Opfordring til at fremsætte bemærkninger om udkastet til Kommissionens forordning om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter

(2003/C 194/02)

Interesserede parter kan senest en måned efter datoen for offentliggørelse af dette udkast til forordning fremsætte bemærkninger til: Europa-Kommissionen Generaldirektorat for Landbrug

Afd. H.2

Kontor L 130 05/126 B - 1049 Bruxelles Fax (32-2) 296 76 72 E-post: Agri-State-Aids@cec.eu.int

Udkast til Kommissionens forordning om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte(1), særlig artikel 1, stk. 1, litra a), nr. i),

efter offentliggørelse af et udkast til denne forordning(2),

efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I medfør af beføjelsen i forordning (EF) nr. 994/98 kan Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 87 erklære, at støtte til små og mellemstore virksomheder på visse betingelser er forenelig med fællesmarkedet og ikke er omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3.

(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder(3) finder ikke anvendelse på aktiviteter vedrørende produktion, forarbejdning eller markedsføring af produkter, der er anført i traktatens bilag I.

(3) Kommissionen har i adskillige beslutninger anvendt traktatens artikel 87 og 88 i forbindelse med små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, og den har redegjort for sin politik på dette område, senest ved EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(4) (i det følgende benævnt "landbrugs-rammebestemmelserne"). På baggrund af Kommissionens store erfaring med anvendelsen af de nævnte artikler på små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, vil det være rimeligt, at Kommissionen, for at sikre et effektivt tilsyn og en forenklet administration uden derved at svække sin kontrol, gør brug af sine beføjelser i henhold til forordning (EF) nr. 994/98 i forbindelse med små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, for så vidt traktatens artikel 89 er blevet erklæret anvendelig på de pågældende produkter. Som følge af de særlige forhold i landbrugssektoren vil det være berettiget at vedtage en særlig forordning alene for de små og mellemstore virksomheder i denne sektor.

(4) Forordningen påvirker ikke medlemsstaternes mulighed for at anmelde støtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter. Sådanne anmeldelser vil blive vurderet af Kommissionen på grundlag af landbrugsrammebestemmelserne og nærværende forordning. Anmeldelser, der er til behandling på tidspunktet for denne forordnings ikrafttrædelse, bør først vurderes på grundlag af nærværende forordning, og hvis de deri fastsatte betingelser ikke er opfyldt, da på grundlag af landbrugsrammebestemmelserne. Det vil være hensigtsmæssigt at fastsætte overgangsbestemmelser for støtte, der er ydet inden nærværende forordnings ikrafttrædelse, og som i strid med forpligtelsen i traktatens artikel 88, stk. 3, ikke er blevet anmeldt.

(5) I de kommende år skal landbruget tilpasse sig til nye forhold og yderligere ændringer i forbindelse med markedsudvikling, markedspolitik og handelsregler, forbrugerkrav og -præferencer og udvidelsen af Fællesskabet. Disse ændringer kommer ikke kun til at påvirke landbrugsmarkederne, men også den lokale økonomi i landdistrikterne i almindelighed. En politik til udvikling af landdistrikterne bør tage sigte på at genoprette og udbygge landdistrikternes konkurrenceevne, og den bør derfor bidrage til at bevare og skabe beskæftigelse i disse områder.

(6) Små og mellemstore virksomheder spiller en afgørende rolle for jobskabelsen og medvirker mere generelt til at skabe social stabilitet og en dynamisk økonomi. Deres udvikling kan dog begrænses af ufuldkommenhed på markederne. De har ofte vanskeligt ved at skaffe kapital eller optage lån, da det er svært at opnå risikovillig kapital på visse kapitalmarkeder, og de ofte kun kan stille begrænsede sikkerheder. Deres beskedne ressourcer kan også begrænse deres adgang til information, især med hensyn til ny teknologi og potentielle markeder. På denne baggrund bør den støtte, der fritages ved denne forordning, tage sigte på at fremme udviklingen af små og mellemstore virksomheders økonomiske aktiviteter, idet støtten dog ikke må ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Denne udvikling bør fremmes og støttes gennem en forenkling af de nuværende regler, i det omfang de gælder for de små og mellemstore virksomheder.

(7) Produktionen, forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter i Fællesskabet domineres i vidt omfang af små og mellemstore virksomheder.

(8) Ved Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(5) er der allerede fastsat særlige statsstøtteregler for visse foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som medlemsstaterne yder støtte til uden nogen EF-finansiering.

(9) Forordningen bør fritage enhver form for støtte, der opfylder alle de deri fastsatte krav, og enhver støtteordning, hvor den støtte, der kan ydes i henhold ordningen, opfylder alle forordningens relevante krav. For at sikre et effektivt tilsyn og forenkle administrationen uden derved at svække Kommissionens kontrol bør der ved støtteordninger og individuel støtte, som ikke er omfattet af en støtteordning, udtrykkeligt henvises til denne forordning.

(10) Støtte til omkostninger i forbindelse med reklame som defineret i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I(6) bør ikke være omfattet af denne forordning og bør fortsat kun være omfattet af nævnte rammebestemmelser.

(11) Da det er nødvendigt at skabe en rimelig balance mellem den mindst mulige konkurrencefordrejning inden for den støttemodtagende sektor og denne forordnings målsætninger, bør forordningen ikke fritage individuel støtte, der overstiger et fast maksimumsbeløb, uanset om den udbetales i henhold til en ved forordningen fritaget støtteordning.

(12) Forordningen bør ikke fritage eksportstøtte eller støtte, der er betinget af anvendelse af indenlandske produkter frem for importerede. En sådan støtte kan være uforenelig med Fællesskabets internationale forpligtelser i henhold til WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger og WTO-aftalen om landbrug. Støtte til omkostningerne ved deltagelse i varemesser eller til undersøgelser eller konsulenttjenester, der er nødvendige for lancering af et nyt eller eksisterende produkt på et nyt marked, bør normalt ikke betragtes som eksportstøtte.

(13) For at undgå forskelle, der kunne medføre konkurrencefordrejninger, og lette samordningen mellem Fællesskabets og medlemsstaternes forskellige initiativer med hensyn til små og mellemstore virksomheder samt af hensyn til den administrative klarhed og retssikkerheden bør den definition af "små og mellemstore virksomheder", der anvendes i denne forordning, svare til den, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 70/2001.

(14) I overensstemmelse med Kommissionens faste praksis og for at sikre, at støtten er rimelig, og at den begrænses til det nødvendige beløb, bør støttelofterne normalt udtrykkes ved støtteintensiteten for en række støtteberettigede omkostninger frem for ved maksimale støttebeløb.

(15) For at fastslå, om støtte er forenelig med fællesmarkedet ifølge denne forordning, er det nødvendigt at tage hensyn til støtteintensiteten og dermed støttebeløbet udtrykt i subventionsækvivalent. Subventionsækvivalenten i forbindelse med støtte, der udbetales i flere rater, og støtte i form af lån på lempelige vilkår beregnes på grundlag af markedsrenten på støttetidspunktet. Med henblik på en ensartet, gennemsigtig og forenklet anvendelse af statsstøttereglerne bør markedsrenten i forbindelse med denne forordning anses for at svare til referencesatserne, forudsat at lånet, når der er tale om lån på lempelige vilkår, garanteres af en normal sikkerhedsstillelse og ikke indebærer unormalt store risici. Referencesatserne bør være de satser, der med regelmæssige mellemrum fastsættes af Kommissionen på grundlag af objektive kriterier og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og på internettet.

(16) I overensstemmelse med Kommissionens faste praksis ved vurderingen af statsstøtte i landbrugssektoren vil det ikke være nødvendigt at foretage nogen differentiering mellem små og mellemstore virksomheder. For visse støtteformers vedkommende vil det være hensigtsmæssigt at fastsætte de absolutte støttebeløb, som en støttemodtager må modtage.

(17) På grundlag af Kommissionens erfaringer bør støttelofterne fastsættes på et niveau, der skaber en rimelig balance mellem den mindst mulige konkurrencefordrejning inden for den støttemodtagende sektor og målet om at fremme udviklingen af de økonomiske aktiviteter i de små og mellemstore virksomheder i landbrugssektoren. For at opnå en sammenhæng med de EF-finansierede støtteforanstaltninger bør lofterne harmoniseres med dem, der er fastsat i landbrugsrammebestemmelserne og i forordning (EF) nr. 1257/1999.

(18) Der bør fastlægges yderligere betingelser, som enhver støtteordning eller individuel støtteforanstaltning, der fritages ved denne forordning, skal opfylde. Virksomheder, der modtager investeringsstøtte, bør opfylde de kriterier vedrørende økonomisk levedygtighed og opfyldelse af mindstekrav, der er fastlagt i artikel 5 og artikel 26, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999. Der bør tages hensyn til eventuelle produktionsrestriktioner eller begrænsninger af EF-støtte under de fælles markedsordninger. Under henvisning til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), bør støtten normalt ikke udelukkende medføre, at de driftsomkostninger, som støttemodtageren normalt selv skal afholde, nedbringes løbende eller med visse mellemrum, ligesom støtten bør stå i rimeligt forhold til de problemer, der skal løses, for at sikre de socioøkonomiske fordele, der anses for at være i Fællesskabets interesse. Ensidige statsstøtteforanstaltninger, som blot har til formål at forbedre producenternes økonomiske situation, men som på ingen måde bidrager til sektorens udvikling, og navnlig støtte, som udelukkende ydes på grundlag af pris, mængde, produktionsenhed eller produktionsmiddelenhed, anses for at være driftsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet. Desuden vil en sådan støtte også ofte kunne forstyrre de fælles markedsordningers mekanismer. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at begrænse anvendelsesområdet for denne forordning til bestemte former for støtte.

(19) Forordningen bør fritage støtte til små og mellemstore virksomheder uanset virksomhedernes beliggenhed. Investeringer og jobskabelse kan bidrage til den økonomiske udvikling af ugunstigt stillede områder og mål 1-regioner i Fællesskabet. Små og mellemstore virksomheder i disse områder lider både under de strukturbestemte handicap, som deres beliggenhed medfører, og under vanskelighederne som følge af deres størrelse. Det vil derfor være rimeligt at fastsætte højere lofter for små og mellemstore virksomheder i ugunstigt stillede områder og i mål 1-regioner.

(20) Investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, som foretages på bedriftsplan, som ikke medfører kapacitetsforøgelser, og som er af en sådan størrelse, at de støtteberettigede udgifter ligger under det loft, der er fastsat i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 1257/1999, bør undersøges på grundlag af de fastsatte regler for investeringer i produktion af landbrugsprodukter. Investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, som foretages på bedriften, og som medfører en forøgelse af produktionskapaciteten, eller hvor de samlede støtteberettigede omkostninger ligger over det loft, der er fastsat i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999, bør undersøges på grundlag af de fastsatte regler for investeringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter.

(21) Hvis der ydes støtte med henblik på tilpasning til nyindførte EF-standarder, bør medlemsstaterne ikke kunne forlænge tilpasningsperioden for landbrugerne ved at forsinke gennemførelsen af sådanne regler. Derfor bør det klart fastsættes, fra hvilket tidspunkt en ny lovgivning ikke længere kan anses for at være ny.

(22) Tjenesteydelser til subsidierede satser tilbydes ofte landbrugerne af selskaber, som landbrugeren ikke frit kan vælge. For at undgå, at der ydes støtte til tjenesteyderen og ikke til landbrugeren, og for at sikre, at landbrugeren får den bedste tjenesteydelse til en konkurrencedygtig pris, bør det normalt sikres, at sådanne tjenesteydere udvælges og betales på grundlag af markedsvilkårene. For nogle tjenesteydelsers vedkommende, bl.a. kontrol, kan det dog som følge af tjenesteydelsens karakter eller retsgrundlaget for præstationen af tjenesteydelsen forekomme, at der kun er en enkelt tjenesteyder, der tilbyder den pågældende tjenesteydelse.

(23) Visse rådsforordninger på landbrugsområdet åbner mulighed for særlige bemyndigelser af medlemsstaterne til at udbetale støtte, ofte i forbindelse med eller som et tillæg til EF-støtte. Sådanne bestemmelser åbner dog normalt ikke mulighed for fritagelse for pligten til at indgive anmeldelse i henhold til traktatens artikel 88, i det omfang sådanne foranstaltninger opfylder betingelserne i traktatens artikel 87, stk. 1. Da betingelserne for sådan støtte klart er fastlagt i de pågældende forordninger, og/eller da der er pligt til at meddele sådanne foranstaltninger til Kommissionen i henhold til forordningernes særlige bestemmelser, er der ikke behov for nogen yderligere særskilt anmeldelse i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3, for at Kommissionen kan vurdere foranstaltningerne. Af hensyn til retssikkerheden bør der i forordningen henvises til disse bestemmelser, og det bør således ikke være nødvendigt at indgive en anmeldelse om sådanne foranstaltninger i henhold til traktatens artikel 88, i det omfang det på forhånd kan sikres, at støtten udelukkende ydes til SMV'er.

(24) For at sikre, at støtten er nødvendig og virker som en tilskyndelse til udvikling af bestemte aktiviteter, bør denne forordning ikke fritage støtte til aktiviteter, som støttemodtageren også under hensyntagen til de gældende markedsbetingelser ville gennemføre uden støtte. Der bør ikke ydes støtte med tilbagevirkende kraft for aktiviteter, som støttemodtageren allerede har gennemført.

(25) Forordningen bør ikke fritage støtte, der kumuleres med anden statsstøtte, herunder støtte ydet af nationale, regionale eller lokale myndigheder, med offentlig støtte, der ydes inden for rammerne af forordning (EF) nr. 1257/1999, eller med EF-bistand, der vedrører de samme støtteberettigede udgifter, når en sådan kumulering fører til en overskridelse af de lofter, der er fastsat i nærværende forordning.

(26) For at sikre gennemsigtighed og effektivt tilsyn bør der i overensstemmelse med artikel 3 i forordning (EF) nr. 994/98 udarbejdes en standardformular, hvori medlemsstaterne med henblik på offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende kan give Kommissionen kortfattede oplysninger, når der i medfør af nærværende forordning gennemføres en støtteordning eller ydes en individuel støtte, der ikke er omfattet af en sådan støtteordning. Af samme årsager bør der udarbejdes regler om de registre, medlemsstaterne skal føre over den støtte, der er fritaget i medfør af denne forordning. Med hensyn til den årlige rapport, som medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen, bør Kommissionen opstille særlige krav. De kortfattede oplysninger og den årlige rapport bør sendes i elektronisk form, da den herfor nødvendige teknologi er tilstrækkeligt udbredt.

(27) Hvis en medlemsstat ikke opfylder de rapporteringskrav, der er fastsat i denne forordning, kan dette gøre det umuligt for Kommissionen at varetage sin overvågningsopgave i henhold til traktatens artikel 88, stk. 1, og navnlig at vurdere, om de kumulative økonomiske virkninger af den støtte, der er fritaget ved denne forordning, vil kunne ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Der er navnlig behov for at vurdere de kumulative virkninger af statsstøtte, når samme støttemodtager kan modtage støtte fra flere kilder, som det stadig oftere er tilfældet på landbrugsområdet. Kommissionen bør derfor have mulighed for at suspendere anvendelsen af forordningen for den pågældende medlemsstat eller for en del heraf. Af hensyn til retssikkerheden bør støtte, der allerede er ydet i medfør af denne forordning, fortsat være fritaget. Når rapporteringsforpligtelserne er blevet opfyldt, bør forordningen igen finde anvendelse på den pågældende medlemsstat.

(28) På baggrund af Kommissionens erfaringer på dette område, især den hyppighed hvormed det generelt er nødvendigt at revidere statsstøttepolitikken, bør anvendelsesperioden for denne forordning begrænses. Hvis forordningens anvendelsesperiode udløber uden at være blevet forlænget, bør støtteordninger, der allerede er fritaget i medfør af forordningen, fortsat være fritaget i seks måneder.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL 1

ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG BETINGELSER

Artikel 1

Anvendelsesområde

1. Denne forordning gælder for støtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning eller afsætning af landbrugsprodukter.

2. Forordningen finder ikke anvendelse på:

a) støtte til omkostninger i forbindelse med reklame som defineret i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I

b) støtte til forarbejdning af landbrugsprodukter opført i bilag I til varer uden for bilag I.

3. Forordningen finder ikke anvendelse på støtte til individuelle investeringer, hvor de støtteberettigede udgifter overstiger 12,5 mio. EUR, eller hvor det faktiske støttebeløb vil overstige 6 mio. EUR. Sådan støtte skal særskilt anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88, stk. 3.

4. Uden at anvendelsen af artikel 16, litra a), derved indskrænkes, finder denne forordning ikke anvendelse på:

a) støtte til eksportrelaterede aktiviteter, dvs. støtte, der er direkte knyttet til de eksporterede mængder, til etablering og drift af et distributionsnet eller til andre løbende udgifter i forbindelse med eksportvirksomhed

b) støtte, som er betinget af, at der anvendes indenlandske produkter i stedet for importerede.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) "støtte": enhver foranstaltning, der opfylder alle kriterier i traktatens artikel 87, stk. 1

2) "landbrugsprodukt": a) produkter, der er opført i traktatens bilag I, undtagen fiskevarer og akvakulturprodukter, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000(7);

b) produkter henhørende under KN-kode 4502, 4503 og 4504 (varer af naturkork)

c) produkter, der imiterer eller erstatter mælk og mejeriprodukter som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1898/87(8).

3) "forarbejdning af et landbrugsprodukt": en proces, som et landbrugsprodukt undergår, og hvor det produkt, der fremkommer ved processen, også er et landbrugsprodukt

4) "små og mellemstore virksomheder" (SMV'er): virksomheder som defineret i bilag I til forordning (EF) nr. 70/2001

5) "bruttostøtteintensitet": støttebeløbet udtrykt i procent af projektets støtteberettigede omkostninger. Alle tal, der benyttes, skal angive beløbene før direkte beskatning. Hvis støtten ydes som andet end tilskud, skal støttebeløbet være støttens subventionsækvivalent. Støtte, der udbetales i flere rater, tilbagediskonteres til værdien på det tidspunkt, hvor den blev ydet. Den rentesats, der anvendes til tilbagediskontering og til beregning af støttebeløbet i forbindelse med lån på lempelige vilkår, er den gældende referencesats på tidspunktet for ydelsen af støtten

6) "kvalitetsprodukt": a) et produkt, der er af en klart højere kvalitet end den krævede standard, hvad angår mindst et kriterium; denne klart højere kvalitet kan vedrøre produktet eller fremstillingsmetoden og skal verificeres ved en uafhængig ekstern kontrol, eller

b) et produkt, der opfylder kvalitetsstandarder, som er fastsat i EF-lovgivningen om særlige kvalitetsprodukter

7) "ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer": vejrforhold såsom frost, hagl, is, regn eller tørke, der tilintetgør 20 % af den normale produktion i ugunstigt stillede områder og 30 % i andre områder

8) "ugunstigt stillede områder": områder som fastlagt af medlemsstaterne på grundlag af artikel 17 i forordning (EF) nr. 1257/1999

9) "mål 1-regioner": regioner som omhandlet i artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999(9);

10) "nyindførte mindstekrav for miljø, hygiejne og dyrevelfærd": krav, der skal gøres obligatoriske for de erhvervsdrivende højst to år inden investeringen faktisk foretages, for så vidt angår lovgivning, der ikke åbner mulighed for nogen overgangsperiode, eller krav, der vil blive obligatoriske, efter at investeringen faktisk er foretaget, som følge af overgangsperioder, der er åbnet mulighed for i bestemmelserne om indførelsen af kravene

11) "unge landbrugere": landbrugsproducenter som defineret i artikel 8 i forordning (EF) nr. 1257/1999

12) "producentsammenslutning": en sammenslutning, der i overensstemmelse med målene for de fælles markedsordninger er oprettet for i fællesskab at tilpasse medlemmernes produktion til markedets behov, navnlig ved at koncentrere udbuddet

13) "forening af producentsammenslutninger": forening, der består af anerkendte producentsammenslutninger, og som på et bredere plan har samme målsætninger som producentsammenslutningerne.

Artikel 3

Betingelser for fritagelse

1. Medmindre andet følger af artikel 20, er individuel støtte, der ikke er omfattet af nogen ordning, men som opfylder alle betingelser i denne forordning, forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis der udtrykkeligt henvises til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

2. Medmindre andet følger af artikel 20, er en støtteordning, der opfylder alle betingelser i denne forordning, forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis:

a) enhver støtte, der kan ydes i henhold til en sådan ordning, opfylder alle forordningens betingelser

b) ordningen indeholder en udtrykkelig henvisning til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

3. Støtte, der ydes i henhold til ordninger som omhandlet i stk. 2, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis støtten umiddelbart opfylder alle de i denne forordning fastsatte betingelser.

KAPITEL 2

STØTTEKATEGORIER

Artikel 4

Investeringer i landbrugsbedrifter

1. Støtte til investeringer i landbrugsbedrifter i Fællesskabet med henblik på produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2-9.

2. Bruttostøtteintensiteten må ikke overstige:

a) 50 % af de støtteberettigede investeringer i ugunstigt stillede områder

b) 40 % af de støtteberettigede investeringer i andre regioner.

Foretages investeringer af unge landbrugere senest fem år efter etableringen, forhøjes maksimumsstøttesatsen dog til 60 % i ugunstigt stillede områder og til 50 % i andre områder.

Når investeringer medfører meromkostninger i forbindelse med beskyttelse og forbedring af miljøet, forbedring af hygiejneforholdene inden for husdyrbrug eller forbedring af dyrevelfærden, kan de i første afsnit, litra a) og b) nævnte maksimumsstøttesatser på 50 % og 40 % dog forhøjes med henholdsvis 25 og 20 procentpoint. En sådan forhøjelse må kun foretages for investeringer, som er mere vidtrækkende end EF's gældende mindstekrav, eller for investeringer, der foretages for at opfylde nyindførte mindstekrav. Forhøjelsen skal nøje begrænses til de nødvendige støtteberettigede meromkostninger og kan ikke foretages i forbindelse med investeringer, som medfører en forøgelse af produktionskapaciteten.

3. Investeringerne skal tage sigte på et eller flere af følgende mål:

a) nedbringelse af produktionsomkostningerne

b) forbedring og omstilling af produktionen

c) forbedring af kvaliteten

d) bevarelse og forbedring af det naturlige miljø, hygiejneforholdene og dyrevelfærdsnormerne

e) øget diversificering af aktiviteterne inden for landbruget.

4. De støtteberettigede udgifter kan omfatte:

a) udgifter til bygning, erhvervelse eller forbedring af fast ejendom

b) udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af nye maskiner og nyt udstyr, herunder edb-programmel, op til aktivets markedsværdi; andre omkostninger i forbindelse med lejekontrakten (afgifter, udlejerens fortjeneste, rente og finansieringsomkostninger, generalomkostninger, forsikringspræmier osv.) er ikke støtteberettigede udgifter

c) generalomkostninger såsom honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, gennemførlighedsundersøgelser og erhvervelse af patenter og licenser, op til 12 % af de under litra a) og b) nævnte udgifter.

Som en undtagelse fra første afsnit, litra b, kan køb af brugt udstyr i velbegrundede tilfælde anses som en støtteberettiget udgift, hvis følgende betingelser er opfyldt:

a) der skal foreligge en erklæring fra sælgeren, hvori denne attesterer udstyrets nøjagtige oprindelse og bekræfter, at der ikke allerede er ydet national støtte eller EF-støtte til det pågældende udstyr

b) købet af det pågældende udstyr skal indebære en særlig fordel for programmet eller projektet eller være nødvendigt som følge af usædvanlige omstændigheder (f.eks. at der ikke rettidigt kan anskaffes nyt udstyr, og projektets vellykkede gennemførelse derved bringes i fare)

c) købet skal medføre en reduktion af omkostningerne og dermed af støttebeløbet i forhold til omkostningerne ved køb af tilsvarende nyt udstyr, samtidig med at der fortsat skal være et godt cost-benefit-forhold

d) de tekniske og/eller teknologiske specifikationer for det brugte udstyr skal være hensigtsmæssige i forhold til, hvad der er behov for under projektet.

5. Der må kun ydes støtte til økonomisk levedygtige landbrugsbedrifter, som opfylder kriterierne i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1257/1999

Støtte kan ydes med henblik på at sætte støttemodtageren i stand til at opfylde nyindførte mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd.

Vurderingen af, om kriterierne i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1257/1999 er opfyldt, foretages på bedriftsplan af et offentligt organ eller af en uafhængig tredjemand, der har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning eller beslutningen om tildeling af individuel støtte uden for en sådan støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages.

6. Der skal fremlægges tilstrækkeligt bevis for, at der kan findes normale afsætningsmuligheder for de pågældende produkter. Dette vurderes på det relevante niveau, som fastlægges af medlemsstaterne, for de pågældende produkter, investeringsformerne og den eksisterende og forventede kapacitet. Vurderingen af, om der findes normale afsætningsmuligheder, foretages af et offentligt organ eller af en tredjemand, der er uafhængig af støttemodtageren og har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages.

7. Støtte må ikke ydes i strid med forbud eller restriktioner, som er fastsat i Rådets forordninger om de fælles markedsordninger, heller ikke hvis sådanne forbud eller restriktioner kun tager sigte på EF-støtte.

8. Støtten må ikke være begrænset til specifikke landbrugsprodukter, og der må ikke ydes støtte til følgende:

a) investeringer, der tager sigte på eller bevirker en forøgelse af produktionskapaciteten, hvis en landbrugsbedrifts kapacitet forhøjes med mere end 20 %, der måles på grundlag af dyreenheder for den animalske produktion og dyrkningsareal for den vegetabilske produktion

b) køb af produktionsrettigheder, dyr, arealer, undtagen til bygge- og anlægsformål, og planter eller udplantning af planter

c) simple genanskaffelsesinvesteringer.

9. De maksimale støtteberettigede udgifter må ikke overstige den grænse for de samlede støtteberettigede investeringer, som er fastsat af medlemsstaten i henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999. Støtteordningerne skal indeholde angivelse af denne grænse.

10. Der må ikke ydes støtte til:

a) fremstilling og afsætning af produkter, der imiterer eller erstatter mælk og mejeriprodukter

b) forarbejdnings- og afsætningsaktiviteter i sukkersektoren.

Artikel 5

Bevarelse af traditionelle landskaber og bygninger

1. Støtte til bevarelse af traditionelle landskaber og bygninger er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2 og 3.

2. 2. Der kan ydes støtte på op til 100 % af de faktisk påløbne omkostninger, hvad angår investeringer eller anlægsarbejder med henblik på bevarelse af uproduktive kulturværdier på landbrugsbedrifter, såsom arkæologiske eller historiske kulturværdier. Disse omkostninger kan inden for en grænse på 10000 EUR om året indbefatte en rimelig kompensation for det arbejde, som er udført af landbrugeren selv eller af hans medhjælpere.

3. 3. Der kan ydes støtte på op til 60 % eller i ugunstigt stillede områder på op til 75 % af de faktisk påløbne omkostninger, hvad angår investeringer eller anlægsarbejder med henblik på bevarelse af kulturværdier i form af produktionsmidler på bedrifter, f.eks. landbrugsbygninger, hvis investeringen ikke indebærer nogen forøgelse af bedriftens produktionskapacitet.

Hvis produktionskapaciteten forøges, gælder de for investeringer normale støttesatser, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, hvad angår de støtteberettigede udgifter til udførelsen af det pågældende arbejde ved hjælp af normale, moderne materialer. Der kan ydes en supplerende støtte på op til 100 % til dækning af meromkostningerne ved anvendelse af traditionelle materialer, som er nødvendige for at bevare bygningens kulturværdi.

Artikel 6

Flytning af landbrugsbygninger i offentlighedens interesse

1. Støtte til flytning af landbrugsbygninger er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis støtten er i offentlighedens interesse og opfylder betingelserne i stk. 2, 3 og 4.

Den offentlige interesse, der påberåbes som begrundelse for at yde støtte i medfør af denne artikel, skal nærmere angives i medlemsstatens relevante bestemmelser.

2. Der kan ydes støtte på op til 100 % af de faktisk påløbne omkostninger, hvis en flytning i offentlighedens interesse blot består i at skille eksisterende faciliteter ad og flytte og genopbygge dem.

3. Hvis en flytning i offentlighedens interesse resulterer i, at landbrugeren får mere moderne faciliteter, skal landbrugeren bidrage med mindst 60 % og i ugunstigt stillede områder med mindst 50 % af stigningen i de pågældende faciliteters værdi efter flytningen. Hvis støttemodtageren er en ung landbruger, skal bidraget henholdsvis være på mindst 55 % eller 45 %.

4. Hvis en flytning i offentlighedens interesse medfører en forøget produktionskapacitet, skal støttemodtagerens bidrag svare til mindst 60 % og i ugunstigt stillede områder til mindst 50 % af udgifterne til denne forøgelse. Hvis støttemodtageren er en ung landbruger, skal bidraget henholdsvis være på mindst 55 % eller 45 %.

Artikel 7

Investeringer i forarbejdning og afsætning

1. Støtte til investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2-7.

2. Bruttostøtteintensiteten må ikke overstige:

a) 50 % af de støtteberettigede investeringer i mål 1-regioner

b) 40 % af de støtteberettigede investeringer i andre regioner.

3. De støtteberettigede udgifter kan omfatte:

a) udgifter til bygning, erhvervelse eller forbedring af fast ejendom

b) udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af nye maskiner og nyt udstyr, herunder edb-programmel, op til aktivets markedsværdi; andre omkostninger i forbindelse med lejekontrakten (afgifter, udlejerens fortjeneste, rente og finansieringsomkostninger, generalomkostninger, forsikringspræmier osv.) er ikke støtteberettigede udgifter

c) generalomkostninger såsom honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, gennemførlighedsundersøgelser og erhvervelse af patenter og licenser, op til 12 % af de under litra a) og b) nævnte udgifter.

Som en undtagelse fra første afsnit, litra b, kan køb af brugt udstyr i velbegrundede tilfælde anses som en støtteberettiget udgift, hvis følgende betingelser er opfyldt:

a) der skal foreligge en erklæring fra sælgeren, hvori denne attesterer udstyrets nøjagtige oprindelse og bekræfter, at der ikke allerede er ydet national støtte eller EF-støtte til det pågældende udstyr

b) købet af det pågældende udstyr skal indebære en særlig fordel for programmet eller projektet eller være nødvendigt som følge af usædvanlige omstændigheder (f.eks. at der ikke rettidigt kan anskaffes nyt udstyr, og projektets vellykkede gennemførelse derved bringes i fare)

c) købet skal medføre en reduktion af omkostningerne og dermed af støttebeløbet i forhold til omkostningerne ved køb af tilsvarende nyt udstyr, samtidig med at der fortsat skal være et godt cost-benefit-forhold

d) de tekniske og/eller teknologiske specifikationer for det brugte udstyr skal være hensigtsmæssige i forhold til, hvad der er behov for under projektet.

4. Støtte må kun ydes til virksomheder, som bevisligt opfylder betingelserne i artikel 26, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999.

Støtte kan ydes med henblik på at sætte støttemodtageren i stand til at opfylde nyindførte mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd.

Vurderingen af, om betingelserne i artikel 26, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999 er opfyldt, foretages på bedriftsplan af et offentligt organ eller af en uafhængig tredjemand, der har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages.

5. Der skal fremlægges tilstrækkeligt bevis for, at der kan findes normale afsætningsmuligheder for de pågældende produkter. Dette vurderes på det relevante niveau, som fastlægges af medlemsstaterne, for de pågældende produkter, investeringsformerne og den eksisterende og forventede kapacitet. Vurderingen af, om der findes normale afsætningsmuligheder, foretages af et offentligt organ eller af en tredjemand, der er uafhængig af støttemodtageren og har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages.

6. Støtte må ikke ydes i strid med forbud eller restriktioner, som er fastsat i Rådets forordninger om de fælles markedsordninger, heller ikke hvis sådanne forbud og restriktioner kun tager sigte på EF-støtte.

7. Støtte må ikke være begrænset til specifikke landbrugsprodukter, og der må ikke ydes støtte til:

a) fremstilling og afsætning af produkter, der imiterer eller erstatter mælk og mejeriprodukter

b) forarbejdnings- og afsætningsaktiviteter i sukkersektoren.

Artikel 8

Støtte til unge landbrugeres etablering

Støtte til etablering af unge landbrugere er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:

a) kriterierne i artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 1257/1999 skal være opfyldt

b) den kombinerede støtte, der ydes i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999 og i form af statsstøtte i medfør af nærværende artikel, må ikke overstige de maksimumsgrænser, der er fastsat i artikel 8, stk. 2, i nævnte forordning.

Artikel 9

Støtte til førtidspensionering

Støtte til førtidspensionering af landbrugere er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:

a) kriterierne i artikel 10, 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1257/1999 skal være opfyldt

b) der skal være tale om et vedvarende og endeligt ophør med erhvervslandbrug.

Artikel 10

Støtte til producentsammenslutninger

1. Igangsætningsstøtte til oprettelse af producentsammenslutninger eller foreninger af producentsammenslutninger er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2-9.

2. Nedennævnte kan modtage støtte som omhandlet i stk. 1, hvis de har ret til finansiel støtte ifølge national lovgivning:

a) producentsammenslutninger og foreninger af producentsammenslutninger, der beskæftiger sig med produktion af landbrugsprodukter, og/eller

b) sammenslutninger af producenter, der er ansvarlige for kontrollen med, at oprindelsesbetegnelser eller kvalitetsmærker anvendes i overensstemmelse med EF-retten.

Producentsammenslutningens eller foreningens vedtægter skal indeholde en forpligtelse for medlemmerne til at afsætte produktionen i overensstemmelse med de leverings- og markedsføringsregler, som er fastlagt af sammenslutningen eller foreningen. Reglerne kan give producenten mulighed for at afsætte en del af sin produktion direkte. Vedtægterne skal indeholde en bestemmelse om, at producenter eller sammenslutninger, der tilslutter sig, skal forblive medlemmer i mindst tre år, og at de ved udtræden skal underrette producentsammenslutningen eller foreningen herom mindst 12 måneder i forvejen. Der skal desuden være fælles regler for produktion, navnlig vedrørende produkternes kvalitet eller anvendelse af økologiske metoder, fælles regler for markedsføring og regler for information om produktionen, især om høsten og de disponible mængder. Producenterne skal dog fortsat være ansvarlige for forvaltningen af deres bedrifter. De aftaler, der indgås i forbindelse med producentsammenslutninger eller foreninger, skal være i fuld overensstemmelse med alle relevante konkurrenceregler, herunder navnlig traktatens artikel 81 og 82.

3. De støtteberettigede udgifter kan omfatte husleje, erhvervelse af kontorudstyr, herunder edb-maskinel og -programmel, udgifter til administrativt personale, generalomkostninger, advokatsalærer og administrationsgebyrer. Ved køb af fast ejendom er de støtteberettigede udgifter hertil begrænset til de tilsvarende udgifter til leje på almindelige markedsvilkår.

4. Støtten skal være midlertidig og degressiv og må i det første år ikke overstige 100 % af de påløbne støtteberettigede omkostninger. Støtteniveauet skal nedsættes med mindst 20 procentpoint hvert driftsår, således at støttebeløbet det femte år er begrænset til 20 % af de faktiske støtteberettigede udgifter, der afholdes det pågældende år.

5. Der må ikke ydes støtte til omkostninger, som påløber efter det femte år eller ydes efter det syvende år efter anerkendelsen af producentorganisationen. Undtaget herfra er den støtte, der ydes til støtteberettigede udgifter, som er begrænset til og skyldes forhøjelsen af en støttemodtagers omsætning mellem to på hinanden følgende år på mindst 30 %, hvis forhøjelsen skyldes nye medlemmers tiltrædelse og/eller dækning af nye produkter.

6. Der må ikke ydes støtte til produktionsorganisationer såsom virksomheder eller kooperativer, der har til formål at forvalte en eller flere landbrugsbedrifter, og som derfor i realiteten er individuelle producenter.

7. Der må ikke ydes støtte til andre landbrugssammenslutninger, der varetager opgaver i forbindelse med landbrugsproduktionen, f.eks. gensidig støtte eller vikar- eller driftskonsulentbistand, på medlemmernes bedrifter uden at være involveret i den fælles tilpasning af udbuddet til markedet.

8. Det samlede støttebeløb, der ydes til en producentsammenslutning eller forening i henhold til denne artikel, må ikke overstige 100000 EUR.

9. Der må ikke ydes støtte til producentsammenslutninger eller foreninger heraf, hvis målsætninger er uforenelige med en rådsforordning om en fælles markedsordning.

Artikel 11

Støtte til betaling af forsikringspræmier

1. Støtte til forsikringspræmier for virksomheder, der beskæftiger sig med primærproduktionen af landbrugsprodukter, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2, 3 og 4.

2. Bruttostøtteintensiteten må ikke overstige:

a) 80 % af udgifterne til præmier for forsikringer, der ifølge policen kun dækker tab som følge af ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer

b) 50 % af udgifterne til præmier for forsikringer, der ifølge policen dækker tab som nævnt under litra a) og tillige

- andre tab som følge af vejrforhold og/eller

- tab som følge af dyre- eller plantesygdomme.

Tab som følge af ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer, bestemmes på grundlag af bruttoproduktionen af den relevante afgrøde det pågældende år sammenholdt med bruttoproduktionen i et normalt år. Bruttoproduktionen beregnes på grundlag af den gennemsnitlige bruttoproduktion i de foregående tre år, eksklusive ethvert år, hvor der skulle betales kompensation som følge af andre ugunstige vejrforhold. I tilfælde af skader på produktionsmidlerne, hvis virkninger gør sig gældende i flere år, skal det procentvise reelle tab ved den første høst, efter at begivenheden har fundet sted, sammenlignet med et normalt år beregnet efter ovennævnte principper være på over 10 %, og det procentvise reelle tab multipliceret med det antal år, hvor der forekommer produktionstab, skal overstige 20 % i ugunstigt stillede områder og 30 % i andre områder

3. Der kan ydes støtte til udgifter til præmier for forsikringer, der dækker tab som følge af ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer.

4. Støtten må ikke hindre det indre marked for forsikringsydelser i at fungere. Støtten må ikke begrænses til forsikringer fra et enkelt forsikringsselskab eller en enkelt forsikringskoncern og må ikke være betinget af, at forsikringsaftalen er indgået med et selskab, der er etableret i den pågældende medlemsstat.

Artikel 12

Støtte til jordfordeling

1. Støtte til virksomheder, der beskæftiger sig med produktion af landbrugsprodukter, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den ydes for og er begrænset til advokatsalærer og administrationsomkostninger ved jordfordeling, herunder opmålingsomkostninger, og højst udgør 100 % af de faktisk påløbne omkostninger.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på investeringsstøtte, herunder støtte til køb af arealer.

Artikel 13

Støtte til fremme af produktion og afsætning af kvalitetslandbrugsprodukter

1. Støtte til fremme af produktion og afsætning af landbrugsprodukter er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den ydes til støtteberettigede udgifter som nævnt i stk. 2 og opfylder betingelserne i stk. 3-7.

2. Der kan ydes støtte til dækning af udgifterne til nedennævnte aktiviteter, for så vidt disse vedrører udvikling af kvalitetslandbrugsprodukter:

a) op til 100 % af udgifterne til markedsundersøgelser og produktudformning, herunder støtte til udarbejdelse af ansøgninger om anerkendelse af oprindelsesbetegnelser eller specificitetsattester i overensstemmelse med de relevante EF-forordninger

b) op til 100 % af udgifterne til indførelse af kvalitetssikringsordninger, såsom ISO's serie 9000 eller 14000, systemer på basis af risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP), sporingssystemer, systemer til sikring af ægthed og overholdelse af markedsnormer eller miljørevisionssystemer

c) op til 100 % af udgifterne til uddannelse af personale i anvendelsen af ordninger og systemer som nævnt under litra b)

d) op til 100 % af udgifterne til afgifter, som opkræves af anerkendte certificeringsorganer for den første certificering af kvalitetssikringssystemer og lignende systemer

e) op til 100 % af udgifterne til obligatoriske kontrolforanstaltninger, som i henhold til EF-bestemmelser eller national lovgivning foretages af eller på vegne af myndighederne, medmindre det i EF-bestemmelserne er fastsat, at virksomhederne skal bære de pågældende udgifter

f) midlertidig og degressiv støtte til udgifter til kontrolforanstaltninger i de første seks år efter indførelsen af kontrolsystemet til sikring af oprindelsesbetegnelsers eller specificitetsattesters ægthed i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92(10) og (EØF) nr. 2082/92(11); degressiviteten skal mindst være på 10 procentpoint om året

g) op til 100 % af de faktisk påløbne udgifter til kontrol med økologiske produktionsmetoder i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91(12).

3. Der kan ydes støtte til kontrol, som gennemføres af eller på vegne af tredjemand såsom myndighederne eller organer, der handler på deres vegne, eller uafhængige instanser, som er ansvarlige for kontrollen med og overvågningen af anvendelsen af oprindelsesbetegnelser, Ø-mærker eller kvalitetsmærker, men kun hvis de pågældende betegnelser og mærker er i overensstemmelse med EF-lovgivningen.

4. Der må ikke ydes støtte til omkostninger ved kontrol, som landbrugeren eller fabrikanten selv foretager, eller for hvilken det i EF-bestemmelserne er fastsat, at omkostningerne ved kontrollen skal bæres af producenterne, uden at de faktiske beløb er nærmere angivet.

5. Det samlede offentlige støttebeløb, der ydes i medfør af stk. 2, må ikke over nogen treårig periode overstige 100000 EUR pr. støttemodtager. Ved beregningen af støttebeløbet anses støttemodtageren at være den person, der modtager de i nævnte stykke omhandlede tjenesteydelser.

6. Støtten skal kunne opnås af alle, der i det pågældende område er støtteberettigede på grundlag af objektivt fastlagte betingelser. Når producentsammenslutninger eller andre landbrugsorganisationer for gensidig bistand leverer tjenesteydelser som nævnt i stk. 2, må adgangen hertil ikke være betinget af medlemsskab af den pågældende sammenslutning eller organisation. Ikke-medlemmers eventuelle bidrag til den pågældende sammenslutnings eller organisations administrationsomkostninger skal være begrænset til den forholdsvise andel af omkostningerne ved leveringen af tjenesteydelsen.

7. Hvor modtageren af tjenesteydelser som nævnt i stk. 2 ikke frit kan vælge, hvem der skal levere dem, skal leverandøren, medmindre der kun er en mulig leverandør som følge af den pågældende tjenesteydelses karakter eller retsgrundlaget for præstationen heraf, uden forskelsbehandling udvælges og betales på grundlag af markedsvilkårene, om nødvendigt ved udbudsprocedurer i overensstemmelse med EF-retten og under alle omstændigheder efter en offentliggørelse, der er tilstrækkelig til, at markedet for tjenesteydelsen åbnes for konkurrence, og at den upartiske udvælgelse kan kontrolleres.

Artikel 14

Teknisk bistand i landbrugssektoren

1. Støtte er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den ydes til støtteberettigede udgifter til teknisk bistand som nævnt i stk. 2 og opfylder betingelserne i stk. 3, 4 og 5.

2. Der kan ydes støtte til dækning af følgende støtteberettigede udgifter:

a) undervisning og uddannelse af landbrugere og landbrugsmedhjælpere:

i) omkostninger ved tilrettelæggelsen af uddannelsesprogrammet

ii) deltagernes rejseudgifter og diæter

iii) udgifter til afløsere under landbrugerens eller landbrugs-medhjælperens fravær

b) vikarordninger: de faktiske udgifter til afløsere for landbrugeren, dennes partner eller en landbrugsmedhjælper under sygdom og ferie

c) konsulenttjenester: gebyrer for tjenesteydelser, der hverken må være varige eller regelmæssige eller vedrøre virksomhedens normale driftsudgifter såsom løbende skatterådgivning, regelmæssig juridisk rådgivning eller reklame

d) tilrettelæggelse af og deltagelse i konkurrencer, udstillinger og messer:

i) deltagergebyr

ii) rejseudgifter

iii) udgifter til publikationer

iv) leje af udstillingslokaler.

3. Det samlede beløb for den offentlige støtte, der ydes i medfør af stk. 2, må ikke over nogen treårig periode overstige 100000 EUR pr. støttemodtager eller 50 % af de støtteberettigede udgifter, alt efter hvilket af disse beløb der er det højeste. Ved beregningen af støttebeløbet anses støttemodtageren at være den person, der modtager den tekniske bistand.

4. Enhver sådan støtte skal kunne opnås af alle, der i det pågældende område er støtteberettigede på grundlag af objektivt fastlagte betingelser. Når producentsammenslutninger eller andre landbrugsorganisationer for gensidig bistand leverer den tekniske bistand, må adgangen hertil ikke være betinget af medlemsskab af den pågældende sammenslutning eller organisation. Ikke-medlemmers eventuelle bidrag til den pågældende sammenslutnings eller organisations administrationsomkostninger skal være begrænset til omkostningerne ved leveringen af tjenesteydelsen.

5. Hvor modtageren af den tekniske bistand ikke frit kan vælge, hvem der skal levere den, skal leverandøren uden forskelsbehandling udvælges og betales på grundlag af markedsvilkårene, om nødvendigt ved udbudsprocedurer i overensstemmelse med EF-retten og under alle omstændigheder efter en offentliggørelse, der er tilstrækkelig til, at markedet for tjenesteydelsen åbnes for konkurrence, og at den upartiske udvælgelse kan kontrolleres.

Artikel 15

Støtte til husdyrsektoren

Støtte til virksomheder, der beskæftiger sig med husdyrbrug, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:

a) støtte på op til 100 % til dækning af administrationsomkostninger, der direkte vedrører oprettelse og føring af stambøger

b) støtte på op til 70 % til udgifter til undersøgelser, der foretages af eller på vegne af tredjemand, til bestemmelse af husdyrs genetiske kvalitet eller ydelse; støtte til omkostninger ved kontrol foretaget af husdyrenes ejer er ikke fritaget; støtte til dækning af udgifterne til rutinemæssig kontrol af mælkekvaliteten er ikke fritaget

c) støtte på op til 40 % af de støtteberettigede udgifter, der er nævnt i artikel 4, ved investeringer i avlscentre og ved indførelse på bedriftsplan af nyskabende avlsteknikker eller -praksis; støtte til udgifter til indførelse og anvendelse af kunstig inseminering er ikke fritaget.

Artikel 16

Støtte i henhold til visse rådsforordninger

Støtte til små og mellemstore virksomheder er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:

a) bidrag fra medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 2702/1999 af 14. december 1999 om oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter i tredjelande(13), særlig artikel 9, stk. 3

b) bidrag fra medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 af 19. december 2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked(14), særlig artikel 9, stk. 2, 3 og 4

c) støtte ydet af medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier(15), særlig artikel 13, stk. 4

d) støtte ydet af medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(16), særlig artikel 14, stk. 2

e) støtte ydet af medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød(17), særlig artikel 6, stk. 5, og artikel 14

f) støtte ydet af medlemsstaterne i henhold til artikel 3 og 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2777/2000 af 18. december 2000 om ekstraordinære støtteforanstaltninger for oksekødsmarkedet(18).

KAPITEL 3

ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 17

Inden der ydes støtte

1. Støtte ifølge en støtteordning må, for at kunne opnå fritagelse efter denne forordning, kun ydes for aktiviteter, der gennemføres, eller tjenesteydelser, der ydes, efter at støtteordningen er blevet indført og offentliggjort i henhold til denne forordning.

Hvis støtteordningen skaber en automatisk ret til at modtage støtte, uden at dette kræver yderligere administrative skridt, kan selve støtten først ydes, efter at støtteordningen er blevet indført og offentliggjort i henhold til denne forordning.

Hvis støtteordningen indebærer, at en ansøgning skal indgives til myndighederne, kan selve støtten først ydes, efter at følgende betingelser er opfyldt:

a) støtteordningen skal være indført og offentliggjort i overensstemmelse med denne forordning

b) en støtteansøgning skal være korrekt indgivet til myndighederne

c) ansøgningen skal være godkendt af myndighederne på en sådan måde, at de er forpligtede til at yde støtten med klar angivelse af støttebeløbet; myndighederne må kun give en sådan godkendelse, hvis de midler, der er til rådighed for støtten eller støtteordningen, ikke er opbrugt.

2. Individuel støtte uden for en støtteordnings rammer må, for at kunne opnå fritagelse efter denne forordning, kun ydes for aktiviteter, der gennemføres, og tjenesteydelser, der ydes efter, at kriterierne i stk. 1, tredje afsnit, litra b) og c), er opfyldt.

Artikel 18

Kumulering

1. De i artikel 4-15 fastsatte støttelofter gælder, uanset om støtten til projektet eller aktiviteten udelukkende finansieres over statsmidler eller medfinansieres af Fællesskabet.

2. Støtte, der er fritaget ved denne forordning, må ikke kumuleres med nogen anden form for statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1, eller med finansielle tilskud fra medlemsstaterne eller fra Fællesskabet, der er omfattet af artikel 51, stk. 1, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 og vedrører de samme støtteberettigede udgifter, hvis en sådan kumulering medfører en støtteintensitet, der overstiger det maksimum, der er fastsat i nærværende forordning.

3. Hvis en medlemsstat yder støtte, der omfattet af artikel 8, 10, 13 eller 14, til en virksomhed, meddeler den virksomheden, at støtten ydes i henhold til den pågældende artikel i forordningen. Medlemsstaten modtager fra virksomheden alle oplysninger om anden lignende støtte, der er modtaget. For støtte, der er omfattet af artikel 13 og 14, meddeles alle oplysninger om lignende støtte, der er modtaget i de sidste tre år.

Medlemsstaten må først yde den nye støtte, når den har kontrolleret, at det samlede beløb af den støtte, der er ydet i henhold til disse artikler, ikke vil forhøje det samlede støttebeløb, der blev modtaget i den pågældende periode, til et beløb over det loft, der er fastsat i den relevante artikel.

Artikel 19

Gennemsigtighed og overvågning

1. Ved gennemførelse af en ved denne forordning fritaget støtteordning eller individuel støtteforanstaltning, der ikke falder ind under en støtteordning, sender medlemsstaterne inden for en frist på 20 arbejdsdage Kommissionen kortfattede oplysninger om støtteordningen eller den individuelle støtteforanstaltning i den i bilag I fastlagte form med henblik på offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Oplysningerne skal sendes i elektronisk form.

2. Medlemsstaterne fører detaljerede registre over de støtteordninger, der er fritaget ved denne forordning, og den individuelle støtte, der ydes i henhold til sådanne ordninger, samt over individuel støtte, der er fritaget ved denne forordning, og som ikke ydes i henhold til en eksisterende støtteordning. Registrene skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå, at de i denne forordning fastsatte fritagelsesbetingelser er opfyldt, herunder oplysninger om virksomhedens status som SMV. Medlemsstaterne opbevarer oplysningerne om individuelle støtteforanstaltninger i ti år fra det tidspunkt, hvor støtten er blevet ydet, og om støtteordninger i ti år fra det tidspunkt, hvor den sidste individuelle støtte i henhold til ordningen er blevet ydet. På Kommissionens skriftlige anmodning skal den pågældende medlemsstat i løbet af 20 arbejdsdage eller inden for en længere frist, som måtte være fastsat i anmodningen, meddele Kommissionen alle de oplysninger, som denne finder nødvendige for at kunne vurdere, om betingelserne i denne forordning er opfyldt.

3. Har en medlemsstat oprettet et centralregister for den støtte, der er ydet særskilt i henhold til artikel 8, 10, 13 eller 14, og som rummer fuldstændige oplysninger om al den pågældende støtte, som medlemsstaternes myndigheder har ydet, gælder kravet i artikel 18, stk. 3, første afsnit, ikke mere fra det tidspunkt, hvor registret dækker en periode på tre år.

4. Medlemsstaterne udarbejder i elektronisk form en rapport om anvendelsen af denne forordning for hvert hele kalenderår eller del af et kalenderår i forordningens anvendelsesperiode i den i bilag II fastlagte form. Rapporten kan indgå i den årlige rapport, som medlemsstaterne skal indsende i henhold til artikel 21, stk. 1, i Rådets forordning 659/1999(19), og indsendes senest den 30. juni i året efter det kalenderår, som rapporten vedrører.

5. På tidspunktet for ikrafttrædelsen af en støtteordning eller for ydelsen af en individuel støtte, der ikke er omfattet af en støtteordning, fritaget ved denne forordning, offentliggør medlemsstaten på internettet enhver sådan støtteordnings fulde ordlyd eller de kriterier og betingelser, på hvilke den pågældende individuelle støtte ydes. Adressen på sådanne websteder meddeles til Kommissionen sammen med de kortfattede oplysninger om støtten, der skal gives i henhold til stk. 1. Adressen anføres også i den årlige rapport, der indsendes i henhold til stk. 4.

Artikel 20

Suspension af anvendelsen

1. Hvis en medlemsstat ikke indsender alle de oplysninger, der kræves i den årlige rapport, der er nævnt i artikel 19, stk. 4, eller ikke gør dette for hele den pågældende medlemsstats geografiske område inden for den i nævnte stykke anførte frist, kan Kommissionen, i det omfang det står i et rimeligt forhold til graden af den manglende efterkommelse, suspendere anvendelsen af denne forordning eller en del heraf på den pågældende medlemsstat ved en beslutning, der rettes til medlemsstaten. Inden en sådan beslutning vedtages, skal Kommissionen give medlemsstaten mulighed for at fremsætte bemærkninger.

Hvis de krævede oplysninger i den årlige rapport kun er ufuldstændige med hensyn til et eller flere geografiske områder i medlemsstaten, finder suspensionen kun anvendelse på disse områder.

Beslutningen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Den skal indeholde angivelse af den dato, fra hvilken anvendelsen af denne forordning suspenderes. Datoen må tidligst være 90 kalenderdage efter offentliggørelsen af beslutningen.

2. Suspension af anvendelsen af denne forordning har ingen indflydelse på:

a) individuel støtte, hvor beslutningen om ydelse af støtten er meddelt støttemodtageren inden den dato, der er anført i Kommissionens beslutning om suspension af anvendelsen af denne forordning

b) individuel støtte ydet på grundlag af en ordning, der er fritaget ved denne forordning, og som er vedtaget inden datoen for offentliggørelsen af Kommissionens beslutning om suspension af anvendelsen af forordningen, heller ikke hvis den individuelle støtte udbetales efter den dato, der er anført i Kommissionens beslutning.

3. Hvis en medlemsstat senere efterkommer rapporteringsforpligtelserne i henhold til artikel 19, stk. 4, ophæver Kommissionen straks suspensionen af forordningens anvendelse ved en beslutning, der rettes til den pågældende medlemsstat og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Hvis medlemsstaten efterkommer forpligtelserne med hensyn til bestemte geografiske områder, for hvilke anvendelsen er suspenderet, ophæves suspensionen straks, for så vidt angår disse geografiske områder.

Kommissionens beslutning om ophævelse af suspension af anvendelsen af denne forordning får virkning fra dagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

Hvis Kommissionen finder, at de oplysninger, en medlemsstat har givet som svar på en beslutning i henhold til stk. 1, ikke er i overensstemmelse med rapporteringsforpligtelserne i artikel 19, stk. 4, for medlemsstatens område eller en del heraf, skal Kommissionen senest 20 arbejdsdage efter modtagelsen af oplysningerne give medlemsstaten meddelelse herom ved en behørigt begrundet beslutning med angivelse af, hvilke oplysninger der stadig mangler.

Artikel 21

Ikrafttrædelse og gyldighedsperiode

1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes indtil den 31. december 2006.

2. Anmeldelser, der er til behandling på tidspunktet for denne forordnings ikrafttrædelse, vurderes på grundlag af forordningens bestemmelser. Hvis betingelserne i denne forordning ikke er opfyldt, vil Kommissionen undersøge sådanne verserende anmeldelser på grundlag af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren.

Individuel støtte og støtteordninger, der er gennemført inden datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, samt støtte, der under sådanne ordninger er ydet uden Kommissionens godkendelse og i strid med forpligtelsen i traktatens artikel 88, stk. 3, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget i medfør af denne forordning, hvis de opfylder betingelserne i artikel 3 bortset fra kravet om en udtrykkelig henvisning til denne forordning i nævnte artikels stk. 1 og stk. 2, litra b). Enhver støtte, der ikke opfylder disse betingelser, vurderes af Kommissionen i overensstemmelse med de relevante rammebestemmelser, retningslinjer og meddelelser.

3. Ved udløbet af denne forordnings anvendelsesperiode er støtteordninger, der er fritaget i medfør af forordningen, fortsat fritaget i en seksmåneders tilpasningsperiode efter den dato, der er fastsat i stk. 1, andet afsnit.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT L 142 af 14.5.1998, s. 1.

(2) EUT ...

(3) EFT L 10 af 13.1.2001, s. 33.

(4) EFT C 28 af 1.2.2000, s. 2 (berigtigelse i EFT C 232 af 12.8.2000, s. 19).

(5) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.

(6) EFT C 252 af 19.9.2001, s. 5.

(7) EFT L 17 af 21.1.2000, s. 22.

(8) EFT L 182 af 3.7.1987, s. 36.

(9) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

(10) EFT L 208 af 24.7.1992, s. 1.

(11) EFT L 208 af 24.7.1992, s. 9.

(12) EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1.

(13) EFT L 327 af 21.12.1999, s. 7.

(14) EFT L 328 af 23.12.2000, s. 2.

(15) EFT L 147 af 31.5.2001, s. 1.

(16) EFT L 160 af 26.6.1999, s.48.

(17) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21.

(18) EFT L 321 af 19.12.2000, s. 47.

(19) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

BILAG I

UDFORMNINGEN AF DE KORTFATTEDE OPLYSNINGER, DER SKAL INDGIVES, NÅR DER GENNEMFØRES EN STØTTEORDNING, SOM ER FRITAGET VED DENNE FORORDNING, ELLER DER UDEN FOR EN SÅDAN STØTTEORDNING YDES EN INDIVIDUEL STØTTE, SOM ER FRITAGET VED DENNE FORORDNING

Kortfattede oplysninger om statsstøtte ydet i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. .../...

Udfyldes med følgende kortfattede oplysninger:

Forklarende bemærkninger

Medlemsstat

Region (anfør regionens navn, hvis støtten ydes af en regional eller lokal myndighed.)

Støtteordningens benævnelse eller navnet på den virksomhed, der modtager en individuel støtte (anfør støtteordningens navn eller, ved individuel støtte, støttemodtagerens navn.)

Retsgrundlag (anfør det nøjagtige nationale retsgrundlag for støtteordningen eller for den individuelle støtte.)

Forventede årlige udgifter til ordningen eller det samlede individuelle støttebeløb, der ydes til virksomheden (beløbene angives i euro eller i givet fald i national valuta. Hvis der er tale om en støtteordning, anføres det samlede årlige bevillingsbeløb eller det anslåede skatte- eller afgiftstab pr. år for alle de af ordningen omfattede støtteinstrumenter. Hvis der er tale om individuel støtte anføres det samlede støttebeløb/skatte- eller afgiftstab. I givet fald anføres det også, over hvor mange år der vil blive udbetalt rater, eller hvor mange år der vil være et skatte- eller afgiftstab. Ved garantier anføres det i begge tilfælde, hvilket (maksimalt) lånebeløb garantien dækker.)

Maksimal støtteintensitet (anfør den maksimale støtteintensitet eller det maksimale støttebeløb pr. støtteberettiget udgiftskategori.)

Gennemførelsesdato (anfør den dato, fra hvilken støtten kan ydes under støtteordningen, eller på hvilken den individuelle støtte ydes.)

Ordningens eller den individuelle støttes varighed (anfør det tidspunkt (år og måned), indtil hvilket der kan ydes støtte under ordningen, eller, ved individuel støtte, hvis det er relevant, det forventede tidspunkt (år og måned) for udbetalingen af den sidste rate.)

Målet med støtten (det er underforstået, at det primære mål er støtte til SMV. Anfør de yderligere (sekundære) tilstræbte mål. Anfør, hvilken af artiklerne (4-16) der gøres brug af, og som omfatter de støtteberettigede omkostninger, der dækkes af ordningen eller den individuelle støtte.)

Berørt(e) sektor(er) (anfør, om ordningen gælder for produktion og/eller forarbejdning og/eller afsætning. Anfør delsektorerne ved angivelse af arten af den pågældende husdyrproduktion (f.eks. svin/fjerkræ) eller af den pågældende vegetabilske produktion (f.eks. æbler/tomater).)

Den støttetildelende myndigheds navn og adresse

Websted (anfør den internetadresse, hvor ordningens fulde ordlyd eller kriterierne og betingelserne for ydelsen af en individuel støtte uden for en støtteordning kan findes.)

Andre oplysninger

BILAG II

UDFORMNINGEN AF DEN PERIODISKE RAPPORT TIL KOMMISSIONEN

Udformningen af den årlige rapport om støtteordninger, der er fritaget ved en gruppefritagelsesforordning udstedt i henhold til artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 994/98

Medlemsstaterne skal benytte nedenstående standardudformning i forbindelse med deres rapporter til Kommissionen i henhold til de gruppefritagelsesforordninger, der er udstedt på grundlag af Rådets forordning (EF) nr. 994/98.

Rapporterne indgives i elektronisk form.

Oplysninger, der kræves om alle støtteordninger, som er fritaget ved gruppefritagelsesforordninger udstedt i henhold til artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 994/98:

1. støtteordningens benævnelse

2. kommissionens relevante fritagelsesforordning

3. udgifter.

Der anføres særskilte tal for hvert støtteinstrument under ordningen eller for hver individuel støtteforanstaltning (f.eks. tilskud, lavtforrentede lån osv.). Tallene angives i euro eller i givet fald i national valuta. I tilfælde af skatteudgifter indberettes de årlige skatte- eller afgiftstab. Hvis ikke der foreligger nøjagtige tal, kan der angives skøn over disse tab.

Disse udgifter bør anføres således:

For det pågældende år angives særskilt for hvert støtteinstrument under ordningen (f.eks. tilskud, lån på lempelige vilkår, garantier osv.):

3.1. Udgiftsforpligtelser, (anslåede) skatte- eller afgiftstab eller andre indtægtstab, oplysninger om garantier osv. for nye støtteprojekter. I forbindelse med garantiordninger angives det samlede beløb, som nye garantistillelser dækker.

3.2. Faktiske udbetalinger, (anslåede) skattemæssige tab eller andre indtægtstab, oplysninger om garantier osv. for nye og igangværende projekter. I forbindelse med garantiordninger angives de samlede udestående garantier, præmieindtægter, inddrevne beløb, udbetalte garantibeløb og ordningens driftsresultat det pågældende år.

3.3. Antallet af støttede projekter og/eller virksomheder

3.4. (Udfyldes ikke)

3.5. Skøn over det samlede beløb for:

- støtteberettigede investeringer

- støtteberettigede udgifter til bevarelse af traditionelle landskaber og bygninger

- støtteberettigede udgifter til flytning af landbrugsbygninger i offentlighedens interesse

- støtte til investeringer i forarbejdning og afsætning

- støtte til unge landbrugeres etablering

- støtte til førtidspensionering

- støtteberettigede udgifter for producentsammenslutninger

- støtteberettigede udgifter til forsikringspræmier

- støtteberettigede udgifter til jordfordeling

- støtteberettigede udgifter til fremme af produktion og afsætning af kvalitetslandbrugsprodukter

- støtteberettigede udgifter til teknisk bistand.

3.6. Regional opdeling af beløbene i punkt 3.1. enten på NUTS-regioner(1) på niveau 2 eller derunder, eller på artikel 87, stk. 3, litra a)-regioner, artikel 87, stk. 3, litra c)-regioner og regioner, der ikke er støtteberettigede, eller på ugunstigt stillede områder og andre områder.

3.7. Sektoropdeling af beløbene i punkt 3.1 efter støttemodtagernes erhvervssektorer (hvis der er tale om mere end én sektor, angives den enkelte sektors andel):

- produktion og/eller forarbejdning og/eller afsætning

- arten af det animalske produkt

- arten af det vegetabilske produkt.

4. Andre oplysninger og bemærkninger.

(1) NUTS er nomenklaturen for statistiske territoriale enheder i Fællesskabet.