[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 5.12.2007

SEK(2007) 1597

ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE Ledsagedokument til MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

EN STRATEGI FOR EN STYRKET OG MERE KONKURRENCEDYGTIG EUROPÆISK FORSVARSINDUSTRI RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN {KOM(2007) 764 endelig}{SEK(2007) 1596}

1. Politisk baggrund

Kommissionen har i tidens løb flere gange fremhævet de udfordringer, som Europas forsvarsindustri står over for, og den har påpeget behovet for at skabe et europæisk marked for forsvarsprodukter[1]. De initiativer, der er truffet af Det Europæiske Forsvarsagentur og Kommissionen siden 2004, samt Kommissionens udarbejdelse af to konkrete lovgivningsforslag, gør det nødvendigt at præcisere EU’s strategiske politikramme og de kommende udfordringer for den europæiske forsvarsindustri og de institutionelle nøgleaktører.

Der vil i efteråret 2007 blive fremlagt en lovpakke bestående af tre forslag vedrørende politikkerne på forsvarsområdet:

- en meddelelse: "En strategi for en styrket og mere konkurrencedygtig europæisk forsvarsindustri"

- et forslag til direktiv om offentlige forsvarskontrakter

- et forslag til direktiv om overførsel af forsvarsprodukter inden for Fællesskabet.

Denne konsekvensanalyse ledsager meddelelsen, der skitserer den bredere kontekst for vedtagelsen af disse initiativer, der berører den europæiske forsvarsindustri. Den beskriver de forskellige politikmuligheder, som Kommissionen har til rådighed for at løse de problemer, der er blevet identificeret (se punkt 3 nedenfor). Den vil ligeledes stå i forhold til arten af det politikdokument, der er under overvejelse, eftersom ethvert lovgivningsinitiativ, der træffes på grundlag af denne meddelelse, vil blive ledsaget af sin egen separate konsekvensanalyse. Dette gælder ligeledes de to lovgivningsforslag, der ligger klar til vedtagelse, og som også ledsages af separate konsekvensanalyser.

2. Høring af berørte parter

På grund af sektorens særlige karakter og den begrænsede indvirkning på den almindelige befolkning som følge af industripolitiske foranstaltninger inden for forsvarssektoren, gav Kommissionen en konsulent i opdrag af foretage en høring af de berørte parter i 2006. Da meddelelsen vil udgøre et strategisk rammedokument, der fokuserer på visse problemer og eventuelle løsninger, blev de berørte parter hørt med henblik på at identificere eventuelle problemer og indsamle synspunkter på områder, hvor der kunne træffes yderligere foranstaltninger. Der blev udarbejdet et spørgeskema af Kommissionen, og over 140 organisationer blev opfordret til at svare (forsvarsministerierne i EU-27 og kandidatlandene, 20 nationale erhvervssammenslutninger, 3 tredjelande[2], Det Europæiske Forsvarsagentur, 15 nationale fagforeninger inden for forsvarsindustrien, store forsvarsvirksomheder, små og mellemstore virksomheder og forskningsinstitutter inden for sikkerhed og forsvar).

Respondenterne kunne forblive anonyme, men de berørte parter kunne også indgive flere oplysninger om deres organisation, såfremt de ønskede det.

Der blev modtaget 40 besvarelser fra 18 identificerbare lande i EU. Respondenterne omfattede:

- 12 besvarelser fra medlemsstater

- 14 besvarelser fra store virksomheder og erhvervssammenslutninger

- 6 besvarelser fra små og mellemstore virksomheder og

- 8 besvarelser fra "andre" organisationer (fagforeninger, forskningsinstitutter og besvarelser af ukendt kilde).

Ikke alle EU-medlemsstater deltog i høringen. De fleste anliggender blev dog også drøftet af medlemsstaternes repræsentanter på styringskomitéens ministermøder i Det Europæiske Forsvarsagentur, der fandt sted den 13. november 2006 og 14. maj 2007. Der blev ikke modtaget besvarelser fra tredjelande.

Der blev desuden afholdt flere møder i samarbejde med Det Europæiske Forsvarsagentur for at drøfte specifikke spørgsmål med repræsentanter for industrien og Aerospace and Defence Association of Europe.

Hovedparten af de berørte parter, der blev hørt, var af den opfattelse, at de nuværende rammebetingelser, som de arbejder under, ikke gør det muligt at sikre den europæiske forsvarsindustris langsigtede konkurrenceevne. Mange berørte parter opfattede det bl.a. som en hindring, at der ikke er nogen fælles regler for et europæiske marked for forsvarsprodukter, at der er en skæv handelsbalance for forsvarsprodukter mellem EU og USA, og at der ikke er nogen koordination af den nationale forsvarsforskning og teknologi.

3. Problemstilling

Det fremgår af dokumentet "En indledende langsigtet vision for europæisk forsvarskapacitet og kapacitetsbehov", der blev vedtaget i 2006 på styringskomitéens ministermøde under Det Europæiske Forsvarsagentur, at der kræves en industriel politik, der " forhindrer den gradvise nedgang inden for den europæiske forsvarsindustri ved at øge investeringerne, styrke Europas teknologiske og industrielle basis og udnytte Europas fulde potentiale "[3].

De problemer, der er blevet kortlagt, kan inddeles i tre store grupper:

Industriens rammebetingelser

Udviklingen af nye og stadig mere sofistikerede forsvarsteknologier bliver dyrere og dyrere og fører til en situation, hvor de nationale forsvarsbudgetter ikke længere kan finansiere kvalitetsprodukter . De nye forsvarsprogrammer er ikke tilstrækkeligt koordinerede på europæisk niveau, hvilket fører til overlapning og forhindrer synergieffekt og stordriftsfordele for de virksomheder, der deltager i forskellige programmer .

Forsvarsrelateret forskning og udvikling foregår desuden hovedsagelig på nationalt plan , hvilket medfører overlapning mellem de forskellige programmer og mindre effektivitet i forhold til en koordineret indsats.

Forsvarsmarkederne

Medlemsstaterne har tendens til at købe forsvarsprodukter fra nationale leverandører . Dette fører til markedsfragmentering og nationale forsyningskæder og forhindrer samarbejdet på europæisk niveau.

Nationale udenrigspolitiske prioriteter kan føre til en situation, hvor overførslerne af forsvarsprodukter til andre EU-medlemsstater afbrydes. Dette fører til, at kunden ikke har nogen forsyningssikkerhed for så vidt angår forsvarsprodukter.

Manglen på en fællesskabsordning for sikkerheden vedrørende følsomme produktionsoplysninger kan føre til diskrimination af leverandører fra andre EU-medlemsstater.

De små og mellemstore virksomheder er hovedsagelig involveret i nationale forsyningskæder. Hvis der kommer mere gang i de grænseoverskridende offentlige kontrakter på europæisk niveau – hvilket kan forventes efter vedtagelsen af adfærdskodeksen for offentlige indkøb på forsvarsområdet, som blev vedtaget af Det Europæiske Forsvarsagentur i 2006 – skal man sørge for, at de små og mellemstore virksomheder også drager fordel af eventuelle muligheder på europæisk niveau .

Den nuværende praksis med kompensationskøb , der ofte er en del af de offentlige kontrakter, kan føre til forvridninger af det indre marked.

Da forsyningskæderne hovedsagelig er organiseret på nationalt plan, er standardiseringen af forsvarsprodukter på europæisk plan ikke tilstrækkeligt udviklet. Et europæisk marked for forsvarsprodukter har behov for fælles standarder for at forenkle indgåelsen af grænseoverskridende offentlige kontrakter.

Oprettelsen af et europæisk marked for forsvarsprodukter kan føre til markedsforvridninger , hvis EU's konkurrenceregler ikke effektivt anvendes inden for denne sektor .

Andre områder

Der er en meget skæv handelsbalance mellem EU og USA vedrørende forsvarsprodukter. De fleste europæiske forsvarsvirksomheder har kun begrænset adgang til det amerikanske marked, mens de amerikanske virksomheder stort set har fuld adgang til det europæiske marked.

En markedsreform vil nødvendigvis medføre ændringer og kræve justeringer . Dette kan overordnet set være til fordel for både økonomien og borgerne, men det kan på kort sigt gå ud over visse arbejdstagere og regioner.

Alle de ovenfor skitserede problemer har en EU-dimension og kræver handling på EU-niveau. Medlemsstaterne kan ikke alene opnå de nødvendige fremskridt på disse områder. Det kan derfor konstateres, at der opnås en væsentlig merværdi ved at inddrage Kommissionen og Det Europæiske Forsvarsagentur.

4. Målsætninger

Den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik har brug for en konkurrencedygtig teknologisk og industriel basis for det europæiske forsvar. Hvis det ikke lykkes at bevare en konkurrencedygtig industriel basis for forsvaret, og forsvarsindustrien mister sin kapacitet til selvstændig design og innovation, vil den have færre muligheder, og der vil være en større afhængighed af ikke-europæiske leverandører af forsvarsprodukter. En konkurrencedygtig teknologisk og industriel basis for forsvaret forudsætter et effektivt europæisk marked for forsvarsprodukter. Et velfungerende europæisk marked forudsætter ligeledes en forbedring i forhold til de nuværende fragmenterede lovgivningsrammer, der bygger på national lovgivning og pålægger virksomhederne en stor byrde.

Industriens rammebetingelser

1. Medlemsstaterne bør i højere grad foretage pooling af efterspørgslen på forsvarsmarkedet for at undgå markedsfragmentering og ophæve hindringerne for et grænseoverskridende industrielt samarbejde. Denne målsætning kan kun opfyldes, hvis medlemsstaterne træffer foranstaltninger, eventuelt med støtte fra Det Europæiske Forsvarsagentur.

2. Medlemsstaterne bør i højere grad foretage pooling af efterspørgslen efter militær forskning og udvikling af nye forsvarsrelaterede teknologier. Overlapningen mellem forskellige forskningsprogrammer som følge af, at den militære forskning hovedsagelig finder sted på nationalt niveau, fører ud fra et europæisk perspektiv til unødvendige omkostninger. Denne målsætning kan hovedsagelig opfyldes af medlemsstaterne, men Kommissionen kan bidrage til denne målsætning ved at koordinere Fællesskabets sikkerhedsforskningsprogram med de forskningsinitiativer, der træffes af Det Europæiske Forsvarsagentur.

Forsvarsmarkedet

(3) Eventuelle bestemmelser, der tager hensyn til behovet for forsyningssikkerhed og informationssikkerhed , har stor betydning for opbygningen af gensidig tillid mellem medlemsstaterne og for, at det europæiske marked for forsvarsprodukter fungerer tilfredsstillende. Disse spørgsmål vedrører imidlertid medlemsstaternes nationale sikkerhedsinteresser, og ethvert initiativ på dette område bør derfor i første omgang fokusere på en yderligere analyse af mulighederne for en EU-ordning.

(4) Man bør fremme inddragelsen af innovative små og mellemstore virksomheder i den europæiske forsvarsindustris forsyningskæde. Det Europæiske Forsvarsagentur har med sin adfærdskodeks for forsyningskæden forsøgt at løse nogle af de problemer, som de små og mellemstore virksomheder står over for. Da de små og mellemstore virksomheder er et vigtigt element i EU's industripolitik, er det vigtigt, at Kommissionen overvåger disse virksomheders inddragelse i forsvarsmarkedets forsyningskæde og at den foreslår foranstaltninger, hvis der konstateres hindringer for disse virksomheders deltagelse.

(5) Udfasning af kompensationskøb. Kompensationskøb som en del af offentlige forsvarskontrakter kan forvride konkurrencen i det indre marked, og indirekte kompensationskøb kan give juridiske problemer. Kompensationskøb er imidlertid en udbredt praksis både i og uden for EU og er ofte et resultat af nationale lovkrav. Kommissionen og Det Europæiske Forsvarsagentur kan undersøge dette spørgsmål nærmere og foreslå foranstaltninger med henblik på en udfasning af denne praksis.

(6) Anvendelse af standarder for forsvarsprodukter for at sikre omkostningseffektivitet og kompatibilitet mellem forsvarsprodukter. Medlemsstaterne har fået stillet en europæisk håndbog for offentlige forsvarskontrakter til rådighed, men det er ikke obligatorisk at anvende disse standarder for forsvarskontrakter. Kommissionen og Det Europæiske Forsvarsagentur kan yderligere opfordre til at anvende de standarder, der er offentliggjort i håndbogen.

(7) Sikring af loyale konkurrenceforhold på det europæiske marked. Man bør i forbindelse med den gradvise etablering af et virkeligt europæisk forsvarsmarked sikre en passende kontrol af eventuelle bestemmelser, der kan favorisere visse virksomheder i forhold til andre (f.eks. gennem statsstøtte). Medlemsstaterne skal kunne begrunde enhver anvendelse af artikel 296, når de yder statsstøtte eller træffer andre foranstaltninger inden for EF-traktatens anvendelsesområde på områder, der vedrører deres væsentlige sikkerhedsinteresser.

Andre områder

(8) Behov for at arbejde i retning af en mere afbalanceret transatlantisk betalingsbalance . Kommissionen bør i et passende forum analysere og fremsætte eventuelle løsningsforslag i forhold til den skæve handelsbalance på forsvarsområdet mellem EU og USA.

(9) Behov for a identificere eventuelle hindringer for adgangen til tredjelandsmarkeder og fremsætte løsningsforslag. Kommissionen kan registrere eventuelle hindringer for handlen med forsvarsmateriel med tredjelande i markedsadgangsdatabasen for at danne sig et overblik over disse hindringer.

(10) Behov for at foregribe ændringer og justeringer samt for, om nødvendigt, at ledsage disse med passende foranstaltninger. Kommissionen kan høre de berørte parter og undersøge økonomiske tilpasningsprocesser inden for forsvarsindustrien, således at den er i stand til at udarbejde foranstaltninger eller udvikle strategier for i rette tid at løse eventuelle tilpasningsproblemer.

5. Udvikling af politikmuligheder

Der blev i en efterfølgende fase identificeret tre politikmuligheder i forhold til disse specifikke målsætninger:

Valgmulighed 1: Ingen handling eller "business as usual"

Denne mulighed indebærer, at Kommissionen ikke tager noget initiativ på EU-niveau for i overensstemmelse med de specifikke målsætninger at styrke det europæiske forsvars industrielle og teknologiske basis eller etablere et europæisk marked for forsvarsprodukter. Dette betyder imidlertid ikke nødvendigvis, at der slet ikke træffes foranstaltninger, eftersom visse medlemsstater i visse tilfælde kan beslutte selv at træffe foranstaltninger på grundlag af bilaterale aftaler eller frivillige ordninger.

Valgmulighed 2: Øjeblikkelig handling på alle de områder, hvor forsvarsindustrien i øjeblikket behandles anderledes end andre industrielle sektorer

Denne fremgangsmåde medfører, at der træffes øjeblikkelige foranstaltninger for fuldt ud at integrere forsvarsprodukter i det indre marked, f.eks. ved at fjerne alle hindringer for den fri bevægelighed i EU, øjeblikkeligt at forbyde kompensationskøb, regulere handlen med tredjelande på EU-niveau, bekæmpe restriktioner af investeringsfriheden og anvende konkurrencereglerne fuldt ud ved at foretage systematisk kontrol af de forsvarsrelaterede industrier. Selv endnu mere ambitiøse foranstaltninger såsom åbningen af den europæiske efterspørgsel af forsvarsprodukter og finansieringen af europæisk forsvarsrelateret forskning og udvikling, forudsætter, at man på EU-niveau stiller et tilsvarende budget til rådighed.

Valgmulighed 3: Dette er en trinvis fremgangsmåde, hvor processen intensiveres med øjeblikkelige foranstaltninger, når det er nødvendigt, og der samarbejdes med de berørte parter for at identificere og forberede yderligere indsatsområder

Med denne fremgangsmåde fokuserer man på de initiativer, som der på kort sigt sandsynligvis er enighed med medlemsstaterne om, og man identificerer områder, hvor der på mellemlang sigt bør træffes foranstaltninger, eller hvor det er nødvendigt med yderligere analyse på lang sigt. Denne fremgangsmåde vil dog ikke give en øjeblikkelig løsning på samtlige problemer, men den har nærmere til formål at intensivere dialogen med de berørte parter og at samarbejde med andre nøgleaktører.

6. Konsekvensanalyse

Hver politikmulighed blev undersøgt med henblik på de økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser. Da meddelelsen er et politikdokument, der baner vejen for mere konkrete initiativer, der kan træffes på et senere tidspunkt, blev der foretaget en kvantitativ vurdering af de økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser.

Analysen resulterede i, at politikmuligheder blev opstillet i rangorden i forhold til forventede konsekvenser for målsætningerne. Det fremgik af en sammenligning af de forskellige muligheder, at man med mulighed 3 ikke alene vil opnå den største indvirkning på opfyldelsen af de specifikke målsætninger, men også at man vil undgå de væsentligste negative konsekvenser på længere og kortere sigt i forhold til henholdsvis mulighed 1 og 2. Fordi forsvarssektoren er en meget følsom sektor, og fordi de berørte parter skal koordinere deres indsats for at opnå de mest optimale resultater, er det nødvendigt at gå forsigtigt til værks og sikre bred enighed. Det kan således konkluderes, at den bedste fremgangsmåde på nuværende tidspunkt synes at være, at man træffer øjeblikkelige foranstaltninger inden for de specifikke områder, som er blevet identificeret og som der er enighed om, og at man fremhæver behovet for yderligere foranstaltninger på andre områder. Denne mulighed medfører ikke nye specifikke udgiftsprogrammer eller forskriftsmæssige foranstaltninger.

7. Overvågning og evaluering

Kommissionen vil om 3-4 år evaluere de fremskridt, der er opnået for så vidt angår de beskrevne problemer og målsætninger. Denne evaluering vil omfatte initiativer, der træffes af Kommissionen, Det Europæiske Forsvarsagentur og medlemsstaterne, og som bidrager til at styrke det europæiske forsvars industrielle og teknologiske basis og oprette et europæisk marked for forsvarsprodukter som beskrevet i denne konsekvensanalyse og meddelelsen.

Fremtidige lovgivningsforslag vil være ledsaget af separate konsekvensanalyser, hvorfor det ikke synes hensigtsmæssigt på nuværende tidspunkt at fastsætte indikatorer for deres gennemførelse.

Kommissionen vil ligeledes løbende overvåge udviklingen inden for forsvarssektoren i forbindelse med sit daglige samarbejde med Det Europæiske Forsvarsagentur. Især vil den regelmæssigt foretage undersøgelser af konkurrenceforholdene i denne sektor. Når arbejdet med at kortlægge den europæiske forsvarsindustri - som opfølgning på meddelelsen fra 2003 – er færdigt, vil det ligeledes give en bedre viden og bedre data om forsvarsindustrien i Europa.

[1] KOM(97) 583 af 12. november 2007, KOM(2003) 113 af 11. marts 2003.

[2] USA, Rusland og Israel.

[3] Long-term vision, EDA, vedtaget på styringskomitéens ministermøde den 3. oktober 2007, side 3.