10.Regionalefiskeriorganisationer
A5-0275/2000
Europa-ParlamentetsbeslutningommeddelelsefraKommissionentilRådetogEuropa-Parlamentet
om EU’s deltagelse i regionale fiskeriorganisationer (KOM(1999) 613 /dash C5-0108/2000 /dash
2000/2068(COS))
Europa-Parlamentet,
cdash der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(1999) 613 cdash (C5-0108/2000),
cdash der henviser til EF-traktatens artikel 37,
cdash der henviser til forretningsordenens artikel 47,stk. 1,
cdash der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget og udtalelse fra Budgetudvalget (A5-0275/2000),
A. der henviser til,at bevarelsen af havmiljøet og en rationel forvaltning af fiskeressourcerne prioriteres af
Fællesskabet i dets bestræbelser på at sikre fiskerisektorens fremtid,
B. der henviser til de regionale fiskeriorganisationers stigende betydning som mekanismer til forvaltning
af havmiljøet og fiskebestandene i de eksklusive økonomiske zoner og først og fremmest i det åbne
hav,
C. der henviser til,at de eksisterende regionale fiskeriorganisationer,som dækker næsten alle verdens
have,har mulighed for at blive det mest velegnede redskab til en ansvarsfuld forvaltning af fiskeres-
sourcerne og et af de mest effektive instrumenter til bekæmpelse af overudnyttelsen af ressourcerne,
som skyldes uønskede fænomener som f.eks. fiskeri,der udføres af piratfiskere,eller fiskere,som sejlerunder bekvemmelighedsflag,
D. der henviser til,at der i øjeblikket findes ca. 30 regionale fiskeriorganisationer med forskellig admini-
strative systemer,beføjelser og arbejdsstrukturer,hvilket nødvendiggør en harmonisering af den rolle,EU skal spille inden for disse organisationer,
E. der henviser til Unionens forpligtelse til og fordel af at udvikle den internationale havret,der navnlig
er nedfældet i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 og aftalen om gen-nemførelse af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention vedrørende bevarelse og
forvaltning af fiskebestande,der bevæger sig både inden for og uden for eksklusive økonomiske
zoner (fælles bestande),og stærkt vandrende fiskebestande,den såkaldte »New York-aftale«,der blev
vedtaget den 4. august 1995,
F. der henviser til,at Den Europæiske Union ikke er en konføderation af stater,men et internationalt
retssubjekt »sui generis«,hvor der,jf. dens oprettelsestraktater og regler for dens virksomhed,er en
vilje til økonomisk,social og politisk integration,idet staterne påbydes at respektere den rolle,somhver af Unionens institutioner har fået overdraget,og ved handling eller undladelse at afstå fra athindre gennemførelsen af Unionens fælles politikker,som f.eks. den fælles fiskeripolitik,
G. der henviser til,at Kommissionen,som har den lovgivningsmæssige initiativret,bør forelægge egnede
forslag til effektiv gennemførelse af Unionens sektorrelaterede politikker,og at disse forslag og initia-
tiver,selv om de skal kunne gennemføres af medlemsstaterne,ikke må være halvhjertede eller util-strækkelige for håndhævelsen af Fællesskabets interesser,
H. der henviser til,at Kommissionen ikke bare har pligt til at repræsentere Fællesskabets interesser og
ansvar for opfyldelsen af de indgåede forpligtelser,men at det også påhviler den at forvalte,koordinere
og forberede Fællesskabets holdning i de internationale samarbejdsfora for fiskeri,samt at kontrollere
og koordinere kvaliteten og sandfærdigheden af de oplysninger,som skal forelægges for de regionalefiskeriorganisationer,8.8.2001 DA C 223/187 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag,den15.november2000
I. der henviser til,at udviklingen af en sand fælles fiskeripolitik kræver,at Kommissionen får beføjelse til
at foretage kontrol med fiskeriaktiviteterne,
J. der henviser til,at en konkret gennemførelse af kontrollen med fællesskabsflåden forudsætter et
ensartet overtrædelses- og sanktionssystem,der kan anvendes over for alle fællesskabsfartøjer og
erhvervsdrivende i sektoren,uafhængigt af det flag de sejler under eller deres påståede nationalitet,med henblik på at undgå diskriminering som følge af de enkelte nationale administrationers forskelli-
gartede anvendelse og fortolkning af bestemmelserne,
K. der henviser til,at etableringen af et virkeligt fællesskabssystem for kontrol med fiskeriet uundgåeligt
indebærer overdragelsen af en vis suverænitet til Unionens institutioner,men at denne overdragelse er
beskyttet af Fællesskabets retsakter,for så vidt som den er rimelig og holder sig inden for de grænser,
der er nødvendige for en effektiv håndhævelse af fællesskabsbeføjelserne,
L. der henviser til,at Rådet og Parlamentet har ansvar for at stille tilstrækkelige menneskelige og finan-
sielle ressourcer til rådighed for Kommissionen for at gøre det muligt for denne at gennemføre de
opgaver og beføjelser,den pålægges,
M. der henviser til,at de henstillinger,som de regionale fiskeriorganisationer vedtager,er meget længe om
at blive indarbejdet i Fællesskabets retsakter,hvilket er med til at skabe retlig usikkerhed,
1. beklager,at Kommissionens meddelelse kun omhandler aspekterne af den rolle,som Fællesskabet
spiller i de regionale fiskeriorganisationer,og at der kun stilles forslag om en opgavefordeling mellem
Kommissionen og medlemsstaterne;
2. opfordrer Kommissionen til så hurtigt som muligt at forelægge en meddelelse,hvori den på en global
måde behandler alle aspekterne ved de regionale fiskeriorganisationer,og som indeholder principperne for
Unionens virke over for disse sammenslutninger,som har udviklet sig til at blive en af de vigtigste aktører
i den nye internationale havret;
3. mener,at Kommissionen skal deltage i alle de eksisterende fiskeriorganisationer og i dem,der opret-
tes i fremtiden; mener,at dens rolle,repræsentation og deltagelse i udviklingen af disse organisationers
aktiviteter bør være proportionel med disses beføjelser,og at den skal allokere tilstrækkelige menneskeligeog materielle ressourcer til at tilgodese de interesser inden for Fællesskabets fiskerisektor,som står på spil;
4. opfordrer Kommissionen til at tilskynde til oprettelse af nye regionale fiskeriorganisationer i de områ-
der,hvor der allerede foregår betydelige fiskeriaktiviteter og dermed er størst behov for international regu-lering,samt at den i dette arbejde prioriterer de områder højest,hvor fællesskabsflåden allerede er aktivt tilstede som f.eks. i det vestlige og sydlige Stillehav;
5. mener,at Unionens deltagelse i internationale fiskeriorganisationer udelukkende er Fællesskabets
kompetenceområde,og at princippet om tilstrækkelige midler til Fællesskabets fiskeripolitik kræver,atomkostningerne ved at deltage i disse organisationer dækkes af Fællesskabets budget,herunder også
omkostningerne ved kontrol af fiskeriet;
6. mener,at det er Kommissionens opgave at repræsentere,forhandle,koordinere og godkende data-
baser,at sikre,at de oplysninger,der overføres til de regionale fiskeriorganisationer opfylder kriterierne
om kvalitet,sandfærdighed og hyppighed,at deltage i videnskabelige fora og møder og alt i alt at handle
på Fællesskabets vegne i de regionale fiskeriorganisationer,herunder også i forbindelse med kontrollen affiskeriaktiviteterne;
7. forstår,at manglen på tilstrækkelige menneskelige og materielle ressourcer betyder,at Fællesskabets
beføjelser i nogle tilfælde må overdrages til de nationale administrationer,men er klar over,at dennesituation ikke kan blive en regel eller forlænges i det uendelige,og at Kommissionen bør have de nød-
vendige midler til at udføre de opgaver,som hidrører fra dens beføjelser,og at Kommissionen selv i denne
overgangsperiode ikke er fritaget fra at udføre sine beføjelser med hensyn til inspektion og kontrol med deforanstaltninger,der er overdraget medlemsstaterne;
8. opfordrer de medlemsstater,som ikke endnu har gennemført deres ratificering af FN’s aftale om fiske-
bestande fra 1995,til at gøre det hurtigst muligt og til at bruge dette juridiske instrument som grundlagfor at styrke de regionale fiskeriorganisationers rolle;C 223/188 DA 8.8.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag,den15.november2000
9. opfordrer Kommissionen til cdash for også at styrke sine funktioner og sit ansvar i de regionale fiskeri-
organisationer,og i lyset af det store antal organisationer,som gennemfører foranstaltninger til forvaltningaf vandrende fiskearter,og i lyset af at størstedelen af de nye regionale organisationer,der ønskes oprettet,
som vigtigste om ikke eneste formål har at regulere fiskeriet af denne type fiskearter,og på baggrund af det
ansvar,som følger af Den Europæiske Unions ratificering af New York-aftalen om fælles fiskebestande ogstærkt vandrende fiskearter cdash at oprette en ny enhed for stærkt vandrende arter under Generaldirektoratet
for Fiskeri;
10. glæder sig over,at visse regionale fiskeriorganisationer,såsom NAFO og NEAFC,for nylig har taget
initiativer til at styrke deres kontrol- og overvågningsprogrammer eller til at gennemføre handelsmæssige
foranstaltninger,såsom ICCAT,med henblik på at bekæmpe ureguleret fiskeri,herunder fiskeri udført affartøjer,der sejler under bekvemmelighedsflag;
11. anmoder Kommissionen om at forelægge et forslag vedrørende kontrol med fiskeriaktiviteterne,der
tager sigte på en fælles overtrædelses- og sanktionsordning samt en række hensigtsmæssige foranstaltninger
med henblik på at sikre,at fiskeriprodukter,der stammer fra fiskerfartøjer,som ikke har overholdt de
bestemmelser,der er fastlagt af de regionale fiskeriorganisationer med henblik på rationel bevarelse ogforvaltning af fiskeressourcerne,ikke kan markedsføres i Fællesskabet,bemærker,at dette kræver et samlet
overvågningssystem,der både omfatter fiskerfartøjer og transport- og forsyningsskibe,som yder dem
service;
12. anerkender legitimiteten af Kommissionens holdning,så meget mere som man ikke kan anmode om
en udvidelse af dens nuværende funktioner uden samtidig at give den de tilsvarende midler til gennem-førelsen heraf; mener,at Rådet og Parlamentet inden for rammerne af deres beføjelser bør påtage sig deresansvar for at sikre,at Kommissionen bliver i stand til at udføre sit arbejde på tilfredsstillende måde;
13. anser det for absolut nødvendigt,at det med jævne mellemrum får pålidelige og detaljerede oplys-
ninger om de vigtige spørgsmål,som behandles på de regionale fiskeriorganisationers møder;
14. kræver at blive underrettet om alle de spørgsmål,som de regionale fiskeriorganisationers beslut-
ningstagningsorganer behandler,og som indebærer juridiske forpligtelser for Fællesskabet,så tidligt at det
kan deltage effektivt i beslutningstagningsprocessen;
15. er enig med Kommissionen i,at det er nødvendigt at begrænse fristen for indarbejdelsen i Fælles-
skabets retsakter af aftaler,der er bindende for Fællesskabet og vedtaget i de regionale fiskeriorganisationer,og understreger behovet for at forbedre Kommissionens administrative procedurer og på passende vis at
forberede Fællesskabets holdning i de regionale fiskeriorganisationer;
16. erindrer imidlertid Kommissionen om,at afgørelser om arbejdet i de regionale fiskeriorganisationer
falder fuldstændig inden for rammerne af Fællesskabets udenrigspolitik,således at der her er tale om et
uomtvisteligt politisk element,og at Kommissionens hensigt om at begrænse Rådets og Parlamentets rollei processen er uacceptabel;
17. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.8.8.2001 DA C 223/189 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag,den15.november2000