om fremskridtet med gennemførelsen af forordning (EF) nr. 166/2006 om oprettelse af et europæisk register over udledning og overførsel af forurenende stoffer (E-PRTR)

Ud over evalueringen af ​​E-PRTR gennemførte Generaldirektoratet for Miljø en kontrol af de bredere overvågnings- og rapporteringsforpligtelser, der følger af al EU's miljølovgivning. Synergier stammer fra denne parallelle evalueringsproces.

E-PRTR-forordningen blev også udvalgt til evaluering under Europa-Kommissionens program for målrettet og effektiv regulering (REFIT) for at kontrollere, at det var egnet til formålet. Formålet med denne evaluering var at vurdere dets effektivitet, relevans, sammenhæng og europæiske merværdi. Vurderingen betragtede både fordelene ved E-PRTR sammen med muligheden for at forenkle den og reducere regulatoriske omkostninger og byrder.

E-PRTR blev oprettet ved forordning (EF) 166/2006, og for EU gennemfører den UNECE PRTR-protokollen (Kiev) til Århus-konventionen. På den måde bygger den på den eksisterende europæiske oversigt over forurenende emissioner (EPER), der blev oprettet i 2000.

Offentligheden, interessenterne, analytikerne, politikudviklerne og beslutningstagerne i Den Europæiske Union sætter stor pris på disse oplysninger, da de bruges til at fastlægge prioriteter for omkostningseffektive strategier for emissionsreduktion, måle fremskridt med hensyn til reduktion af forureningen og påvirke operatørerne til at indføre miljøvenlige metoder og teknikker.

De nationale myndigheder er ansvarlige for at vurdere kvaliteten af ​​de indleverede data, og om oplysningerne fra de enkelte anlæg er tilstrækkeligt komplette, konsekvente og nøjagtige. Som det fremgår af den tidligere gennemførelsesrapport, er overvågning af anvendeligheden rapportering af luftemissioner til den mest omfattende. Der er relativt få oplysninger om overførsel af affald og udslip til jord.

Alle medlemsstater indsendte deres årlige datarapporter for 2010, 2011, 2012 og 2013. Kommissionen var nødt til at tage opfølgende tiltag for at få visse medlemsstater til at indsende deres rapporter. Disse isolerede sager blev imidlertid behandlet hurtigt, og Kommissionen har ikke indledt traktatbrudsager.

For at hjælpe medlemsstaterne med at gennemføre E-PRTR konsekvent offentliggjorde Kommissionen i 2006 et vejledende dokument, der forklarede, hvem der skulle rapportere, hvad de skulle rapportere, og hvordan de skulle indsende oplysningerne. Den indeholder også en vejledende liste over sektorer og forurenende stoffer, for hvilke der skal indberettes oplysninger.

E-PRTR's websted og dets tilknyttede søgeværktøjer er designet til at gøre adgangen så let som muligt. Som følge heraf er de besøgende på E-PRTR's websted både talrige (med et gennemsnit på 242 sessioner om dagen) og varierede (herunder offentlige tjenester, private virksomheder og offentligheden).

Ud over disse basisdatasæt, der dækker de vigtigste punktkilder for forurening, indeholder E-PRTR også rumligt disaggregerede data om udledning fra diffuse (dvs. ikke-punkt) kilder.

Emissionsoplysninger dækker 91 vigtige forurenende stoffer, herunder tungmetaller, pesticider, drivhusgasser og dioxiner. For at koncentrere sig om de største emissionskilder er rapporteringen begrænset til anlæg, hvor angivne emissionsgrænser overskrides.

Siden E-PRTR's websted begyndte at modtage oplysninger fra medlemsstaterne i 2007, er det blevet den definitive kilde til årlige oplysninger om emissioner fra Europas større industrielle aktiviteter. Disse miljøoplysninger offentliggøres gratis på et interaktivt websted, der hostes og vedligeholdes af EØS.

I henhold til artikel 20 i E-PRTR-forordningen skal medlemsstaterne indføre regler for sanktioner i tilfælde af overtrædelser. Medlemsstaterne rapporterer forskellige administrative og strafferetlige procedurer med en bred vifte af maksimumsbøder. I rapporteringsperioden har fem medlemsstater faktisk pålagt sanktioner. To andre anførte, at traktatbrudssager var blevet indledt mod operatører, men blev trukket tilbage, da dataene var under udarbejdelse. Af disse beviser fremgår det tydeligt, at medlemsstaterne har indført effektive sanktioner og bøder for at sikre, at de relevante operatører opfylder deres E-PRTR-rapporteringsforpligtelser.

Otte medlemsstater anførte, at de havde brugt fortrolighedsbestemmelserne i artikel 11 til at tilbageholde data fra E-PRTR.

EØS foretager en række kvalitetssikringskontroller af dataindsendelser, og hvis disse identificerer datafejl, kan medlemsstaterne foretage rettelser. I alt anvendte fire medlemsstater denne facilitet til dataoverførsel i løbet af evalueringsperioden – i alle tilfælde for at rette fejl i de rapporterende enheder.

Flere medlemsstater har valgt at udvide listen over stoffer, der skal rapporteres af operatørerne samt at sænke indberetningstærsklerne.

d)udarbejdelse af et vejledende dokument fra Kommissionen for at fremme konsekvent praksis hos medlemsstaterne samt

e)Kommissionens treårige rapportering til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelse af E-PRTR.

3.2Evalueringsresultater

Evalueringskriterierne vurderes som følger:

·E-PRTR er et effektivt instrument, da det giver et meget omfattende og detaljeret datasæt om industrielle emissioner. Der er bred påskønnelse blandt interessenter af E-PRTR’s værdifulde bidrag til adgang til miljøoplysninger. Fuldstændigheden og kvaliteten af ​​E-PRTR-data er god og forbedres yderligere over tid. Ved datatolkning vil yderligere oplysninger bidrage til at nå et bredere offentligt publikum.

·E-PRTR præsterede godt på effektivitet. De fleste dataudbydere oplyste, at det krævede en minimal indsats for at opfylde E-PRTR-rapporteringskravene ud over dem, der var omfattet af Kiev-protokollen. Dataansvarlige oplyste, at en sådan indsats var proportional med de brede fordele, der var til rådighed ved offentlighedens tilgængelighed af E-PRTR-data. Medlemsstaternes treårige forpligtelse i medfør af artikel 16 om at rapportere om den overordnede gennemførelse af E-PRTR ser ud til at være begrænset, hvilket indikerer, at der er muligheder for forenkling.

·Selv om E-PRTR var ensartet i sig selv, blev der rejst bekymring om E-PRTS' sammenhæng med data, der blev rapporteret i relateret miljølovgivning såsom IED og gældende affaldslovgivning.

·E-PRTR har fortsat relevans, da det leverer et detaljeret og omfattende datasæt, som offentligheden nemt kan få adgang til. Takket være dette bidrager E-PRTR kraftigt til gennemsigtighed og offentlig deltagelse i beslutningstagning på miljøområdet.

·E-PRTR giver merværdi ud over kravene i Kiev-protokollen ved at sikre en ensartet gennemførelse af protokollen i alle medlemsstater. Denne grænseoverskridende sammenhæng værdsættes af E-PRTR-brugere, da den giver gennemsigtighed over forurenende emissioner fra industrielle aktiviteter og muliggør sammenlignende vurdering mellem medlemsstaterne. EØS-landenes profiler for industriforurening er et godt eksempel på, hvordan E-PRTR-data bruges til at tilføre værdi for beslutningstagere, industri og offentligheden.

Evalueringen konkluderer, at E-PRTR-forordningen er et vigtigt instrument i EU's gældende miljølovgivning og er egnet til formålet.

4. Mulige forbedringer af E-PRTR

4.1. Tiltag som følge af gennemførelsesrapporten fra 2013

Kommissionens rapport fra 2013 til Europa-Parlamentet og Rådet konkluderede, at E-PRTR-forordningen var relativt velgennemført, men identificerede områder, hvor der kunne foretages potentielle forbedringer. I de efterfølgende fire år er der sket løbende forbedringer, især fordi operatører, kompetente myndigheder og offentligheden har fået erfaring med at bruge E-PRTR. Når man igen ser på de tre vigtigste forbedringsområder, der blev identificeret i rapporten fra 2013, er det relevant at notere sig følgende:

a) forbedring af kvaliteten af ​​data og brugertillid:

operatører og medlemsstater er forpligtet til at levere data af høj kvalitet til E-PRTR i henhold til forordningen. Selv om der stadig forekommer datafejl, er de data, der forelægges for Kommissionen nu mere fuldstændige, mere konsekvente og mere præcise, hvilket primært skyldes raffinerede automatiserede kontroller i rapporteringssystemet. De fleste resterende datafejl opdages i en uformel EØS-gennemgang, og medlemsstaterne kan foretage rettelser gennem genindsendelse af data.

I rapporten fra 2013 blev der brugt traktatbrudssager mod medlemsstaterne for at forbedre datakvaliteten, men det har ikke været nødvendigt at gøre brug af disse.