ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/216 for så vidt angår EU-toldkontingentet for oksekød af høj kvalitet fra Paraguay

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Den 29. marts 2017 meddelte Det Forenede Kongeriges regering Det Europæiske Råd, at Det Forenede Kongerige har til hensigt at udtræde af Den Europæiske Union ("EU"). Siden den 1. februar 2020 er Det Forenede Kongerige er et "tredjeland". Siden den 1. januar 2021, dvs. efter overgangsperiodens udløb, har Den Europæiske Unions fælles handelspolitik ikke længere fundet anvendelse på Det Forenede Kongerige.

Det Forenede Kongeriges beslutning om at udtræde af EU har skabt behov for at "fordele" de kvantitative forpligtelser, der er indeholdt i EU-28-WTO-listen over EU's 143 WTO-toldkontingenter for landbrugsprodukter, fisk og industriprodukter. EU indledte denne proces i Genève i oktober 2018. Grundlaget for denne tilgang har været at bibeholde den eksisterende mængde for hvert toldkontingent fuldt ud i fremtiden, men fordelt på to forskellige toldområder: EU-27 og Det Forenede Kongerige.

Paraguay har et toldkontingent på 1 000 ton oksekød af høj kvalitet (løbenummer 094455), som ikke er opført på EU's WTO-liste. Dette toldkontingent blev ved en fejl medtaget i fordelingenproceduren og blev således reduceret til 711 ton på EU-27's side, uden at der blev åbnet en tilsvarende mængde for Det Forenede Kongerige.

Det betyder, at Paraguays markedsadgang er blevet reduceret fra 1 000 ton til 711 ton med virkning fra den 1. januar 2021.

Denne ændringsforordning har til formål at genoprette den korrekte EU-27-mængde (1 000 ton) for toldkontingent 094455.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette initiativ er i overensstemmelse med EU's igangværende foranstaltninger for at sikre, at konsekvenserne af Det Forenede Kongeriges udtræden af EU håndteres på en velordnet måde.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Som ovenfor.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Artikel 207, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Den fælles handelspolitik henhører under Unionens enekompetence.

•Proportionalitetsprincippet
om ændring af Rådets forordning (EU) 2016/1184 for så vidt angår medtagelse af autonome EU-toldkontingenter for visse fiskevarer

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Rådets forordning (EU) 2020/1706 om åbning og forvaltning af autonome EU-toldkontingenter for visse fiskevarer for perioden 2021-2023 blev vedtaget den 13. november 2020.

Formålet med forordningen er at sikre konkurrenceevnen for Unionens forarbejdningsindustri og undgå at skade Unionens produktion af fiskevarer ved at sikre, at den har tilstrækkelige forsyninger af fiskevarer. Med henblik herpå begrænser eller suspenderer forordningen importtolden for en række varer inden for kontingenter af passende størrelse. Forordningen fastsætter også, hvilke former for forarbejdning og behandling ("kvalificerende behandlinger") der giver adgang til kontingenterne.

Det Forenede Kongerige forlod Den Europæiske Union den 31. januar 2020. Forordningen var baseret på den antagelse, at EU og Det Forenede Kongerige ville indgå en frihandelsaftale, der skulle finde anvendelse fra overgangsperiodens udløb, således at handelsstrømmene mellem dem kunne fortsætte, og der ikke ville være indført importafgifter. Handels- og samarbejdsaftalen indeholder bestemmelser om told- og kvotefri adgang for fiskevarer, men de britiske oversøiske lande og territorier (OLT'er) er ikke længere associeret med EU, og deres eksport af fiskevarer til Unionen nyder ikke længere godt af toldnedsættelser.

De bilaterale tillægsprotokoller med Island og Norge, hvori der er fastsat kontingenter for visse fisk og fiskevarer, udløb den 30. april 2021. Da forhandlingerne om nye kontingenter ikke var afsluttet på det tidspunkt, kan EU's industri stå over for mangel på toldfrie varer til forarbejdning.

Det er derfor nødvendigt at ændre Rådets forordning (EU) 2020/1706 for at imødegå konsekvenserne af fjernelsen af de britiske OLT'er fra EU's OLT-handelsordning og af udløbet af tillægsprotokollerne med Norge og Island.

• Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette initiativ er i tråd med EU's konsekvente politik i de seneste 20 år med at sikre en tilstrækkelig forsyning af fiskevarer til forarbejdningsindustrien.

2. RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

• Retsgrundlag

Artikel 31 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

• Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Toldsatserne i den fælles toldtarif falder under Unionens enekompetence. Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse.

• Proportionalitetsprincippet

Den politiske beslutning står i forhold til målet, eftersom der kun tillades en begrænset mængde for hvert produkt under hensyntagen til kontingentudnyttelsesgraden, nødvendigheden af at sikre lige konkurrencevilkår for EU's producenter og producenter fra tredjelande, merværdi og andre handelspræferencer.

• Valg af retsakt

Der bør anvendes den samme type retsakt som den, der er ved at blive ændret, dvs. en rådsforordning.
2018/0248 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET



i henhold til artikel 294, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde



vedrørende

Rådets holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Asyl- og Migrationsfonden

1.Sagsforløb

Forslag fremsendt til Europa-Parlamentet og Rådet (dokument COM(2018) 471 final – 2018/0248 COD):

13. juni 2018 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslaget vedtaget: 17. oktober 2018 Europa-Parlamentets førstebehandlingsholdning vedtaget: 13. marts 2019 Rådets delvise generelle indstilling vedtaget: 7. juni 2019 Rådets generelle indstilling vedtaget: 12. oktober 2020 Sjette trilog, hvor der blev opnået foreløbig politisk enighed om de væsentligste politiske punkter, afholdt: 9. december 2020 Rådets holdning vedtaget: 14. juni 2021

2.Formålet med Kommissionens forslag

I forbindelse med den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 forelagde Kommissionen Rådet sit forslag til Asyl- og Migrationsfonden ("AMF"), med henblik på at yde støtte til den effektive forvaltning af migration i medlemsstaterne. Forslaget har til formål at øge det samlede EU-budget til forvaltning af migration og ydre grænser betydeligt.

Fondens mål er at bidrage til en robust og retfærdig EU-politik på migrationsområdet. Fonden tager sig primært af EU-medlemsstaternes interne behov, men anerkender også — og kan under forudsætning af passende sikkerhedsforanstaltninger — håndtere behov ved EU's ydre grænser. Via sine gennemførelsesbestemmelser kan den støtte foranstaltninger uden for EU gennem internationale organisationer, støtteberettigede enheder etableret i tredjelande (f.eks. NGO'er) eller med tredjelande, der opfylder de kriterier for støtteberettigelse, der kræves for at blive associeret med fonden.

Fonden vil sikre, at EU fortsætter med at opfylde sine forpligtelser over for dem, der har brug for international beskyttelse, ved at støtte genbosætning, indrejse af humanitære årsager og integration af støtteberettigede asylansøgere og migranter. Fonden kan også muliggøre en værdig tilbagesendelse af de personer, der ikke har ret til ophold i EU, og støtter løsninger, som erstatter irregulær migration med sikre og velordnede muligheder for lovlig migration.

Som konstateret under den tidligere programmeringsperiode var der behov for større fleksibilitet i forbindelse med forvaltningen af den forudgående fond for bedre at støtte målene. Alt imens det giver en sådan fleksibilitet sikrer forslaget om den nye fond også, at finansieringen kanaliseres mod Unionens prioriteter og foranstaltninger med en væsentlig værdi for Unionen. Der blev derfor foreslået nye mekanismer for tildeling af midler til delt, direkte og indirekte forvaltning for at kunne håndtere de skiftende operationelle udfordringer og prioriteter.

3.Bemærkninger til Rådets holdning
De afholdte omkostninger for aktiviteter, hvis gennemførelse starter efter den 1. januar 2021, kan betragtes som støtteberettigede fra begyndelsen af aktionen i henhold til den pågældende tilskudsaftale eller tilskudsafgørelse, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. XX/2021 af xx 2021 [denne afgørelse] træder i kraft, inden afslutningen af aktionen.

(3)Enheder, der er etableret i EFTA-staterne, bør være berettiget til at deltage i aktiviteter, der starter før ikrafttrædelsen af denne afgørelse. De afholdte omkostninger for sådanne aktiviteter, hvis gennemførelse starter efter den 1. januar 2021, kan betragtes som støtteberettigede på samme vilkår som omkostninger afholdt af enheder, der er etableret i EU-medlemsstaterne, forudsat at denne afgørelse træder i kraft inden afslutningen af den pågældende aktion.

Island og Liechtenstein fritages for at deltage i programmet og for at bidrage finansielt hertil."

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft, dagen efter at den sidste meddelelse er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1.

Den anvendes fra den 1. januar 2021.

Artikel 3

Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...].

På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne

[…]

Formand

[…]

Sekretærer for

Det Blandede EØS-Udvalg





Erklæring fra EFTA-staterne

til afgørelse nr. […] af xx 2021 om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen med henblik på at udvide de kontraherende parters samarbejde til også at omfatte EFTA-staternes deltagelse i Den Europæiske Forsvarsfond

[til vedtagelse sammen med afgørelsen og til offentliggørelse i EUT]

Med denne afgørelse udvides de kontraherende parters samarbejde til også at omfatte EFTA-staternes deltagelse i Den Europæiske Forsvarsfond. EFTA-staterne finder, at forsvarsanliggender falder uden for EØS-aftalens anvendelsesområde, og at EØS-aftalens anvendelsesområde med vedtagelsen af denne afgørelse derfor ikke udvides til også at omfatte forsvarsanliggender ud over EFTA-staternes deltagelse i Den Europæiske Forsvarsfond. EFTA-staterne understreger også, at Island og Liechtenstein ikke deltager i eller bidrager finansielt til Den Europæiske Forsvarsfond.
om den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side, for så vidt angår forlængelse af de strategiske prioriteter for EU og Den Tunesiske Republik, indtil EU og Den Tunesiske Republik har vedtaget nye ajourførte fælles dokumenter.

BILAG

AFGØRELSE NR. x/2021 TRUFFET AF ASSOCIERINGSRÅDET EU-TUNESIEN



af [dd/mm/yyy]



om godkendelse af en forlængelse af de strategiske prioriteter for EU og Den Tunesiske Republik

ASSOCIERINGSRÅDET EU-TUNESIEN HAR —

under henvisning til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side ("Euro-Middelhavsaftalen"), og

ud fra følgende betragtninger:

(1)Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side blev undertegnet den 17. juli 1995 og trådte i kraft den 1. marts 1998.

(2)I henhold til Euro-Middelhavsaftalens artikel 80, kan associeringsrådet træffe afgørelser med henblik på virkeliggørelsen af de i aftalen fastsatte mål.

(3)I aftalens artikel 90 er det fastsat, at parterne skal træffe alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i henhold til aftalen, og at de skal drage omsorg for, at aftalens målsætning virkeliggøres.

(4)Ved Associeringsrådets afgørelse nr. 1/2018 af 9. november 2018 nåede EU og Den Tunesiske Republik til enighed om strategiske prioriteter til at guide partnerskabet for perioden 2018-20.

(5)Begge parter er via brevveksling nået til enighed om den fortsatte gyldighed af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Den Tunesiske Republik som et retningsgivende dokument med henblik på konsolidering af partnerskabet indtil vedtagelsen af nye ajourførte fælles dokumenter.

(6)I artikel 10 i associeringsrådets forretningsorden åbnes der mulighed for mellem møder at vedtage afgørelser ved skriftlig procedure, hvis begge parter er enige herom.

BESTEMT FØLGENDE:

Artikel 1

Associeringsrådet beslutter ved skriftlig procedure, at de strategiske prioriteter for EU og Den Tunesiske Republik, der er knyttet som bilag til dets afgørelse nr. 01/2018 af 9. november 2018, forlænges, indtil EU og Den Tunesiske Republik har vedtaget nye ajourførte fælles dokumenter.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side, for så vidt angår forlængelse af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Jordan, indtil der af EU og Jordan er vedtaget nye ajourførte fælles dokumenter

BILAG

AFGØRELSE NR. xx/2021 VEDTAGET AF ASSOCIERINGSRÅDET EU-JORDAN



af [dd/mm/åååå]



om vedtagelse af en forlængelse af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Jordan

ASSOCIERINGSRÅDET EU-JORDAN HAR —

under henvisning til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side ("Euro-Middelhavsaftalen"), og

ud fra følgende betragtninger:

(1)Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side blev undertegnet den 24. november 1997 og trådte i kraft den 1. maj 2002.

(2)Artikel 91 i Euro-Middelhavs-aftalen giver associeringsrådet beføjelse til at træffe passende afgørelser med henblik på virkeliggørelsen af de i aftalen fastsatte mål.

(3)I aftalens artikel 101 er det fastsat, at parterne skal træffe alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i henhold til aftalen, og at de skal drage omsorg for, at aftalens målsætning virkeliggøres.

(4)Ved afgørelse nr. 1/2016 af 19. december 2016 aftalte associeringsrådet prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Jordan for perioden 2016-2018 med henblik på at konsolidere og styrke Jordans modstandsdygtighed og stabilitet og samtidig søge at afhjælpe konsekvenserne af den langvarige konflikt i Syrien.

(5)Ved afgørelse nr. 1/2018 af 12. december 2018 besluttede associeringsrådet at forlænge gyldigheden af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Jordan indtil den 31. december 2020.

(6)Begge parter er via brevveksling nået til enighed om den fortsatte gyldighed af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Jordan som et retningsgivende dokument med henblik på konsolidering af partnerskabet indtil vedtagelsen af nye ajourførte fælles dokumenter.

(7)I artikel 10 i associeringsrådets forretningsorden åbnes der mulighed for mellem møder at vedtage afgørelser ved skriftlig procedure, hvis begge parter er enige herom.

BESTEMT FØLGENDE:

Artikel 1

Associeringsrådet beslutter ved skriftlig procedure, at prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Jordan i bilaget til dets afgørelse nr. 1/2016 af 19. december 2016 forlænges, indtil der af EU og Jordan er vedtaget nye ajourførte fælles dokumenter.

Artikel 2
BILAG

Forhandlingsdirektiver

–Formålet med forhandlingerne er at indgå en gennemførelsesprotokol til fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Mauritius i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 om den fælles fiskeripolitik og med Rådets konklusioner af 19. marts 2012 om Kommissionens meddelelse af 13. juli 2011 om den fælles fiskeripolitiks eksterne dimension.

–Gennemførelsesprotokollen bør fastsætte de overordnede rammer for EU-fiskerfartøjers fiskeri i Mauritius' farvande og for EU's samarbejde med Mauritius på fiskeriområdet.

–For at fremme et bæredygtigt og ansvarligt fiskeri og samtidig sikre gensidige fordele for EU og Republikken Mauritius bør Kommissionens forhandlinger søge at:

·sikre, at EU-fiskerfartøjer har adgang til Republikken Mauritius' fiskeriområde, og at de får tildelt de nødvendige tilladelser til at fiske i nævnte område, og derved bl.a. udvikle netværket af partnerskabsaftaler for bæredygtigt fiskeri for EU's fiskeriaktører i Det Indiske Ocean.

·tage hensyn til den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og de relevante forvaltningsplaner, der er vedtaget af de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er), for at sikre et miljømæssigt bæredygtigt fiskeri og fremme international havforvaltning. Fiskeriet bør udelukkende rettes mod de disponible ressourcer under hensyntagen til den lokale flådes fiskerikapacitet, samtidig med at der tages særligt hensyn til, at visse af de pågældende bestande er stærkt vandrende.

·søge en passende andel af disse fiskeressourcer, som er i fuld overensstemmelse med EU-fiskerflådens interesser, når disse ressourcer også er af interesse for andre udenlandske flåder, og efterstræbe, at alle udenlandske flåder underlægges de samme tekniske betingelser.

·sikre, at adgangen til fiskeriet er baseret på EU-fiskerflådens historiske og forventede fremtidige aktivitet i regionen, set i lyset af de seneste og bedste foreliggende videnskabelige vurderinger samt hensyn til regionerne i EU's yderste periferi.

·etablere en dialog for at styrke sektorpolitikken med henblik på at tilskynde til gennemførelsen af en ansvarlig fiskeripolitik, der er i tråd med Mauritius' udviklingsmål, navnlig hvad angår fiskeriforvaltning, bekæmpelsen af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri), tilsyn med og kontrol og overvågning af fiskeriet, tilvejebringelse af videnskabelig rådgivning samt at fremme økonomisk aktivitet.

·indføre en klausul om konsekvenserne af en tilsidesættelse af menneskerettighederne og de demokratiske principper.

·sikre, at protokollen vil bidrage til at fremme bæredygtig vækst og anstændigt arbejde inden for fiskeriet under hensyntagen til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) relevante konventioner.

·indføre en klausul om forbud mod forskelsbehandling mellem flåderne og om gennemsigtighed.

–Protokollen bør navnlig fastsætte følgende:

·de fiskerimuligheder, som EU-fiskerfartøjerne tildeles

·den finansielle modydelse og vilkårene for udbetaling heraf

·mekanismerne for gennemførelse af sektorstøtten.
om den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, for så vidt angår forlængelse af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon, indtil der er vedtaget nye ajourførte fælles dokumenter mellem EU og Libanon.

BILAG

AFGØRELSE NR. xx/2021 VEDTAGET AF ASSOCIERINGSRÅDET EU-LIBANON



af [dd/mm/yyy]



om vedtagelse af en forlængelse af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon

ASSOCIERINGSRÅDET EU-LIBANON HAR —

under henvisning til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Libanon på den anden side ("Euro-Middelhavsaftalen"), og

ud fra følgende betragtninger:

(1)Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side blev undertegnet den 17. juni 2002 og trådte i kraft den 1. april 2006.

(2)I henhold til Euro-Middelhavsaftalens artikel 76, kan associeringsrådet træffe afgørelser med henblik på virkeliggørelsen af de i aftalen fastsatte mål.

(3)I aftalens artikel 86 er det fastsat, at parterne skal træffe alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i henhold til aftalen, og at de skal drage omsorg for, at aftalens målsætning virkeliggøres.

(4)EU og Libanon nåede ved Associeringsrådets afgørelse nr. 1/2016 af 11. november 2016 til enighed om prioriteterne for partnerskabet med henblik på at styre partnerskabet for perioden 2016-2020 med henblik på at konsolidere og styrke Libanons modstandsdygtighed og stabilitet og samtidig søge at afhjælpe konsekvenserne af den langvarige konflikt i Syrien.

(5)Begge parter er via brevveksling nået til enighed om den fortsatte gyldighed af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon som et retningsgivende dokument med henblik på konsolidering af deres partnerskab indtil vedtagelsen af nye ajourførte fælles dokumenter.

(6)I artikel 10 i associeringsrådets forretningsorden åbnes der mulighed for mellem møder at vedtage afgørelser ved skriftlig procedure, hvis begge parter er enige herom.

BESTEMT FØLGENDE:

Artikel 1

Associeringsrådet beslutter ved skriftlig procedure, at prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon i bilaget til dets afgørelse No.1/2016 af 11. november 2016 forlænges, indtil der er vedtaget nye ajourførte dokumenter mellem EU og Libanon.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder (EU-civilbeskyttelsesmekanismen)

BILAG

DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE

Nr. […]

af […]

om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder

DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ("EØS-aftalen"), særlig artikel 86 og 98, og

ud fra følgende betragtninger:

(1)Samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter bør udvides til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/836 af 20. maj 2021 om ændring af afgørelse nr. 1313/2013/EU om en EU-civilbeskyttelsesmekanisme.

(2)EFTA-staternes deltagelse i aktiviteterne som følge af forordning (EU) 2021/836 bør begynde fra den 1. januar 2021, uanset hvornår denne afgørelse vedtages, eller hvorvidt opfyldelsen af eventuelle forfatningsmæssige krav i forbindelse med denne afgørelse først meddeles efter den 10. juli 2021.

(3)Enheder, der er etableret i EFTA-staterne, bør være berettiget til at deltage i aktiviteter, der starter før ikrafttrædelsen af denne afgørelse. De afholdte omkostninger for sådanne aktiviteter, hvis gennemførelse starter efter den 1. januar 2021, kan betragtes som støtteberettigede på samme vilkår som omkostninger afholdt af enheder, der er etableret i EU-medlemsstaterne, forudsat at denne afgørelse træder i kraft inden afslutningen af den pågældende aktion.

(4)Vilkårene for EFTA-staternes og deres institutioners, virksomheders, organisationers og statsborgeres deltagelse i Den Europæiske Unions programmer er fastsat i EØS-aftalen, særlig artikel 81.

(5)Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2021 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Følgende underled tilføjes i leddet (Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1313/2013/EU) i artikel 10, stk. 8, litra d), i protokol 31 til EØS-aftalen:

"-32021 R 0836: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/836 af 20. maj 2021 om ændring af afgørelse nr. 1313/2013/EU om en EU-civilbeskyttelsesmekanisme (EUT L 185 af 26.5.2021, s. 1).

De afholdte omkostninger for aktiviteter, hvis gennemførelse starter efter den 1. januar 2021, kan betragtes som støtteberettigede fra startdatoen for den aktion, der er fastsat i den pågældende tilskudsaftale eller tilskudsafgørelse på de vilkår, der er fastsat deri, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. XX/2021 af xx 2021 [denne afgørelse] træder i kraft, inden afslutningen af aktionen.