Forslag til RÅDETS FORORDNING om foranstaltninger for biavl

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Ifølge artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 1221/97 forelægger Kommissionen hvert tredje år Rådet og Europa-Parlamentet en beretning om anvendelsen af støtteordningen til biavl.

Kommissionen fremlægger hermed sin anden beretning. I sine konklusioner foreslår den, at der vedtages en ny forordning med henblik på at tilpasse målene inden for biavlen til den nuværende situation.

Formålet med forslaget er at forbedre betingelserne for produktion og afsætning af biavlsprodukter i EU. Dette mål kan nås med treårige programmer i medlemsstaterne, der omfatter foranstaltninger til faglig bistand, bekæmpelse af varroatose, rationalisering af stadeflytning, genoprettelse af bibestande og forskning vedrørende biavl og biavlsprodukter.

Der er ikke tale om en foranstaltning til udryddelse af varroatose, men dens formål er at begrænse de økonomiske virkninger af denne parasitsygdom på udbyttet af produktionen.

Medlemsstaterne skal for at få støtte fra EU til de nationale programmer gennemføre en undersøgelse af sektorens struktur og produktion samt af produkternes afsætning, og redegøre for de foranstaltninger, som de påtænker. Denne undersøgelse skal sendes til Kommissionen.

Medlemsstaterne skal desuden fremsende statistiske oplysninger vedrørende programmerne til Kommissionen.

2004/0003 (CNS)

Forslag til RÅDETS FORORDNING om foranstaltninger for biavl

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådet konkluderede på grundlag af Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om biavlen i EU i 1994, at der måtte fremsættes forslag til en rammeforordning for biavl [1].

[1] KOM(1994) 256 endelig udg.

(2) Rådet vedtog i juni 1997 forordning (EF) nr. 1221/97 om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsætningen af honning [2].

[2] EFT L 173 af 1.7.1997, s. 1. Forordning ændret ved forordning (EF) nr. 2070/98 (EFT L 265 af 30.9.1998, s. 1).

(3) Kommissionen tilstillede i februar 2001 [3] og januar 2004 [4] Rådet og Europa-Parlamentet beretningerne om anvendelse af forordning (EF) nr. 1221/97. Konklusioner af disse beretninger viser, at de foranstaltninger, der fastsættes i forordning (EF) nr. 1221/97, bør tilpasses den nuværende situation for biavl i EU. Den nævnte forordning bør derfor ophæves og erstattes af en ny forskrift.

[3] KOM(2001) 70 endelig udg. af 16.2.2001.

[4] KOM(2004) ...

(4) Biavl er et erhverv inden for landbrugssektoren, hvis væsentligste funktioner består i udvikling af landdistrikter og produktion af honning og andre bistadeprodukter, og som bidrager til den økologiske balance.

(5) Det er en sektor med forskellige produktionsbetingelser og udbytter, med spredte og meget forskellige økonomiske aktører både i produktionen og i afsætningen.

(6) På grund af at varroatosen har bredt sig i de sidste år i flere medlemsstater og de vanskeligheder, som denne sygdom medfører for honningproduktionen, er foranstaltninger på EU-plan nødvendige, idet denne sygdom ikke kan udryddes fuldstændig, og der anbefales en behandling med godkendte produkter.

(7) For at forbedre produktionen og afsætningen af bilavlsprodukter i EU må der derfor hvert tredje år opstilles nationale programmer, der omfatter faglig bistand, bekæmpelse af varroatose, rationalisering af stadeflytning, forvaltning af genoprettelsen af bibestandene i EU's biavl og samarbejde vedrørende programmer for forskning inden for biavl og biavlens produkter.

(8) For at supplere statistikkerne vedrørende biavl bør medlemsstaterne foretage undersøgelser af sektorens strukturer både inden for produktion, afsætning og prisdannelse.

(9) De udgifter, som medlemsstaterne har forpligtet sig til at afholde ifølge bestemmelserne i nærværende forordning, finansieres af Fællesskabet, jf. artikel 2, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik [5].

[5] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.

(10) Artikel 4 i Rådets forordning nr. 26 om anvendelsen af konkurrencereglerne på produktionen og handelen med landbrugsvarer [6] anvendes fortsat på andre statsstøtteforanstaltninger end dem, der er anført i de nationale programmer, der godkendes ifølge nærværende forordning.

[6] EFT L 30 af 20.4.1962, s. 993/62. Forordning senest ændret ved forordning nr. 49 (EFT 53 af 1.7.1962, s. 1571/62).

(11) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [7]. Kommissionen bistås af det udvalg, der omhandles i artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for æg [8] -

[7] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

[8] EFT L 282 af 1.11.1975, s. 49. Forordning senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EFT L 122 af 16.5.2003, s. 1).

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. I denne forordning fastsættes foranstaltningerne til forbedring af betingelserne for produktion og afsætning af biavlsprodukter.

Hver medlemsstat kan med henblik herpå vedtage et nationalt program for en periode på tre år, i det følgende benævnt "biavlsprogrammet".

2. I denne forordning forstås ved:

a) "honning", det produkt, der defineres i bilag I til Rådets direktiv 2001/110/EF [9].

[9] EFT L 10 af 12.1.2002, s. 10.

b) "Biavlsprodukter", de produkter, der defineres i punkt 1 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 [10].

[10] EFT L 273 af 10.10.2002, s. 1. Forordning ændret ved forordning (EF) nr. 813/2003 (EFT L 117 af 13.5.2003, s. 22).

Artikel 2

Følgende foranstaltninger kan indgå i biavlsprogrammerne:

a) faglig bistand til biavlere og sammenslutninger af biavlere

b) bekæmpelse af varroatose

c) rationalisering af flytninger af bistader

d) foranstaltninger til støtte for genoprettelse af bibestandene i Fællesskabet

e) samarbejde med specialorganer om gennemførelse af programmer for anvendt forskning vedrørende biavl og biavlsprodukter.

Biavlsprogrammerne omfatter ikke de foranstaltninger, der finansieres over forordning (EF) nr. 1257/1999 [11].

[11] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80. Forordning senest ændret ved forordning (EF) nr. 1783/2003 (EFT L 270 af 21.10.2003, s. 70).

Artikel 3

For at kunne modtage tilskud, jf. artikel 4, stk. 2, gennemfører medlemsstaterne en undersøgelse af strukturerne for produktion og afsætning inden for biavlssektoren på deres områder. Der gives meddelelse om denne undersøgelse sammen med biavlsprogrammet.

Artikel 4

1. De udgifter, der skal afholdes i henhold til nærværende forordning, betragtes som interventioner i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1258/1999.

2. Fællesskabet medfinansierer biavlsprogrammerne med 50% af de af medlemsstaternes afholdte udgifter.

3. Medlemsstaterne skal senest den 15. oktober hvert år afholde udgifterne vedrørende de foranstaltninger, der gennemføres inden for biavlsprogrammerne.

Artikel 5

Biavlsprogrammet udarbejdes i snævert samarbejde med de repræsentative erhvervsorganisationer og kooperativer inden for biavl. Det meddeles Kommissionen, der træffer afgørelse om dets godkendelse ifølge proceduren i artikel 17 i forordning (EØF) nr. 2771/75.

Artikel 6

Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning og især til foranstaltningerne om kontrol og meddelelse af oplysninger, vedtages efter proceduren i artikel 17 i forordning (EØF) nr. 2771/75.

Artikel 7

Kommissionen fremsender hvert tredje år en beretning om anvendelsen af nærværende forordning til Europa-Parlamentet og Rådet.

Artikel 8

Forordning (EF) nr. 1221/97 ophæves.

Artikel 9

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdige i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

>TABELPOSITION>