlige EU-symboler, som skal give garanti for, at de pågældende produkter har tilknytning til et specifikt geografisk område. For produkter, der er omfattet af GB-ordningen, skal symbolerne (eller angivelserne "beskyttet oprindelsesbetegnelse" eller "beskyttet geografisk betegnelse") anføres på mærkningen.

BOB- og BGB-symboler

+++++ TIFF +++++

Kilde: Bilag V til Kommissionens forordning (EF) nr. 1898/2006 (EUT L 369 af 23.12.2006, s. 1), som ændret ved forordning (EF) nr. 628/2008 (EUT L 173 af 3.7.2008, s. 3).

ØKONOMISK POTENTIALE

8. Den samlede værdi af engroshandelen med BOB- og BGB-produkter, der er registreret i henhold til forordningen, anslås til ca. 15 milliarder euro, hvilket er ca. 2,5 % af udgifterne til fødevareforbrug i EU [6] og på niveau med værdien af engroshandelen med økologiske produkter. Figuren nedenfor viser, hvor stor en procentuel andel de største grupper af BOB- og BGB-produkter udgør af den samlede værdi af engroshandelen [7]:

9. Undersøgelser viser, at producentprisen på BOB- og BGB-produkter sædvanligvis er højere end på produkter i samme produktkategori uden beskyttede geografiske betegnelser. Den konstaterede prisforskel varierede fra 5 % til 300 %. En vigtig årsag til denne forskel er ifølge undersøgelserne den kvalitetskontrol, som er opnået via ordningen med beskyttelse af geografiske betegnelser [8].

FIGUR 1

DE ENKELTE PRODUKTGRUPPERS PROCENTUELLE ANDEL AF VÆRDIEN AF ENGROSHANDELEN MED BOB- OG BGB-PRODUKTER

+++++ TIFF +++++

Kilde: Europa-Kommissionen, GD AGRI.

10. Forordningen erkender GB-ordningens økonomiske potentiale og giver udtryk for, at den kan være til væsentlig gavn for økonomien i landdistrikterne, idet den kan øge landbrugernes indkomst og fastholde landbefolkningen i landområder [9]. Kommissionen understregede i sin meddelelse om den fælles landbrugspolitiks fremtid, at kvalitetspolitikken for landbrugsprodukter, herunder GB-ordningen, er et led i den fælles landbrugspolitik [10]. Den bidrager til at opretholde landbrugsaktiviteternes mangfoldighed i landbrugsområderne og styrker konkurrenceevnen.

11. I relation til GB-ordningen findes der finansielle foranstaltninger, som ikke indebærer store EU-budgetudgifter. Sigtet med dem er at fremme ordninger for fødevarekvalitet, herunder GB-ordningen, og at støtte landbrugere, der deltager i dem.

REVISIONSMÅL, REVISIONENS OMFANG OG REVISIONSMETODE

12. Ifølge forordningen kan salgsfremme af produkter med bestemte egenskaber være til væsentlig gavn for økonomien i landdistrikterne. Dette mål kan kun nås, og den tilsigtede beskyttelse kan kun sikres, hvis der etableres en hensigtsmæssig EU-ramme. Sigtet med revisionen var derfor at få besvaret spørgsmålet: "Er ordningen for geografiske betegnelser udformet, og forvaltes den på en måde, som sikrer, at ordningen er effektiv?"

13. De kriterier, der blev brugt til at besvare dette spørgsmål, er:

a) Sikkerheden ved det fastsatte system til kontrol i relation til GB-ordningen: En producent, som tilslutter sig GB-ordningen, forventer, at betegnelsen på hans produkt beskyttes ordentligt mod uautoriseret eller ukorrekt anvendelse, som kan finde sted som følge af, at registrerede produkter indbringer en højere pris. En forbruger, der køber et BOB- eller BGB-produkt, forventer, at det hidrører fra det anførte geografiske område og er i overensstemmelse med varespecifikationen [11]. Der skal derfor defineres et sikkert system til kontrol i relation til GB-ordningen for at indfri begge parters forventninger.

b) Tiltrækningskraften ved GB-ordningen: GB-ordningens succes afhænger af, hvor tiltrækkende den er for producenter. Har de kun ringe eller slet ingen interesse i ordningen, kan den ikke få den tilsigtede effekt.

c) Forbrugerkendskab til GB-ordningen: Forbrugeren vil kun foretrække et BOB- eller BGB-produkt, hvis han/hun kender til eksistensen af og principperne i GB-ordningen, som garanterer, at produktet hidrører fra et bestemt geografisk område og er fremstillet i overensstemmelse med varespecifikationen.

14. Revisionen fokuserede navnlig på retsgrundlaget og Kommissionens aktiviteter. Retten besøgte de ansvarlige afdelinger i Kommissionens Generaldirektorat for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter ("GD AGRI"), hvor der blev ført samtaler og gennemgået dokumenter. Kommissionens Generaldirektorat for Sundhed og Forbrugere ("GD SANCO") blev kontaktet for oplysninger om dets funktion i forbindelse med Kommissionens overvågning af medlemsstaternes kontrol i relation til GB-ordningen.

15. Retten kontaktede de ansvarlige myndigheder i alle medlemsstaterne for et indhente yderligere oplysninger om de bemærkninger, Kommissionen havde fremsat, og supplerende oplysninger, hvor der forelå sådanne. Oplysningerne blev indhentet ved hjælp af en onlineundersøgelse og besøg hos myndighederne i medlemsstaterne [12]. Onlineundersøgelsen, som blev gennemført i alle medlemsstaterne, omfattede tre spørgeskemaer [13]. Svarprocenten var ca. 90 for alle tre.

16. Revisionen omhandlede forholdene ved udgangen af 2009. Hvor Retten fandt det relevant, medtog den den senere udvikling. Derfor er der i den del af beretningen, hvor konklusionerne og anbefalingerne fremlægges, taget hensyn til et forslag til en ny forordning om "kvalitetsordninger for landbrugsprodukter". Forslaget vedrører GB-ordningen og andre kvalitetsordninger, som vil blive samlet i en enkelt forordning [14].

BEMÆRKNINGER

MANGLER VED LOVBESTEMMELSERNE OG VED OVERVÅGNINGEN AF MEDLEMSSTATERNES KONTROL

17. GB-ordningen tilsigter at beskytte produktbetegnelser, der er registreret som BOB eller BGB. For at nå dette mål er det af afgørende betydning, at der fastlægges et sikkert system for medlemsstaternes kontrol i relation til GB-ordningen og en passende overvågning af denne kontrol. Der skal i den forbindelse skelnes mellem to typer af kontrol:

a) Forordningens artikel 11 omhandler medlemsstaternes forpligtelse til at verificere, at produkterne overholder varespecifikationerne, før produkterne markedsføres ("artikel 11-kontrol"). Efter forordningen skal en "kompetent myndighed" i medlemsstaterne være ansvarlig for denne kontrol. Forordningen åbner også mulighed for, at denne kontrol kan udføres af et uafhængigt "kontrolorgan", der er akkrediteret i overensstemmelse med europæisk standard EN 45011 [15]. Udgifterne til denne kontrol afholdes sædvanligvis af de erhvervsdrivende.

b) De kompetente myndigheder i medlemsstaterne er også ansvarlige for kontrol, som har til formål at afsløre og standse uretmæssig anvendelse, efterligning eller antydning af en beskyttet betegnelse eller andre praksis, der vildleder forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse ("ikke tilladte praksis") [16].

DER ER IKKE FASTSAT MINIMUMSKRAV I BESTEMMELSERNE OM KONTROLLEN AF, AT BOB- OG BGB-PRODUKTER OVERHOLDER VARESPECIFIKATIONEN

18. Forordningen indeholder ikke minimumskrav, som de kompetente myndigheder og kontrolorganer skal opfylde med hensyn til spørgsmål som f.eks., hvad artikel 11-kontrollen skal dække, hvor ofte den skal foretages, hvordan der skal udvælges til kontrol, og hvilke af de parter, der er involveret i de forskellige stadier i produktionen og distributionen, der skal kontrolleres. Forordningens artikel 10 [17] giver ikke specifikke instrukser om kontrolsystemet, men henviser til kontrollen efter forordning (EF) nr. 882/2004, som omhandler offentlig kontrol til verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes [18].

19. Forordning (EF) nr. 882/2004 omhandler imidlertid ikke specifikt kontrol af varespecifikationen (artikel 11-kontrol). Hovedparten af forordningens bestemmelser vedrørende kontrol er generelle og drejer sig om fødevaresikkerhed, hygiejne og dyresundhed og -velfærd. De omhandler emner såsom prøveudtagnings- og analysemetoder, udpegning af referencelaboratorier eller offentlig kontrol af foderstoffer og fødevarer, der føres ind fra tredjelande. De er derfor ikke relevante ved fastsættelse af minimumskrav til artikel 11-kontrol.

20. Den næsten fuldstændige mangel på sådanne særlige oplysninger om artikel 11-kontrol i lovbestemmelserne i relation til GB-ordningen har ført til forskelle mellem de kontrolsystemer, de forskellige medlemsstater har oprettet. Et eksempel på forskellige praksis, Retten konstaterede i de besøgte medlemsstater, vises i tabel 1.

TABEL 1

SAMMENLIGNING MELLEM TO KONTROLSYSTEMER MED HENBLIK PÅ ARTIKEL 11-KONTROL

Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

Karakteristisk ved kontrolsystemet | Kontrolorgan (medlemsstat 1) | Kompetent myndighed (medlemsstat 2) |

Kontrolcyklus (erhvervsdrivende) | Varierende: årlig eller flerårig (afhængigt af produktet) | Årlig kontrol af hver erhvervsdrivende |

Kontrollens omfang | Producent | Producent, emballeringsvirksomheder, firmaer, der producerer egne mærkevarer |

"Entry-level check" [9999] | Ikke obligatorisk. Første kontrol kan udføres flere år efter tilslutningen til GB-ordningen | Obligatorisk, før producenten godkendes |

Register over erhvervsdrivende, der bruger en bestemt beskyttet betegnelse (den population, der skal kontrolleres) | Ikke obligatorisk for erhvervsdrivende at være registreret | Obligatorisk for erhvervsdrivende at være registreret |

Stikprøveudtagning (udvælgelse af erhvervsdrivende, der skal kontrolleres) | Risikobaseret | Alle erhvervsdrivende kontrolleres årlig |

Tilsyn med regionale kompetente myndigheder ført af national myndighed | Selv om der findes særskilte kompetente myndigheder på regionalt plan, føres der ikke tilsyn | Én kompetent myndighed udfører al kontrol |

21. Tabellen viser forskelle i de to kontrolsystemer på en række væsentlige punkter som f.eks. kontrolcyklus, kontrollens omfang og forpligtelsen til at foretage "Entry-level check". Der konstateredes også forskelle i kontrolsystemerne som resultat af analysen af svarene fra onlineundersøgelsen. Sådanne uoverensstemmelser undergraver målet om at skabe den "ensartethed", som forordningen kræver, og som er nødvendig for at "sikre[r] lige konkurrencevilkår for producenter af produkter med sådanne betegnelser og styrke[r] produkternes værdi for forbrugerne" [19].

22. Der foreligger til gengæld flere specifikke oplysninger om medlemsstaternes kontrol i relation til andre EU-kvalitetsordninger. I den forordning, som omhandler GB-ordningen for vinavlsprodukter, behandles spørgsmål som udvælgelsen af de producenter, der skal kontrolleres, og hvilke produktionsstadier der skal dækkes [20]. Der gives også flere oplysninger om medlemsstaternes kontrol i relation til økologisk landbrug, som er en af EU’s kvalitetsordninger. Bestemmelserne i forordningen om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter kompletterer vilkårene i forordning (EF) nr. 882/2004. De behandler emner såsom hyppigheden af kontrolforanstaltningerne, hvilke faser af produktionen der skal dækkes, kontrolorganernes rapporteringspligt og udvekslingen af oplysninger med kompetente myndigheder i andre medlemsstater [21].

TEKSTBOKS 1

EKSEMPLER PÅ MANGLER VED VERIFIKATIONEN AF VARESPECIFIKATIONER

I to af de besøgte medlemsstater konstaterede Retten mangler ved kontrolorganets verifikation af råvarernes oprindelse i forbindelse med et forarbejdet BOB-produkt.

Kontrollen af varespecifikationen for en olivenolie, hvis betegnelse er registreret som BOB, omfattede ikke en sandsynlighedsberegning af olivendyrkernes gennemsnitlige olivenudbytte på deres parceller. En sådan test er vigtig til at få afgjort, om den mængde oliven, der leveres til møllerne og forarbejdes til olivenolie, virkelig kan hidrøre fra det pågældende geografiske område.

Et kontrolorgans kontrol af varespecifikationen for en ost, hvis betegnelse var registreret som BOB, var mangelfuldt for så vidt angår verifikationen af oprindelsen af den mælk, der blev brugt til fremstillingen af osten. Kontrolorganets kontrol omfattede ikke en verifikation med henblik på at undersøge risikoen for, at den mælk, der blev anvendt til fremstilling af osten, hidrørte fra landbrug og køer, som befandt sig uden for det geografiske område, der er afgrænset i varespecifikationen.

DER MANGLER EN ENTYDIG RETLIG DEFINITION AF DEN KONTROL, DER BRUGES TIL AT AFSLØRE OG BEKÆMPE IKKE TILLADTE PRAKSIS

23. Forordningens artikel 13 omhandler forpligtelsen til at beskytte registrerede betegnelser mod forskellige former for ikke tilladte praksis. Europa-Parlamentet har på den baggrund krævet, at myndighederne i alle medlemsstater skal være underlagt en gennemgribende og generel forpligtelse til at beskytte BGB’er [22].

24. Selv om det er relevant at beskytte registrerede betegnelser mod ikke tilladt anvendelse, omfatter forordningen ingen bestemmelser om, hvilken kontrol (om nogen overhovedet) medlemsstaterne skal udføre for at sikre en sådan beskyttelse. De eneste oplysninger fra Kommissionen om den kontrol, der skal udføres med henblik på at afsløre og bekæmpe ikke tilladte praksis, er, at kontrollen af GB-produkter er omfattet af forordning (EF) nr. 882/2004, og at medlemsstaterne derfor skal tage hensyn til den i deres flerårige nationale kontrolplan, som omtales i denne forordning [23]. Omfanget af medlemsstaternes forpligtelse til regelmæssig at udføre kontrol, der kan bruges til at afsløre og bekæmpe ikke tilladte praksis, er imidlertid ikke klart. Der foreligger ikke instrukser om, hvordan (eller om) en sådan kontrol skal udføres.

25. En række af de besøgte medlemsstater understregede behovet for en procedure for gensidig bistand i forordningen, der skulle fastsætte, hvordan der skal reageres på anmeldelser af ikke tilladt anvendelse af en beskyttet betegnelse i en anden medlemsstat end produktionsmedlemsstaten. Dette skaber tvivl om tilstrækkeligheden af bestemmelserne i artikel 35 og 36 i forordning (EF) nr. 882/2004, som omhandler forbindelsesorganer og bistand efter anmodning.

26. Hovedparten af medlemsstaterne udfører ikke regelmæssig kontrol med henblik på at afsløre og bekæmpe ikke tilladte praksis. De udfører sædvanligvis kun kontrol med henblik på at afsløre og bekæmpe ikke tilladte praksis i relation til BOB- og BGB-produkter, hvis der er indgivet en anmeldelse, eller som et sekundært led i hygiejne- og sikkerhedskontrol i relation til levnedsmidler. I de lande, hvor der udføres en sådan kontrol, viste besøgene i medlemsstaterne og onlineundersøgelsen en anderledes dækning af BOB- og BGB-produkter end i andre lande. I en række medlemsstater holdes sådanne produkter ude fra kontrollen, og kun nationale produkter medtages.

27. Den følgende tekstboks giver eksempler på ikke tilladte praksis, som medlemsstaterne har konstateret, når de har udført kontrol i relation til fødevaresikkerhed eller fulgt op på en mistanke eller en anmeldelse, og den viser, at der er stor risiko for, at ikke tilladte praksis ikke bliver afsløret, fordi der ikke regelmæssig udføres kontrol.

TEKSTBOKS 2

EKSEMPLER PÅ IKKE TILLADTE PRAKSIS, SOM NATIONALE MYNDIGHEDER HAR KONSTATERET

De franske myndigheder konstaterede, at restauranter havde købt lammekød af en slagter, i hvis fakturaer der var anvendt en produktbetegnelse, der er beskyttet som BGB, selv om det leverede kød ikke tillod ham at anvende denne betegnelse. Restauranterne havde derfor uberettiget anvendt den beskyttede betegnelse på deres menukort.

Stikprøver, som de bayerske myndigheder havde indsamlet i forretninger, der sælger en bestemt type ost, hvis betegnelse er beskyttet som BOB, viste en række tilfælde af ikke tilladt anvendelse af denne betegnelse. Hovedparten af de pågældende oste hidrørte ikke fra det afgrænsede geografiske område, og i ét tilfælde var der i strid med varespecifikationen anvendt komælk i stedet for fåremælk.

En forarbejdnings- og emballeringsvirksomhed markedsførte spiseoliven med ulovlig anvendelse af en betegnelse, der er beskyttet som BOB. Den dokumentation, som de italienske myndigheder undersøgte, viste, at de oliven, den pågældende virksomhed havde emballeret, ikke var af den sort, som varespecifikationen krævede.

Under en kontrol, som de græske myndigheder udførte i et supermarked, fandt de betegnelsen på en BOB-ost på kølemontrens skilt. Samme betegnelse stod på produktetiketten med vægtangivelsen og på kassebonen. Supermarkedet burde ikke have mærket osten med den beskyttede betegnelse, eftersom producenten ikke var godkendt og derfor ikke var underlagt varespecifikationskontrol.

DER ER SVAGHEDER VED KOMMISSIONENS TILSYN MED MEDLEMSSTATERNES KONTROL I RELATION TIL ORDNINGEN FOR GEOGRAFISKE BETEGNELSER

28. Et passende tilsyn med medlemsstaternes kontrolsystemer bør omfatte regelmæssig revision af den kontrol, medlemsstaterne udfører, og regelmæssig gennemgang af rapporteringen om deres kontrolaktiviteter.

KOMMISSIONEN HAR IKKE UDFØRT REVISIONER AF MEDLEMSSTATERNES KONTROL I RELATION TIL ORDNINGEN FOR GEOGRAFISKE BETEGNELSER

29. Forordningen indeholder ikke specifikke bestemmelser om Kommissionens tilsyn med kontrollen i relation til GB-ordningen. Tilsyn omtales imidlertid i artikel 45 i forordning (EF) nr. 882/2004, hvor det er fastsat, at eksperter fra Kommissionen skal foretage generelle og specifikke audit af medlemsstaternes offentlige kontrol. Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret ("FVO") i GD SANCO udfører normalt revisioner af medlemsstaternes offentlige kontrol, men påtager sig ikke eneansvaret for revisioner af GB-ordningen. Det mener, at lovgivningen henviser til "eksperter fra Kommissionen", og at det dermed ikke antydes, at udførelse af fællesskabskontrol er begrænset til FVO-aktiviteter, eller at FVO har eneansvaret for at udføre revisioner på dette område.

30. Retten noterer, at der hidtil ikke er blevet udført revisioner. Ifølge FVO er de ikke blevet udført på grund af kontorets begrænsede ressourcer og dets prioritering af risiciene for så vidt angår fødevaresikkerhed, dyre- og plantesundhed samt dyrevelfærd. I dag overvåger Kommissionen således ikke gennemførelsen af GB-ordningen i medlemsstaterne nøje.

MEDLEMSSTATERNES RAPPORTERING OM DERES KONTROL AF ORDNINGEN FOR GEOGRAFISKE BETEGNELSER ER UFULDSTÆNDIG

31. Medlemsstaternes rapportering om kontrol i relation til GB-ordningen er et led i rapporteringen efter artikel 41 og 44 i forordning (EF) nr. 882/2004, som foreskriver, at der skal udarbejdes flerårige nationale kontrolplaner og årlige rapporter om implementeringen af dem. GD AGRI gennemførte for første gang i 2009 en analyse af de flerårige nationale kontrolplaner og de årlige rapporter. Analysen omfattede fire medlemsstater og behandlede forekomsten og omfanget af oplysninger om kontrol og beskyttelse af produktbetegnelser, der er registreret som BOB eller BGB. GD AGRI’s analyse viste en klar mangel på oplysninger om sådan kontrol, som enten manglede eller var ufuldstændig.

32. De oplysninger om medlemsstaternes kontrolsystemer, der er tilgængelige i Kommissionen, er derfor meget begrænsede. På grundlag af disse oplysninger kan Kommissionen umuligt danne sig et klart billede af, hvilke myndigheder der udfører kontrol i den enkelte medlemsstat, og hvad resultaterne af denne kontrol er.

POTENTIALET TIL AT TILTRÆKKE YDERLIGERE PRODUCENTER ER TIL STEDE, MEN PÅVIRKES AF LANGSOMMELIGE PROCEDURER OG MANGLENDE KENDSKAB TIL ORDNINGEN

DER ER POTENTIALE TIL AT FÅ YDERLIGERE PRODUCENTER TIL AT TILSLUTTE SIG ORDNINGEN FOR GEOGRAFISKE BETEGNELSER

33. GB-ordningens succes afhænger af, om den kan tiltrække producenter. Svarene på onlineundersøgelsen viser, at halvdelen af medlemsstaternes myndigheder vurderer, efter at have overvejet, hvor mange produkter der i deres land eventuelt vil kunne registreres, at tilslutningen i deres land enten er ringe eller meget ringe [24]. De væsentligste årsager, der anføres til ringe eller meget ringe tilslutning, er:

a) De erhvervsdrivende finder ansøgningsprocedurerne for tidskrævende.

b) Den pågældende medlemsstat har ikke tradition for GB-ordningen.

c) Forbrugerne ved ikke, at GB-ordningen findes.

d) Producenterne ved ikke, at GB-ordningen findes.

34. Fordelingen af registrerede betegnelser i medlemsstaterne ved udgangen af 2010 bekræfter en række medlemsstaters vurdering af, at tilslutningen i deres land er lav/meget lav, jf. figur 2.

35. Figuren viser, at de registrerede produktbetegnelser er koncentreret på et begrænset antal medlemsstater: 77 % af de registrerede produktbetegnelser hidrører fra kun fem medlemsstater, mens der ved udgangen af 2010 var blevet registreret under fem produktbetegnelser i 14 medlemsstater, inklusive seks medlemsstater, hvor der ikke var registreret nogen produktbetegnelse [25]. Den ujævne fordeling tyder på, at det er meget forskelligt, hvor tiltrækkende GB-ordningen er blandt producenterne i medlemsstaterne. En sandsynlig forklaring på dette forhold er, at en række medlemsstater, f.eks. Frankrig, Italien eller Spanien havde lignende nationale ordninger, før EU-ordningen blev indført, og at producenterne i disse lande derfor har større erfaring med, bedre kendskab til og mere interesse i ordningen.

FIGUR 2

PRODUKTBETEGNELSER REGISTRERET SOM BOB OG BGB PR. MEDLEMSSTAT [26]

+++++ TIFF +++++

Kilde: Europa-Kommissionen, GD AGRI.

LANGSOMMELIGE REGISTRERINGSPROCEDURER AFSKRÆKKER POTENTIELLE ANSØGERE

36. En af de væsentligste årsager, der anføres til den lave/meget lave tilslutning til GB-ordningen, er, at de erhvervsdrivende finder ansøgningsprocedurerne for tidskrævende. Retten undersøgte derfor proceduren, og hvor lang tid den tog. Figur 3 viser de forskellige stadier i proceduren.

FIGUR 3

REGISTRATION PROCEDURE

+++++ TIFF +++++

Kilde: Europa-Kommissionen, GD AGRI.

37. Retten konstaterede, at gennemgangen er langsommelig, både på nationalt plan og i Kommissionen, idet sidstnævnte gennemsnitlig tager fire år [27]. De væsentligste årsager til disse langsommelige procedurer, som Retten konstaterede, var, at den nationale gennemgang var omhyggelig, at de ansøgende sammenslutninger indgav ufuldstændige ansøgninger, og at de nationale myndigheder skulle bruge tid på at give supplerende oplysninger om enhedsdokumentet efter anmodning fra GD AGRI. Kommissionen håndterede det sidste spørgsmål ved at udarbejde to udkast til retningslinjer i 2010, ét, der behandlede de væsentligste elementer, som de nationale myndigheder skulle kontrollere, og ét til ansøgerne med detaljerede oplysninger om udfyldelsen af enhedsdokumentet. Kun fremtiden kan vise, hvilken indvirkning disse retningslinjer vil få på gennemgangens varighed.

DEN TILGÆNGELIGE FORANSTALTNING ER KUN INDIREKTE FORBUNDET MED ORDNINGENS TILTRÆKNINGSKRAFT

38. Det primære foreliggende instrument for finansiel støtte til deltagere i GB-ordningen er foranstaltning nr. 132 under Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) – Landbrugeres deltagelse i ordninger for fødevarekvalitet. Denne foranstaltning behandler landbrugernes udgifter til deltagelse i EU-ordninger eller nationale ordninger for fødevarekvalitet [28]. Der kan opnås støtte til produkter, der er bestemt til konsum, og maksimumsbeløbet er på 3000 euro pr. bedrift (for en maksimumsperiode på fem år). Foranstaltningen anvendes imidlertid kun af 16 medlemsstater. Desuden behandler den ikke producenternes manglende kendskab til GB-ordningen, hvilket efter de nationale myndigheders mening er endnu en væsentlig årsag til den meget lave/lave tilslutning til ordningen (jf. punkt 33) [29]. Det sidstnævnte spørgsmål undersøges i næste del af denne særberetning, som omhandler forbrugernes kendskab til GB-ordningen.

FORBRUGERNES KENDSKAB TIL ORDNINGEN FOR GEOGRAFISKE BETEGNELSER ER BEGRÆNSET, OG DE METODER, DER ANVENDES, VIL NÆPPE ØGE DEN

FORBRUGERNES KENDSKAB TIL ORDNINGEN FOR GEOGRAFISKE BETEGNELSER ER BEGRÆNSET

39. Forbrugernes kendskab til GB-ordningen blev omtalt i en undersøgelse, der for nylig er blevet udført på vegne af Kommissionen [30]. I undersøgelsen indgik en analyse af en undersøgelse af kendskabet til BOB- og BGB-symbolerne. De deltagende forbrugere fik forevist et enkelt ark med de to symboler og tre andre internationale fødevaresymboler [31]. Undersøgelsen omfattede svar fra 16718 forbrugere og viste, at genkendelsen af symbolerne for BOB og BGB er begrænset. Kun 8 % genkendte BOB- eller BGB-symbolerne. Når Grækenland, som skiller sig ud, holdes udenfor, er den gennemsnitlige genkendelsesprocent i EU på kun 5,6 % [32]. Til sammenligning hermed konstaterede samme undersøgelse, at genkendelsesprocenten var på 16 % for det økologiske symbol og på 22 % for Fairtradesymbolet. De detaljerede oplysninger vises i figur 4:

FIGUR 4

GENKENDELSE AF BOB- OG BGB-SYMBOLET I DE ENKELTE MEDLEMSSTATER [33]

+++++ TIFF +++++

Kilde: London Economics.

40. Undersøgelsen viste desuden, at mange forbrugere ikke ved, hvad ordningen går ud på. Kun halvdelen af dem, der genkendte symbolerne vidste, at de betyder, at produktet er fremstillet i et specifikt geografisk område.

DE METODER, DER ANVENDES, VIL NÆPPE ØGE KENDSKABET TIL ORDNINGEN FOR GEOGRAFISKE BETEGNELSER

41. Kendskabet til GB-ordningen kan øges på forskellige måder, f.eks. ved at der ydes finansiel støtte til foranstaltninger, som tager dette spørgsmål op, eller ved at Kommissionen selv tager initiativer.

42. Retten undersøgte, om det er sandsynligt, at kendskabet til GB-ordningen kan udbredes gennem følgende finansielle EU-foranstaltninger [34]:

a) ELFUL-foranstaltning nr. 133 – Oplysnings- og markedsføringsaktiviteter

b) de foranstaltninger, der er omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 3/2008 af 17. december 2007 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked og i tredjelande [35].

PRODUCENTSAMMENSLUTNINGERNE ANVENDER KUN I BEGRÆNSET OMFANG FORANSTALTNING NR. 133

43. ELFUL-foranstaltning nr. 133 yder finansiel støtte til producentsammenslutninger til at oplyse forbrugerne og fremme salget af produkter, der henhører under EU’s eller de nationale ordninger for fødevarekvalitet. For at være støtteberettigede under foranstaltning nr. 133 skal aktiviteterne være udformet med henblik på at få forbrugerne til at købe de landbrugsprodukter og fødevarer, som er omfattet af ordningerne for fødevarekvalitet. De skal henlede opmærksomheden på de specifikke træk eller fordele ved det pågældende produkt, og lovgivningen lægger derfor større vægt på selve produktet end på GB-ordningen. Under denne foranstaltning kan der opnås støtte på 70 % af de støtteberettigede omkostninger til aktionen, og støtten er begrænset til aktiviteter, der er målrettet mod det indre marked.

44. GD AGRI kunne ikke fremlægge oplysninger, der kunne bruges til at drage en klar konklusion om, hvor vellykket foranstaltning nr. 133 har været, for så vidt angår GB-ordningen, og mere specifikt om, hvorvidt den har øget forbrugernes kendskab til ordningen. Eftersom dette spørgsmål er påvirket af en række ydre faktorer, kan der måske ikke engang udføres en sådan analyse. Omfanget af medlemsstaternes tilslutning til foranstaltningen og udnyttelsen af de disponible midler afspejler imidlertid, hvor tiltrækkende den er for producentsammenslutninger, og viser, hvor velegnet den er til at øge forbrugernes kendskab til ordningen.

45. Ved udgangen af 2010 figurerede foranstaltning nr. 133 i 14 medlemsstaters programmer for udvikling af landdistrikterne for perioden 2007-13 med et samlet beløb på 206 millioner euro. Dette beløb, som dækker forskellige ordninger for fødevarekvalitet, herunder GB-ordningen, økologisk landbrug og nationale ordninger for fødevarekvalitet, tegner sig for 0,6 % af det samlede beløb under akse 1 i medlemsstaternes finansielle planer (32362 millioner euro). Detaljerede oplysninger vedrørende den enkelte medlemsstat vises i figur 5.

46. Med undtagelse af Det Forenede Kongerige havde de 13 medlemsstater, som ikke medtog foranstaltning nr. 133 i deres programmer for udvikling af landdistrikterne, ingen eller kun ganske få produktbetegnelser, der var registreret som BOB eller BGB (jf. figur 2). En indlysende årsag, for så vidt angår GB-ordningen, er, at der i disse medlemsstater ikke er nogen – eller kun er få – sammenslutninger af producenter, der markedsfører BOB- eller BGB-produkter, og som kan ansøge om medfinansiering under foranstaltning nr. 133.

FIGUR 5

FORPLIGTELSER UNDER FORANSTALTNING NR. 133

+++++ TIFF +++++

Kilde: Europa-Kommissionen, GD AGRI.

47. De kumulative anmeldte udgifter (producentsammenslutningernes udnyttelse) for alle de støtteberettigede kvalitetsordninger frem til udgangen af 2010 andrager 16,2 millioner euro og udgør 7,8 % af det samlede beløb på medlemsstaternes finansielle planer for programmeringsperioden 2007-2013. På grundlag af oplysningerne i onlineundersøgelsen om udgifterne til GB-ordningen i den forudgående programmeringsperiode, anslår Retten, at der i alt vil blive brugt ca. to millioner euro (i gennemsnit 0,3 millioner euro årlig) på EU’s GB-ordning i den indeværende programmeringsperiode.

SALGSFREMSTØD HAR KUN HAFT BEGRÆNSET INDVIRKNING PÅ KENDSKABET TIL ORDNINGEN FOR GEOGRAFISKE BETEGNELSER

48. Salgsfremstød efter forordning (EF) nr. 3/2008 iværksættes sædvanligvis af erhvervsorganisationer eller brancheorganisationer med henblik på at udarbejde oplysningskampagner, der er rettet mod producenter og forarbejdningsvirksomheder, og skal godkendes af GD AGRI. For så vidt angår GB-ordningen, bør de fokusere på dennes særlige kendetegn og rettes mod målgruppernes, herunder forbrugernes og producenternes kendskab til ordningen.

49. For så vidt angår adgangen til oplysninger, der ville gøre det muligt at drage en klar konklusion om, hvorvidt salgsfremstød i forbindelse med GB-ordningen har været vellykkede, og mere specielt, om de har øget kendskabet til ordningen, gælder der samme begrænsning som vedrørende foranstaltning nr. 133 (jf. punkt 44). Erhvervsorganisationernes anvendelse af salgsfremstød efter forordning (EF) nr. 3/2008 er imidlertid en indikator for, at den er velegnet til fremme af GB-ordningen og til at behandle kendskabet til GB-ordningen.

50. I perioden 2005-09 godkendte GD AGRI 25 programmer i relation til BOB- eller BGB-produkter med følgende forpligtelser og kumulerede anmeldte udgifter frem til udgangen af september 2010:

TABEL 2: FORPLIGTELSER OG UDGIFTER TIL PROGRAMMET FOR SALGSFREMSTØD

Kilde: Europa-Kommissionen, GD AGRI.

Medlemsstat | Antal programmer | Forpligtelser i millioner euro | Anmeldte udgifter i millioner euro |

Italien | 12 | 11,7 | 7,8 |

Grækenland | 5 | 6,2 | 3,3 |

Frankrig | 2 | 4,8 | 4,2 |

Spanien | 2 | 3,6 | 2,8 |

Italien- Portugal | 1 | 1,8 | 1,3 |

Polen | 1 | 0,8 | 0,7 |

Portugal | 1 | 0,5 | 0,0 |

Tyskland | 1 | 0,4 | 0,4 |

I ALT | 25 | 29,7 | 20,6 |

51. Tabel 2 viser, at tilslutningen i den undersøgte periode var relativt ringe med 25 programmer (i gennemsnit fem pr. år) og samlede udgifter på ca. 21 millioner euro ved udgangen af september 2010 (i gennemsnit ca. 4 millioner euro EU i medfinansiering årlig) [36].

52. En af årsagerne til, at der er iværksat så få programmer, er, at salgsfremme af produkter med en lav økonomisk værdi sædvanligvis ikke kan opfylde kravet om et passende cost-benefit-forhold, jf. artikel 8 i Kommissionens forordning (EF) nr. 501/2008 af 5. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 3/2008 [37]. De programmer for salgsfremstød, der godkendes, er derfor hovedsaglig dem, som fremlægges af organisationer, der repræsenterer produkter af høj økonomisk værdi.

53. De 12 programmer vedrørende EU’s indre marked var koncentreret om ganske få medlemsstater, navnlig Tyskland, Frankrig og Italien. Den indlysende grund er, at erhvervsorganisationer målretter deres kampagner mod de største markeder. Derfor blev der kun taget fat på spørgsmålet om kendskabet til ordningen i ganske få medlemsstater.

54. I ansøgningerne fra de medlemsstater med flest godkendte programmer for BOB- og BGB-salgsfremstød, noterede Retten en stærk fokusering på salgsfremme i tredjelande [38]. Som svar på spørgsmålet om denne salgsfremmende foranstaltnings succes fremlagde GD AGRI en række evalueringsundersøgelser i relation til salgsfremstød i tredjelande [39]. Disse undersøgelser viser en lav grad af kendskab til ordningen i næsten alle de omfattede lande. Nogle af undersøgelserne påpeger den meget begrænsede effekt af EU-kampagner i tredjelande (jf. tekstboks 3).

KOMMISSIONENS EGNE FORANSTALTNINGER TIL SPECIFIKT AT FREMME ORDNINGEN FOR GEOGRAFISKE BETEGNELSER ER BEGRÆNSEDE

55. Kommissionen tager ofte initiativer til at udbrede kendskabet til den fælles landbrugspolitik, f.eks. ved at deltage i messer eller afholde seminarer. GB-ordningen er et sådant initiativ, men der lægges ikke specifikt vægt på den, og der har heller ikke i de senere år været nogen oplysningskampagne og noget salgsfremstød, som udelukkende var rettet mod denne ordning [40]. Da medlemsstaterne i onlineundersøgelsen blev bedt om supplerende kommentarer om GB-ordningen, understregede fem af dem behovet for yderligere at fremme den.

TEKSTBOKS 3

SAGT OM DEN BEGRÆNSEDE EFFEKT AF SALGSFREMSTØD

… de europæiske salgsfremmende kampagner havde næsten ikke nogen effekt for kendskabet til de europæiske betegnelser og symboler ... Selv de erhvervsdrivende genkender sjældent symbolerne, når de adspørges i undersøgelsen ... Flertallet af programmerne har ikke øget ... kendskabet til de europæiske betegnelser og symbolerne for dem i Schweiz og Norge. (Schweiz og Norge)

Kampagnerne når ikke ud til en kritisk masse, der er stor nok til at få langsigtede følger (USA og Canada).

KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER

56. GB-ordningen skal beskytte registrerede produktbetegnelser. Herudover sigter den mod at bidrage til at styrke EU-landbrugets konkurrenceevne, i og med at BOB- og BGB-produkternes økonomiske potentiale kan være til gavn for økonomien i landdistrikterne. I hvilken udstrækning GB-ordningen har en sådan effekt, afhænger for en stor del af den ramme, der udformes, og af Kommissionens forvaltning og medlemsstaternes implementering af den.

57. Rettens samlede konklusion er, at der er behov for afklaring på en række punkter vedrørende kontrolsystemet i relation til GB-ordningen, og at der mangler en klar strategi på området bevidstgørelse af både producenter og forbrugere. I det følgende er der opstillet mere detaljerede konklusioner og anbefalinger, som medtager Kommissionens forslag til en ny forordning om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter ("forslag til forordning").

58. De gældende bestemmelser fastsætter ikke minimumskrav, som de kompetente myndigheder og kontrolorganerne skal opfylde i forbindelse med kontrol af varespecifikationer. Kommissionen fastslår i præamblen til forslaget til forordningen, at den medtager henvisninger til de mest relevante artikler i forordning (EF) nr. 882/2004 for at gøre det lettere for medlemsstaterne at anvende bestemmelserne i denne forordning. Disse henvisninger giver stadig ikke en klar idé om, hvordan kontrolsystemet til artikel 11-kontrol bør opbygges. Hertil kommer, at forordning (EF) nr. 882/2004 fokuserer på aspekter ved kontrollen, der er specifikke for foderstof- og fødevaresikkerhed samt dyresundhed og -velfærd, hvilket ikke er særlig relevant for artikel 11-kontrol.

ANBEFALING 1

De retlige bestemmelser om GB-ordningen bør fastsætte minimumskrav til artikel 11-kontrol. De bør tage en række spørgsmål op, f.eks. hvad kontrollen som minimum skal dække, hvor ofte den skal foretages, hvordan der skal udvælges til kontrol, og hvilke af de parter, der er involveret i de forskellige stadier i produktionen og distributionen, der skal kontrolleres. I denne forbindelse kunne det overvejes at oprette arbejdsgrupper for at fremme udveksling af bedste praksis.

59. Forordningen behandler ikke spørgsmålene om arten af den kontrol, medlemsstaterne skal udføre for at bekæmpe og afsløre ikke tilladte praksis, og om den skal være obligatorisk. Derfor udfører hovedparten af de nationale myndigheder ikke regelmæssig kontrol med henblik på at afsløre og bekæmpe tilfælde af sådanne praksis. I den foreslåede forordning fastsætter Kommissionen, at medlemsstaterne skal træffe de nødvendige administrative og juridiske foranstaltninger til at håndtere ikke tilladte praksis, og at kontrollen vedrørende dette spørgsmål er et led i medlemsstaternes officielle kontrol af kvalitetsordningerne. Der gives ikke supplerende oplysninger om, hvilket kontrolsystem der skal anvendes til denne kontrol, men der henvises igen til forordning (EF) nr. 882/2004, for hvilken der imidlertid gælder samme begrænsninger som dem, der er beskrevet vedrørende artikel 11-kontrol.

ANBEFALING 2

I lovbestemmelserne om GB-ordningen bør der fastsættes klare regler om et kontrolsystem, som omfatter regelmæssig kontrol med henblik på at afsløre og bekæmpe ikke tilladte praksis. De bør kompletteres med en ordning for gensidig bistand, der dækker de specifikke behov hos de nationale myndigheder, der varetager GB-ordningen.

60. I dag overvåger Kommissionen ikke gennemførelsen af GB-ordningen i medlemsstaterne nøje. Hidtil er der ikke blevet udført revision af GB-ordningen, og en systematisk gennemgang af dokumentation, der først blev indledt for nylig, har afsløret, at oplysningerne i medlemsstaternes rapportering var ufuldstændige. Det sidstnævnte spørgsmål er blevet taget op i forslaget til forordning, hvor det hedder, at medlemsstaterne i de flerårige nationale kontrolplaner og de årlige rapporter efter forordning (EF) nr. 882/2004 skal medtage et særskilt afsnit om kontrol i relation til kvalitetsordninger for landbruget. Denne bestemmelse er et skridt i den rigtige retning, men det er stadig uklart, om den vil give Kommissionen mulighed for at få fuldstændige oplysninger om medlemsstaternes kontrolsystemer og den kontrol, der gennemføres.

ANBEFALING 3

Kommissionen bør medtage revisioner af medlemsstaternes kontrol af GB-ordningen i sin plan over regelmæssige revisioner i medlemsstaterne.

61. GB-ordningens succes afhænger blandt andet af producenternes anvendelse af den. Der er mulighed for at tilskynde yderligere producenter til at tilslutte sig GB-ordningen, navnlig i medlemsstater, hvor tilslutningen til GB-ordningen er ringe. De foreliggende foranstaltninger er imidlertid ikke nok til at tilskynde disse producenter til at deltage. Hertil kommer, at de langsommelige procedurer, man hidtil har anvendt, afskrækker producenterne fra at ansøge. I den forbindelse udsendte Kommissionen i 2010 to udkast til retningslinjer om ansøgningsproceduren, og i forslaget til forordning forkortede den den vejledende frist for sin gennemgang af ansøgningerne fra tolv til seks måneder.

62. Forbrugernes kendskab til ordningen og symbolerne for den er meget begrænset. De forhåndenværende midler til fremme af og oplysning om GB-ordningen vil næppe øge kendskabet til den. De udnyttes kun i begrænset omfang og er ikke baseret på en klar strategi for, hvordan man kan øge kendskabet til GB-ordningen. Der er forskellige foranstaltninger til rådighed med begrænset tilslutning.

ANBEFALING 4

Retten anbefaler, at Kommissionen udvikler en samlet strategi, hvor det manglende kendskab til GB-ordningen behandles. Den bør udforske mere effektive metoder til fremme af GB-ordningen, f.eks. på eget initiativ køre en kampagne.

Vedtaget af Afdeling I, der ledes af Olavi ALA-NISSILÄ, medlem af Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 20. juli 2011.

På Revisionsrettens vegne

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Formand

[1] GB-ordningen blev først oprettet med Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 208 af 24.7.1992, s. 1).

[2] EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.

[3] Forordningens artikel 2, stk. 1, litra a).

[4] Forordningens artikel 2, stk. 1, litra b).

[5] Kommissionen, Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter: Årlig aktivitetsrapport 2010, tabel 1.2, s. 6.

[6] AND International: "Valeur de la production agricole sous AOP et IGP" ("Værdien af landbrugsproduktionen under BOB og BGB") – Endelig rapport (august 2009).

[7] GD AGRI Newsletter on PDO and PGI agricultural products (Nyhedsbrev om BOB- og BGB-landbrugsprodukter) (2010).

[8] London Economics: Evaluation of the CAP policy on the protected designations of origin (PDO) and protected geographical indications (PGI) (Evaluering af den fælles landbrugspolitiks strategi for beskyttede oprindelsesbetegnelser (BOB) og beskyttede geografiske betegnelser (BGB)) (2008).

[9] Betragtning 2 i præamblen til forordningen.

[10] Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – "Den fælles landbrugspolitik på vej mod 2020: Morgendagens udfordringer: fødevarer, naturressourcer og landområder", KOM(2010) 672 endelig af 18. november 2010.

[11] Varespecifikationen omfatter vigtige aspekter, som f.eks. navnet på produktet, en beskrivelse af det, en afgrænsning af det geografiske område, en beskrivelse af, hvorledes produktet fremstilles og de elementer, der beviser tilknytningen mellem produktet og det geografiske område.

[12] Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Cypern, Polen og Portugal.

[13] "Medlemsstaternes gennemgang og vurdering", "Medlemsstaternes kontrol" og "Finansiel støtte/salgsfremstød".

[14] "Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter", KOM(2010) 733 endelig af 10.12.2010.

[15] Europæisk standard EN 45011 fastsætter generelle kriterier, som en tredjepart, der varetager et produktcertificeringssystem, skal opfylde for at blive anerkendt som kompetent og pålidelig.

[16] Forskellige former for ikke tilladte praksis nævnes i forordningens artikel 13, stk. 1.

[17] Forordningens artikel 10, stk. 1: "Medlemsstaterne udpeger den eller de kompetente myndigheder, som er ansvarlige for at kontrollere de forpligtelser, der er fastlagt i denne forordning, i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 882/2004".

[18] Europa-Parlamentets og Rådets Forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (EUT L 191 af 28.5.2004, s. 1).

[9999] "Entry-level check" vedrører en producent, som starter markedsføring af et produkt, hvis betegnelse er beskyttet som BOB eller BGB, og udføres med henblik på verifikation af, at produktet stemmer overens med varespecifikationen.

[19] Betragtning 6 i præamblen til forordningen.

[20] Kommissionens forordning (EF) nr. 607/2009 af 14. juli 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 for så vidt angår beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, traditionelle benævnelser og mærkning og præsentation af visse vinavlsprodukter (EUT L 193 af 24.7.2009, s. 60).

[21] Afsnit V i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 af 28. juni 2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter (EUT L 189 af 20.7.2007, s. 1).

[22] "Europa-Parlamentets beslutning af 25. marts 2010 om kvalitetspolitikken for landbrugsprodukter: Hvilken strategi skal følges?" (EUT C 4 E af 7.1.2011, s. 25).

[23] Fortolkningsnote nr. 2009-01.

[24] Belgien, Danmark, Tyskland, Estland, Irland, Letland, Litauen, Malta, Nederlandene, Østrig, Slovakiet, Finland og Sverige.

[25] Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Malta og Rumænien.

[26] To tredjelande (Colombia og Kina) havde hvert registreret ét produkt ved udgangen af 2010.

[27] Fra modtagelsen af ansøgningen til registreringen af produktbetegnelsen gik der gennemsnitlig 47 måneder for betegnelser registreret i 2008 og 46 måneder for betegnelser registreret i 2009. Ansøgninger om ændringer blev udelukket fra beregningerne.

[28] Artikel 20, litra c), nr. ii) i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 277 af 21.10.2005, s. 1).

[29] Ved udgangen af 2010 figurerede foranstaltning nr. 132 i 16 medlemsstaters programmer for udvikling af landdistrikterne i perioden 2007-13 med en samlet bevilling på 294 millioner euro. De kumulerede anmeldte udgifter (landbrugernes udnyttelse) til alle de støtteberettigede ordninger for kvalitet indtil udgangen af 2010 andrager 18,6 millioner euro.

[30] London Economics: "Evaluation of the CAP policy on the protected designations of origin (PDO) and protected geographical indications (PGI)" (Evaluering af den fælles landbrugspolitiks strategi for beskyttede oprindelsesbetegnelser (BOB) og beskyttede geografiske betegnelser (BGB)) (2008).

[31] Undersøgelsen dækkede en repræsentativ stikprøve i hver medlemsstat, og spørgsmålene blev stillet til den person, der især stod for indkøbene i de adspurgte husholdninger.

[32] London Economics giver en forklaring på den høje genkendelsesprocent i Grækenland, nemlig at registreringen af produktbetegnelsen "Feta" som BOB og sagerne herom ved Domstolen (forenede sager C-465/02 og C-466/02 med henblik på tilbagetrækning af registreringen) havde en bred pressedækning i Grækenland.

[33] Undersøgelsen i Det Forenede Kongerige omfattede ikke Nordirland.

[34] De informationsforanstaltninger, der er omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 814/2000 af 17. april 2000 om informationsforanstaltninger vedrørende den fælles landbrugspolitik (EFT L 100 af 20.4.2000, s. 7), anses ikke for at være særlig relevante, fordi udgiftsbeløbene i relation til GB-ordningen er meget små.

[35] EUT L 3 af 5.1.2008, s. 1.

[36] Andre 27 programmer vedrørende BOB og BGB blev forkastet i samme periode.

[37] EUT L 147 af 6.6.2008, s. 3.

[38] Syv ud af tolv italienske programmer, fire ud af fem græske programmer.

[39] Euréval udførte en række undersøgelser til evaluering af salgsfremstød i tredjelande, nemlig i Schweiz og Norge, Kina, Indien og Sydøstasien, Rusland og Japan samt USA og Canada.

[40] Tidligere har der kun været ét program for oplysningskampagner og salgsfremstød, som GD AGRI iværksatte og finansierede 100 % af. Programmet European Authentic Tastes (EAT) var et treårigt program (2004-07) med et budget på 6 millioner euro. Det skulle oplyse offentligheden i Nordamerika og Asien om EU’s kvalitetsordninger, herunder GB-ordningen.

--------------------------------------------------