Rapport om gennemførelsen i medlemsstaterne af direktiv 82/501/EØF af 24. juni 1982 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter i perioden 1997-1999

(2002/C 28/01)

INDHOLDSFORTEGNELSE

>TABELPOSITION>

1. INDLEDNING

Rådets direktiv 82/501/EØF af 24. juni 1982 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter(1) (almindelig kendt som "Seveso"-direktivet) sigter mod at forebygge større uheld, hvori der indgår farlige stoffer, og at begrænse følgerne for mennesker og miljø.

Det kræves i direktivet, at driftslederne, medlemsstaterne og Kommissionen træffer en række foranstaltninger.

I henhold til bestemmelserne i direktivets artikel 18 skal medlemsstaterne og Kommissionen udveksle oplysninger om, hvilke erfaringer der er opnået vedrørende forebyggelse af større uheld og begrænsning af disses konsekvenser; fem år efter notifikationen af direktivet skal Kommissionen tilsende Rådet og Europa-Parlamentet en beretning om dets anvendelse, som den udarbejder på grundlag af de oplysninger, der er udvekslet.

Den 18. maj 1998 forelagde Kommissionen sin første beretning(2) om gennemførelsen i medlemsstaterne af "Seveso"-direktivet.

Rådets direktiv 91/692/EØF(3) har efterfølgende erstattet artikel 18 i direktiv 82/501/EØF og indeholder en ny bestemmelse, der forpligter Kommissionen til at udarbejde treårsrapporter, første gang for perioden 1994-1996.

I henhold til direktiv 91/692/EØF skal rapporten udarbejdes på grundlag af et spørgeskema eller en vejledning, som Kommissionen fastlægger, og Kommissionen offentliggør en rapport på EU-plan om gennemførelsen af direktivet senest ni måneder efter at den har modtaget rapporterne fra medlemsstaterne.

Den 12. oktober 1999 offentliggjorde Kommissionen rapporten(4) for perioden 1994-1996. Nærværende dokument er rapporten for perioden 1997-1999.

Direktiv 82/501/EØF blev ophævet med virkning fra den 3.2.1999 og erstattet af direktiv 96/82/EF. I henhold til artikel 19, stk. 4, i sidstnævnte er rapporteringen uændret. Rapporten dækker "Seveso I"-direktivet og oplysninger om gennemførelse af "Seveso II"-direktivet, når de foreligger, er ligeledes blevet tilføjet. Rapporteringen er udført efter det ændrede skema (jf. 4.1.1).

Nærværende rapport begynder med en generel oversigt over de centrale forpligtelser i henhold til "Seveso"-direktivet og indeholder dernæst en beskrivelse af ændringerne af direktivet. Den indeholder ligeledes oplysninger om det nye "Seveso II"-direktiv, der erstattede det oprindelige "Seveso"-direktiv fra og med den 3. februar 1999 (kapitel 2).

Den næste del af rapporten dækker omsætningen af "Seveso"-direktivet og dets ændringer til nationale love, regler og administrativt fastsatte bestemmelser i medlemsstaterne (kapitel 3).

Kapitel 4 starter med de spørgeskemaer, der er anvendt i rapporteringsperioden 1997-1999, og fortsætter med en oversigt over den specifikke situation i de enkelte medlemsstater.

De følgende kapitler dækker arbejdet i Udvalget af Kompetente Myndigheder (kapitel 5) og andre kommissionsaktiviteter i rapporteringsperioden 1997-1999, såsom dataindsamling om uheld samt informationsformidling, som er gennemført af Kontoret for Katastroferisici (MAHB), samt aktiviteter som f.eks. workshopper, seminarer og konferencer (kapitel 6).

Rapporten slutter med et sammendrag, hvor man forsøger at sammenholde situationen i de forskellige medlemsstater (kapitel 7).

I nogle tilfælde gav medlemsstaterne også oplysninger vedrørende perioden efter 1999. Når det drejer sig om oplysninger vedrørende en periode efter 1999, er dette blevet tydeligt angivet, og derfor vil rapporten i et begrænset omfang kommentere forhold, der vedrører en periode efter 1999.

2. "SEVESO"-DIREKTIVET

2.1. Generel oversigt over de centrale forpligtelser, der er opstillet i "Seveso"-direktivet

"Seveso"-direktivet finder anvendelse på eksisterende industrielle aktiviteter, dvs. aktiviteter der er etableret inden den 8. januar 1984, og på nye industrielle aktiviteter, dvs. aktiviteter iværksat efter den 8. januar 1984.

I direktivet opstilles to typer forpligtelser:

- Generelle forpligtelser af den type, der er omhandlet i artikel 3 og 4 vedrørende sikkerhedsforanstaltninger og foranstaltninger til forebyggelse af større uheld på industrianlæg af den art, som er omfattet af bilag I og IV eller bilag II (første kolonne);

- Specifikke forpligtelser med hensyn til de anlæg, der er omfattet af bilag I og III eller bilag II (anden kolonne).

De specifikke forpligtelser omfatter navnlig følgende tre punkter:

- Fabrikantens anmeldelse - via sikkerhedsrapporten og den interne beredskabsplan - til de kompetente myndigheder af de oplysninger, der er nævnt i direktivets artikel 5, stk. 1, dvs. oplysninger om stoffer, anlæg og eventuelle alvorlige uheldssituationer.

- Opstilling ved de kompetente myndigheder af nødplaner til brug uden for virksomhederne (artikel 7, stk. 1), svarende til de i nedenstående afsnit 2 omtalte eksterne beredskabsplaner.

- Underretning af personer, der kan blive berørt af et større uheld, om sikkerhedsforanstaltninger og om den adfærd, der bør udvises i tilfælde af uheld (artikel 8, stk. 1).

I henhold til "Seveso"-direktivet skal de kompetente myndigheder også foretage tilsyn eller anden form for kontrol med den pågældende aktivitet alt efter arten heraf (artikel 7, stk. 2).

I tilfælde af et større uheld skal driftslederen øjeblikkelig underrette de kompetente myndigheder herom og meddele dem oplysninger om uheldet. Myndighederne skal for deres vedkommende underrette Kommissionen og tilsende denne en rapport om uheld. Denne forpligtelse er omhandlet i direktivets artikel 10 og 11.

2.2. Ændringer af "Seveso"-direktivet

2.2.1. Rådets direktiv 87/216/EØF af 19. marts 1987(5)

Den første ændring af "Seveso"-direktivet begrænsede sig til rettelse og præcisering af en række data og grænseværdier i direktivets bilag I, II og III. Ændringen sigtede mod at undgå forskellige fortolkninger af direktivets anvendelsesområde og dermed sikre en mere sammenhængende og effektiv gennemførelse af direktivet i medlemsstaterne.

Sænkningen af grænseværdierne i bilag II og III blev anset for nødvendig for at styrke direktivets bestemmelser vedrørende industrielle aktiviteter, hvori særlig farlige stoffer indgår, såsom klor, fosgen eller methylisocyanat.

Andre ændringer vedrørte indføjelsen af flydende oxygen og svovltrioxid samt en bedre definition af visse stoffer eller grupper af stoffer.

2.2.2. Rådets direktiv 88/610/EØF af 24. november 1988(6)

Efter lagerbranden hos firmaet Sandoz i Basel, Schweiz, den 1. november 1986 tog den anden ændring af "Seveso"-direktivet sigte på at indføje særskilt oplagring af farlige stoffer.

Ændringen omfattede også indføjelse af en ny liste over farlige stoffer (nyt bilag II) og af en ny kategori af stoffer (brandnærende stoffer - bl.a. ændring af bilag IV).

Endvidere blev de oplysninger, som skal formidles til offentligheden i tilfælde af et uheld, opført i et nyt bilag VII til direktivet(7).

2.2.3. Rådets direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991(8)

Dette horisontale rammedirektiv om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af en række miljødirektiver erstattede "Seveso"-direktivets artikel 18 og indførte en ny bestemmelse, som forpligter Kommissionen til at udarbejde treårsrapporter startende med perioden 1994-1996.

2.3. Det nye "Seveso II"-direktiv

Den 9. december 1996 vedtog Rådet direktiv 96/82/EF om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer(9) ("Seveso II"-direktivet). Efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT) trådte direktivet i kraft den 3. februar 1997.

Medlemsstaterne havde op til to år til at iværksætte de nationale love, regler og administrativt fastsatte bestemmelser, som var nødvendige til implementering af direktivet (implementeringsperiode). Fra og med den 3. februar 1999 er direktivets bestemmelser obligatoriske for industrien og for de offentlige myndigheder i medlemsstaterne, som er ansvarlige for implementeringen og håndhævelsen af direktivets bestemmelser.

"Seveso II"-direktivet har erstattet det oprindelige "Seveso"-direktiv. Denne revision af det oprindelige "Seveso"-direktiv blev ikke fremsat i form af en ændring, men som et helt nyt direktiv, hvilket viser, at der er gennemført store ændringer og indført nye begreber. Disse omfatter en ændring og udvidelse af anvendelsesområdet, indførelse af nye bestemmelser vedrørende sikkerhedsstyringssystemer, beredskabs- og arealanvendelsesplanlægning samt en styrkelse af bestemmelserne om de tilsyn, der skal gennemføres af medlemsstaterne.

3. GENNEMFØRELSE AF "SEVESO"-DIREKTIVET OG ÆNDRINGERNE HERTIL I MEDLEMSSTATERNES LOVGIVNING

3.1. Indledning

Kommissionen har to opgaver med hensyn til at kontrollere implementeringen af fællesskabsretten i medlemsstaterne:

- kontrollere, at fællesskabsdirektiverne omsættes korrekt og i fuldt omfang til nationale love, regler og administrativt fastsatte forskrifter og

- kontrollere, at de nationale love, regler og administrativt fastsatte forskrifter i medlemsstaterne gennemføres i praksis.

I henhold til traktatens artikel 226 kan Kommissionen iværksætte en procedure mod medlemsstater, der ikke opfylder deres forpligtelser. Denne procedure starter med et formelt forkyndelsesbrev efterfulgt af en begrundet udtalelse og derefter indbringelse af sagen for Domstolen.

3.2. Situationen med hensyn til klager og overtrædelsesprocedurer i henhold til "Seveso II"-direktivet (status september 2001).

Fristen for omsættelsen til national lov var den 3. februar 1999. Kommissionen måtte indlede flere overtrædelsesprocedurer mod medlemsstater, som ikke havde omsat direktivet om større uheld "Seveso II" inden for fristen.

Kommissionen har indbragt nogle medlemsstater for Domstolen, fordi de stadig ikke har implementeret direktivet fuldt ud eller ikke har anmeldt de nødvendige lovforanstaltninger til Kommissionen (manglende anmeldelse).

I september 2001 forventes Domstolen at afsige dom vedrørende Østrig, Belgien, Tyskland og Irland for mangelfuld anmeldelse af implementeringsforanstaltninger.

Kommissionen besluttede i juli 2001 desuden at bringe Frankrig for Domstolen på grund af mangelfuld anmeldelse.

4. GENNEMFØRELSEN I PRAKSIS

4.1. Spørgeskemaerne

4.1.1. Spørgeskemaerne for rapporteringsperioden 1997-1999

Den procedure, der er opstillet i Rådets direktiv 91/692/EØF, om udformningen og den formelle vedtagelse af et spørgeskema, er aldrig blevet gennemført. Selv om "Seveso"-direktivet skulle være gennemført den 3. februar 1999 - dvs. under rapporteringsperioden - har man for at sikre en konsekvent rapportering besluttet at anvende det ændrede proforma-spørgeskema for hele rapporteringsperioden. Proforma-skemaet blev udformet med henblik på en uformel sammenligning af de årlige oplysninger fra medlemsstaterne.

Medlemsstaterne forpligtede sig til at underrette Kommissionen på grundlag af det ændrede proforma-spørgeskema i perioden 1997-1999. Det anvendte spørgeskema findes i bilag I.

4.1.2. Svarene på spørgeskemaerne for rapporteringsperioden 1997-1999

Medlemsstaternes svar er gengivet i tabelform i tre tabeller, en for hvert år. Tabellerne findes i bilagene.

NB:

Tomme felter betyder, at der ikke er afgivet noget svar, eller at svarene rammer ved siden af spørgsmålet. I disse tilfælde vil spørgsmålet blive gjort til genstand for en nærmere redegørelse og kommentar i kapitlet om den pågældende medlemsstat.

4.2. Situationen i medlemsstaterne

Nærværende afsnit og det følgende er baseret på oplysninger indeholdt i spørgeskemaerne og dækker rapporteringsperioden 1997-1999.

Oplysningerne er for hver medlemsstat gengivet under følgende rubrikker:

- Generelle bemærkninger (eventuelt)

- Relevant national lovgivning

- Myndigheder

- Kompetente myndigheder

- Implementerende myndigheder (i tilfælde, hvor disse er angivet)

- Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (i direktiv 82/501/EF)

- Aktiviteter på virksomhedsområderne

- Sikkerhedsrapporter

- Interne beredskabsplaner

- Formelle krav/retsskridt

- Eksterne beredskabsplaner

- Tilsyn

- Underretning af offentligheden

- Anmeldelse af uheld

- Bemærkninger.

4.2.1. Belgien

Relevant national lovgivning

Det føderale niveau

Kongeligt dekret af 1. februar 1985, som tilføjer kapitel VI til den generelle forordning om beskyttelse på arbejdspladsen (RGPT): Særlige foranstaltninger i forbindelse med visse industriaktiviteter(10).

Lov af 21. januar 1987 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industriaktiviteter(11).

Det regionale niveau

Direktivet er blevet indarbejdet i de forskellige ordninger for bevilling af godkendelse til godkendelsespligtige virksomheder:

- Dekret af 28. juni 1985, hvad angår den flamske region(12).

- Dekret af 11. september 1985, hvad angår den wallonske region(13).

- Anordning af 30. juli 1992, hvad angår Bruxelles-regionen(14).

Kompetente myndigheder

Det føderale niveau

Det Føderale Ministerium for Beskæftigelse og Arbejde - Arbejdsmiljøstyrelsen - Direktoratet for Risici i forbindelse med Kemiske Stoffer

Det Føderale Ministerium for Indre Anliggender - Civilforsvaret

Det Føderale Ministerium for Økonomiske Anliggender - Styrelsen for Kvalitet og Sikkerhed.

Det regionale niveau

Ministeriet for Det Flamsktalende Samfund - Styrelsen for Miljø, Natur og Arealanvendelsesplanlægning (AMINAL)

Ministeriet for Den Wallonske Region - Generaldirektoratet for Naturressourcer og Miljø (DGRNE)

Bruxelles-Instituttet for Miljøforvaltning (IBGE).

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

I Belgien var 85 virksomhedsområder omfattet af artikel 5 ved udgangen af 1996, ved udgangen af 1997 og 1998 var tallet 89, og ved udgangen af 1999 var det 84.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

I 1996 pågik der ifølge oplysningerne 266 aktiviteter på "Seveso"-virksomhedsområderne, og dette tal steg i 1998 til 293 og faldt i 1999 til 289.

Disse tal refererer dog til "anlæg", og eftersom mere end ét anlæg undertiden er involveret i en enkelt aktivitet, skønnes det, at antallet af aktiviteter reelt er ca. 20 % lavere.

De fleste af anlæggene er koncentreret i nogle få meget store kemiske virksomheder og olieraffinaderierne i Antwerpen. Antallet af anlæg inden for disse store virksomhedsområder ændrer sig hele tiden.

I perioden 1994-1999 var det samlede antal virksomhedsområder stabilt, mens antallet af aktiviteter steg, hvilket medførte en stigning i antallet af aktiviteter pr. virksomhedsområde jf. nedenstående tabel:

Figur 1

Antal aktiviteter pr. virksomhedsområde i Belgien

>PIC FILE= "C_2002028DA.000701.TIF">

Sikkerhedsrapporter

Alle sikkerhedsrapporter omfattede interne beredskabsplaner eller har bidraget til at få opstillet interne beredskabsplaner for det pågældende virksomhedsområde. Den procentdel af sikkerhedsrapporterne, som sikkerhedsmyndighederne gennemgik og fandt fyldestgørende som grundlag for en passende administrativ opfølgning, udgjorde 92 % i 1996, 91 % i 1997, 90 % i 1998 og 100 % i 1999.

Det bør navnlig bemærkes, at procentdelen af virksomhedsområder, som er blevet underkastet formelle krav eller retsskridt, ligesom i mange andre medlemsstater steg i perioden 1994-1996 og herefter faldt. Det skyldes muligvis, at kontrollen af sikkerhedsrapporterne er blevet mere omhyggelig, hvilket så har medført en højere kvalitet i sikkerhedsrapporterne og dermed et fald i antallet af formelle krav og retsskridt over for "Seveso"-virksomhedsområderne.

Figur 2

Godkendte sikkerhedsrapporter og virksomhedsområder med formelle krav

>PIC FILE= "C_2002028DA.000702.TIF">

Antallet af forventede sikkerhedsrapporter i Belgien steg i perioden 1994-1999 i takt med antallet af aktiviteter, hvilket fremgår af den røde (højre) søjle, som viser et konstant forhold mellem antallet af sikkerhedsrapporter og aktiviteter. Forholdet mellem antallet af fremsendte sikkerhedsrapporter og antallet af virksomhedsområder steg dog i perioden 1994-1999. Det skyldes to faktorer:

- antallet af virksomhedsområder var stabilt, mens antallet af aktiviteter steg

- i Belgien kan en sikkerhedsrapport omfatte et virksomhedsområde eller en aktivitet. I de fleste tilfælde omfatter sikkerhedsrapporterne aktiviteterne.

Figur 3

Fremsendte sikkerhedsrapporter pr. virksomhedsområde og pr. aktivitet

>PIC FILE= "C_2002028DA.000703.TIF">

Eksterne beredskabsplaner

Procentdelen af virksomhedsområder med eksterne beredskabsplaner steg fra 69 % i 1997 til 86 % i 1999.

Tilsyn

I rapporteringsperioden er der hvert år blevet gennemført tilsyn på samtlige virksomhedsområder.

Underretning af offentligheden

Ligesom i de fleste medlemsstater steg antallet af virksomhedsområder, som formidlede oplysninger til offentligheden, i perioden 1994-1999, således at det nåede op på 86 % af virksomhedsområderne, hvilket er det højeste tal i EU.

I Belgien skal underretningen af offentligheden ikke varetages af virksomhederne selv, men af Civilforsvaret under Ministeriet for Indre Anliggender.

Figur 4

Underretning af offentligheden

>PIC FILE= "C_2002028DA.000704.TIF">

4.2.2. Danmark

Relevant national lovgivning

Miljøministeriets bekendtgørelse nr. 520 af 5. juli 1990 om vurdering af sikkerheden i forbindelse med risikobetonede aktiviteter, der kan medføre et større uheld.

Arbejdsministeriets bekendtgørelse nr. 867 af 13. oktober 1994 om arbejdets udførelse, ændret ved bekendtgørelse nr. 1017 af 17. december 1997.

Beredskabsloven nr. 1054 af 23. december 1992.

Lov nr. 567 af 1. september 1986 om rettens pleje.

Kompetente myndigheder

Miljø- og Energiministeriet, Miljøstyrelsen

Arbejdsministeriet, Arbejdstilsynet

Justitsministeriet

Indenrigsministeriet, Beredskabsstyrelsen.

Implementerende myndigheder

Miljøstyrelsen

Amter

Kommunale beredskabscentre, Beredskabsstyrelsen

Arbejdstilsynet

Politiet.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

Antallet af virksomhedsområder i Danmark, som er omfattet af artikel 5, faldt fra 24 ved udgangen af 1994 til 21 ved udgangen af 1996 og 18 ved udgangen af 1999.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Ved udgangen af 1999 pågik der på disse 18 virksomhedsområder 24 aktiviteter.

Sikkerhedsrapporter

De danske kompetente myndigheder modtog i alt 44 sikkerhedsrapporter; der ventes ikke flere. 19 sikkerhedsrapporter indeholder interne beredskabsplaner. Samtlige sikkerhedsrapporter er blevet gennemgået af de kompetente myndigheder og fundet fyldestgørende.

Det angivne antal er det samlede antal sikkerhedsrapporter, der er fremsendt fra de virksomhedsområder, som faktisk er omfattet af direktivet hidtil, inklusive ajourførte udgaver. Dette forklarer det høje antal sikkerhedsrapporter.

16 virksomhedsområder er blevet underkastet formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side på basis af en gennemgang af sikkerhedsrapporterne til opfyldelse af de forpligtelser, som følger af bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, sidste led.

I Danmark har man fortolket "formelle krav" således, at udtrykket også omfatter anmodninger om oplysninger ud over de fremsendte sikkerhedsrapporter og påbud til virksomhederne om yderligere foranstaltninger til forebyggelse af større uheld.

De retsskridt, der er truffet i Danmark, omfatter ingen sagsanlæg mod virksomheder med henblik på at håndhæve de nationale bestemmelser til implementering af direktivet.

Figur 5

Fremsendte sikkerhedsrapporter pr. virksomhedsområde og pr. aktivitet

>PIC FILE= "C_2002028DA.000801.TIF">

Antallet af fremsendte sikkerhedsrapporter pr. virksomhedsområde og pr. aktivitet steg i perioden 1994-1999, mens antallet af virksomhedsområder, der blev underkastet formelle krav eller retsskridt, fortsat har været meget højt (ca. 86 %) i perioden 1994-1999.

Samtlige virksomhedsområder har en intern beredskabsplan.

Eksterne beredskabsplaner

Der findes 18 eksterne beredskabsplaner, hvilket vil sige, at alle virksomhedsområder har en ekstern beredskabsplan.

Tilsyn

I Danmark har alle virksomhedsområder i rapporteringsperioden været genstand for det i artikel 7, stk. 2, omhandlede tilsyn.

Underretning af offentligheden

11 virksomhedsområder har formidlet de i artikel 8 omhandlede oplysninger til offentligheden. I Danmark formidles de oplysninger til offentligheden, der foreskrives i bilag B i direktiv 88/610/EØF, af politiet på grundlag af oplysninger fra virksomheden.

Anmeldelse af uheld

Der blev anmeldt 1 uheld i denne rapporteringsperiode.

Bemærkninger

Implementeringen af "Seveso"-direktivet forbedredes igen betydeligt i rapporteringsperioden, specielt hvad angår producenternes udarbejdelse af sikkerhedsrapporter og samarbejdet mellem de kompetente myndigheder på såvel centralt som lokalt plan med hensyn til opfyldelsen af de i direktivet opstillede forpligtelser.

Antallet af virksomhedsområder, der er omfattet af direktivet, faldt i løbet af perioden som følge af reduceret lagerkapacitet for kunstgødning og flydende gas.

4.2.3. Tyskland

Generelle bemærkninger

Det tyske instrument til gennemførelse af "Seveso"-direktivet, "Störfall-Verordnung", refererer ikke til virksomhedsområder, men til anlæg. Derfor refererer alle svar på 1997-1999-spørgeskemaerne til "anlæg". Anlæg, der er omfattet af "Störfall-Verordnung" behøver en godkendelse, inden de kan opføres og/eller idriftsættes. Under godkendelsesproceduren gennemgås sikkerhedsrapporterne, og der iværksættes eventuelt formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side. Sikkerhedsrapporterne er også et særdeles betydningsfuldt instrument i forbindelse med senere tilsyn og stillingtagen til større ændringer af anlæggene.

Data vedrørende interne og eksterne beredskabsplaner er indtil videre ikke blevet indsamlet separat; derfor kan disse spørgsmål ikke besvares. Imidlertid skal der opstilles en intern beredskabsplan for alle anlæg, der falder ind under artikel 5; disse planer udfærdiges i samråd med den kompetente myndighed. Alle nedenstående data refererer til 1999.

Relevant national lovgivning

Bundes-Immissionsschutzgesetz - BImSchG (forbundslov om immissionskontrol)

Störfall-Verordnung (anordning om farlige uheld)

1., 2., 3. Störfall-Verwaltungsvorschrift (første, anden og tredje betænkning med hjemmel i anordning om farlige uheld).

Kompetente myndigheder

Forbundsmyndighederne

Forbundsministeriet for Miljø, Naturbevaring og Nuklear Sikkerhed

Forbundsministeriet for Beskæftigelse og Sociale Anliggender

Forbundsministeriet for Indre Anliggender.

Delstatsmyndighederne

Forskellige ministerier og lokale myndigheder.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

I 1997 var der i Tyskland 1955 anlæg, der var omfattet af artikel 5, i 1998 var der 1893, og i 1999 var tallet 1903. Der foreligger som ovenfor angivet ingen data om antallet af virksomhedsområder. Den procentdel af anlæggene, som var "nye", lå omkring 14 % hvert år.

Figur 6

Antal virksomhedsområder/anlæg i alt

>PIC FILE= "C_2002028DA.000901.TIF">

Efter et kraftigt fald fra 1994 til 1995 har antallet af virksomhedsområder i Tyskland i rapporteringsperioden 1997-1999 ligget omkring 1900.

Sikkerhedsrapporter

I 1999 er der allerede indsendt 1874 sikkerhedsrapporter til de kompetente myndigheder, hvoraf 1849 er gennemgået. For 1997 har man gennemgået 1754 sikkerhedsrapporter af de i alt 1955. For 1998 har man gennemgået 1869 af 1893 rapporter. Der forventes på nuværende tidspunkt ingen nye sikkerhedsrapporter.

Der foreligger ingen data for interne beredskabsplaner, eftersom sådanne data indtil videre ikke er blevet indsamlet separat, således som det er forklaret ovenfor. I 1997 var tallet 1955, og i 1998 var det 1893.

Eksterne beredskabsplaner

Der foreligger ingen data for eksterne beredskabsplaner, eftersom sådanne data indtil videre ikke er blevet indsamlet separat, således som det er forklaret ovenfor.

Tilsyn

1849 sikkerhedsrapporter blev gennemgået og fundet tilfredsstillende. Data om antallet af tilsyn i medfør af artikel 7, stk. 2, foreligger ikke på nuværende tidspunkt (spørgsmål 6b). Der foreligger ingen separate data om formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side på basis af en gennemgang af sikkerhedsrapporterne til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i artikel 7, stk. 1 (spørgsmål 5). Der foreligger heller ingen data i forbindelse med gennemgangen af sikkerhedsrapporterne ved uafhængige eksterne sagkyndige (spørgsmål 7a).

Underretning af offentligheden

Der blev formidlet oplysninger til offentligheden i 1610 tilfælde i 1997, i 1559 tilfælde i 1998 og i 1562 tilfælde i 1999. Som led i omsætningen af "Seveso I"-direktivets artikel 8 offentliggjorde den tyske miljøstyrelse en vejledning og en undersøgelse om effektiv underretning af offentligheden. Virksomhederne skal informere offentligheden, men informationen skal fremlægges til godkendelse hos de lokale kompetente myndigheder.

Anmeldelse af uheld

Der blev i rapporteringsperioden indberettet 30 større uheld til MARS-databasen.

Bemærkninger

I den pågældende periode skete der ingen væsentlige ændringer i Tysklands strategi, hvad angår kontrollen med større uheld. Den kompetente myndighed er nu ved at forberede omlægningen i forbindelse med "Seveso II"-direktivet.

4.2.4. Grækenland

Relevant national lovgivning

Rammelov 1650/1986 vedrørende miljøet.

Lov 1568/1985 om sundhed og sikkerhed.

Fælles ministeriel beslutning 18187/272 af 24. februar 1988 (omsætning af direktiv 82/501/EØF og den første ændring heraf til græsk ret).

Fælles ministeriel beslutning 77119/4607 af 19. juli 1993 (omsætning af den anden ændring af direktiv 82/501/EØF samt andre ændringer).

Kompetente myndigheder

Ministeriet for Miljø, Fysisk Planlægning og Offentlige Arbejder (knudepunkt for Grækenland)

Brandkorpsets Hovedkvarter, Direktoratet for Brandsikkerhed

Industriministeriet

Sundhedsministeriet

Arbejdsministeriet.

Implementerende myndigheder

Indenrigsministeriet

Landbrugsministeriet

Ministeriet for Transport og Kommunikation

Ministeriet for Handelsflåden

Lokale myndigheder (præfekturer).

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

56 virksomhedsområder er omfattet af artikel 5, hvoraf de fire er nyetablerede.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

På disse virksomhedsområder pågår der 56 aktiviteter, hvoraf fire er nye.

Sikkerhedsrapporter

Der er allerede fremsendt 56 sikkerhedsrapporter; der ventes ikke indsendt flere. 49 sikkerhedsrapporter indeholder beredskabsplaner, og de kompetente myndigheder har vurderet 45 af sikkerhedsrapporterne som fyldestgørende. Den procentdel af sikkerhedsrapporterne, som omfattede en intern beredskabsplan, var ca. 92 %.

Figur 7

Gennemgåede og godkendte sikkerhedsrapporter

>PIC FILE= "C_2002028DA.001001.TIF">

Den procentdel af sikkerhedsrapporterne, som de kompetente myndigheder gennemgik og vurderede som fyldestgørende som grundlag for en passende administrativ opfølgning, steg i perioden 1994-1999 og nåede op på 80 % i 1999.

Den procentdel af anlæggene, som de kompetente myndigheder underkastede formelle krav eller retsskridt på grundlag af gennemgangen af sikkerhedsrapporten, lå i rapporteringsperioden omkring 89 %.

Eksterne beredskabsplaner

2 anlæg har eksterne beredskabsplaner. Ministeriet for Miljø, Fysisk Planlægning og Offentlige Arbejder har i samarbejde med præfekturerne for de mest industrialiserede områder (Attika, Thessaloniki, Piræus) og eksterne eksperter udfærdiget overordnede beredskabsplaner for industriuheld i disse områder, og de har også til hensigt at udarbejde eksterne beredskabsplaner for hver enkelt anlæg, som er omfattet af artikel 5 i Rådets direktiv 82/501/EØF. Inden for disse tre områder forventes der i alt udarbejdet 30 eksterne beredskabsplaner.

Tilsyn

Der er gennemført tilsyn på 45 virksomhedsområder (80 %) i rapporteringsperioden.

Figur 8

Virksomhedsområder, hvor der er gennemført tilsyn

>PIC FILE= "C_2002028DA.001101.TIF">

Den procentdel af virksomhedsområderne, som er blevet underkastet tilsyn, har ikke ændret sig mærkbart siden 1996.

Underretning af offentligheden

Kun ét virksomhedsområde har formidlet oplysninger til offentligheden.

Generelle bemærkninger

Den procentdel af sikkerhedsrapporterne, som de kompetente myndigheder gennemgik og vurderede som fyldestgørende, steg ganske vist, men der er fortsat en lang række bekymringsvækkende punkter vedrørende underretningen af offentligheden og det eksterne beredskab. Disse punkter skal som forklaret i det foregående afklares i nær fremtid.

4.2.5. Spanien

Relevant national lovgivning

Lovgivning på nationalt plan

REAL DECRETO 1254/1999, de 21 de Julio de 1999.

Lovgivning i de forskellige selvstyrende områder

Der findes i Spanien 19 kompetente myndigheder i de selvstyrende områder, som har regeludstedende beføjelser i det pågældende geografiske område. Det betyder, at de er bemyndiget til at vedtage specifikke regler til gennemførelse af den nationale lovgivning; hvert selvstyrende område har udstedt sit eget dekret, hvori det udpeger den administrative instans, som er ansvarlig for de forskellige forpligtelser, der følger af direktivets bestemmelser.

Kompetente myndigheder

Nationale kompetente myndigheder

Dirección General de Protección Civil - Ministerio de Interior (Generaldirektoratet for Civilforsvaret - Indenrigsministeriet) i samarbejde med Den Nationale Styrelse for Industri, Miljø og Beskæftigelse og med nationale civilforsvarsafdelinger i de enkelte provinser.

Selvstyrende forvaltninger

Som hovedregel er det civilforsvarsafdelingen i de enkelte selvstyrende forvaltninger, der koordinerer gennemførelsen af direktivet inden for dens område sammen med andre regionale styrelser, f.eks. inden for industri, miljø og beskæftigelse.

Lokale myndigheder

De berørte kommuner skal opstille deres eksterne beredskabsplaner efter de retningslinjer, som de selvstyrende forvaltninger opstiller.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

Ved udgangen af 1999 var 152 industrielle virksomhedsområder i Spanien omfattet af artikel 5, hvoraf 5 var nyetablerede.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

På disse virksomhedsområder pågår 164 aktiviteter, heraf 5 nye.

Sikkerhedsrapporter

De kompetente myndigheder har allerede modtaget 160 sikkerhedsrapporter og forventer at modtage yderligere 5. Alle de fremsendte sikkerhedsrapporter omfatter interne beredskabsplaner. Antallet af sikkerhedsrapporter er højere end antallet af omfattede industrielle virksomhedsområder, fordi en del af de industrielle virksomhedsområder, der kun er omfattet af artikel 3 og 4, frivilligt har indsendt sikkerhedsrapporter til den kompetente myndighed for at blive omfattet af den eksterne beredskabsplanlægning.

Figur 9

Gennemgåede og godkendte sikkerhedsrapporter

>PIC FILE= "C_2002028DA.001201.TIF">

Procentdelen af gennemgåede og godkendte sikkerhedsrapporter fulgte ikke udviklingen i de fleste andre medlemsstater, idet den faldt i rapporteringsperioden 1997-1999. Procentdelen af virksomhedsområder, der blev underkastet formelle krav, har ligget stabilt i de to rapporteringsperioder.

Formelle krav/retsskridt

Den procentdel af virksomhedsområderne, som de kompetente myndigheder har underkastet formelle krav eller retsskridt på grundlag af gennemgangen af sikkerhedsrapporten, lå i rapporteringsperioden om kring 36 %.

Eksterne beredskabsplaner

Der findes 108 eksterne beredskabsplaner for disse virksomhedsområder, hvoraf følger, at ca. 71 % af virksomhedsområderne har eksterne beredskabsplaner.

Tilsyn

I de tre år, som rapporteringsperioden dækker, blev der foretaget tilsyn jf. artikel 7, stk. 2, på 80 virksomhedsområder, dvs. gennemsnitligt ca. 18 % pr. år.

Underretning af offentligheden

Den procentdel af virksomhedsområderne, der formidlede oplysninger til offentligheden i perioden, udgjorde ca. 26 %. I de spanske kongelige dekreter til omsætning af direktiv 82/501 og senere ændringer, angives følgende: "de kompetente myndigheder i regionalforvaltningerne skal i samarbejde med de pågældende virksomhedsområders driftsledere formidle oplysningerne til offentligheden".

Oplysningerne formidles i kampagneform (via brochurer, interviews, arrangementer og lignende).

Anmeldelse af uheld

Der er anmeldt 4 større uheld til MAHB, hvoraf de 2 fandt sted på primære virksomhedsområder og de 2 øvrige i sekundære virksomhedsområder.

4.2.6. Frankrig

Relevant national lovgivning

Lov af 19. juli 1976 om godkendelsespligtige anlæg med henblik på beskyttelse af miljøet.

Lov af 22. juli 1987 om forebyggelse af større risici.

Kompetente myndigheder

Miljøministeriet er ansvarligt for lovgivningen vedrørende godkendelsespligtige anlæg.

Indenrigsministeriet er ansvarligt for den overordnede tilrettelæggelse af nød- og beredskabstjenester til brug i katastrofesituationer.

Departementets præfekt bevilger godkendelser. Inspektører fra DRIRE med ansvar for godkendelsespligtige anlæg bistår præfekten på det tekniske plan. Departementets præfekt udarbejder den eksterne beredskabsplan.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

I 1996 var der 392 virksomhedsområder, som var omfattet af "Seveso"-direktivets artikel 5. Ved udgangen af 1998 var der 371 virksomhedsområder, som var omfattet af artikel 5.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Der pågik i 1996 698 aktiviteter, mens der pågik 740 aktiviteter på de virksomhedsområder, som anføres i spørgsmål 1a.

Sikkerhedsrapporter

Der er fremsendt 850 sikkerhedsrapporter til de kompetente myndigheder; der forventes ikke flere. Samtlige sikkerhedsrapporter er gennemgået af tilsynsmyndigheden. Omkring 52 % af sikkerhedsrapporterne indeholder en intern beredskabsplan.

Figur 10

Fremsendte sikkerhedsrapporter pr. virksomhedsområde og pr. aktivitet

>PIC FILE= "C_2002028DA.001301.TIF">

Antallet af fremsendte sikkerhedsrapporter steg 34 % i perioden 1994-1999, mens antallet af virksomhedsområder faldt en smule, hvilket vil sige, at der blev fremsendt flere sikkerhedsrapporter pr. virksomhedsområde. Eftersom antallet af aktiviteter også steg i perioden 1994-1999, var der ligeledes en lille stigning i antallet af fremsendte sikkerhedsrapporter pr. aktivitet.

Eksterne beredskabsplaner

280 virksomhedsområder havde en ekstern beredskabsplan ved udgangen af 1998.

Figur 11

Virksomhedsområder med eksterne beredskabsplaner

>PIC FILE= "C_2002028DA.001302.TIF">

Procentdelen af virksomhedsområder med eksterne beredskabsplaner steg og nåede op på 75 % ved udgangen af 1999.

Tilsyn

Der foreligger ingen data, hverken om tilsyn jf. artikel 7, stk. 2, eller om retsskridt iværksat af de kompetente myndigheder.

For så vidt angår alle virksomheder, der er omfattet af lov af 16. juli 1976 (63000 godkendelsespligtige virksomheder), gennemføres der i gennemsnit 20000 tilsyn på årsbasis.

Underretning af offentligheden

Der er i 280 tilfælde formidlet oplysninger til offentligheden i henhold til "Seveso"-direktivets artikel 8.

Figur 12

Antal virksomhedsområder, som har underrettet offentligheden

>PIC FILE= "C_2002028DA.001303.TIF">

Den procentdel af virksomhedsområderne, som har formidlet oplysninger til offentligheden, steg i perioden 1997-1999 og nåede op på 75 % i 1999.

Bemærkninger

63000 virksomheder er omfattet af lov af 16. juli 1976 og er godkendelsespligtige. Ansøgningen om godkendelse skal bl.a. være ledsaget af en konsekvens- og en risikovurdering. Disse vurderinger er af afgørende betydning med hensyn til forebyggelsen af større uheld gennem risikoreduktion ved kilden, beredskabsplanlægning, kontrol med udvidelse af byområder og underretning af offentligheden.

4.2.7. Irland

Relevant national lovgivning

EF-bekendtgørelse (risikoen for større uheld i forbindelse med visse industrielle aktiviteter), 1986(15).

EF-bekendtgørelse (risikoen for større uheld i forbindelse med visse industrielle aktiviteter) (ændring), 1989(16).

EF-bekendtgørelse (risikoen for større uheld i forbindelse med visse industrielle aktiviteter) (ændring), 1992(17).

Myndigheder

Centrale kompetente myndighed:

- Den Nationale Styrelse for Arbejdsmiljø

- Lokale kompetente myndigheder

- Garda Síochána (Politi)

- Lokale myndigheder

- Regionale Sundhedsudvalg.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

I Irland var 20 virksomhedsområder omfattet af direktivets artikel 5 ved udgangen af 1996, 19 ved udgangen af 1997 og 16 ved udgangen af 1999. To selskaber blev lukket, hvilket medførte, at der blev to virksomhedsområder færre.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Irland anvender "Seveso"-direktivet på hele virksomhedsområder og ikke på de enkelte industrielle aktiviteter, og derfor foreligger der ikke data om individuelle aktiviteter. Med en enkelt undtagelse er der dog kun én aktivitet pr. virksomhedsområde, så antallet af aktiviteter kan beregnes ved blot at lægge 1 til ovenstående tal.

Sikkerhedsrapporter

I 1997 modtog de kompetente myndigheder 18 sikkerhedsrapporter ud af et forventet antal på 19. I 1998 blev der fremsendt 17 sikkerhedsrapporter af de i alt 18 forventede, og i 1999 blev der fremsendt 16, hvilket var det forventede antal. Alle sikkerhedsrapporterne omfatter interne beredskabsplaner, og alle er blevet vurderet som fyldestgørende til administrativ opfølgning.

Figur 13

Virksomhedsområder med formelle krav og godkendte sikkerhedsrapporter

>PIC FILE= "C_2002028DA.001401.TIF">

Selv om den procentdel af virksomhedsområderne, der blev underkastet formelle eller retlige krav, faldt i perioden 1994-1999, steg procentdelen af gennemgåede og godkendte sikkerhedsrapporter (som allerede var forholdsmæssig høj i forhold til EU-gennemsnittet i 1994), således at den nåede 100 % i 1999.

Gennemgangen af sikkerhedsrapporterne har ikke medført formelle krav eller retsskridt i rapporteringsperioden.

Eksterne beredskabsplaner

I 1997 og 1998 havde 13 virksomhedsområder en ekstern beredskabsplan. I 1999 havde 12 virksomhedsområder en ekstern beredskabsplan, dvs. 75 % af virksomhedsområderne. I forbindelse med de eksterne beredskabsplaner vurderedes tre virksomhedsområder ikke at indebære eksterne risici for offentligheden.

Tilsyn

I 1997 og 1998 blev der gennemført tilsyn på 16 virksomhedsområder jf. artikel 7, dvs. ca. 85 % af virksomhedsområderne. I 1999 blev der gennemført tilsyn på 12 virksomhedsområder, dvs. 75 % af virksomhedsområderne.

Underretning af offentligheden

I rapporteringsperioden har tre virksomhedsområder ikke formidlet de foreskrevne oplysninger til offentligheden. Dermed bliver den procentdel af virksomhedsområderne, som har formidlet oplysninger til offentligheden, omkring 80 %. Det fastslås, om et virksomhedsområde har formidlet oplysninger til offentligheden, ved at tilsynsmyndighederne aflægger besøg hos de omkringboende og kontrollerer, om de har modtaget oplysninger.

Anmeldelse af uheld

Der indtraf ingen større uheld i rapporteringsperioden.

4.2.8. Italien

Relevant national lovgivning

Decreto del Presidente della Repubblica del 17 maggio 1998, n. 175 attuativo della direttiva CEE n. 82/501, relativi ai rischi di incidenti rilevanti connessi con determinate attivitá industriali.

Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri del 31 marzo 1989 sull'applicazione dell'articolo 12 del DPR 175/88.

Decreto del Ministero dell'Ambiente del 20 maggio 1991; modificazioni ed integrazioni al DPR 17/05/1988 n. 175, in recipimento della direttiva CEE n. 86/610 che modifica la direttiva CEE n. 82/501 relativa ai rischi di incidenti rilevanti connessi con determinate attivitá industriali.

Bekendtgørelser (D.L.), der ikke er omsat til lovgivning: D.L. 10 gennaio 1994 n. 13, 10 marzo 1994 n. 278, 8 luglio 1994 n. 437, 7 settembre 1994, n. 529, 7 novembre 1994, n. 618, 7 gennaio 1995 n. 2, 9 marzo 1995 n. 65, 10 maggio 1995 n. 160, 7 luglio 1995 n. 271, 7 settembre 1995 n. 371, 8 novembre 1996 n. 5, 8 marzo 1996 n. 111, 3 maggio 1996 n. 245, 8 luglio 1996 n. 351, 6 settembre 1996 n. 461.

Kompetente myndigheder

Ministero dell'Ambiente, Servizio Inquinamento Atmosferico, Acustico e delle Industrie a rischio. Miljøministeriet er den centrale kontrolmyndighed ved aktiviteter, som falder ind under "Sevesol"-direktivet.

Ministero dell'Industria, Direzione Generale Fonti de Energia.

Ministero dell'Interno, Direzione Generale della Protezione Civile e dei Servizi Antincendio.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

I 1999 anmeldte de italienske myndigheder 313 virksomhedsområder, som var omfattet af artikel 5. Disse oplysninger stemmer tilsyneladende ikke overens med de 430 virksomhedsområder, der blev angivet i 1996. Det skyldes, at man begyndte at beregne antallet af virksomhedsområder på en anden måde.

Figur 14

Antal virksomhedsområder

>PIC FILE= "C_2002028DA.001501.TIF">

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Der foreligger ingen oplysninger.

Sikkerhedsrapporter

De kompetente myndigheder har modtaget 301 sikkerhedsrapporter og mangler endnu 12. 64 % af sikkerhedsrapporterne er gennemgået.

Formelle krav/retsskridt

Der er rejst formelle krav mod 12 virksomhedsområder, som ikke har indsendt de fornødne anmeldelser. Der mangler fortsat en del sikkerhedsrapporter.

Eksterne beredskabsplaner

Der er opstillet 272 eksterne beredskabsplaner for i alt 313 virksomhedsområder, men mange af dem er foreløbige planer, eftersom der stadig gennemføres undersøgelser angående 192 af planerne.

Tilsyn

40 virksomhedsområder var i 1994 genstand for tilsyn, jf. artikel 7, stk. 2. Dette antal steg til 179 tilsyn i 1996. I 1999 blev der gennemført 65 tilsyn. Ingen sikkerhedsrapporter er blevet gennemgået af eksterne uafhængige sagkyndige. Der foreligger ingen oplysninger om, hvor mange sikkerhedsrapporter der er blevet gennemgået af de kompetente myndigheder og fundet fyldestgørende til sikring af en passende administrativ opfølgning til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i artikel 7.

Underretning af offentligheden

Samtlige virksomhedsområder har formidlet oplysninger til offentligheden (informationskampagner, annoncer i lokalaviser, offentlige forsamlinger og møder).

4.2.9. Luxembourg

Relevant national lovgivning

Lov af 17. juni 1994 om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen(18).

Lov af 17. juni 1994 om sundhed og lægelig støtte på arbejdspladsen(19).

Lov af 8. juni 1994 om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen inden for den offentlige sektor(20).

Lov af 9. maj 1990 om farlige, usunde eller skadelige virksomheder(21).

Storhertugelige anordning af 18. maj 1990 om registrering og klassificering af farlige, usunde eller skadelige virksomheder(22) som ændret ved storhertugelige anordning af 9. november 1993(23).

Storhertugelige anordning af 10. april 1987 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter(24) som ændret ved storhertugelige anordning af 19. juli 1991(25).

Lov af 27. februar 1986 om lægelig nødhjælp.

Lov af 18. november 1976 om tilrettelæggelsen af katastrofehjælp(26) som ændret ved lov af 11. januar 1990(27).

Lov af 4. april 1974 om Arbejds- og Mineinspektoratets organisation og virke(28) som ændret ved lov af 9. maj 1990 (jf. ovenfor) og lov af 17. juni 1994 (jf. ovenfor).

Kompetente myndigheder

Det Tværministerielle Udvalg under ledelse af en repræsentant for Ministeriet for Arbejde og Beskæftigelse og sammensat af repræsentanter for Miljøstyrelsen, Sundhedsstyrelsen, Styrelsen for Indre Anliggender, Arbejds- og Mineinspektoratet og sagkyndige.

Ministeriet for Arbejde og Beskæftigelse.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

Der findes i Luxembourg i alt 4 virksomhedsområder.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

På hvert af disse virksomhedsområder pågår der en enkelt aktivitet.

Sikkerhedsrapporter

Der er fremsendt 2 sikkerhedsrapporter til de kompetente myndigheder.

Eksterne beredskabsplaner

2 virksomhedsområder har en ekstern beredskabsplan.

Tilsyn

Det i artikel 7, stk. 2, omhandlede tilsyn blev iværksat på 2 virksomhedsområder.

Underretning af offentligheden

Ingen af virksomhedsområderne har formidlet oplysninger til offentligheden.

4.2.10. Nederlandene

Relevant national lovgivning

Lov om miljøstyring(29)

Dekret om virksomheder og bevilling af godkendelse(30)

Dekret om risikoen for større uheld(31)

Lov om arbejdsforhold(32)

Dekret om arbejdsforhold (kapitel 2, § 2)(33)

Lov om katastrofer og større uheld(34)

Dekret om oplysninger om katastrofer og større uheld(35)

Lov om offentlighed i forvaltningen(36).

Kompetente myndigheder

Ministeriet for Sociale Anliggender og Beskæftigelse

Ministeriet for Boliganliggender, Fysisk Planlægning og Miljø

Indenrigsministeriet.

Implementerende myndigheder

Regionalråd (provinser)

Kommunalråd (kommuner)

Arbejdsinspektorat

Borgmestre

Hovedbestyrelsen for Det Regionale Brandberedskab.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

115 virksomhedsområder var i 1994 omfattet af artikel 5; af disse var 91 forpligtet til at udfærdige interne sikkerhedsrapporter. Tre af virksomhedsområderne var nyetableret, og 46 blev kort efter omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF. Antallet af virksomhedsområder voksede til 124 i 1996 og til 129 i 1999. Der er anmeldt 5 nye virksomhedsområder siden sidste rapporteringsperiode.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

På disse virksomhedsområder pågik der 611 aktiviteter i 1999, hvoraf 15 var nyetablerede.

Figur 15

Antal aktiviteter pr. virksomhedsområde

>PIC FILE= "C_2002028DA.001701.TIF">

Antallet af aktiviteter pr. virksomhedsområde faldt i de to rapporteringsperioder, navnlig i perioden 1995-1996. Antallet af aktiviteter pr. virksomhedsområde er dog stadig det højeste i EU.

Sikkerhedsrapporter

De kompetente myndigheder har modtaget 129 sikkerhedsrapporter samt 5 udkast. 124 af sikkerhedsrapporterne omfatter interne beredskabsplaner. 109 sikkerhedsrapporter er gennemgået.

Figur 16

Godkendte sikkerhedsrapporter og virksomhedsområder med formelle krav

>PIC FILE= "C_2002028DA.001702.TIF">

Den procentdel af sikkerhedsrapporterne, der blev gennemgået og godkendt, faldt i de to rapporteringsperioder, ligesom den procentdel af virksomhedsområderne, der blev underkastet formelle krav.

Eksterne beredskabsplaner

103 virksomhedsområder har en ekstern beredskabsplan.

Underretning af offentligheden

Offentligheden er i 80 tilfælde blev underrettet om risici på virksomhedsområdet. I 7 tilfælde har de bevilgende myndigheder udsendt meddelelser på grundlag af oplysninger fra sikkerhedsrapporterne.

Anmeldelse af uheld

Der er i rapporteringsperioden indberettet tre uheld til MARS-databasen.

Bemærkninger

Implementeringen af "Seveso II"-direktivet har givet lejlighed til at anlægge en mere overordnet indfaldsvinkel på risikoen for større uheld. I denne forbindelse udgør den vigtigste lov, BRZO 1999, et integreret dekret baseret på fire love og underskrevet af tre ministre. De tre inspektorater, som deltager i arbejdet, arbejder tæt sammen om at gennemgå sikkerhedsrapporterne og føre tilsyn med virksomhedsområderne. De forventes at afgive en samlet udtalelse om, hvorvidt de risici, der fremgår af rapporten, kan godkendes. Denne udtalelse er offentligt tilgængelig.

For at lette omsætningen har man truffet følgende tiltag: inspektoraterne har fået tilladelse til at ansætte yderligere personale, der er skrevet en vejledning for inspektoraterne, hvori man beskriver den integrerede metode, inspektoraterne er blevet efteruddannet, og intensive drøftelser med industrien, arbejdstagerne og inspektoraterne har ført frem til et konsensusdokument med titlen "Rapport om dekretet vedrørende oplysningskrav i forbindelse med større uheld 1999", hvori man fortolker regelsættet. Den største udfordring bliver at få gennemgået de mange sikkerhedsrapporter, som forventes modtaget inden februar 2001. Endelig arbejder ministerierne på et dekret, hvor man griber større uheld i transportvirksomheder an ud fra "Seveso II"-metoden.

4.2.11. Østrig

Generelle bemærkninger

Østrig tiltrådte EU i 1995. Østrig havde allerede implementeret de relevante dele af "Seveso I"-direktivet i 1991 ved en "anordning om større uheld", der tjente som tillæg til bestemmelserne i lov om handel og industri, som er det primære bevillingssystem for industrianlæg. I modsætning til andre lande fandtes begrebet "virksomhedsområde" (eller "virksomhed", som det nu defineres i "Seveso II"-direktivet) allerede i den østrigske lovgivning, mens begreberne "anlæg" og "aktivitet" ikke blev brugt konsekvent af de forskellige myndigheder og ikke var defineret i lovgivningen forud for omsætningen af "Seveso II" (se herunder). Lovgrundlaget blev ikke ændret i forhold til den foregående rapporteringsperiode.

Relevant national lovgivning

Anordning om større uheld af 28. november 1991(37), som er baseret påsom er baseret på lov om handel og industri(38).

Anordning om information om industrielle uheld af 25. maj 1994(39), der er baseret på lov om information om miljøet(40).

Kompetente myndigheder

Forbundsministeriet for Økonomiske Anliggender

Forbundsministeriet for Miljøanliggender.

Virksomhedsområder/aktiviteter omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

Det samlede antal virksomhedsområder i Østrig, der var omfattet af artikel 5, udgjorde 140 ved udgangen af 1996 og faldt til 133 i 1999 som følge af kapacitetsreduktioner på en række virksomhedsområder.

Sikkerhedsrapporter

Som angivet i den foregående rapporteringsperiode var der, på grund af manglende kendskab blandt virksomhederne til kravene i "Sevesol", mange af de sikkerhedsrapporter, der blev indsendt til myndighederne, som ikke var fyldestgørende og derfor blev sendt tilbage (106 i 1995/96). Da kvaliteten af sikkerhedsrapporterne blev bedre, skete der en mærkbar stigning i antallet af sikkerhedsrapporter, som myndighederne modtog. Denne stigning skyldes også, at sikkerhedsrapporterne skal ajourføres, især ved større ændringer i anlægget.

Ved udgangen af 1999 var der fremsendt 219 sikkerhedsrapporter (af i alt 231 forventede), hvoraf 141 blev vurderet som fyldestgørende. 37 sikkerhedsrapporter fra 24 virksomhedsområder blev returneret med krav om yderligere oplysninger eller angivelse af utilstrækkelige tiltag.

Det skal bemærkes, at der blev forventet 231 rapporter, fordi mange selskaber opstillede en sikkerhedsrapport for hvert anlæg eller hver aktivitet. Alle sikkerhedsrapporter skal omfatte interne beredskabsplaner.

Figur 17

Gennemgåede og godkendte sikkerhedsrapporter

>PIC FILE= "C_2002028DA.001801.TIF">

Eksterne beredskabsplaner

Ved udgangen af 1999 forelå der 23 eksterne beredskabsplaner. Dette fald i forhold til tallene for den foregående periode skyldes, at man i næsten to år har været "lige på trapperne" med at omsætte "Seveso II", mens det har været uklart, hvem der skulle opstille de eksterne beredskabsplaner.

Tilsyn

Der blev i 1995 indberettet 73 tilsyn i medfør af artikel 7, stk. 2. Nogle af disse tilsyn gentages årligt; hovedparten udspringer af den nuværende nationale forpligtelse til at gennemføre tilsyn hvert tredje år. I 1996 var i alt 78 virksomhedsområder genstand for tilsyn. I perioden 1996-1999 blev der indberettet 61 tilsyn. Nogle af disse gentages hvert år, men for det meste følges de gældende nationale regler om tilsyn hvert tredje år. I 1999 blev der i alt gennemført tilsyn på 50 virksomhedsområder.

Underretning af offentligheden

Artikel 8 er i Østrig blevet implementeret ved særskilt lovgivning, nemlig "anordning om information om større uheld". Det blev indberettet, at der for 69 virksomhedsområders vedkommende var formidlet oplysninger til offentligheden.

Figur 18

Virksomhedsområder, som har formidlet oplysninger til offentligheden

>PIC FILE= "C_2002028DA.001901.TIF">

Den procentdel af virksomhedsområderne, der formidlede oplysninger til offentligheden, steg i de to rapporteringsperioder, og den forventes fortsat at stige som led i "Seveso II"-direktivet.

Anmeldelse af uheld

Det bør nævnes, at det østrigske kontaktpunkt for rapportering først blev etableret i 1997. Siden da er der anmeldt tre større uheld til Kommissionen.

Bemærkninger

Det østrigske føderale system gør det fortsat vanskeligt at indsamle data effektivt fra år til år. Hele rapporteringssystemet er relativt nyt og vil blive forbedret gennem etableringen af fælles kontaktpunkter i provinserne.

Østrig indførte "Seveso"-lovgivning lang tid før tiltrædelsen af EU, og ansvaret er fordelt på en lang række forskellige myndigheder. Implementeringen af "Seveso II"-direktivet betragtes som en mulighed for at skabe bedre sammenhæng i lovgrundlaget.

4.2.12. Portugal

Relevant national lovgivning

Lovdekret nr. 204/93 af 3. juni 1993 (Diário da República No. 129 I-A). Denne lov gennemfører "Seveso"-direktivet i dets ændrede udgave (direktiv 87/216/EØF og 88/610/EØF).

Kompetent myndighed

Det Tekniske Kontor for Større Industrielle Risici (ATRIG). Dette er et tværministerielt organ under ledelse af generaldirektøren for miljø fra Det Portugisiske Miljøministerium; kontoret har til huse i Generaldirektoratet for Miljø.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

I Portugal var der ved udgangen af 1999 36 virksomhedsområder, som var omfattet af artikel 5, hvoraf tre var nyetablerede. Af de 36 virksomhedsområder, som var omfattet af artikel 5, var kun én nyetableret.

Figur 19

Antal virksomhedsområder

>PIC FILE= "C_2002028DA.001902.TIF">

Faldet i antallet af virksomhedsområder, der er omfattet af artikel 5, blev forudset i den foregående rapport, fordi en række stoffer i fremstillingsindustrien, som f.eks. glas og papirmasse, skulle erstattes med andre stoffer, fordi flydende gas skulle erstattes af naturgas, og fordi lagerbeholdningerne i visse tilfælde skulle reduceres.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

I Portugal anvendes "Seveso I"-direktivet på hele virksomhedsområder og ikke på de enkelte aktiviteter. Driftslederen behøver kun indsende en enkelt sikkerhedsrapport pr. virksomhedsområde, uanset hvor mange aktiviteter, der pågår på dette. Derfor foreligger der ingen data om antallet af aktiviteter.

Sikkerhedsrapporter

Der er allerede indsendt 36 sikkerhedsrapporter. Samtlige sikkerhedsrapporter omfatter en intern beredskabsplan. I 1997 gennemgik ATRIG (den nationale tilsynsmyndighed) 35 sikkerhedsrapporter, hvorefter de kompetente myndigheder i 26 underkastede virksomhedsområderne formelle krav eller retsskridt. I 1998 gennemgik ATRIG 33 sikkerhedsrapporter, og i 18 tilfælde blev virksomhedsområderne underkastet formelle krav eller retsskridt. I 1999 gennemgik ATRIG 34 sikkerhedsrapporter, og i 18 tilfælde blev virksomhedsområderne underkastet formelle krav eller retsskridt. Der kom tre nye sikkerhedsrapporter i 1999, men de to af dem gjaldt eksisterende virksomheder, som kort forinden var kommet til at falde ind under direktivet.

Figur 20

Procentdel af virksomhedsområderne med formelle krav

>PIC FILE= "C_2002028DA.001903.TIF">

Eksterne beredskabsplaner

Ved udgangen af 1999 forelå der 18 eksterne beredskabsplaner.

Figur 21

Procentdel af virksomhedsområderne med eksterne beredskabsplaner

>PIC FILE= "C_2002028DA.002001.TIF">

Tilsyn

Figur 22

Virksomhedsområder, hvor der er gennemført tilsyn

>PIC FILE= "C_2002028DA.002002.TIF">

Den procentdel af virksomhederne, hvor der blev gennemført tilsyn, faldt i denne rapporteringsperiode, hvilket er betænkeligt. Da tilsynskravene i "Seveso II" er enkle, forventes der en forbedring inden for dette område.

Underretning af offentligheden

18 virksomhedsområder har formidlet oplysninger til offentligheden, så situationen har bedret sig en smule siden den foregående rapporteringsperiode, men der er stadig plads til forbedringer hvad angår underretning af offentligheden som led i "Seveso II"-direktivet.

Figur 23

Virksomhedsområder, der formidlede oplysninger til offentligheden

>PIC FILE= "C_2002028DA.002003.TIF">

Anmeldelse af uheld

Der skete tre større uheld i rapporteringsperioden, og oplysningerne herom er indføjet i MARS-databasen.

4.2.13. Finland

Generelle bemærkninger

Finland tiltrådte Den Europæiske Union den 1. januar 1995. Landet havde omsat "Seveso"-direktivet til finsk ret inden tiltrædelsen af EU som led i EØS-aftalen. Implementeringen blev gennemført ved ændring af lovgivningen om håndtering af farlige kemikalier, brand- og redningstjenester og arbejdsmiljø. Sikkerhedsteknologimyndigheden (TUKES) er den centrale myndighed, der fører tilsyn med overholdelsen af bestemmelserne vedrørende forebyggelse af risici for større uheld. Bestemmelserne om katastrofeberedskab og -bekæmpelse håndhæves af de lokale brand- og redningstjenester. Arbejdsmiljømyndighederne (arbejdsinspektører) fører tilsyn med overholdelsen af bestemmelserne om arbejdstagernes sikkerhed.

Driftslederne for virksomhedsområder, der indebærer en risiko for større uheld, skal på planlægningsstadiet ansøge TUKES om driftstilladelse. Ansøgningen skal omfatte størstedelen af de oplysninger, der er omhandlet i direktivets artikel 5, stk. 1 a) og b). Hertil kommer, at ansøgningerne skal indeholde endnu mere detaljerede tekniske beskrivelser af virksomhederne og en risikovurdering af den planlagte aktivitet. Vurderingen inkluderer scenarier for typiske og værst tænkelige uheld. Driftslederen for en virksomhed, på hvis områder der befinder sig farlige stoffer ud over de i artikel 5, stk. 1, nævnte grænseværdier, er forpligtet til at supplere ansøgningen om tilladelse med en systematisk sikkerhedsrapport, hvori der detaljeret redegøres for de mulige risikokilder og eventuelle følger af uheld på og uden for virksomhedsområdet. Desuden skal sikkerhedsrapporten indeholde en beskrivelse af de foranstaltninger, virksomheden træffer til forebyggelse af uheld og reduktion af følgevirkningerne. Endvidere skal driftslederen underrette TUKES om ændringer af anlæggene. TUKES gennemfører sammen med de lokale myndigheder en idriftsættelsesinspektion af en ny eller ændret virksomhed, inden denne får tilladelse til at påbegynde driften.

Da bestemmelserne om sikkerhedsrapporten trådte i kraft, blev de eksisterende anlæg forpligtet til at udarbejde en separat sikkerhedsrapport inden den 1. september 1995. Sikkerhedsrapporterne blev da gennemgået og konklusionerne vurderet af TUKES som en separat procedure.

Driftslederen for et virksomhedsområde, der indebærer risici for større uheld, har pligt til at opstille en intern beredskabsplan og fremsende denne og de oplysninger, der er nødvendige for udarbejdelsen af en ekstern beredskabsplan, til de lokale brand- og redningsmyndigheder, som har ansvaret for udarbejdelsen af eksterne planer. Driftslederen skal i medfør af de finske regler formidle oplysninger til offentligheden, jf. direktivets bestemmelser herom. Disse forpligtelser har været gældende siden 1. september 1995.

"Seveso II"-direktivet

Størstedelen af "Seveso II"-direktivet blev omsat til finsk lov ved at ændre forskellige regler og udsende Dekretet om industriel håndtering og oplagring af farlige kemiske stoffer. Artiklerne om planlægning af arealanvendelse og eksterne beredskabsplaner blev omsat som led i andre love. Der blev også gennemført ændringer af arbejdsmiljøreglerne.

Dekretet om industriel håndtering og oplagring af farlige kemiske stoffer og de deraf følgende ændringer af andre regler om kemiske stoffer trådte i kraft den 1. februar 1999. Det er først og fremmest Handels- og Industriministeriet, som er ansvarlig for lovgivningen på dette område. I Finland omfatter lovgivningen også håndtering og oplagring af farlige kemiske stoffer i mindre omfang. TUKES har hovedansvaret for den praktiske håndhævelse af loven, undtagen i tilfælde, hvor lokalmyndighederne fører tilsyn med håndtering og oplagring i mindre omfang. Umiddelbart efter at den nye lovgivning trådte i kraft, begyndte man at håndhæve den. I den periode, hvor man forberedte direktivet og den finske lovgivning, informerede TUKES industrien og myndighederne via vejledninger, publikationer og sin hjemmeside. TUKES' medarbejdere holdt også en lang række foredrag om emnet som led i diverse uddannelseskurser og seminarer.

Miljøministeriet er ansvarlig for lovgivningen om planlægning af arealanvendelse (ikrafttrædelse 1. januar 2000), mens Indenrigsministeriet er ansvarligt for beredskabsplanlægningen (ikrafttrædelse 15. september 1999) og Social- og Sundhedsministeriet for lovgivningen om arbejdstageres sikkerhed (ikrafttrædelse 23. september 1999).

De virksomheder, der er omfattet af "Seveso II"-direktivet, skal - i henhold til de nye regler - søge bevilling inden de iværksætter anlægsarbejdet. TUKES gennemfører en idriftsættelsesinspektion, inden aktiviteterne påbegyndes. Virksomhederne skal også søge om bevilling og underkastes en inspektion inden idriftsættelse ved omfattende ændring eller udvidelse af anlæggene. Når der foretages mindre, men alligevel vigtige, ændringer af et anlæg, skal driftslederen sende TUKES en indberetning. Når bevillingsansøgningen behandles, rådfører TUKES sig med de lokale alarmtjenester samt de regionale arbejdsmiljø- og miljømyndigheder. Almindelige borgere gives også mulighed for at udtale sig om ansøgningen.

Samtlige eksisterende "Seveso"-virksomhedsområder har allerede fået bevilling og er blevet inspiceret som led i tidligere lovgivningstiltag, og TUKES havde et udmærket kendskab til deres aktiviteter.

I Finland inspiceres "Seveso"-virksomhedsområderne jævnligt efter et program, som TUKES har opstillet. De primære virksomhedsområder skal inspiceres en gang om året, og de sekundære hvert tredje år. Ovennævnte myndigheder kan afgive udtalelser om programmet og er normalt med, når der gennemføres inspektioner. I 1999 fastlagde man, hvilke virksomheder det drejede sig om, og inspektionsprogrammet blev herefter gennemført første gang.

De sekundære virksomhedsområder skal opstille et dokument, hvori deres strategi til forebyggelse af større uheld gennemgås. De skal også udpege en person, som er ansvarlig for, at denne strategi efterleves og ajourføres. De eksisterende virksomhedsområder skulle opfylde denne forpligtelse frem til 1. juli 2000.

Såvel de primære som de sekundære virksomhedsområder skal have en medarbejder (for større virksomheders vedkommende flere), som kender lovgivningen og reglerne for kemiske stoffer (en autoriseret tilsynsførende). Inden den tilsynsførende autoriseres, skal han bestå en prøve, som tilrettelægges af TUKES.

De primære virksomhedsområder skal udarbejde en sikkerhedsrapport, som bl.a. indeholder en beskrivelse af deres sikkerhedsstyringssystem. Et nyetableret virksomhedsområde skal indsende en sikkerhedsrapport i god tid inden aktiviteterne påbegyndes. Eksisterende virksomheder skal indsende deres rapporter til TUKES inden den 1. februar 2001 eller den 1. februar 2002, alt efter hvilke regler de var underlagt i den tidligere lovgivning. Ved bedømmelsen af rapporterne rådfører TUKES sig med andre berørte myndigheder. Sikkerhedsrapporten og listen over de pågældende farlige stoffer skal være offentligt tilgængelig til gennemsyn, helst ved selve anlægget.

De primære virksomhedsområder skal underrette borgere og grupper i lokalområdet om risikoen for større uheld, som kan få konsekvenser for de pågældende. Eksisterende virksomhedsområder skal fremlægge en sikkerhedsbrochure, når sikkerhedsrapporten er udarbejdet.

Både de primære og de sekundære virksomhedsområder skal udarbejde en intern beredskabsplan, som fremlægges til udtalelse hos TUKES. For de eksisterende virksomhedsområder gælder de samme frister, som gælder for sikkerhedsrapporterne.

I Finland er det de lokale brandinspektører, der har pligt til at opstille eksterne beredskabsplaner på basis af oplysningerne i virksomhedernes sikkerhedsrapporter og TUKES' bemærkninger hertil.

Hvis der sker et uheld i en virksomhed, skal driftslederen ifølge loven hurtigst muligt underrette TUKES. TUKES efterforsker om fornødent uheldet og træffer passende tiltag på grundlag af efterforskningen.

Relevant national lovgivning

Dekret om industriel håndtering og oplagring af farlige kemiske stoffer (682/90 som ændret ved 703/92)

Dekret om flydende gas (711/93)

Dekret om naturgas (1058/93)

Dekret om sprængstoffer (473/93)

Indenrigsministeriets beslutning om katastrofeberedskab i tilfælde af uheld med kemiske stoffer (7/94)

Statsrådets beslutning om forebyggelse af risici for større uheld med kemiske stoffer (1705/91)

Det første dekret er udstedt med hjemmel i lov om kemiske stoffer (744/89) og lov om sprængstoffer (263/53). Dekret 2-4 er udstedt alene med hjemmel i lov om sprængstoffer. Indenrigsministeriets beslutning er baseret på bestemmelserne i lov om brand- og redningstjenester (559/75). Statsrådets beslutning støtter sig på lov om arbejdsmiljø (299/58).

Kompetente myndigheder

Sikkerhedsteknologimyndigheden (TUKES) har ansvaret for håndhævelsen af dekret 1-5. TUKES er en underafdeling af Handels- og Industriministeriet.

Planlægning af arealanvendelse (6) falder ind under de lokale planlægningsmyndigheder i samarbejde med de regionale miljøcentre. Miljøministeriet fører tilsyn med disse myndigheder. TUKES er den kompetente myndighed, som høres vedrørende "Seveso"-virksomheder.

Indenrigsministeriets beslutning (7) håndhæves af de lokale brand- og redningsmyndigheder under ministeriets ledelse.

Social- og Sundhedsministeriet er med sin regionale organisation ansvarlig for tilsynet med Statsrådets beslutning (8).

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

Ved udgangen af 1998 var 76 virksomhedsområder omfattet af artikel 5.

Figur 24

Antal virksomhedsområder

>PIC FILE= "C_2002028DA.002201.TIF">

Oplysningerne for 1999 og 1998 kan ikke sammenlignes direkte, eftersom "Seveso II"-reglerne trådte i kraft i Finland i 1999. Men diagrammet viser dog en betydelig stigning i antallet af "Seveso"-virksomhedsområder, hovedsageligt mellem 1995 og 1997.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

På grund af den finske lovgivning og forskellige fortolkninger af definitionen af "aktivitet" kan der ikke oplyses et nøjagtigt tal.

Sikkerhedsrapporter

"Seveso I"-direktivet

Sikkerhedsteknologimyndigheden havde ved udgangen af 1998 modtaget 76 sikkerhedsrapporter fra "Seveso I"-virksomheder. Yderligere 22 sikkerhedsrapporter var modtaget fra andre anlæg i medfør af bestemmelserne i finsk lovgivning.

Sikkerhedsteknologimyndigheden anmodede om yderligere oplysninger fra 30 virksomhedsområder og stillede formelle krav om forbedringer over for et enkelt virksomhedsområde som resultat af gennemgangen af sikkerhedsrapporten.

Sikkerhedsteknologimyndigheden fandt 76 sikkerhedsrapporter fyldestgørende til opfyldelse af de forpligtelser, der er nævnt i "Sevesol"-direktivets artikel 7. De finske myndigheder har ikke oplyst, hvor mange af sikkerhedsrapporterne der omfattede interne beredskabsplaner.

"Seveso II"-direktivet

Ved udgangen af 1999 havde 2 virksomheder fremsendt sikkerhedsrapporter i henhold til "Seveso II"-direktivets artikel 9. Ved udgangen af 1999 havde én virksomhed fremsendt en intern beredskabsplan i henhold til "Seveso II"-direktivets artikel 11. TUKES har gennemgået planen og vurderet den som fyldestgørende.

Eksterne beredskabsplaner

Ifølge oplysningerne fra de lokale myndigheder havde 36 virksomhedsområder en ekstern beredskabsplan. Dette lave antal afspejler dog muligvis snarere fejl i rapporteringssystemet end mangler med hensyn til opstilling af beredskabsplaner.

Tilsyn

"Seveso I"-direktivet

Samtlige "Seveso I"-områder var blevet inspiceret under godkendelsesproceduren i forbindelse med etableringen af et nyt anlæg eller ændringer af den eksisterende virksomhed.

"Seveso II"-direktivet

Der blev gennemført førstegangstilsyn på alle de primære virksomhedsområder (80) efter proceduren i direktivets artikel 18. Derudover gennemførte TUKES tilsyn på 67 sekundære virksomhedsområder.

Underretning af offentligheden

Der foreligger ingen oplysninger.

Anmeldelse af uheld

Der er i Finland indtruffet to uheld, der opfylder "Sevesol"-direktivets kriterier (det ene i 1996 og det andet i 1998).

I 1999 indtraf der i Finland to større uheld, der opfylder kriterierne i "Seveso II"-direktivet.

4.2.14. Sverige

Generelle bemærkninger

Direktivet implementeres via flere forskellige bekendtgørelser. De lokale og regionale myndigheder er ansvarlige for tilsynet med overholdelsen af disse bekendtgørelser. Myndighederne har haft problemer med at finde ud af, hvornår et virksomhedsområde falder ind under direktivet, og hvornår det ikke gør. Disse problemer bliver løst, når direktiv 96/82/EF omsættes til national lov. Man er nu i gang med at opstille et rapporteringssystem på nationalt plan, som vil føre til en mere effektiv indberetning af disse tal.

De svenske myndigheder har ikke fremlagt ajourførte tal for rapporteringsperioden 1997-1999.

Relevant national lovgivning og kompetente myndigheder

Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om storskalig kemikaliehantering, AFS 1989:6(41) (Arbejdsmiljøstyrelsens bekendtgørelse om anvendelse af kemiske stoffer i større omfang) ikrafttrådt den 1. januar 1991.

Kompetent myndighed: Arbetarskyddsstyrelsen (Arbejdsmiljøstyrelsen).

Kungörelse med föreskrifter om skydd av den yttre miljön vid storolyckor vid industriell kemikaliehantering, SNFS 1994:1, MS:71(42) (Den Svenske Miljøstyrelses bekendtgørelse om beskyttelse af miljøet i tilfælde af større uheld i forbindelse med industriel anvendelse af kemiske stoffer) ikrafttrådt den 25. maj 1994.

Kompetent myndighed: Statens Naturvårdsverk (Den Svenske Miljøstyrelse).

Lagen om brandfarliga och explosiva varor, SFS 1988:868(43) (lov om let antændelige produkter og sprængstoffer) ikrafttrådt den 1. juli 1989 og Förordningen om brandfarliga och explosiva varor, SFS 1988:1145(44) (anordning om let antændelige produkter og sprængstoffer) ikrafttrådt den 1. juli 1989.

Kompetent myndighed: Sprängämnesinspektionen (Det Nationale Inspektorat for Sprængstoffer og Let Antændelige Produkter).

Räddningstjänstlagen, SFS 1986:1102(45) (beredskabsloven) ikrafttrådt den 1. januar 1987, Räddningstjänstförordningen, SFS 1986:1107(46) (anordning om beredskabstjenesten) ikrafttrådt den 1. januar 1987 og Statens Räddningsverks föreskrifter om informationsskyldighet i samband med kemikaliehantering, SRVFS 1994:1(47) (Den Svenske Beredskabsstyrelses bekendtgørelse om informationsforpligtelser i forbindelse med anvendelsen af kemiske stoffer) ikrafttrådt den 1. juni 1994.

Kompetent myndighed: Statens Räddningsverk (Den Svenske Beredskabsstyrelse).

De svenske myndigheder har ikke fremlagt ajourførte tal for rapporteringsperioden 1997-1999.

4.2.15. Det Forenede Kongerige

Relevant national lovgivning

EF-loven 1972: Denne lov udvider Arbejdsmiljøstyrelsens beføjelser til håndhævelse af miljøbeskyttelsesbestemmelserne i forbindelse med betænkningen om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (CIMAH).

Arbejdsmiljøloven 1974: Dette er den centrale lov vedrørende sundheds- og sikkerhedsrisici i forbindelse med erhvervsaktiviteter; loven tillægger arbejdsmiljøinspektørerne visse beføjelser (til at inspicere, gennemgå dokumenter, tage fotografier, indhente udtalelser, påbyde forbedringer, nedlægge forbud og iværksætte retsskridt) og gør det strafbart for arbejdsgivere at bryde loven eller de regler, der er opstillet med hjemmel i loven.

Betænkningen om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer 1984 (CIMAH): Betænkningen, der udgør "Statutory Instrument (S.I.)" nr. 1984/1902, er det vigtigste instrument til implementering af Rådets direktiv 82/501/EØF.

CIMAH er blevet ændret tre gange ved følgende betænkninger:

- Betænkning om kontrol med risikoen for større industrielle uheld (ændring), 1988: (S.I. 1988/1462): Denne betænkning implementerede den første ændring af Rådets direktiv 82/501/EØF.

- Betænkning om kontrol med risikoen for større industrielle uheld (ændring), 1990: (S.I. 1990/2325): Denne betænkning implementerede den anden ændring af Rådets direktiv 82/501/EØF.

- Betænkning om kontrol med risikoen for større industrielle uheld (ændring), 1994: (S.I. 1994/118): Denne betænkning fjernede undtagelsen i grundbetænkningerne, hvad angår virksomhedsområder, der drives af en affaldsbortskaffelsesmyndighed.

Kompetente myndigheder

Arbejdsmiljøstyrelsen håndhæver betænkningerne på alle primære og sekundære virksomhedsområder, hvor der pågår industrielle aktiviteter. De lokale myndigheder håndhæver betænkningerne på et mindre antal sekundære virksomhedsområder inden for detail-, engros- og handelssektoren.

Nordirland har sine egne betænkninger, men disse er identiske med de britiske CIMAH-betænkninger.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

Antallet af virksomhedsområder, der er omfattet af artikel 5, voksede i den foregående rapporteringsperiode fra 303 i 1994 til 308 i 1996; i denne rapporteringsperiode steg det igen, og i midten af 1999 var antallet af primære CIMAH-virksomhedsområder således 320.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Der er ikke fremlagt oplysninger vedrørende aktiviteter.

Sikkerhedsrapporter

Der er fremlagt 508 sikkerhedsrapporter for de kompetente myndigheder; det er ikke angivet, hvor mange sikkerhedsrapporter man forventede.

Figur 25

Antal virksomhedsområder med formelle krav

>PIC FILE= "C_2002028DA.002401.TIF">

Antallet af virksomhedsområder, som de kompetente myndigheder har rejst formelle krav eller truffet retsskridt mod efter gennemgang af sikkerhedsrapporterne jf. forpligtelserne i artikel 7, stk. 1, steg betydeligt i den seneste rapporteringsperiode (1997-1999).

Antallet af sikkerhedsrapporter, som omfattede interne beredskabsplaner, steg i den foregående rapporteringsperiode fra 300 til 488. I 1999 havde 293 virksomhedsområder en beredskabsplan.

Der er givet påbud om forbedringer i forbindelse med 35 rapporter.

Figur 26

Virksomhedsområder med interne og eksterne beredskabsplaner

>PIC FILE= "C_2002028DA.002501.TIF">

Det fremgår af diagrammet, at den procentdel af sikkerhedsrapporterne, der omfattede interne beredskabsplaner, faldt en smule i den foregående rapporteringsperiode, mens den procentdel af virksomhedsområderne, der havde eksterne beredskabsplaner, forblev stabil.

Eksterne beredskabsplaner

283 virksomhedsområder har en ekstern beredskabsplan.

Tilsyn

Der er ikke fremlagt oplysninger om dette punkt.

Underretning af offentligheden

255 virksomhedsområder har formidlet oplysninger til offentligheden i medfør af artikel 8.

Anmeldelse af uheld

Der indtraf 13 uheld i rapporteringsperioden, som alle blev indberettet til MARS-databasen.

Bemærkninger

"Seveso"-direktivet er blevet implementeret med godt resultat i Det Forenede Kongerige. Både selskaberne og lokalmyndighederne er nu fortrolige med CIMAH-betænkningen, hvilket vil lette indførelsen af den nye COMAH-betænkning til implementering af "Seveso II". Der er nu sikret en bedre kommunikation mellem Arbejdsmiljøstyrelsen og lokalmyndighederne, og myndighederne har lært af erfaringerne med CIMAH ved vurderingen af sikkerhedsrapporterne. Erfaringerne med vurderingen af CIMAH-rapporterne har dannet grundlag for et solidt sæt kriterier til brug for de nye COMAH-sikkerhedsrapporter.

4.2.16. Norge

Myndigheder

Reglerne håndhæves fra centralt hold af fire forskellige offentlige myndigheder, nemlig:

- Direktoratet for brand- og eksplosionsbeskyttelse

- Direktoratet for arbejdstilsyn

- Statens forureningstilsyn og

- Den norske erhvervssikkerhedsorganisation (NSO).

Der er nedsat et samordningsform under ledelse af Direktoratet for brand- og eksplosionsbeskyttelse.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5 (82/501/EØF)

Norge havde 25 virksomhedsområder, der var omfattet, hvoraf to er nyetablerede.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Der skelnes i Norge ikke mellem virksomhedsområder og aktiviteter.

Sikkerhedsrapporter

Der er allerede fremlagt 25 sikkerhedsrapporter. Samtlige sikkerhedsrapporter indeholder en intern beredskabsplan og er blevet gennemgået og vurderet som fyldestgørende af de nationale kompetente myndigheder.

Formelle krav/retsskridt

For de fleste af virksomhedsområdernes vedkommende har de kompetente myndigheder i forbindelse med gennemgangen af sikkerhedsrapporterne stillet yderligere spørgsmål og krav om opfølgning. Alle forhold er dog nu bragt i orden.

Eksterne beredskabsplaner

Der foreligger eksterne beredskabsplaner i alle kommuner med farlige anlæg. Der er således udarbejdet 25 eksterne beredskabsplaner. Ansvaret herfor påhviler lokalmyndighederne i de enkelte politidistrikter, hvor de udarbejdes under ledelse af politimesteren.

Tilsyn

Der er gennemført tilsyn på samtlige (25) virksomhedsområder i rapporteringsperioden.

Underretning af offentligheden

Samtlige (25) virksomhedsområder har formidlet oplysninger til offentligheden i rapporteringsperioden.

5. UDVALGET AF KOMPETENTE MYNDIGHEDER (CCA)

En sammenhængende implementering og en konsistent iværksættelse af "Seveso"-direktivets bestemmelser i hele Fællesskabet forudsætter et tæt samarbejde mellem alle medlemsstaternes kompetente myndigheder og Europa-Kommissionen.

Direktivet forpligter medlemsstaterne og Kommissionen til at udveksle oplysninger om de indhøstede erfaringer og direktivets funktion i praksis.

Omdrejningsaksen for dette administrative samarbejde er det såkaldte Udvalg af Kompetente Myndigheder (CCA), som er sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne og Kommissionens tjenestegrene. CCA ledes af en repræsentant for Kommissionen og holder møde én gang i hver formandskabsperiode, dvs. én gang hvert halve år. CCA's arbejde er baseret på konsensus.

Siden 1995 har møderne fundet sted i den medlemsstat, der har formandskabet i Rådet. I rapporteringsperioden 1997-1999 er der blevet afholdt 6 møder. (1/1997 - Haag, Nederlandene; 2/1997 - Mondorf-Les-Bains, Luxembourg; 1/1998 - Steyning, Det Forenede Kongerige; 2/1998 - Graz, Østrig; 1/1999 - München, Germany; 2/1999 Turku, Finland).

Møderne strækker sig over to dage: den første dag er helliget selve mødet, mens værtsmedlemsstaten på andendagen skal vise, hvordan den implementerer "Seveso"-direktivet. Denne metode har vist sig at fungere virkelig godt, bl.a. af følgende grunde:

- Metoden tvinger den pågældende medlemsstat til at lade sit system vurdere af en gruppe på samme niveau (de øvrige medlemsstater), hvilket er særdeles nyttigt til sikring af en god gennemførelse af lovgivningen.

- Den gør det muligt for medlemsstaterne at lære af hinanden, hvilket især er godt for de medlemsstater, som ikke har så stort held med deres metoder.

Efter ikrafttrædelsen af "Seveso II"-direktivet har man besluttet at styrke systemet og udvide mødet med et forudgående éndags seminar, som giver mulighed for en mere dybtgående gennemgang af et "Seveso"-relateret emne. I forbindelse med det første "Seveso II"-møde gennemførte man drøftelser med eksperter fra forsikringsbranchen i München, og i Turku arrangerede man det første éndags seminar med titlen "Softwareværktøjer med relevans for gennemførelsen af 'Seveso II'-direktivet".

CCA drøfter alle spørgsmål vedrørende gennemførelsen af "Seveso"-direktivet og yder vejledning med hensyn til den praktiske iværksættelse. I den forbindelse giver seminarerne og drøftelserne en god platform, hvor man kan drøfte eventuelle problemer i fortolkningen og den praktiske gennemførelse af direktivet.

Når CCA udfører de opgaver, der er nævnt i direktivets komitologibestemmelser (artikel 15 og 16), optræder det i egenskab af et forskriftsudvalg (type IIIa).

6. ANDRE KOMMISSIONSAKTIVITETER

6.1. Kontoret for Katastroferisici (MAHB)

Kontoret for Katastroferisici (MAHB) blev officielt oprettet af Europa-Kommissionen i februar 1996 i Generaldirektoratet for Det Fælles Forskningscenter med det formål at yde videnskabelig og teknisk bistand til andre tjenestegrene i Kommissionen (primært Generaldirektoratet for Miljø) med henblik på en vellykket implementering af EU's politik vedrørende kontrol med større industrielle risici samt forebyggelse og afbødning af større uheld, specielt i forbindelse med "Seveso"-direktiverne(48) (se http://mahbsrv.jrc.it/). Dette omfatter følgende opgaver:

forvalte informationssystemet for større ulykker (MARS) (jf. afsnit 6.2), herunder

- kontrol af information samt informationsinput

- udledning af viden og erfaringer på grundlag af ulykkes- og uheldsrapporter

- formidling af information til nationale myndigheder, industrien og andre interesserede parter

forvalte Centret for Information om Industrielle Risici (CDCIR) (jf. afsnit 6.4), herunder

- indkøb af relevant "public domain-materiale", såvel udgivet som ikke-udgivet

- udarbejdelse med jævne mellemrum af en bulletin med en detaljeret beskrivelse og et kort sammendrag af det indkøbte materiale

- stille materiale, som ikke er underlagt ophavsrettigheder, til rådighed for myndighederne og andre parter

- udarbejde rapporter om implementeringen af direktivet

- yde teknisk og videnskabelig bistand til tekniske arbejdsgrupper (jf. afsnit 6.5), som undersøger forskellige aspekter af kontrollen med risikoen for større uheld

- udføre specifikke informationsformidlingsopgaver, herunder afholdelse af seminarer og workshopper i samarbejde med de kompetente myndigheder (eventuelt med industriens deltagelse) om relevante emner inden for områder såsom industrielle risici, risikostyring, regelfastsættelse og bevilling af godkendelser i tilknytning til større risici samt katastrofeberedskab i forbindelse med industrielle uheld (jf. afsnit 6.5).

6.2. Anmeldelse af uheld til MARS-databasen

6.2.1. Baggrund

Efter implementeringen af "Seveso"-direktivet skal de kompetente myndigheder i alle medlemsstater underrette Kommissionen om alle større industrielle uheld med farlige stoffer. I den forbindelse etablerede Kommissionen i 1984 et system for indberetning af industrielle uheld, informationssystemet for større ulykker (MARS), som drives af MAHB på Europa-Kommissionens Fælles Forskningscenter (FFC) i Ispra, Italien. De indberettede uheld indføres i et register og informationssystem ("MARS-databasen") og analyseres med henblik på at:

- inddele uheldene ud fra forskellige parametre, specielt de involverede stoffer, følgerne og årsagsfaktorerne

- udlede "erfaringer" for at forhindre at lignende uheld sker igen, og afbøde følgerne(49).

6.2.2. Ændringer som følge af "Seveso II"

"Seveso II"-direktivet 96/82/EF, som har erstattet det oprindelige "Seveso"-direktiv, indebar betydelige ændringer i forbindelse med MARS, navnlig hvad angår:

- kriterierne for indberetning af uheld til Kommissionen

- den fortrolige karakter af de fremsendte oplysninger

- informationssystem og -udveksling.

Antallet af indberettede hændelser var i starten ikke særlig højt, men MARS har altid haft et stærkt detaljeret niveau, som er tilstrækkeligt til i detaljer at fastslå årsagerne til et uheld, såvel de umiddelbare som de underliggende. Efter at man i det nye "Seveso II"-direktiv har sænket tærsklen for anmeldelse, anmeldes der flere uheld. Siden 1996 er strukturen i MARS-databasen blevet ændret for at sikre en mere åben underretning af offentligheden, såvel fra medlemsstaterne som fra Kommissionen, uden at kompromittere fortrolighedsaspekterne i indberetningssystemet. Det nye system viderefører de bedste metoder fra det gamle, men systemet er nu ikke længere blot et almindeligt indberetningssystem, men nærmere et informationsformidlingssystem mellem de kompetente myndigheder og Kommissionen.

6.2.3. System- og informationsstruktur

MARS-databasen opbygges på grundlag af to anmeldelsesformularer:

- den "korte anmeldelse", som er beregnet til omgående indberetning af uheld, og

- den "komplette anmeldelse", som udarbejdes, når uheldet er efterforsket til bunds og der er fuld indsigt i uheldets årsager, udvikling og følger. I visse tilfælde kommer der yderligere oplysninger for dagen - f. eks. som led i retssager - hvorefter der er mulighed for efterfølgende at ajourføre oplysningerne i den komplette anmeldelse.

De korte anmeldelser, som ikke indeholder nærmere detaljer, findes på internettet (http://mahbsrv.jrc.it) i form af en databasesøgning, og kan også fås ved henvendelse direkte til MAHB.

I dag er MARS et distribueret informationsnet, som består af 15 lokale databaser på MS-Windows platform i hver enkelt EU-medlemsstat og et centralt analysesystem hos MAHB, som giver mulighed for komplekse tekstsøgninger og tendensanalyser. Databasen omfatter i dag over 450 poster, og den ajourføres til stadighed (se figur A).

Figur A

Antal uheld indberettet til MARS

>PIC FILE= "C_2002028DA.002801.TIF">

Antallet af indberettede hændelser er - heldigvis - ikke særlig højt, men hvad der kendetegner MARS i forhold til andre databaser over uheld er det stærkt detaljerede niveau, som er tilstrækkeligt til i detaljer at fastslå årsagerne til et uheld, såvel de umiddelbare som de underliggende.

Der er gennemført forskellige analyser af indholdet af MARS, hvilket udgør et grundlag for praktiske anbefalinger henvendt til industrien med henblik på at forebygge uheld. Resultaterne af analysen af MARS-data udsendes enten i form af åbne publikationer (hvor man har fjernet de oplysninger, der gør det muligt at identificere stedet), i form af regelmæssige sammendrag af evalueringerne af de uheld, der er indberettet til CCA, eller som rapporter over specifikke evalueringer af data (f.eks. ved CDCIR). MAHB modtog i denne rapporteringsperiode en række anmodninger af denne type fra industrien, tilsynsmyndighederne og forskningsinstitutionerne om gennemførelse af specifikke analyser af ikke-fortrolige MARS-data.

6.2.4. Nærmere oplysninger om uheld

Det fremgår af figur B, hvor alvorlige de indberettede større uheld var (det beskrives i fodnote(50), hvordan man har beregnet talværdien for, hvor alvorlige uheldene var):

Figur B

Alvorlighedsgrad af uheld anmeldt til MARS

>PIC FILE= "C_2002028DA.002901.TIF">

Det fremgår i diagrammets venstre side, at der er en høj sandsynlighedsgrad for en række hændelser med lav alvorlighedsgrad, dvs. mange "næsten-uheld" og forstadier, som frivilligt er indberettet til MARS(51). Højre side af diagrammet viser, at det er forholdsvis sandsynligt, at uheld, som sker i "Seveso"-anlæg, er mere alvorlige, mens der kun sjældent sker uheld af middelsvær eller lav alvorlighedsgrad.

Som et mere specifikt eksempel kan man se på de tilgrundliggende årsager til alvorlighedsgraden for at fastslå, hvad de vigtigste medvirkende faktorer er under bestemte omstændigheder, f.eks. at menneskelige fejl eller komponentsvigt er de vigtigste årsager til "næsten-uheld", mens alvorlige uheld oftest skyldes en løbsk reaktion (se figur C).

Figur C

Tilgrundliggende årsager til uheld indberettet til MARS

>PIC FILE= "C_2002028DA.002902.TIF">

Disse analyser viser, at det fortsat skal undersøges, hvilke erfaringer der kan uddrages af uheldene, og at det er vigtigt at have et indberetningsværktøj som MARS-databasen(52).

6.2.5. Uheldstendenser og -typer

"Interessenterne" i risikostyringsprocessen i industrien (offentlige embedsmænd og regeringsembedsmænd, borgere, medier, industrien, forsknings- og uddannelsesmiljøet) beder ofte Europa-Kommissionen svare på et direkte spørgsmål: "Hvor tit sker der større industriuheld i Europa?"

I henhold til "Seveso II" skal medlemsstaterne anmelde uheld, som opfylder bestemte kriterier, til MARS. Det foreskrives dog ikke udtrykkeligt, at medlemsstaterne skal indberette antallet af "Seveso"-virksomheder og nærmere detaljer herom til Kommissionen, og for nærværende har man derfor kun i store træk kendskab til, hvor mange der er.

På europæisk niveau foreligger kun antallet af større uheld og detaljerne herom. Af de data, som er nødvendige for at beregne hyppigheden, dvs. antallet af hændelser pr. tidsperiode (tælleren) og antallet af muligheder for, at hændelserne kunne være sket (nævneren), kendes kun tælleren, og det står derfor ikke klart, om der ofte eller sjældent sker uheld i "Seveso"-virksomheder i Europa.

Ud over den manglende nævner er det også spørgsmålet, hvilken nævner der bedst angiver antallet af mulige uheld i det brede spektrum af industrivirksomheder, som "Seveso II" omfatter. Der er stor forskel på, hvor store "Seveso"-anlæggene er, hvilke processer de omfatter, hvilke typer og mængder kemiske stoffer de oplagrer og fremstiller, hvordan de drives osv. Da der ind til videre ikke foreligger nærmere oplysninger om "Seveso"-anlæggene, betragtes de i første omgang som en ensartet gruppe. Således går man ud fra, at et farligt stof i et "Seveso"-anlæg altid har lige stor risiko for at blive udledt ved et uheld som et farligt stof i et andet anlæg. Selv om denne forudsætning ikke holder, og den beregnede uheldshyppighed ikke bliver perfekt, så er det i øjeblikket tilsyneladende den eneste måde at få et kvalitativt overblik over, hvor tit der sker større uheld som følge af "Seveso"-anlæg i Europa(53).

For at beregne en prognose over antallet af større uheld i et "Seveso"-anlæg går vi ud fra det rene gennemsnit eller middeltal for samtlige tidligere hændelser, dvs. de 419 uheld, der blev anmeldt i 1986-1999(54). Det medfører en risikokvotient, λ), hvor:

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

(N er antallet af "Seveso"-anlæg og T=168 måneder er den periode, der arbejdes med.)

Hvis N = 10000(55) bliver kvotienten af større uheld på et "Seveso"-anlæg [ap ]3 × 10-3 a-1, hvor middeltiden til fejl (MTTF) [ap ]333a. Denne forenklede beregning baserer sig på en række forudsætninger, f.eks. det anslåede tal for N og at alle "Seveso"-anlæg er ens.

6.2.6. Udvidelse af MARS til lande uden for EU

I Central- og Østeuropa har man ind til nu ikke haft en samlet kilde til troværdige oplysninger om industriuheld. De central- og østeuropæiske lande søger om optagelse i EU og skal derfor snart overholde miljølovgivningen, navnlig "Seveso II".

På det 3. møde mellem EU's kompetente myndigheder (CCA) i maj 2000 godkendte de kompetente myndigheder samarbejdet mellem MAHB og OECD om anmeldelse og analyse af kemiulykker. Det betyder, at både EU's og OECD's medlemsstater ved årets udgang bruger MARS 4.0 til at indberette industriuheld i MARS' standardformat til MAHB og til at udveksle oplysninger om uheld på grundlag heraf. Der blev også truffet aftale om at oprette et tilsvarende samarbejde mellem MAHB og sekretariatet for FN-ECE om gennemførelsen af FN-ECE-konventionen om de grænseoverskridende konsekvenser af industriulykker.

MARS bliver således i nær fremtid til hele Europas samlede database over industriuheld, både på grundlag af obligatoriske krav fra EU/FN-ECE og frivillige bestemmelser fra OECD, og MARS giver også et åbent kontrolsystem, som omfatter medlemsstaternes industrivirksomheder og kompetente myndigheder samt Europa-Kommissionen, OECD og FN-ECE. Dermed får man en enestående grænseoverskridende ordning til administration af industririsici, som ikke findes magen til andetsteds.

MARS vil snart være i brug i hele Europa og dermed via sin brede dækning og omfattende karakter give et samlet overblik over situationen og udviklingen i risikomomenterne i Europas industrisektor.

6.3. Informationssøgningssystemet for "Seveso"-anlæg (SPIRS)

Kommissionens uheldsbase MARS suppleres nu af SPIRS, et distribueret databasesystem, som blev oprettet for at give alle interesserede parter adgang til risikooplysninger fra større europæiske industrivirksomheder, som kan indebære faremomenter.

6.3.1. Baggrund

En rationel beslutningstagning som led i risikovurderingen og -styringen er af største betydning i forbindelse med alvorlige risici i industrianlæg. Der skal åbnes mulighed for at undersøge alternative strategier, hvor man kontinuerligt og konsekvent sammenholder de forskellige løsninger. Derfor er det vigtigt, at der opstilles et fælles sprog for, hvordan man bedømmer og afvejer mulige fare- og risikomomenter i sådanne anlæg over for hinanden og vurderer, om de er acceptable. Det nye direktiv 96/82/EF går i retning af et sådant sprog inden for risikobedømmelse og -styring(56).

Den geografiske faktor spiller en stor rolle for risikoen, især fordi der er stor forskel på den fysiske spredning i omkostningerne og fordelene i forbindelse med driften af industrianlæg med risiko for større uheld både i EU og i de kommende medlemsstater i Central- og Østeuropa. Det fælles sprog, som skal bruges til angivelse af fysisk opsplittede data, er geografiske kort. Som led i risikostyringen for industriuheld giver et kort en visuel og dermed "umiddelbar" forståelse af sammenhængen mellem årsag og virkning i hypotetiske større uheld i et "Seveso"-anlæg og konsekvenserne for omgivelserne.

6.3.2. Systemets muligheder

Ved at bruge SPIRS, som tager udgangspunkt i "Seveso II"-direktivets bestemmelser, kan man analysere og finde oplysninger om geografiske risikofaktorer i Europa. Det gøres først og fremmest ved at sammenstille et kort over alle industrianlæg i Europa, som indebærer risiko for større uheld, med oplysninger om, hvori risikoen primært består. SPIRS bruges til at støtte myndighederne i deres beslutningstagning vedrørende risikostyring. Ligesom MARS består SPIRS af en central database hos MAHB og lokale databaser hos medlemsstaternes kompetente myndigheder(57).

6.3.3. De kompetente myndigheders vedtagelse af SPIRS

På det 3. møde i CCA i maj 2000 blev den nye udgave SPIRS 2.0 præsenteret sammen med det nye software til anmeldelse af uheld, MARS 4.0, for de kompetente myndigheder ved et særligt seminar. Alle de tilstedeværende delegerede (fra EU-medlemsstaterne, ansøgerlandene og EFTA-staterne, OECD og FN-ECE) var enige om, at det var en god idé med en sådan europæisk database, som omfatter følgende grundoplysninger om anlæg af "Seveso"typen:

- geografisk beliggenhed (længdegrad, breddegrad)

- anlæggets navn

- betegnelse og mængde af stoffer i anlægget, som får det til at falde ind under "Seveso II".

Samtlige lande tilkendegav, at de var rede til som minimum at opgive disse oplysninger til SPIRS. Europa-Kommissionen og medlemsstaterne behandler disse oplysninger som fortrolige.

6.3.4. Status over indberetningen

Efter at de kompetente myndigheder havde gennemført vellykkede forsøg med den endelige udgave af MARS- og SPIRS-softwaren, blev den udsendt til EU-medlemsstaterne, ansøgerlandene og EFTA-landene, OECD- og FN-ECE-landene til brug i år 2000 som led i EU's "Seveso"-direktiv, OECD's program vedrørende kemiulykker og FN-ECE's konvention om de grænseoverskridende konsekvenser af industriulykker.

Hidtil er der kun indberettet data på forsøgsbasis. Der er i alt indberettet 320 poster fra: 51 anlæg i 3 provinser i Østrig, 66 anlæg i to byer i Belgien, 190 anlæg i 1 provins i Tyskland og 13 anlæg i 1 provins i Spanien. Det er ca. 5 % af det samlede antal anlæg i EU.

Hvad angår en yderligere udbygning af medlemsstaternes tiltag forventes det, at der i midten af 2001 kommer en samlet indberetning af alle franske "Seveso"-anlæg til MAHB.

De tyske myndigheder har besluttet at bruge MARS til at registrere anlæg, som falder ind under bestemmelserne i FN-ECE's konvention om de grænseoverskridende konsekvenser af industriulykker og indberette disse oplysninger til MAHB.

En tilpasset udgave af systemet skal bruges i FFC's projekt vedrørende teknologirisici i central- og østeuropæiske lande.

6.4. Center for Dokumentation om Industrielle Risici (CDCIR)

Målsætningen for Centret for Dokumentation om Industrielle Risici (CDCIR) er at skabe et bibliografisk og videnskabeligt miljø, som fremmer udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om kontrol med risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter og at samle så megen viden som muligt på grundlag af den fælles europæiske indsats til fordel for sikkerheden i forbindelse med industrielle aktiviteter.

CDCIR rummer kun dokumenter, der tilhører det offentlige, men omfatter mange dokumenter, der ikke er nemme at finde andre steder ("grå litteratur", såsom uheldsrapporter, kodekser for god praksis, henstillinger, love og lignende). Ved udgangen af 2000 rummede CDCIR over 3000 reviderede dokumenter udfærdiget af regeringsinstitutioner, industri og forskningsinstitutter. Disse bibliografiske data inkluderer dokumentrelaterede datafelter, f.eks. titel, originaltitel, publikationsår, kilde, tilgængelighed, nøgleord og sammendrag.

MAHB forvalter Centret for Dokumentation om Industrielle Risici (CDCIR), herunder:

- indkøb af "public domain-materiale", såvel udgivet som ikke-udgivet

- tilrådighedsstillelse for myndigheder og andre parter af ikke-copyright-materiale

- ydelse af bistand til Generaldirektoratet for miljø med udarbejdelsen af rapporter om implementeringen af direktivet

- udarbejdelse med jævne mellemrum af en bulletin med en detaljeret beskrivelse og et kort sammendrag af det indkøbte materiale.

I rapporteringsperioden er der produceret tre sådanne bulletiner, og der er behandlet i alt ca. 900 forespørgsler på CDCIR. Hovedparten af de undersøgelser, MAHB har gennemført i denne periode, er baseret på CDCIR.

Siden starten af 2001 har der været fuld adgang til CDCIR via MAHB's hjemmeside på adressen http://mahbsrv2.jrc.it/cdcir, hvor der også er mulighed for at oprette og downloade brugerdefinerede bulletiner. Derfor er det ikke tanken fortsat at fremstille og udsende bulletiner i papirudgave, medmindre CCA udtrykkeligt anmoder herom.

6.5. Tekniske arbejdsgrupper; seminarer og workshopper; undersøgelser

6.5.1. Tekniske arbejdsgrupper

Kommissionen har oprettet tekniske arbejdsgrupper (TWG) på visse tekniske områder, der har tilknytning til "Seveso"-direktivet. Der er især tale om områder, hvor den foreslåede grundlæggende revision af direktivet ændrer eller udvider det gældende direktivs bestemmelser, og hvor man derfor følte, at der var behov for vejledning med hensyn til at gå nærmere ind på og forklare det foreslåede nye direktivs bestemmelser. Disse TWG forvaltes i de fleste tilfælde i fællesskab af MAHB og Generaldirektoratet for miljø.

Der fandtes i den pågældende periode 7 TWG, hvor man var ved at lægge sidste hånd på de vejledninger, som udarbejdes til ikrafttrædelsen af det nye direktiv.

TWG2, "Inspection Systems" ("Tilsynssystemer") blev genoprettet for at rådgive eller på anden vis støtte en konsekvent og effektiv gennemførelse af "Seveso II"-direktivets artikel 18 i medlemsstaterne. I perioden er der offentliggjort en vejledning om tilsyn(58).

TWG3, "Safety Reports" ("Sikkerhedsrapporter") afsluttede sine drøftelser og offentliggjorde en vejledning(59).

TWG4, "Safety Management Systems" ("Sikkerhedsstyringssystemer") afsluttede sit arbejde og offentliggjorde en vejledning(60).

TWG5, "Land Use Planning" ("Arealanvendelsesplanlægning") var meget aktiv og afholdt 4 møder, som kulminerede i offentliggørelsen af en vejledning(61).

TWG6, "Dispensations according to Article 9(6) of Directive 96/82/EC" ("Dispensationer i henhold til artikel 9, stk. 6, i direktiv 96/82/EF") holdt 3 møder og opstillede harmoniserede kriterier for anvendelsen af direktivets artikel 9, stk. 6. De blev formelt vedtaget på CCA's møde i foråret 1998. Der er siden offentliggjort en vejledning(62).

TWG7 "Substances Dangerous to the Environment" ("Miljøfarlige stoffer") holdt 4 møder i rapporteringsperioden og udarbejdede i overensstemmelse med Rådets møde om "Seveso II"-direktivet anbefalinger vedrørende nye anmeldelsestærskler for stoffer, der betragtes som meget giftige eller giftige og kan forårsage uønskede langtidsvirkninger i vandmiljøet (risikosætning R50, R50/53 og R51/53). Samtidig blev der foreslået en ny kategori, hvor benzin, diesel og gas samles i "brændstoffer til køretøjer samt andre oliedestillater", samt hensigtsmæssige anmeldelsespligtige mængder. TWG7's anbefalinger er blevet offentliggjort(63) og indgår senere i forslaget om ændring af direktivet.

TWG8, "Carcinogens in the Context of Council Directive 96/82/EC" ("Kræftfremkaldende stoffer jf. Rådets direktiv 96/82/EF") afholdt 4 møder i rapporteringspe