ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
51.

opfordrer medlemsstaterne til — at udforme og gennemføre effektive skattesystemer, som forhindrer, at beskatningsgrundlaget undergraves som følge af utilsigtet skatteunddragelse og skattesvig — at gennemføre tiltag til bekæmpelse af misbrug ved at gribe ind over for kunstige konstruktioner, som er udformet til at omgå national lovgivning eller EU-lovgivning, der er omsat i national lovgivning — fortsat at udveksle oplysninger om aggressive skattetænkningsordninger, som bygger på tab i selskaber, om efterforskningen af dem og bekæmpelsesmetoder samt at evaluere og derefter offentliggøre oplysninger om effektiviteten af de anvendte strategier — at overveje indførelsen af frivillige compliance-programmer og indførelse eller revision af indberetningsinitiativer, som er særlig rettet mod aggressive skattetænkningsordninger — endelig at afslutte reformen af rentebeskatningsdirektivet for at håndhæve den automatiske udveksling af oplysninger, som har været blokeret i nogen tid i Rådet, for at sikre en retfærdig og hensigtsmæssig beskatning af opsparing i EU; understreger, at alle berørte jurisdiktioner bør gennemføre et administrativt samarbejde, der ikke krænker skatteydernes proceduremæssige rettigheder og ret til privatlivets fred, ved at tilbyde automatisk udveksling af oplysninger, hvilket skal udvides til at omfatte selskaber og truster og ikke kun gælde for enkeltpersoner — at meddele og offentliggøre afgørelser i skattespørgsmål fra nationale myndigheder for virksomheder, der opererer på tværs af grænserne — at give skatteincitamenter for SMV’er, såsom skattefritagelse og -nedsættelse, for at fremme iværksætterkultur, innovation og jobskabelse — at fremme reformer for at begrænse spillerummet for skatteunddragelse ved at skabe effektive mekanismer til opkrævning af provenuet, som minimerer forbindelserne mellem skatteyderen og skattemyndighederne og maksimerer brugen af moderne teknologi og lægger hovedvægten på e-styring i forbindelse med registrering og overvågning af økonomisk aktivitet;
7.

fordømmer på det kraftigste den fortsatte brug af seksuel vold mod kvinder som et taktisk krigsvåben, der er at betragte som en krigsforbrydelse; anerkender, at sådanne overgreb efterlader ofrene med alvorlige fysiske og psykiske men og endvidere har dramatiske følger for deres familier, understreger, at dette fænomen må behandles gennem støtteprogrammer for ofrene, og opfordrer til mobilisering af politiske beslutningstagere med henblik på at udforme et koordineret sæt af foranstaltninger til forebyggelse og begrænsning af brugen af seksuel vold; henleder i den forbindelse opmærksomheden på de forfærdelige forhold, der hersker i Congo; minder om, at der i perioden 30. juli - 4. august 2010 fandt massevoldtægter sted i minedistriktet i det østlige Congo, at der i 2009 blev anmeldt mindst 8 300 voldtægter i det østlige Congo, og at mindst 1 244 kvinder anmeldte voldtægt i første kvartal af 2010, hvilket svarer til gennemsnitligt 14 voldtægter om dagen; understreger, at situationen ikke har ændret sig i 2011; opfordrer indtrængende de to EU-missioner i Den Demokratiske Republik Congo - EUPOL RD Congo og EUSEC RD Congo - til at gøre kampen mod seksuel vold og for kvinders deltagelse til deres vigtigste prioritet i forbindelse med bestræbelserne på at reformere den congolesiske sikkerhedssektor;
5.

opfordrer på ny til en union baseret både på stabilitet og bæredygtig vækst; mener, at budgetdisciplinen, som danner grundlaget for bæredygtig vækst, i sig selv ikke er tilstrækkelig til at skabe et økonomisk genopsving, og at aftalen skal sende et klart budskab om, at Europas ledere agter at gøre den samme kraftige indsats på begge fronter; understreger derfor, at aftalen skal indeholde et tilsagn fra de kontraherende parters side om, at de træffer foranstaltninger til at fremme stærkere konvergens og konkurrenceevne såvel som forelægger forslag til en amortiseringsfond, projektobligationer, en afgift på finansielle transaktioner i henhold til EU-retten og samtidig med, at der sikres budgetdisciplin, en køreplan for stabilitetsobligationer;
31.

gentager sin opfordring til Kommissionen om snarest at forelægge Parlamentet og Rådet en rapport om mulighederne for at øge produktionen af proteinafgrøder i EU; understreger, at det, selv om en øget egenproduktion af proteinafgrøder vil være forbundet med visse fordele, er usandsynligt, at det vil få nogen væsentlig betydning for importen af foder fra lande uden for EU; mener derfor, at det på kort sigt er nødvendigt at undersøge andre muligheder for at tackle proteinunderskuddet i EU, og peger konkret på soyaimportens grundlæggende rolle; opfordrer Kommissionen til at sikre, at disse foranstaltninger ikke bringer EU's fødevareforsyningssikkerhed i fare, hverken i henseende til produktivitet eller produktion;
30.

anmoder Kommissionen om at vurdere og tilskynde til foranstaltninger, der tager sigte på at reducere madspildet i fødevarekæden forud for forbrugsleddet, f.eks. ved at mærke med to udløbsdatoer ("sidste salgsdato" og "sidste anvendelsesdato") og nedsætte prisen på fødevarer, der nærmer sig udløbsdatoen eller er beskadigede; bemærker, at en optimering og effektiv anvendelse af fødevareemballage kan spille en vigtig rolle i forebyggelsen af madspild ved at reducere et produkts samlede miljøbelastning, ikke mindst ved hjælp af miljøvenligt industrielt design omfattende foranstaltninger såsom forskellige pakningsstørrelser, der kan gøre det lettere for forbrugerne at købe de rette mængder og modvirke overforbrug af ressourcer, ved at yde rådgivning om korrekt opbevaring og anvendelse af produkter og ved at designe emballagen på en sådan måde, at varernes holdbarhed og friskhed forlænges, samtidig med at det sikres, at der altid anvendes hensigtsmæssige materialer, som ikke er til skade for sundheden eller for produkternes holdbarhed, til emballering og konservering af fødevarer;
16.

opfordrer Kommissionen til at præcisere anvendelsen af konkurrencebestemmelserne inden for landbruget med henblik på at give landbrugerne og deres brancheorganisationer nogle redskaber, der gør det muligt at forbedre deres forhandlingsposition; opfordrer til en vurdering og ændring af den gældende EU-konkurrencelovgivning med henblik på at sikre, at der tages større hensyn til den vertikale koncentrations skadelige virkninger på hele fødevareforsyningskæden, i stedet for at der er et snævert fokus på forskellige virksomheders relative position på markedet, og konkurrenceforvridning udelukkende betragtes i lyset af de skadelige virkninger for forbrugerne;
37.

mener, at EU har behov for en solid videnmæssig og teknologisk basis for at udnytte rumrelaterede applikationer bedst muligt til fordel for borgerne og for at kunne handle selvstændigt og råde over en konkurrencedygtig rumindustri, der kan konkurrere på fair betingelser med tredjelandes rumindustrier; understreger, at en lovgivningsmæssig, administrativ og finansiel ramme er afgørende for investeringerne inden for forskning og innovation; mener, at EU er nød til at investere for at sikre sig garanteret adgang til rummet og satellitinfrastrukturer;
9.

udtrykker bekymring over beretninger fra andre revisionsorganer såsom De Forenede Staters revisionsberetninger fra den særlige generaldirektør for Afghanistans genopbygning (SIGAR), De Forenede Staters regerings regnskabsmyndigheder (GAO), Kommissionen for Entreprenørarbejde i Krigstid i Irak og Afghanistan (CWC) og generalinspektøren for De Forenede Staters statslige bistandsorganisation, der har identificeret følgende svagheder: — stor risiko for korruption og svindel i landet som påvist ved skandalen omkring Kabul Bank for nylig og som påvist i den endelige rapport fra Kommissionen for Entreprenørarbejde i Krigstid i Irak og Afghanistan, hvori det anslås, at der er blevet svindlet med 5-9 % af den samlede amerikanske bistand, der er anvendt i Irak og Afghanistan; i rapporten fra Integrity Watch påpeges det endvidere, at en tredjedel af de over en milliard USD, der blev betalt i bestikkelse i Afghanistan i 2009, blev anvendt til at betale for diverse offentlige ydelser (dokumentation, uddannelse, sundhed), og at politiet skulle være det mest korrupte organ — manglende kompetence i de fleste afghanske ministerier til at udbyde og forvalte kontrakter, hvilket skyldes en høj grad af analfabetisme og dårligt uddannet personale — upålidelige databaser hos Afghanistans nationale politi, hvori antallet af politifolk spænder fra 111 774 til 125 218, hvilket sår tvivl om lovligheden og den formelle rigtighed af udbetalte lønninger til afghanske politifolk, som er hovedmålet for det største enkeltprojekt, der finansieres af EU, trustfonden for lov og orden (LOTFA) — stor risiko for spild af økonomiske midler som påvist i den endelige rapport fra Kommissionen for Entreprenørarbejde i Krigstid i Irak og Afghanistan, hvori det anslås, at 10-20 % af den samlede amerikanske bistand, der er anvendt i Irak og Afghanistan, er gået til spilde — et stort antal underleverandører, hvilket fører til forsinkelser og øgede generalomkostninger og samtidig vanskeliggør tilsynet med hovedleverandøren samt begrænser andelen af lokale afghanere, der nyder godt af disse projekter — kortsigtede projekter, der finansieres trods begrænsede chancer for at have en bæredygtig virkning på lang sigt — mangel på fuldstændig uafhængighed for Afghanistans kontrol- og revisionsmyndighed over for den afghanske regering;
16.

opfordrer til en fredelig og reel overgang til demokrati, der opfylder det syriske folks legitime krav og er baseret på inklusiv dialog med inddragelse af alle demokratiske kræfter og dele af det syriske samfund i den hensigt at iværksætte en proces for vidtgående demokratiske reformer, der tager hensyn til behovet for at sikre national forsoning og dermed fastholder forpligtelsen til at sikre respekten for mindretallenes rettigheder; opfordrer EU til at støtte alle den syriske oppositions forsøg på at samle sig og opstille en klar dagsorden for et demokratisk Syrien;
E.

der henviser til, at Rådet den 31. maj 2011 anmodede om fortsat finansiering af GMES-programmet over EU-budgettet i overensstemmelse med Unionens forpligtelser, at adskillige medlemsstater allerede har givet udtryk for, at de gør indsigelse mod, at finansieringen af GMES reguleres af en mellemstatslig aftale, samt at den foreslåede GMES-fond derfor formentlig ikke vil generere den nødvendige finansiering;
D.

der henviser til, at et officielt tilsagn fra Japan, som er et af Asiens førende demokratier og et fremtrædende medlem af det internationale samfund, om afskaffelse af dødsstraf ikke blot vil være i tråd med den internationale tendens, men også sende et kraftigt signal til hele verden om, at retten til liv skal respekteres og beskyttes;
16.

understreger, at genskabelse af investorers tillid vil kræve en styrkelse af bankernes kapitalpositioner og foranstaltninger til at fremme deres adgang til finansiering på en måde, der så vidt muligt indskrænker anvendelsen af kortsigtede aflønningssystemer og utilstrækkelige forretningsmodeller; mener, at der med henblik på at afspejle forhøjede risici på markederne for statslig og privat gæld er behov for en yderligere reform af reguleringen af og tilsynet med den finansielle sektor, der bl.a. skal omfatte en styrkelse af systemisk vigtige bankers kapitalpositioner, uden at ikke-systemiske finansielle institutioners konkurrencemæssig stilling dermed undergraves; understreger, at banker efter at være blevet forsvarligt kapitaliseret ikke bør begrænse långivningen til realøkonomien i urimelig grad, og at det derfor gennem lovgivningsmæssige tiltag bør sikres, at de får grundlag for at øge deres udlånskapacitet; opfordrer Kommissionen til at sikre, at Det Europæiske Finanstilsynssystem opretholder bankernes långivning, herunder navnlig udlånet fra de institutioner, der har modtaget kriserelateret statsstøtte og støtte fra ECB's likviditetslinjer; forventer, at Kommissionen fremlægger sine forslag om bankkrisestyring inden sommeren 2012; udtrykker sin beklagelse af socialiseringen af private tab gennem likviditetsindsprøjtninger i banksektoren og af enhver spekulativ adfærd fra kreditvurderingsagenturers og internationale finanscentres side;
3.

er bekymret over situationen vedrørende etableringen af Euro-Middelhavsfrihandelsområdet, som skulle have været på plads inden 2010, men som endnu ikke er blevet til noget; beklager dybt, at de forskellige aktører ikke har gjort nogen egentlige fremskridt med henblik på at skabe de nødvendige betingelser; opfordrer desuden til, at der udvikles et bilateralt og multilateralt økonomisk syd-syd-samarbejde, som ville skabe reelle fordele for borgerne og forbedre det politiske klima i regionen; erkender, at manglen på handel inden for regionen mellem de sydlige middelhavslande har udgjort en væsentlig hindring for projektet; fremhæver, at etableringen af Euro-Middelhavsfrihandelsområdet fortsat bør være et af målene for EU og dets sydlige partnere; betragter denne konvention som et stort fremskridt hen imod etableringen af frihandelsområdet og som et muligt incitament til at stimulere syd/syd-samhandelen;
er bekymret over de vedvarende klager fra europæiske industrigrupper med påstande om svindel i indgangsprissystemet og anmoder om en garanti for, at aftalens forhøjede toldkontingenter fortsat vil blive reguleret på behørig vis af EU, og at der ikke vil herske misforståelser med hensyn til reglerne for anvendelsen af indgangsprisordningen; understreger, at europæiske aktører har indgivet klager til OLAF og til Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender, og at udvalget har bedt Kommissionen om at ændre indgangsprissystemet for at sætte en stopper for svindelen; bemærker i den sammenhæng forslagene om at bringe reglerne om anvendelsen af indgangsprisordningen på linje med EF-toldkodeksen som led i den seneste reform af den fælles landbrugspolitik; mener, at dette skal ledsages af ændringer af gennemførelsesforordningen vedrørende den fælles markedsordning for landbrugsprodukter for at indføre effektive kontrolforanstaltninger;
45.

understreger endnu en gang den afgørende betydning af at fastlægge stærke fælles EU-holdninger med henblik på at udnytte EU's og dens medlemsstaters samlede indflydelse; bemærker i denne forbindelse udviklingen af kapaciteten i Rådets Arbejdsgruppe om menneskerettigheder (COHOM) og de bestræbelser på at indkredse de vigtigste prioriteter samt bestræbelserne på at klarlægge arbejdsdelingen, som vil bidrage til udvikling af det tværregionale tilgang og ved at føre lobbyvirksomhed over for de moderate stater mellem Genève og New York, glæder sig over, at COHOM de facto er baseret i Bruxelles og over forslaget om at afholde et årligt møde i COHOM i Genève; støtter bestræbelserne på at formidle »en besked, med mange stemmer«, men beklager, at søgningen efter fælles fodslag for ofte fører til en accept af den laveste fællesnævner, især i Rådets afsluttende konklusioner og opfordrer til en dristigere, en mere ambitiøs indsats, opfordrer i den forbindelse EU-Udenrigstjenesten, navnlig EU's delegationer i Genève og New York, til at øge deres sammenhæng, baseret på en rettidig og materiel høring, og synligheden af EU's indsats for at styrke dens troværdighed i verden;
21.

anmoder Kommissionen om i sine fremtidige politiske forslag og beslutninger at sikre, at den fælles fiskeripolitik bidrager til de overordnede politiske målsætninger, såsom Europa 2020-strategien; mener, at den fælles fiskeripolitik i denne afgørende revision af samme må anerkendes som kilde til udvikling inden for rammerne af det europæiske vækstprojekt, og at det må sikres, at de nødvendige betingelser er til stede for at udvikle dens fulde potentiale; anmoder Kommissionen om at tage fiskeriets og kystregionernes særlige karakteristika i betragtning i forbindelse med udviklingen og gennemførelsen af disse politikker;
7.

bifalder forelæggelsen af grønbogen, der imødekommer et længe næret ønske fra Europa-parlamentets side, og anser det for et nyttigt udgangspunkt for yderligere overvejelse; er åben og ivrig for aktivt at diskutere alle spørgsmål - både styrker og svagheder - i forbindelse med muligheden for at indføre stabilitetsobligationer efter andre metoder; tilskynder Kommissionen til yderligere at uddybe sin analyse efter en bred, offentlig debat, som Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter bør bidrage til, ligeså vel som ECB, hvis den finder det relevant; mener ikke, at nogen af de tre metoder, som Kommissionen beskriver, i sig selv kan afhjælpe den nuværende statsgældskrise;
5.

opfordrer Kommissionen til at forbedre de forskellige vurderingsmetoder og -praksisser til at fastslå, hvorvidt en potentiel partner er kvalificeret til at deltage i FPA'en eller ej; minder om, at erfaringerne forud for undertegnelsen af PRA'en i 2008 viser, at den oprindelige godkendelse af partnere, der var underlagt mekanismen med efterfølgende kontrol, som byggede på tilliden til disse partneres interne kontrolsystemer og finansielle soliditet, var for optimistisk; bemærker, at partnere underlagt P-kontrolmekanismen, efter at have fået tildelt denne status på baggrund af en indledende vurdering, sjældnere underlægges revision af deres interne kontrolsystemer og tillades at anvende deres egne udbudsprocedurer, samt at deres foranstaltninger ikke er underlagt kontraktlige begrænsninger vedrørende finansiering; minder om, at mange af disse som følge af vurderingen i forbindelse med FPA'en for 2008 måtte nedgraderes til A-partnere, dvs. underlægges A-kontrolmekanismen;
G.

der henviser til, at der i forbindelse med anprisningen "indeholder nu X % mindre [navn på næringsstof]" kan opstå illoyal konkurrence over for eksisterende anprisninger som f.eks. "reduceret indhold af [næringsstof]" og "light/let"; der henviser til, at for sidstnævnte skal der være en reduktion på mindst 10 % (for mikronæringsstoffer), 25 % (for natrium) eller 30 % (for sukkerarter/fedtstoffer) ved sammenligning med andre lignende produkter; der henviser til, at en forbruger kan antage, at den kvantificerede anprisning "indeholder nu X % mindre" er ensbetydende med en større reduktion end anprisningerne "reduceret" eller "light", på trods af at kravene er meget strengere for sidstnævnte anprisninger end kravene for anprisningen "indeholder nu X % mindre [næringsstof]", som kræver en minimumsreduktion på blot 15 %;
32.

bemærker, at der hurtigst muligt skal sættes ind over for den åbenlyse og ulovlige dumpning af blandet og uidentificeret affald, og opfordrer til, at forvaltningskontrollen håndhæves konsekvent; minder de kompetente myndigheder om, at de for at være i fuld overensstemmelse med direktiv 2008/1/EF og direktiv 2010/75/EU er forpligtet til at etablere streng kontrol med håndteringen af særlige former for industrielt affald, uanset deres oprindelse og opfordrer Kommissionen til at gøre alt, hvad der står i dens magt for at påse, at de kompetente myndigheder reelt sikrer ordentlig afhentning, sortering og behandling af affald, eksempelvis via systematiske kontrolbesøg, og at de regionale myndigheder fremlægger en realistisk plan;
25.

bemærker, at EU bør have kapacitet til at tilpasse og reformere sine interne styringsstrukturer for at sikre en beslutningsprocedure, som afspejler dens pluralisme og skaber konsensus; understeger betydningen af, at en sammenhængende udenrigspolitisk strategi på EU-plan over for BRICS-landene og andre nye vækstlande afspejles i, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil fungerer; mener, at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør gennemgå og styrke de strategiske partnerskaber med individuelle BRICS-lande i tæt samråd med Parlamentet, og udnytte deres særlige karakteristika og potentiale for synergier og samarbejde med EU; henstiller til Tjenesten for EU's Optræden Udadtil at udtænke horisontale og vertikale samordningsmekanismer, som sikrer, at der i forbindelse med EU's udenrigspolitik drages nytte af de institutionelle synergier i EU og af tætheden og dybden af medlemsstaternes bilaterale forbindelser med de strategiske partnerskabslande, bl.a. BRICS-landene og andre nye stormagter; er af den opfattelse, at Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil i forbindelse med BRICS-landene ud over dens organisation efter geografiske og tematiske linjer bør etablere en ad hoc-samordningsmekanisme for at sikre, at alle de enkelte politikker over for BRICS-landene er kompatible set ud fra et systembetinget synspunkt, og at den vedtagne politiske kurs afspejles i EU’s dialog med eksisterende stormagter, såsom USA, Canada og Japan; mener, at EU’s delegationer i BRICS-landene og andre relevante nye stormagter bør etablere et tættere samarbejde indbyrdes med henblik på at sikre vedvarende overvågning og analyse af forbindelserne mellem BRICS-landene og de relevante gensidige følsomme emner, hvilket således muliggør en mere systembetinget strategi; mener, at EU-delegationerne i BRICS-landene i denne forbindelse bør analysere BRICS-landenes holdning til styring og globale udfordringer og forbindelserne med andre BRICS-lande; mener, at EU bør rette en fornyet indsats og ressourcer mod at styre processen med en reform af et globalt styringssystem og af de internationale organisationer med henblik på at sikre en mere omfattende konsensusdannelse og beslutningsprocedure på globalt plan, navnlig i forbindelse med reformen af FN's Sikkerhedsråd og global finansiel multilateralisme;
25.

understreger, at alternative tvistbilæggelsesmekanismer ofte afhænger af forhandlerens vilje til at samarbejde, og mener, at eksistensen af en effektiv ordning for klager ved domstolene ville fungere som et kraftigt incitament for parterne til at nå til enighed uden om domstolene, og at dette kunne resultere i, at et væsentligt antal tvister undgås; opfordrer til, at der indføres ordninger med alternativ tvistbilæggelse på EU-plan, således at tvister kan løses hurtigt og billigt som et mere attraktivt alternativ til retssager, og foreslår, at dommere, der udfører den forudgående antagelighedskontrol i forbindelse med kollektive søgsmål, ligeledes bør gives beføjelse til at pålægge de involverede parter først at forsøge at indgå et kollektivt forlig, inden der skrides til kollektive søgsmål; mener, at de kriterier, Domstolen har opstillet (11), bør være udgangspunktet for indførelsen af en sådan beføjelse; understreger imidlertid, at disse instrumenter (som navnet antyder) skal forblive et alternativ til retsmidler, ikke en forhåndsbetingelse derfor;
22.

understreger, at der er mange måder, hvorpå partnerlandenes regeringer kan fremme global adgang til energi via lovgivning, regulering, kontrakter eller udstedelse af licens ved at pålægge forsyningspligt, der er skræddersyet til landets behov og muligheder, såsom: — dækningsmål i koncessions- eller licensaftaler — differentieret behandling af forbrugerne baseret på evnen til at betale — tilskud eller midler rettet mod specifikke kundegrupper og fjerntliggende landdistrikter — gennemgang af kontraproduktive subsidier, skatter og afgifter, f.eks. et skift fra at fremme fossile brændstoffer til at fremme decentraliserede vedvarende energikilder med henblik på at forbedre adgangen til energi og energieffektiviteten — liberalisering af operatørernes adgang til områder, der ikke er tilkoblet elforsyningen — skattemæssige incitamenter for at lette udbygningen af infrastrukturen; — foranstaltninger for at sikre, at den tilgængelige energi anvendes så effektivt som muligt
14.

opfordrer Kommissionen til at give tilladelse til finansiering af nationale projekter med deltagelse af små almennyttige organisationer og anmoder om, at et stort antal små ngo'er i fremtiden fortsat får mulighed for at deltage fuldt ud og blive støttet i partnerskabssammenslutninger, da de ofte spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at opdage problemer, der er mindre kendte, tabu eller helt nye, og finde nye løsningsmetoder, samt når det drejer sig om at beskytte og støtte ofre;
1.

bekræfter sin beslutning af 18. januar 2012, idet den endelige tekst til traktaten om stabilitet, samordning og styring i ØMU’en tages til efterretning, og giver atter udtryk for den opfattelse, at en aftale inden for rammerne af EU-retten ville have været at foretrække; beklager, at det ikke var muligt for alle medlemsstaterne at nå til enighed på grund af den britiske premierministers indsigelse;