BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

·Forslagets begrundelse og formål

Den Europæiske Union (EU) har styrket sit partnerskab med Ukraine væsentligt de seneste år, således at det nu går videre end et rent bilateralt samarbejde og bevæger sig i retning af gradvis politisk associering og økonomisk integration. Ved at fremme dybere politiske bånd, stærkere økonomiske forbindelser og respekt for fælles værdier er associeringsaftalen mellem EU og Ukraine, der blev undertegnet i 2014 og omfatter et vidtgående og bredt frihandelsområde (DCFTA), det vigtigste redskab til at bringe Ukraine og EU tættere på hinanden. Dele af associeringsaftalen blev midlertidigt anvendt fra 1. november 2014, og DCFTA blev anvendt siden 1. januar 2016. Aftalen trådte i kraft den 1. september 2017 efter at være blevet ratificeret af Ukraine og alle EU's medlemsstater og vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union i juli 2017.

Selv om Ukraine igen oplevede vækst i 2016-2017 efter en dyb recession i 2014-2015, er landets økonomi fortsat sårbar over for eksterne chok. Dette er en konsekvens af landets store afhængighed af råvareeksport, en langsommere genopbygning af valutareserverne end forventet og dets høje gæld over for udlandet, særlig når først betalingsforpligtelserne i forbindelse med omlagte euroobligationer genindfinder sig i 2019. I denne kontekst er det essentielt, at Ukraines internationale partnere vedbliver med at yde støtte.

I marts 2015 godkendte Den Internationale Valutafond (IMF) et udvidet lånefacilitetsprogram for Ukraine til et beløb på omkring 17,5 mia. USD, der slutter i marts 2019. IMF's finansielle bistand blev bakket op af betydelig støtte fra EU, medlemsstaterne, en række bilaterale partnere (såsom USA, Japan, Canada og Schweiz) og andre internationale finansielle institutioner som f.eks. Verdensbanken, Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) og Den Europæiske Investeringsbank (EIB). Det økonomiske opsving er imidlertid stadig skrøbeligt, og der gør sig fortsat en række sårbare punkter gældende, og derfor vil Ukraine få behov for yderligere ekstern finansiering i 2018 og begyndelsen af 2019, som IMF anslår til 4,5 mia. USD (ca. 3,8 mia. EUR).

Den 29. november 2017 rettede Ukraines finansminister Oleksandr Danyliuk en officiel anmodning til Europa-Kommissionens næstformand Valdis Dombrovskis om supplerende makrofinansiel bistand fra EU. Bistanden vil bidrage til at dække landets eksterne finansieringsbehov og fremme gennemførelsen af reformer.

I lyset af denne anmodning og den økonomiske situation i Ukraine, navnlig behovet for supplerende for ekstern finansiering, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet et forslag baseret på artikel 212 i TEUF om at stille yderligere makrofinansiel bistand (MFA) til rådighed for Ukraine til et beløb på op til 1 mia. EUR i form af mellem- og langfristede lån i to trancher.

Den foreslåede nye MFA-transaktion vil supplere de forudgående tre MFA-transaktioner på i alt 3,4 mia. EUR, som Ukraine har fået tilbud om siden krisens start i 2014. Der blev udbetalt i alt 2,8 mia. EUR som led i disse transaktioner, herunder 1,6 mia. EUR i 2014-2015 (under den såkaldte MFA I og II) og to trancher på hver 600 mio. EUR i henholdsvis juli 2015 og april 2017 (under MFA III). En tredje og sidste tranche på 600 mio. EUR under MFA III, der var betinget af gennemførelsen af 21 politikforanstaltninger, som der blev opnået enighed om med de ukrainske myndigheder, blev ikke udbetalt. Skønt Ukraine opfyldte en stor del af de politiske forpligtelser knyttet til denne tranche, var fire foranstaltninger, herunder to med relation til bekæmpelsen af korruption, ikke blevet gennemført på det tidspunkt, hvor rådighedsperioden for bistanden udløb i januar 2018. Under de omstændigheder kunne Kommissionen ikke udbetale den sidste tranche under MFA III, der blev officielt annulleret den 18. januar 2018.

Formålet med den foreslåede makrofinansielle bistand er at hjælpe Ukraine med at dække en del af sit supplerende behov for ekstern finansiering i 2018-2019 og på denne måde mindske økonomiens sårbarheder på kort sigt i forhold til betalingsbalance og de offentlige finanser. Desuden vil EU-bistanden give incitamenter til at skærpe Ukraines reformindsats ved at indgå et aftalememorandum med de ukrainske myndigheder indeholdende en passende pakke af foranstaltninger, der kan støtte den økonomiske tilpasning og strukturreformerne. Europa-Kommissionen vil søge bred konsensus med de ukrainske myndigheder for at øge ejerskabet og dermed sandsynligheden for, at de aftalte betingelser opfyldes uden problemer. De politiske betingelser bør tage sigte på at afhjælpe centrale svagheder i Ukraines økonomi og økonomiske styringssystem og leve op til de reformforpligtelser, som Ukraine har påtaget sig i forbindelse med associeringsaftalen og i henhold til andre EU-støtteinstrumenter og tilpasningsprogrammerne sammen med IMF og Verdensbanken. Der er ingen vej uden om gennemførelsen af reformer til bekæmpelse af korruption og styringsreformer, hvis MFA-foranstaltningen skal gennemføres med et positivt resultat.

I lyset af Ukraines ufuldstændige gennemførelse af det politiske program, der var knyttet til MFA III og Kommissionens deraf følgende annullering af den sidste tranche i januar 2018, bør der knyttes specifikke betingelser til hver af de to trancher af bistanden. Specifikt skal de foranstaltninger fra det tidligere program, som ikke gennemførtes, efter planen komme til udtryk på følgende måde:

·For så vidt angår kontrollen af offentligt ansattes formueangivelser insisterer Kommissionen på, at der etableres et effektivt kontrolsystem, bl.a. i form af automatisk kontrolsoftware med direkte og automatisk adgang til statens databaser og registre. I det aftalememorandum, der skal opnås enighed med Ukraine om under den foreslåede nye MFA-foranstaltning, vil Kommissionen derfor kræve, at ovennævnte automatiske kontrolsystem er indført og taget i brug, og at et betydeligt antal formueangivelser, fortrinsvis fra højstående embedsmænd, er blevet kontrolleret af det automatiske system.

·Med hensyn til kontrollen af virksomheders oplysninger om deres reelle ejere og deres overholdelse af deres indberetningsforpligtelser må det anerkendes, at dette stadig er i sin vorden internationalt, herunder i EU. Efter anmodning fra Ukraine vil der blive udvekslet eksperter mellem Ukraine og EU med det formål at afgøre, hvordan Ukraine kan operationalisere en kontrolmekanisme. På basis heraf kunne memorandummet indeholde konkrete benchmarks for en kontrolmekanisme som en betingelse under MFA-programmet.

·Træeksportforbuddet, der ikke er foreneligt med det at afstå fra handelsbegrænsende foranstaltninger, forbliver på plads, og en lov om dets ophævelse er endnu ikke blevet færdigbehandlet af det ansvarlige parlamentsudvalg i Ukraine. Kommissionen vil samarbejde med de ukrainske myndigheder med henblik på at finde en løsning på dette irritationsmoment gennem anvendelse af særlige handelspolitiske instrumenter, herunder muligvis den bilaterale tvistbilæggelsesordning.

·Loven om indførelse af et centralt kreditregister blev vedtaget af det ukrainske parlament den 6. februar 2018 og trådte i kraft den 4. marts 2018. Denne foranstaltning kan således betragtes som gennemført og behøver ikke at fremgå af det nye memorandum.

Memorandummet for det nye program vil desuden også omfatte andre foranstaltninger, som Ukraine skal gennemføre for at få udbetalt den første og anden tranche. Disse vil omfatte foranstaltninger inden for forvaltning af de offentlige finanser, der er en del af alle MFA-relaterede politiske programmer. Mere generelt vil konditionaliteten fokusere på et begrænset antal centrale sektorer, der er relevante for Ukraines makroøkonomiske stabilisering.

Som nærmere beskrevet i Kommissionens arbejdsdokument, der ledsager dette forslag og er baseret på bl.a. på vurderingen af den politiske situation foretaget af Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EEAS), finder Kommissionen, at de politiske og økonomiske forudsætninger for den foreslåede MFA-foranstaltning er opfyldt.

·Generel baggrund

Ukraine blev ramt af en meget dyb recession i 2014 og 2015, hvor BNP i faste priser faldt med henholdsvis 6,6 % og 9,8 %. Den økonomiske krise afspejlede Ukraines langvarige makroøkonomiske og strukturelle svagheder og var i vidt omfang drevet af det tillidstab og den skade på produktionskapaciteten, der fulgte af konflikten forårsaget af Ruslands destabiliserende handlinger i den østlige del af landet. Kombinationen af en stærk politisk reaktion og en omfattende international hjælpepakke hjalp økonomien tilbage til vækst i 2016 (2,3 %). Opsvinget fortsatte ind i 2017, hvor BNP-væksten nåede op på skønsmæssigt 2,2 % trods de negative virkninger af en blokade, der blev indført i marts 2017 mod områder, der ikke var kontrolleret af regeringen. Væksten i den økonomiske aktivitet i 2017 var hovedsagelig drevet af investeringer og husholdningernes forbrug i kølvandet på en forbedring af tilliden og lønvækst.