P6_TA(2006)0089

Social sikring og social integration

Europa-Parlamentets beslutning om social sikring og social integration (2005/2097(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse "Udkast til fælles rapport om social sikring og social integration" (KOM(2005)0014),

- der henviser til Kommissionens arbejdsdokument "Bilag til udkast til fælles rapport om social sikring og social integration" (SEK(2005)0069),

- der henviser til Kommissionens arbejdsdokument om social integration i de nye medlemsstater: Resumé af de fælles notater om social integration (SEK(2004)0848),

- der henviser til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Bruxelles den 22.- 23. marts 2005,

- der henviser til sin beslutning af 9. marts 2005 om midtvejsevaluering af Lissabon-strategien [1],

- der henviser til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Santa Maria da Feira den 19.- 20. juni 2000 og især til afgørelsen om fastlæggelse af indikatorer som fælles grundlag for bekæmpelsen af social udstødelse og udryddelse af fattigdom,

- der henviser til Kommissionens meddelelse om den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden (KOM(2005)0033),

- der henviser til Rådets beslutning nr. 2005/600/EF af 12. juli 2005 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker [2],

- der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 50/2002/EF af 7. december 2001 om oprettelse af et EF-handlingsprogram til fremme af medlemsstaternes samarbejde om bekæmpelse af social udstødelse [3],

- der henviser til artikel 27, stk. 1, i FN's konvention om barnets rettigheder, hvori det hedder, at deltagerstaterne "anerkender ethvert barns ret til den levestandard, der kræves for barnets fysiske, psykiske, åndelige, moralske og sociale udvikling",

- der henviser til artikel 27, stk. 2 og 3, i FN's konvention om barnets rettigheder, ifølge hvilke det først og fremmest er forældrene, som har ansvaret på dette område, mens deltagerstaternes rolle består i at træffe "passende forholdsregler for at bistå [dem] med at gennemføre denne ret og [de] skal i tilfælde af behov derfor yde materiel bistand og udarbejde støtteprogrammer, især med hensyn til ernæring, beklædning og bolig",

- der henviser til Kommissionens meddelelse "Styrkelse af Lissabon-strategiens sociale dimension: Strømlining af den åbne koordination inden for social beskyttelse" (KOM(2003)0261),

- der henviser til Kommissionens meddelelse om modernisering af socialsikringen med henblik på at udvikle en tilgængelig og langvarig pleje af høj kvalitet — understøttelse af de nationale strategier via den åbne koordinationsmetode (KOM(2004)0304),

- der henviser til Kommissionens grønbog "Demografiske ændringer — behov for ny solidaritet mellem generationerne" (KOM(2005)0094),

- der henviser til sin beslutning af 11. juni 2002 om Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om udkast til fælles rapport om social integration [4],

- der henviser til sin beslutning af 5. juni 2003 om anvendelse af den åbne koordinationsmetode [5],

- der henviser til sin beslutning af 24. september 2003 om den fælles rapport fra Kommissionen og Rådet om tilstrækkelige og bæredygtige pensioner [6],

- der henviser til sin beslutning af 28. april 2005 om modernisering af socialsikringen og udvikling af sundhedspleje af høj kvalitet [7],

- der henviser til sin beslutning af 26. maj 2005 om den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for perioden 2006-2010 [8],

- der henviser til sin beslutning af 9. juni 2005 om den sociale integration i de nye medlemsstater [9],

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og udtalelse fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A6-0028/2006),

A. der henviser til, at Den Europæiske Union på Det Europæiske Råds møde i Lissabon i marts 2000 fastlagde en integreret strategi, som sigter mod en langsigtet økonomisk vækst, fuld beskæftigelse, social samhørighed og bæredygtig udvikling i et samfund baseret på knowhow og innovation, men at strategiens mål fem år senere langtfra er opfyldt,

B. der henviser til, at medlemsstaterne på Det Europæiske Råd i Nice i 2000 forpligtede sig til at gennemføre en væsentlig og målbar reduktion af fattigdom og social udstødelse senest i 2010,

C. der henviser til, at social integration som en grundlæggende rettighed er et spørgsmål om menneskelig værdighed,

D. der henviser til, at social integration under visse omstændigheder direkte og effektivt kan bidrage til at fremme den økonomiske vækst,

E. der henviser til, at social integration som en grundlæggende værdi i EU og et redskab til at bekæmpe social udstødelse og diskrimination, der går ud på at forhindre spild af menneskelige ressourcer og alvorlige følger af demografiske forandringer, er et spørgsmål om social samhørighed,

F. der henviser til, at gennemsnitsalderen for befolkningerne i OECD-landene ifølge statistikker fra denne organisation stiger, idet der på nuværende tidspunkt er 38 pensionister for hver 100 beskæftigede, mens dette tal kan stige til 70 pensionister for hver 100 beskæftigede, hvis beskæftigelsespolitikken forbliver uændret,

G. der henviser til, at moderniseringen af den sociale sikring ikke blot bør omhandle finansiel bæredygtighed, men også delingen af de risici, som enkeltpersoner ikke selv kan dække, samt fremme af den økonomiske vækst og beskæftigelsen med henblik på også her at opnå bæredygtighed,

H. der derfor på ny fastslår, at social sikring, som bør være universel, retfærdig og solidarisk, er et væsentligt element i den europæiske sociale model,

Generelt

1. glæder sig over ovennævnte fælles rapport, der for første gang på EU-25-plan dækker både social sikring og social integration og gør status over medlemsstaternes opfyldelse af de mål, der blev fastlagt af Det Europæiske Råd i Lissabon; konstaterer, at rapporten sigter mod senest i 2010 at gøre betydelige fremskridt i bekæmpelsen af social udstødelse og fattigdom og bistå medlemsstaterne med at reformere de sociale sikringsordninger med henblik på at sikre, at de er i stand til at levere serviceydelser af høj standard, som også i fremtiden er fyldestgørende og bæredygtige;

2. konstaterer, at kampen mod fattigdom og social udstødelse ifølge den fælles rapport fortsat udgør en betydelig udfordring for EU og EU's medlemsstater, idet tallene på basis af indkomst med hensyn til fattigdom og social udstødelse i hele EU er meget høje, eftersom over 68 mio. eller 15 % af EU's befolkning i 2002 levede på fattigdomsgrænsen;

3. konstaterer, at niveauet for beskæftigelse og deltagelse trods store strukturforbedringer på EU's arbejdsmarkeder fortsat er utilstrækkeligt, og at arbejdsløsheden stadig er høj i en række medlemsstater, specielt blandt visse grupper som unge, ældre arbejdstagere, kvinder og personer med særlige handicap; konstaterer også, at udstødelsen fra arbejdsmarkedet fortsat ud over en national også har en lokal eller regional dimension;

4. henleder opmærksomheden på, at den seneste tids økonomiske lavkonjunktur med stigende arbejdsløshed og færre jobmuligheder bevirker, at flere mennesker lever på fattigdomsgrænsen og udstødes fra arbejdsmarkedet, og dermed forværrer situationen for dem, der allerede er berørt; konstaterer, at dette navnlig er tilfældet i de medlemsstater, der er ramt af ledighedsproblemer, evt. langtidsledighed;

5. fastholder, at beskæftigelse bør anses som den mest effektive beskyttelse mod fattigdom, og at det derfor er nødvendigt at fastholde beskæftigelsens økonomiske attraktivitet gennem foranstaltninger til stimulering af kvinders beskæftigelse og opstilling af kvalitative målsætninger for den beskæftigelse, der tilbydes;

Social integration

6. mener i den forbindelse, at indsatsen imod fattigdom og social udstødelse bør opretholdes og udvides med henblik på at forbedre situationen for dem, der er mest truet af fattigdom og udstødelse, f.eks. personer med lejlighedsvis beskæftigelse, arbejdsløse, husstande med kun en forsørger (hovedsagelig kvinder med børn), ældre, der bor alene, kvinder, familier med flere plejekrævende, vanskeligt stillede børn samt etniske minoriteter, syge eller handicappede, hjemløse, ofre for menneskehandel og stof- og alkoholmisbrugere;

7. anser det for afgørende at anerkende de problemer, som ugunstigt stillede personer, herunder handicappede, etniske minoriteter og indvandrere, har i forbindelse med at få adgang til eller forblive på arbejdsmarkedet; opfordrer medlemsstaterne til at støtte integrationen af ugunstigt stillede borgere med henblik på at forebygge og bekæmpe social udstødelse og forbedre uddannelserne, stimulere beskæftigelsen, erhvervsuddannelserne og karrieremulighederne, skabe bedre muligheder for at forene arbejds- og familieliv, sikre lige ret til sundhedspleje og en anstændig bolig samt sikre de sociale sikringsordningers bæredygtighed; gør i den forbindelse opmærksom på, at der er behov for bedre sammenlignelige data;

8. understreger, at afhjælpning af mangler inden for almen og faglig uddannelse og forbedring af arbejdsstyrkens kvalifikationer, uanset alder, for begge køn og for etniske og nationale mindretal er centrale redskaber til bekæmpelse af arbejdsløsheden; konstaterer desuden, at især fjernelsen af disse uligheder er en vigtig forudsætning for, at Lissabon-målene for beskæftigelse, arbejdets kvalitet og social integration kan opfyldes;

9. understreger i den forbindelse, at det for romamindretallets vedkommende vil være hensigtsmæssigt, at medlemmer af dette mindretal på enhver måde tilskyndes til at interessere sig for deres børns videre uddannelse, udvikling af børnenes positive kvalifikationer og færdigheder;

10. opfordrer medlemsstaterne til at udveksle bedste praksis med henblik på at hindre, at unge forlader skolen for tidligt, hæve uddannelsesniveauet, især inden for sprog og nye teknologier, lette overgangen fra skole til arbejdsmarked, øge adgangen til almen og faglig uddannelse for ugunstigt stillede grupper, herunder mindre kvalificerede og ældre arbejdstagere, og lægge grunden til livslang læring for alle; understreger, at disse strategier bør omfatte alle berørte parter inklusive arbejdsmarkedets parter samt civilsamfund og uddannelsesudbydere, hvor staten skal spille en afgørende rolle for at sikre et offentligt skolevæsen af høj kvalitet;

11. opfordrer medlemsstaterne til med henblik på at begrænse udstødelsen af personer over 50 og gøre det lettere for denne gruppe at forblive på arbejdsmarkedet at forebygge risikoen for ledighed ved indførelse af mulighed for livslang uddannelse;

12. finder i denne forbindelse, at det i betragtning af de fordele, en velkvalificeret arbejdsstyrke indebærer for arbejdsgiverne, er en selvfølge, at disse i højere grad integreres i processen med livslang læring;

13. fastslår dog, at der er tilfælde, hvor hverken et tilstrækkeligt uddannelsesniveau eller flere videreuddannelser giver garanti for beskæftigelse; understreger derfor nødvendigheden af i større omfang at gøre brug af beskæftigelse i den almennyttige del af den offentlige sektor;

14. understreger, at i fjorten ud af de sytten medlemsstater, for hvilke der foreligger data [10], er børnefattigdommen steget i løbet af 1990'erne; gør opmærksom på, at vedvarende børnefattigdom primært er koncentreret i familier med enlige forsørgere, store familier med tre eller flere forsørgelsesberettigede børn, indvandrere og personer fra etniske minoriteter samt familier med arbejdsløse eller underbeskæftigede forældre; fremhæver, at man på EU- og medlemsstatsplan bør prioritere forebyggelse og overvindelse af den sociale arv, og at dette bør støttes med tilstrækkelige økonomiske midler (som f.eks. øget anvendelse af strukturfondene, navnlig Den Europæiske Socialfond); understreger, at indikatorerne bør udvælges ud fra børnenes perspektiv, selv om det er velkendt, at det ikke er muligt at reducere fattigdommen blandt børn, hvis man ikke samtidig reducerer fattigdommen i familierne, og sikrer adgang for alle til offentlige tjenester af høj kvalitet;

15. understreger, at en tredjedel af fødslerne i EU ifølge Eurostat nu finder sted uden for ægteskab, og at dette tal vokser årligt; mener, at denne tendens understreger behovet for at finde frem til effektive mekanismer til at bistå de forskellige familietyper med at fungere som institution;

16. mener, at sociale ydelser i forbindelse med en integreret offentlig børnepasningsordning er en vigtig forudsætning for at kunne forebygge og reducere børnefattigdom, social udstødelse og diskrimination samt fremme foreningen af arbejde og familieliv; understreger behovet for at sikre lige adgang til uddannelse for alle børn; anerkender de private aktørers afgørende rolle i forbindelse med levering af ydelser på dette område;

17. opfordrer Kommissionen til at offentliggøre en grønbog om børnefattigdom, hvori den opstiller klare mål og hensigtsmæssige foranstaltninger til udryddelse af børnefattigdom som et skridt i retning af social integration af fattige børn;

18. opfordrer Kommissionen til at intensivere sine bestræbelser på at indføre et "Barnets charter" med henblik på at gøre fremskridt med hensyn til at fastholde børns rettigheder inden for rammerne af EU's interne og eksterne politik;

19. henleder opmærksomheden på behovene hos unge, som står over for problemer med hensyn til økonomisk og social integration ved overgangen fra uddannelsessystemet til arbejdsmarkedet, idet de er mere udsatte for at blive ofre for social udstødelse; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at der som en selvstændig prioritet gøres en særlig indsats imod ungdomsarbejdsløshed gennem specifikke foranstaltninger og uddannelse, herunder ansporing til at tage initiativer og styrkelse af iværksætteraktiviteter;

20. opfordrer medlemsstaterne til at udvikle integrerede strategier til fremme af den økonomiske, sociale, kulturelle og miljørelaterede udvikling i geografisk afsidesliggende og underudviklede by-, ø- og landbrugsområder, for at tage problemerne med udstødelse og fattigdom op, så de ikke går i arv fra generation til generation;

21. understreger behovet for en øget erhvervsfrekvens for kvinder ved at fjerne de barrierer, som forhindrer kvinder i at få adgang til arbejdsmarkedet, og ved navnlig at anspore ældre kvinder til at blive længere på arbejdsmarkedet;

22. henstiller til medlemsstaterne, at de fører en politik for vækst og beskæftigelse af kvinder ved at lette deres adgang til kvalitetsjob og fremme ligebehandling på lønområdet;

23. understreger, at kvinders erhvervsarbejde ikke blot må opfattes som en beskyttelse, der er nødvendig på baggrund af den risiko for fattigdom, som navnlig kvinder er udsat for, men også som et middel til at opretholde balancen mellem erhvervsaktive og ikke-erhvervsaktive, som trues af det stigende aldersgennemsnit i befolkningen;

24. opfordrer i denne sammenhæng medlemsstaterne til at koncentrere sig om at fjerne uligheder på arbejdsmarkedet, f.eks. kønsskævheder på arbejdspladsen, arbejdsløshed og atypisk beskæftigelse, kønssegregering i erhvervssektorer og fag, kønsbestemte lønforskelle og forskellige vilkår og kvindernes begrænsede deltagelse i beslutningsprocessen; mener, at medlemsstaterne på denne måde bør lette de personlige valg med hensyn til foreningen af arbejde og familieliv og adgang til gode og økonomisk overkommelige ordninger for pasning af børn og andre plejekrævende personer; anser det desuden for vigtigt at sikre, at kønsperspektivet integreres i alle politikker og programmer;

25. opfordrer desuden medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger til at sikre, at afbrydelser i arbejdslivet som følge af barsel og forældreorlov ikke længere skal indebære ulemper ved beregningen af kvinders pensionsrettigheder; tilskynder medlemsstaterne til at yde et fast pensionstillæg fastsat på grundlag af antallet af børn;

26. opfordrer medlemsstaterne til i deres kamp imod det høje udstødelsesniveau blandt etniske minoriteter og indvandrere at udarbejde og gennemføre foranstaltninger, herunder bevidstgørende foranstaltninger med henblik på at integrere disse målgrupper på det formelle arbejdsmarked, styrke lovgivningen om menneskehandel og forskelsbehandling og fremme den sociale integration af disse grupper gennem specifikke bestemmelser og hensigtsmæssige programmer i forbindelse med særlige uddannelsesprogrammer og anstændige leve- og boligforhold som en betingelse for social integration;

27. opfordrer Kommissionen til at fremsætte forslag om indførelse af en egnet retlig ramme for at afskaffe forskelsbehandling af handicappede gennem fremme af en politik for ligestilling af og fuld inddragelse af handicappede på arbejdsmarkedet og i samfundslivet og det politiske liv, navnlig et forslag til direktiv med hjemmel i EF-traktatens artikel 13 for de områder, som endnu ikke er omfattet;

28. understreger behovet for at forbedre boligforholdene for dårligt stillede grupper, der i særlig grad berøres af fattigdom, især i form af bedre adgangsforhold, f.eks. for ugunstigt stillede personer og ældre, som ikke kan klare sig selv; kræver, at der gøres en større indsats for hjemløse, navnlig ved at tilbyde pleje, bibringe dem grundlæggende færdigheder og fremme deres sociale integration, hvilket forudsætter en politik fra det offentliges side på bolig-, sundheds- og uddannelsesområdet, så de pågældende kan få adgang til disse faciliteter;

29. mener i den forbindelse også, at en sådan undervisning i grundlæggende færdigheder, hvis sigte ikke blot skal være at forbedre de færdigheder, borgerne har behov for for at kunne klare sig selv, men også bør skabe solidaritet med de mindre gunstigt stillede, skal gennemføres i alle europæiske samfund og påbegyndes allerede i grundskolen;

30. støtter fuldt ud Kommissionens ønske om at gennemføre et europæisk år for lige muligheder for alle i 2007; mener, at dette vil bidrage til at understrege betydningen af dette spørgsmål, gøre status over fremskridtene i hele EU og tilvejebringe en ramme for yderligere politikforanstaltninger og -initiativer med henblik på at styrke EU's antidiskrimineringslovgivning, idet man hermed bekæmper direkte og indirekte forskelsbehandling og forbedrer ligestillingen af kvinder og mænd på alle områder;

31. glæder sig over anerkendelsen af, at de socialt ringest stillede generelt lever under de dårligste sociale forhold, hvilket der bør tages hensyn til i forbindelse med løsning af problemerne med social udstødelse;

32. opfordrer Kommissionen til at tage retlige skridt over for de medlemsstater, der ikke overholder eller ikke har gennemført de direktiver om ikke-forskelsbehandling, som tager udgangspunkt i EF-traktatens artikel 13, inden for den foreskrevne frist;

33. understreger behovet for at forbedre indsamlingen af harmoniserede data og udvikle fælles indikatorer, som tager hensyn til alders- og kønsforskellene, idet sådanne indikatorer spiller en central rolle i forbindelse med overvågning og evaluering af politikkerne til bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse;

34. mener, at en reel integrering af den sociale integration i politikformuleringen bør gennemføres ved, at der iværksættes en systematisk forudgående og efterfølgende evaluering både på nationalt plan og på EU-niveau;

35. påpeger, at den sociale integrationsproces bør omfatte nøgleaktører på lokalt og regionalt niveau, f.eks. de lokale myndigheder, der forvalter politikken for social integration, arbejdsmarkedets parter, ngo'er og personer, der oplever fattigdom og social udstødelse;

36. støtter Kommissionens ønske om at lægge særlig vægt på at bekæmpe fattigdom ved at gennemføre et europæisk år for bekæmpelse af social udstødelse og fattigdom;

Social sikring

37. mener, at de hurtige ændringer som følge af globaliseringen og den udbredte anvendelse af informations- og kommunikationsteknologier øger sårbarheden over for sociale risici og skaber et behov for mere effektive foranstaltninger til social sikring med henblik på at give alle adgang hertil;

38. understreger, at sociale sikrings- og understøttelsesordninger ofte er for langsomme til at reagere på mere fleksible former for beskæftigelse og selvstændig erhvervsvirksomhed og ikke yder tilstrækkelig støtte, og at dette kan blive en hindring for at finde beskæftigelse; mener derfor, at der bør tages hensyn hertil, når ordningerne moderniseres;

39. mener, at de nuværende demografiske tendenser — en stadig ældre arbejdsstyrke og færre personer i den erhvervsaktive alder — udgør en udfordring for de sociale sikringsordningers økonomiske bæredygtighed på mellemlang og lang sigt;

40. peger i den forbindelse på nødvendigheden af at fremme udarbejdelsen og gennemførelsen af integrerede aldringsstrategier, som skal sætte arbejdstagerne i stand til at forblive aktive længere og tilskynde arbejdsgiverne til at ansætte og fastholde ældre arbejdstagerne i beskæftigelse;

41. opfordrer Kommissionen til at fremlægge forslag om etablering af en relevant retlig ramme med henblik på at afskaffe forskelsbehandling på grundlag af alder;

42. mener i den forbindelse, at Den Europæiske Socialfond kan have en vigtig rolle at spille med hensyn til integration og reintegration af de ældste arbejdstagere på arbejdsmarkedet, og, mere generelt, med hensyn til social integration af sårbare og/eller socialt udstødte grupper;

43. mener, at der for at sikre pensionsordningernes økonomiske bæredygtighed er behov for økonomisk vækst og tilstrækkelig produktivitet samt et højt beskæftigelsesniveau og aktiv fremme af livslang læring, arbejdskvalitet og et sikkert og sundt arbejdsmiljø;

44. anbefaler, at pensionssystemerne ikke blot skal bestå af en lang række sociale og supplerende sikringsordninger (uanset om de er lovbestemte eller private), men også bør sikre den størst mulige sociale retfærdighed på pensionsområdet;

45. mener, at man ved reformer af de offentlige pensionsordninger for at undgå uheldige konsekvenser for beskæftigelsen bør undgå at øge den samlede beskatning af arbejde og sikre en hensigtsmæssig balance mellem skat på arbejde og skat på andre ressourcer;

46. opfordrer medlemsstaterne til at styrke den administrative og institutionelle kapacitet, herunder en mere ligelig adgang til tjenesteydelser af høj kvalitet, navnlig inden for sundhedsvæsen og langtidspleje, social sikring, sociale tjenesteydelser, herunder rådgivning om sociale rettigheder, børnerelaterede tjenesteydelser, transport- og mobilitetstjenester, reintegrationstiltag med fokus på arbejdsmarkedsintegration og erhvervsuddannelse;

47. afventer Kommissionens dokument om mindsteindtægter, som kan være et nyttigt bidrag til debatten om social integration og social sikring;

48. glæder sig over Rådets afgørelse om anvendelse af den åbne koordinationsmetode inden for sundhedsydelser og langtidspleje; understreger, at sundhedsydelser er og bør forblive et område, der falder ind under medlemsstaternes kompetence; bekræfter sin støtte til de tre grundlæggende målsætninger — universel adgang uafhængigt af indkomst og formue, høj kvalitet og finansiel bæredygtighed;

49. understreger, at der især bør fokuseres på personer, som kræver langtidspleje eller omkostningstung omsorg, og på dem, som har særlig vanskeligt ved at skaffe sig adgang til pleje og omsorg; pointerer, at sundhedsordningerne med henblik på at forbedre og beskytte sundheden ikke blot skal bygge på forsikringsprincippet men også på solidaritetsprincippet;

50. mener desuden, at der bør ske en udvidelse af de sociale tjenesteydelser, som er nødvendige for pasning af plejekrævende personer, dvs. personer, der er så bevægelseshæmmede, at de ikke selv kan udføre de grundlæggende funktioner i dagligdagen;

51. påpeger, at selv om de offentlige pensionsordninger bør forblive en vigtig indtægtskilde for pensionister, kan privat dækning gennem erhvervsordninger eller individuelle ordninger spille en supplerende rolle med hensyn til at opnå yderligere pensionsrettigheder;

52. gør i den forbindelse opmærksom på, at der er behov for at koordinere integrerede informations- og overvågningssystemer, som tydeliggør konsekvenserne for den enkeltes indkomstniveau og levestandard;

53. betoner vigtigheden af en løbende evaluering af pensionsordningernes effektivitet med hensyn til økonomisk bæredygtighed samt opfyldelsen af de sociale og arbejdsmarkedsmæssige mål;

54. opfordrer med henblik på en rationalisering og forenkling af den åbne koordinationsmetode Det Europæiske Råd til på forårstopmødet i 2006 at vedtage en integreret ramme inden for social beskyttelse og social integration og en fælles liste over fælles mål på områderne social integration, pensioner, sundhedsydelser og langtidspleje;

55. ser med etableringen af en integreret ramme og rationaliseringen af koordineringen på områderne social sikring og social integration en mulighed for som led i Lissabon-processen at styrke den sociale dimension af den sociale sikring med sin egen uafhængige samfundsmæssige dimension i modsætning til den penge- og beskæftigelsespolitiske koordinering;

56. opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til ved anvendelsen af den åbne koordinationsmetode i forbindelse med social sikring og integration fremover i øget omfang også at tage foreningen af arbejds- og familieliv op, idet hovedvægten lægges på adgangen til børnepasning, familiernes indkomstforhold og beskæftigelsesfrekvensen for kvinder med børn;

57. opfordrer medlemsstaterne til at udnytte de muligheder optimalt, som den åbne koordinationsmetode rummer, som et instrument til politikformulering i forbindelse med beskæftigelse, social sikring, social integration, pensioner og sundhed;

58. opfordrer medlemsstaterne — navnlig de nye medlemsstater — til at tage deres pensionssystemer op til revision under hensyntagen til den væsentlig lavere forventede levetid for mænd og de betydelige lønforskelle mellem mænd og kvinder, som afspejles i størrelsen af efterladtepensionerne, og som ofte indebærer, at de pågældende kommer ned under fattigdomsgrænsen;

59. påpeger, at en fortsat udvikling og opretholdelse af de sociale sikringssystemer hænger nøje sammen med Lissabon-målene og kan yde et vigtigt bidrag til øget beskæftigelse og vækst, større solidaritet og øget social integration;

60. bekræfter sin overbevisning om, at dets rolle — som et organ, der repræsenterer Europas borgere direkte — ved anvendelsen af den åbne koordinationsmetode må klarlægges og styrkes, således at processen får demokratisk legitimitet;

61. opfordrer Rådet og Kommissionen til at indlede forhandlinger med Parlamentet om en interinstitutionel aftale, hvori der fastlægges regler for udvælgelsen af de politiske områder, hvor den åbne koordinationsmetode skal anvendes, og hvormed der indføres en sammenhængende anvendelse af metoden med Europa-Parlamentets uindskrænkede og ligeberettigede medvirken;

62. understreger, at en sådan interinstitutionel aftale skal indeholde bestemmelser om Parlamentets medvirken ved udarbejdelse af målsætninger og indikatorer samt om adgang til dokumenter, deltagelse i møder, overvågning af og kontrol med fremskridt, oplysninger om rapporter og bedste praksis og en procedure til videreudvikling af den åbne koordinationsmetode til en fællesskabsmetode;

*

* *

63. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Udvalget for Social Beskyttelse og medlemsstaternes, tiltrædelseslandenes og kandidatlandenes regeringer og parlamenter.

[1] EUT C 320 E af 15.12.2005, s. 164.

[2] EUT L 205 af 6.8.2005, s. 21.

[3] EFT L 10 af 12.1.2002, s. 1.

[4] EUT C 261 E af 30.10.2003, s. 136.

[5] EUT C 68 E af 18.3.2004, s. 604.

[6] EUT C 77 E af 26.3.2004, s. 251.

[7] EUT C 45 E af 23.2.2006, s. 134.

[8] Vedtagne tekster, P6_TA(2005)0210.

[9] Vedtagne tekster, P6_TA(2005)0244.

[10] UNICEF statusoversigt nr. 6 — Child Poverty in Rich Countries 2005.

--------------------------------------------------