DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 15.07.2005 
KOM(2005) 292 endelig 
  
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
OG EUROPA-PARLAMENTET 
Årsberetning 2005 om EU's udviklingspoli tik og bistand til tredjelande i 2004 
   
{SEK(2005)892} 
 
DA 2   DA MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
OG EUROPA-PARLAMENTET 
Årsberetning 2005 om EU's udviklingspoli tik og bistand til tredjelande i 2004 
A. RESUMÉ   
Indledning  
Denne årsberetning giver et overblik over EU's politiske initiativer og aktiviteter 
inden for udviklingssamarbejde  og bistand til tredjelande i 2004. Det er formålet, at 
den når ud til så mange som muligt: EU -institutionerne, vigtige aktører i 
medlemsstaterne (især parlamenter og o ffentlige myndigheder), civilsamfundet og 
borgerne i almindelighed, der medvirker til at gøre denne store indsats mulig, samt partnerlandene i den tredje verden og ag enturer og organisationer, der deltager i 
udviklingssamarbejde og bi stand til tredjelande.  
Den Europæiske Union indtager en særlig  plads på den internationale scene og 
blandt donorerne. Den er verdens stør ste donor, som tegner sig for mere end 
halvdelen af verdens officielle udviklings bistand. Kommissionen selv forvalter ca. 
11 % af verdens samlede bistandsbudget og anvendte mere end 6,9 mia. EUR på 
området i 2004. Dette betyder, at Kommi ssionen forvalter en femtedel af den 
officielle udviklingsbistand fra EU. I de sidste fire år har Kommissionen ændret sin 
prioritering, organisation og gennemførelse af bistands projekter og programmer i 
udlandet for at fremme en mere effektiv anvendelse af de midler, der stilles til 
rådighed af de europæiske skatteborgere. En særlig Eurobarometer-undersøgelse
1, 
der blev gennemført i 2004, bekræftede, at den europæiske offentlighed forventer, at Den Europæiske Union spiller en central rolle i udviklingssektoren. 6 ud af 10 europæiske borgere tror, at Eur opa-Kommissionen hjælper de fattige i 
udviklingslandene - et mål, som 9 ud af 10 anerkender som vigtigt.  
Under de voldsomme kriser og naturkatas trofer, der indtraf i 2004, spillede Europa-
Kommissionen en vigtig rolle ved at yde  nødhjælp, når det var påkrævet, samtidig 
med at den videreførte sin indsats i de regioner, der var kriseramt i de foregående år. Denne støtte til freds-  stabilitets- og genopbygningsindsatsen i lande som 
Afghanistan, Timor-Leste, Den Demokra tiske Republik Congo, Haiti og Fiji og 
bestræbelserne på at skabe økonomisk væ kst og begrænse fattigdommen i lande som 
Uganda, Vietnam eller Rwanda vidner om Kommissionens afgørende rolle i verden i 
dag.  
2004 var også det år, hvor EU blev udvidet,  hvilket fik stor betydning for EU's 
eksterne forbindelser. Kommissionen har unde rstøttet de nye medlemsstaters aktive 
deltagelse i EU's udviklingspolitik genne m et "køreplansprogram", som blev 
vedtaget i 2003 og fortsat og udvidet i 2004-2005. Udvidelsens virkninger rækker 
langt ud over landene i EU's umiddelbare nærh ed - den markerer en tydelig styrkelse 
                                                
 
1 http://europa.eu.int/comm/public_opi nion/archives/ebs/ebs_222_en.pdf 
 
DA 3   DA af EU's betydning for den globa le indsats for at fremme fred og stabilitet, styrke 
verdenshandelen og bekæmpe fattigdom. 
Fastsatte mål og forudgående analyser  
De vigtigste udviklingsmål for 2004 inde n for rammerne af bæredygtig udvikling 
blev fastsat i Kommissionens årlige politikstrategi for 20042. Der var bl.a. tale om: 
• opfølgning af verdenstopmødet om bære dygtig udvikling, især gennem EU's 
initiativer vedrørende vand og energi 
• en vellykket afslutning af Doha-runden og andre vigtige handelsforhandlinger, 
herunder med Sydøstasien og Latinamerika 
• gennemførelse og revision af Cotonou-afta len med landene i Afrika, Vestindien 
og Stillehavet 
• fremskridt i arbejdet med gennemførel se af gældslempelsesinitiativet og 
foranstaltninger til bekæmpelse på verdensplan af overførbare sygdomme i 
udviklingslande. 
Et videre mål for 2004 var forberedelsen t il det forum på højt plan, der skal finde 
sted i New York i september 2005. Kommi ssionen offentliggjorde i oktober 2004 en 
rapport, i hvilken det foreslås, at der fo rberedes særlige EU-foranstaltninger på 
områderne udviklingsfinansiering, sammenhæ ng i udviklingsarbejd et og fokus på 
Afrika. 
a) Den politiske dimension 
EU's udviklingspolitiks vigtig ste mål må være at inds krænke og i sidste ende 
udrydde fattigdom. Dette mål kræver støt te til bæredygtig økonomisk, social og 
miljømæssig udvikling, fremme af udvik lingslandenes gradvise inddragelse i 
verdensøkonomien og en beslutsom bekæmpelse af uligheder. 
Europa-Kommissionen støttede også i 2004 en  række lande i deres bekæmpelse af 
fattigdom og i deres bestræbelser på at skabe fred, sikkerhed og demokrati og på at opbygge en retsstat og sikre god rege ringsførelse og overholdelse af 
menneskerettighederne, alt sammen faktor er af stor betydning for udviklingen. 
Kommissionen traf i 2004 fora nstaltninger til at fremme menneskelig sikkerhed, som 
forudsætter dels strategisk sikkerhed og pol itisk stabilitet, dels god regeringsførelse 
og overholdelse af menneskerettigheder. Denne nyskabende tilgang, som sætter 
mennesket i centrum, sigter mod at omsætte formelle rettigheder til konkret praksis. 
Foruden det traditionelle mål at beskytte og forsvare værdier lægger den særlig vægt 
på at imødekomme grundlæggende behov og skabe velfærd.  
                                                
 
2 KOM(2003) 83 endelig. 
 
DA 4   DA b) Millenium-udviklingsmålenes gennemførelse 
I november 2000 vedtog EU en fælles, samlet ramme for politikken for 
udviklingssamarbejde med udviklingslandene3. Dens mål er en begrænsning og i 
sidste ende en udryddelse af fattigdom.  Denne fokusering er siden 2000 blevet 
styrket og understreget af en række detaljerede politisk e erklæringer om særlige 
samarbejdsområder og -sektorer, især uddannelse og sundhed, transport og opbyggelse af institutioner.  
Endvidere fastsatte Kommissionen for at et ablere en udtalt forbindelse mellem 
udviklingspolitikken og de internationa lt anerkendte mål for bekæmpelse af 
fattigdom (Millennium-udviklingsmålene) i snævert samarbejde med medlemsstaterne og internationale institutioner som Verdensbanken, FN og OECD ti nøgleindikatorer vedrørende indkomst, børns underernæring,  deltagelse i skolegang 
på primærtrinnet, vaccina tioner og andre sundhedsindika torer (herunder udbredelsen 
af hiv). I 2003 begyndte Kommi ssionen at anvende disse indi katorer til vurdering af 
resultaterne i de lande og regioner, som de n yder udviklingsbistand til. Det skal dog 
bemærkes, at 
• De forskellige indikatorer er snævert forbundet med hinanden. Manglende adgang 
til rent vand og sanitære f aciliteter er f.eks. ikke kun til stor skade for sundheden, 
for manglende sanitære faciliteter på skoler er også en af de vægtige grunde til, at 
piger ikke går i skole.  
• Det kan være afgørende at yde bistand på  andre områder for overhovedet at skabe 
rammebetingelserne for, at der kan ske fr emskridt på de områder, der måles med 
indikatorerne. Det er således en forudsætning fo r at yde grundlæggende sociale 
tjenesteydelser, at der findes en passe nde transportinfrast uktur, og at den 
offentlige finansforvaltning fungerer effektivt i praksis. 
• Da ingen mål kan nås, hvis den indre sikkerhed er konstant truet, er 
konfliktforebyggelse blevet gj ort til en vigtig tværgående dimension i EU's 
eksterne forbindelser. 
• Det er især i de mindst udviklede lande nødvendigt at forbedre forvaltningen af 
statistikker med henblik på at sikre, at de  krævede data altid kan fremskaffes, når 
der er brug for dem. 
Arbejdet på dette område fortsatte i 2004. I oktober 2004 forelagde Kommissionen 
endvidere en omfattende rapport om Millennium-udviklingsmålene 2000-2004
4. 
Rapporten indeholdt oplysninger om, hvordan EU bidrog til fremskridt på disse områder og især i spørgsmålet om opbygninge n af et globalt udvi klingspartnerskab. 
Rapporten konkluderede, at for at styrke gr undlaget for virkelige fremskridt er der 
behov for, at donorlandene handler på tre områ der: 1) forøgelse og effektivisering af 
udviklingsbistanden; 2) styrkelse af udvik lingspolitikkens kohærens; 3) en særlig 
fokusering på Afrika syd for Sahara. 
                                                
 
3 Rådets og Kommissionens erklæring om EU's ud viklingspolitik, 13458/00, af 16. november 2000. 
4 http://europa.eu.int/comm/development/body/communications/communications_en.htm  
 
DA 5   DA c) Partnerskabsstrategi  
Hvor det er muligt, baseres programmer om  udviklingsbistand, som finansieres af 
Kommissionen, på landets egen strategi for bekæmpelse af fattigdom, som er fastsat i 
et strategidokument om bekæ mpelse af fattigdom. Disse st rategier bør anvendes til at 
koordinere hele støtten fra udviklingspartnere , og de skal sikre, at programmet bliver 
sammenhængende og effektivt.  
Det er Kommissionens erfaring på bistandsom rådet, at det er afgørende for alle 
initiativers effektivitet og bæredygtighed, at  EU's partnere overtager ansvaret for 
dem. Ved at give modtagerlandene mere ansvar bidrager denne fremgangsmåde til at styrke deres erfaring med strategi og forv altning, og den understø tter udbredelsen af 
den bedste praksis under hensyntagen til de faktiske forhold. 
Aktioner igangsat for at nå disse mål
 
a) Den politiske dimension 
I 2004 skete der en konsolideri ng og uddybelse af de tradit ionelle forbindelser med 
landene i Afrika, Vestindien og Stille havet, og samtidig igangsattes og 
understøttedes nyskabende partnerskabsrammer  for forbindelserne med nabolandene 
omkring EU. 
I maj 2004 indledtes der forhandlinger om revisionen af Cotonou-aftalen på AVS/EU 
ministerrådsmødet i Gaborone. Revisions processens overordnede mål var en 
styrkelse af EU/AVS-partner skabets effektivitet og kvalitet under anerkendelse af 
Cotonou-aftalens grundlæ ggende resultater. Der sk ete gode fremskridt i 
forhandlingerne hele året, og de kulminerede i en konference i december 2004, hvor ministrene igen understregede, at det var deres fælles mål at afslutte drøftelserne 
senest i februar 2005. 
Den 12. maj 2004 godkendte Rådet EU's naboskabspolitik
5, som tager sigte på at 
dele fordelene af EU's udvidelse med nabol andene, bl.a. ved at give dem adgang til 
det indre marked. Ved at styrke alle berø rte partneres stabilitet, indre sikkerhed og 
velfærd skal denne politik forhindre, at  der opstår nye skillelinjer mellem det 
udvidede EU og dets naboer. Denne naboskabspolitik skal danne en realistisk ramme om et samarbejde baseret på en række  fælles grundværdier, men tilpasses til hver 
enkelt partners specifikke behov på bilate ral basis ved hjælp af handlingsplaner 
(hvoraf de første syv vedrørende Israel, Jordan, Marokko, Moldova, Den 
Palæstinensiske Myndighed, Tunesien og Ukraine blev forelagt i 2004). Dens 
endelige mål er at skabe en "ring af venner" omkring EU. 
Konfliktforebyggelse og kris estyring var fortsat en af  Kommissionens vigtigste 
prioriteter. I december 2004 blev der offen tliggjort en indkaldelse af forslag om 
oprettelse af et netværk til konfliktforebyggels e, og der blev nedsat en ekspertgruppe, 
der skal indsættes i fremtidige krisestyringsmissioner under EU's ledelse. Også erfaringerne fra EU's interventioner i de tsunami-ramte områder i slutningen af 2004 
                                                
 
5 KOM(2004) 373 endelig. 
 
DA 6   DA vil indgå i en yderligere forbedring af mekanismerne til koordinering af 
krisestyringen.  
I 2004 kom også de første resu ltater af afrikansk ledede  forsøg på at genoprette 
freden, som blev solidt unde rstøttet af EU. Den Afrikanske Union (AU) oprettede et 
freds- og sikkerhedsråd, som skal stille fredsbevarende styrker til rådighed for forhindring af folkemord og forbrydelser mod menneskeheden. Der blev straks sendt 
fredsbevarende styrker til Burundi og kont rollører til at overvåge våbenhvilens 
overholdelse i Darfur i Sudan. På et ek straordinært AU-topmøde i Libyen hyldede 
den daværende formand for Kommissionen, Romano Prodi, Den Afrikanske Unions 
beslutsomhed og det imponerende tempo i de  fremskridt, der var gjort indtil da.  
I 2004 bevilgede Kommissionen 217,5 mi o. EUR til genopbygning i Irak, hvorved 
Kommissionen blev en af de vigtigst e donorer. Støtten blev hovedsagelig ydet 
gennem Faciliteten for Den Internationa le Genopbygningsfond for Irak, som søger at 
løse de daglige problemer, irakerne er  konfronteret med, bl.a. på områderne 
uddannelse, sundhed, vandfor syning og kloakering. 
De samlede midler, der var afsat til unders tøttelse af en tilb agevenden til stabile 
forhold i Afghanistan, beløb sig til 216,5 mio. EUR. Hermed finansieres både 
genopbygning af veje og en styrkelse af landets demokrati gennem bistand til 
registrering af vælgere og administration i forbindelse med afholdelse af valg. EU 
ydede endvidere støtte til grænseovervågning og bekæmpel se af narkotikahandel, 
bl.a. ved beslutsomt at understøtte den nationale strategi for overvågning af 
narkotika. 
EU ydede en stor indsats til fordel for menneskerettigheder og demokrati i 2004. 
Mest direkte og iøjnefaldende var va lgobservatørmissionerne. Kommissionen 
udsendte således 632 valgobservatøre r til Indonesien, Sri Lanka, Malawi, 
Mozambique, Vestbredden og Gaza og Afghan istan og forberedte valg i Irak. 
Finansiel bistand fra EU gjorde det ligeled es muligt for mange afrikanske lande at 
fortsætte deres bestræbelser på at forbed re deres styreformer. Der blev delvis 
understøttet af Kommissionen afholdt frie og korrekt gennemførte valg i Ghana, 
Guinea-Bissau og Niger, mens vælger ne i Den Centralafrikanske Republik 
godkendte en ny forfatning.  
På området international ret tog EU i 2004 målrettede initiativer til styrkelse af 
arbejdet i de internationale  domstole for Rwanda og for det tidligere Jugoslavien og 
Den Internationale Straffedomstol i Haag. I samarbejde med Europarådet 
gennemførtes der aktioner til k onsolidering af retsstaten og 
demokratiseringsprocessen på Balkan, i Ce ntralasien og i Den Russiske Føderation.  
Den første udgave af Kommissionens håndbog om god regeringsførelse, som er 
blevet udviklet i samarbejde med medlemsstat erne og partnere i civilsamfundet, blev 
afprøvet i praksis i 2004. Derudover samarbejder Kommissionen med OECD-
donorlande om at udvikle indikato rer for god regeringsførelse. 
Med udviklingen af en praktisk vejledning blev der taget skridt til at integrere 
oprindelige folks rettigheder i programplan lægningen, og der blev  undertegnet en 
kontrakt med FN om at støtte et projekt på dette område i Guatemala og i Mexico. 
Som led i bestræbelserne på at styr ke børns rettigheder igangsattes et 
 
DA 7   DA uddannelsesprogram i samarbejde med UNICE F, og der nedsattes en arbejdsgruppe 
med deltagelse fra flere institutioner. Lederne af EU's delegationer i lande, der hjemsøges af væbnede konflikter, skal nu indberette om konflikternes virkninger for 
børn, ikke blot rekruttering af børnesoldater, men også virkningerne for skoler og 
sygehuse.  
b) Initiativer i forbindelse med millenium-udviklingsmålene 
Inden for rammerne af opf ølgningen af verdenstopmødet om bæredygtig udvikling 
igangsatte Kommissionen den ny skabende AVS/EU-vandfacilitet
6 med et samlet 
budget på 500 mio. EUR (hvoraf en første tranche på 250 mio. EUR blev bevilget i 
2004), som skal finansiere projekter foreslåe t af lokale grupper, private virksomheder 
og andre ikke-statslige organisationer samt regeringer. En tilsvarende facilitet for projekter i energisektoren  blev forberedt i 2004.  
Styrkelse af handelen er et af de vigtigst e instrumenter, der kan bidrage til at nå 
millenium-udviklingsmålene. Kommissionen fo rtsatte i 2004 sine bestræbelser på at 
opnå et udviklingsvenlig t resultat af WTO-udvik lingsdagsordenen i Doha. 
Understregningen af udviklingsdimens ionen gør WTO's Almindelige Råds 
beslutning af 1. august 2004 til et godt grundlag for en fortsættelse af 
forhandlingerne, som i sidste ende skulle fø re til mere ensartede spilleregler for alle, 
især for udviklingslande, der kæmper for at blive integrerede i verdensøkonomien. 
Det er vigtigt for Kommissionen at sikre,  at alle udviklingsla nde, især de mindst 
udviklede, og andre sårbare og små økonomier  får et håndgribeli gt udbytte af Doha-
runden. 
De midtvejsevalueringer af  de enkelte AVS-landes st rategipapirer, som blev 
foretaget i 2004, gav en passe nde lejlighed til at eval uere gennemførelsen af 
Cotonou-aftalen indtil da og styrke stra tegiernes fokusering på koordinering og 
kohærens til støtte for gennemførelsen af  millenium-udviklingsmålene. Der blev i 
denne sammenhæng lagt stor vægt på kva liteten af planlægningen og udformningen 
af de enkelte projekter og andre operatione r for at sikre, at der tages hensyn til 
tidligere erfaringer, og at spørgsmål so m ligestilling og bære dygtig udvikling dækkes 
på en passende måde. En intern undersøge lse i 2004 bekræftede i høj grad, at der 
efterhånden sker forbedringer i operati onernes udformning. Der udfoldes nu 
bestræbelser for at styrke systemet og udvikle og gennemføre en mere omfattende 
kvalitetssikring. I 2004 blev der taget praktiske  skridt til at forbedre hensyntagen til 
ligestillingsaspektet i landenes strategier og skabe bevidsthed om betydningen af kønsopdelte data som et nødvendigt grundlag for landenes analyser. Der blev også 
gjort en indsats for at samarbejde me d medlemsstaterne i marken gennem fælles 
udnyttelse af faglig viden, analyseinstrumen ter og den bedste praksis. Projekter og 
programmer for mere end 770 mio. EUR havde fremme af ligestilling som vigtigste 
eller et vigtigt mål, hvilket viser, at inds atsen for ligestilling vi rker. Også støtte til 
samarbejdets miljøaspekter var stærkt repræsenteret - med beløb svarende til 700 mio. EUR. Derudover spillede Kommissionen en  førende rolle i andre internationale 
initiativer, herunder den globa le fond til bekæmpelse af aids, tuberkulose og malaria 
og det globale initiativ til udryddelse af børnelammelse. Kommissionen vedtog den 
                                                
 
6 http://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/water/index_en.htm 
 
DA 8   DA 26. oktober 2004 meddelelsen "En sammenhæng ende europæisk politisk ramme for 
eksterne foranstaltninger til bekæmpelse  af hiv/aids, malaria og tuberkulose"7. 
c) Partnerskabsstrategi 
Gennem den afrikanske fredsfacilitet, som blev oprettet i maj 2004 med et budget på 
250 mio. EUR, finansierer EU Den Afrikans ke Unions og subregionale organers 
fredsbevarende indsatser. Dette særlige pa rtnerskab gjorde det muligt for EU straks 
at imødekomme Den Afrikanske Unions anm odning om støtte til at sende en mission 
til overvågning af våbenhvilen i Darfur i Ve stsudan. Midt i august anmodede FN's 
Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO ) EU om hjælp til bekæmpelse af en 
græshoppeinvasion i Vestafrika. Inden fo r 35 dage overførte EU 24 mio. EUR. 
Kommissionen udarbejdede endvidere en deta ljeret plan for bedr e at kunne reagere 
på de nationale anvisningsberettigedes behov. De anvisningsberettigede er de 
statsembedsmænd i modtagerlandene, som ha r ansvaret for udbetaling af midler fra 
EU. 
I marts 2004 vedtoges AENEAS-programmet (2004-2008)8 med et samlet, 
vejledende budget på 250 mio. EUR. Progra mmet skal yde finansiel og teknisk 
bistand til tredjelande, for at de bedre ka n sikre en effektiv forvaltning af alle 
aspekter af migrationsstrømme. I novemb er 2004 igangsatte Rådet et nyt program 
(Haag-programmet) for at udvikle integra tionen af sikkerheds-, migrations- og 
asylspørgsmål i forbindelserne med tredjelande. 
Forvaltningsaspekter  
a) Kontekst: uddelegeringsproce ssen fuldt gennemført i 2004 
Parallelt med indsatsen for at fokusere politikken bedre vedt og Kommisionen i 2000 
en forvaltningsreformpakke for at forbedre bistandsprogrammernes hurtighed og kvalitet drastisk. Denne vidtrækkende reform  omfattede både oprettelse fra januar 
2001 af et enkelt organ til forvaltning af de eksterne udviklingsbistandsprogrammer 
(EuropeAid) og uddelegering i 2001-2004 af ansvar og ressourcer til Kommissionens 
kontorer i marken (delegationer). Uddelege ringen styrkede dele gationernes rolle i 
spørgsmål som den politiske dialog med myndi ghederne om komplekse reformer af 
offentlige tjenesteydelser og styreformer og koordinering med andre donorer.  
Uddelegeringsprocessen blev afslutte t i 2004 (med meget få undtagelser). 
Revisionsretten for De Europæiske Fælle sskaber gennemførte i 2004 en kontrol af 
Kommissionens forvaltning af uddelege ringsprocessen. Der vil gå tid, før 
uddelegeringens virkninger slår fuldt igenne m, men Revisionsretten fastslår, at der i 
de fleste af de besøgte de legationer er tegn på, at proj ektforvaltningens hurtighed og 
kvalitet drager fordel af udbygni ngen af kapaciteten i de operationelle enheder. Dette 
medfører, at delegationerne bliv er i stand til at løse problem er bedre, at de får bedre 
kontakt med modtagerne, og at de bedre forstår de lokale forudsætninger. 
Revisionsrettens henstillinger er helt i overensstemmelse med de initiativer, 
Kommissionen allerede  arbejder med.  
                                                
 
7 KOM(2004) 726 endelig. 
8 http://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/eidhr/pdf/themes-migration-reglement_en.pdf  
 
DA 9   DA b) Bistandspraksis 
Det er i denne sammenhæng blevet en pr ioritet at yde bi stand som direkte 
budgetstøtte, når forudsætningerne for det er til stede. Der knytter sig mange fordele 
til denne metode i forhold til de traditionelle  former for bistand, som har en tendens 
til at medføre, at der etableres parallelle administrative strukturer med udenlandske 
rådgivere og med egne proce durer for tilsyn, tildeling og finanskontrol. Det er dog en 
forudsætning for den direkte budgetbista nd, at der foretages en omhyggelig 
vurdering af modtagerens eksisterende budgetsystemer og eventuelle reformplaner. 
Kommissionen har arbejdet snæver t sammen med andre donorer, især 
Verdensbanken, inden for rammerne af initiativet om offentlige udgifter og finansielt ansvar (PEFA) for at udvikle metoder til at forbedre transparensen og effektiviteten i modtagerlandenes offentlige finansforvaltning og deltog i 2004 i en evaluering af testningen af effek tivitetsindikatorer. 
Størstedelen af EU's bista nd går til individuelle  partnerlande, og en væsentlig del af 
forbedringen af denne bistands hurtighe d og kvalitet består  i at forbedre 
udformningen af programmerne for de pågæ ldende lande. Formålet er ikke kun at 
vedtage den strategi, der vil være mest  effektiv for det pågældende land under 
hensyntagen til dets ressourcer og politik, me n også at sikre kohærensen i alle EU's 
politikker i forhold til strate gien for det pågældende land  og koordineringen af EU's 
aktioner med andre donorers.  
Der er taget hensyn til be hovet for at sikre en passe nde koordinering af nødhjælp, 
hjælp til genopbygning og udviklingshjælp, og de tte spørgsmål er for tiden emnet for 
en særlig undersøgelse i otte lande og to regioner. 
Det er EU, der går forrest i de interna tionale bestræbelser på at harmonisere 
donorernes praksis. I mere end 60 udviklin gslande begynder donorerne at anvende 
harmoniserede og forenklede procedurer, fæll es analyser, en stærkere fokusering på 
udviklingsresultater, fælles ge nnemførelsesprocedurer og fælles regler for støtte over 
partnerlandets budget. Det EU-pilotprojekt, der blev igangsat i 2002 for at fremme 
harmonisering i Marokko, Mozambique, Nicara gua og Vietnam, blev afsluttet i 2004 
og var en sådan succes, at disse lande si den har været anvendt  som international 
reference i spørgsmålet. Det arbe jde, der blev gjort i OECD's 
udviklingsbistandsudvalg i 2004, hvor Kommi ssionen og medlemsstaterne spillede 
en aktiv rolle, bidrog til fastlæggelsen af de rammer, første operative mål og indikatorer, der senere blev vedtaget af  det forum på højt plan om bistandens 
effektivitet, der trådte sa mmen i Paris i februar 2005. 
For at bidrage til opfyldelsen af disse forpligtelser vedtog Rådet (almindelige 
anliggender og eksterne forbindelser) på gr undlag af en rapport fra en ad hoc-gruppe 
bestående af eksperter fra Kommissionen og medlemsstaterne en arbejdsplan i 
november 2004, som står åben for alle donorer . Planen, som tildeler partnerlandet en 
central rolle, og som anlægger pragmatiske synspunkter på det praktiske arbejde på 
stedet, fastsætter fire retningslinjer for det fremtidige arbejde: 
• Etablering af EU-køreplaner for hvert enke lt land med en række foranstaltninger 
til fremme af lokale harmoniseringsprocesser. 
 
DA 10   DA • Fastlæggelse af en fælles EU-programme ringsramme, som tager sigte på en 
forbedring af komplementariteten. 
• Indførelse af en fælles fi nansieringsaftale, som beguns tiger en harmonisering af 
landets systemprocedurer. 
• Udvikling af en virkelig operatione l strategi for komplementaritet 
Parallelt hermed er samarbejdet med Verd ensbanken og FN's organisationer blevet 
styrket og finansielt set rundt regnet fordoblet mellem 2002 og 2004. 
Siden 2000 er der udfoldet stor e bestræbelser på at sikr e en langt mere omfattende 
høring under forberedelsen af di sse strategier, og der vil bl ive tilstræbt en yderligere 
forbedring af kvaliteten og omfanget af denne høring i fremtiden, bl.a. med sigte på civilsamfundet. Kommissionen fortsatte i 2004 gennemførelsen af de politiske 
retningslinjer, der udsprang af meddelels en fra 2002 om ikke-statslige aktørers 
deltagelse i udviklingspolitikken ved hjælp af regelmæssige dialoger, både om 
generelle og om sektorrelaterede spørgsmå l, finansiel støtte til disse aktørers 
gennemførelse af deres egne initiativer og deres aktiviteter som "gennemførelsespartnere" i EU's samarbejdsprogrammer og ved hjælp af bevidstgørelse i de ti nye medlemsstat er. Sidste år offentliggjordes desuden 
retningslinjer om principper og god praksis for ikke-statslige aktørers deltagelse i 
dialoger og høringer om udvikling
9.  
Kommissionen søger at forbed re sine programmers effek tivitet og virkning ved at 
sætte øget fokus på et begrænset anta l interventionsområder og ved at undgå 
opsplitning af sin bistand i et stort antal projekter uden forbindelse med hinanden. Den er især opmærksom på, om der opretho ldes en balance mellem forpligtelser og 
betalinger (den post, der betegnes "Reste à Liquider" eller "RAL"), og den fører tilsyn med den gennemsnitlige tid, det tager at fuldføre et projekt eller program. Projekter, der ikke synes at forløbe gni dningsløst, enten fordi der ikke har fundet 
transaktioner sted i en vis tid, eller fordi regnskabet ikke er afsluttet efter fem år, 
undersøges individuelt. 
c) Fremtidig udvikling: rationa lisering af retlige instrumenter 
Vore programmer for bistand til  tredjelande har udviklet si g i næsten 50 år. De hviler 
på mere end 30 forskellige retlige inst rumenter, nogle tematiske (som f.eks. 
fødevaresikkerhed og menneskerettigheder),  nogle geografiske (med bistand til 
AVS-landene adskilt fra det almindelige EU-budget). Der findes også flere særlige 
instrumenter, som dækker den eksterne virkni ng af interne politikker. Det er blevet 
stadig sværere at forvalte disse forskell ige programmer på en effektiv og koordineret 
måde, og bistandsaktiviteterne er derfor blevet overdrevent komplicerede, ikke 
mindst for modtagerne. Kommissionen foresl og derfor i september 2004 en betydelig 
forenkling af disse instrument er for at opnå bedre result ater med de til rådighed 
stående ressourcer.  
                                                
 
9 http://europa.eu.int/comm/development/body/tmp_doc s/guidelines_principles_good_practices.en.pdf 
 
DA 11   DA Resultater og erfaringer  
a) Budgettets gennemførelse og nye forpligtelser 
Det generelle niveau for gennemførelse af  budgettet er stadig højt, og den stadige 
forbedring af effektiviteten i de seneste år  fortsatte i 2004. De samlede forpligtelser 
(6,916 mia. EUR) blev ganske vist lavere  end i 2003, men denne forskel skyldes Den 
Europæiske Udviklingsfonds ekstremt høj e forpligtelser i 2003 (som skyldtes den 
sene ratificering af den 9. udviklingsfond og det usædvanlig t store antal aktioner, der 
blev forsinket, indtil den nye finansie ring blev frigivet). De budgetmæssige 
forpligtelser i 2004 (4,268 mia. EUR) nåede op på et nyt rekordniveau. Betalingerne 
beløb sig til 6,211 mia. EUR, hvilket var en betydelig stigning i forhold til det 
foregående år og næsten en milliard EUR højere end i 2002, hvilket viser en bedre udnyttelse af både budgettet og Den Europæiske Udviklingsfond.  
Midler forvaltet af EuropeAid: Official Development Aid (ODA), Official Aid (OA) 
o.a.
10.  
EuropeAid - Udvikling i regionale fordelinger 2001-2004. Forpligtelser - mio. EUR)
Balkan-
landeSNGMellemame
rikaAsienMiddelhavs
landeSydafrika AVS-lande Tematisk I alt
2001 705        426        301        407        709        121        1.927     972        5.568     
2002 658        432        333        575        762        124        2.125     993        6.002     
2003 620        504        342        558        782        127        3.769     985        7.687     
2004 663        504        312        611        1.003     135        2.648     1.039     6.916     - 500 1.000 1.500 2.000 2.500 3.000 3.500 4.000Balkan-landeSNGMellemamerikaAsienMiddelhavslandeSydafrikaAVS-landeTematisk
2004
2003
2002
2001
 
                                                 
10 Disse tal omfatter ikke midler, der forvaltes af andre generaldirektorater, herunder ECHO, ECFIN, 
FISH osv.  
 
DA 12   DA EuropeAid - Udvikling i regionale fordelinger 2001-2004. (Betalinger - mio. EUR)
Balkan-
landeSNGMellemame
rikaAsienMiddelhavs
landeSydafrika AVS-lande Tematisk I alt
2001 845        402        152        383        488        99          1.779     806        4.954     
2002 619        384        182        455        707        119        1.922     861        5.249     
2003 425        396        290        470        700        118        2.345     872        5.616     
2004 510        359        314        526        1.125     116        2.464     797        6.211     -  500 1.000 1.500 2.000 2.500 Balkan-landeSNGMellemamerikaAsienMiddelhavslandeSydafrikaAVS-landeTematisk
2004
2003
2002
2001
 
Hvilke konklusioner kan vi drage af disse tal?  
• For det første, at den forbedrede samlede effektivitet blev opnået parallelt med 
decentraliseringen, mens uddelegeringen fandt  sted, og at forvaltning af bistanden 
i marken har bidraget kraftigt til en fre mskyndelse af forpligtelser og udbetalinger. 
• For det andet, at midlerne blev stillet  til rådighed hurtigere - forholdet mellem 
betalinger og forpligtelser viser, at Ko mmissionen bliver i stand til at omsætte 
forpligtelser til konkrete foranstaltninger på stedet i stadig hurtigere tempo.  
• For det tredje, at vor evne til at reager e på uventede kriser og uforudsete behov er 
for nedadgående. Det kan ikke længere lade sig gøre at anvende ubrugte midler fra et område i EU's budget for eksterne  aktioner til at imødekomme behov på et 
andet område, fordi alle de til rådi ghed stående midler bliver opbrugt. 
I landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) blev målet for forpligtelser ikke 
helt nået i 2004, fordi forudsætningerne for forpligtelsernes godkendelse i to lande 
ikke var opfyldt. Ifølge prognoser skul le der dog senest i 2007 være indgået 
forpligtelser for alle bevillinger i Den Europæiske Udviklingsfond, der står til 
rådighed for AVS-lande. Betalinger fra udvik lingsfonden nåede igen rekordniveau i 
 
DA 13   DA 2004. Under Middelhavsprogrammet (Meda) va r fremskridtet imponerende, idet der 
var en stigning på 22 % i forp ligtelser og på 60 % i betali nger. Både forpligtelser og 
betalinger steg også (med 6 % og 20 %) under Cards-programmet for Balkanlandene 
og under Asien-programmet (med 9 % og  12 %). I de østeuropæiske og 
centralasiatiske lande, der dækkes af Tacis- programmet, faldt betalingerne på grund 
af flere partnerlandes sene undertegni ng af finansieringsaftalerne, mens 
forpligtelserne blev stående på det høje niveau, der blev nået i 2003. I Latinamerika 
gik betalingerne igen op, men fo rpligtelserne faldt en anelse. 
Focus på fattigdom 2000-2004
2000-2003 EF's rapportering til Komitéen for Udvi klingsbistand (efter samme metode: LDC/LIC 
landespecifikke bevillinger - inklusive EIB-/samlede udbetalinger)
LDC : mindst udviklede landeOLIC : andre lavindkomstlande21,6%26,7%32,7%35,8%
33,4%
10,4%11,2%10,4%8,7%10,3%32,0%37,9%43,1%44,5%43,7%
0%10%20%30%40%50%
2000 2001 2002 2003 2004
LDC OLIC LDC+OLIC
 
Udgifterne til lavtlønslande og de mindst udviklede lande steg igen til ca. 2,9 mia. 
EUR. Disse udgifters andel af de samlede betalinger faldt en anelse, men ligger dog 
stadig på ca. 45 %. 
 
DA 14   DA Sektorfordeling af EuropeAid 2004.
Tilsagn i mio. EUR
Alle ressourcer forvaltet af EuropeAid i 2004. (ODA/OA/Andet end ODA/OA)Andet end 
ODA/OA; 250 mio. 
EUR; 4 %
Social infrastruktu r
og sociale tjeneste -
ydelser; 3 180 mio .
EUR; 46 %Andet/uspecificeret
; 150 mio. EUR; 2 
% Nødhjælp; 206 
mio. EUR; 3 % Indsats med 
tilknytning til gæld;  
5 mio. EUR; 0 %
Råvarehjælp og 
generel 
programbistand;   
809 mio. EUR; 12 
%
Flere sektorer/tvær -
gående; 963 mio. 
EUR; 14 %
Produktionssektore
r; 424 mio. EUR; 6 
%
Økonomisk 
infrastruktur og 
økonomiske 
tjenesteydelser;   
929 mio. EUR; 13 
%
 
En stor andel af de nye forpligtelser (mere end en tredjedel) gik til særlige projekter, 
der yder støtte til sociale infrastrukture r og tjenesteydelser, herunder grundlæggende 
sundhed og uddannelse. Ikke desto mindre er en sund økonomisk politik formodentlig den bedste drivkraft for bekæ mpelse af fattigdom, og den stigende 
tendens til at yde bistand i form af budgetstøtte skal ses som udtryk for denne 
grundholdning, ofte kombineret med reformer i bestemte sektorer til støtte for de 
sociale tjenester. 
I spørgsmålet om at nå millenium-udviklings målene er der ofte henvist til Afrika 
som "krisens centrum". Der var ganske vist grund til optimisme i 2004 - fattigdommen blev inddæmmet i flere la nde, og adgangen til sundhedspleje og 
uddannelse blev udvidet - men der er stadig alvorlige problemer med fattigdom, konflikter og manglende stabil itet, og Kommissionen fortsatt e i 2004 med at søge ny 
veje til at øge virkningen af sit samarbej de og understøttede de af rikanske initiativer 
 
DA 15   DA til løsning af kontinentets problemer ved at finansiere den afrikanske fredsfacilitet og 
vandfaciliteten, samtidig med at den fortsat spillede en afgørende  rolle i spørgsmålet 
om budgetstøtte.  
I en række asiatiske lande vi l 11 projekter til et samlet  beløb på 180 mio. EUR, der 
blev indgået forpligtelser om i 2004, understøtte bekæmpelsen af fattigdom, f.eks. projektet om økonomisk og social genrejsn ing i Cambodja (25 mio. EUR), kreditten 
til støtte for bekæmpelse af fattigdom i Vietnam (20 mio. EUR) og sektorbestemt støtte til grunduddannelse i Indonesien  (20 mio. EUR). Faktisk bidrager 
Kommissionen til at forbedre adgangen til uddannelse i otte asiatiske lande, især for 
piger og ugunstigt stillede grupper af unge, herunder  etniske minoriteter, 
handicappede og hjemløse. For så vidt angår generel adgang til kvalitetsbetonet sundhedspleje, som er et af de vigtigst e aspekter af millenium-udviklingsmålene, 
ydes der en bistand på over 100 mio. EUR til projekter, der hjælper landene med enten at udvikle sektorbestemte reformer for at forbedre sundhedsplejen eller (i 
lande, der netop har overstået en konflikt,  som Afghanistan og Timor Leste) sikrer 
den fattigere del af befolkningen en grundlæggende sundhedspleje. 
I regioner som Middelhavet og Latinamerika, hvor de fleste lande anses for at ligge 
på mellemindkomstniveau, kræver deres nuvæ rende udviklingstrin, i nogle tilfælde 
kombineret med svag økonomisk vækst, demografisk pres, økonomiske reformer og 
en omstridt styreform ikke desto mindre indgreb, der fokuserer på bekæmpelse af 
fattigdom og forbedring af styreformen. I denne sammenhæng gives der bl.a. støtte 
til undervisning på primærtrinne t i Nicaragua og grundlæggende 
sundhedsplejeordninger i Bolivia. Flere projekter tager sigte på at give fattige og bestemte ugunstigt stillede befolkningsgruppe r større indflydelse. Meda-programmet 
tager sigte på at fremme bæredygtig økonomi sk og social udvikling ved at afskaffe 
fattigdom i regionen. Udsigten til et bedre regionalt samarbejde og en øget 
økonomisk vækst blev styrket i 2004, da de r blev gjort stadige fremskridt i 
forhandlingerne om oprettelse af en fr ihandelszone med Middelhavsregionen, og 
nye, lovende initiativer til bekæmpelse af fattigdom blev iværksat med fokus på 
decentral lokal udvikling. Der arbejdes endvi dere med udvikling af nye initiativer for 
en styrkelse af demokratiet, menneskeret tighederne og større indflydelse til 
civilsamfundet. Et godt eksempel på sådanne projekter i Sydamerika er den 
igangværende reform af retsvæsenet i Peru  eller indførelse af et program for 
fødevaresikkerhed i hele regionen, som bidr ager til styrkelsen af ligestillingen 
gennem overdragelse af jord til kvinder og til en forbedring af de regionale 
institutioners drift. 
b) Resultater, effekt ivitet og virkning 
Kommissionen råder over et resultatorienteret tilsynssystem, som er baseret på, at 
uafhængige eksperter regelmæssigt besøge r igangværende projek ter og programmer. 
I 2004 dækkede systemet 117 lande, og der blev udarbejdet rapporter om 1 100 projekter til en samlet værdi af ca. 7,6 mia EUR. Projekter og programmer gives 
point efter internationalt fastlagte kriterie r. Resultaterne viser, at projekter og 
programmer, der blev kontrolleret i 2004, sæ dvanligvis efter alle kriterier fungerede 
"efter planen" eller bedre. Faktisk viser en oversigt, at ca. 90 % af projekterne giver 
de ønskede resultater bortse t fra justeringer af tidsplane n, der kan være nødvendige i 
et mindre antal projekter. Ved udarbejdels en af projekter og programmer lægges der 
 
DA 16   DA vægt på kvalitet for at sikre, at bedømmels en forbedres vedvarende i forhold til alle 
kriterier.  
De bedste resultater opnås i effektivitet og virkning. De første tegn på forbedring af 
effektiviteten på grund af decentraliseringen er blevet bekræftet, og det forhold, at 
rapporter fra AVS-landene ikke får helt så mange point som landene i andre regioner, 
kan til dels skyldes, at decen traliseringen først lige er afsluttet i mange af disse lande, 
hvilket skal lægges til de i almindelighed vanskelige betingelser i mange af disse 
lande. Der arbejdes videre med systemets metoder for at skaffe mere præcise og 
sammenlignelige konklusioner.  
Resultaterne efter sektorer viser, at ma kroøkonomiske og sociale projekter har været 
meget vellykkede, når det gælder relevans , effektivitet og virkning, og selv om 
fødevaresikkerhedsprojekter generelt ikke opnåede helt så gode resultater, var deres 
placering efter de samme kriterier også god. Dette har betydning for bedømmelsen af 
disse projekters bidrag til at nå millenium-udviklingsmålene. 
Mens rutineevalueringe r af færdige projekter og pr ogrammer forvaltes af de 
geografisk inddelte tjen ester, er det et centralt eval ueringskontor under det medlem 
af Kommissionen, der har ansvaret for eksterne forbindelser, der udsteder 
retningslinjer for forbedring af eval ueringsmetoder og udarb ejder evalueringer 
vedrørende stategier, sekt orer og emner. De færdige evalueringsrapporters tekst 
offentliggøres i evalueringssektio nen på webstedet for EuropeAid11. I 2004 blev der 
afsluttet 12 evalueringer, og 13 var under udarbejdelse. Dertil skal lægges to fælles 
evalueringer (den første om koordinering, komplementar itet og kohærens, den anden 
om budgetbistand). 
c) Perspektiver på længere sigt  
Selv om der ikke kan tillægges resultate r fra et enkelt år overdreven betydning, 
fremgår det dog allerede nu, at de reformer, der blev indledt i 2000, har meget 
positive virkninger. Fem år senere er det nu tid  at vurdere resultaterne. I slutningen af 
2004 indledte Kommissionen en række ove rvejelser om gennemførelsen og 
virkningen af den udviklings politiske erklæring og dens relevans i lyset af de 
betydelige ændringer, der ha r fundet sted, både inden for EU - først og fremmest den 
seneste udvidelse - og udenfor, herunder styrkelsen af forbindelserne med 
nabolandene gennem den europæiske nabos kabspolitik, den stadig hurtigere og 
bredere globalisering langt ud over kun handel og økonomi, den tiltagende 
internationale enighed om millenium-udviklingsmålene og den voksende opmærksomhed omkring sikkerhedsspørgsmål. Det blev derfor besluttet at føre en 
offentlig debat for at klar lægge udviklingspolitikkens rolle i den større sammenhæng 
af EU's udenrigsforbindelser og fuldt ud udnytte dens potentiale som et særligt 
politisk instrument til bekæmpelse af  årsagerne til fattigdom og ulighed.  
For det andet kan planlægningsprocessen forb edres i lyset af midtvejsevalueringerne. 
Ligesom andre donorer er også Kommissi onen nødt til at søge at forbedre 
komplementariteten fortløbende og in tegrere tværgående emner som f.eks. 
ligestilling, konfliktforebyggelse og miljø, men også nyere emner som sikkerhed, 
                                                
 
11 http://europa.eu.int/comm/europeaid/index_en.htm  
 
DA 17   DA migration og asyl, i udviklingspolitikken. Mi dtvejsevalueringerne var en vigtig 
lejlighed til at finindstille programmerne, og der blev gj ort opmærksom på følgende 
områder, hvor en sådan fini ndstilling burde foretages: 
– en styrkelse af evalueringen af resultate rne ved hjælp af indikatorer (selv om 
der er opstillet rammer for indikatorerne,  er det konkrete grundlag stadig svagt) 
– udvikling af en snævrere forbindels e med det oprindelige strategidokument 
– forbedring af komplementariteten med andre donorer. 
For det tredje er det nødvendigt, at EU fort sat spiller en aktiv rolle i bestræbelserne 
på at harmonisere procedurerne internat ionalt og opretholde indsatsens dynamik, så 
den omsættes til konkrete aktioner i de enkelte lande. De indikatorer og mål, der blev 
udviklet i 2004 og vedtaget af Rådet i nove mber 2004, er nyttige, men alle donorerne 
er nødt til at gøre en større indsats for at sikre sig, at de faktisk anvendes.