MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET - FØRSTE ÅRLIGE BERETNING OM FREKVENSPOLITIKKEN I DEN EUROPÆISKE UNION - STATUS OVER GENNEMFØRELSEN OG PERSPEKTIVER {SEK(2004) 957} (EØS-relevant tekst)

Resumé

Denne meddelelse er den første beretning om de foranstaltninger, der gennemføres i henhold til frekvenspolitikbeslutningen [1]. Meddelelsen beskriver tidligere og fremtidige foranstaltninger og udfordringer i relation til en vellykket fællesskabspolitik på området.

[1] Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 676/2002/EF af 7. marts 2002 om et frekvenspolitisk regelsæt i Det Europæiske Fællesskab, EFT L 108 af 24.4.2002, s. 1.

Frekvenspolitikbeslutningen etablerede de politiske og retlige rammer for en koordinering af de politiske strategier i fællesskabet, og, hvor dette er hensigtsmæssigt, en harmonisering af vilkårene med sigte på adgang til og effektiv anvendelse af de radiofrekvensressourcer, der er nødvendige for at der kan etableres et velfungerende indre marked inden for de forskellige fællesskabspolitiske områder.

Den første implementeringsfase for frekvenspolitikbeslutningen har været vellykket: De nødvendige mekanismer er etableret, og der er igangsat foranstaltninger inden for de fire vigtigste indsatsområder, som blev udpeget i frekvenspolitikbeslutningen. Der er lanceret politiske tiltag med støtte fra Frekvenspolitikgruppen, Kommissionen har med bistand fra Frekvensudvalget udstedt mandater til CEPT med sigte på udarbejdelsen af tekniske gennemførelsesforanstaltninger, de foreliggende oplysninger om anvendelsen af frekvensressourcer analyseres, og endelig har passende samordning fra Kommissionens side givet mulighed for at fremme Fællesskabets politikker i internationale forhandlinger om frekvensressourcer.

Om denne politik på langt sigt kan opfylde målsætningerne og gavne de europæiske borgere, afhænger af et effektivt samarbejde mellem alle aktører, dvs. Kommissionen, medlemsstaterne (på det politiske og tekniske plan) og Europa-Parlamentet. Disse parter er blevet enige om de politiske rammer, som understøtter en hurtig indførelse af innovative trådløse applikationer, samtidig med at der er sket en afvejning af de nuværende og fremtidige behov i de forskellige sektorer, herunder også offentlige tjenester.

En effektiv regulering af radiofrekvenser er en grundlæggende forudsætning for et informationsbaseret moderne samfund, hvor borgerne kan få gavn af et bredt udvalg af nye applikationer, og som giver industrien mulighed for at øge produktiviteten ved hjælp af teknologisk innovation. Der er behov for en vedvarende analyse og omstrukturering af frekvensforvaltningen, hvis denne ressource skal udnyttes bedst muligt. På baggrund af Europas ledende stilling og interesse i trådløse applikationer er det en opgave, som skal tackles i fuld bevidsthed om, hvad der står på spil. Fællesskabet kan levere et værdifuldt bidrag til en integreret og vellykket løsning af denne opgave.

Denne beretning orienterer Rådet og Europa-Parlamentet om de foranstaltninger, der indtil nu er iværksat i henhold til frekvenspolitikbeslutningen, og anmoder om støtte til de politiske perspektiver for fremtidige foranstaltninger.

1. Indledning

Dette er den første beretning om foranstaltninger iværksat i henhold til frekvenspolitikbeslutningen, jf. beslutningens artikel 9. Beretningen omfatter perioden fra frekvenspolitikbeslutningens offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 24. april 2002 til 15. juni 2004.

Alle radiobaserede anlæg anvender frekvensressourcer, når de sender eller modtager data. Brugen og dermed værdien af frekvensressourcer er steget dramatisk i de senere år, efterhånden som trådløse applikationer har vist sig at være velegnede til at opfylde mange af samfundets skiftende behov for f.eks. mobilitet og datatransmission. Men adgangen til frekvensressourcer er også kritisk for mange andre applikationer, f.eks. for nøjagtige vejrudsigter, radioastronomi, luft- og søfartssikkerhed, radio/tv-spredning og for udstyr, som letter dagligdagen, f.eks. fjernbetjeninger og høreapparater.

Adgangen til frekvensressourcer har traditionelt altid været meget nøje reguleret på grund af mulige forstyrrelser fra forskellige radiotjenester på samme frekvens eller nabofrekvenser. Forvaltningen af frekvensressourcer blev længe anset for et "teknisk" område, hvor opgaven var at undgå skadelig interferens og sørge for teknisk optimering af frekvensanvendelsen. I den senere tid er denne forvaltning blevet et middel til at generere offentlige indtægter, som står i forhold til frekvensressourcernes følte "knaphedsværdi". En langsigtet overordnet politisk strategi for forvaltningen af frekvensressourcer, som sigter mod at fremme innovation og indførelsen af stadig mere værdiforøgede applikationer, vil dog kunne være til meget større almen gavn for samfundet.

Adgang til radiobaserede tjenester til en rimelig pris i hele EU kan hjælpes på vej af harmonisering af vilkårene for at anvende tjenesterne, herunder for frekvensanvendelse, og dermed give mulighed for at udnytte det indre markeds fordele. Selv om en samordnet EU-holdning på området alment anses for at have været et vigtigt element i GSM-standardens succes i Europa, har medlemsstaterne i det seneste årti foretrukket frivillige tiltag, når der var tale om harmonisering af frekvensanvendelsen.

Frekvenspolitikbeslutningen blev vedtaget for at styrke Fællesskabets medvirken på området. I beslutningen videreudvikles de politiske aspekter ved frekvensforvaltning, og der skabes retssikkerhed for den harmonisering af frekvensressourcer, der er nødvendig for at understøtte Fællesskabets politikker. Kommissionen er i færd med gennemføre en række harmoniseringstiltag under anvendelse af den tekniske ekspertise hos Den Europæiske Konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT), en mellemstatslig organisation med 46 europæiske lande som medlemmer. Samtidig undersøges medlemsstaternes nye strategier med sigte på at gøre frekvensforvaltningen mere fleksibel og proaktiv samt fjerne reguleringsmæssige hindringer for teknologisk innovation.

2. Politisk strategi og gennemførelse

Kommissionen har iværksat tiltag inden for de fire vigtigste indsatsområder, jf. frekvenspolitikbeslutningens artikel 1, stk. 2, nemlig udformning af politik, gennemførelsesforanstaltninger, tilvejebringelse af information om frekvensanvendelse og internationale forhandlinger. Til dette formål blev der først oprettet de nødvendige institutionelle mekanismer:

2.1. Etablering af en frekvenspolitikmekanisme

Der er oprettet to forskellige fora:

* Frekvensudvalget

Udvalget, som har Kommissionen som formand og består af medlemsstaternes repræsentanter, er underlagt udvalgsprocedurerne [2]. Udvalget bistår Kommissionen ved gennemførelsen af frekvenspolitikbeslutningens specifikke bestemmelser.

[2] Rådets afgørelse 1999/468/EF.

* Frekvenspolitikgruppen

Frekvenspolitikgruppen [3] er et sui generis rådgivende organ, som bistår og rådgiver Kommissionen i forbindelse med spørgsmål, der har en bredere politisk relevans end de tekniske foranstaltninger, som typisk behandles af frekvensudvalget. Medlemmerne tæller Kommissionen og højtstående repræsentanter fra medlemsstaterne, som også stiller gruppens formand. Interesseparter inddrages ved hjælp af offentlige høringer, som tilrettelægges af Frekvenspolitikgruppen.

[3] Kommissionens afgørelse 2002/622/EF.

2.2. Lancering af specifikke frekvensforanstaltninger

Nedsættelsen af to forskellige grupper til at behandle frekvensspørgsmål i Fællesskabet afspejler de forskellige kompetencer og fremgangsmåder på området, dvs. udviklingen af fællesskabsregulering ("tekniske gennemførelsesforanstaltninger") og tilnærmelsen af medlemsstaternes holdninger i politiske spørgsmål.

2.2.1. Tekniske gennemførelsesforanstaltninger

I henhold til frekvenspolitikbeslutningens artikel 4, stk. 3, kan Kommissionen efter CEPT's forberedende arbejde og udtalelse fra Frekvensudvalget vedtage retligt bindende beslutninger i form af tekniske gennemførelsesforanstaltninger med henblik på at opfylde frekvenspolitikbeslutningens målsætninger. Tekniske gennemførelsesbestemmelser og udviklingen af harmoniserede standarder, hvor det er påkrævet, sigter mod at harmonisere det indre marked for radioudstyr.

Tidligere blev frekvensharmonisering hovedsageligt gennemført for højeffekt-telekommunikationstjenester, men reguleringen omfatter efterhånden stadig flere laveffekt-teknologier, som er opstået, navnlig fordi IT-industrien har vist så stor begejstring for det trådløse koncept. Harmoniseringen kan støtte innovation, idet det giver øgede stordriftsfordele og den retssikkerhed, der kræves til investeringsbeslutninger. Herudover er det muligt at løse interferens- og håndhævelsesproblemer, som opstår på grund af den nemme udbredelse af udstyr fra det ene land til det andet.

Der er udstedt mandater til CEPT i henhold til frekvenspolitikbeslutningens artikel 4, stk. 2, til at udarbejde harmoniserede tekniske løsninger for specifikke problemer i overensstemmelse med Fællesskabets mål og politikker for følgende områder (anført i den rækkefølge, hvori der er udstedt mandat):

* Mobilkommunikation af tredje generation (IMT-2000): udarbejdelse af harmoniserede brugsparametre for yderligere frekvenser til mobilkommunikation af tredje generation (planlagt til 2008) for at fremme en rettidig udvikling af udstyr og en hurtig udbredelse

* Genanvendelse af ERMES-frekvensbåndet: frekvenserne omkring 169 MHz, som i øjeblikket ikke anvendes fuldt ud af det europæiske radiomeddelelsessystem (ERMES), gennemgås med henblik på nye anvendelser, som kunne fremmes af EU-dækkende harmonisering

* RLAN-systemer: harmonisering af frekvensressourcer til den næste generation af RLAN-systemer, som leverer trådløs bredbåndsadgang til computere og bærbart udstyr i 5 GHz-området

* Kortdistanceradar til køretøjer (SRR): øget trafiksikkerhed, der er formålet med initiativet eSafety, ville drage fordel af en frekvensharmonisering for SRR-applikationer, så der bliver et harmoniseret bånd på langt sigt ved 79 GHz, og der sker en midlertidig åbning af 24 GHz-båndet.

* Ultrabredbåndsteknologi (UWB): en harmoniseret regulering af kommunikations- og billedapplikationer, der sender data over et bredt frekvensområde, kan potentielt påvirke en lang række fællesskabspolitikker

* Kortdistanceudstyr (SRD): mange typer trådløst udstyr med lav effekt er normalt billige og drives uden en tilladelse. En generel fremgangsmåde ved prioriteringen og harmoniseringen af forskellige frekvensbånd vil fjerne hindringer for et velfungerende indre marked i EU.

* Det jordbaserede flytelefonsystem (TFTS): i øjeblikket undersøges, om de frekvensbånd, som tidligere er udpeget til en harmoniseret indførelse af TFTS, kan udnyttes mere effektivt.

Regulering, som harmoniseres i EU ved hjælp af denne type mandater, har til formål at stimulere indførelsen af nye applikationer, samtidig med at der sikres en tilstrækkelig beskyttelse af de nuværende brugere, herunder også ikke-kommercielle eller videnskabelige tjenester, og tilstrækkelig fleksibilitet til kommende brugere.

2.2.2. Politikudformning

Foruden harmonisering er der også en behov for en koordinering af bredere frekvenspolitiske problemstillinger, som påvirker Fællesskabets politikker, herunder vilkår for frekvenstildeling og tilladelser, som ikke er omfattet af definitionen af frekvensforvaltning på det tekniske niveau. I løbet af sit første arbejdsår har Frekvenspolitikgruppen aftalt et arbejdsprogram, som fastsætter, hvilke temaer gruppen vil beskæftige sig med, og har udarbejdet specifikke "udtalelser" om:

* Sekundær handel med brugsrettigheder til frekvensressourcer, som inkluderer overvejelser om, hvordan den nationale indførelse af markedsmekanismer i frekvensforvaltningen kan optimeres, så der tages højde for den nye fremgangsmådes virkninger på Fællesskabet

* Frekvenspolitiske konsekvenser af overgangen til digital radio/tv-spredning, som omfatter en vurdering af, hvordan en rettidig udvikling af digital radio/tv-spredning fremmes i EU, samtidig med at en effektiv anvendelse af frekvensressourcer til fremtidige nye teknologier og samfundsbehov understøttes

* Forberedelser til ITU's WRC 07-konference. Et passende politisk input og koordinering fra EU's side i internationale frekvensforhandlinger er væsentligt med sigte på fremme EU's politikker og interesser.

2.3. Adgang til oplysninger

I henhold til frekvenspolitikbeslutningens artikel 5, kan der træffes foranstaltninger med henblik på sikre en koordineret og rettidig adgang til oplysninger om tildeling, tilgængelighed og anvendelse af frekvensressourcer i EU. Kommissionen har iværksat en undersøgelse, hvor de allerede tilgængelige oplysninger gennemgås, og det undersøges, om de foreliggende oplysninger er tilstrækkelige til at kunne træffe politiske beslutninger, navnlig set i lyset af nye mekanismer for adgang til frekvenser, som f.eks. handel med frekvenser.

2.4. Internationale tiltag

Under behørig hensyntagen til frekvenspolitikbeslutningens artikel 6 har Kommissionen:

* overvåget den internationale udvikling på frekvensområdet. Der er ingen medlemsstater, som formelt har givet Kommissionen oplysning om nogen specifikke hindringer for gennemførelsen af frekvenspolitikbeslutningen fra tredjelandes eller internationale organisationers side

* drøftet udviklingen af innovative frekvensforvaltningstilgange og reforminitiativer med EU's vigtigste handelspartnere

* fremmet EU's interesser i internationale forhandlinger om frekvensressourcer. De fælles politiske målsætninger, som blev fastsat [4] for ITU's WRC 03-konference for EU's satellitbaserede radionavigationssystem GALILEO, IMT-2000 og andre platforme for trådløs bredbåndsadgang [5] blev opfyldt.

[4] KOM(2003) 183 endelig, godkendt af Rådet ved resolution af 2. juni 2003, Dok.9131/03 og COR 1.

[5] KOM(2003) 707 endelig.

2.5. Vurdering af resultaterne af Fællesskabets frekvenspolitik til dato

Gennemførelsen af frekvenspolitikbeslutningen har indtil nu været vellykket: generelt set forløber aktiviteterne i Frekvensudvalget, Frekvenspolitikgruppen og CEPT's tekniske grupper tilfredsstillende. Opfyldelsen af frekvenspolitikbeslutningens mål vil dog afhænge af et aktivt samarbejde blandt alle berørte aktører og samtidig af følgende punkter:

* CEPT bør fortsat støtte gennemførelsen af frekvenspolitikbeslutningen, navnlig ved at levere rettidige resultater på linje med Fællesskabets politiske målsætninger, så disse kan indgå i Kommissionens beslutninger.

* Mekanismerne, som anvendes til at udarbejde og vedtage Kommissionens beslutninger jf. frekvenspolitikbeslutningen bør være tilstrækkelig fleksible og reaktive i forhold til de hurtigt evoluerende samfundsbehov og trådløse teknologier.

* Den politiske vilje til at forbedre koordineringen af frekvenspolitikken blandt medlemsstater - via Frekvenspolitikgruppen - skal være tilstrækkelig stærk til at føre til operationelle anbefalinger vedrørende denne politik.

* Der må sørges for en reel synergi og koordinering af tidsplaner mellem Frekvenspolitikgruppens politiske initiativer, Frekvensudvalgets gennemførelsesforanstaltninger og andre fællesskabstiltag.

3. Fremtidige foranstaltninger

I henhold til frekvenspolitikbeslutningens artikel 9 skal denne beretning også give et overblik over fremtidige tiltag. Kommissionen har nu lanceret et betydeligt antal initiativer vedrørende harmonisering af anvendelsesvilkårene for nye teknologier, men også vedrørende mere almene politiske temaer. En effektiv gennemførelse af alle disse initiativer har højeste prioritet i det kommende år.

3.1. Tekniske gennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen agter i løbet af den næste rapporteringsperiode og i samarbejde med medlemsstaterne at vedtage de første gennemførelsesbeslutninger i overensstemmelse med den fremgangsmåde, der er fastsat i radiofrekvensbeslutningens artikel 4. De foranstaltninger, der vedtages, forventes at omfatte harmonisering af frekvensanvendelsen for radar til køretøjer, RLAN-systemer og tredjegenerations-mobilkommunikation.

For så vidt angår lovgivning, agter Kommissionen at anmode Europa-Parlamentet om at ophæve ERMES-direktivet [6] og sørge for nye harmoniserede anvendelser af dette frekvensbånd ved hjælp af en teknisk gennemførelsesforanstaltning jf. frekvenspolitikbeslutningens artikel 4, stk. 3. Kommissionen vil også fortsætte med at overvåge den fremtidige situation for andre af Rådets gældende direktiver om GSM [7] og DECT [8].

[6] Rådets direktiv 90/544/EØF.

[7] Rådets direktiv 87/372/EØF.

[8] Rådets direktiv 91/287/EØF.

Kommissionen vil fortsat overveje mulighederne for yderligere tekniske gennemførelsesbestemmelser i tilfælde, hvor en harmonisering ville være fordelagtig for Fællesskabets politikker. Harmonisering af frekvenser fortsættes ved hjælp af frekvenspolitikbeslutningen i situationer, hvor eventuelle fordele (øgede stordriftsfordele, roaming, konkurrence og Europa-dækkende tjenester med mindre interferens fra nabolande) er større end mulige ulemper (navnlig ringere evne til at tilpasse sig lokale forhold). I øjeblikket analyseres yderligere problemstillinger vedrørende nye kommunikationsteknologier og beredskabstjenester med bistand fra Frekvensudvalget.

3.2. Frekvenspolitiske spørgsmål

I tråd med målsætningen om at fremme koordineret indførelse af innovative måder at forvalte frekvensressourcerne på i medlemsstaterne vil Kommissionen med hjælp fra Frekvenspolitikgruppen og en uafhængig undersøgelse, der gennemføres for Kommissionen, vurdere, om der er behov for fællesskabsforanstaltninger vedrørende handel med brugsrettigheder til frekvenser - et vigtigt element i reformen af frekvensforvaltningen.

Analysen af konsekvenserne for frekvenspolitikken i forbindelse med overgangen til digital radio/tv-spredning og hvordan de frekvensressourcer, som gøres tilgængelige som følge af overgangen, udnyttes bedst muligt, færdiggøres. Desuden overvejes, hvordan fælles politiske målsætninger kan understøttes med fællesskabsdækkende foranstaltninger.

Koordineringen af EU's holdninger i internationale forhandlinger, navnlig WRC-07 og ITU's regionale radiokonference (ITU-RRC), med sigte på at opstille en frekvensplan for digital radio/tv-spredning fortsættes, således at det sikres, at forhandlinger om tekniske/retlige aftaler på verdensplan fuldt ud tager hensyn til Fællesskabets politiske målsætninger og principper.

Kommissionen anmoder Frekvenspolitikgruppen om en ny udtalelse vedrørende trådløse platforme. Det vil befordre fremadskuende strategiske visioner om nuværende og kommende teknologiers frekvensbehov, f.eks. GSM, 3G, RLAN osv., med henblik på at forbedre sammenhængen mellem beslutninger om individuelle tjenester i EU.

På baggrund af de frekvensreformer, der finder sted i andre lande, er det vigtigt at sikre, at Europa ikke sakker agterud. Foruden specifikke spørgsmål vil Frekvenspolitikgruppen også fortsat vurdere eventuelle fordele og ulemper ved forskellige frekvensforvaltningsmodeller, dvs. traditionelle centraliserede administrative beslutninger, markedsorienterede løsninger og fri eller "tilladelsesfri" anvendelse af frekvensressourcer. Det afhænger af de særlige omstændigheder, hvilken af modellerne der er den mest hensigtsmæssige, og harmonisering eller koordinering på fællesskabsplan er eventuelt påkrævet for at sikre en effektiv gennemførelse.

4. Styrkelse af en integreret radiofrekvenspolitik i EU

Radiofrekvenspolitikken skal ses i en almen EU-politisk sammenhæng. Det er indlysende, at frekvensregulering har en virkning på specifikke fællesskabspolitikker som f.eks. informationssamfundet og søfartssikkerhed samt politikkerne vedrørende en fælles europæisk luftfarts- og rumfartspolitik, men der er også en sammenhæng med bredere, mere generelle politikker og principper. Af denne grund er der nedsat en tværsektoriel frekvensgruppe (SIG) i Kommissionen, som også forbereder møder i Frekvensudvalget og Frekvenspolitikgruppen samt internationale forhandlinger.

Harmoniseringen af frekvensanvendelser skal ske i overensstemmelse med de nuværende rammebestemmelser for elektronisk kommunikation [9], som henviser til frekvensressourcer som en væsentlig ressource for radiobaserede elektroniske kommunikationstjenester. Det vigtige krav om at undgå skadelig interferens kan begrunde en undtagelse fra den generelle regel om, at frekvensanvendelse ikke bør gøres til genstand for individuelle brugsrettigheder, men i stedet opfylde vilkårene i generelle tilladelser til at levere tjenester eller net. I denne forbindelse bør en fælles definition og anvendelse af begrebet "skadelig interferens" samt dets betydning for opnåede frekvensrettigheder i Fællesskabet undersøges.

[9] Navnlig Rådets og Europa-Parlamentets direktiv 2002/20/EF og 2002/21/EF.

Hvis en effektiv anvendelse af frekvensressourcerne sikres, vil en begrænsning i antallet af individuelle brugsrettigheder være velbegrundet. Begrebet "effektiv" kan selvfølgelig tolkes på mange måder, men generelt bør der gives adgang til frekvensressourcer på en så fleksibel måde som muligt, således at regulering ikke skaber knaphed på frekvenser, men samtidig således at fremtidige behov for frekvenser til tjenester i den offentlige interesse tilgodeses. Frekvensbrugerne må opmuntres til at være mere effektive, dvs. skifte fra forældede teknologier til mere moderne og "intelligente" teknologier og anvende frekvenshandel.

Regulering af frekvensallokering og -tildeling påvirker også konkurrencen på specifikke markeder, idet antallet af konkurrenter begrænses. Det gælder for foranstaltninger i forbindelse med tildeling af frekvenser og tilladelser, men også for allokering af frekvenser til en bestemt radiotjeneste. Derfor kan visse aspekter af en sådan regulering være omfattet af fællesskabslovgivning. Hvis der er allokeret utilstrækkelige frekvensressourcer til et formål, er det måske kun muligt at tildele frekvenser til en enkelt bruger for en bestemt type tjeneste, hvilket skaber en eksklusiv brugsret. Der er behov for enighed om, hvordan foranstaltninger i forbindelse med frekvensforvaltning bringes i overensstemmelse med Fællesskabets konkurrenceregler.

Teknologineutralitet ved tildeling af frekvenser skal både opfylde forpligtelserne i henhold til WTO's internationale regler og i henhold til Fællesskabets lovgivning. Tildeling af frekvenser udelukkende til bestemte standardiserede teknologier skal undgås, medmindre dette er behørigt begrundet. Systemer, som har ensartede faciliteter, og som kan opfylde væsentlige krav på forskellige måder, skal behandles ens, uanset om de er leverandørspecifikke eller ej. Produktkravene bør henvise til præstationer frem for konstruktion eller beskrivende karakteristika.

Oprettelsen af et indre marked for trådløst udstyr forudsætter en tæt vekselvirkning mellem Fællesskabets forskellige lovgivningsmæssige værktøjer. R&TTE-direktivet [10] harmoniserer regelkravene i forbindelse med markedsføring og ibrugtagning af radioudstyr for hele Fællesskabet og omfatter passende foranstaltninger til beskyttelse mod skadelig interferens. Frekvenspolitikbeslutningen kunne i givet fald anvendes til at fjerne "fragmenteringen" i frekvensallokeringen i EU, hvor denne fragmentering anses for at være en hindring for at kunne nå målsætningerne for det indre marked. De forskellige foranstaltninger vil fortsat blive koordineret med Udvalget for Overensstemmelsesvurdering og Markedstilsyn på Teleområdet (TCAM), som er det stående udvalg for R&TTE-direktivet.

[10] Rådets og Europa-Parlamentets direktiv 1999/5/EF.

Det må også sikres, at radioudstyr og andre ikke-radiobaserede kilder til elektromagnetisk stråling, som f.eks. kommunikation via el-ledninger, kan sameksistere. Der må derfor etableres tættere forbindelser til direktivet om elektromagnetisk kompatibilitet [11], som også anfører undgåelse af skadelig interferens som et væsentligt krav.

[11] Rådets direktiv 89/336/EØF.

Udvikling af "lette" reguleringsforanstaltninger giver mulighed for, at sektorer med en hurtig udvikling kan introducere nye teknologiske applikationer på markedet, og det vil blive støttet af mekanismer, som giver et meget tættere samarbejde med aktiviteterne under EU's rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling.

Der er behov for at overveje, hvordan der kan opmuntres til innovation i Fællesskabet ved hjælp af en mere fleksibel regulering af rettigheder til radiofrekvensanvendelse på forsøgsbasis. Omfattende afprøvning af nye teknologier i praksis fremmer en hurtig indførelse på markedet, og der sørges for at beskytte eksisterende frekvensbrugere mod uforudsete skadevirkninger. Så længe der ikke findes passende rammer for fællesskabsdækkende brugsrettigheder på forsøgsbasis, vil nye trådløse teknologier i stigende grad blive afprøvet og markedsført uden for Europa først. Desuden medfører de meget forskellige teknologier, som skal sameksistere i frekvensbåndene, store vanskeligheder, når der skal udarbejdes reguleringstiltag, som udelukkende bygger på teoretiske interferensmodeller. Modellerne bør derfor valideres med målinger i praksis.

Nye udviklinger inden for trådløs teknologi er ikke samfundsneutrale og kan opkaste nye politiske eller etiske spørgsmål, som ikke er omfattet af frekvenspolitikbeslutningen. Beskyttelse af befolkningens sundhed mod eventuelle negative virkninger af elektromagnetiske emissioner fra radioudstyr skal prioriteres: vilkårene for brugen af frekvenser til radioudstyr skal principielt fastsættes, så en eventuel risiko for borgerne minimeres. Udbredelsen af trådløst udstyr til udveksling af data - ofte uden at brugerne ved det - f.eks. RFID-mærker, giver anledning til spørgsmål vedrørende privatlivsbeskyttelse. Selv om de teknisk set ikke er omfattet af frekvenspolitikbeslutningens gennemførelsesforanstaltninger, kan disse spørgsmål ikke lades upåagtet i den overordnede fællesskabsstrategi.

5. Konklusion

Radiobaserede teknologier er en væsentlig støtte for vigtige EU-politikområder og for hurtigt voksende industrisektorer. Innovative teknologier kan føre til nye tjenester og applikationer og til en bedre udnyttelse af frekvensressourcerne. Regulering skal give markedsaktørerne mulighed for at undersøge, hvordan disse teknologier bedst udnyttes, samtidig med at eksisterende tjenester beskyttes mod skadelig interferens. EU er nødt til at reagere på de fremskridt, som EU's vigtigste handelspartnere har gjort i denne retning.

Gennemførelsen af frekvenspolitikbeslutningen har indtil videre være vellykket, idet der er etableret en institutionel struktur, der er vedtaget en mekanisme til udformning af politikken, og der er udarbejdet tekniske gennemførelsesforanstaltninger på en lang række områder, så der skabes retssikkerhed for frekvensharmonisering. Kommissionen understøttes i denne proces af væsentlige bidrag fra andre aktører som CEPT, standardiseringsorganer som ETSI og medlemsstaterne.

Radiofrekvenspolitikken i Fællesskabet vil fortsat fremme harmonisering af frekvensanvendelsen, hvor det er påkrævet med henblik på at lette innovation og støtte Fællesskabets politikker, samtidig med at brugerne ikke pålægges unødige begrænsninger. Principperne om forholdsmæssighed, ikke-diskrimination, loyal konkurrence og transparens samt nærhedsprincippet, som er nedfældet i fællesskabslovgivningen, vil blive anvendt på frekvensområdet.

Kommissionen opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til at anerkende gennemførelsen af frekvenspolitikbeslutningen til dato og til at støtte de politiske perspektiver, der er beskrevet i denne beretning.

Medlemsstaterne opfordres desuden til:

* fortsat at støtte arbejdet i Frekvenspolitikgruppen og Frekvensudvalget fuldt ud

* at fremme fællesskabsmål, som udspringer af Fællesskabets politikker, i internationale forhandlinger

* at opmuntre CEPT til at støtte gennemførelsen af frekvenspolitikbeslutningen ved at levere tilfredsstillende resultater for mandataktiviteterne

* at sikre en effektiv og rettidig gennemførelse af Kommissionens beslutninger

* at samarbejde fuldt ud med henblik på at skabe åbenhed omkring frekvensanvendelsen.

Fællesskabet står over for nogle vigtige politiske udfordringer, når det gælder om at nå frem til en effektiv anvendelse af radiofrekvenser til gavn for EU's borgere, til støtte for virksomheder, som kan øge deres produktivitet ved hjælp af teknologisk innovation, og til støtte for bevaring af konkurrenceevnen i EU's sektor for fremstilling af radioudstyr og sektoren for radiotjenester. Kommissionen vil tackle udfordringerne fremover ved at gennemføre frekvenspolitikbeslutningen i et vellykket samarbejde med andre aktører på området.