Nr. C 337/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 88 
Udtalelse om forslaget til Rådets forordning om gennemførelsesbestemmelser til forordning 
(EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår Den Europæiske Fond for regionaludvikling 
(88/C 337/14) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 8. august 1988 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 123, 130 E og 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for regionaludvikling og fysisk planlæg­
ning, som udpegede Andrea Amato til ordfører og Francesco Serra-Caracciolo til medordfører. 
Sektionen vedtog sin udtalelse den 18. oktober 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 259. plenarforsamling, den 27. oktober 
1988, enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Forord 2. Generelle bemærkninger 
I forslaget til forordning savner man en angivelse af den 
rolle, regionalpolitikken bør udfylde for at virkeliggøre 
målsætningerne i Fællesaktens artikel 130 A, dvs. for 
at styrke den økonomiske og sociale samhørighed. 
I ØSU's udtalelse om rammeforordningen (!) slås det 
fast, at det må være regionalpolitikkens formål: 
— at styre strukturinterventionerne i de pågældende 
regioner, 
— at koordinere samtlige former for EK-politik med 
regional effekt (lige fra den fælles landbrugspolitik 
og til gennemførelsen af det indre marked), 
— at koordinere medlemsstaternes regionalpolitik, 
samt 
— at koordinere de nationale støtteordninger. 
I samme udtalelse opfordrer man derfor Kommissionen 
til at komme med lovgivnings- og proceduremæssige 
forslag, der tilvejebringer forudsætningerne for, at EF's 
regionalpolitik kan varetage disse opgaver. Europa-
Parlamentet har fremsat anmodninger i samme retning. 
ØSU mener, at en sådan lovgivning burde have været 
vedtaget samtidig med reformen af strukturfondene, 
herunder også med henblik på at gøre denne mere 
komplet. 
Denne lovgivning bør snarest foreslås af Kommissio­
nen, som er bagud med iværksættelsen af Fællesaktens 
artikel 130 A (økonomisk og social samhørighed). 2.1. ØSU stiller sig positivt til Kommissionens for­
slag, der skal give Den Europæiske Fond for regionalud­
viklings (EFRU)-interventionerne øget gennemslags­
kraft og effektivitet. I øvrigt er der konsekvens i forsla­
get, da det ligger i forlængelse af de målsætninger, der 
er opstillet i forordning (EØF) nr. 2052/88, og opfylder 
kravet om, at interventionerne skal være komplementæ­
re og koordinerede. 
2.2. Dog bør der efter ØSU's mening foretages visse 
ændringer i forordningsforslaget, så det bringes i bedre 
harmoni med EFRU's målsætninger og opgaver. 
2.3. Den størst mulige konsensus og aktive støtte fra 
de socio-økonomiske organisationer er en afgørende 
forudsætning for interventionernes succes og gør ikke 
proceduren tungere. Det bør derfor sikres, at de socio­
økonomiske kredse løbende inddrages og høres på de 
forskellige niveauer, som forordningen opererer med 
(dvs. planlægning, gennemførelse og evaluering). På 
EF-planet bør disse kredse være repræsenteret i det 
rådgivende udvalg, vedr. mål nr. 1 og 2, som er omhand­
let i artikel 17 i forordning (EØF) nr. 2052/88. 
3. Interventionsområde og prioriteter (artikel 1) 
3.1. Kriterierne for EFRU's deltagelse bør fastlægges 
mere præcist. Der bør således gives absolut prioritet til 
en massiv og hurtig indsats for at skabe nye arbejdsplad­
ser, specielt i regioner med høj ledighed. Dette bør 
præciseres i artikel 1, stk. 2, litra a), b) og c). 
(!) EFT nr. C 356 af 31. 12. 1987, s. 13. 3.2. Blandt erhvervsinvesteringerne bør der gives 
prioritet til dem, som har stor beskæftigelseseffekt og 
introducerer innovationer i produktionsprocessen. 
31. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 337/45 
3.3. Blandt infrastrukturinvesteringer i regioner, der 
falder ind under mål nr. 1, bør der gives prioritet til 
dem, der sigter mod at skabe såkaldt external economies 
(telematik- og telekommunikationsnet, forskningscen­
tre, fysisk planlægning, etc); infrastrukturtiltag, der 
bidrager til sociale fremskridt, til højere livskvalitet og 
miljøbeskyttelse, samt til bevaring af kulturarven, og 
som i givne situationer tilvejebringer forudsætningerne 
for erhvervsudviklingen, må imidlertid ikke overses. 
Generelt bør infrastrukturfinansieringen imødekomme 
kravet om skabelse af arbejdspladser på kort sigt, såle­
des at der er tale om en afgørende ledighedsreducerende 
efekt i regioner under mål nr. 1. 
3.4. For så vidt angår infrastrukturtiltag i områder i 
industriel tilbagegang (mål nr. 2), bør det præciseres, 
at disse også, som led i tilvejebringelsen af nye erhvervs­
aktiviteter, kan gennemføres uden for områder »ramt 
af industriel tilbagegan«, men dog fremdeles kun inden 
for områder, der falder inden for rammerne af mål 
nr. 2. 
3.5. For så vidt angår styrkelsen af regionernes inter­
ne potentiel, fremgår det ikke tilstrækkeligt klart, i 
hvilket omgang EFRU kan bidrage til etablering og drift 
af organer og selskaber til fremme af erhvervslivet og til 
udvikling og innovation af virksomheder samt (specielt i 
turistøjemed) til økonomisk udnyttelse af historiske 
bygninger og kunstværker. 
4. Regionale planer (artikel 2) 
4.1. Anvendelsesområdet for de regionale planer 
(med relation til mål nr. 1) bør som hovedregel være 
én enkelt region på NUTS II-niveau. Der bør desuden 
tages højde for muligheden af planer, som berører regio­
ner i forskellige EF-lande. Disse planer vil kunne frem­
mes gennem fællesinitiativer taget af de berørte regiona­
le myndigheder (eller andre repræsentanter udpeget af 
medlemsstaterne) eller gennem Kommissionens initiati­
ver, der tager deres udgangspunkt i de i forordningsfor­
slagets artikel 10 omhandlede pilotprojekter. 
4.2. I planerne vedrørende mål nr. 2 bør det være 
klart fastlagt, hvilken sammenhæng der er mellem inter­
ventioner i områder, der er ramt af industriel tilbage­
gang (NUTS III), og den overordnede udvikling af 
regionen (NUTS II). Derfor bør der udarbejdes en plan 
for hver region (NUTS III), som eventuelt dækker de 
forskellige berørte områder. 
4.3. Planerne (både for mål nr. 1 og for mål nr. 2) 
bør dække et tidsrum på eksempelvis 3 til 5 år. 
5. Operationelle programmer (artikel 3) 
5.1. I denne artikel bør det anføres, at der bør gives 
forrang til integrerede programmer, for så vidt angår EFRU's interventioner, eftersom specielt EFRU vil 
kunne gøre optimal anvendelse af den integrerede me­
tode. 
5.2. Det enkelte operationelle program iværksættes 
bedst på basis af en programkontrakt. 
5.3. De programmer, der gennemføres på Kommis­
sionens initiativ, bør forelægges Europa-Parlamentet og 
ØSU til udtalelse; herved formaliseres en hidtil fulgt 
praksis, og der sikres en mere omfattende høring af 
organisationerne. 
5.4. ØSU gentager sit forslag om at koble et mere 
specifikt program for bjergområderne på de operatio­
nelle programmer, der iværksættes på Kommissionens 
initiativ. 
6. Samfinansiering af støtteordninger (artikel 4) 
6.1. I de nationale støtteordninger savner man ofte 
en bedre definition af målsætningerne og prioriteterne 
for erhvervssektorer, arbejdsmarkedet og investeringer­
nes kvalitet. Kommissionen bør stille et krav om sådan­
ne målsætninger og prioriteter, som man leder forgæves 
efter i artikel 4. 
6.2. Man er enige i, at der i forbindelse med fastlæg­
gelsen af kvoter for de enkelte incitamenter skal tages 
hensyn til virksomhedernes lokaliseringsulemper, og 
mener i denne forbindelse, at de mindre gunstigt stillede 
bjerg- og øområder bør tildeles prioritet. 
7. Større projekter (artikel 5) 
7.1. Støtteansøgningerne vedrørende større projekter 
bør indeholde oplysninger om og en evaluering af in­
vesteringernes samfundsøkonomiske virkninger (også 
når det drejer sig om erhvervsinvesteringer), idet der 
primært tænkes på de beskæftigelsesmæssige og innova­
tive virkninger. Projekterne bør (som det er tilfældet 
med de operationelle programmer) iværksættes på basis 
af en »programkontrakt« (indgået mellem Kommissio­
nen, medlemsstaten, de regionale og lokale myndighe­
der samt involverede offentlige institutioner eller virk­
somheder). 
8. Globaltilskud (artikel 6) 
8.1. Udtrykket »organer« skal forstås i den bredest 
mulige betydning som omfattende organer med forskel­
lig retsform — herunder halvoffentlige virksomheder. 
Under alle omstændigheder bør disse organer være 
anerkendt af de regionale myndigheder (eller af andre 
repræsentanter for medlemsstaten). 
8.2. I forbindelse med lokale udviklingsprogrammer 
finansieret med globaltilskud er det absolut nødvendigt, 
at de socio-økonomiske kredse medinddrages på samtli-
Nr. C 337/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 88 
ge niveauer. Disse bør høres om de nærmere regler for 
anvendelsen af disse tilskud som omhandlet i artikel 6, 
stk. 2. Disse regler bør også fastlægges i samråd med 
de involverede regioner. 
9. Teknisk bistand og forberedende foranstaltninger 
(artikel 7) 
9.1. Teknisk bistand i forbindelse med udformning 
og gennemførelse af programmerne bør finansieres med 
en stats på 100%, når en national, regional eller lokal 
myndighed anmoder Kommissionen herom, og specielt 
når der er tale om særligt ugunstigt stillede områder. 
10. Retningslinjer for regionalpolitikken (artikel 8) 
10.1. Der bør lægges mere vægt på de regionalpoliti­
ske retningslinjers betydning og funktion. Disse ret­
ningslinjer bør danne udgangspunktet for den priorite­
ring, der skal foretages med hensyn til støtte ydet af 
EF, og tjene som rettesnor for koordinering af alle 
former for politik, der har en regional effekt (se for­
ordet). 
Bryssel, den 27. oktober 1988. 10.2. I konsekvens heraf bør disse retningslinjer fore­
lægges Europa-Parlamentet og ØSU til udtalelse. 
10.3. Med hensyn til de udviklingsstrategier, der om­
handles i artikel 8, stk. 3, skal ØSU endnu engang 
fremhæve bjergområdernes betydning, også når det dre­
jer sig om geografisk afbalancering inden for de enkelte 
regioner. 
11. Beretninger og statistik (artikel 8) 
11.1. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til 
at udarbejde statistisk materiale, der er så sammenligne­
ligt og aktuelt som muligt. I denne sammenhæng bør der 
udfoldes bestræbelser for, at alle statistiske oplysninger, 
der indgår i fastlæggelsen af socio-økonomiske indika­
torer, er så pålidelige som muligt. 
12. Regionalt partnerskab (artikel 9) 
12.1. Der bør fastlægges retningslinjer for et snævert 
samarbejde mellem Kommissionen, den pågældende 
medlemsstat og de regionale myndigheder eller andre 
repræsentanter udpeget af medlemsstaten under såvel 
udarbejdelsen som gennemførelsen og evalueringen af 
interventionerne. Dette er bl.a. forudsat i forordning 
(EØF) nr. 2052/88. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg