KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 10.07.1995 
KOM(95) 320 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
om markedet for sardiner 

Ved akten vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse fra 1985 blev der i forbindelse 
med den fælles markedsordning for fiskerivarer indført en overgangsordning for sardiner 
(tiltrædelsesaktens artikel 169-172 og 356-359). 
Overgangsordningen omfattede følgende: 
en gradvis tilnærmelse (i to etaper fra den 1. januar 1986) mellem priserne på 
sardiner fra Atlanterhavet og sardiner fra Middelhavet 
udbetaling i perioden for tilnærmelse af en udligningsgodtgørelse til 
sardinproducenter i EF (De Ti) for at sikre deres konservesindustri samme 
råvarepriser som virksomhederne i Spanien og Portugal. 
Ordningen udløber således den 31112.1995, og Rådet skal ifølge tiltrædelsesaktens artikel 
171 og 358 inden denne dato beslutte, hvad der skal ske med ordningen med udlignings­
godtgørelser. 
Der er således behov for en undersøgelse af markedet for sardiner, som kan danne 
grundlag for beslutningen. Denne rapport tager derfor sigte på at beskrive EF-markedet 
for sardiner. Kommissionens tjenestegrene gennemførte en første analyse af emnet i 1992 
(Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene om markedet for sardiner, 
SEK(92) 2221 af 20. november 1992). 
Det er vigtigt at få ajourført billedet af markedssituationen, fordi der, siden de to største 
EF-producenter af sardin blev integreret i EF, er sket nogle markante ændringer i 
sektorens retlige, økonomiske og politiske forhold (verdensproduktionen, forbrugsvaner, 
resultaterne fra Uruguay-runden, fiskeriaftaler, udvidelsen af EF os v.). 
1 PRODUKTET 
"Sardina pilchardus Walbaum" er en sildefisk, der fanges langs kysterne i det østlige 
Atlanterhav fra Nordsøen til Gorée-bugten (Senegal) samt i hele Middelhavet, 
Adriaterhavet og Sortehavet. 
Bestandene i Europa er tilstrækkeligt rigelige til at opfylde markedsbehovet og kræver for 
øjeblikket ingen særlige forvaltningsforanstaltninger. 
Produktionen er sæsonbetonet og begynder, afhængigt af fiskeriområderne, om foråret og 
slutter i begyndelsen af efteråret, og der fanges mest dm sommeren. Der er dog store 
udsving fra år til år som følge af de klimatiske og biologiske betingelser. De 
uregelmæssige landinger kan forårsage markedsforstyrrelser. 
Produktet anvendes hovedsageligt til konsum i frisk tilstand eller som konserves. Frosne 
sardiner anvendes normalt som råvarer for konservesindustrien. Endvidere anvendes 
produktet til fiskemel og agn i andre fiskerier. 
Produktets næringsværdi er fremragende både i frisk tilstand og som konserves. Desværre 
er det ukendt for for mange forbrugere, der opfatter det som et ikke særlig attraktivt 
produkt. Med den højere levestandard erstattes det desuden af produkter, der har et bedre 
image, fx tun, hvad konserves angår, og frosne fileter af hvidfisk, hvad angår frisk fisk. 
2 VERDENSPRODUKTIONEN 
Ved en analyse af FAO-tallene (bilag 1, 2, 4 og 5) bemærkes der en kraftig stigning i 
fangsterne på verdensplan i anden halvdel af 80'erne. Fra 1991 falder den samlede 
produktion med en kraftig nedgang i 1992 (279tlft, dvs. 19% mindre end i 1991). 
Den væsentligste årsag til dette betydelige fald er nedskæringen af fiskerflåderne i det 
tidligere Sovjetunionen og i Østeuropa (Rumænien). I Middelhavet har det tidligere 
Jugoslavien halveret sin produktion (gennemsnit: 32 0001; i 1992: 15 0001). Tendensen 
forventes at fortsætte i visse tilfælde (det tidligere Sovjetunionen), idet det bliver 
vanskeligt hurtigt at genopbygge en lignende flåde; men i Middelhavet kan der atter 
forventes en normal produktion, når konflikten i Jugoslavien er løst. 
Sildefiskenes andel af fangsterne på verdensplan falder (1986: 25,8%; 1992: 20,8%). 
Faldet skyldes ikke ressourceproblemer. 
3 EU-PRODUKTIONEN OG DE REGULERENDE MEKANISMER I DEN 
FÆLLES MARKEDSORDNING 
Den udvikling i EU-produktionen, der blev påpeget i 1992-rapporten, fortsætter. Det vil 
sige, at fangsterne i Middelhavet stort set er stabile (jf. bilag 3, 4 og 5) med et kraftigt 
fald for Italiens vedkommende, som opvejes af Grækenlands stigning (jf. punkt 7). 
Samtidig er det traditionelle sardinfiskeri i Atlanterhavet langsomt faldende. Som det 
allerede blev nævnt i 1992, er De Kanariske Øers fangster til produktion af fiskemel 
fortsat faldende, mens den danske flåde, hvis fangster tages i det nordlige Atlanterhav har 
øget sit industrifiskeri kraftigt. 
De seneste års faldende produktion, der især berører konsummarkedet, er ikke 
tilstrældceligt til at genoprette ligevægten på markedet, idet der fortsat foregår omfattende 
tilbagekøb på bestemte markeder (jf. bilag 6). 
På trods af produktionsnedgangen spiller sardinfiskeriet stadig en betydelig rolle, navnlig 
i Spanien og Portugal, hvor det udgør henholdsvis 17% og 28% af det samlede fiskeri i 
1992. Dertil kommer, at produktionen normalt varetages af kystfiskerne, dvs. små både, 
der alt i alt anvender en stor lokal arbejdsstyrke. 
Fordelingen af tilbagekøbene viser tydeligt opsplitningen af markedet, der skal ses i 
forbindelse med mulighederne for lokal afsætning. 
Hvad angår Atlanterhavssardinen, der som konsumfisk hovedsageligt går til 
konservesproduktionen, gør der sig følgende tendenser gældende: 
på det portugisiske marked er udbuddet let faldende (13% på 5 år), og 
tilbagekøbene har været betydelige, især i 92 og 93; for 94 viser de foreløbige tal 
en stigning i produktion og priser og et fald i tilbagekøbene 
på det spanske (kontinentale) marked er udbuddet faldet med næsten 50% på 5 år, 
og der er kun få tilbagekøb trods en let stigning i produktionen i 1993 
på det franske marked oversteg tilbagekøbene i 92 og 93 loftet for de 
interventioner, der fortsat ydes økonomisk kompensation for (> 14% af de årlige 
mængder, der udbydes til salg). 
I Middelhavet er der ingen tilbagekøb i Italien, hvilket snarere skyldes den manglende 
organisering af sektoren (producentorganisationer) end manglende ligevægt på markedet. 
Det kan desuden bemærkes, at den anden markedsregulerende mekanisme ikke er anvendt, 
dvs. prolongationspræmien for et produkt med sæsonbestemte landinger, som ofte har 
konservesindustrien som aftager. 
4 FORBRUG 
Ved en undersøgelse af det synlige forbrug af frisk og frossen fisk ses det, at det falder 
langsomt, men kraftigere i de seneste år (bilag 22). Dette forhold, der ikke modsvares af 
en prisstigning, er en illustration af problemerne for et marked, der ikke længere er 
ledende. 
Den samme konklusion må man drage, hvis man analyserer konservesprodukterne (bilag 
23). Efter en korrektion af tallene ser man, at det synlige forbrug stagnerer eller endda 
falder let. 
En tilsvarende forbrugsudvikling gør sig gældende på andre højindkomstmarkeder (fx 
USA, hvor forbruget er faldet fra 0,3 Ibs/person i 1987 til 0,2 Ibs/person i 1992), og det 
er et afgørende element i en samlet analyse af priserne og fremtiden for sektoren. 
5 PRISER 
Prisniveauet fastlægges forskelligt, alt afhængigt af om det drejer om et frisk produkt til 
lokalt forbrug eller et produkt bestemt til konservesindustrien. For sidstnævnte er 
råvareprisen afgørende for konservesproduktet, som er underkastet international 
konkurrence. 
Dette forklarer, hvorfor priserne udvikler sig forskelligt i de forskellige 
produktionsområder (bilag 8, 9, 10 og 11). 
I Middelhavet afsættes der hovedsageligt til friskvaremarkedet og til produktionen af 
traditionel halvkonserves (saltning og lign. ), idet prisniveauet er meget højere end ved 
Atlanterhavet. Italien er en undtagelse, eftersom friskvareforbruget fortsat ligger lavt. 
På De Kanariske Øer, hvor der praktisk taget ikke findes et lokalt marked, afsættes hele 
komsumproduktionen til den eneste fungerende konservesvirksomhed, idet 1992-priserne 
ligger 40% lavere end EU's gennemsnitlige "Atlanterhavsw-priser. 
Det er i den sammenhæng, man skal se anvendelsen af overgangsordningen for integrering 
af den spanske og portugisiske produktion i den fælles markedsordning. Ordningen blev 
indført for at undgå, at der skulle opstå et element, der kunne medføre forvridning af 
konkurrencen mellem EU's forarbejdningsvirksomheder. 
Ordningen omfattede bl.a. en tilnærmelse over 10 år af orienteringspriserne på 
Atlanterhavssardiner (De Ti og Spanien/Portugal) henimod priserne i Middelhavet. 
I praksis er der sket en generel tilnærmelse af markedspriserne mellem de medlemsstater, 
der støder op til henholdsvis Middelhavet og Atlanterhavet. Derimod har priserne ikke 
nærmet sig Middelhavspriserne (Gennemsnit De Tolv (Atlanterhavet)/gennemsnit De Tolv 
(Middelhavet) i 1986 = 49%; i 1993 = 49% (jf. bilag 11)). 
Ligesom for mange andre fiskerivarers vedkommende falder eller stagnerer priserne, og 
denne situation har varet ved i årevis. 
6 FORARBEJDNINGSINDUSTRIEN 
EU-produktionen af sardiner på dåse er konstant faldende (jf. bilag 21). 
Når man ser på de enkelte lande, er Spanien fortsat den .største producent, som især 
afsætter til hjemmemarkedet. Industrien er stærkt opsplittet, og. der er fortsat problemer 
med underudnyttelse (95 aktive fabrikker ud af 140 eksisterende). 
Portugals produktion, der er blevet kraftigt moderniseret,- omfatter 52 produktionsenheder 
og er hovedsageligt rettet mod eksport. 
I Frankrig er de traditionelle fabrikker til dels blevet flyttet til Portugal (billigere råvarer 
og arbejdskraft), mens de stærkt forædlede produkter fortsat fremstilles i Frankrig. 
Den italienske industri er den, der har sværest ved at tilpasse sig, eftersom den ikke kan 
falde tilbage på hjemmemarkedet, der ikke aftager ret meget af produktet, og samtidig er 
produktionsomkostningerne for høje. 
Ordningen med udligningsgodtgørelser har således sandsynligvis betydet en ophævelse af 
konkurrencen og skjult et tab af konkurrenceevne i en del af forarbejdningssektoren. 
EU's forarbejdningsvirksomheder skal som helhed afsætte produktionen i en situation, 
hvor forbruget falder på højindkomstmarkederne, hvor de traditionelle østeuropæiske og 
afrikanske markeders købeevne falder, og hvor der er konkurrence fra 
tredjelandsproducenter af samme produkt. 
Konservesindustrien er som regel beliggende i lokalområder i randområderne, og den 
beskæftiger mange mennesker. Det er altså af vital betydning for de pågældende områder, 
at industrien tilpasser sig de nye forhold for at kunne bevare sine aktiviteter på længere 
sigt. 
7 UDLIGNINGSGODTGØRELSE 
Der er tale om en gradvis aftagende støtte i overgangsperioden for tilnærmelse af priserne, 
og der er et loft for hvert land (bilag 9). 
Den er praktisk taget ikke blevet anvendt for Atlanterhavssardiners vedkommende. 
Og hvad angår Middelhavet, er den højest tilladte mængde aldrig nået (bilag 13). Hvis 
man ser på hver medlemsstat for* sig, er det kun Grækenland der i stigende grad har 
benyttet mekanismen. Det har dannet grundlag for en forøgelse af en traditionel 
konserveringsmetode (saltning) henvendt til et specifikt marked. De græske producenter 
har i øvrigt fulgt denne udvikling op ved at øge fangsterne. 
De samlede udgifter (bilag 14) var små i begyndelsen som følge af iværksættelsen af 
mekanismen for siden at toppe i 1988, hvorefter de er faldet fra år til år som følge af 
støttens aftagende karakter. Der vil fortsat ske betalinger i 1995 og 1996 på grund af den 
anvendte tildelingsmetode. 
Godtgørelsen tager sigte på at give De Tis konservesindustri adgang til råvarer til 
konkurrencedygtige priser set i forhold til de spanske og portugisiske industrier. I praksis 
har den givet Middelhavsindustrien i Frankrig, Italien og Grækenland adgang til råvarer 
til priser, der til tider har ligget under priserne ved Atlanterhavet (bilag 25). Det bør dog 
understreges, at godtgørelsesmekanismerne er vurderet på grundlag af teoretiske 
forsyningsomkostninger for industrien. 
Endelig har det ikke fremmet oprettelsen af producentorganisationer, at 
udligningsgodtgørelsen tildeles konservesindustrierne direkte, og det har samtidig fastholdt 
producenternes store afhængighed af industrien. Det er Italien et typisk eksempel på. 
8 DEN INTERNATIONALE KONKURRENCE 
I bilag 24 findes en oversigt over toldsatserne for friske og frosne produkter samt 
konservesprodukter. 
Udviklingen i handelsmønsteret i de seneste 6 år fremgår af bilag 15-20. 
Der importeres stort set ikke råvarer. Den russiske flåde, der i 1991 og 1992 havde 
fremkaldt alvorlige markedsforstyrrelseer som følge af omfattende landinger, er forsvundet 
eller rigget om til andre, mere indbringende fiskerier. 
Konservesproducenterne køber altså hovedsageligt ind på det europæiske marked. Det er 
således særlig vigtigt, at de europæiske konservesvirksomheder kan få råvarer til rimelige 
priser, for at de kan være konkurrencedygtige. 
Konservesindustriens vigtigste eksterne leverandør er fortsat Marokko. De mængder, der 
importeres derfra, er dog relativt stabile på trods af de noget foruroligende meldinger om 
følgerne af de nye importbetingelser, der trådte i kraft i 1993. 
Marokko er en potentiel storproducent, men landets industri har endnu uløste problemer 
med hensyn til forsyningernes kvalitet og omkostningsniveauet. 
Der er kommet to nye leverandører til markedet, bl.a. Namibia, der producerer andre små 
sildefisk, som sælges under navne som sardinel, pilchard, sprat, brisling, sardinop mv. 
Der er tale om arter, der afviger fra den, der er emnet for denne rapport, men for mindre 
erfarne forbrugere kan der eventuelt ske forveksling med disse produkter, der især 
kommer fra Latinamerika. De har ligesom Marokko rigelige ressourcer og billig 
arbejdskraft. 
Endelig er der under betegnelsen "sardiner" blevet importeret produkter, der ikke opfylder 
EU-normerne (forordning (EØF) nr. 2136/89). De tilfælde, der afsløres, undersøges 
nærmere. Dette forhold er muligt, fordi nogle EU-forbrugere ikke kan skelne de 
forskellige produktkvaliteter, og fordi bestemte forbrugsvaner ikke medvirker til 
anerkendelsen af en europæiske produkt af høj kvalitet. 
9 FREMTIDSPERSPEKTIVER FOR PRODUKTIONS- OG 
KONSERVESSEKTOREN 
Producenterne og forarbejdningsvirksomheder har på én gang modsatrettede og 
sammenfaldende interesser. Det er således klart, at friskvaremarkedet er det mest 
indbringende for producenterne. For at opretholde det nuværende fangstniveau må en stor 
del af EU-produktionen imidlertid afsættes til konservesindstrien, men til priser, der gør, 
at forarrjejdningsvirksomhederne kan være konkurrencedygtige i forhold til virksomheder 
i tredjelande. 
Endvidere er de pågældende arbejdspladser, både i fiskerflåden og i industrien, særdeles 
vigtige for producentregionerne, og det er ikke nemt at få dem ændret til aridre aktiviteter. 
Hvad kan der gøres, som både sikrer de involveredes interesser og sektorens overleven 
på længere sigt? 
For det første må der tages fat på forbruget og skaffes et nøje kendskab til det. Det er af 
afgørende betydning, at der kommer en udvikling i forbrugsvanerne vedrørende et 
produkt, hvor der ikke er ressourceproblemer, og som oven i købet har en indiskutabel 
næringsværdi. 
De salgsfremstød, der har været gennemført under strukturprogrammerne, har vist gode 
resultater, og de bør fortsætte. Da de sædvanligvis har været rettet mod enkeltlande, og 
da producentlandene er gode forbrugere (undtagen Italien), må indsatsen nu rettes mod de 
ikke-producerende medlemsstaters markeder. 
Udbuddet bør altså tilpasses efterspørgslen, som skal være godt undersøgt. 
Markedsundersøgelser og forsøg med nye præsentationsformer ville danne grundlag for 
en nærmere beskrivelse af det potentielle efterspørgsel. Og samtidig ville efterspørgslen 
blive fremmet, fx som følge af højere kvalitet, en bedre udvælgelse af størrelse afhaengigt 
af det pågældende marked, filetering, små pakninger, der kan følge produktet lige til 
supermarkederne, og færdigretter. En af grundene til det begrænsede forbrug af produktet 
er vanskelighederne ved dets tilberedelse. 
For at sådanne aktioner kan udvikles, må der nødvendigvis være en organiseret og 
dynamisk producentsektor. Producentsektorens nuværende struktur er imidlertid 
utilstrækkelig (for mange SMV med lav kapitalisering). Det offentlige må altså fremme 
udviklingen af producentorganisationer, idet de nye markedsbestemmelser nu passer bedre 
til små producenter. 
De fleste af aktionerne kan finansieres via strukturforanstaltningerne med støtte fra 
nationale eller regionale myndigheder. 
Det er af stor betydning for producenterne at øge salget til friskvaremarkedet i forhold til 
konservessektoren. Nogle producentorganisationer i Sydfrankrig har arbejdet med denne 
opgave og har opnået fine resultater. 
Med hensyn til konservessektoren kan man anstille lignende betragtninger om tilpasning 
til markedet. Den klassiske præsentationsform "sardin i olie" svarer ikke længere til 
markedsbehovet og fornyer ikke produktets image. 
Men selv om udbuddet helt passer til efterspørgslen, er prisen stadig afgørende. 
Orienteringsprisen på sardiner må derfor give industrien mulighed for at få råvarer til en 
pris, der ikke er afskrækkende, som det er tilfældet med den nuværende pris i 
Middelhavet. 
Fremfor at fastsætte sardinprisen på Middelhavsniveauet bør den fælles orienteringspris 
derfor snarere lægges på det prisniveau, der findes ved Atlanterhavet, evt. med 
fastsættelse af regionaliserede priser (sardiner af størrelse 3 i Portugal og Spanien). 
Samtidig med at perioden for pristilnærmelsen slutter, ophører forbuddet mod at ændre 
de tilpasningskoefficienter, der gælder for sardiner (artikel 172 og 359 i akten vedrørende 
Spaniens og Portugals tiltrædelse). 
Da der i Middelhavet overvejende sælges til friskvaremarkedet, og da der næsten ikke 
foregår tilbagekøb, skulle en sådan prispolitik ikke i særlig høj grad gå ud over 
producentindkomsterne. 
Hvad angår konservesindustriens forsyninger, forventes EU-flådens udbud fortsat at være 
tilstrækkeligt. I den forbindelse bør ordningen med prolongationspræmie revideres for 
denne arts vedkommende. Det drejer sig navnlig om større udgifter til prolongation, for 
at produktet lettere kan anvendes til salg til konservesindustrien, og leveringsperioden for 
denne meget sæsonbetonede produktion således kan forlænges. 
KONKLUSION 
Der er to muligheder for, hvad der skal ske med udligningsgodtgørelsen: 
Ordningen opretholdes: 
I så fald bør den omfatte alle medlemsstaterne for ikke at forårsage en forskelsbehandling, 
der er uforenelig med det indre marked. Det indebærer en betydelig forhøjelse af budgettet 
i forhold til den nuværende godtgørelsesordning, idet ordningen således ville komme til 
at omfatte medlemsstater, der er store sardinproducenter. På grundlag af 94-udbetalingerne 
vil budgettet for godtgørelsen stige fra 3,5 mio. ECU til ca. 17,3 mio. ECU. 
Også selv om man ser bort fra støtteforanstaltningens omkostninger, er begrundelsen for 
denne, nemlig forskellen mellem orienteringspriser, imidlertid forsvundet. Desuden er der 
risiko for, at sådanne foranstaltninger af EU's handelspartnere vil blive opfattet som en 
støtte, der kan forvride konkurrencevilkårene. 
Ordningen afskaffes: 
Sektorens problemer kan kun løses på lang sigt, hvis der er forståelse for og foregår en 
tilpasning til de handelsmæssige realiteter, som sektoren har haft 15 år til at forberede sig 
på (før udligningsgodtgørelserne blev der anvendt en ordning med særlig 
prolongationspræmie, der skulle muliggøre en omstrukturering af sektoren). I betragtning 
heraf kan Kommissionen ikke anbefale, at ordningen forlænges. 
Sektoren bør fortsætte bestræbelserne på modernisering, diversifikation (stærkt forædlede 
produkter) og strukturering af erhvervet for at kunne informere og påvirke forbrugerne. 
De offentlige myndigheder kan støtte denne indsats, navnlig via strukturpolitikken for 
fiskeriet. 
Samtidig er det nødvendigt, at de gældende sundhedsnormer, toldsatser og handelsnormer 
anvendes korrekt i alle medlemsstaterne. 
Hidtil har dele af erhvervet med held klaret konkurrencen udefra, bl.a. på grund af dets 
knowhow og dynamik, som er de vigtigste garanter for sektorens overleven på længere 
sigt. 
Oversigt over bilag 
1. Sammenligning af verdensproduktionen af fisk/sardiner 
2. Fangst af sardiner pr. land og pr. område 
3a. Udvikling i EU-produktionen af sardiner til konsum 
3b. Udvikling i EU-produktionen af Sardiner til konsum (grafik) 
4. Sammenligning af den samlede EU-produktion fisk/sardiner 
5. Udvikling i sardinproduktionen pr. medlemsstat og pr. område 
6. Udviklingen i EU-tilbagekøb af sardiner 
7. Udviklingen i EU's prolongationspræmie for sardiner 
8. Udviklingen i priserne på Middelhavssardiner i EU 
9. Udviklingen i priserne på Atlanterhavssardiner i EU 
10. Udviklingen i produktionen af og priserne på sardiner på De Ranariske Øer 
11. Udviklingen i gennemsnitspriserne i EU og på De Kanariske Øer 
12. Udligningsgodtgørelse - Middelhavssardiner 
13. Forarbejdede mængder, som udløser godtgørelse 
14. EUGFL's betalinger til godtgørelsen 
15. Import af frosne sardiner 
16. Import af friske eller kølede sardiner 
17. Import af sardiner på dåse 
18. Eksport af frosne sardiner 
19. Eksport af friske eller kølede sardiner 
20. Eksport af sardiner på dåse 
21. EU-produktion sardiner på dåse 
22. EU-forbrug af sardiner til konsum 
23. EU-forbrug af sardiner på dåse 
24. Told på de forskellige præsentationsformer for sardiner 
25. Nettopriser på sardinkonserves 
26. Liste over fødevarehjælpsaktioner 
lilasl 
Sammenligning af verdensproduktionen af fisk/sardiner (tons) 
A. Fangst af sardiner 
Sardiner 
% af sildefisk 
% af verdensproduktion 1986 
980604 
4.1% 
1.1% 1987 
1184230 
5.3% 
1.3% 1988 
1366325 
5.6% 
1.4% 1989 
1558304 
6.3% 
1.6% 1990 
1548642 
7.0% 
1.6% 1991 
1478023 
6.8% 
1.5% 1992 
1198211 
5.9% 
1.2% 
B. Verdensproduktion 
Verdensproduktion i alt 
Fangst af sildefisk 
% af den saml. produktion -1986 
92845400 
23984049 
25.8% 1987 
94402500 
22374779 
23.7% 1988 
99085700 
24387212 
24.6% 1989 
100311100 
24799654 
24.7% 199« 
97556100 
22280223 
22.8% 1991 
97051700 
21709986 
22.4% 1992 
98ti2800 
20389148 
20.8% 
C. Andre vigtige sildearter 
Stiliehavssild 
Sardinel 
Japansk sardin 
Chilensk sardin 
Gulf-menhaden 
Europæisk ansjos 
Japansk ansjos 
Peruansk ansjos 
Sildefisk i alt 1986 
324734 
554800 
5191036 
4960771 
828503 
664630 
412272 
4945315 
23984049 1987 
348517 
558210 
5321064 
4949842 
907103 
643590 
308238 
2100508 
22374779 1988 
304651 
601053 
5428922 
5382681 
638733 
858792 
303604 
3613107 
24387212 1989 
212251 
634984 
5142930 
4530393 
583350 
488562 
316203 
5407527 
24799654 1990 
198560 
607664 
4732154 
4253718 
519583 
536274 
536271 
3771577 
22280223 1991 
215230 
704854 
3774247 
4189889 
550730 
388502 
613664 
4017106 
21709986 1992 
227108 
669624 
2488533 
3105462 
432848 
393140 
662540 
5451003 
20389148 
^6o 
Bilag 2 
Fangst af sardiner pr. land og pr. område (tons) 
A) Nordestlige Atlanterhav 
Portugal 
Spanien 
Danmark 
Frankrig 
Det Forenede Kongerige 
Nederlandene 
Tyskland 
lait: 1986 
103635 
77155 
3602 
13007 
1374 
198773 1987 
90687 
78613 
. 1573 
8645 
1993 
181511 1988 
94699 
64951 
3234 
10394 
1777 
175055 1989 
91306 
64951 
4667 
10394 
1523 
11 
172852 1990 
93471 
73085 
7312 
10394 
523 
6 
106 
184897 1991 
87193 
67270 
10151 
14660 
1088 
8 
180370 1992 
83316 
66000 
37265 
14470 
2306 
42 
4 
203403 
B) Østlige centrale Atlanterhav 
USSR (+det tidl. USSR) 
Marokko 
Spanien 
Rumænien 
Portugal 
SåoTomé 
Tyskland 
Andre 
lait: 1986 
169290 
258131 
92679 
8425 
198 
17 
1220 
529960 1987 
338685 
246767 
109934 
16808 
79 
• 17 
3100 
715390 1988 
425929 
290605 
165039 
28065 
51 
18 
35 
909742 1989 
609539 
312138 
161986 
29419 
35 
19 
1113136 1990 
654618 
325845 
120557 
16754 
67 
22 
221 
11 
1118095 1991 
575629 
351827 
116548 
19941 
31 
21 
1063997 1992 
317028 
298352 
120000 
8806 
31 
22 
744239 
C) Middelhavet 
Algeriet 
Spanien 
Tyrkiet 
Italien 
Marokko 
Grækenland 
Jugoslavien (+ tidl. J.) 
Frankrig 
Tunesien 
Albanien 
I alt: 1986 
40323 
46264 
14013 
52171 
18970 
10366 
31915 
15691 
18494 
3664 
251871 1987 
68485 
39212 
13873 
47452 
28123 
9681 
40780 
16700 
18350 
4673 
287329 1988 
85307 
41098 
14513 
42761 
17859 
9831 
31509 
16064 
18099 
4487 
281528 1989 
65531 
46278 
25871 
47509 
17966 
10239 
32913 
12491 
10983 
2535 
272316 1990 
61462 
46278 
18808 
37737 
200.11 
11053 
•27969 
12452 
7250 
2630 
245650 1991 
52464 
40490 
30298 
42169 
18822 
10967 
15982 
12687 
7237 
2540 
233656 1992 
66907 
42000 
29765 
26113 
23890 
20691 
15268 
12421 
10775 
2540 
250370 
y(A 
Bilag 3a 
Udvikling i EU-produktionen af sardiner til konsum 
A) Atlanterhavet (tons) 
Medlemsstat 
Portugal 
Spanien (ekskl. Kan. Oer) 
Frankrig 
Det Forenede Kongerige 
lait 1988 
94636 
69307 
9645 
1476 
175064 1989 
91262 
51592 
9799 
166 
152819 1990 
93038 
55364 
10016 
2024 
160442 1991 
87224 
42168 
16541 
2952 
148885 1992 
83315 
28718 
10113 
4199 
126345 1993 
82083 
34913 
9366 
4829 
131191 1994 
1. halvår 
24294 
13220 
3229 
1895 
42638 
B) Middelhavet 
Medlemsstat 
Spanien (ekskl. Kan. Oer) 
Italien 
Grækenland 
Frankrig 
lait 1988 
41099 
15437 
10911 
16064 
83511 1989 
39635 
16855 
12229 
12491 
81210 1990 
43085 
36386 
11979 
11693 
103143 1991 
49620 
40547 
14943 
. 10302 
115412 
b==sssat= 1992 
49887 
25109 
12044 
10933 
97973 1993 
49020 
32705 
6693 
11348 
99766 1994 
1. halvår 
25281 
8549 
2930 
14592 
51352 
I ah EU 2S8S751 234029[ 26358SJ 2642971 224318 
• iini.i1.. èaaaaaasasdftaasB-M m i1' • iiiiini'lBfata——i— 230957 93 
Frankrig: hele 1994 
^z. 
Udvikling i EU-produktionen af sardiner til konsum 
A) Atlanterhavet Bilag 3b 
100000 
90000* 
80000 
70000 
60000 
50000 T 
40000 -
30000 -
20000 -
10000 SK­
OU-
1988 Atlanterhavssardiner 
; —Or— Portugal 
i A Spanien 
.—3K—Frankrig 
! —O—Del Forenede Kongerige 
B> Middelhavet 
Middelhavssardiner Spanien (ekskl. De Kanariske Øer) 
^—Italien 
O—Grækenland 
•X— Frankrig 
/3 
Sammenligning af den samlede EU-produktion fisk/sardiner i 1988 og 1992 (tons) 
A- SardMiprodutøtørt pr. land og pr- omrade 
Medlemsstat 
Spanien 
Portugal 
Danmark 
Frankrig 
Italien 
Grækenland 
IK 
Nederlandene 
Tyskland 
Irland 
Belgien 
I alt El 1988 
Nordextligt 
Atlanterhav 
64951 
94699 
3234 
10394 
1777 
0 
175055 Østligt centrait 
Atlanterhav 
165039 
51 
35 
165125 Middelhavet 
41098 
16064 
42761 
9831 
109754 lait 
271088 
94750 
3234 
26458 
42761 
9831 
1777 
0 
35 
4499341 1992 
Nordattligt 
Atlanterhav 
66000 
83316 
37265 
14470 
2505 
42 
4 
203602 Østlige centrale 
Atlanterhav 
120000 
31 
120031 Middelhavet 
42000 
12421 
26113 
20691 
101225 lait 
424 
B. Sammenligning af den samlede El-produktion fisk/sardiner 
Danmark 
Spanien 
Uv 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
Tyskland 
Portugal 
Irland 
Gnrkenland 
Belgien 
Il alt El 1988 
I alt fisk 
1974426 
1593395 
937702 
888132 
579780 
398853 
392438 
346677 
257549 
126939 
41767 
7537658 I alt sardiner 
3234 
271088 
1777 
26458 
42761 
0 
35 
94750 
0 
9831 
0 
449934 */* sardiner 
0.2% 
17.0% 
0.2% 
3.0% 
7.4% 
0.0% 
0.0% 
27.3% 
0.0% 
7.7% 
0.0% 
TÔ% 1992 
1995025 
1330000 
839910 
800000 
555876 
438004 
304768 
29S284 
275418 
171690 
37356 
7043331 I ah sardiner 
37265 
228000 
2505 
26891 
26113 
42 
4 
83347 
0 
20691 
0 
424858 % sardiner 
1.9% 
17.1% 
0.3% 
3.4% 
4.7% 
0.0% 
0.0% 
28.2% 
0.0% 
12.1% 
0.0% 
TSSt 
N 
Udvllan« i sardlnnroduktHiiien nr. medlemsstat og pr- omrade Bilag f 
NO-Atlanterhav 
Spanien Ponufal Frsnknf • 198« 
Oiw: 
Ottiige centrale Atlanterhav 
i l8oor>o 
! !=000(i 
Spanien Portugal Frankrig • I9SS 
Dw: 
Middelhavet 
, Spanien Portugal Danmark Frankrig 0199: 
Italien Onekenland 
I aH 
I 250000 
Spanien Portugal J~1 
Fiankrit • 1988 
O 19«: 
/f 
Bilag 6 
Udviklingen i EU-tilbagekøb af sardiner (tons) 
(og forholdet tilbagekøb/landinger) 
A) Atlanterhavet 
Portugal 
% 
Spanien 
% 
Frankrig 
% 
Det Forenede Kongerige 
% 
lait 
% 1988 
7924 
8.4% 
97 
0.1% 
950 
9.8% 
0 
0.0% 
8971 
5.1% 1989 
6028 
6.6% 
30 
0.0% 
1200 
12.2% 
0 
0.0% 
7258 
4.7% 1990 
3756 
4.0% 
25 
0.0% 
316 
3.2% 
638 
31.5% 
4735 
3.0% 1991 
4133 
4.7% 
5 
0.0% 
1626 
9.8% 
470 
15.9% 
6234 
4.2% 1992 
11095 
13.3% 
124 
0.3% 
1688 
16.7% 
166 
4.0% 
13073 
10.3% 1993 
9230 
11.2% 
1164 
4.1% 
1604 
17.1% 
0 
0.0% 
11998 
9.1% 1994 
1. halvår 
1019 
4.2% 
0 
0.0% 
238 
7.4% 
0 
0.0% 
1257 
29% 
B) Middelhavet 
Spanien 
% 
Italien 
% 
Grækenland 
% 
Frankrig 
% 
lait 
% 1988 
0 
0.0% 
393 
2.5% 
142 
1.3% 
133 
0.8% 
668 
0.8% 1989 
0 
0.0% 
20 
0.1% 
232 
1.9% 
0 
0.0% 
252 
0.3% 1990 
0 
0.0% 
0 
0.0% 
41 
0.3% 
0 
0.0% 
41 
0.0% 1991 
0 
0.0% 
0 
0.0% 
0 
0.0% 
956 
9.3% 
956 
0.8% 1992 
0 
0.0% 
0 
0.0% 
49 
0.4% 
1168 
10.7% 
1217 
1.2% 1993 
0 
0.0% 
0 
0.0% 
163 
2.4% 
839 
7.4% 
1002 
1.0% 1994 
1. halvår 
0 
0.0% 
0 
0.0% 
22 
0.8% 
900 
6.2% 
922 
1.8% 
I alt EU 
% 9639 
3.7% 7510 
3.2% 4776 
1.8% 7190 
2.7% 14290 
6.4% 13000 
5.6% 2179 
2.3% 
u 
Bilag 7 
Udviklingen i EU's prolongationspræmie for sardiner 
-v Atlanterhavet 
ortueal 
panien 
Frankrie 
Italien 
lait (tons) 
1994 1993 1992 1991 1990 
1. halvår 
0 
50.0 
0 2. halvår lait II. halvår 2. halvår lait 11. halvår 
0| 230.3 2. halvår 
435.3 
0 
"435*3 lait halvår 
435.31 
ol 
230.31 
01 
665.6| 2. halvår II all II. halvår 12. halvår II alt 
»I 
Bilag 8 
Udviklingen i priserne på Middelhavssardiner i EU 
(ECU/ton) 
Medlemsstat 
Frankrig 
Spanien 
Italien 
Grækenland 
EU 1986 
423 
417 
434 
728 1987 
359 
392 
392 
434 
449| 434 1988 
357 
507 
363 
711 
458 1989 
487 
594 
365 
636 
479 1990 
503 
708 
382 
529 
509 1991 
571 
730 
387 
489 
520 1992 
443 
467 
360 
456 
416 1993 
404 
470 
346 
400 
405 1994 
1. halvår 
435 
447 
361 
421 
407 
Udviklingen i priserne på Middelhavssardiner i EL 
perioden 1986 -1994 
1994 
/* 
Bilag 9 
Udviklingen i priserne på Atlanterhavssardiner i EU 
(ECU/ton) 
Medlemsstat 
Frankrig 
Spanien 
Portugal 
EU 1986 
327 
284 
205 
224 1987 
395 
258 
209 
230 1988 
323 
313 
219 
252 1989 
286 
424 
222 
256 1990 
322 
439 
276 
287 1991 
602 
506 
346 
361 1992 
422 
327 
230 
246 1993 
390 
216 
190 
198 1994 
1. halvår 
313 
278 
249 
253 
Udviklingen i priserne på Atlanterhavssardiner i EU 
perioden 1986 -1994 
•Frankrig 
- Spanien 
•Portugal 
•F.r 
1994 
H 
Bilag 10 
Udviklingen i produktionen af og priserne på sardiner på Pe Kanariske Øer 
A) Produktion 
Anvendelse 
Fiskemel 
Frossen agn 
Konserves 
lait 1988 
174787 
6797 
12624 
194208 1989 
164912 
6413 
11910 
183235 1990 
155498 
6764 
6760 
169022 1991 
133776 
5946 
8918 
148640 1992 
81134 
1624 
6328 
89086 1993 
135777 
2530 
6634 
144941 1994 
1. kvartal 
16381 
966 
742 
18089 
B) Gennemsnitspriser 
Anvendelse li 1988 I 1989 I 1990 I 1991 I 1992 
Fiskemel 57 51 51 52 50 
Frossen agn 103 96 96 97 99 
Konserves 122 151 116 123 136 (ECU/ton) 
1993 
42 
84 
116 1994 
1. kvartal 
47 
88 
120 
Z*£> 
Bilag 11 
Udviklingen i gennemsnitspriserne i EU og på De Kanariske Øer 
(ECU/ton) 
Middelhavet 
Atlanterhavet 
De Kanariske Øer 1986 
449 
224 
100 1987 
434 
230 
100 1988 
458 
252 
122 1989 
479 
256 
151 1990 
509 
287 
116 1991 
520 
361 
123 1992 
416 
246 
136 1993 
405 
198 
116 1994 
1. halvår 
•407 
253 
120 
Udviklingen i gennemsnitspriserne på Middelhavs- og Atlanterhavssardiner 
i EU og pa De Kanariske Øer 
perioden 1986 -1994 
Middelhavet 
Atlanterhavet 
De Kanariske Oer 
1994 
Z( 
lilâsil 
Udligningsgodtgørelse - Middelhavssardiner 
Klasse E. A 
ar Størrelse 3 Størrelse 4 
1986 225 90 
1987 210 79 
1988 197 69 
1989 183 58 
1990 171 48 
1991 160 39 
1992 151 30 
1993 138 19 
1994 120 9 
1995 0 0 
Maksimale fangster 
1986/1991 1992 1993 1994 
Frankrig 
Italien 
Grækenland 
lait 8000 
30000 
5000 
43000 8000 
29000 
6000 
43000 8000 
28000 
7000 
43000 7500 
27500 
8000 
43000 
Zru 
Bilag 13 
Forarbejdede mængder, som udløste godtgørelse 
«•••••••maMMMHMaaMBMaBMaMMaH^ 
(kg) 
Produktions­
år 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
lait Frankrig 
i Frankrig 
3229652 
3780693 
2358359 
3451094 
3225068 
4486476 
20531342 i Italien 
9154701 
8633362 
9257644 
9068716 
4683479 
8468230 
49266132 Italien 
673506 
4608224 
9471569 
4141773 
5325634 
1400255 
25620961 Grækenland 
159766 
3754277 
239913 
5292672 
7034041 
8898563 
25379232 lait 
13217625 
20776556 
,21327485 
21954255 
20268222 
23253524 
120797667 
Note: 
Ordningen har været i kiaft siden 1986. 
Da tallene for 1986-1988 ikke er fuldstændige, indgår de ikke i skemaet. 
23 
BJ&14 
EUGFL's betalinger til godtgørelsen 
(mio. ECU) 
Regnskabs­
år 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
1995 )° 
I alt Frankrig 
fra Frankrig 
og Italien 
1.176 
3.498 
3.580 
2.855 
2.804 
2.288 
2.807 
2.471 
1.850 
0.581 
23.910 Italien 
0 
0 
2.489 
2.282 
1.658 
1.894 
1.371 
1.293 
0.696 
0.412 
12.095 Grækenland 
0 
0 
0.184 
0.414 
0.567 
0.762 
0.740 
0.832 
1.019 
0.702 
5.220 lait 
1.176 
3.498 
6.253 
5.551 
5.029 
4.944 
4.918 
4.596 
3.565 
1.695 
41.225| 
)° Forste 3 måneder af regnskabsåret (16. okt. 94 - 31. jan. 95) 
Disse tal svarer ikke til tallene i bilag 13 af 2 årsager: 
1; EUGFL's regnskabsår går fra 16. okt til 15. okt. 
2; Medlemsstaterne meddeler ikke deres betalinger pr. regnskabsår. 
w 
Bilag 15 
Import af frosne sardiner "SARDINA PILCHARDUS" 
(tons) 
A) Pr. medlemsstat 
Medlemsstat 
Frankrig 
Italien 
Portugal 
Spanien 
Grækenland 
Det Forenede Kongerige 
Tyskland 
Nederlandene 
Belgien/Luxemb. 
lait 1988 
2075 
174 
4662 
29 
170 
7110 •1989 
3078 
7 
800 
60 
3 
63 
4011 1990 
3258 
6582 
398 
43 
122 
1 
10404 1991 
3430 
8189 
2907 
13 
14 
65 
14618 1992 
2135 
5459 
5327 
1 
18 
36 
19 
12995 1993 
983 
110 
45 
445 
2 
70 
60 
8 
1723 1994 
1. halvår 
248 
3 
89 
18 
358 
B) Pr. partner 
Partner 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
1. halvår 
So\ jetunionen /Rusland 
Marokko 
Tyrkiet 
Slovenien 
Kroatien 
Tunesien 
Andre 
lait 4682 
2144 
156 
114 
14 819 
3102 
72 
7110 4011 6836 
3387 
114 
67 
10404 1.0890 
3614 
8 
106 
14618 10595 
2320 
49 
31 
12995 58 
1350 
89 
194 
17 
15 
1723 337 
17 
358 
zr 
Bjiagj6 
Import af friske eller kelede sardiner "SARDINA PILCHARDUS" 
(tons) 
A) Pr. medlemsstat 
Medlemsstat 
Frankrig 
Italien 
Portugal 
Spanien 
Grækenland 
Det Forenede Kongerige 
Tyskland 
Nederlandene 
Belgien/Luxemb. 
lait 1988 
196 
4 
7 
207 1989 
17 
1 
4 
22 1990 
2 
1 
3 1991 
1 
1 
2 1992 
18 
24 
42 1993 
75 
1 
3 
79 1994 
1. halvår 
0 
B) Pr. partner 
Partner 
So\ jetunionen/Rusland 
Marokko 
Tyrkiet 
Norge 
Japan 
Albanien 
Slovenien 
Kroatien 
Tanzania 
lait 1988 
196 
7 
2 
2 
207 1989 
17 
1 
4 
22 1990 
2 
1 
3 1991 
1 
1 
2 1992 
24 
1 
17 
42 1993 
1 
3 
28 
47 
79 1994 
1. halvår 
0 
t€ 
Bilag 17 
A Pr. partner 
B. Medlemsstat Import af sardiner på dåse 
I alt import: 1988 
17275 1989 
18889 1990 
19450 1991 
19002 1992 
28329 1993 
24168 1994 
1. halvår 
.12673 
Fra 
fra Marokko: 
% fra Marokko: 
fra Namibia 
% fra Namibia 
fra Chile 
% fra Chile 
Andre 
% fra andre 1988 
15550 
90.0% 
0 
0.0% 
24 
0.1% 
1701 
9.8% 1989 
17288 
91.5% 
0 
0.0% 
0 
0.0% 
1601 
8.5% 1990 
17827 
91.7% 
0 
0.0% 
1 
0.0% 
1622 
8.3% 1991 
16991 
89.4% 
0 
0.0% 
14 
0.1% 
1997 
10.5% 1992 
19024 
67.2% 
3998 
14.1% 
3355 
11.8% 
1952 
6.9% (tons) 
1993 
16479 
68.2% 
3068 
12.7% 
1635 
6.8% 
2986 
12.4% 1994 
1. halvår 
8488 
67.0% 
1362 
10.7% 
2054 
16.2% 
769 
6.1% 
(tons) 
Til 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
1. halvår 
til UK , 
% til UK: 
til Frankrig 
% til Frankrig: 
til Tyskland 
% til Tyskland: 
til Nederlandene 
% til Nederlandene: 
Andre 
% til andre: 4254 
24.6% 
5695 
33.0% 
4798 
27.8% 
744 
4.3% 
1784 
10.3% 4933 
26.1% 
7776 
41.2% 
3070 
16.3% 
1313 
7.0% 
1797 
9.5% 4966 
25.5% 
6632 
34.1% 
3741 
19.2% 
2122 
10.9% 
1989 
10.2% 4240 
22.3% 
5324 
2*8.0% 
4795 
25.2% 
2285 
12.0% 
2358 
12.4% « 12653 
44.7% 
6156 
21.7% 
4339 
15.3% 
2923 
10.3% 
2258 
8:o% 1 10436 
43.2% 
6005 
24.8% 
3327 
13.8% 
2503 
10.4% 
1897 
7.8% 5868 
46.3% 
1836 
14.5% 
2456 
19.4% 
1156 
9.1% 
1357 
10.7% 
1 Ifolge de britiske myndigheder omfatter tallene en ukendt mængde af andre 
arter end "Sardina Pilchardus" 
r\ 
Bifag 18 
Eksport af frosne sardiner "SARDINA PILCHARDUS" 
(tons) 
A) Pr. medlemsstat 
Fra 
Spanien 
Portugal 
Frankrig 
Italien 
Tyskland 
Nederlandene 
Det Forenede Kongerige 
Grækenland 
lait 1988 
1901 
793 
79 
6 
5 
0 
0 
0 
2784 1989 
439 
1339 
16 
4 
6 
2114 
0 
0 
3918 1990 
1847 
1361 
27 
13 
21 
4825 
0 
0 
8094 1991 
1965 
1134 
26 
64 
3 
107 
325 
l 
3625 1992 
1216 
1105 
7 
318 
9 
247 
39 
4 
2945 1993 
2397 
1391 
11 
59 
6 
44 
114 
8 
4030 1994 
1. halvår 
398 
916 
4 
0 
3 
39 
131 
0 
1491 
B) Pr. partner 
Til 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
1. halvår 
Chile 
Argentina 
USA 
Canada 
Israel 
Brasilien 
Australien 
Macao 
Sydafrika 
Sch\vei2 
Egypten 
Andre 1798 
0 
154 
361 
101 
84 
8 
16 
83 
44 
0 
135 371 
0 
374 
527 
205 
170 
31 
46 
78 
45 
1840 
231 1783 
0 
447 
428 
100 
1162 
31 
63 
120 
83 
3364 
513 
Halt 2784 3918 8094 1965 
0 
378 
371 
157 
41 
37 
69 
113 
69 
0 
425 
1625 1015 
17 
226 
456 
62 
0 
66 
80 
168 
99 
0 
756 
155 819 
1049 
283 
460 
190 
193 
28 
113 
121 
77 
0 
697 
4030 378 
0 
159 
297 
276 
30 
0 
30 
27 
63 
0 
231 
i« 
Bilag 19 
Eksport af friske eller kelede sardiner "SARP^iA PILCHARDUS" 
(tons) 
A) Pr. medlemsstat 
Fra 
Italien 
Portugal 
Spanien 
Grækenland 
Det Forenede Kongerige 
Tyskland 
Nederlandene 
Irland 
Frankrig 
lait 1988 
2 
16 
3 
21 1989 
9 
8 
14 
2 
33 1990 
20 
61 
1 
1 
83 1991 
42 
44 
1 
20 
4 
1 
2 
114 1992 
48 
40 
1 
17 
1 
107 1993 
101 
18 
34 
25 
4 
21 
1 
204 1994 
1. halvår 
12 
8 
40 
32 
5 
3 
100 
B) Pr. partner 
Til 
Schweiz 
Canada 
USA 
Jugoslavien (+tidl. J.) 
Andre 
lait 1988 
3 
11 
2 
0 
5 
21 1989 
10 
2 
6 
0 
15 
33 1990 
6 
19 
34 
0 
24 
83 1991 
10 
12 
32 
0 
60 
114 1992 
0 
17 
25 
42 
23 
107 1993 
22 
6 
. 12 
80 
84 
204 1994 
1. halvår 
0 
3 
5 
12 
80 
•100 
z? 
Bilag 20 
Eksport af sardiner på dåse 
I all eksport. 1988 
16625 1989 
12150 1990 
10108 1991 1992 
7768 7556 1993 
7795 1994 
1. halvår 
4437 
A Medlemsstat 
(tons) 
Fra 
fra Portugal: 
% fra Portugal: 
fra Spanien 
% fra Spanien 
fra Italien 
% fra Italien 
Andre 
% fra andre 1988 
12462 
75.0% 
1422 
8.6% 
1197 
7.2% 
1544 
9.3% 1989 
9237 
76.0% 
1576 
13.0% 
94 
0.8% 
1243 
10.2% 1990 
7658 
75.8% 
1475 
14.6% 
276 
2.7% 
699 
6.9% 1991 
4969 
64.0% 
1249 
16.1% 
462 
5.9% 
1088 
14.0% 1992 
• 4374 
. 57.9% 
1482 
19.6% 
386 
5.1% 
1314 
17.4% 1993 
4257 
54.6% 
2028 
26.0% 
401 
5.1% 
1109 
14.2% 1994 
1. halvår 
2386 
53.8% 
680 
15.3% 
. * 324 
7.3% 
1047 
23.6% 
A Partner 
To 
til det tidL USSR 
% til det tidl. USSR 
til USA 
% ta USA 
til Australien 
% til Australien: 
til Sydafrika 
% til Sydafrika: 
Andre 
% til andre 1988 
4280 
25.7% 
3050 
18.3% 
953 
5.7% 
745 
4.5% 
7597 
45.7% 1989 
2394 
19.7% 
3049 
25.1% 
647 
5.3% 
631 
5.2% 
5429 
44.7% 1990 
844 
8.3% 
2209 
21.9% 
390 
3.9% 
940 
9.3% 
5725 
56.6% 1991 
11 
0.1% 
1674 
21.5% 
221 
2.8% 
597 
7.7% 
5265 
67.8% 1992 
7 
0.1% 
1029 
13.6% 
161 
2.1% 
537 
7.1% 
5822 
77.1% (tons) 
1993 
150 
1.9% 
1152 
14.8% 
133 
1.7% 
353 
4.5% 
6007 
77.1% 1994 
1. halvår 
68 
1.5% 
431 
9.7% 
48 
1.1% 
180 
4.1% 
3710 
83.6% 
3D 
Bilag 21 
EU-produktion sardiner på dåse 
(tons) 
Medlemsstat 
Italien 
Grækenland 
Frankrig 
Spanien 
Portugal 
Det Forenede Kongerig« 
I alt EU 1988 
9110 
1660 
22375 
33937 
27101 
1660 
95843 1989 
8400 
2397 
20215 
29203 
28953 
1660 
90828 1990 
8500 
2697 
19348 
28765 
28189 
2009 
89508 1991 
7000 
3814 
20595 
25888 
24908 
2961 
85166 1992 
5000 
4452 
19500 
25900 
21934 
2961 
79747 1993 
3500 
4496 
19361 
25900 
22264 
2961 
78482 
Skonnede tal: 
Det Forenede Kongerige: 1988, 1992 og 1993 
Spanien: 1993 
n 
EU-forbrug af sardiner til konsum 
(tons) 
Produktion *) 
Import 
Frossen 
Frisk 
Eksport 
Frossen 
Frisk 
Synligt forbrug 1988 
248936 
7110 
207 
2787 
21 
253445 1989 
226519 
4011 
22 
3918 
33 
226601 1990 
258809 
10404 
3 
8094 
83 
261039 1991 
257107 
14618 
2 
3625 
114 
267988 1992 
•BHBBSMBB 
210028 
12995 
42 
2945 
107 
220013 1993 
217957 
1723 
79 
4030 
.204 
215325 1994 
1. halvår 
91811 
3581 
0 
1491 
1001 
"90578 
Note: 
*) Produktion ekskl. tilbagekob 
Der tages ikke hensyn til lagrene. 
Kilde: 
Produktion: (bilag 3 -bilag 6) 
Import: (bilag 15 + bilag 16) 
Eksport. (bilag 18 + bilag 19) 
3>2L 
bilag 23 
Kilde: 
Produktion -bilag21 
Import-bilag 17 
Eksport - bilag 20 
Jf. note i bilag 17 EU-forbrug af sardiner på dåse 
(tons) 
Produktion 
Import 
Eksport 
Synligt forbrug 1988 
95843 
17275 
16625 
96493 1989 
90828 
18889 
12150 
97567 1990 
89508 
19450 
10108 
98850 1991 
85166 
19002 
7768 
96400 1992 
79747 
1 28329 
7556 
100520 1993 
78482 
1 24168 
7795 
94855 
33, 
Bil*l24 
Told på de forskellige præsentationsformer for sardiner 
Land 
Normal (N) sats 
EØS 
Rumænien 
Panama 
Andorra 
Mellemamerika 
(ekskl. Panama) 
Marokko 
Tunesien 
Algeriet 
Tyrkiet 
Gen. præferenceordning 
(udviklingslande) 
AVS 
DOM/TOM KN-kode 
3002 61 10 
23% 
16.5% (94) 
13.2% (95) 
(N) 
(N) 
0%(92 og efter) 
0%(92 og efter) 
0 0303 71 10 
23% 
16.5% (94) 
13,2% (95) 
20>%(94ogefter> 
(N) 
0%(92 og efter) 
0%(92 og efter) 
0 1604 13 10 
1604 13 11 
1604 13 19 
Boas i nm ni in il 
25% (94 og for) 
22?5% (95 og efter ) 
18,0% (94) 
13.0% (95) 
22.5%(94 og efter) 
0%(92 og efter) 
0%<92 og efter) 
0%(92 og efter) 
0%(92 og for) 
8% (93): 7% (94) 
6%(jan.-apr. 95) 
(N) (maj 95 og senere) 
0 
(N) 
0 
0 'Cl 
>C2 
Cl= Kontingent på 10 000 tons i 1992 
C2= Kontingent på 100 tons 
2Ï 
Bilag 25 
Nettopriser på sardinkonserves 
1990: 
Udligningsgodtgorelse for Middelhav ssardiner stonelse 3 (UG): 171 ECU/ton 
Middelhavssardiner 
[Repræsentative havne 
Frankrig: 
Martiques 
Port-Vendres 
Sète 
Italien: 
-Chioggi+A46a 
-Ancona 
Grækenland: 
-Piræus Gnsn-pris 
584 
339 
484 
390 
367 
437 Gnsn.-pris-UGl] 
SMOBssssssana 
413 
168 
313 
219 
196 
266 Atlanterhavssardiner 
Priser 
Frankri 
322 EU 
287 
1993: 
Udligningsgodtgorelse for Middelhavssardiner stonelse 3 (UG): 138 ECU/ton 
Middelhavssardiner Atlanterhavssardiner 
Priser 
[Repræsentative havne 
Frankrig: 
Sète 
Italien: 
-Chioggi+A66a 
-Ancona 
Grækenland: 
•Piræus 
•Kavala 
-Thessaloniki Gnsn.-pris 
388 
348 
334 
437 
361 
503 Gnsn.-pris-UG| Frankrig EU 
390 
250 
210 
196 
299 
223 
365 198 
Note: Tallene omfatter også sardiner anvendt til direkte komsum. 
3^ 
BJagJë 
Liste over fødevarehjælpsaktioner 
Sardinkonserves 
Licitation Typ e støtte Sted Mængde (tons) 
1148-94 
1149-94 
1150-94 
1151-94 
1152-94 
921-94 
922-94 
923-94 
924-94 
925-94 
586-94 
523-94 
1711-93 
1012-93 
1013-93 
1014-93 
1015-93 
1008-93 
1009-93 
1010-93 
1011-93 
370-93 
371-93 
372-93 
169-93 
1600-92 
lait UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA 
UNRWA ISRAEL 
SYRIEN 
LIBANON 
JORDAN 
ISRAEL 
ISRAEL 
SYRIEN 
LIBANON 
JORDAN 
ISRAEL 
ALGERIE 
CONGO 
EGYPTEN 
ISRAEL 
SYRIEN 
LIBANON 
JORDAN 
ISRAEL 
SYRIEN 
LIBANON 
JORDAN 
ISRAEL 
SYRIEN 
LIBANON 
GHANA 
JORDAN 180 
70 
65 
80 
87 
168 
84 
84 
112 
294 
438 
38 
457 
375 
84 
100 
156 
490 
84 
150 
211 
323 
121 
160 
167 
238 
4816 
Note: Ingen oplysninger fra ECHO. 
3^ 

ISSN 0254-1459 
KOM(95) 320 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 
Katalognummer : CB-CO-95-349-DA-C 
i 
ISBN 92-77-91230-8 > 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
H