DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 11.10.2004 
KOM(2004) 651 endelig 
. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN  TIL EUROPA-PARLAMENTET 
OG RÅDET 
Europæisk aftaleret og revis ion af gældende EU-ret: 
vejen frem 
. 
 
DA 2   DA 1. I NDLEDNING  
Denne meddelelse er Kommissionens opfølgning på handlingsplanen fra 20031 og 
tager højde for tilbagemeldingerne fra EU-institutionerne, medlemsstaterne og de interesserede parter. Der gøres rede for,  hvordan den fælles referenceramme (FR) 
skal udformes for at skabe bedre samme nhæng i gældende og kommende EU-ret og 
for specifikke planer for de dele af  den gældende EU-re t, som omhandler 
forbrugerbeskyttelse, hvilket er i overensstemmelse med strategien for 
forbrugerpolitikken 2002-2006. Endvidere beskrives planlagte initiativer til fremme af standardaftalevilkår for hele EU, og det understreges, at Kommissionen fortsætter 
sine overvejelser om at indf øre et optionelt instrument. 
Europa-Parlamentet
2 og Rådet3 har vedtaget beslutni nger og resolutioner, som 
bifalder handlingsplanen, og hvori de unders treger behovet for at inddrage alle 
interesserede parter især i udarbejdelsen af  FR. Europa-Parlamentet giver heri udtryk 
for, at det ønsker FR endeligt udarbej det inden udgangen af 2006 og indført hurtigst 
muligt. Rådet anerkender også relevansen af generelle aftaleregler for hele EU, som er udarbejdet af aftaleparterne i overe nsstemmelse med EU's og de nationale 
forskrifter. Endelig opfordrer disse inst itutioner Kommissionen til at fortsætte 
drøftelserne om et optionelt instrument. 
Der er hidtil modtaget 122 bidrag i fo rbindelse med høringen. Med tilladelse fra 
ophavsmændene offentliggjorde Kommissi onen deres bidrag og et sammendrag 
heraf
4. Af hensyn til de interesserede parter bl ev der i juni 2003 afholdt to workshops 
om aftaleret5. En anden workshop om standardaf talevilkår fandt sted i januar 20046, 
mens Kommissionen og Europa-Parlamentet  afholdt en fælles konference i april 
20047. 
2. V EJEN FREM  
2.1 Forbedring af gældende og kommende EU-ret (foranstaltning I i 
handlingsplanen) 
 I bidragene til handlingsplanen understre ges behovet for at forbedre EU-rettens 
kvalitet og konsistens på de t aftaleretlige område, og der peges på, at FR vil 
kunne bidrage hertil. På baggrund af de mange positive reaktioner vil 
Kommissionen fortsætte udarbejdelsen af FR. 
                                                 
1 Alle dokumenter vedrørende europæisk aftaleret findes på Kommissionens netsted: 
http://europa.eu.int/comm/consumers/cons_int/s afe_shop/fair_bus_pract/cont_law/index_en.htm   
2 Se fodnote 1 
3 Se fodnote 1. 
4 Se fodnote 1. 
5 Se fodnote 1. 
6 http://europa.eu.int/comm/internal_market/contractlaw/2004workshop_en.htm  
7 Se fodnote 1. 
 
DA 3   DA 2.1.1 Hovedformålet med FR 
 Handlingsplanen afdækker forskellige  kategorier af problemer i den 
gældende EU-ret. Herunder bør især nævnes: 
● anvendelse af abstrakte juridi ske begreber i direktiverne – 
begreber, som enten er defineret fo r bredt eller slet ikke defineret 
● områder, hvor anvendelsen af direktiverne ikke løser problemerne i 
praksis 
● forskelle mellem gennemførel seslovgivningen i de enkelte 
medlemsstater som følge af anvendelsen af princippet om minimumsharmonisering i direktiverne om forbrugerbeskyttelse 
● inkonsistens i EU's lovgivning om aftaleret 
 Først skal der tages stilling til,  om det er nødvendigt at ændre de 
eksisterende direktiver for at lø se problemerne. I givet fald vil 
Kommissionen da anvende  FR ved fremlæggelsen af forslag om 
forbedring af kvaliteten og sammenhængen i den gældende og kommende EU-ret på det aftaleret lige område. Samtidig vil den kunne 
bidrage til at forenkle gældende EU-ret
8. FR indeholder klare definitioner 
af juridiske begreber, grundprincipper og sammenhængende standardaftaleregler baseret på gæld ende EU-ret og de bedste løsninger, 
man har fundet i medlemsstaternes retsorden. 
 Eksempel: gennemgang af gældende EU-forbrugerret  
 Kommissionens vigtigste mål er fo rtsat at skabe større tillid hos 
forbrugerne og virksomhederne på det indre marked ved at skabe et højt fællesskabsniveau for forbrugerbeskyttelse, fjerne hindringerne for det indre marked og forenkle lovgivningen
9. Otte 
forbrugerbeskyttelsesdirektiver vil blive gennemgået for at fastslå, om 
disse mål nås, især i betragtning af de bestemmelser om "minimumsharmonisering", de indeholder.
10  
 Ved gennemgangen vil der blive fo retaget en vurdering af, i hvilket 
omfang de eksisterende direktiver som helhed og enkeltvis i praksis 
opfylder Kommissionens mål for fo rbrugerbeskyttelse og det indre 
marked. I denne forbindelse fokuseres ikke blot på selve direktiverne, 
men også den måde, hvorpå de anvendes, og de markeder, de omhandler (dvs. national gennemførelseslovgivni ng, retspraksis, selvregulering, 
håndhævelse, overholdelse i praksis og udviklingen i forretningspraksis, 
teknologi og forbrugerforventninger). 
                                                 
8 Dette initiativ er omhandlet i Kommissionens meddelelse om ajourføring og forenkling af 
fællesskabsretten (KOM(2003) 71) og sigter mod at forenkle lovgivningen. 
9 EFT C 137 af 8.6.2002, s. 2. 
10 Direktiv 85/577, 90/314, 93/13, 94/47, 97/7, 98/6, 98/27, 99/44. 
 
DA 4   DA  Ved gennemgangen vil der blive lagt særlig vægt på følgende spørgsmål: 
● Er den forbrugerbeskyttelse, der kr æves i direktiverne, tilstrækkelig 
til at skabe tillid hos forbrugerne? 
● Er harmoniseringsniveauet ti lstrækkelig højt til at fjerne 
hindringerne for det indre marked  og konkurrenceforvridningen for 
virksomhederne og forbrugerne? 
● Er reguleringsniveauet af et omfang, der begrænser byrden for 
virksomhederne til et minimum, og fremmer det konkurrencen? 
● Anvendes direktiverne hensigtsmæssigt? 
● Er der som helhed betragtet væsentlige huller i, manglende 
overensstemmelse eller overlapninger mellem de otte direktiver? 
● Hvilke direktiver bør først og fremmest ændres? 
 Mere specifikke spørgsmål kan også rejses i denne forbindelse: 
● Er afgrænsningen af direktiver nes anvendelsesområde passende? Er 
kravene til oplysninger før aftaleindgåelse tilstrækkelige?  
● Bør varigheden og fremgangsmåderne i forbindelse med 
fortrydelsesfristerne i direktiv erne om dørsalg, timeshare og 
fjernsalg harmoniseres og sta ndardiseres fuldt og helt? 
● Er det nødvendigt at harmonisere fo rbrugeraftaleretten yderligere?  
● Vil det være hensigtsmæssigt at sammenskrive nogle af 
direktiverne for at begrænse den manglende overensstemmelse 
mellem dem? 
 I forbindelse med gennemgangen af den gældende EU-forbrugerret er der 
planlagt en række foranstaltninger: 
● Opbygning af en offentlig data base med gældende EU-ret, 
herunder også national lovgivning og retspraksis. Der vil også blive 
foretaget en sammenlignende analyse af gennemførelsen af direktiverne i praksis.  
● Nedsættelse af en stående ar bejdsgruppe af medlemsstaternes 
eksperter, der skal fungere som et forum for informationsudveksling og debat om gennemførelse af gældende EU-ret .  
● Rapporter om gennemførelse af dire ktiverne om angivelse af priser 
på forbrugsvarer, fjernsalg, fo rbrugerkøb og søgsmål med påstand 
om forbud. Rapporterne vil også inde holde svar fra høringer af de 
interesserede parter og vil blive fu lgt op med relevante seminarer.  
 
DA 5   DA  Efter at projektet er afslu ttet og rapporterne udarbejdet, vil 
Kommissionen tage stilling til, om det vil være nødvendigt at fremlægge forslag til ændring af de ek sisterende direktiver. Denne 
diagnosticeringsfase forventes afsluttet inden udgangen af 2006. 
Resultaterne af arbejdet med FR vil i givet fald blive indarbejdet i sådanne forslag, som vil blive ledsag et af relevante konsekvensanalyser. 
 
 Det vil også være hensigtsmæssigt , at Rådet og Europa-Parlamentet 
anvender FR ved udarbejdelsen af ændringsforslag til Kommissionens forslag. Anvendelsen af FR vil være  i overensstemmelse med det fælles 
mål om at tilstræbe en EU-lovgivning af høj kvalitet
11 og EU-
institutionernes forpligtelse til at fremme enkelhed, klarhed og konsistens 
i EU-lovgivningen12. 
2.1.2 Andre mulige anvendelser af FR 
 Nationale lovgivere vil kunne anve nde FR ved gennemførelse af EU-
direktiver på det aftale retlige område til nationale lovgivning. De vil også 
kunne anvende FR, når de skal l ovgive på de områder inden for 
aftaleretten, som ikke er  omfattet af EU-lovgivning. 
 En anden mulig anvendelse er inden for voldgift som foreslået af Europa-
Parlamentet. FR vil således kunne anvendes som grundlag for neutrale og afbalancerede løsninger i tvister mellem aftaleparter. 
 FR vil også kunne anvendes i forbinde lse med de øvrige foranstaltninger, 
som er omhandlet i handlingsplanen. Eu ropa-Parlamentet har f.eks. peget 
på, at FR vil kunne udf ormes som en samling standardaftalevilkår, 
hvortil advokater og andr e aktører inden for retsvæsenet har adgang. 
Kommissionen kan tilslutte sig, at det vil være ønskeligt, om FR 
anvendes i størst muligt omfang ved gennemførelsen af handlingsplanens foranstaltning II. Endvidere vil den kunne anvendes ved udarbejdelsen af 
et eventuelt optionelt instrument. 
 Kommissionen overvejer også forslaget om at integrere FR i sine egne 
kontrakter. Den vil også kunne suppl ere den gældende nationale 
lovgivning. Kommissionen opf ordrer også andre institutioner og organer 
til at anvende FR ved indgåelse af kontrakter med tredjeparter. 
 Endelig vil EF-Domstolen ved fort olkningen af gældende EU-ret på det 
aftaleretlige område kunne drage nytte af FR, som er baseret på gældende 
EU-ret og de bedste løsninger, de r er fælles for medlemsstaternes 
lovgivning om aftaleret. 
                                                
 
11 Jf. handlingsplanen om bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer (KOM(2002) 278). 
12 Interinstitutionel aftale om bedre lovgivning (EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1). 
 
DA 6   DA 2.1.3 FR's retlige status 
 I flere bidrag til handlingsplanen rejses spørgsmålet om FR's retlige 
status. Forslagene spænder lige fra en  bindende retsakt vedtaget af Rådet 
og Europa-Parlamentet til et ikke-b indende instrument vedtaget af 
Kommissionen. 
 Kommissionen mener på nuværende tid spunkt, at FR bør være et ikke-
bindende instrument. Kommissionen v il dog ved udarbejdelsen af FR i 
stort omfang høre alle interesserede parter, og spørgsmålet vil da kunne tages op igen. 
2.2 Fremme af anvendelsen af sta ndardaftalevilkår for hele EU 
(foranstaltning II i handlingsplanen) 
2.2.1 Kommissionens forslag i handlingsplanen  Hensigten med den anden foranstaltni ng er at tilskynde den private sektor 
til at udarbejde standardaftalevilkår, som skal være gældende i hele EU og ikke kun i en enkelt medlemsstat. Aftaleparterne har ofte den opfattelse, at de skal anvende forske llige standardvilkår, fordi der findes 
forskellige bindende regler i medlem sstaternes lovgivninger, enten inden 
for aftaleret eller på andre områder (f.eks. ser forskelle inden for erstatningsret ud til at kræve forskellige aftalevilkår i forbindelse med ansvar). Der er dog en række positive eksempler på EU-dækkende standardvilkår vedrørende spørgs mål, som normalt også skal være 
omfattet af andre aftaler. 
 Acceptable løsninger for hele EU skulle derfor ogs å kunne komme på 
tale i andre tilfælde, hvor nationale standardaftalevilkår i øjeblikket 
finder anvendelse. Da der ikke ser ud til at være tilstrækkeligt kendskab 
til sådanne globale EU-løs ninger, er der i handli ngsplanen foreslået et 
omfattende initiativ til udbredelse af  kendskabet til de eksisterende 
muligheder. 
2.2.2 Reaktioner fra interesserede parter og andre 
 Nogle respondenter bifaldt det fore slåede initiativ, mens andre var mere 
forbeholdne over for Kommissionens tiltag, eftersom de formodede, at Kommissionen havde planer om selv at udarbejde standardaftalevilkårene. Dette er på  ingen måde Kommi ssionens hensigt. 
Det er helt op til markedsdelta gerne at fastlægge indholdet af 
standardaftalevilkårene samt at afgøre, om de skal anvendes. 
Kommissionen ønsker blot at fungere  som formidler og således bringe 
parterne sammen uden at blan de sig i det principielle. 
 Spørgsmålene blev mere indgående  drøftet på en workshop den 19. 
januar 2004
13, hvor der blev fokuseret på anvendelse af 
standardaftalevilkår i transakti oner mellem virksomheder (B2B) og i 
                                                 
13 Se fodnote 6. 
 
DA 7   DA kontrakter mellem virksomheder og offentlige myndigheder (B2G). Der 
kunne heraf drages to hovedkonklusioner: 
 For det første var der bred enighed om, at standardaftalevilkår for hele 
EU med fordel ville kunne anvendes i en  lang række tilfælde, selv om der 
på visse områder stadig er lo vgivningsmæssige og administrative 
hindringer. Det blev besluttet, at  Kommissionen med bistand fra de 
interesserede parter skul le udarbejde en liste ove r de største hindringer. 
 For det andet nåede man til enighed om, at det ville være 
hensigtsmæssigt at skabe større opm ærksomhed om de muligheder, der 
findes, navnlig ved at udbrede stru kturerede oplysninger om eksempler 
på gode resultater med standardaftale vilkår for hele EU på et af 
Kommissionen oprettet netsted. 
2.2.3 Aktioner: et netsted til at fre mme udarbejdelsen og anvendelsen af 
standardaftalevilkår for hele EU 
 Ud fra alle disse bidrag har Kommissionen konkluderet, at man med 
fordel vil kunne udbrede kendskabet til de eksisterende muligheder. 
Kommissionen vil fokusere på standa rdaftalevilkår i forbindelse med 
transaktioner mellem virksomheder  og virksomheder og offentlige 
myndigheder. 
 På grundlag af en vurdering af disse  aktioner vil der blive taget stilling 
til, om der skal foreslås yderligere foranstaltninger, og om arbejdet skal udvides. 
2.2.3.1 En platform for udveksling af oplysninger om eksisterende og 
planlagte standardaftalevilkår for hele EU 
 Kommissionen vil oprette et nets ted, hvor markedsdeltagerne kan 
udveksle oplysninger om allerede anvendte eller planlagte 
standardaftalevilkår for hele EU . Ansvaret for disse oplysninger 
påhviler udelukkende de parter, som har offentliggjort dem. 
Offentliggørelsen af oplysningern e indebærer således ikke en 
anerkendelse af standardaftale vilkårenes juridiske eller 
kommercielle gyldighed. Før Komm issionen tager næste skridt, vil 
den kontakte de interess erede parter for at fastslå, nøjagtigt hvilke 
oplysninger brugerne har behov for, og hvilke oplysninger 
markedsdeltagerne ønsker at anbringe på netstedet.  
 Disse oplysninger skulle give pa rterne mulighed for at lære af 
andres fejl og høste fordele af disses positive erfaringer. Kommissionen har derfor ikke til he nsigt selv at uddrage eksempler 
på bedste praksis. 
 
DA 8   DA 2.2.3.2 Retningslinjer for forholdet mellem konkurrencereglerne og 
standardaftalevilkår for hele EU 
 Komissionen ønsker ikke på nuvære nde tidspunkt at offentliggøre 
separate retningslinjer for uda rbejdelsen og anvendelsen af 
standardaftalevilkår. De n har allerede gjort opmærksom på, at den 
normalt stiller sig positivt over for aftaler, der fremmer den økonomiske integration inden for fællesmarkedet eller udviklingen 
af nye markeder og bedre udbudsbetingelser
14. Selv om der således 
almindeligvis ses positivt på af taler om udarbejdelse eller 
anvendelse af standardaftalevilkår  for hele EU, vil aftaler eller 
samordnet praksis vedrør ende anvendelse af st andardaftalevilkår i 
visse tilfælde være uforenelige med konkurrencereglerne. 
 I denne forbindelse henleder Kommissionen opmærksomheden på 
retningslinjerne for anvendelsen af EF-traktatens artikel 81 på 
horisontale samarbejdsaftaler15, især afsnit 6, som indeholder 
retningslinjer for standardiseringsaf taler. Selv om de ikke specifikt 
gælder for aftaler om standardaftalevilkår, kan parterne heri finde råd og vejledning med henblik på at undgå problemer med aftaler 
om at anvende standardaftalevilkår. 
2.2.3.3 Kortlægning af lovgivningsmæssi ge hindringer i anvendelsen af 
standardaftalevilkår for hele EU 
 Kommissionen vil sammen med de interesserede parter undersøge, 
om der i medlemsstaterne findes lovgivningsmæssige hindringer for standardaftalevilkår for hele EU , og i givet fald fjerne dem, hvis 
det er nødvendigt og hensigtsmæssigt. Det kan ske ved frivillige 
foranstaltninger i de pågæ ldende medlemsstater, ved 
traktatbrudsprocedurer, som Kommissionen har indledt, hvis 
hindringerne strider mod EU-l ovgivningen, eller andre EU-
foranstaltninger, f.eks. lovgivningsin itiativer, hvis der ikke er tale 
om overtrædelse.  
 Kommissionen vil først iværksætte  en sådan undersøgelse efter at 
have rådført sig med de interesse rede parter om dens form og 
indhold for at sikre, at undersøgels en fokuserer på aspekter, som er 
relevante for markedsdeltagerne. 
2.3 En ikke-sektorspecifik foranstaltning  - et optionelt instrument inden for 
europæisk aftaleret (foransta ltning III i handlingsplanen) 
 Det konkluderedes bl.a. i handlingsplane n, at der på daværende tidspunkt ikke 
var tegn på, at den hidtil fulgte sektorspecifikke fremgangsmåde ville føre til problemer, og at der derfor ikke var grund til at opgive denne fremgangsmåde. 
Det blev imidlertid anset for relevant at undersøge, om der vil være behov for 
                                                
 
14 Kommissionens meddelelse nr. 2001/C 3/02 punkt 169 (EFT C 3 af 6. januar 2001, s. 2). 
15 Do. 
 
DA 9   DA ikke-sektorspecifikke foranstaltninger som f.eks. et optionelt instrument til at 
løse problemerne i forbindelse med europæisk aftaleret. 
 Kommissionen har til hensigt at fort sætte denne proces sideløbende med 
udarbejdelsen af FR og under hensyntagen til de interesserede parters kommentarer til, hvordan instrument et bør udformes, hvis det bliver 
nødvendigt at indføre et såda nt. Udarbejdelsen af FR og navnlig høringen af de 
interesserede parter kan meget vel a fføde relevante oplysninger herom. 
 Kommissionen vil skabe konkrete mulighe der for at udveksle oplysninger om 
relevansen af et sådant instrument. Se lv om det er for tidligt at gætte på 
resultatet af drøftelserne, er det vig tigt at understrege, at  Kommissionen ikke 
har til hensigt at foreslå en "eur opæisk civilret" til harmonisering af 
medlemsstaternes lovgivninger på det aftale retlige område. Drøftelserne skal ej 
heller betragtes som et forsøg på at sætte  spørgsmålstegn ved de aktuelle tiltag 
til fremme af den frie bevægelighed ved hjælp af fleksible og effektive 
løsninger. 
 En række af parametrene for drøftels erne om behovet for et instrument er 
baseret på bidragene til handlingsplanen  og Kommissionens egne overvejelser. 
Heraf kan nævnes behovet for at ta ge højde for forskellene mellem 
transaktioner med forbrugerne og tran saktioner mellem virksomheder og med 
offentlige myndigheder, i hvilket omfang andre løsninger, herunder standardaftalevilkår for he le EU, allerede frembyder t ilfredsstillende løsninger 
samt nødvendigheden af at respekte re forskellige re tstraditioner og 
administrative traditioner i medlemsstat erne. Det vil være nødvendigt at tage 
højde for disse parametre i kommende drøftelser om dette instruments 
relevans. Nogle af disse parame tre er omhandlet i bilag II. 
 Hvis der opstår problemer, som kræver løsninger på EU-plan, vil 
Kommissionen foretage en udvidet konsekve nsanalyse for at tage stilling til 
løsningernes form og indhold. 
3. F
ORBEREDELSER TIL OG UDARBEJDELSE AF DEN FÆLLES REFERENCERAMME  
3.1 Forberedelser: forskning og delt agelse af EU-institutionerne, 
medlemsstaterne og andre interesserede parter 
3.1.1 Oversigt  For at sikre at FR er af høj kvalite t, vil Kommissionen finansiere tre års 
forskningsarbejde inden for rammerne af det sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling
16. Forslag til forskningsprojekter er 
blevet evalueret, og arbejdet  forventes påbegyndt snart. 
                                                 
16 Afgørelse nr. 1513/2002/EF (EFT L 232 af 29.8.2002, s. 1). 
 
DA 10   DA  Senere i 2007 forventes forskerne at fremlægge en endelig rapport med 
alle de data, som Kommissionen har behov for til udarbejdelse af FR. 
Den skal derfor indeholde et udkast til FR, som forskerne anser for at 
opfylde formålene i handlingsplanen.  
3.1.2 De interesserede parters deltagelse 
 De interesserede parters deltagelse i processen er af stor betydning, 
hvilket understreges i alle bidragene til handlingsplanen. 
 På den fælles konference, som Eu ropa-Parlamentet og Kommissionen 
afholdt i april 2004, blev de r foreslået fire grundlæggende kriterier for en 
vellykket deltagelse: 
• forskellige retstraditioner: de r bør tages hensyn til de mange 
forskellige retstraditioner i EU 
• afbalancering af økonomiske inte resser: der bør tages hensyn til 
interesserne i et bredt spektrum af virksomheder inden for forskellige økonomiske sektorer fra SMV'er til multinationale selskaber og forbrugere såvel so m advokater og andre aktører inden 
for retsvæsenet 
• engagement: de interesserede parter forventes at yde et 
kontinuerligt og betydeligt  bidrag til processen 
• teknisk ekspertise: tilbagemelding og stimulering af 
forskningsindsatsen. 
 Der vil blive taget højde for di sse kriterier ved oprettelsen af 
nedennævnte strukturer. Str ukturerne på første niv eau vil indgå  i aftalen 
mellem Kommissionen og forskerne: 
 Første niveau: teknisk input 
• Kommissionen vil etablere et ne tværk af eksperter blandt de 
interesserede parter for at kunne yde et kontinuerligt, detaljeret 
bidrag til forskernes forberedende arbejde. 
• Der vil med regelmæssige mellemr um blive afholdt workshops om 
alle aspekter af forskningsarbejd et, således at de interesserede 
parter vil få lejlighed til at pe ge på praktiske spørgsmål og give 
tilbagemeldinger. Der vil blive afholdt workshops om hvert emne, 
således at de interesserede part er og Kommissionen kan følge med 
i, hvordan arbejdet skrider frem. Af hensyn til effektiviteten vil emnerne være meget specifikke, og  antallet af deltagere i hver 
workshop vil være begrænset. 
• Til støtte for dette arbejde vil de r blive oprettet et netsted, som vil 
være tilgængeligt for forskere, eksperter blandt de interesserede parter, Kommissionen, eksperter fra medlemsstaterne og Europa-
 
DA 11   DA Parlamentet. Udkastene vil blive ajourført på dette netsted i takt 
med udviklingen i forskningsarbejd et og under hensyntagen til 
kommentarer fra de interesserede parter. 
• Når det ligger fast, hvordan de fo rskellige aspekter  skal opdeles, 
kan det være hensigtsmæssigt at ops tille retningslinjer for at sikre, 
at både forskerne og de interesserede  parter har en kl ar opfattelse af 
processen, og at de deler denne opfattelse. Til koordinering af de 
interesserede parters bidrag kunne der således oprettes en struktur 
som f.eks. en styringsgruppe sa mmensat af både videnskabelige 
forskere og eksperter blandt  de interesserede parter. 
 Andet niveau: politiske o vervejelser og vurderinger 
 Kommissionen: 
• holder Europa-Parlamentet og Rådet løbende orienteret om 
udviklingen, således som de  har udtrykt ønske om 
• afholder regelmæssigt møder med højtstående repræsentanter for 
Europa-Parlamentet og medlemsstaterne 
• nedsætter en arbejdsgruppe af ek sperter fra medlemsstaterne for at 
holde dem underrettet om arbejdet  og give dem mulighed for at 
melde tilbage. 
 Desuden vil deltagerne på de to ni veauer kunne mødes regelmæssigt i et 
diskussionsforum for at drøfte  emnerne i en bredere kontekst. 
3.1.3. FR's mulige struktur og indhold 
 Det forberedende arbejde sigter m od at afdække de bedste løsninger 
under hensyntagen til medlemsstaternes lovgivninger på de t aftaleretlige 
område (både retspraksis og anden fast praksis), gældende EU-ret  og 
relevante internationale instrument er, især De Forenede Nationers 
konvention om aftaler om internationale køb fra 1980. Andet eksisterende materiale v il også være relevant og vil blive lagt til grund, 
idet det dog sikres, at FR af passes efter EU's særlige behov. 
 FR forventes at få følgende strukt ur (bilag I indeholder et eksempel 
herpå): For det første skal der indgå  fælles aftaleretlige grundprincipper, 
herunder retningslinjer for de tilfælde, hvor det kan blive nødvendigt med undtagelser fra sådanne grundpr incipper. For det andet vil 
grundprincipperne blive suppleret med de finitioner af nøglebegreber. For 
det tredje vil disse principper og definitioner blive suppleret med standardregler og dermed udgøre ho vedbestanddelene i FR. Der kunne 
eventuelt sondres mellem standardregler for aftaler mellem virksomheder eller private og standardregler for aftaler mellem virksomheder og forbrugere. 
 
DA 12   DA  Nogle respondenter pegede på om råder, de mente burde indgå i FR. 
Mange af disse områder vedrører generelle begreber, som ikke er 
specifikke for bestemte typer aftaler eller aftalepartne re. Hovedkriteriet 
for afgrænsning af de områder, so m skal indgå, bør være, i hvilket 
omfang de bidrager til at skabe be dre sammenhæng i gældende EU-ret. 
 To typer aftaler, som specifikt  blev nævnt, var forbruger- og 
forsikringsaftaler. Kommissionen forventer, at man i det forberedende arbejde med FR er særlig opmærksom på disse to områder. Andre specifikt nævnte områder, som bør indgå i FR, var aftaler om køb af 
varer og tjenesteydelser og klau suler om ejendomsforbehold og 
overdragelse af ejendomsretten til varer. 
 Kommissionen tog også højde for resu ltaterne af en undersøgelse, som 
efter anmodning fra Europa-Parlamentet  og Rådet blev iværksat for at 
fastslå, om der opstod problemer på grund af forskellene i samspillet mellem aftaleretten og erstatningsretten og mellem aftaleretten og ejendomsretten
17. Ud fra resultaterne af denne undersøgelse 
konkluderede Kommissionen, at der ikke opstår nævneværdige problemer som følge af forskelle i samspillet mellem aftaleretten og erstatningsretten i de forskellige medlemsstater. Samspillet mellem aftaleretten og ejendomsretten i medl emsstaterne synes til gengæld at 
skabe mere alvorlige problemer. Ve d udarbejdelsen af FR er det 
nødvendigt at finde en løsning på di sse problemer, i det omfang det er 
nødvendigt for at forbedre gæ ldende og kommende EU-ret . 
3.2 Kommissionens udarbejdelse af den fælles referenceramme 
3.2.1 Relevans for opfyldelse af må lsætningerne i handlingsplanen 
 Kommissionen er ikke bundet af fo rskernes endelige rapport og vil om 
nødvendigt ændre den for at kunne opfylde handlingsplanens målsætninger. 
3.2.2 Gennemførlighedstest 
 Ved vurderingen af forskernes e ndelige rapport vil Kommissionen sikre 
sig, at udkastet til FR afprøves i praksis på grundlag af konkrete eksempler på forventede anvendelser af den. 
 For det første skal det afprøves, om FR-udkastet er egne t til at forbedre 
gældende EU-ret og udarbejde ny lovgivning – eksempelvis anvendelse 
af FR-udkastet i et fors lag om ændring af et eksisterende direktiv.  
 Dette kunne f.eks. ske som led i Ko mmissionens planer om at revidere 
gældende EU-forbrugerret og i forb indelse med initiativer, der måtte 
                                                
 
17 Se fodnote 1. 
 
DA 13   DA udspringe af revisionen af direkt iv 2000/35/EF om bekæmpelse af 
forsinket betaling i handelstransaktioner18. 
 Eventuelle ændringer affødt heraf vil blive indarbejdet i teksten før 
vedtagelsen af Kommissionens  endelige version af FR. 
 For det andet vil FR-udk astet også kunne anvendes  af andre institutioner 
på forsøgsbasis. I denne fase vil man også kunne anmode medlemsstaterne om at se på gennemfør elsen af et udsnit af eksisterende 
lovgivning for at fastslå, i hvilket om fang FR kunne have bidraget hertil. 
Det vil også - igen ved hjælp af prak tiske eksempler - være nødvendigt at 
afprøve, om det vil være relevant at  anvende FR-udkastet i forbindelse 
med foranstaltning II og III. Det skal endvidere afklares, om FR kan anvendes i internationale voldgift ssager eller Kommissionens egne 
kontraktforhold. 
3.2.3 Høring om Kommissionens FR 
 Den således udarbejdede FR vil he refter blive underk astet en endelig 
høringsprocedure. Europa-Parlament et, Rådet og medlemsstaterne vil 
blive anmodet om at gennemgå forskernes endelige rapport og Kommissionens evaluering. Der vil også kunne nedsættes en 
interinstitutionel arbejdsgruppe, som skal  drøfte anvendelsen af FR i hele 
lovgivningsprocessen. Høringen af medl emsstaterne vil kunne fortsættes 
via den arbejdsgruppe af nationale ek sperter, som har til opgave at følge 
det forberedende arbejde. 
. Næste skridt vil være en åben høri ng i form af en hvidbog, som giver de 
interesserede parter mulighed for at give deres bidrag. Med henblik herpå 
vil FR blive oversat til alle officie lle EU-sprog. De in teresserede parter 
vil få mindst seks måneder til at fremsætte kommentarer til 
Kommissionens udkast. Høringen vil gi ve mulighed for at foretage en 
detaljeret gennemgang af indholde t heraf og korrigere eventuelle 
forskelle mellem sprogversionerne, såle des at den endelige udgave er helt 
enslydende og utvetydig på alle sprog. 
3.2.4 Kommissionens vedtagelse af FR 
 FR forventes vedtaget af Kommissionen i 2009. Den vil blive 
offentliggjort i stort omfang, herund er også i Den Europæiske Unions 
Tidende, og om nødvendigt revideret. De r vil blive fastlagt retningslinjer 
for ajourføring af FR. 
                                                
 
18 EFT L 200 af 8.8.2000, s. 35. 
 
DA 14   DA ANNEX I  
Possible structure of the CFR 
The main goal of the CFR is to serve as a tool box for the Commission when preparing 
proposals, both for reviewing the existing acquis  and for new instruments. To that aim, the 
CFR could be divided into three parts: fundamental  principles of contract law; definitions of 
the main relevant abstract legal terms and model rules of contract law. 
CHAPTER I – Principles 
The first part of the CFR could provide some common fundamental principles of European 
contract law and exceptions for some of these pr inciples, applicable in limited circumstances, 
in particular where a contract is  concluded with a weaker party. 
Example: Principle of contractual freedom; exception: application of mandatory rules; 
Principle of  the binding force of contract ; exception: e.g. right of withdrawal; principle of 
good faith 
CHAPTER II – Definitions 
The second part of the CFR could provide some definitions of abstract legal terms of 
European contract law in partic ular where relevant for the EC acquis . 
Examples: definition of contract, damages. Concerning the definition of a contract, the 
definition could for example also explain when a contract should be considered as concluded.  
CHAPTER III – Model rules 
SECTION I – Contract  
1. Conclusion of a contract: i. e. notion of offer, acceptance,  counteroffer, revocation of 
an offer, time of conclusion of a contract. 
2. Form of a contract: i.e. written contract, oral contra ct, electronic contract and 
electronic signature. 
3. Authority of agents: direct  and indirect representation. 
4. Validity: i.e. initial impossibility, incorrect information, fraud, threats. 
5. Interpretation: i.e. general rules of interpretation, reference to all relevant 
circumstances. 
6. Contents and effects: i.e. statements gi ving rise to contractual obligation, implied 
terms, quality of performance, obligation to  deliver the goods / provide the services, 
conformity of the performance with the contract. 
 
DA 15   DA SECTION II  – Pre-contractual obligations 
1. Nature of pre-contractual ob ligations (mandatory or not) 
2. Pre-contractual information obligations:  
a. General/Form: i.e. written information, by any clear and comprehensible way. b. Information to be given before the conc lusion of the contract: i.e. information 
regarding the main charact eristics of goods or servic es, price and additional 
costs, regarding the rights of the consumer, specific information for e-contracts. 
c. Information to be given at the conc lusion of the contract: i.e. information 
regarding the right to  ask for arbitration. 
d. Information to be given after the conclu sion of the contract: i.e. obligation to 
notify any modification of the information. 
SECTION III – Performance / Non-Performance:  
1. General rules: i.e. place and time of performance, performance by a third party, time 
of delivery, place of delivery, costs of performance. 
2. Non-performance and remedies in general: 
a. Non-performance : notion of breach of contract b. Remedies in general: i.e. remedies av ailable, cumulation of remedies, clause 
excluding or restricting remedies. 
3. Particular remedies for non-performance: i. e. right to performance, to terminate the 
contract (right of rescissi on), right of cancellation, right for a price reduction, repair, 
replacement, right to damages and interest.  
SECTION IV – Plurality of parties  
1. Plurality of debtors 2. Plurality of creditors 
SECTION V – Assignment of claims   
1. General principles: i.e. contractual claims  generally assignable, partial assignment, 
form of assignment. 
 
DA 16   DA 2. Effects of assignment as be tween Assignor and A ssignee: i.e. rights  transferred to 
assignee, when assignment takes effects. 
3. Effects of assignment as between Assignee and Debtor: i.e. effect on debtor’s 
obligation, protection of debtor. 
SECTION VI – Substitution of new debtor - Transfer of contract  
1. Substitution of new debtor: i.e. effects of substitution on defences and securities 2. Transfer of contract 
SECTION VII – Prescription  
1. Periods of prescription and their commencement 2. Extension of period 3. Renewal of periods 4. Effects of prescription 
SECTION VIII – Specific rules for contract of sales  
SECTION IX – Specific rules for insurance contracts  
 
DA 17   DA ANNEX II  
Parameters concerning the optional instru ment – For further discussion on the 
opportuneness of this instrument 
This annex presents some parameters concer ning an optional instru ment which should be 
taken into account during the furthe r discussion on its opportuneness.  
1. Concerning the general contex t of an optional instrument: 
The existing legal framework, in particular existing European legislation relating to 
contract law and the ongoing work regard ing the future Re gulation on the law 
applicable to contractual obligations should be taken into account within this 
reflection process. The results of meas ure I regarding the improvement of the acquis  
as well as those of measure II will have to be considered.  
Moreover, an extended impact assessment will have to be carried out regarding this 
measure. Such an exercise implies that , among others, the following questions are 
considered before any decision on the adoption of an optional instrument:  
● What problem(s) are being addressed? 
● What is the overall policy objective,  in terms of the desired impacts? 
● What would happen under a ‘no change’ scenario? 
● What other options are available to m eet the objectives? (eg different types of 
action, more or less ambitious options) 
● How are subsidiarity and pr oportionality taken into account? 
● What are types and the scale of positiv e and negative impacts associated with 
each option – whether economic, social, environmental – and are there tensions/trade offs between them? 
● How can the positive impacts be maximi sed and negative impacts minimised? 
Are any associated measures needed to achieve this? 
● Who is affected? Are any specific groups particularly affected? 
● Are there impacts outside the EU? 
● How will the instrument be implemented and the impact in practice monitored 
and evaluated? 
● What were the views of stakeholders? 
2. Concerning the binding nature of an optional instrument 
In the Action Plan, the Commission pres ented different possible approaches 
concerning the binding nature of an optional instrument. This instrument could either 
be a set of rules on contract law which w ould apply unless its application is excluded 
 
DA 18   DA by the contract of  the parties (“ opt out ”) or a purely optional model which would 
have to be chosen by the parties through a choice of law clause (“ opt in ”). The latter 
would give parties the greatest de gree of contractual freedom.  
Respondents’ positions on this issue were clear, with most favouring an “ opt in ” 
model. The governments which expressed an  opinion on this po int, supported the 
“opt in ” model which they consider being of great importance in  preserving the 
principle of contractual freedom. Businesse s also supported such a voluntary scheme 
and again stressed the importance of the ge neral principle of contractual freedom. 
Further, almost all legal practitioners called for an “ opt in ” solution. Finally, a 
majority of academics seemed also to prefer this solution. 
The Commission shares stakeholders’ view of the importance of the principle of 
contractual freedom and had al ready underlined in the Actio n Plan that the principle 
of “contractual freedom should be one of the guiding principles of such a contract 
law instrument” and that consequently  “ it should be possible for the specific rules of 
such a new instrument, once it has been chosen by the contracting parties as the 
applicable law to their contract, to be adapted by the parties according to their 
needs ”. A limit to contractual freedom would only be acceptable in relation to some 
mandatory provisions contained in the opti onal instrument, particularly provisions 
aiming to protect consumers (see point 4  below). 
In that context, and as suggested by c ontributors, the Commission considers that 
future consultations and de bates should follow this dir ection and should take into 
account the coherence of such  an optional instrument with the Rome Convention of 
1980 on the law applicable to the contractua l obligations and the subsequent Green 
Paper of January 2003 on the conversion of  the Rome Convention into a Community 
instrument and its modernisation. This latt er point was underlined by all respondents. 
Contributors to the Action Plan mentioned di fferent approaches which could be used 
as a basis for further reflection on the que stion of the articulation of an optional 
instrument and the successor of the Ro me Convention (“Rome I”). The first 
suggestion, as put forward by some contri butors, would be to adopt the optional 
instrument as international uniform law. Th e main example of an instrument adopted 
as international uniform law is the Vienna Convention on the International Sale of 
Goods (CISG). Within that  approach, the optional in strument would contain a 
provision relating to its scope19 and Rome I would not then apply to matters 
regulated by the optional instrument. Moreover,  for all the aspects of contract law not 
provided by the optional instrument, th e parties would use the national law 
applicable according to the provisions of Rome I. The second approach presented by 
respondents to ensure such coherence w ould be through Article  20 of the Rome 
Convention20. In this case, the optional instru ment would again contain a clause 
relating to its scope  and Rome I would not then apply to matters regulated by the 
optional instrument. An adaptation of Artic le 20 could be envisaged. Finally, the 
                                                 
19 The scope clause could provide that the optional instru ment is applicable to contracts where at least one 
of the parties is established in a Member State. 
20 Article 20 of the Rome Convention: “This Conventio n shall not affect the application of provisions 
which, in relation to particular matters, lay down ch oice of law rules relating to contractual obligations 
and which are or will be contained in acts of th e institutions of the European Communities or in 
national laws harmonized in implementation of such acts”. 
 
DA 19   DA third possibility suggested by stakeholders w ould be to adopt the optional instrument 
as a Community instrument, which would not  benefit from any priority over Rome I 
and that the parties could c hoose as applicable law to th eir contract on the base of 
Article 321 of the Rome Convention. In this cas e, the optional instrument would not 
contain any scope clause but  only provisions of substa ntive law. As suggested by 
stakeholders, Article 3, pa ragraph 1 could be interpre ted in a way to leave the 
possibility for the parties to choose the opti onal instrument as applicable law to their 
contract. The possibility of  such interpretation could be clarified in Rome I. 
It is clear from the approaches suggeste d by respondents that the works undertaken 
on the conversion of the Rome Convention into a Community instrument and its 
modernisation and those on European Contract Law need to be coherent. Even if it is 
too premature to take any decision on th e opportuneness and adoption of the optional 
instrument, it is important to ensure that  the future Community instrument “Rome I” 
takes into account the possibility of a cohe rent articulation of its provisions with a 
possible future optional instrument. 
3. Concerning the legal form of an optional instrument 
In the Action Plan, the Commi ssion suggested that an optio nal instrument could take 
the legal form of a regulation or a recommendation which would exist in parallel with, rather than instead of, national contract laws. 
As we have seen above, a great majority of respondents expressed its preference for 
an “opt in ” instrument. If this approach is follo wed, there is signifi cant support for a 
regulation. However, among the academics’ c ontributions, some are in favour of a 
non-binding instrument, for example a recommendation.  
For an “opt-out” instrument a regulation would be more appropriate as, unlike a 
recommendation, it is directly applicable. For an “opt-in” instrument, the choice of 
its legal form will depend on the approach chosen for the articulation of this 
instrument with the successor of the Rome  Convention (see point 1 above). In this 
context, in the light of the three approach es suggested by stakeholders, the form of a 
Regulation may seem more appropriate. 
4. Concerning the content of an optional instrument 
In its Action Plan, the Commission made clear  that in reflecting on the content of a 
non-sector-specific instrument, the future  CFR should be take n into account. The 
content of this CFR would be likely to se rve as a basis for the discussions on the 
optional instrument. On that point, most of the stakeholders agreed with the 
Commission view even if the question of whether the new instrument should cover 
the whole scope of the CFR or only parts of it was left open. 
The question of whether this optional inst rument should contain only some general 
contract law components or also component s for specific contracts which are of a 
                                                
 
21 Article 3.1 of the Rome Convention: “A contract shall be governed by the law chosen by the parties. 
The choice must be expressed or demonstrated with r easonable certainty by the te rms of the contract or 
the circumstances of the case. By their choice the par ties can select the law applicable to the whole or a 
part only of the contract. 
 
DA 20   DA great economic importance in the internal mark et, i.e. contract of sale or services, 
was also left open in the Action Plan. Many stakeholders agreed on the fact that an 
optional instrument should contain some pr ovisions of general contract law as well 
as provisions relating to sp ecific contracts which have significant importance for 
cross-border transactions . Concerning provisions of general contract law, 
stakeholders suggested that the optional instrument could contain, for instance, 
provisions relating to the conc lusion, validity and interpretation of contracts as well 
as performance, non-performance and reme dies. Concerning specific contracts, 
several suggestions were made: the optiona l instrument should contain rules relating 
to contract of sale, exchange, donation, leas e, cross-border financ ial transactions and 
contracts of insurance. Some stakeholders also expressed the view that the optional 
instrument should cover areas of law linked to  contract law, i.e. security law, unjust 
enrichment as well as rules on cr edit securities on movable goods.  
Thus, according to these contributions, an optional instrument could have different 
components, i.e. parts relating to genera l contract law and/or certain specific 
contracts. However, the exact content of an optional instrument and which sectors 
should receive special atten tion will need to be further discussed. An optional 
instrument should only contain those areas of contract law, whether general or 
specific to certain contracts, which clear ly contribute to addressing identified 
problems, such as barriers to the smooth functioning of the internal market.  
5. Concerning the scope of  an optional instrument 
Concerning the scope of an optional instru ment, two main issues can be identified 
which would need to be addre ssed through furthe r reflection. 
Firstly, in the Action Plan, the Commissi on raised the question of whether an 
optional instrument should cover solely bu siness-to-business tran sactions or also 
business-to-consumer contracts. In the latt er case, the new instrument would contain 
mandatory provisions concer ning consumer protection.  The Commission underlined 
the importance of the principle of contractua l freedom that allows parties, once they 
have decided to apply the optional instru ment to their contract, to adapt this 
instrument according to their needs. Howeve r, it also noted that this freedom could 
be restricted by the mandatory characte r of some limited provisions of the new 
instrument, e.g. those relati ng to consumer protection.  
In answering this question, it is important to remember th e main goal of the optional 
instrument, namely the smoother functioning of  the internal market. It is clear that 
including business-to-business transactions  would facilitate th at goal. However, 
business-to-consumer transactions are also of great economic importance for the internal market and, to that  extent, their inclus ion would be justif ied. In this case, 
consumers would need to be afforded a suffi ciently high level of protection to ensure 
benefits for the demand-side of the market  (consumers) as well as the supply-side 
(businesses). In that context, most stakeh olders considered that a new instrument 
should apply to business-to-consumer transac tions as well and so include mandatory 
rules to ensure a high leve l of consumer protection.  
Here it should be noted that national ma ndatory rules, applicable on the basis of 
Articles 5 and 7 of the Rome Convention,  can increase transaction costs and 
constitute obstacles to cross-border contract s. In that context, the introduction in the 
 
DA 21   DA optional instrument of mandatory provisions in the meaning of in Articles 5 and 7 of 
the Rome Convention could represent a grea t advantage: the parties, by choosing the 
optional instrument as appli cable law to their contract, would know from the moment 
of the conclusion of the c ontract which mandatory rules are applicable to their 
contractual relationship. That would pr ovide legal certainty in cross border 
transactions and the relevant  providers of services an d goods could market their 
services or products throughout the whole Eu ropean Union using one single contract. 
The optional instrument would then become  a very useful tool for the parties. 
However, in such a situation, it would need to be  certain that, where the parties have 
chosen the optional instrument as applic able law, other national mandatory rules 
would no longer be applicable. That woul d depend on the solution chosen for the 
articulation of the optional instrument  with Rome I (see point 1 above). 
Secondly, the introduction of the business-to-business tran sactions within the scope 
of the optional instrument raises another i ssue. It concerns the articulation of the 
optional instrument and the Vienna Conven tion on the International Sale of Goods 
(CISG). In its Action Plan, the Commission asked for some comments on the scope of the optional instrument in relation to the CISG. Many stakeholders presented their 
view on this issue. All of them agreed on the necessity to ensure coherence between 
an optional instrument and the CISG. However, there was less consensus on how to ensure such coherence: while some consid ered that the optiona l instrument should 
only provide for complementary rules to th e CISG, others proposed that the CISG 
should become part of the optional instrument.  
The question of the relationship between the optional instrument and the CISG 
would depend, on the one hand, on the scope of the optional instrument
22, and, on the 
other hand, on the binding nature of this new instrument, i.e. “ opt in ” or “ opt out ”. 
As noted in point 1, the major ity of respondents favoured an “ opt in ” instrument. In a 
scenario where the optional instrument was an “ opt in ” instrument applicable to 
business-to-business international sa les of goods, by choosing the optional 
instrument as applicable law to their cont ract, the parties would have tacitly excluded 
the application of the CISG on th e base of Article 6 of the CISG23. However, in the 
alternative scenario of an “ opt out ” instrument applicable to business-to-business 
international sales of goods, the problem of  determining the appropriate application 
of the two instruments could be more difficu lt to solve. That would be an argument 
in favour of an “ opt in ” instrument, an approach pref erred so far by stakeholders. 
6. Concerning the legal base of an optional instrument 
In its Action Plan, the Commission launched the reflection on the legal base of a new 
instrument and welcomed comments fr om stakeholders. However, very few 
contributors expressed their view on that issue. While one Member State proposed 
Article 308 of the TEC for an “ opt in ” instrument and Article 95 TEC for an “ opt 
out” scheme, a group of academic lawyers preferred Article 65 TEC.  
                                                 
22 If the optional instrument is not applicable to international sales of goods, there is no problem of 
competition between this optional instrument and the CISG. 
23 Article 6 of the CISG: “The parties may exclude the application of this Convention or, subject to 
article 12, derogate from or vary the effect of any of its provisions.” 
 
DA 22   DA The question of the legal base is closely linked with the questions of the legal form 
of the optional instru ment (see point 2 above), of its content (see point 3 above) and 
its scope (see point 4 above). More reflect ions on the important issue of the legal 
base will be necessary within a larger debate on the parameters of an optional 
instrument.