B4-0830, 0866 og 0869/98

Beslutning om situationen i Rusland

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i Rusland, navnlig beslutningen af 1. april 1998 ((EFT C 138 af 04.05.1998, s. 166.)), og der henviser til, at det den 30. november 1995 godkendte indgaaelsen af en partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Den Russiske Foederation paa den anden side ((EFT C 339 af 18.12.1995, s. 45.)) og den 11. juni 1997 godkendte indgaaelsen af en protokol til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater og Den Russiske Foederation ((EFT C 200 af 30.06.1997, s. 66.)),

- der henviser til Kommissionens redegoerelse af 3. september 1998 om situationen i Rusland,

- der henviser til resultatet af Raadets moede den 5.-6. september 1998 i Salzburg og til resultatet af moedet blandt G7-repraesentanter den 12. september 1998 i London,

- der henviser til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem Den Europaeiske Union og Den Russiske Foederation,

A. der staerkt oensker Ruslands genfoedsel og fremme af et partnerskab mellem Rusland og EU gennem partnerskabs- og samarbejdsaftalen, og som stoetter Ruslands integration i de europaeiske og transatlantiske politiske og sikkerhedsmaessige strukturer som f.eks. Europaraadet, Det Nordatlantiske Samarbejdsraad og Partnerskab for Fred, og i de oekonomiske og finansielle strukturer som f.eks. Den Europaeiske Bank for Genopbygning og Udvikling, Den Internationale Valutafond og G8,

B. der udtrykker sin dybe bekymring over den alvorlige politiske og oekonomiske krise i Den Russiske Foederation og de alvorlige negative oekonomiske og finansielle konsekvenser, som denne krise vil faa for den russiske befolknings levestandard og for den russiske oekonomis videre udvikling,

C. der betoner, at denne oekonomiske og finansielle krise, selv om eksterne faktorer har medvirket til at goere den saa alvorlig, hovedsagelig er opstaaet som foelge af de russiske myndigheders permanent manglende evne til at ivaerksaette vidtraekkende strukturreformer til generel gavn for den russiske befolkning,

D. der med bekymring konstaterer, at vaesentlige finansielle foranstaltninger og andre stoetteforanstaltninger fra Den Europaeiske Union og dens medlemsstater, fra andre stater og fra de internationale finansinstitutioner kun i begraenset omfang har medvirket til at loese de strukturelle problemer i den russiske oekonomi og til at tilvejebringe den noedvendige reformproces henimod en social markedsoekonomi, hvilket delvis skyldes mangelen paa stabile politiske og administrative strukturer og en paralleloekonomi,

E. der beklager, at de skiftende russiske regeringer og statsdumaer ikke har magtet at tackle det fra den tidligere Sovjetunion nedarvede sociale, finansielle og oekonomisk kaos og ikke har kunnet indfoere finansielle og markedsmaessige reformer med henblik paa at tilvejebringe en social markedsoekonomi, der kunne hamle op med de rodfaestede store fabriksvirksomheder, der har fortsat deres byttehandler, uden at skattemyndighederne har haft mulighed for at gribe ind,

F. der betoner, at det er de russiske myndigheders ansvar, at den nuvaerende oekonomiske krise bringes til ophoer,

G. der konstaterer, at den uigennemsigtige privatiseringsproces i Rusland har foert til, at den oekonomiske kapital er blevet koncentreret i et oligarki, som har foert til monopolistiske og ikke konkurrencemaessige strukturer,

H. der med bekymring konstaterer forsoeget paa at aendre den nuvaerende institutionelle balance mellem Dumaen og praesidenten udenom de normale procedurer for forfatningsaendringer,

I. der betoner, at de russiske myndigheder boer give tilsagn om en klar og ubetinget forpligtelse til at gennemfoere tilbundsgaaende retlige, institutionelle og oekonomiske reformer, samtidig med at der i fuldt omfang tages hensyn til den almindelige borgers situation, som en forudsaetning for en viderefoerelse af stoetten til det oekonomiske reformprogram,

J. der udtrykker sin bekymring over, at de globale, langsigtede konsekvenser af et sammenbrud i den russiske oekonomi, selv om de direkte negative virkninger for Den Europaeiske Union og dens medlemsstater som foelge af den oekonomiske og finansielle krise i Den Russiske Foederation stadig er relativt begraensede, vil vaere yderst alvorlige for den russiske befolknings situation, for udviklingen i Den Russiske Foederation og de andre stater i Central- og OEsteuropa og for freden og stabiliteten som helhed paa det europaeiske kontinent,

1. opfordrer praesidenten for Den Russiske Foederation, den nyvalgte premierminister, Dumaen og Foederationsraadet til at danne en stabil regering, som helhjertet vil prioritere loesningen paa de strukturelle problemer i den russiske oekonomi og ivaerksaettelsen af den noedvendige retlige, institutionelle og oekonomiske reformproces henimod en social markedsoekonomi;

2. anser det for paakraevet, at der opbygges en statslig struktur, som fungerer i hele landet, og som er noedvendig, for at en social markedsoekonomi kan fungere, og at der i den forbindelse sker en styrkelse af den nationale og foederale struktur;

3. opfordrer ydermere praesidenten og Den Russiske Foederations nye regering, Dumaen og Foederationsraadet til fortsat at styrke disse reformer henimod en social markedsoekonomi, hvoraf sociale og miljoemaessige betingelser udgoer en integrerende del, for at genopbygge tilliden til den oekonomiske udvikling i Den Russiske Foederation;

4. understreger, at disse reformer skal komme inde fra Rusland selv, og at der kun boer gives Rusland yderligere oekonomisk bistand, hvis der gennemfoeres virkelige oekonomiske og retlige reformer i Rusland under hensyntagen til den almindelige borgers situation;

5. understreger, at der inden for disse rammer fortrinsvis maa laegges vaegt paa omstrukturering af Den Russiske Foederations offentlige finanser, navnlig af skattesystemet, omstrukturering af den finansielle sektor og bankvaesenet, fremme af smaa og mellemstore virksomheder, institutionelle reformer paa lokalt og foederalt plan samt modernisering af den offentlige forvaltning;

6. opfordrer endvidere de russiske myndigheder til at skabe et positivt klima for udenlandske og indenlandske investeringer ved ivaerksaettelse af egnede retlige rammer, herunder en gennemskuelig skattelovgivning og bestemmelser om beskyttelse af investeringer, bekaempelse af korruption og organiseret kriminalitet samt effektive administrative og infrastrukturelle rammer med henblik herpaa;

7. foreslaar, at de skoensmaessigt 150 mia USD, som russiske borgere har staaende paa bankkonti i og uden for Rusland, skal anvendes til investeringer i Rusland, og henstiller i dette oejemed, at man undersoeger mulighederne for amnesti med hensyn til disse midlers oprindelse;

8. opfordrer indtraengende Kommissionen og Raadet til fuldt ud at udnytte den forestaaende revision af Tacis-programmet og tage tilstraekkeligt hensyn til det presserende behov for oekonomiske og institutionelle reformer i Den Russiske Foederation;

9. foreslaar, at Kommissionen i samarbejde med ikke-statslige organisationer undersoeger det eventuelle behov for levnedsmiddel- og laegemiddelforsyninger til vinter og i paakommende tilfaelde traeffer de noedvendige forberedelser hertil;

10. fremhaever vigtigheden af at opretholde og yderligere udvikle det partnerskabssamarbejde om sikkerhedsanliggender, som gradvis er ved at blive etableret mellem Rusland og Vesten;

11. opfordrer Raadet og Kommissionen til at traeffe yderligere foranstaltninger med henblik paa gennemfoerelse af demokratiske reformer og borgerrettigheder og fremme demokratiforstaaelsen gennem programmer, der varetages af uafhaengige institutioner, og etablering af landsdaekkende demokratiske partipolitiske strukturer;

12. opfordrer Kommissionen og Raadet til at fremlaegge forslag til det naeste G 7-moede, saaledes at der kan goeres en lignende indsats af og med andre G 7-medlemmer, navnlig med USA;

13. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, Den Russiske Foederations praesident, regering og parlamentariske institutioner, IMF og Verdensbanken.