DA    DA DA 
 
DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 16.12.2008 
SEK(2008) 3048 
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Ledsagedokument til   
 
KOMMISSIONENS MEDDELELSE TIL EURO PA-PARLAMENTET, RÅDET, DET 
EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCI ALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET 
 
En opdateret strategiramme for europæ isk samarbejde på uddannelsesområdet 
 
Resumé af konsekvensanalysen  
{KOM(2008) 865 endelig} 
{SEK(2008) 3047} 
 
DA 2   DA ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONEN 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN AF  EN OPDATERET STRATEGIRAMME 
FOR EUROPÆISK SAMARBEJDE  PÅ UDDANNELSESOMRÅDET 
Denne konsekvensanalyse ledsager Kom missionens meddelelse om en opdateret 
strategiramme for europæisk samarbejde på uddannelsesområdet. Rådet (uddannelse) 
opfordrede i en række nøglebudskaber, som Det Europæiske Råd tilslutte de sig på topmødet i 
marts 2008, Kommissionen til at frem sætte et sådant forslag.  
Uddannelse er en væsentlig faktor i Liss abonstrategien, og ved hjælp af den åbne 
koordinationsmetode (arbejdsprogrammet for udda nnelse og erhvervsudda nnelse 2010) er der 
blevet skabt konkrete resultater. Således delta ger medlemsstaterne i større omfang i det 
europæiske samarbejde og drager større nytte heraf, og hindringerne for borgernes adgang til 
mobilitet og livslang læring er blevet mindre. De r venter dog stadig store opgaver forude, og 
der er stadig svagheder i de nationale system er, som det fremgår af Rådets og Kommissionens 
fælles situationsrapport 2008 om gennem førelsen af arbejdsprogrammet1; der er desuden ikke 
gjort tilstrækkelige fremskridt med hensyn til at nå de fem benchmarks, der er aftalt under den 
igangværende åbne koordinationsmetode. Disse resu ltater og den feedback, der blev modtaget 
som svar på konsultatione rne af medlemsstaterne og en række europæiske 
interessentorganisationer, der blev gennemført som led i denne konsekvensanalyse, viser, at 
der er behov for at forbedre gennemførelsen på  nationalt plan og dermed også virkningen af 
den åbne koordinationsmetode på  de nationale systemer. Dette skal ske ved at sikre større 
fokus på umiddelbare prioriteringer, stør re politisk engagement og synlighed, bedre 
inddragelse af interessenterne, st ørre effektivitet i den gensidig e læring og be dre koordinering 
af livslang læring på tværs af almene  og erhvervsfaglige udd annelsessektorer. 
Med hensyn til de overordnede fremtidige udfordringer for uddannelsessystemerne er de 
udfordringer, som vidensøkonomien stiller til kon krete politikker, den demografiske udvikling 
og globaliseringen, som blev bet onet i Lissabonstrategien, stadig aktuelle. Siden er spørgsmål 
som indvandring og bæredygtighed rykket frem på dagsordenen. I en situation med mangel på 
højtkvalificerede arbejdstagere og utilstrækkelig t uddannelsesniveau blan dt arbejdstagere med 
få kvalifikationer er der alvorlig risiko for, at der vil opstå et misforhold mellem udbud og 
efterspørgsel af kompetencer. Der er derfor  et presserende behov for en opgradering af 
kvalifikationer både i arbejdsstyrke n og blandt dem, der er i fare for at blive udstødt. Det kan 
dokumenteres, at investeringer i uddannelse indebærer betyde lige fordele for økonomien, 
samfundet og den enkelte borger i form af bedr e beskæftigelsesegnethe d, større viden og 
bedre innovative evner, social integration og aktiv deltagelse  i samfundet og desuden lavere 
kriminalitet og forbedret sundhed. 
Resultaterne af de omfattende konsultationer af medlemsstater,  arbejdsmarkedsparter og 
interessenter om udbyttet af den igangværende åbne koordina tionsmetode om uddannelse har 
i det store og hele været positive. De overo rdnede udfordringer og mål, som den åbne 
koordinationsmetode vedrører, er fortsat relevante. Nogle lande anbefaler dog, at 
arbejdsmetoderne tilpasses, med større e ffektivitet og bedre fokusering til følge.  
                                                 
1 Rådets og Kommissionens fælles situationsrapport 2008 om gennemførelsen af arbejdsprogrammet for 
uddannelse og erhvervsuddannelse 2010 — Livslang læring som grundlag for viden, kreativitet og 
innovation (februar 2008) (EUT C 86 af 5.4.2008, s. 1). 
 
DA 3   DA I lyset af ovenstående udfordringer er der blevet fastlagt tre mål for en opdateret 
strategiramme for europæisk samarbejde på ud dannelsesområdet: forbedring af de generelle 
kvalifikationsniveauer (på langt sigt), støtte til landenes uddannelsesreformer (på mellemlangt 
sigt) og endelig en indsats rettet mod specifikke el ementer for at forbedre  effektiviteten af den 
åbne koordinationsmetode, navnlig gennem en bedre fokusering, pol itisk engagement og 
synlighed, inddragelse af interessenter, peer -læring og koordinering på tværs af almene og 
erhvervsfaglige uddannelsesse ktorer (på kort sigt). 
Fire løsningsmodeller er under overvejelse: videreførelse af arbejdet i henhold til 
Lissabonstrategien uden en specifi k åben koordinationsmetode for uddannelse, fortsættelse af 
status quo (dvs. arbejdsprogrammet for uddann else og erhvervsuddannelse 2010 i dets 
nuværende form), en opdateret strategiramme og  en mere omfattende og mere indgående åben 
koordinationsmetode. Disse modeller kræver hver is ær en forskellig form for engagement fra 
medlemsstaternes side og indebærer en arbejdsb yrde i form af samarbejdsaktiviteter, men de 
respekterer alle subsidiaritetsprincippet og står i et rimeligt forhold til de store udfordringer, 
uddannelsesområdet står over for inden for de bredere rammer af Lissabonstrategien og den fornyede sociale dagsorden.  
Det er for alle modelle rnes vedkommende vanskelig t at vurdere den åbne 
koordinationsmetodes indvirkning på nationa le politikker og på tilnærmelsen mellem 
politikker. Det er navnlig  vanskeligt at fremvise sikker dokumentation for en 
årsagssammenhæng mellem den åbne koordina tionsmetode og udbyttet af de nationale 
politikker i form af kvantificer bare resultater (f.eks. øgede kvalifikationsniveauer som målt 
ved fremskridt hen imod de fastlagte benchmarks). I kva litativ henseende bekræfter 
erfaringen og den afholdte konsultation imidlerti d, at medlemsstaterne og interessenterne har 
den klare opfattelse, at den igangværende åbne  koordinationsmetode bi drager til udviklingen 
af nationale politikker, men at der er områder, hvor der er behov for forbedringer. En 
styrkelse af dens effektivitet enten genne m en opdateret strategiramme eller en mere 
omfattende og mere indgående åb en koordinationsmetode (model 3 og 4) vil derf or efter al 
sandsynlighed øge dens virkning på reformerne  af de nationale ud dannelsessystemer og 
bidrage til gennemførelsen af  Lissabonstrategien og den fo rnyede sociale dagsorden. 
Der er fordele ved alle mode llerne, men kun udvikling af en  opdateret strategiramme (model 
3) opfylder kravet om, at den åbne koordinations metode skal have større virkning på de 
nationale reformer af uddannels essystemerne og blive et mere  effektivt instrument for 
samarbejde og udvikling af politikker. Den gør det muligt at fastlægge politikmål, som modsvarer hele den brede vifte af udfordringer,  som medlemsstaterne og  interessenterne har 
identificeret, og den lever desu den op til kravene om ændrede arbejdsmetoder i den åbne 
koordinationsmetode. Endelig er  denne model gennemførlig. 
Instrumenterne til overvågning og evaluering af, hvordan den åbne koordinationsmetode på 
uddannelsesområdet påvirker udviklingen af nationa le politikker, tilnærmelsen af politikker 
og de politiske resultater , eksisterer allerede i form af den fælles statusrapport, der udsendes 
hvert andet år, og årsrapportern e om indikatorer og benchmar ks. Deres effektivitet kunne 
styrkes, ved at der blev lagt større vægt på de tematiske pr ioriteringer i de fælles rapporter, 
ved inddragelse af land especifikke evalueringer, bedre fe edback fra medlemsstaterne om, 
hvordan den åbne koordinationsmetode virker, og  større inddragelse af interessenterne.