EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 24.1.2023 COM(2023) 35 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Revision af EU's bestøverinitiativ



















En ny pagt for bestøvere















































{SWD(2023) 18 final}



1.Indledning Faldet i forekomsten af vilde bestøvere og konsekvenserne heraf for fødevaresikkerheden, menneskers sundhed og livskvalitet samt økosystemets funktion giver anledning til stor bekymring i hele samfundet. Det har også udløst opfordringer, navnlig fra forskere og civilsamfundet, til at sætte resolut ind over for årsagerne til dette fald. Et nyligt eksempel er det europæiske borgerinitiativ "Red bier og landmænd!", der opfordrer til et mere bivenligt landbrug, og som blev fremlagt for Europa-Kommissionen i oktober 2022, efter at der var modtaget over en million støttetilkendegivelser fra EU-borgere. Omkring fire ud af fem afgrødeplantearter og vilde blomsterplantearter i Europa er i det mindste delvist afhængige af at blive bestøvet af tusindvis insektarter. Denne ydelse skaber konkrete fordele for økonomien, og bestøvernes bidrag til EU's årlige landbrugsproduktion vurderes at have en værdi på mindst 5 mia. EUR. De væsentligste fordele ved bestøvernes bidrag kan slet ikke opgøres — eksempelvis deres bidrag til ernæringssikkerheden og sundheden eller til at opretholde økosystemets sundhed og modstandsdygtighed gennem bestøvning af vilde planter. Men Europa og verden står imidlertid over for et dramatisk fald i forekomsten af vilde bestøvere. Ifølge den europæiske rødliste er bestandene af omkring én ud af tre bi-, sommerfugle og svirrefluearter faldende. Derudover er én ud af ti bi- og sommerfuglearter, og én ud af tre svirrefluearter, truet af udryddelse. Selv om disse tal allerede får alarmklokkerne til at ringe, kendes det fulde billede endnu ikke. Øget viden om status for bestøvere kan meget vel afsløre, at situationen er langt mere bekymrende. Tilbagegangen i antallet af bestøvere udgør en trussel for både menneskers trivsel og naturen. Tabet af bestøvere skader landbrugsproduktiviteten på sigt, en tendens der yderligere forværres af andre faktorer, navnlig den aktuelle geopolitiske situation med Ruslands angrebskrig mod Ukraine. Der er gjort en indsats på globalt plan for at tackle biodiversitetskrisen på den 15. partskonference under FN's konvention om biologisk mangfoldighed (COP15) i december 2022. Denne globale indsats skal ledsages af ambitiøse foranstaltninger for at beskytte og genoprette biodiversiteten på EU-plan, hvoraf bestøvere er en integreret del. I 2018 vedtog Kommissionen den første EU-ramme nogensinde, der har til formål at tackle tilbagegangen i antallet af vilde bestøvere — EU's bestøverinitiativ. Initiativet udstak langsigtede mål for 2030 og skitserede en omfattende række tiltag, der skulle gennemføres på kort til mellemlang sigt. Det nyder kraftig støtte på tværs af interessentgrupper og har været genstand for stor offentlig interesse. Målene i initiativet er blevet væsentligt styrket gennem den europæiske grønne pagt. EU's biodiversitetsstrategi for 2030 har som overordnet ambition at vende tilbagegangen i antallet af bestøvere og tabet af biodiversitet inden 2030 som led i en række forpligtelser og mål med hensyn til genopretning af naturen i EU. Strategien omfattede også EU's biodiversitetsplatform, under hvilken en arbejdsgruppe til beskyttelse af bestøvere blev nedsat som den centrale platform for forvaltning af bestøverinitiativet. Andre initiativer inden for rammerne af den europæiske grønne pagt, såsom jord til bord-strategien, handlingsplanen for nulforurening, skovstrategien og strategien for tilpasning til klimaændringer, er med til at bekæmpe truslerne mod bestøvere. Nærværende meddelelse indeholder en revideret handlingsramme for EU's bestøverinitiativ, der tager udgangspunkt i omfattende høringer af interessenter og institutionel feedback fra Europa-Parlamentet, Rådet, Regionsudvalget og Den Europæiske Revisionsret. Den redegør for de tiltag, der skal træffes af EU og medlemsstaterne for at vende tilbagegangen i antallet af bestøvere inden 2030. Revisionen følger op på overvågningen af fremskridtene for så vidt angår gennemførelsen af bestøverinitiativet, som Kommissionen iværksatte i 2021. Revisionen viste, at selv om det fortsat er et gyldigt politisk redskab, er der stadig betydelige udfordringer forbundet med at standse og vende tilbagegangen i antallet af bestøvere. Navnlig skal der træffes yderligere foranstaltninger for effektivt at tackle årsagerne til tilbagegangen, understøttet af solide overvågnings- og forvaltningsmekanismer. Revisionen indeholdt en opfordring om, at initiativet skulle revideres for at nå de langsigtede mål. Med revisionen følges der desuden op på Den Europæiske Revisionsrets særberetning om EU's foranstaltninger til beskyttelse af vilde bestøvere. I denne beretning blev der identificeret mangler i centrale EU-politikker til håndtering af de vigtigste trusler mod vilde bestøvere, og det blev anbefalet, at Kommissionen vurderer behovet for at tilføje specifikke foranstaltninger til imødegåelse af trusler, der i øjeblikket ikke er omfattet af bestøverinitiativet. I beretningen blev der desuden peget på behovet for i højere grad at integrere foranstaltninger til beskyttelse af vilde bestøvere i EU's politikker for bevarelse af biodiversitet og landbrug og for at forbedre beskyttelsen af vilde bestøvere mod pesticider. I juni 2022 fremlagde Kommissionen forslag til en forordning om naturgenopretning, som sigter mod at forankre ambitionerne i biodiversitetsstrategien i loven: det omfatter retligt bindende mål for EU's medlemsstater om at vende nedgangen i bestøverbestandene inden 2030 og opnå en stigning i bestandene af bestøvere derefter. Forordningen om naturgenopretning og det reviderede bestøverinitiativ går hånd i hånd: lovgivningsforslaget giver medlemsstaterne fleksibilitet til i deres nationale genopretningsplaner at træffe de mest effektive foranstaltninger med hensyn til at nå målet. Tiltagene i det reviderede initiativ, som omfatter en bred vifte af EU-politikker, har til formål at støtte og supplere de nødvendige nationale genopretningsforanstaltninger i den foreslåede forordning om naturgenopretning. 2.EU-indsats for at vende tilbagegangen i antallet af bestøvere EU's reviderede bestøverinitiativ fastsætter mål for 2030 og relevante tiltag fordelt på tre prioritetsområder: I: Større viden om tilbagegangen i antallet af bestøvere, årsagerne hertil og følgerne heraf II: Større viden om bestøverbevarelse og bekæmpelse af årsagerne til tilbagegangen i antallet af bestøvere III: Mobilisering af samfundet og styrket strategisk planlægning og samarbejde på alle niveauer I de efterfølgende kapitler beskrives disse prioriteter og de relevante foranstaltninger nærmere. Tabellen i bilaget indeholder beskrivelser af alle foranstaltninger. 2.1.PRIORITET I: Større viden om tilbagegangen i antallet af bestøvere, årsagerne hertil og følgerne heraf

Indsatsen for at hjælpe bestøvere skal underbygges af solid videnskab. Siden 2018 er der gjort store fremskridt med at indsamle viden om bestøverbevarelse, der kan danne grundlag for at skride til handling, men der mangler fortsat betydelig viden. Der er behov for en yderligere indsats for at indføre et solidt overvågningssystem for bestøvere i hele EU, foretage kritiske vurderinger og geografiske analyser og fremme målrettede forsknings- og innovationsaktiviteter. Indførelse af et omfattende overvågningssystem For at gennemføre effektive bevarelses- og genopretningsforanstaltninger for bestøverbestande er det nødvendigt at kortlægge deres fordeling, status og udvikling i tilstrækkeligt nøjagtige geografiske og tidsmæssige detaljer. Dette kræver en solid overvågningsordning i hele EU, som tilvejebringer regelmæssige og hyppige oplysninger over en længere periode. Kommissionen og medlemsstaterne arbejder på en overvågningsmetode, der tager udgangspunkt i tekniske muligheder med henblik på at udforme en EU-ordning for overvågning af bestøvere (EU-PoMS). For at kunne foretage en nøje måling af udviklingen i forhold til antallet af bestøvere og diversiteten og foretage en pålidelige vurdering af de fremskridt, der gøres hen imod målet om at vende tilbagegangen i antallet af bestøvere, er det nødvendigt at overvåge et tilstrækkeligt antal områder. I henhold til den foreslåede forordning om naturgenopretning vil medlemsstaterne være forpligtet til at foretage en årlig overvågning af bestøverarterne efter en standardiseret overvågningsmetode. Desuden bør de vigtigste trusler, der forårsager en tilbagegang i antallet af bestøvere, også overvåges. European Monitoring of Biodiversity in Agricultural Landscapes (EMBAL)-initiativet, der indsamler oplysninger om bestøverlevesteder i landbrugsområder, og Insignia-projektet, der har til formål at overvåge pesticider og andre forurenende stoffer ved at benytte honningbien som bioindikator, er effektive måder til afhjælpning af manglende viden vedrørende status for bestøverlevesteder og miljøforurening. Disse processer kræver systematisk gennemførelse på lang sigt. Etablering af en integreret ramme for overvågning af tilbagegangen i antallet af bestøvere, årsagerne hertil og konsekvenserne heraf ifølge DPSIR-interventionsmodellen (drivkraft, påvirkning, status, indvirkning og reaktion) giver mulighed for at spore resultater og konsekvenser af relevante politiske tiltag. Støtte til forsknings- og vurderingsindsatsen Der vil fortsat være behov for forsknings- og innovationsaktiviteter med henblik på at tilvejebringe viden, der kan danne grundlag for at skride til handling, baseret på systematisk indsamlede data og oplysninger, som er understøttet af EU's rammeprogram for forskning og innovation — Horisont Europa — samt en national forskningsindsats. Det er nødvendigt, at vi får en bedre forståelse for bestøverbestandenes taksonomi og funktionelle mangfoldighed og deres fordeling samt truslerne mod bestøvere og deres indbyrdes samspil. Sidstnævnte gælder navnlig for mindre velkendte trusler mod bestøvere (se Prioritet II). Det vil også være nødvendigt at udvikle yderligere vurderingsværktøjer såsom rødlistevurderingen og kortlægning af centrale bestøverområder i hele EU for at muliggøre målrettede bevarelses- og genopretningsforanstaltninger. Fremme af kapacitetsopbygning og videndeling Overvågning og forskning er ressourcekrævende, og finansielle og menneskelige ressourcer skal anvendes på en omkostningseffektiv måde. Strategisk udvikling af forskningsinfrastrukturer, overvågningsværktøjer og ekspertise kan bidrage hertil. Det vil især være vigtigt at øge kapaciteten for både sagkundskabens videnskab og borgerdrevet videnskab til at varetage det taksonomiske arbejde ved at stille beskæftigelses- og uddannelsesmuligheder til rådighed. Eksisterende onlineværktøjer såsom EU Pollinator Information Hive og Biodiversity Information System for Europe (BISE) bør udnyttes fuldt ud for at kunne dele overvågningsresultater og den viden, der er tilvejebragt gennem forskning og innovation. Dette kræver inddragelse på både EU-plan og nationalt plan med støtte fra Det Europæiske Miljøagentur. Videndeling, samt fri adgang til data, vil gøre de offentlige investeringer mere effektive og sikre gennemsigtighed i videnspolitik- og beslutningsprocesser. 2.2.PRIORITET II: Større viden om bestøverbevarelse og bekæmpelse af årsagerne til tilbagegangen i antallet af bestøvere De største trusler mod vilde bestøvere omfatter ændringer i arealanvendelse (herunder urbanisering), intensiv landbrugsforvaltning (herunder anvendelse af pesticider), miljøforurening (herunder lysforurening), invasive fremmede arter og klimaforandringer. Der kan opstå andre trusler, som vil lægge ekstra pres på bestøvere. Nogle trusler, såsom intensiv landbrugsforvaltning og anvendelse af pesticider, er nemmere at forstå end andre. De relevantforanstaltninger til at begrænse deres konsekvenser er velkendte. Der er akut behov for mere udbredt anvendelse af disse foranstaltninger. Med hensyn til andre trusler såsom forurening med kemikalier, luftforurenende stoffer og tungmetaller er der ikke nok viden til at anslå omfanget og fordelingen af deres konsekvenser for bestøvere eller til at udforme en passende interventionsstrategi. Her er der behov for yderligere overvågning samt forsknings- og innovationsaktiviteter for at give mulighed for at reagere på tilbagegangen i antallet af bestøvere på et videnskabeligt grundlag. Forbedret bevarelse af bestøverarter og -levesteder Bestøverbestande er udsat for pres over for forskellige landskaber og arealanvendelser, som interagerer med hinanden, hvilket yderligere forstærker de skadelige virkninger. Derfor bør foranstaltninger til at begrænse disse konsekvenser ikke træffes isoleret men skal koordineres på tværs af sektorer og planlægges ordenligt for at sikre sammenhæng, synergier og omkostningseffektivitet. Beskyttede områder og passende arealforvaltning udgør rygraden for bevarelse af den rige mangfoldighed af bestøverarter. På baggrund heraf bør strategiske, planlagte genopretningsaktiviteter anvendes til at sikre tilstrækkelige områder med velfungerende bestøverlevesteder af høj kvalitet. Planer for bevaring af arter er et vigtigt redskab til at koordinere en sådan strategisk tilgang, navnlig for de mest truede arter. De indeholder oplysninger om status, økologi, trusler og nuværende bevaringsforanstaltninger for de enkelte arter og en liste over vigtige tiltag, som skal forbedre deres bevaringsstatus på tværs af EU. Kommissionen er i færd med at udarbejde tre bevaringsplaner for visse grupper af truede bestøverarter. To af planerne vil omfatte landbrugs- og skovlandskaber i hele EU, og den tredje vil omfatte et specifikt geografiske område, De Kanariske Øer. Når de er afsluttet, bør deres vide udbredelse og gennemførelse sikres med støtte fra forskellige finansieringskilder, herunder LIFE-programmet. Bestøverbevarelse bør integreres godt i forvaltningen af beskyttede områder, navnlig Natura 2000-nettet. Mange levestedstyper, der er omfattet af habitatdirektivet, er afgørende for bestøvere. At inddrage bestøvere som typiske arter i overvågningen og vurderingen af disse levesteders bevaringsstatus ville forenkle bestøverbevarelse i Natura 2000-forvaltningsplanerne. Indførelsen af bestøverovervågning vil bidrage til bedre at kunne kortlægge sjældne og truede bestøverarter. Disse oplysninger bør anvendes til at finjustere bevarelses- og genopretningsindsatsen og til at udpege nye beskyttede områder i forbindelse med EU's mål om at opnå 30 % beskyttede områder inden 2030 i henhold til EU's biodiversitetsstrategi for 2030. Arealanvendelse og ændringer i arealanvendelse såsom intensivering af landbrug og skovbrug, urbanisering og infrastrukturudvikling, kan have negative konsekvenser for bestøvere ved at reducere tilgængeligheden af bestøverlevesteder og forårsage yderligere fragmentering af levesteder. Der er behov for en integreret tilgang på tværs af naturlandskabet og kulturlandskabet for at gribe ind over for fragmentering af levestederne. Dette kan opnås gennem et strategisk planlagt net af levestedsområder, der tilsammen danner en forbundet infrastruktur på tværs af landskabet, der krydser biogeografiske og administrative regioner. Sådanne økologiske korridorer for bestøvere — som vi vælger at kalde "Buzz Lines" — vil gøre det muligt for arterne at flytte sig i deres søgen efter føde, ly og steder, hvor de kan yngle. Desuden vil disse korridorer fungere som migrationsveje for arter, der er berørt af klimaændringer, og de vil dermed støtte tilpasningsindsatsen. Fysiske planlægningsprocesser på alle myndighedsniveauer er af afgørende betydning for en vellykket gennemførelse af Buzz Lines-nettet. Tiltag for bestøvere på tværs af landskaber bør også støttes yderligere gennem EU-midler, navnlig EU's fælles landbrugspolitik, midler under samhørighedspolitikken og LIFE-programmet. Medlemsstaterne bør også kraftigt opfordre til og fremme grænseoverskridende samarbejde i denne henseende.

Genskabelse af bestøverlevesteder i landbrugsområder Kendte årsager til dette pres er visse landbrugsforvaltningspraksisser såsom monokultur, omfattende brug af pesticider og intensiv jordbearbejdning, intensiv græsning eller slåning og eventuel overgødskning af græsarealer, som fører til en tilbagegang i antallet af bestøvere i landbrugsområder. Mere udbredt anvendelse af bestøvervenlige landbrugsteknikker, navnlig agro-økologiske metoder, er afgørende for at vende denne udvikling. Den fælles landbrugspolitik er et af de vigtigste instrumenter til støtte for en sådan omstilling gennem foranstaltninger som økologisk landbrug, bevarelse og udvikling af landskabet, skovlandbrug, reduceret brug af kemikalier og beskyttelse af bestøvervenlige planter på græsgange og bræmmer. I 2023-27 vil den fælles landbrugspolitik være underlagt en ny grøn arkitektur med strammere basiskrav og nye bioordninger under den første søjle kombineret med foranstaltninger under anden søjle såsom miljø- og klimavenlige landbrugsforpligtelser. Indgreb, der er til gavn for bestøvere i landbrugsområder, bør planlægges på en strategisk og koordineret måde med udgangspunkt i de behov, der er identificeret på lokalt plan. Bestøvervenlige landskaber er biologisk mangfoldige og rige på forskelligartede landskabstræk og byder på tilstrækkelig mange sammenhængende levesteder af høj kvalitet. Inden for den fælles landbrugspolitik kan medlemsstaterne udforme strategiske indgreb, der bidrager til de specifikke økonomiske, miljømæssige og sociale mål. F.eks. kan resultatbaserede betalingsordninger gøre tilgangen mere effektiv og give landbrugerne større fleksibilitet og incitamenter til at anvende miljøvenlige metoder. Desuden opfordres medlemsstaterne til at mindske presset på landskabsniveau gennem kollektive ordninger, som tilskynder til samarbejde mellem landbrugere i den kollektive gennemførelse af miljø- og klimavenlige landbrugsforpligtelser. De strategiske planer for den fælles landbrugspolitik, som medlemsstaterne har udarbejdet, omfatter en række tiltag med stort potentiale for beskyttelse af bestøvere. F.eks. sigter flere planer mod at skabe foderområder for vilde bestøvere, f.eks. blomsterbræmmer, dyrkning af etårige nektarplanter eller andre egnede landskabstræk. Andre forpligtelser omhandler etablering af ikke-produktive områder på agerjord bl.a. med henblik på at forbedre status for bestøverne og øge fødemængden for bestøvende insekter. Planerne kan også sigte mod at erstatte kemiske plantebeskyttelsesmidler med biologiske skadedyrsbekæmpelsesmetoder, hvilket bidrager væsentligt til beskyttelsen af bestøvere. De risici, der er forbundet med agrokemiske produkter (navnlig pesticider og store mængder næringsstoffer), skal også mindskes. Dette kræver en fælles indsats og samarbejde mellem offentlige myndigheder og landbrugere. Driftskonsulenter, der er veluddannede inden for bevarelse af biodiversitet og bestøvere, samt demonstrations- og kommunikationsaktiviteter er de vigtigste elementer til at fremme en bedre anvendelse af målrettede foranstaltninger. Robuste indikatorer baseret på overvågningsmetoden for bestøvere i hele EU (jf. prioritet I) bør, så snart de foreligger, anvendes til at vurdere følgerne af indgreb. I henhold til den fælles landbrugspolitik kan der anvendes teknisk bistand på initiativ af medlemsstaterne — bl.a. finansieringskilder — anvendes til at støtte indførelsen af overvågningsordningen for bestøvere (EU-PoMS). Afbødning af konsekvenserne for bestøvere af brugen af pesticider Pesticider er fortsat en væsentlig årsag til tilbagegangen i antallet af bestøvere, og konsekvenserne af pesticider for bestøvere skal modvirkes med målrettede politikker og praksis. Som fastsat i EU's jord til bord-strategi og biodiversitetsstrategien forpligtede Kommissionen sig til at reducere risiciene ved og brugen af pesticider samt reducere brugen af farligere pesticider med 50 % inden 2030. Disse mål skal navnlig gennemføres ved den foreslåede forordning om bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler. Kommissionen vil også fortsætte arbejdet med at forbedre de indikatorer, der anvendes til reduktion af risici og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler. Som led i udkastet til forordningen om bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler foreslog Kommissionen også et forbud mod anvendelse af pesticider i følsomme områder. Disse omfatter områder, der er beskyttet med henblik på naturbevarelse, samt områder for bestøvere, der er truet af udryddelse. Europa-Parlamentet og Rådet som led i de interinstitutionelle forhandlinger i færd med at foretage en deltaljeret undersøgelse af, hvordan et sådan forbud kan indføres i praksis. Udkastet til forordningen om bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholder også foranstaltninger for bredere anvendelse af integreret bekæmpelse af skadegørere. Herved fastsættes et hierarki af plantebeskyttelsesforanstaltninger med fokus på lavrisikoforanstaltninger, hvor kemiske pesticider kun anvendes som en sidste udvej. Noget, som giver anledning til stigende bekymring, er medlemsstaternes udstedelse af nødgodkendelser af pesticider, der ikke længere er godkendt på EU-plan. Kommissionen vil fortsat overvåge situationen og give Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) mandat til at kontrollere, om der foreligger gyldige begrundelser for medlemsstaternes godkendelser. Dette har Kommissionen allerede gjort gentagne gange i forbindelse med nødgodkendelser til brug af visse neonicotinoider. Desuden tager Kommissionen skridt til at forbedre tilgængeligheden af lavrisikoalternativer til kemisk skadedyrsbekæmpelse, navnlig i forbindelse med biologiske løsninger såsom mikroorganismer. Kommissionen arbejder på at styrke vurderingen af de risici, som pesticider udgør for bestøvere. Dette omfatter en forbedring af risikovurderingen for bierne for at mindske de uønskede virkninger af brugen af pesticider på honningbier og vilde biarter. Desuden er der et presserende behov for at fremskynde tilgængeligheden af testmetoder, der gør det muligt at bestemme toksiciteten af pesticider for vilde bestøvere. Det er også nødvendigt at sikre, at det ikke er muligt at anvende hjælpestoffer sammen med virksomme stoffer i plantebeskyttelsesmidler, når de anses for at have uacceptable virkninger på miljøet, herunder bestøvere. Bedre bestøverlevesteder i byområder Urbanisering og infrastrukturudvikling reducerer tilgængeligheden af naturlige bestøverlevesteder. Men hvis byområderne er ordentligt planlagt og forvaltet, kan de fungere som tilflugtssteder for bestøvere, navnlig i et større landskabsbillede uden blomsterressourcer. Byområderne kan også forbedre forbindelsen mellem levesteder med trædestenhabitater i form af f.eks. offentlige parker, private haver (også i landdistrikter), bylandbrug samt grønne mure og grønne tage. Kommissionen har udarbejdet en vejledning om bestøvervenlige byer, som bør fremmes yderligere og anvendes i videre udstrækning af byerne. Desuden bør bestøverbevarelse tages i betragtning ved udarbejdelsen af planerne for grønne byer. Byområder er også hotspots for tilskyndelsesaktiviteter og spiller således en vigtig rolle for at øge borgernes deltagelse i bevarelsesaktiviteter. Afbødning af konsekvenserne for bestøvere af invasive fremmede arter Visse invasive ikkehjemmehørende arter kan lægge direkte eller indirekte pres på bestøverne. De kan leve af hjemmehørende bestøvere, være vektor for nye sygdomme og patogener eller konkurrere med de hjemhørende bestøvere om fødeemnerne. Invasive ikkehjemmehørende planter kan udkonkurrere oprindelige planter og dermed ændre de plantevækstgrupper, som de hjemmehørende bestøvere er afhængige af. For at forebygge yderligere introduktion og spredning af invasive ikkehjemmehørende arter, som kan have alvorlige konsekvenser for bestøverne, vil det blive overvejet at optage dem på listen over invasive ikkehjemmehørende arter, som er problematiske på EU-plan. For at sikre at begrænsning af brugen af pesticider i følsomme områder ikke underminerer den fremtidige håndtering af invasive ikkehjemmehørende plantearter, vil det være vigtigt at øge tilgængeligheden, anvendelsen og effektiviteten af ikkekemiske håndteringsmetoder. Risikoen for introduktion og spredning af ikkehjemmehørende arter, der er skadelige for bestøvere, bør også reduceres yderligere ved at fremme anvendelsen af bestøvervenlige hjemmehørende planter og frøblandinger i områder med private haver, offentlige områder, landbrugsjord og skove. Bekæmpelse af klimaforandringer og andre årsager til tilbagegangen i antallet af bestøvere

Klimaforandringer ændrer de lokale vejrforhold med hensyn til temperatur og nedbør, og de kan derfor reducere de ressourcer, der er til rådighed for bestøvere (f.eks. på grund af tørke), og forstyrre de samudviklede afhængigheder mellem planter og bestøvere — f.eks. blomstringstid og fremkomsten af specialiserede bestøvere. Det forventes navnlig, at mange arter ændrer deres udbredelsesområde for at tilpasse sig ændrede klimaforhold, som vil kræve, at de flytter til nye områder. Selv om EU har indført en række klimapolitikker og -strategier for at gøre Europa til det første klimaneutrale og klimarobuste kontinent inden 2050, vil de europæiske økosystemer uundgåeligt blive påvirket af klimaforandringer i de kommende årtier. Det vil derfor være vigtigt at overveje klimaforandringernes konsekvenser for bestøverne og deres levesteder og i denne forbindelse at identificere de mest sårbare områder for bestøvere med henblik på at udarbejde og gennemføre målrettede afbødende foranstaltninger. For så vidt angår lysforurening er dens konsekvenser for natlige bestøvere velkendt, hvilket gør det muligt at træffe specifikke afhjælpende foranstaltninger på nationalt, regionalt og lokalt plan. Kommissionen har indarbejdet og vil fortsat fremme anbefalinger til, hvordan lysforurening kan afbødes, i sine vejledninger for borgere og byer. Biocider kan også have konsekvenser for bestøverne. Godkendelse af aktive stoffer og biocidholdige produkter, der indeholder disse, er underlagt en streng risikovurdering. Det Europæiske Kemikalieagentur er i øjeblikket i færd med at udarbejde en særlig metode til vurdering af de risici, som biocider udgør for bestøvere. 2.3.PRIORITET III: Mobilisering af samfundet og styrket strategisk planlægning og samarbejde på alle niveauer Opfordring til borgerne og erhvervslivet om at handle Gennemførelse af de tiltag, der er beskrevet under de to foregående prioriteter, kræver en bred mobilisering af alle relevante aktører, herunder forskere, beslutningstagere, borgere, landbrugere og erhvervslivet. Dette bør understøttes af effektiv kommunikation, mobilisering og netværksaktiviteter. Offentlig deltagelse i overvågning og bevarelse af bestøvere bør fremmes yderligere. Dette bør omfatte borgerdrevet videnskab samt organiserede processer for offentlig deltagelse i overvågnings- og bevaringsaktiviteter på alle relevante niveauer. Den europæiske kompetenceramme for bæredygtighed kan tilskynde borgerne til at handle i den forbindelse. Da tilbagegangen i antallet af bestøvere forventes at få alvorlige konsekvenser for fremtidige generationer, bør der også lægges særlig vægt på inddragelse af unge. I den forbindelse er nye teknologier såsom virtual reality Pollinator Park en supplerende katalysator for inddragelse af samfundet som helhed. Inddragelse af vigtige grene af erhvervslivet bør fremmes yderligere gennem eksisterende netværk med henblik på at fremme anvendelsen af retningslinjerne for indsatsen for bevarelse af bestøvere på tværs af sektorer. Styrket strategisk planlægning og samarbejde på alle niveauer Bestøverinitiativet skal omsættes til velgennemtænkte strategiske tilgange på nationalt, regionalt og lokalt plan. Kun en konsekvent indsats på alle myndighedsplaner vil kunne vende tilbagegangen i antallet af bestøvere. Bestøverstrategier på nationalt plan bør koordinere og fremme indsatsen på tværs af alle relevante sektorer og politikker for at vende tilbagegangen i antallet af bestøvere inden 2030, herunder gennem foranstaltninger, der støttes af midler under EU's samhørighedspolitik. De bør omsættes til handlingsplaner på regionalt og lokalt plan. Strategierne og handlingsplanerne skal udarbejdes på en gennemsigtig måde, i tæt samarbejde med alle relevante interessenter og ved hjælp af eksisterende netværk og platforme for at fremme samarbejde mellem mange aktører. Om nødvendigt bør etablering af nye netværk og platforme undersøges nærmere. Ved spørgsmål og indgreb, der giver anledning til strid, kan processer, som tilskynder til deltagelse, drøftelse og udvikling, være med til at løse spændinger mellem forskellige aktører, herunder borgerne. Det Europæiske Regionsudvalg vil spille en særlig aktiv rolle ved at fremme regionalt engagement og samarbejde. Endelig er tilbagegangen i antallet af bestøvere ikke kun en udfordring i Europa. EU's indsats bør bidrage til den internationale indsats for at vende denne globale udvikling under det internationale bestøverinitiativ og gennem andre relevante internationale fora. 3.Konklusion Der findes ikke et alternativ til at standse og vende tilbagegangen i antallet af vilde bestøvere, hvis EU skal bevare biodiversiteten, som er afgørende for menneskets trivsel. Den nye handlingsramme under EU's bestøverinitiativ udstikker kursen for EU's indsats for at imødegå denne udfordring. Sammen med forslaget til en forordning om naturgenopretning udgør den en ny pagt for bestøvere i EU. Det reviderede initiativ vil bidrage til at nå målene i den europæiske grønne pagt, navnlig biodiversitetsstrategien og jord til bord-strategien. Det vil også yde et værdifuldt bidrag til EU's fremskridt hen imod FN's relevante verdensmål for bæredygtig udvikling og de aftalte tilsagn under konventionen om den biologiske mangfoldighed. Kommissionen opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til at godkende den nye handlingsramme under dette initiativ og deltage aktivt i dens gennemførelse i tæt samarbejde med alle relevante interessenter.

BILAG — Ny handlingsramme