9.7.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 182/3 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på 
visse kategorier af aftaler og samordnet praksis inden for lufttransportsektoren 
KOM(84) 72 endel. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 20. marts 1984) 
(84/C 182/03) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 87, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamen­
tet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske 
og sociale Udvalg, 
og ud fra følgende betragtninger: 
ved Rådets forordning (EØF) nr. ... er der fastsat 
retningslinjer for anvendelse af konkurrencereglerne 
på virksomheder i lufttransportsektoren; 
traktatens artikel 85, stk. 1, kan i henhold til arti­
kel 85, stk. 3, erklæres uanvendelig på visse katego­
rier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der 
opfylder betingelserne i artikel 85, stk. 3; 
bestemmelserne for gennemførelse af artikel 85, 
stk. 3, skal i henhold til artikel 87 udstedes i form af 
en forordning; 
lufttransporten er hidtil blevet reguleret ved et net af 
internationale aftaler, bilaterale aftaler staterne 
imellem samt af bilaterale og multilaterale aftaler 
mellem luftfartsselskaberne; de ændringer i dette 
internationale reguleringssystem, som er nødvendige 
for at skabe konkurrence i lufttransportsektoren, må 
indføres gradvis for at undgå økonomiske forstyrrel­
ser inden for luftfarten; sådanne forstyrrelser vil 
skade udbuddet af vedvarende ruteflyvninger, det er 
til fordel for forbrugeren at undgå sådanne forstyr­
relser; 
med henblik på gradvis at ændre systemet og der­
med undgå væsentlige forstyrrelser inden for luftfar­
ten bør der indrømmes gruppefritagelser for visse 
kategorier af aftaler; disse fritagelser bør kun indrømmes i en overgangsperiode, i hvilken luft­
fartsselskaberne kan tilpasse sig de nye konkurren­
cevilkår; 
for at opnå dette er det ønskeligt, at Kommissionen 
bemyndiges til gennem udstedelse af en forordning 
at fastslå, at visse kategorier af aftaler og samordnet 
praksis undtages fra bestemmelserne i artikel 85, 
stk. 1; 
det bør fastlægges, på hvilke betingelser Kommissi­
onen i nært og vedvarende samarbejde med med­
lemsstaternes kompetente myndigheder kan udøve 
sådanne beføjelser, efter at den har erhvervet til­
strækkeligt kendskab til indholdet af aftalerne og 
den samordnede praksis, og det er blevet muligt at 
afgrænse de kategorier af aftaler og samordnet prak­
sis, for hvilke betingelserne i artikel 85, stk. 3, kan 
anses for opfyldt; 
Kommissionen kan i henhold til artikel 5 i forord­
ning (EØF) nr. ... bestemme, at en beslutning i 
medfør af traktatens artikel 85, stk. 3, skal tillægges 
tilbagevirkende kraft; det er ønskeligt, at Kommissi­
onen også tillægges beføjelse til ved forordning at 
udstede bestemmelser med tilsvarende virkning; 
da der ikke kan indrømmes fritagelse, såfremt betin­
gelserne i artikel 85, stk. 3, ikke er opfyldt, må Kom­
missionen tillægges beføjelse til ved beslutning at 
fastsætte de betingelser, der skal være opfyldt i afta­
ler eller samordnet praksis, som på grund af særlige 
omstændigheder har visse virkninger, der er ufor­
enelige med artikel 85, stk. 3; 
gennemførelsen af den fælles transportpolitik, der er 
fastlagt i Rådets beslutning... om medlemsstater­
nes indbyrdes bilaterale aftaler, arrangementer og 
aftalememoranda vedrørende lufttransport, indebæ­
rer en ophævelse af de ordninger vedrørende kapa-
citetsdeling, hvorved medlemsstaterne gennem bila­
terale aftaler delte kapaciteten på ruterne mellem de 
pågældende to stater ligeligt imellem sig; 
Nr. C 182/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 7. 84 
medlemsstaterne kan derfor ikke længere pålægge 
luftfartsselskaberne at indgå aftaler om kapacitets-
deling; medlemsstaterne kan ikke længere forbyde 
udpegede luftfartsselskaber i andre medlemsstater at 
udvide kapaciteten eller påbyde disse at indskrænke 
den, medmindre visse betingelser er opfyldt; libera­
liseringen af disse rigoristiske ordninger vedrørende 
kapacitetsdeling bør ske gradvis, og der bør derfor 
fastlægges en overgangsperiode, i hvilken luftfarts­
selskaberne får lejlighed til at tilpasse sig den nye 
situation; 
kapacitetsaftaler mellem luftfartsselskaberne vedrø­
rende en bestemt rute har visse fordele, for så vidt 
som de bidrager til at sikre afgange på mindre ren­
table tidspunkter og ruter; videreførelse af disse 
afgange og koordinering af fartplaner og kapacitet 
vil bidrage til økonomisk fremgang og tjene forbru­
gernes interesser; sådanne kapacitetsaftaler bør ikke 
indeholde tillægsbestemmelser, der på anden måde 
begrænser konkurrencen, og som derfor ikke er nød­
vendige for at sikre økonomisk fremgang og fordele 
for forbrugerne; dette udelukker ikke konkurrencen; 
visse aftaler vedrørende indtægtspuljer fører til en 
forbedring af den service, som parterne i aftalen 
yder på luftfartsområdet, for så vidt som et luftfarts­
selskab derved opnår kompensation for den økono­
miske ulempe, der er forbundet med at tilbyde 
afgange på mindre rentable tidspunkter; 
denne kompensation og den heraf følgende forde­
ling af den økonomiske byrde ved at tilbyde afgange 
på mindre rentable tidspunkter tilskynder luftfarts­
selskaberne til at opretholde disse afgange; ydelsen 
af denne service bidrager til økonomisk fremgang og 
er til fordel for forbrugeren; afgangene ville ikke 
blive opretholdt uden et sådant finansielt incita­
ment; hvis indtægtspuljerne begrænses til 1 % af 
omsætningen, vil beslutninger om at indgå puljeaf­
taler ikke påvirke de effektive luftfartsselskabers kon­
kurrencedygtighed; konkurrencen udelukkes derfor 
ikke, og tilskyndelsen til større effektivitet berøres 
ikke; 
i henhold til ovennævnte internationale regulerings­
system er flybilletpriserne hidtil blevet godkendt af medlemssstaterne efter indstilling fra luftfartselska­
berne; på en given rute har de samme priser været 
gældende for alle de luftfartsselskaber, der betjener 
ruten; hidtil har der ikke været nogen væsentlig pris­
konkurrence i lufttransportsektoren; Rådets direk­
tiv... om billetpriser for ruteflyvning mellem med­
lemsstaterne indeholder bestemmelse om en ny pro­
cedure for fastsættelse af flybilletpriser, hvilket er et 
betydeligt skridt i bestræbelserne for at indføre pris 
konkurrence i lufttransportsektoren; 
hidtil har luftfartsselskaberne skullet ansøge rege­
ringsmyndighederne i oprindelses- og bestemmel­
sesstaten om godkendelse af deres prisforslag; der­
for kunne en medlemsstat blokere fornyende og 
konkurrenceskabende forslag fra en anden med­
lemsstats luftfartsselskab; direktiv ... begrænser på 
afgørende måde mulighederne for at blokere 
sådanne forslag i fremtiden; konkurrencen udeluk­
kes således ikke; 
luftfartsselskaberne bør have tilladelse til at rådføre 
sig med hinanden med henblik på at samordne 
udarbejdelsen af prisforslag i overensstemmelse 
med artikel 4 til 6 i direktiv ... af hensyn til det 
store antal forskellige billetpriser og deres komplek­
sitet samt de tilknyttede betingelser; den heraf føl­
gende gennemsigtighed vedrørende billetpriser gav­
ner forbrugerne — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Denne forordning finder anvendelse på internatio­
nal lufttransport mellem lufthavne i Fællesskabet. 
Artikel 2 
1. Uden at bestemmelserne i forordning (EØF) 
nr.... iøvrigt anfægtes kan Kommissionen i over­
ensstemmelse med traktatens artikel 85, stk. 3, ved 
forordning fastslå, at artikel 85, stk. 1, ikke finder 
anvendelse på sådanne kategorier af aftaler mellem 
virksomheder, vedtagelser inden for sammenslutnin­
ger af virksomheder samt samordnet praksis, som 
inden for ruteflyvning og for en bestemt rute har et 
af følgende formål: 
a) kapacitetsdeling; 
9. 7. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 182/5 
b) indgåelse af indtægtspuljeordninger; 
c) samråd vedrørende billetpriser. 
2. I forordningen defineres de kategorier af aftaler, 
som den finder anvendelse på, og det angives speci­
elt: 
a) hvilke restriktioner eller klausuler der må, eller 
ikke må, indgå i aftalerne, vedtagelserne og den 
samordnede praksis; 
b) hvilke klausuler, aftalerne, vedtagelserne og den 
samordnede praksis skal omfatte, eller hvilke 
andre betingelser, der skal være opfyldt. 
3. Stk. 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse på 
kategorier af samordnet praksis, der vedrører en 
bestemt rute. 
Artikel 3 
En forordning udstedt i henhold til artikel 2 er gæld­
ende i et begrænset tidsrum. 
Den kan ophæves eller ændres, såfremt en eller flere 
af forudsætningerne for dens udstedelse ændrer sig; 
i sådanne tilfælde fastsættes en tidsfrist for ændring 
af de aftaler og den samordnede praksis, for hvilke 
den oprindelige ordning var gældende. 
Artikel 4 
En forordning, udstedt i henhold til artikel 2, kan 
indeholde bestemmelse om, at den finder anven­
delse med tilbagevirkende kraft på aftaler og 
samordnet praksis, for hvilke en beslutning, vedta­
get med tilbagevirkende kraft i medfør af artikel 5 i 
forordning (EØF) nr. ... (3), ville have været gæld­
ende på datoen for førstnævnte forordnings 
ikrafttræden. 
Artikel 5 
Før Kommissionen udsteder en forordning, offent­
liggør den et udkast hertil, og den opfordrer alle 
berørte personer og organisationer til at fremsætte 
bemærkninger inden for en frist, som den fastsætter, 
dog mindst en måned. Artikel 6 
1. Kommissionen hører Det rådgivende udvalg for 
Kartel- og Monopolspørgsmål på Transportområ­
det, før den 
a) offentliggør et udkast til forordning; 
b) udsteder en forordning. 
2. Artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr.. .., 
vedrørende høring af Det rådgivende Udvalg finder 
anvendelse, idet fælles møder med Kommissionen 
tidligst kan finde sted en måned efter udsendelse af 
mødeindkaldelsen. 
Artikel 7 
Såfremt Kommissionen enten på eget initiativ eller 
efter anmodning fra eri medlemsstat eller fra en 
fysisk eller juridisk person, der påberåber sig en ret­
lig interesse, finder, at aftaler eller samordnet prak­
sis, som er omfattet af en forordning, der er udstedt i 
henhold til nærværende forordnings artikel 2, ikke 
desto mindre i særlige tilfælde har visse virkninger, 
der er uforenelige med bestemmelserne i traktatens 
artikel 85, stk. 3, kan den med henblik på at ophæve 
disse virkninger i overensstemmelse med artikel 4 og 
6 i forordning (EØF) nr.... 
— rette henstillinger til de pågældende parter, og 
— såfremt sådanne henstillinger ikke følges og 
afhængigt af betydningen af de konstaterede 
virkninger, vedtage en beslutning, hvorved den 
— enten forbyder parterne at iværksætte afta­
len eller den samordnede praksis eller kræ­
ver, at de tager visse skridt, samt pålægger 
bøder, eller 
— trækker fordelene ved den tidligere indrøm­
mede gruppefritagelse tilbage og i overens­
stemmelse med artikel 5 i forordning (EØF) 
nr.... indrømmer dem individuel fritagelse, 
eller 
— trækker fordelene ved den tidligere indrøm­
mede gruppefritagelse tilbage. 
Artikel 8 
Denne forordning træder i kraft den ... 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.