Nr. C 232/58 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 87 
Udtalelse om aktionsprogram for små og mellemstore virksomheder 
(87/C 232/20) 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 3. oktober 1986 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det 
nævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og tjeneste­
ydelser, som udpegede Enrique Calvet til ordfører. ØSU vedtog sin udtalelse den 3. juni 1987. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 247. plenarforsamling den 1. juli 1987 enstemmigt 
følgende udtalelse: 
Indledning 
Før gennemgangen af Kommissionens forslag til aktionspro­
gram for små og mellemstore virksomheder (SMV) ønsker 
ØSU at udtrykke sin tilfredshed med dette program, som 
udgør et kulminationspunkt i den gradvise erkendelse af den 
afgørende rolle, de små og mellemstore virksomheder spiller 
og vil komme til at spille i Europas samfundsliv og øko­
nomi. 
Dette program er det hidtil sidste led i en kæde af aktioner, 
der påbegyndtes for tolv år siden, og som med alle EF-insti-
tutionernes (Kommissionens, Parlamentets, ØSU's) aktive 
medvirken har resulteret i dette vigtige forslag om at udvikle 
en ambitiøs og potentielt effektiv politik specielt for de små 
og mellemstore virksomheder. 
Det er klart, at de europæiske SMV's udvikling og fremtid 
først og fremmest vil afhænge af en samordning af overord­
nede politikker, der sikrer mere smidige markeder, fremme af 
virkelysten og gennemførelse af det indre marked i tråd med 
den fornyede vilje til samarbejde og dialog, der udtrykkes 
gennem den aktuelle samarbejdsstrategi for vækst. 
Men det er lige så sikkert, at den aktuelle økonomiske 
situation og det hastige udviklingsforløb, der er i færd med at 
revolutionere produktionsstrukturen, nødvendiggør særskil­
te politikker for SMV, både på europæisk og nationalt 
plan. 
Det er i denne sammenhæng, Kommissionens aktionspro­
gram indgår, og på denne baggrund det analyseres i den 
foreliggende udtalelse. 
ØSU er generelt tilfreds med Kommissionens forslag, men 
finder, at det haster med at gennemføre dette rammepro­
grams ideer; ØSU vil ved gennemgangen af de mange 
påkrævede gennemførelsesbestemmelser studere de konkrete 
og sektorbestemte aspekter og deres sammenhæng med 
Kommissionens politik på andre områder (regional-, tekno­
logi-, socialpolitik osv.). I det følgende gennemgås aktionsprogrammet på baggrund 
af en helhedsstrategi for små og mellemstore virksomheder; 
under pkt. 1 fremsættes generelle bemærkninger til kommis­
sionsforslagets del I og II, og under pkt. 2 særlige bemærk­
ninger til del III i Kommissionens forslag. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. ØSU ser positivt på Kommissionens aktionsprogram 
for SM V, for så vidt som det på ny demonstrerer behovet for 
at løse de problemer, der plager denne erhvervssektor og 
dermed også hele den europæiske økonomi. ØSU har siden 
1974 haft lejlighed til at pege på dette behov i adskillige 
dokumenter; blandt de seneste kan fremhæves udtalelserne 
om »Små og mellemstore virksomheder i den tertiære sektor« 
samt »Betydningen af teknologisk forskning og udvikling for 
små og mellemstore virksomheder«. 
ØSU konstaterer ligeledes med tilfredshed, at mange af de 
ideer, der i 1982 blev fremsat i Udvalgets udtalelse om støtte 
til små og mellemsorte virksomheder ('), er blevet tilgodeset i 
det foreliggende aktionsprogram. 
1.2. Før der på EF-niveau vedtages et sammenhængende 
sæt af foranstaltninger med henblik på at fremme etablerin­
gen og udviklingen af små og mellemstore virksomheder, må 
det konstateres, på hvilket stadium problemerne opstår, 
hvilke instanser der skal løse dem, samt hvilke SMV der 
berøres i de enkelte tilfælde. På denne måde fastlægges 
henholdsvis EF-instansernes og de nationale instansers rolle. 
Foranstaltningerne bør iværksættes, styrkes og samordnes 
på alle planer. Det er indlysende, at mange aktioner skal 
gennemføres på nationalt plan (under henvisning til EF-ram-
merne), eftersom de mikro-økonomiske produktionsstruktu­
rer varierer meget fra land til land. 
H EFT nr. C 205 af 9. 8. 1982, s. 16. 
31. 8. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 232/59 
1.3. ØSU er klar over, hvor vanskeligt det er at nå frem til 
en ensartet definition af SMV alt efter sektor og land. I 
betragtning af de forvridninger, som uensartede definitioner 
kan skabe på det konkurrencepolitiske område, formulerer 
ØSU dog to henstillinger: 
— at Kommissionen snarest muligt og med al den alvor og 
opmærksomhed, som emnet kræver, går i gang med at 
udarbejde en eller flere definitioner af SMV. så begrebet 
kan anvendes med en vis ensartethed, 
— at Kommissionen i mellemtiden sørger for, at de nuvæ­
rende, rummelige definitioner ikke kan anvendes til 
vilkårligt at forvride konkurrencen. 
Kommissionens gennemførelse af disse foranstaltninger bør 
dog under ingen omstændigheder føre til en forsinkelse af det 
foreliggende programs iværksættelse. 
1.3.1. Når det gælder om at iværksætte foranstaltninger 
og tage stilling til SMV's problemer, er det desuden velkendt, 
at problemerne i »mellemstore« virksomheder i visse tilfælde 
kun har meget lidt til fælles med de problemer, der gør sig 
gældende i små eller håndværksprægede virksomheder. 
1.4. Det er almindeligt anerkendt, at SMV's vækst og 
styrkelse på mellemlang og lang sigt vil få gunstig indvirkning 
på beskæftigelsen. Dette har allerede vist sig at være tilfældet 
i adskillige sektorer; i andre sektorer og lande har SMV dog 
visse beskæftigelsesproblemer, der er typiske for en overg­
angs- og tilpasningsfase. 
1.4.1. Selv om det er klart, at SMV kan blive et magtfuldt 
redskab i bekæmpelsen af arbejdsløsheden, skal begrundel­
sen for at styrke SMV ikke kun søges i dette forhold. 
1.4.2. De små og mellemstore viksomheder har altid 
indtaget en fremtrædende plads i samfundsøkonomien, men 
deres fremgang og nye-rolle er samtidig resultatet af en 
økonomisk og teknologisk omvæltning, der ikke blot har en 
dybtgående indvirkning på beskæftigelsen, men også afspej­
ler sig i den gradvise fremkomst af nye økonomiske og sociale 
rammevilkår. Derfor finder ØSU, at der bør ydes generel 
støtte til tre virksomhedstyper (nemlig forarbejdning, handel 
og tjenesteydelser), og at de udviklingsmæssige prioriteringer 
ikke bør foretages ud fra politiske kriterier. 
1.4.3. SMV må derfor styrkes, uden at dette sker på 
bekostning af den opmærksomhed, der tildeles de store 
virksomheder; i forbindelse med den hurtigt fremadskriden­
de fornyelse af produktionsstrukturen er en ny, optimal 
ligevægt mellem disse to virksomhedstyper i støbeskeen, men 
de vil altid være gensidigt afhængige af hinanden. 
1.4.4. Det er vigtigt at huske på, at mange SMV, der 
spiller en afgørende rolle ved at skabe arbejdspladser og vækst, kun opererer inden for de nationale grænser. Derfor 
skal man ikke kun interessere sig for samhandelshindringer, 
når EF-lovgivningen tages op til overvejelse; det må påses, at 
reglerne heller ikke på andre områder hindrer opfyldelsen af 
disse vitale målsætninger, og at man respekterer alle de 
målsætninger af økonomisk og social karakter, som hører 
hjemme blandt EF's allerede opnåede resultater. 
1.5. Et gunstigt miljø for etablering og udvikling af SMV 
er endvidere forudsætningen for at bringe »sorte« økonomis­
ke aktiviteter tilbage på lovens grund. Som ØSU påpegede i 
sin udtalelse om »støtte til små og mellemstore virksomhe­
der« fra 1982, er undergrundsøkonomien ikke blot til skade 
for almenvellet på grund af skatteunddragelse og manglende 
bidrag til socialsikring, men den berører tillige i særlig 
alvorlig grad SMV-sektoren. Da situationen i mange med­
lemsstater er blevet værre inden for de sidste år, ville det være 
hensigtsmæssigt, om Kommissionen udformede retningslin­
jer for de nationale myndigheders arbejde med at bringe disse 
illegale virksomheder inden for lovens rammer. Retningslin­
jerne kunne afledes direkte af den undersøgelse, der blev givet 
i opdrag af Det Europæiske Råd i Haag i juni 1986. 
1.6. Det foreslåede programs succes vil i stor udstrækning 
afhænge dels af de økonomiske, tekniske og menneskelige 
ressourcer, Kommissionen kan regne med til programmets 
gennemførelse, samt af koordineringen af disse ressourcer, 
og dels af Rådets og medlemsstaternes politiske vilje. 
1.6.1. Kommissionen bør træffe foranstaltninger til 
inden for sine egne tjenestegrene at koncentrere alt arbejde 
vedrørende SMV i et enkelt organ, således at lederne af små 
og mellemstore virksomheder kan nøjes med et enkelt 
kontaktled til denne EF-instans. 
Kommissionens Task Force kunne påtage sig denne aktive og 
effektive rolle, forudsat at dens funktioner styrkes og udvides 
til også at omfatte styringsopgaver, der går videre end det 
rent koordinerende. 
Desuden må EF på sit budget afsætte de nødvendige midler til 
gennemførelse af alle programmets aktioner, hvilket ikke 
opfyldes med budgettet for 1987. Under alle omstændighe­
der må budgettet ikke rumme bevillinger til en særlig 
struktur, der hurtigt ville blive til et »Europæisk Støttecen­
ter«, som SMV-organisationerne har udtalt sig klart imod. 
Task Forcens rolle skal således være, efter at have konsulteret 
de repræsentative fag- og erhvervsorganisationer, at igang­
sætte undersøgelser med henblik på at gennemføre EF-for-
anstaltninger, der er tilpasset SMV's behov, samt at forelæg­
ge forslag herom for Kommissionen. 
Den klare kendsgerning, at kun en lille del af EF's midler er 
afsat til SMV og rent faktisk når frem til dem (uden tvivl et 
Nr. C 232/60 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 87 
mindre beløb end det, der tilfalder de store virksomheder), 
ansporer endvidere til at kræve en stor budgetmæssig og 
finansiel indsats til fordel for det foreliggende program. Task 
Forcen bør, hvor det er muligt, undersøge og kontrollere, 
hvor stor en del af de hertil afsatte EF-midler der virkelig når 
frem til SMV. 
1.6.2. Medlemsstaterne viste deres politiske vilje i sluter­
klæringerne fra Det Europæiske Råds møde den 29. og 30. 
marts 1985 i Bruxelles og den 2. og 3. december samme år i 
Luxembourg, hvori de gik ind for at fjerne hindringerne for 
SMV's normale udvikling. 
ØSU håber, at den velvilje, medlemsstaternes stats- og 
regeringschefer har udvist, afspejles i Ministerrådet, når det 
skal vedtage de bindende gennemførelsesbestemmelser for 
aktionsprogrammet. 
1.7. ØSU opfordrer indtrængende Kommissionen til at 
fastsætte frister for alle dele af aktionsprogrammet. De bør i 
intet tilfælde sættes senere end 1992, der er året for den 
planlagte fuldførelse af rammerne for det indre marked. 
Fristen skal følges op af en omhyggelig og detaljeret tidsplan 
for iværksættelsen af prioriterede foranstaltninger. Priorite­
ringen skal undersøges og fremlægges klart: der bør lægges 
ud med de mest presserende foranstaltninger, der kan skabe 
de gunstigst mulige økonomiske og finansielle rammevilkår 
for SMV; dernæst bør der ske en gradvis udvikling af de mere 
specifikke foranstaltninger, så hurtigt som Task Forcen er i 
stand til det. Alt dette vil skabe en atmosfære af sikkerhed og 
positive forventninger blandt SMV's virksomhedsledere og 
mindske deres usikkerhed, når de skal planlægge for fremti­
den. 
Det anbefales ligeledes at indføre en opfølgningsordning, 
hvorigennem Kommissionen vurderer de vedtagne foran­
staltningers effektivitet og virkninger. De øvrige EF-insti-
tutioner, herunder ØSU, skal regelmæssigt informeres her­
om gennem udsendelsen af rapporter. 
1.8. Endelig mener ØSU, at SMV kan opnå væsentlige 
stordriftsfordele ved at arbejde sammen om en lang række 
økonomiske og administrative aktiviteter (fælles udnyttelse 
af tjenesteydelser, kreditadministration, koordinering af 
forskningsindsatsen osv., osv.). Man må på den anden side 
ikke glemme de store forskelle på alle områder og i alle 
henseender, der findes i SMV-sektoren som helhed. Dette 
kræver stor tilpasningsevne og smidighed i EF-aktionerne, 
hvis bedste garanti for succes ligger i opretholdelsen af en 
snæver kontakt mellem EF's institutioner og de forskellige 
SMV-organisationer. Task Forcen bør således knytte forbindelser og mangedoble 
kontakterne med SMV-organisationer, -institutter, -rådgiv­
ningscentre, -uddannelsescentre osv. på nationalt og euro­
pæisk plan. For øvrigt er der visse afgørende aspekter ved 
SMV's deltagelse i forhandlinger og dialoger med institutio­
ner både på EF-plan og på nationalt plan, der kræver en 
fælles SMV-repræsentation. 
Den bedste vej til udbredelse af information og koordinering 
af fælles foranstaltninger går uden tvivl gennem alle former 
for SMV-organisationer (sammenslutninger, handelskamre, 
brancheforeninger, »Enterprise Agendes« osv.). 
Derfor bør Kommissionen vise styrkelsen og udviklingen af 
disse institutioner særlig opmærksomhed, og således tilskyn­
de dem til at opfylde deres rådgivnings- og støttefunktioner 
over for SMV. Dette må dog i intet tilfælde betyde økono­
misk EF-støtte. 
1.9. På samme måde kan fagbevægelsens tilstedeværelse i 
SMV (naturligvis inden for rammerne af den nationale 
lovgivning) styrke disse virksomheders samfundsøkonomis­
ke stilling, da den gør dialoger eller aftaler på institutionelt 
plan lettere at gennemføre i praksis på en harmonisk og 
solidarisk måde. Fagforeningerne, institutionerne og SMV 
selv bør derfor gøre en fælles indsats for at styrke denne 
tilstedeværelse. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Forbedring af arbejdsbetingelserne for SM V 
ØSU finder, at opfyldelsen af denne målsætning er hoved­
hjørnestenen i enhver støtteaktion til fordel for SMV. Det 
betyder, at enhver støtteforanstaltning skal underordnes 
målsætningen om at skabe bedre betingelser for SMV's 
udvikling. 
Man må ikke glemme, at SMV's arbejdsbetingelser ikke 
udelukkende dikteres af den offentlige administration og de 
lovmæssige bestemmelser og forskrifter, der regulerer virk­
somhedernes liv, men at vilkårene også bestemmes af andre 
økonomiske og sociale aktører (store virksomheder, SMV, 
arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer osv.), som SMV 
må have et smidigt og harmonisk forhold til. 
2.1.1. Fremme af virkelysten 
2.1.1.1. Det er vigtigt ikke blot at fremme etableringen af 
nye enkeltvirksomheder, men også oprettelsen af koorpera-
tive sammenslutninger mellem virksomheder samt fremkom-
31. 8. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 232/61 
sten af samarbejdsmodeller, der også omfatter større virks­
omheder. 
Et yderst nyttigt instrument til fremme af dette samarbejde på 
EF-plan vil man få i de europæiske økonomiske firmagrup­
per (EØFG), hvis faktiske ikrafttræden bør fremskyndes. 
2.1.1.2. I forbindelse med fremme af de virksomhedsini-
tiativer, der sigter på de unge, bør man desuden sørge for, at 
oprettelsen af kooperativer eller lignende enheder, såsom 
»sociedades anonimas laborales«, i Spanien og de italienske 
»consorzi« er lige så let gennemførlig som oprettelsen af 
enhver anden type mindre virksomhed, uden at dette fører til 
nogen form for konkurrenceforvridning. 
En betydningsfuld funktion kan måske varetages af virksom­
heds- og innovationscentre, som med EF-støtte via pilotpro­
jekter kunne undersøge mulighederne for opstart of mindre 
industri- og håndværksvirksomheder i de regioner, hvor 
ungdomsarbejdsløsheden er størst. 
2.1.2. Forbedring af samfundets administrative overbyg­
ning 
2.1.2.1. ØSU er enig i, at det i nogle tilfælde på 
europæisk og nationalt plan vil være nødvendigt at tilpasse 
de lovmæssige og administrative bestemmelser, der gælder 
for SMV, til disses særlige vilkår, forudsat at denne tilpas­
ning betyder en forenkling af bestemmelserne, uden at den 
oprindelige hensigt ændres, selv om de ønskede forandringer 
i visse tilfælde kan være mere væsentlige. Dette er ikke et 
samme som deregulering over én bank: der skal blot peges på 
behovet for at tilpasse sig de nye produktionsstrukturer. 
De gældende bestemmelser er i intet tilfælde blevet indført for 
at genere virksomhedslederen, men de kan ofte være blevet 
forældede, unødvendige og undertiden også utilstrækkelige. 
Derfor bør proceduren bestå i at undersøge følgende i hvert 
enkelt tilfælde: 
— det objektive kriterium for bestemmelsens indførelse, 
— hvor forældet eller uhensigtsmæssig bestemmelsen er i 
dag i forhold til dens målsætning, 
— hvor relevant det vil være, og hvad det vil indebære af 
sociale og økonomiske omkostninger at erstatte, ændre, 
fjerne, opretholde eller supplere den. 
Det er klart, at dialogen mellem alle samfundets interesse­
grupper må spille en afgørende rolle for denne sidste analyse, 
da det er tvingende nødvendigt at smidiggøre SMV's produk-
tionsaktiviteter uden at skære ned på de grundlæggende 
sociale garantier. 2.1.2.2. Revisionen af de bestemmelser, der berører 
SMV, bør for øvrigt, som ved andre Task Force-aktiviteter, 
gennemføres således, at den ikke bliver fortolket negativt 
som en diskrimination af de store virksomheder, men som et 
middel til at korrigere de forskrifter, der ikke tager hensyn til 
SMV's særlige problemer, med det ene formål at stille 
virksomhederne lige i deres økonomiske aktivitet. 
Det ville i denne forbindelse være hensigtsmæssigt at nå frem 
til en formel, der gør forholdet mellem disse to virksomheds­
typer mere harmonisk og fremmer den gensidige dialog og 
samarbejdet, sådan som det er blevet forsøgt i visse med­
lemsstater de sidste par år (»Partenariater«). 
2.1.2.3. Når byrden af lovbestemmelser og administrati­
ve forskrifter, der hviler på SMV, skal tilpasses efter 
sektorer, er det nødvendigt at foretage en prioritering af 
lovgivningbestemmelserne efter målsætningernes betydning. 
Institutionerne vil blive nødt til at tilpasse deres krav til det 
nuværende bureaukratiske og administrative apparats reelle 
muligheder. En i øvrigt nyttig lovgivning, der administreres 
af et system, der er ude af stand til at gennemføre og 
kontrollere den, forvandles til et uhensigtsmæssigt redskab, 
der skaber forvridninger på markedet og tilskynder til 
bedrageri. 
Lovbestemmelserne og især EF-lovgivningen, bør præsente­
res i en koordineret form og affattes i et nutidigt og klar 
sprog. 
Når de nationale myndigher og EF skal overveje, hvilke 
skridt der skal tages for at forbedre det administrative 
apparat, må de tage hensyn til, at virksomhederne i med­
lemsstater med et komplekst system kommer i kontakt med 
administrationen på flere niveauer, hvorfor de forenklede 
bestemmelser både skal anvendes af centraladministrationen 
og af de regionale og lokale myndigheder. 
2.1.2.4. De konsekvensberegninger, der skal vedføjes 
alle Kommissionens forslag til lovbestemmelser, er et stort 
fremskridt for virksomhederne, især de mindre; da de også 
vil være til stor gavn for ØSU's arbejde, ønsker Udvalget at 
kunne disponere over konsekvenberegningerne til de forslag, 
det skal udtale sig om. De repræsentative organisationer, 
som skal rådspørges, bør også kunne disponere over den 
konsekvensberegning, der hører til emnet for høringen. Dette 
opnås måske bedst, hvis den offentliggøres i EF-Tidende. 
For at bibeholde disse konsekvensberegningers positive 
betydning må de anvendes som en informationskilde, der 
supplerer lovbestemmelsernes indhold, og som skal danne 
grundlaget for de eventuelle ændringer, der måtte være 
påkrævede for at undgå at skade virksomhederne, især SMV. 
De bør ikke anvendes som endnu et bureakratisk element, 
Nr. C 232/62 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 87 
der forlænger beslutningsprocessen unødigt, eller som kan 
sætte arbejdet med bestemmelsen i stå, før den vedtages. De 
oplysninger, der gives i disse konsekvensberegninger, bør 
således omfatte EF som helhed og ikke kunne fortolkes 
forskelligt i de enkelte medlemsstater. 
2.1.3. Videre gennemførelse af det indre marked til fordel 
for SMV 
2.1.3.1. Den endelige gennemførelse af det indre marked 
vil i sig selv betyde, at der skabes gunstige arbejdsbetingelser 
for virksomhederne, og i det konkrete tilfælde for SMV, 
gennem fjernelsen af alle de hindringer, der i dag gør det 
vanskeligt for de mindre virksomheder at opnå fodfæste i de 
forskellige medlemslande. ØSU opfordrer derfor indtræn­
gende EF-institutionerne til at overholde hvidbogens tids­
frister og undgå forsinkelser. 
Angående fjernelsen af fysiske, tekniske og adminstrative 
hindringer henviser ØSU til ØSU's udtalelse om hvidbogen 
om det indre marked (l), hvori Kommissionen opfordres til at 
styrke dialogen mellem regeringerne og arbejdsgiver- samt 
arbejdstagerorganisationere. På arbejdsgiversiden må 
SMV-organisationerne spille en væsentlig rolle, eftersom 
denne virksomhedstype udgør en stor del af virksomhederne i 
EF, og det er derfor nødvendigt at fremme det tætte 
samarbejde mellem disse repræsentative organisationer og 
EF, både på nationalt plan og på EF-plan. 
ØSU henstiller ligeledes til Kommissionen, at den gør brug af 
de midler, traktaten giver den, til at undgå forvridninger i 
EF-samhandelen, der skyldes medlemsstaternes neo-protek-
tionistiske foranstaltninger, og som i særlig grad skader 
SMV. 
2.1.3.2. Kommissionen og de nationale myndigheder bør 
medvirke til at udbrede kendskabet til de fremskridt, der 
gøres med hensyn til at fjerne de fysiske barrierer, samt til de 
tekniske normer, der vedtages, således at denne information 
når ud til alle ledere af SMV i EF. Denne opgave kan udføres 
effektivt af SMV-sektorens repræsentative organisationer i 
permanent kontakt med EF's og medlemsstaternes institutio­
ner. Dette programs forslag om at oprette »enhedsinformat-
ionssteder« kan være et første skridt på vejen til at sprede den 
omtalte information. Oprettelsen af disse informationssteder 
bør i intet tilfælde indebære skabelse af nye administrative 
organer på nationalt plan; man må udnytte og tilskynde til 
samordning — i visse tilfælde reorganisering — af allerede 
eksisterende organer. 
(») EFT nr. C 344 af 31. 12. 1985, s. 16. 2.1.3.3. Samtidig med den lovgivning, EF-institutioner­
ne må vedtage for at give de 12 medlemsstaters offentlige 
indkøbsaftaler en »fællesskabsdimension« må Kommissio­
nen udnytte alle sine muligheder for at sikre, at de nationale 
regeringer på de forskellige niveauer opfylder EF-direktiver-
nes bestemmelser, især på informationsområdet. Der bør 
snarest muligt gøres status over den seneste tids nationale 
erfaringer samt fremsættes forslag til forbedring af situatio­
nen. 
ØSU foreslår, at Kommissionen, helst i samråd med sekto­
rens repræsentative organisationer, undersøger og gennem­
fører konkrete foranstaltninger med henblik på at fremme 
SMV's deltagelse i offentlige indkøbsaftaler. Kommissionen 
skal ligeledes sammen med medlemsstaterne sikre, at SMV 
får samme muligheder for adgang til offentlige indkøbsafta­
ler som de store virksomheder. Til dette kræves ensartede 
definitioner af SMV på EF-plan og/eller for de enkelte 
brancher under hensyntagen til nationale særtræk, og der 
kræves endvidere et effektivt system til at kontrollere de 
offentlige licitationer, som afholdes af medlemsstaternes 
forskellige administrationer. 
Det ville være meget nyttigt at udstede et EF-direktiv med 
krav om, at medlemsstaterne regelmæssigt udsender en 
opgørelse, der viser omfanget af SMV's deltagelse i offentlige 
indkøbsaftaler. 
2.1.4. Tilpasning af selskabsretten 
2.1.4.1. ØSU udtrykker på ny sit ønske om, at man 
endelig får vedtaget »Det europæiske Aktieselskabs Vedtæg­
ter« som skal danne grundlag for oprettelsen af europæiske 
virksomheder; dette ville styrke virksomhedernes konkur­
renceevne ved at fjerne hindringerne for den frie etablerings­
ret og gøre det lettere for SMV at få adgang til nye markeder i 
andre medlemslande. Der bør ligeledes skabes et europæisk 
»varemærke« og iværksættes en EF-aktion imod internatio­
nal varemærkeforfalskning. De byrder og omkostninger, 
registreringen af et »europæisk« varemærke evt. vil medføre, 
skal være økonomisk overkommelige for selv de mindste 
virksomheder. Der bør endvidere tages skridt til at frem­
skynde den nødvendige procedure i forbindelse med opnåelse 
af europæisk patent. 
Patentbeskyttelsen og beskyttelsen af den industrielle ejen­
domsret bør endvidere forbedres. 
2.1.5. En sund konkurrencebetonet struktur 
2.1.5.1. Der er blevet gjort meget for at tilpasse konkur­
rencelovgivningen til SMV's faktiske situation, men det bør 
ikke glemmes, at de gældende bestemmelser skal følges nøje, 
31. 8. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 232/63 
eftersom for stor eftergivenhed kan medføre konkurrence­
forvridning og skævheder i medlemsstaternes samhandel, og 
det ville først og fremmest gå ud over SMV. 
2.1.5.2. Det bør heller ikke glemmes, at konkurrencepo­
litikken også har et andet aspekt: den skal regulere statens 
financielle indblanding i erhvervslivet. Derfor anbefaler 
ØSU, at Kommissionen også sørger for en konsekvent 
gennemførelse af EØF-Traktatens artikel 92 til 94, således at 
man undgår, at de forskellige medlemsstaters aktioner til 
fordel for SMV ikke går på tværs af hinanden. 
Kommissionen opfordres endvidere til på ny at fremsætte sit 
forslag til forordning vedrørende virksomhedskoncentra­
tion. 
2.1.6. Et stimulerende skattesystem 
På det skattepolitiske område står det stadig medlemsstater­
ne frit for at indføre de metoder til direkte beskatning, som de 
finder mest hensigtsmæssige. Det vil følgelig være hensigts­
mæssigt, om de nationale myndigheder benyttede et beskat­
ningssystem, der gavner virksomhederne. Bl.a. kan det 
anbefales at undersøge og overveje følgende foranstaltnin­
ger: 
— lempeligere beskatning af overskud, der geninvesteres, 
— indførelse af en afskrivningsordning, der muliggør 
modernisering af materiellet, 
— nedsættelse af afgifterne i tilfælde af arvingers overtagelse 
af virksomheden som følge af dødsfald, forudsat at 
aktivitetens videreførelse er sikret, 
— nedsættelse af skatten i forbindelse med ejerskifte, forud­
sat at virksomhedens videreførelse er sikret, 
— skelnen mellem skattefradrag for investeringer og skatte­
fradrag for jobskabelse, 
— skattebegunstigelser ved etablering og overdragelse af 
SMV, 
— skattebegunstigelse af F&U-aktiviteter, 
— vedtagelse af et harmoniseret system med glidende 
beskatning (carry-back/carry-forward system) med 
henblik på at begunstige SMV's investeringer mest 
muligt l1). 
— forebyggelse af dobbeltbeskatning. 
2.1.7. Forbedring af de samfundsmæssige betingelser 
2.1.7.1. ØSU bifalder enhver tilskyndelse til dialog mel­
lem arbejdsmarkedets parter. Kommissionen må derfor 
i1) ØSU har afgivet en positiv udtalelse om dette forslag (jf. EFT 
nr. C 160 af 1. 7. 1985, s. 35) (Ordfører: GORIS). overvinde disse vanskeligheder og ved at støtte sig til 
arbejdsgivernes og arbejdstagernes repræsentative orgnisa-
tioner sikre, at denne dialog, som bør ledsage EF's politik på 
alle områder, bliver effektiv, også på SMV-området. Således 
bør Kommissionen gennem information, uddannelse og 
koordination med politikken på andre områder (socialt, 
regionalt, økonomisk, skattemæssigt og sektorielt) styrke 
SMV-arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationernes ma­
nøvrefrihed og indflydelse i denne erhvervssektor. 
2.1.7.2. Kommissionens fortræffelige initiativ gælder 
naturligvis alle former for kooperativer i alle sektorer, uanset 
på hvilken måde lovgivningen er udformet i de forskellige 
medlemsstater. 
2.2. Øget fleksibilitet og tilførsel af kapital med henblik på 
stiftelse og udvidelse af SM V 
ØSU foreslår, at dette afsnit (III.2 i Kommissionens forslag) 
får titlen »Tilskyndelse til stiftelse og udvidelse af SMV«. 
Oprettelsen af flere rådgivnings- og forvaltningscentre med 
henblik på at hjælpe SMV med vigtige spørgsmål (regnskab, 
skat, økonomi, teknologi og innovation) ville øge disse 
virksomheders fleksibilitet, effektivitet og konkurrenceevne 
samt gøre dem bedre i stand til at overleve, eftersom de alt for 
ofte ikke har mulighed for at lade disse servicefunktioner 
indgå i deres interne struktur. 
Til dette formål foreslår ØSU Kommissionen at undersøge, 
hvorledes oprettelsen af sådanne centre kan støttes gennem 
en række supplerende foranstaltninger (f.eks. inden for 
rammerne af forslaget til Rådets afgørelse (KOM(86) 785 
endelig udg.). De skal have kontakt til organer, der står 
virksomhederne nært, som f.eks. arbejdsgiverorganisatio­
nerne, og samtidig være så decentraliserede, at de når ud til 
de virksomheder, der ligger længst væk fra de store admini­
strative centre. Det må overvejes at indføre en skattemæssig 
og økonomisk støtteordning i forbindelse med udgifterne til 
konsultation og ekspertrådgivning, som udgør en stor byrde 
for må virksomheder. 
2.2.1. Uddannelse 
Der må skelnes mellem virksomhedslederens uddannelse og 
den uddannelse, hans personale har behov for. I begge 
tilfælde bør uddannelsen tilpasses virksomhedens aktiviteter 
og især være praktisk orienteret. 
Uddannelsen af virksomhedslederen (hvadenten han ejer 
virksomheden eller blot driver den) er afgørende for SMV og 
bør udbygges i særlig grad, i overensstemmelse med I.L.O.'s 
anbefalinger, der blev godkendt på konferencen i juni 1986. 
Nr. C 232/64 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 87 
Denne uddannelse bør være det grundelement, som fornyr og 
konsoliderer virkelysten hos en gruppe (ejerne eller lederne af 
SMV), der ofte mangler den fornødne erfaring eller uddan­
nelse til at påtage sig det tunge ansvar, en moderne og effektiv 
ledelse af en mindre virksomhed indebærer i dag. 
Erhvervslederuddanelsen bør omfatte alle sider af erhvervs­
lederens arbejde, så han bliver i stand til at lede sin 
virksomhed effektivt, eventuelt med konsulentbistand ude­
fra. Virksomhedslederen bør ligeledes tilskyndes til at skaffe 
sig et nøje kendskab til udviklingen på alle relevante 
områder, især hvad angår nye teknologier. 
Personaleuddannelsen udgør en større økonomisk byrde for 
SMV end for de store virksomheder, som har de nødvendige 
midler til at gennemføre en intern erhvervsuddannelse. SMV 
har ikke ressourcer til sådanne aktiviteter, og som regel kan 
der heller ikke afsættes den fornødne tid til at følge kurser, 
der afholdes uden for virksomheden. For at bøde på dette 
handicap kan der træffes følgende foranstaltninger: 
— styrkelse af kontakten til de kompetente organer med 
henblik på udarbejdelse af planer for erhvervsuddanelse i 
samarbejde med SMV og arbejdstagerne gennem deres 
repræsentative organisationer, således at disse planer 
kommer til at svare til SMV's behov, 
— øget økonomisk støtte til erhvervsuddannelse af de 
ansatte på SMV, herunder også virksomhedsejere og 
-ledere. Uddannelsen bør udvides til at omfatte medhjæl­
pende ægtefæller, 
— etablering af et omfattende net af uddannelsescentre, som 
bringer disse aktiviteter inden for alle virksomheders 
rækkevidde og som anvender audiovisuelle teknikker og 
fjernundervisningsmetoder, 
— medtage blandt ESF's særligt prioriterede foranstaltnin­
ger uddannelsen af SMV's ejere og ledere i forvaltning og 
virksomhedsledelse, 
— opmærksomhed om uddannelse inden for ny teknolo­
gi-
Markedet for ny teknologi er domineret af store selskaber, 
som alt for ofte tilbyder løsninger, der er tilpasset store 
kunder, som har større kapital til rådighed end SMV. Med 
henblik på at forbedre denne situation og styrke SMV's 
stilling foreslås det, at der oprettes supplerende rådgivnings­
tjenester, der kan bistå SMV samt deres ledere og ansatte i 
spørgsmål om teknologi og innovation. 
Disse rådgivningstjenester, der ville styrke SMV's stilling 
som købere og brugere af ny teknologi, ville få til opgave 
at: — fremme og udbygge informationsudvekslingen mellen 
SMV (brugerne) og sælgerne af ny teknologi med henblik 
på at tilpasse den ene gruppes behov til den andens 
tekniske muligheder, 
— sikre bistand ved udvælgelse, vurdering og ansættelse af 
kvalificeret midlertidigt personale på etableringstids-
punktet osv., 
— udbygge uddannelsesforanstaltningerne og kvalifika­
tionsniveauet for at sikre en bedre tilpasning til den nye 
teknologi, der indføres i SMV under hensyntagen til 
disses tekniske, økonomiske og arbejdsmæssige karakte­
ristika. 
Som bekendt rejser indførelsen af ny teknologi i såvel store 
som i små virksomheder en mængde problemer af mennes­
kelig, arbejdsmæssig, social og økologisk karakter. Man bør 
i den sociale dialog tage hensyn hertil og bidrage til at skabe 
en tilbundsgående viden på området, som kan fremme denne 
dialog samt indførelsen af ny teknologi i SMV, der er optimal 
i social og økonomisk henseende. 
Til dette formål vil det være nødvendigt at intensivere og 
effektivisere de aktioner, CEDEFOP i samarbejde med 
Kommissionen (GD V samt SMV — Task Forcen) har 
planlagt for 1987 og de følgende år, såldes at de hurtigt og 
effektivt kommer til at omslutte alle aspekter og faktorer i 
forbindelse med uddannelse på SMV-niveau. 
I denne forbindelse bør nævnes en aktion, som GD V, 
Direktoratet for Sundhed og Sikkerhed, har indledt med 
henblik på iværksættelsen af et »Program for uddannelse og 
rådgivning i sikkerheds- og administrationsspørgsmål for 
små og mellemstore virksomheder«. 
Det vil derfor være hensigtsmæssigt at sørge for en effektiv 
koordinering af Kommissionens, SMV-Task Forcens samt 
CEDEFOP's påbegyndte eller planlagte projekter vedrøren­
de uddannelse af SMV's ledere og administratorer. 
For øvrigt findes der lande med et meget veludviklet 
erhvervsuddannelsessystem, hvor SMV fungerer som veri­
table udklækningsanstalter for kvalificeret arbejdskraft. Det 
ville være en idé at samle, udbrede og styrke disse erfaring­
er. 
2.2.2. Information 
Alle foranstaltninger, der bidrager til at øge den information, 
der står til virksomhedernes rådighed, er — sammen med de 
førnævnte uddannelsesaktiviteter — fundamentet for SMV's 
udvikling. 
2.2.2.1. Kommissionens initiativ til at oprette »EF-infor-
mationssteder« i alle medlemsstaterne vil medvirke til at 
31. 8. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 232/65 
mindske afstanden mellem erhvervslederne og de informa­
tioner, de har brug for, ØSU opfordrer dog Kommissionen til 
at konkretisere følgende aspekter af informationsstedernes 
virke: 
— mulighederne for at tilslutte informationsstederne de 
edb-informationssystemer, der findes i medlemsstaterne, 
som f.eks »Minitel« i Frankrig, 
— tilknytning til arbejdsgiverorganisationerne, 
— decentraliseringsniveau inden for medlemsstaterne, 
— ansvarlig myndighed, 
— sammensætning og uddannelse af rådgivingspersona-
let. 
ØSU foreslår, at man frem for at oprette nye organer lader 
informationsstederne gennemføre deres aktiviteter via allere­
de eksisterende organer, såsom SMV-organisationer, han­
dels- og industrikamre, erhvervsråd osv. Bl.a. af økonomiske 
grunde må man insistere på dette. 
2.2.2.2. Kommissionens indsamling af data angående 
SMV skal dække mangel på information om disse virksom­
heder, der er karakteristisk på nationalt plan; men man må 
tage med i betragtning, at dette initiativ kun vil være positivt, 
hvis virksomhedernes udbytte bliver større end deres 
omkostninger, af den ene eller den anden art, ved at 
fremskaffe de ønskede oplysninger. Disse omkostninger kan 
nedbringes, hvis man anmoder arbejdsgiverorganisationerne 
om at fremskaffe informationerne i stedet for de enkelte 
virksomheder. 
Desuden bør man hurtigst muligt rette op på de nuværende 
uoverensstemmelser mellem NACE-fortegnelsen og indsam­
lingen af data vedrørende mange grene af SMV's aktivite­
ter. 
2.2.3. Eksport 
Aktionerne til fordel for SMV's eksportudvikling bør ikke 
begrænses til de markeder, der omtales i handlingsprogram­
met, men især sigte på at fremme de regioner, som kan 
tilbyde de bedste muligheder for SMV, og som ikke er blevet 
udnyttet i fuldt omfang. 
ØSU deler den opfattelse, at der bør lægges stor vægt på 
uddannelse, kurser og information på eksportområdet, og 
den mener, at Kommissionen bør fremme erfaringsudveks­
lingen mellem etablerede eksportører og nye eller potentielle 
eksportører. 
Blandt initiativerne på området »financial engineering« bør 
man undersøge mulighederne for at etablere et europæisk 
eksportkreditforsikringsselskab for små og mellemstore 
virksomheder og håndværk, som skal være tilpasset netop 
disse virksomheders særlige karakteristika. Eksportfremmeaktionerne bør desuden ledsages af foran­
staltninger, der skal øge EF-landenes tilstedeværelse i tredje­
lande, hovedsagelig gennem fremme af investeringer i han­
dels- eller industriaktiviteter i lande uden for EF. 
2.2.4. Virksomhedsstiftelse og innovation 
Kommissionen og medlemsstaterne bør være mere opmærk­
somme på de aspekter, der er med til at sikre virksomhedens 
kontinuitet. Støtten til virksomhedsstiftelse bør derfor gives i 
hele indkøringsfasen, hvis længde fastsættes individuelt alt 
efter virksomhedens særlige karakteristika (sektor, produkt­
type, beliggenhed osv.). 
Kommissionen bør fremme samarbejdet mellem universiteter 
og erhvervsliv ved at udvide dets emneområde, så det ikke er 
begrænset til nye teknologier. Endvidere bør Kommissionen 
undersøge muligheden for at udstrække kontakterne til alle 
arbejdsmarkedsorganisationer (Jf. COMETT-program-
met). 
Lokale beskæftigelsesinitiativer kan og bør desuden, hvor det 
er tilrådeligt, afstemmes efter SMV-programmerne for virks­
omhedsstiftelse og innovation, (jf. ELISE-programmet). 
ØSU finder, at SMV's deltagelse i EF-programmerne 
ESPRIT, BRITE og RACE stadig er utilstrækkelig, hvorfor 
Kommissionen bør sætte sig for at styrke deres deltagelse. 
For øvrigt skal den nye know-how og teknologiske uddan­
nelse, som deltagelse i denne type programmer resulterer i, 
under ingen omstændigheder forbeholdes de deltagende 
virksomheder. Kommissionen bør derfor i samarbejde med 
SMV-organisationerne og gennem EF-informationsstederne 
udarbejde et program, der sikrer offentliggørelse af disse 
programmers tekniske resultater. 
ØSU anbefaler medlemsstaterne at ratificere konventionen 
om det europæiske patent og anmoder indtrængende Kom­
missionen om, at konventionen sættes i kraft inden for de 
tidsfrister, der er fastsat i hvidbogen om gennemførelsen af 
det indre marked. 
2.2.5. SMV og regionaludvikling 
Det bør tilstræbes, at EF-aktionerne, hvor det er hensigts­
mæssigt, udarbejdes og gennemføres i frugtbart samarbejde 
med de lokale og regionale myndigheder, som kender netop 
deres områdes problemer bedst. 
Nr. C 232/66 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 87 
Ligeledes opfordrer man indtrængende Kommissionen til at 
sørge for, at EFRU i højere grad deltager i produktive 
investeringer i SMV inden for industri, handel, håndværk, 
turisme og tjenesteydelser frem for i infrastrukturprojek­
ter. 
2.2.6. Tilførsel af kapital 
Denne overskrift i Kommissionens aktionsprogram burde 
snarere hedde »investeringsfinansieringssystemer«. 
De nationale administrationer og de kompetente EF-insti-
tutioner bør sørge for, at SMV kan optage lån på bedre vilkår 
end kapitalmarkedets. EIB- og NIC-foranstaltningerne har 
allerede bidraget hertil og bør derfor intensiveres. Det 
anbefales, at NIC's funktion undersøges nøje, da der er 
opstået vanskeligheder i visse medlemsstater på grund af 
stigningen i den endelige rentesats, som kreditoverførslen fra 
finansieringsorganerne til SMV medfører. 
Da de fleste SMV ikke har tilstrækkelig egenkapital, har de 
svært ved at optage lån, opnå kreditlinjer og stille garanti. 
Det er derfor af største betydning for SMV, at adgangen til 
risikovillig kapital konsolideres og udvides, eftersom de i 
reglen ikke er organiseret som aktieselskaber og således ikke 
kan forøge deres kapital ved at udstede aktier. Desuden tøver 
SMV generelt med at benytte sig af muligheden for at udvide 
deres garantikapital ved hjælp af fremmedkapital, da tredje­
mand derved opnår en indflydelse på driften, der ofte bringer 
de små virksomheder i konfliktsituationer. Det er derfor 
- hensigtsmæssigt at skaffe risikovillig kapital gennem finan­
sieringsselskaber med tidsbegrænsede kapitalindskud, som 
er specielt skabt til formålet — i lighed med dem, der 
etableredes i tresserne i Belgien, Danmark, Italien og For­
bundsrepublikken Tyskland (samt i visse tilfælde på regio­
nalt plan) med deltagelse af banker og sparekasser. Disse 
finansieringsselskaber skaffer garantimidler for et bestemt 
tidsrum — som oftest 10 år — og får således som »sleeping 
partners« en andel på 35—49% i SMV's egenkapital. SMV 
foretrækker denne form for passiv deltagelse, da de herved 
bevarer deres fulde uafhængighed. 
Foruden risikovillig kapital tilbyder disse finansieringssel­
skaber ofte en specifik rådgivning, også om skatteforhold, 
samt andre ydelser, f.eks. inden for factoring eller leasing. De 
kan også være mellemled, når der skal findes nye partnere 
f.eks. i andre medlemsstater. 
Bruxelles, den 1. juli 1987. ØSU bifalder Kommissionens planer om at fremme tilførslen 
af risikovillig kapital på EF-niveau, og den understreger, 
hvor vigtigt det er at gennemføre denne aktion hurtigst 
muligt. 
Et middel til at løse problemerne med SMV's egenkapital er 
at gøre SMV tilgængelige på kapitalmarkedet. Oprettelsen af 
»sekundære markeder« kunne være en løsning i denne 
forbindelse. Kommissionen bør undersøge, hvorledes dette 
instrument kan udvides til at gælde alle kapitalmarkeder i 
EF's medlemsstater. 
EF eller nationale institutioner må tilskyndes til at stille 
sekundær garanti for de virksomheder, der ikke har garan­
tier. 
ØSU foreslår Kommissionen at undersøge to nye former for 
finansieringsstøtte til SMV. Den første går ud på at udforme 
en finansieringsplan med heblik på at dække renteforskelle­
ne, samtidig med at der gives skattelettelser i de tilfælde, hvor 
virksomhederne ikke kan opnå særligt gunstige lånevilkår. 
Den anden mulighed er på EF-plan at oprette selskaber med 
gensidig sikkerhedsstillelse, som deltager i kapitaltilførslen 
til virksomhederne sammen med disse selv. 
ØSU opfordrer indtrængende Kommissionen og Den Euro­
pæiske Investeringsbank til virkelig at realisere de innova-
tionsfremmende tiltag, som lå bag de »europæiske innova-
tionslån«, når NIC IV (Det Nye Fællesskabsinstrument) 
sættes i kraft. 
Sidst, men ikke mindst, påpeger ØSU, at EFRU's og ESF's 
struktur ofte viser sig at være uegnet, når det gælder om at 
støtte SMV. Den anmoder derfor indtrængende om, at disse 
fondes struktur snarest muligt tages op til revision, så SMV 
får reel adgang til fondsmidlerne uden de store omkostninger 
og risici, de i øjeblikket må imødese. Det væsentligste 
problem er den tidsmæssige uoverensstemmelse mellem en 
kort frist til at forberede en (kostbar) ansøgning om støtte til 
et projekt og tidspunktet for støttens tildeling, der næsten 
altid falder efter at projektet er sat i gang. 
Desuden bør samarbejdet og kontakterne mellem SMV i EF 
og i AVS-landene forstærkes inden for rammerne af Den 
Europæiske Udviklingsfonds interventioner samt gennem en 
styrkelse af aftalerne under Lomé-konventionen. 
De mindre virksomheder i EF bør endvidere på alle mulige 
måder tilskyndes til at investere i AVS-landene, enten direkte 
eller gennem »joint ventures«. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg