FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 46/96 fastlagt af Rådet den 27. juni 1996 med henblik på vedtagelse af Rådets forordning (EF) Nr. . . ./96 af . . . om miljøforanstaltninger i udviklingslandene i forbindelse med bæredygtig udvikling (96/C 264/06)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 S og 130 W,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3), og ud fra følgende betragtninger:

(1) Det er nødvendigt at skabe en bæredygtig udvikling og bidrage med reel integration af miljøaspektet i udviklingsprocessen;

(2) passende instrumenter og forsøgsforanstaltninger er fundamentale elementer i denne integration på alle berørte områder;

(3) Europa-Parlamentet har vedtaget beslutning af 14. maj 1992 om miljø og udviklingssamarbejde;

(4) Fællesskabet og medlemsstaterne har vedtaget Rio-erklæringen og handlingsprogrammet Agenda 21;

(5) Fællesskabet og medlemsstaterne, der har ratificeret konventionerne om biologisk diversitet og klimaændring og undertegnet konventionerne om ørkendannelse, har således forpligtet sig til at tage hensyn til, at de mere udviklede parter og de parter, der er under udvikling, har et fælles, men differentieret ansvar på området;

(6) der henvises til resolutionen, vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer den 1. februar 1993, om et fællesskabsprogram for politik og handling i forbindelse med miljø og bæredygtig udvikling;

(7) i betragtning af de begrænsede midler vil den størst mulige multiplikatorvirkning bedst kunne sikres ved oplysningskampagner og pilotprojekter i tæt samarbejde med lokale eksperter;

(8) det er vigtigt at integrere de interne og eksterne aspekter i Fællesskabets miljøpolitik af hensyn til en sammenhængende løsning på de problemer, som De Forenede Nationers konference om miljø og udvikling (UNCED) har påpeget navnlig med hensyn til de globale miljøændringers indvirkning på miljøet i Fællesskabet;

(9) i forbindelse med forvaltningen af projektcyklussen i et projekt er det nødvendigt, at det enkelte projektforslag inden for udviklingssamarbejde evalueres ud fra sin miljøvirkning gennem hensigtsmæssige specifikke procedurer;

(10) navnlig i forbindelse med klimaændringer og bevarelsen af de biologiske og genetiske ressourcer og diversitet (også i havet, på kysterne og i jorden) får lokale virkninger umiskendelige følger for hele jordkloden og de fremtidige generationer og indvirker desuden på EF-borgernes velfærd, sundhed og sikkerhed, navnlig med hensyn til adgang til genetiske ressourcer;

(11) de finansielle instrumenter, som Fællesskabet råder over i øjeblikket med hensyn til bevarelse og bæredygtig udvikling, vil kunne udbygges hensigtsmæssigt;

(12) der bør fastsættes bestemmelser om finansiering af de foranstaltninger, der er omhandlet i denne forordning;

(13) der bør fastsættes bestemmelser for foranstaltningernes gennemførelse, særlig for deres form, modtagerne og beslutningsprocedurerne;

(14) der anføres i denne forordning et finansielt referencegrundlag som omhandlet i punkt 2 i Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionens erklæring af 6. marts 1995 (4), for hele programmets varighed, uden at dette berører budgetmyndighedens beføjelser i henhold til traktaten -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Fællesskabet bidrager finansielt og fagligt til gennemførelsen af foranstaltninger, der sigter mod at gøre det lettere at integrere miljøaspektet i processen for bæredygtig udvikling i udviklingslandene.

2. Den bistand, der ydes i medfør af denne forordning, skal udbygge og styrke den bistand, der ydes i medfør af andre instrumenter inden for udviklingssamarbejde, således at der i fuldt omfang tages hensyn til de miljømæssige aspekter i Fællesskabets programmer.

Artikel 2

1. De foranstaltninger, der skal gennemføres i henhold til denne forordning, rettes fortrinsvis mod følgende områder:

- bistand til udviklingslandenes udformning og gennemførelse af deres nationale strategier for bæredygtig og retfærdig udvikling under hensyn til globale miljøaspekter og strategier, der har deres udspring i internationale konventioner;

- forbedring af politik og praksis med hensyn til forvaltning og bevarelse af økosystemer, bæredygtig udnyttelse af naturlige fornyelige ressourcer og miljømæssigt hensynsfuld udnyttelse af ikke-fornyelige ressourcer;

- bevarelse af den biologiske diversitet

- ved at fremme og udvikle metoder til bæredygtig og retfærdig udnyttelse af de biologiske ressourcer;

- ved at bevare økosystemer og levesteder, der er nødvendige for at kunne beskytte artsmangfoldigheden og truede arters overlevelsesmuligheder;

- ved at identificere og evaluere de biologiske ressourcer;

- bevarelse af områder, der er under stærkt miljømæssigt pres, og/eller økosystemer, der berører forskellige regioner, som f.eks. marine økosystemer og kystområder, vandskel, afvandings- og søområder samt grundvand, herunder støtte til initiativer til en bæredygtig forvaltning af sådanne områder;

- forbedring af praksis for bevarelse af jordbunden og for forvaltning i forbindelse med agerbrug, opdræt, skove og bekæmpelse af ørkendannelse;

- forbedring af miljøet, særlig bymiljøet, med planer for forvaltning af affald, spildevand og luftforurening i forbindelse med en fysisk planlægning, som tager hensyn til bevarelsen af de berørte økosystemer;

- anvendelse og overførsel af teknologier, der er tilpasset de lokale miljømæssige vilkår og behov;

- støtte til tilpasning af produktionsprocesserne i udviklingslandene, bl.a. gennem markedsbaserede incitamenter, og henledning af de økonomiske beslutningstageres opmærksomhed på de miljøkrav, der kan indvirke på handelen (f.eks. normer, mærkning og dokumentation).

2. Følgende foranstaltninger er støtteberettigede:

- pilotforanstaltninger i marken, som kan bidrage til bæredygtig udvikling, miljøbeskyttelse samt bæredygtig forvaltning af naturressourcerne;

- udarbejdelse af retningslinjer og instrumenter, som skal fremme bæredygtig udvikling og integrere miljøet, særlig i form af integrerede planer og forvaltningsprogrammer og økonomiske instrumenter;

- analyse af den indvirkning, som projekter, programmer, strategier og politikker for en bæredygtig udvikling har på miljøet, og vurdering af deres konsekvenser for den samfundsmæssige og økonomiske udvikling;

- udarbejdelse af registre og statistik for at forbedre miljødata og -indikatorer.

3. Der rettes særlig opmærksomhed mod:

- foranstaltninger til udvikling af udviklingslandenes institutionelle kapacitet, både nationalt, regionalt og lokalt, herunder støtte til ikke-statslige organisationer (NGO);

- informering, bevidstgørelse og inddragelse af lokalbefolkningen ved identifikation, planlægning og gennemførelse af foranstaltningerne, især under hensyn til kvindernes rolle og særlige situation.

Artikel 3

Støttemodtagerne og samarbejdspartnerne omfatter ikke blot stater og landsdele, men også decentraliserede tjenester, regionale organisationer, offentlige agenturer, traditionelle og lokale samfund, private aktører og industrier, kooperativer, NGOer og repræsentative sammenslutninger for lokalbefolkningen.

Artikel 4

1. De midler, der kan anvendes i forbindelse med de i artikel 2 omhandlede foranstaltninger, omfatter undersøgelser, faglig bistand, uddannelse og andre ydelser, leveringer og forskellige arbejder samt revisioner og evaluerings- og kontrolmissioner.

2. Fællesskabsfinansieringen kan dække dels anlægsudgifter, bortset fra køb af fast ejendom, dels driftsudgifter, under hensyn til, at det så vidt muligt skal tilstræbes, at projektet er levedygtigt på mellemlang sigt (driftsudgifterne omfatter udgifter til administration, vedligeholdelse og drift).

Med undtagelse af uddannelses- og forskningsprogrammer kan disse udgifter som hovedregel dog kun dækkes i iværksættelsesfasen, og dækningen er gradvist aftagende.

3. De i artikel 3 nævnte partnere anmodes for hver samarbejdsforanstaltning om at yde et bidrag. Bidraget skal tage hensyn til de pågældende partneres formåen og vil afhænge af den enkelte foranstaltnings karakter.

4. Der kan tilstræbes samfinansiering med andre bidragydere, herunder navnlig med medlemsstaterne og de relevante internationale organisationer, som f.eks. Den Globale Miljøfacilitet.

5. Der træffes de nødvendig foranstaltninger til sikring af, at fællesskabskarakteren af den bistand, der ydes i henhold til denne forordning, kommer til udtryk.

6. For at opfylde traktatens mål om sammenhæng og komplementaritet og derved sikre, at disse foranstaltninger som helhed bliver så effektive som muligt, træffer Kommissionen alle nødvedige koordineringsforanstaltninger, herunder:

a) indførelse af en ordning for systematisk udveksling og analyse af oplysninger om de foranstaltninger, der finansieres eller påtænkes finansieret af Fællesskabet og medlemsstaterne;

b) koordinering på stedet af gennemførelsen af foranstaltningerne ved hjælp af regelmæssige møder og udvekslinger af oplysninger mellem Kommissionens og medlemsstaternes repræsentanter i modtagerlandet og modtagerstaternes repræsentanter.

7. For at opnå den størst mulige virkning både globalt og nationalt kan Kommissionen sammen med medlemsstaterne tage de nødvendige initiativer til at sikre samordning og et nært samarbejde med modtagerlandene, bidragyderne og andre relevante internationale organisationer navnlig inden for FN-systemet.

Artikel 5

Den finansielle bistand i henhold til denne forordning ydes i form af gavebistand.

Artikel 6

Det finansielle referencegrundlag til gennemførelsen af dette program er på 45 mio. ECU for perioden 1997-1999.

De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for de finansielle overslag.

Artikel 7

1. Kommissionen undersøger, træffer afgørelse om og forvalter de i denne forordning omhandlede foranstaltninger efter de gældende budgetprocedurer og andre gældende procedurer, herunder procedurerne i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

2. Afgørelser om foranstaltninger, hvis finansiering i henhold til denne forordning overstiger 2 mio. ECU pr. foranstaltning, træffes efter proceduren i artikel 8.

Kommissionen giver det i artikel 8 nævnte udvalg en kortfattet orientering om de finansieringsafgørelser, den har til hensigt at træffe vedrørende projekter og programmer til en værdi af under 2 mio. ECU. Underretningen foretages senest en uge, inden afgørelsen træffes.

3. Kommissionen er bemyndiget til uden forudgående høring af det i artikel 8 nævnte udvalg at godkende nødvendige ekstrabevillinger til at dække forventede eller konstaterede overskridelser i forbindelse med disse foranstaltninger, hvis overskridelsen eller det ekstra behov er på høst 20 % af den bevilling, der oprindelig blev fastsat i finansieringsafgørelsen.

4. Enhver finansieringsaftale eller -kontrakt, der indgås i medfør af denne forordning, skal bl.a. indeholde en bestemmelse om, at Kommissionen og Revisionsretten kan foretage kontrol på stedet efter de sædvanlige bestemmelser, som Kommissionen fastsætter i henhold til gældende bestemmelser, navnlig bestemmelserne i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

5. For så vidt foranstaltningerne fører til finansieringsaftaler mellem Fællesskabet og modtagerlandet, fastsættes det i disse aftaler, at skatter, afgifter og andre belastninger ikke finansieres af Fællesskabet.

6. Deltagelsen i udbud og aftaler er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og modtagerstaten. Den kan udvides til også at omfatte andre udviklingslande.

7. Leverancer skal have oprindelse i medlemsstaterne, modtagerstaten eller andre udviklingslande. I særlige, behørigt begrundede tilfælde kan leverancerne have oprindelse i andre lande.

8. Der vil blive taget særligt hensyn til:

- omkostningseffektivitet og bæredygtig indvirkning i forbindelse med projektets udformning;

- en klar definition og opfølgning af formål og gennemførelsesindikatorer for samtlige projekter.

Artikel 8

1. Kommissionen bistås af det kompetente geografiske udviklingsudvalg.

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget spørgsmålet haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 158, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.

Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.

Artikel 9

I de udvalg, der er nævnt i artikel 8, stk. 1, foretages én gang årligt en udveksling af synspunkter på grundlag af de af Kommissionens repræsentant fremlagte generelle retningslinjer for de aktioner, der skal gennemføres det kommende år.

Artikel 10

1. Kommissionen forelægger efter hvert regnskabsår Europa-Parlamentet og Rådet en årsberetning, der indeholder et resumé af de foranstaltninger, der er finansieret i årets løb, og en evaluering af gennemførelsen af denne forordning i løbet af regnskabsåret.

Resuméet indeholder bl.a. oplysninger om de aktører, med hvilke der er indgået gennemførelsesaftaler eller -kontrakter.

2. Kommissionen foretager regelmæssige evalueringer af de foranstaltninger, som Fællesskabet finansierer, for at fastslå, om foranstaltningernes formål er blevet opfyldt og udstikke retningslinjer med henblik på at forbedre fremtidige foranstaltningers effektivitet. Kommissionen forelægger det i artikel 8 nævnte udvalg et resumé af de gennemførte evalueringer, som udvalget vil kunne gennemgå. Evalueringsrapporterne stilles til rådighed for de medlemsstater, der anmoder herom.

3. Kommissionen underretter senest en måned efter sin afgørelse medlemsstaterne om, hvilke foranstaltninger og projekter der er godkendt, med angivelse af deres bevillinger, art, modtagerland og partnere.

Artikel 11

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes indtil den 31. december 1999.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Luxembourg, den . . .

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT nr. C 20 af 24. 1. 1996, s. 4.

(2) EFT nr. C 82 af 19. 3. 1996, s. 18.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 9. 5. 1996 (endnu ikke offentliggjort i Tidende), Rådets fælles holdning af 27. juni 1996 (endnu ikke offentliggjort i Tidende) og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT nr. C 102 af 4. 4. 1996, s. 4.

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. Kommissionen sendte ved skrivelse af 28. juni 1995 Rådet et forslag til forordning om miljøforanstaltninger i udviklingslandene i forbindelse med bæredygtig udvikling (1). Forslaget er baseret på EF-traktatens artikel 130 S og 130 W.

2. Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse vedrørende forslaget den 20. december 1995 (2).

3. Europa-Parlamentet afgav førstebehandlingsudtalelse den 9. maj 1996 (3).

4. Rådet fastlagde sin fælles holdning i henhold til artikel 189 C i traktaten den 27. juni 1996 (4).

II. FORMÅLET MED FORSLAGET

Formålet med forslaget er at skabe et retsgrundslag for anvendelsen af de bevillinger på budgettet, der er beregnet til at finansiere miljøforanstaltninger i udviklingslandene i forbindelse med bæredygtig udvikling.

III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

i) Ændringer, som Rådet har foretaget i Kommissionens forslag

Den fælles holdning fastholder hovedtrækkene i Kommissionens forslag med hensyn til, hvilke typer foranstaltninger der kan finansieres, mens der er foretaget visse ændringer og præciseringer af teknisk og redaktionel art, navnlig med henblik på at opfylde traktatens målsætting om sammenhæng og komplementaritet og at sikre størst mulig effektivitet.

Hvad angår arten af det udvalg, der skal afgive udtalelse om de foreslåede foranstaltninger, har Rådet imidlertid ud fra hensynet til sammenhængen og effektiviteten vedtaget, at det udvalg, der skal afgive udtalelse om de foreslåede foranstaltninger, skal være det kompetente udvalg for det pågældende geografiske område, som skal følge procedure III a) i Rådets afgørelse af 13 juli 1987 (5). Endvidere vil der en gang om året på et fælles møde mellem udvalgene for de forskellige geografiske områder blive afholdt en diskussion om de generelle retningslinjer for de foranstaltninger, der skal gennemføres i det følgende år.

Det skal ligeledes bemærkes, at Rådet som i andre lignende tilfælde har besluttet i artikel 10 at indføje en henvisning til en evaluering af de foranstaltninger, som Fællesskabet finansierer, der har til formål at udstikke retningslinjer med henblik på at forbedre effektiviteten af fremtidige foranstaltninger.

På grund af de støtteberettigede foranstaltningers art (pilotforanstaltninger, udarbejdelse af retningslinjer, analyse af indvirkningen på miljøet, udarbejdelse af registre og statistik) samt det forhold, at det vil være ønskeligt fremover at iværksætte disse foranstaltninger inden for rammerne af udviklingsprogrammer for de pågældende geografiske områder, har Rådet desuden fastsat en begrænset varighed for forordningen (1997-1999) og et finansielt referencegrundlag for denne periode (45 mio. ECU).

ii) Europa-Parlamentets ændringsforslag

Rådet har indarbejdet Parlamentets ændringsforslag nr. 1 samt dele af ændringsforslag nr. 25 og 32 i sin fælles holdning.

Rådet finder, at det i betragtning af de begrænsede beløb, der er opført på budgettet til finansiering af disse foranstaltninger, ikke er hensigtsmæssigt at udvide forordningens anvendelsesområde til at omfatte foranstaltninger, som under alle omstændigheder kunne finansieres via udviklingsprogrammer for de forskellige geografiske områder. Det kunne derfor ikke tilslutte sig Parlamentets øvrige ændringsforslag.

(1) EFT nr. C 20 af 24. 1. 1996, s. 4.

(2) EFT nr. C 82 af 19. 3. 1996, s. 18.

(3) EFT nr. C 152 af 27. 5. 1996, s. 14.

(4) EFT nr. L 197 af 13. 7. 1987, s. 33.