Bekendtgørelse vedrørende afgørelsen fra Den Fælles Afviklingsinstans af 17. marts 2020 om, hvorvidt aktionærerne og kreditorerne skal bevilliges kompensation som følge af de afviklingsforanstaltninger, der er truffet vedrørende Banco Popular Español SA., (SRB/EES/2020/52) (»afgørelsen«)

(2020/C 91/02)

Ved denne afgørelse fastlægger Den Fælles Afviklingsinstans, at de aktionærer og kreditorer, som er berørt af de afviklingsforanstaltninger, der er truffet vedrørende Banco Popular Español SA (de berørte aktionærer og kreditorer), ikke er berettiget til kompensation i henhold til artikel 76, stk. 1, litra e), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 (1).

Sammendrag af afgørelsen fra Den Fælles Afviklingsinstans

Den 7. juni 2017 besluttede Den Fælles Afviklingsinstans (»Afviklingsinstansen«) at vedtage en afviklingsordning for Banco Popular Español SA (»instituttet«) (2), som blev godkendt af Europa-Kommissionen (3). I henhold til artikel 5 og 6 i afgørelsen bestod afviklingsforanstaltningerne over for instituttet i at anvende virksomhedssalgsværktøjet til at overføre aktierne i instituttet til Banco Santander SA (jf. artikel 24, stk. 1, litra a)), i forordning (EU) nr. 806/2014) efter udøvelsen af beføjelsen til at nedskrive og konvertere instituttets kapitalinstrumenter (jf. artikel 21 i forordning (EU) nr. 806/2014).

Efter at FROB havde gennemført afviklingsforanstaltningen i overensstemmelse med artikel 20, stk. 16, og artikel 20, stk. 17, i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 3 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/344 (4), skulle Afviklingsinstansen sikre, at der blev foretaget en værdiansættelse af en uafhængig valuar for at fastslå, om de berørte aktionærer og kreditorer ville have fået en bedre behandling, hvis instituttet havde været genstand for almindelig insolvensbehandling (»værdiansættelse af forskel i behandling« eller »værdiansættelse 3«).

Deloitte Réviseurs d’Entreprises (Deloitte) (5) var den uafhængige valuar, som var engageret til at foretage den krævede værdiansættelse i forbindelse med afviklingen af instituttet. Den 14. juni 2018 (6) modtog Afviklingsinstansen pr. mail Deloittes endelige rapport om værdiansættelsen af forskellene i behandling med hensyn til afviklingen af instituttet (»rapport om værdiansættelse 3«), der er vedlagt afgørelsen som bilag I. Det fremgår af rapporten om værdiansættelse 3, at der ingen forskel er mellem den faktiske behandling af de berørte aktionærer og kreditorer, og den behandling de ville have fået, hvis instituttet havde været genstand for almindelig insolvensbehandling på datoen for afviklingen.

På baggrund heraf besluttede Afviklingsinstansen foreløbigt i sin meddelelse af 2. august 2018 (7) (»meddelelsen«), at det ikke var nødvendigt at betale kompensation til de berørte aktionærer og kreditorer i henhold til artikel 76, stk. 1, litra e), i forordning (EU) nr. 806/2014.

For at kunne træffe en endelig afgørelse om, hvorvidt der skulle ydes kompensation, 1) opfordrede Afviklingsinstansen i meddelelsen desuden de berørte aktionærer og kreditorer til at tilkendegive deres interesse for at udøve deres ret til at blive hørt (registreringsfasen), og 2) opfordrede, på et senere tidspunkt, de berørte aktionærer og kreditorer, som allerede havde tilkendegivet deres interesse, og hvis status er bekræftet af Afviklingsinstansen, til at fremsætte deres bemærkninger til Afviklingsinstansens foreløbige afgørelse og den underliggende begrundelse herfor, som anført i meddelelsen (høringsfasen).

I slutningen af høringsfasen, i betragtning af at de berørte aktionærer og kreditorer bragte en række elementer på bane, som ikke var forbundet med Afviklingsinstansens foreløbige afgørelse og den underliggende begrundelse herfor, som anført i meddelelsen, vurderede Afviklingsinstansen først relevansen af sådanne bemærkninger. Derefter grupperede Afviklingsinstansen alle de relevante bemærkninger, under hensyntagen til at de berørte aktionærer og kreditorer havde fremsat identiske eller ensartede bemærkninger. Afviklingsinstansen gennemgik omhyggeligt de relevante bemærkninger vedrørende den foreløbige afgørelse, men ikke vedrørende rapporten om værdiansættelse 3. Med hensyn til de relevante bemærkninger til rapporten om værdiansættelse 3 og med henblik på at nå frem til en konklusion om, hvorvidt disse bemærkninger kunne påvirke den foreløbige afgørelse, anmodede Afviklingsinstansen Deloitte, i denne virksomheds egenskab af uafhængig valuar, om at fremlægge et dokument med en uafhængig vurdering af de relevante bemærkninger og overveje, hvorvidt rapporten om værdiansættelse 3 fortsat var gyldig set i lyset af disse bemærkninger.

Den 18. december 2019 forelagde Deloitte Afviklingsinstansen sin vurdering (»uddybende dokument«), der er vedlagt som bilag II til afgørelsen. I det uddybende dokument bekræftede Deloitte, efter at have gennemgået bemærkningerne fra de berørte aktionærer og kreditorer vedrørende rapporten om værdiansættelse 3, som fremsendt af Afviklingsinstansen til Deloitte, at både strategien og de forskellige hypotetiske likvidationsscenarier i rapporten om værdiansættelse 3, samt de deri fulgte metodologier og anvendte analyser, fortsat var gyldige.

I lyset af vurderingen af de relevante bemærkninger, der blev fremsat under proceduren for retten til at blive hørt med hensyn til Deloittes uafhængighed, er Afviklingsinstansen af den opfattelse, at Deloitte i forbindelse med udførelsen af opgaverne vedrørende værdiansættelse 3 har fungeret som uafhængig valuar i overensstemmelse med kravene i artikel 20, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 og kapitel IV i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/1075 (8).

Under hensyntagen til rapporten om værdiansættelse 3 og det uddybende dokument mener Afviklingsinstansen desuden, at rapporten om værdiansættelse 3 er det rette grundlag for vedtagelse af Afviklingsinstansens afgørelse. Afviklingsinstansen konkluderer således, at der ingen forskel er mellem den faktiske behandling af de berørte aktionærer og kreditorer, og den behandling de ville have fået, hvis instituttet var blevet likvideret ved almindelig insolvensbehandling på datoen for afviklingen.

Afviklingsinstansen fastslår derfor herved, at de berørte aktionærer og kreditorer ikke er berettiget til kompensation fra Den Fælles Afviklingsfond i henhold til artikel 76, stk. 1, litra e), i forordning (EU) nr. 806/2014.

Denne afgørelse er rettet til FROB i dets egenskab af national afviklingsmyndighed.

Der kan findes yderligere oplysninger om Afviklingsinstansens afgørelse samt bilagene hertil, f.eks. rapporten om værdiansættelse 3 og det uddybende dokument (bilag II), på Afviklingsinstansens officielle websted: https://srb.europa.eu/en/content/banco-popular.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 af 15. juli 2014 om ensartede regler og en ensartet procedure for afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme og en fælles afviklingsfond og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 (EUT L 225 af 30.7.2014, s. 1).

(2) SRB/EES/2017/08 (EUT C 222, 11.7.2017, s. 3).

(3) Kommissionens afgørelse (EU) 2017/1246 af 7. juni 2017 om godkendelse af afviklingsordningen for Banco Popular Español S.A. (EUT L 178, 11.7.2017, s. 15).

(4) Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/344 af 14. november 2017 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder, der præciserer kriterierne vedrørende metoderne til værdiansættelse af forskel i behandlingen i forbindelse med afvikling (EUT L 67 af 9.3.2018, s. 3).

(5) I overensstemmelse med den relevante specifikke kontrakt engagerede Deloitte personale fra sine kontorer i Belgien, Spanien og Det Forenede Kongerige.

(6) Den vedhæftede rapport om værdiansættelse 3 afspejler de ændringer (kun rettelser af skrivefejl), som Deloitte har foretaget i et tillæg, som Afviklingsinstansen modtog pr. e-mail den 31. juli 2018.

(7) Meddelelse fra Den Fælles Afviklingsinstans af 2. august 2018 vedrørende Afviklingsinstansens foreløbige afgørelse om, hvorvidt aktionærerne og kreditorerne skal bevilliges kompensation som følge af de afviklingsforanstaltninger, der er truffet vedrørende Banco Popular Español SA, og vedrørende iværksættelsen af en procedure, så de berørte kan udøve deres ret til at blive hørt (SRB/EES/2018/132) (EUT C 277 I, 7.8.2018, s. 1).

(8) Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/1075 af 23. marts 2016 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder om indholdet af genopretningsplaner, afviklingsplaner og koncernafviklingsplaner, de minimumskriterier, som den kompetente myndighed skal vurdere i forbindelse med genopretningsplaner og koncerngenopretningsplaner, betingelserne for koncernintern finansiel støtte, kravene vedrørende uafhængige valuarer, den kontraktmæssige anerkendelse af nedskrivnings- og konverteringsbeføjelser, procedurerne og indholdet i forbindelse med underretningskrav og meddelelsen om suspension samt afviklingskollegiernes virkemåde i praksis (EUT L 184, 8.7.2016, s. 1).