P6_TA(2006)0203
Bedre lovgivning 2004: anvendelse af nærhedsprincippet
Europa-Parlamentets beslutning om bedre lovgivning 2004: anvendelse af nærhedsprincippet
(12. rapport) (2005/2055(INI))
Europa-Parlamentet,
—der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. juni 2002 om konsekvensanalyse (KOM(2002)0276),
—der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. juni 2002 om en handlingsplan om bedre og enklere
lovgivningsmæssige rammer (KOM(2002)0278),
—der henviser til den interinstitutionelle aftale af 16. december 2003 mellem Europa-Parlamentet, Rådet
og Kommissionen om bedre lovgivning (1),
—der henviser til sin beslutning af 20. april 2004 om vurdering af fællesskabslovgivningens og høringspro-
cedurernes virkning (2),
—der henviser til konklusionerne om konkurrenceevnen fra samlingen i Rådet den 25.-26. november
2004,
—der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. marts 2005 om bedre regulering til gavn for vækst og
beskæftigelse i Den Europæiske Union (KOM(2005)0097),
—der henviser til Kommissionens beretning af 21. marts 2005 om bedre lovgivning 2004 (KOM(2005)
0098),
—der henviser til Europa-Kommissionens retningslinjer af 15. juni 2005 om konsekvensanalyse og bila-
gene hertil (SEK(2005)0791),
—der henviser til Kommissionens meddelelse af 27. september 2005 om resultatet af screeningen af verse-
rende lovforslag (KOM(2005)0462),
—der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelser af 28. september 2005 om
Bedre Lovgivning og Metoder til at forbedre EU-lovgivningens gennemførelse og håndhævelse (3),
—der henviser til Kommissionens meddelelse af 21. oktober 2005 om en fælles EU-metode til vurdering af
de administrative omkostninger som følge af lovgivning (KOM(2005)0518),
—der henviser til sin beslutning af 15. december 2005 om Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram
for 2006 (4),
—der henviser til traktat om en forfatning for Europa,
—der henviser til forretningsordenens artikel 45,
—der henviser til betænkning fra Retsudvalget og udtalelse fra Økonomi- og Valutaudvalget
(A6-0082/2006),
A. der henviser til, at Kommissionen i sin meddelelse om bedre regulering til gavn for vækst og beskæfti-
gelse i Den Europæiske Union fastslår, at der er en direkte sammenhæng mellem opnåelse af Lissabon-
målene og bedre regulering,
B. der henviser til, at det bør være et prioriteret politisk mål for Den Europæiske Union at indføre et
gennemsigtigt, klart og effektivt reguleringsmiljø af høj kvalitet,
C. der henviser til, at et reguleringsmiljø, hvor virksomhederne udvikler sig, er et afgørende element for
deres konkurrenceevne, for bæredygtig vækst og dermed for deres resultater med hensyn tilbeskæftigelse,7.12.2006 C 297 E/128 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 16. maj 2006DA
(1) EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.
(2) EUT C 104 E af 30.4.2004, s. 146.
(3) EUT C 24 af 31.1.2006, s. 39 og 52.
(4) Vedtagne tekster, P6_TA(2005)0524.
D. der henviser til, at konsekvensanalyse i forbindelse med ny lovgivning og forenkling af eksisterende
lovgivning kunne bidrage til en bedre evaluering af dens sociale, økonomiske og miljø- og sundhedsmæs-
sige virkninger og til at begrænse den administrative byrde, der er ødelæggende for europæiske virksom-heders konkurrenceevne, især for små og mellemstore virksomheder (SMV'er),
E. der henviser til, at den europæiske lovgivnings omdømme blandt borgere og virksomheder i EU lader
meget tilbage at ønske, særlig fordi lovgivningen, der ofte er et resultat af et vanskeligt politiskkompromis, mangler klarhed, og fordi medlemsstaterne ikke formår eller er uvillige til at gennemføreden korrekt,
F. der henviser til, at Kommissionen under udarbejdelsen af lovgivning giver nogle berørte parter mulighed
for at reagere gennem høringer og forskellige arbejdsgrupper, men at der ikke er tilstrækkelig gennemsig-tighed omkring indholdet af disse høringer, deltagerne og måden, hvorpå Kommissionen tager hensyn til
resultaterne heraf,
G. der henviser til, at Europa-Parlamentet i sin ovennævnte beslutning af 20. april 2004 med stort flertal
erklærede, at det går ind for at anvende konsekvensanalyser i EU med henblik på at forbedre lovgivning,
og at Rådet og Kommissionen har understreget vigtigheden af konsekvensanalyserne i adskillige
dokumenter,
H. der henviser til, at de konsekvensanalyser, Kommissionen har foretaget, ikke er gennemført metodisk og
ensartet og derfor er af svingende kvalitet, og at konsekvensanalysen ofte mere ligner en retfærdiggørelseaf forslaget end en objektiv konkret analyse,
I. der henviser til, at megen gennemførelseslovgivning (eller sekundær lovgivning) bliver vedtaget ved komi-
tologiprocedurer uden egentlig parlamentarisk kontrol,
J. der henviser til, at lovgivning til dels er en læreproces, hvorfra man kan lære af de fejl, der er begået; der
henviser til, at der er for lidt forståelse af konsekvenserne af lovgivning, og der henviser til, at Kommis-sionens rapporter om gennemførelse af fællesskabslovgivning er begrænset til gennemførelse i medlems-staterne og ikke giver indblik i, hvorvidt lovgivningen har levet op til de fastsatte mål i praksis,
1. betoner behovet for, at al vedtaget fællesskabslovgivning i fuldt omfang skal overholde nærhedsprin-
cippet og proportionalitetsprincippet;
2. støtter ambitionerne om at forbedre den europæiske lovgivning med henblik på at fremme vækst og
arbejdspladser og understreger behovet for en integreret og konsekvent fremgangsmåde for initiativer vedrø-rende bedre lovgivning, som bakker op om de tre Lissabon-søjler, dersom markedet svigter; understreger, atinitiativer vedrørende bedre lovgivning skal gennemføres på en gennemsigtig og demokratisk måde;
3. går ind for en lovgivning baseret på principper og koncentreret om kvalitet i stedet for kvantitet; ser
debatten om bedre lovgivning som en lejlighed til at tænke over lovgivningen som en proces, der har tilformål at nå klart definerede politikmål ved at forpligte og inddrage alle interessenter under alle etaper af
processen fra forberedelse til håndhævelse;
4. henstiller, at programmet bedre lovgivning bliver afprøvet på visse områder og nøje evalueret før en
bredere anvendelse; anser erfaringerne med Lamfalussy-proceduren i forbindelse med finansmarkedslovgiv-
ningen og i særdeleshed dialogen mellem reguleringsmyndighederne og finansmarkederne som en værdifuldafprøvning af en dynamisk lovgivningsproces;
5. mener, at Lamfalussy-proceduren er en nyttig mekanisme; mener, at det er vigtigt, at tilsynsmetoderne
er ensartede; udtrykker tilfredshed med niveau-3-udvalgenes arbejde på dette område og tilslutter sig efterlys-ningen af passende redskaber; mener, at hvis tilsynsmyndighederne får større bevægelsesfrihed, kan dettefjerne nødvendigheden af tekniske detaljer i lovgivningen og frembringe mere passende regler for et dyna-misk marked; understreger, at dette aldrig kan svække det politiske ansvar for de endelige mål for den pågæl-
dende lovgivning; kræver, at lovgiverne fører nøje tilsyn med processen, og gentager, at Parlamentets lovgiv-
ningsmæssige rettigheder bør overholdes i fuldt omfang;7.12.2006 C 297 E/129 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 16. maj 2006DA
6. noterer sig behovet for, at ethvert forslag til lovgivning ledsages af en konsekvensanalyse, som i dets
ovennævnte beslutning af 20. april 2004 er defineret som en kortlæggelse af de sociale, økonomiske og
miljømæssige virkninger, samt kortlæggelse af de politiske alternative instrumenter, som lovgiveren på dennebaggrund råder over;
7. mener, at det bør nævnes, når Kommissionen forelægger lovforslag på anmodning af en eller flere
medlemsstater;
8. understreger nødvendigheden af klare retningslinjer og strukturer for, at alle generaldirektorater så
hurtigt som muligt ensartet gennemfører den konsekvensanalyse, Europa-Kommissionen offentliggjorde ijuni 2005;
9. glæder sig over udviklingen af konsekvensanalyser i den forberedende fase, men advarer om, at disse
ikke kan erstatte den politiske debat om fordele og ulemper ved love; understreger, at forbrugernes, virksom-
hedernes og borgernes interesser ikke kan reduceres til blot at være en cost-benefit-analyse; mener, at lovebør gennemføres under institutionernes eget fulde ansvar i overensstemmelse med deres politiske priorite-ringer; anmoder om fuldstændig gennemsigtighed i den indledende fase og om begrundelse baseret på detilstræbte resultater samt om yderligere oplysninger, om nødvendigt; understreger betydningen af fælles
retningslinjer under fuld overholdelse af de tre Lissabon-søjler og ønsker et egentligt budget;
10. understreger, at Kommissionen som led i konsekvensanalysen mere præcist og efter nøjagtige retnings-
linjer bør inddrage følgerne af manglende lovgivning i form af mistede fordele, særlig med hensyn tilsundhed, velfærd og bæredygtighed; insisterer på, at den også hurtigst muligt skal iværksætte den metode,den har udviklet til kvantitativt at måle den administrative byrde i forbindelse med konsekvensanalyser påEU-niveau; noterer sig, at en sådan metode er nødvendig for at vurdere, hvilke udgifter der er forbundet medat anvende og gennemføre lovgivning; mener at en endelig metode skal være integreret i konsekvensanaly-
serne senest i 2006;
11. finder det nødvendigt for, at Kommissionens tjenestegrene kan anvende konsekvensanalyse på en
ensartet måde, at den underkastes uafhængig kontrol, behandler ikke nogen forslag, uden at de er ledsaget afen uafhængigt kontrolleret konsekvensanalyse, medmindre Parlamentet i enkelttilfælde undtagelsesvist giverafkald på dette;
12. ønsker, at bedre lovgivning følger en global fremgangsmåde, der i fuldt omfang inddrager Parlamentet,
Rådet og Kommissionen såvel som medlemsstaterne samt hører alle berørte parter for at inddrage deborgere, som i visse medlemsstater for nylig har vist deres manglende tillid til det europæiske projekt; anbe-
faler, at forbrugere og arbejdstagerrepræsentanter i højere grad bidrager til og involveres i høringsprocessen;
13. understreger, at høring af de berørte parter under den forberedende fase adskiller sig fra forhandling
med de berørte parter under lovgivningsprocedcuren, og udtrykker sin bekymring over Kommissionenstendens til at afholde bilaterale forhandlinger med individuelle medlemsstater, inden der fremlægger lovfor-slag, hvilket undertiden resulterer i underlige, usammenhængende eller modstridende bestemmelser, opt out-løsninger eller undtagelser til fordel for særlige medlemsstater, hvilket umuliggør håndhævelsen af ensartede
spilleregler;
14. finder det nødvendigt ved forberedelse af lovgivning og ved konsekvensanalyse, at de berørte parter
får lejlighed til at fremkomme med deres kommentarer og får tilstrækkelig tid hertil, og at Kommissionenmeddeler de pågældende, hvordan deres kommentarer indarbejdes i forslaget; mener, at Kommissionen skaltilstræbe maksimal gennemsigtighed ved at såvel de berørte parters reaktioner som konsekvensanalyserneoffentliggøres i et offentligt tilgængeligt register;
15. noterer sig, at der vedtages megen gennemførelseslovgivning ved såkaldte komitologiprocedurer;
mener, at sådan lovgivning bør leve op til de samme kvalitetskrav som gennemført lovgivning, og at den
derfor skal underlægges konsekvensanalyse, når den nødvendige knowhow og de nødvendige redskaber er
udviklet;7.12.2006 C 297 E/130 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 16. maj 2006DA
16. er overbevist om, at hvis Parlamentets lovgivningsmæssige beføjelser respekteres i forbindelse med
komitologi, vil det være mere villigt til at fokusere på de generelle principper og støtte forenkling og forny-
else af lovgivningen;
17. gentager, at Parlamentet og Rådet også kan underkaste egne, omfattende ændringer af forslag fra
Kommissionen en konsekvensanalyse, og understreger, at sådanne konsekvensanalyser kun giver mening,hvis man anvender samme metodologi som Kommissionen;
18. opfordrer Rådet og Kommissionen til, ved en interinstitutionel høring, i den nærmeste fremtid at
udvikle en fællesskabsmetode og -procedure for anvendelse af konsekvensanalyse i den europæiske politiskeproces og til at indgå konkrete aftaler senest i september 2006;
19. gør opmærksom på, at metoderne vedrørende bedre lovgivning bør respektere magtbalancen mellem
de respektive roller for Parlamentet, Rådet og Kommissionen; ønsker, at Parlamentet yder et klogt ogintegreret bidrag på grundlag af tidligere erfaringer; understreger behovet for politisk støtte til fornyelser ilovgivningsprocessen;
20. mener, at udpræget teknisk lovgivning ikke bør føre til, at medlovgiverne løsrives fra den demokratiske
lovgivningsproces, men snarere bør opmuntre dem til at koncentrere sig om de vigtigste politiske principper
og mål samt om, hvordan man gennemfører dem i praksis ved at gå fra en præskriptiv til en lydhør og
deltagende fremgangsmåde og anvende den tekniske knowhow og viden hos de reguleringsmyndigheder,som skal gennemføre loven;
21. opfordrer medlemsstaterne til indbyrdes at udveksle erfaringer med anvendelse af konsekvensanalyse
og til også på nationalt plan at underkaste lovgivning konsekvensanalyse;
22. glæder sig over, at de nationale parlamenter i større grad er inddraget i Kommissionens arbejdspro-
gram, men advarer mod en tilfældig metode til at vælge og fravælge forslag på grundlag af nærhedsprin-cippet og proportionalitetsprincippet; anmoder om, at samtlige nye forslag skal indeholde et resumé overden gældende lovgivning på det relevante området samt en redegørelse for, hvordan den nye lovgivning skalpasse ind i planen; anmoder om, at der foreslås forskellige muligheder til Rådet og Parlamentet med en
grundig analyse af de respektive indvirkninger med hensyn til borgernes forventninger, de tre Lissabon-søjler,
omkostninger og den administrative byrde for SMV'er;
23. opfordrer til, at Kommissionen for at sikre ensartede lovgivningsrammer i hele EU sikrer, at gennemfø-
relsen af disse ikke forhindres af, at Rådet vedtager en lang række undtagelsesbestemmelser til fordel for vissemedlemsstater;
24. opfordrer Kommissionen til senest tre år efter, at ny lovgivning er trådt i kraft, at aflægge beretning til
Parlamentet om de praktiske konsekvenser af denne lovgivning; er først og fremmest interesseret i spørgs-målet om, hvorvidt lovgivningen har tjent sit oprindelige formål, hvilke virkninger den har haft for den rele-vante sektors internationale konkurrenceevne, ikke mindst i lyset af forskellig regulering (eller mangelen påregulering) i konkurrerende lande, og hvordan lovgivningen overholdes i praksis; opfordrer også Kommissi-
onen til jævnligt at foretage en kritisk analyse af de kvantitative resultater af konsekvensanalyserne med
henblik på at vurdere, om den anvendte metodologi giver pålidelige forudsigelser, og at forelægge resulta-terne for Parlamentet;
25. understreger, at det er nødvendigt, at Parlamentet, og især den ansvarlige ordfører, spiller en mere aktiv
rolle i overvågningen af, hvordan europæisk lovgivning gennemføres i medlemsstaterne, og benytter det eksi-sterende netværk imellem Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter;
26. mener, at gennemførelse af EU-lovgivning i den nationale lovgivning bør overvåges seriøst og proak-
tivt for at undgå afvigende fortolkninger og overregulering; ønsker, at Kommissionen spiller en aktiv rolle iforbindelse med gennemførelsen i den nationale lovgivning sammen med tilsynsmyndigheder og ekspert-grupper både på EU-plan og nationalt plan, da en tidlig analyse af eventuelle fælder kan forhindre forsin-
kelser og unødvendige byrder for virksomhederne; foreslår, at Parlamentet fastlægger en hensigtsmæssig
procedure for overvågning af overgangsfasen i tæt samarbejde med dets partnere i medlemslandene;7.12.2006 C 297 E/131 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 16. maj 2006DA
27. erkender, at den åbne koordinationsmetode er et vigtigt styringsredskab som led i Lissabon-strategien;
understreger dog, at denne metode ikke generelt kan erstatte en mere formel koordinering og fælles politiske
foranstaltninger i denne sammenhæng; insisterer på, at Europa-Parlamentet bliver holdt fuldt informeret omudviklingen af fremgangsmåden med den åbne koordinationsmetode og opfordrer Kommissionen til at fore-lægge en evalueringsrapport om denne metode; insisterer på, at den åbne koordinationsmetode ikke måudvikle sig til en parallel, uigennemsigtig lovgivningsmæssig procedure, der undergraver procedurerne i EF-
traktaten og skader den parlamentariske kontrol;
28. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.
P6_TA(2006)0204
Gældende lovgivning om det indre marked
Europa-Parlamentets beslutning om gennemførelse, konsekvenser og virkninger af den gældende
lovgivning om det indre marked (2004/2224 (INI))
Europa-Parlamentet,
—der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. juni 2002 om konsekvensanalyse (KOM(2002)0276),
—der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. juni 2002 om en handlingsplan for »bedre og enklere
lovgivningsmæssige rammer« (KOM(2002)0278),
—der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. december 2002 om bedre kontrol med gennemfø-
relsen af fællesskabsretten (KOM(2002)0725),
—der henviser til den interinstitutionelle aftale af 16. december 2003 om bedre lovgivning (1), der er
indgået mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen,
—der henviser til sin beslutning af 20. april 2004 om vurdering af fællesskabslovgivningens og høringspro-
cedurernes virkning (2),
—der henviser til konklusionerne fra samlingen i Rådet (konkurrenceevne) den 25. og 26. november
2004,
—der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. marts 2005 om bedre regulering til gavn for vækst og
beskæftigelse i Den Europæiske Union (KOM(2005)0097),
—der henviser til Kommissionens beretning af 21. marts 2005 om »bedre lovgivning 2004« (KOM(2005)
0098),
—der henviser til Kommissionens retningslinjer for konsekvensanalyser af 15. juni 2005 og bilagene hertil
(SEK(2005)0791),
—der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelser om bedre lovgivning og om
metoder til at forbedre EU-lovgivningens gennemførelse og håndhævelse af 28. september 2005 (3),
—der henviser til Kommissionens meddelelse af 27. januar 2005 med titlen »Anden rapport om gennemfø-
relsen af strategien for det indre marked (2003-2006)« (KOM(2005)0011),7.12.2006 C 297 E/132 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 16. maj 2006DA
(1) EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.
(2) EUT C 104 E af 30.4.2004, s. 146.
(3) EUT C 24 af 31.1.2006, s. 39 og 52.