1. opfordrer de stater, der har undertegnet konventionen om visse konventionelle våben, til at erklære et
øjeblikkeligt moratorium, indtil der er indgået en international aftale om regulering, begrænsning ellerforbud mod anvendelse, fremstilling og eksport af fragmentationsammunition i henhold til konventionen,herunder fragmentationsbomber nedkastet fra fly og indkapslet ammunition affyret fra missiler og rakettersamt artilleriprojektiler;
2. understreger det ansvar, som de, der anvender fragmentationsammunitionssystemer, har til rydning af
berørte områder;
3. anbefaler, at konferencen om revision af konventionen nedsætter en gruppe regeringseksperter, som
skal undersøge spørgsmålet om ikke-eksploderet ammunition efter krig, især de problemer, som skyldesfragmentationsbomber, både under og efter en væbnet konflikt; eksperter fra minerydningsorganisationerog andre relevante organisationer bør indbydes til at deltage i gruppens arbejde;
4. opfordrer alle stater, som besidder og/eller anvender fragmentationsammunition, til at træffe andre
foranstaltninger, f.eks. forbedre tændmekanismernes driftsikkerhed i form af dobbelt antændelse samtinkorporering af selvdestruerende eller selvneutraliserende mekanismer i ammunitionen med henblik påat mindske den trussel, som disse våben udgør for civilbefolkningerne;
5. opfordrer indtrængende alle stater, som ikke har undertegnet konventionen, til at gøre dette og de
stater, som har undertegnet konventionen, men som endnu ikke har undertegnet den ændrede protokol IIog/eller protokol IV, om snarest at gøre dette;
6. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Rådet, medlemsstaternes rege-
ringer, FN’s generalsekretær, Den Internationale Røde Kors Komité og alle de stater, der har undertegnetkonventionen.
20. Menneskerettigheder: Kvinder i Afghanistan
B5-0763, 0766, 0776, 0784, 0790 og 0802/2001
Europa-Parlamentets beslutning om kvinder i Afghanistan
Europa-Parlamentet,
Adash der henviser til sine tidligere beslutninger om Afghanistan og især om de afghanske kvinders situation
og erklæringen fra de afghanske kvinders topmøde i Bruxelles den 4. og 5. december 2001,
Adash der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder,
Adash der henviser til de foranstaltninger, som den afghanske støttegruppe traf i Bonn den 5. og 6. december
2001 med henblik på en samordning af den humanitære indsats i og udviklingsbistanden til Afgha-nistan,
A. der understreger, at Taleban-styret har begået den mest overlagte krænkelse af kvinders rettigheder i
nyere historie ved at indføre en kønsbaseret apartheid, som har fornægtet kvinderne selve deres iden-titet,
B. der henviser til, at der findes næsten fem millioner afghanske flygtning i udlandet, især i Pakistan og
Iran, og at flertallet af disse flygtninge er kvinder og børn,
C. der henviser til den høje dødelighed blandt kvinder og børn,
D. der henviser til, at mindre end 5 % af de afghanske kvinder skønnes at kunne læse og skrive, medens
kun 1-2 % af de piger, der har nået skolealderen under Taleban-styret, kan læse og skrive,C 177 E/310 DA 25.7.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 13. december 2001
1. glæder sig over den aftale, der blev indgået under FN’s drøftelser om Afghanistan i Bonn den
5. december 2001, og over, at den overgangsregering, der hermed blev oprettet, vil omfatte Adash i det mind-ste på indeværende tidspunkt Adash to kvinder, hvoraf den ene er vicepremierminister;
2. kræver, at kvindernes rettigheder garanteres fuldt ud i den nye forfatning; opfordrer den midlertidige
afghanske myndighed til hurtigst muligt at iværksætte foranstaltninger, der gør det muligt for kvinder at
bevæge sig frit, uddanne sig, lade sig behandle og arbejde, og til at vedtage lovgivning, der anerkender ligerettigheder for mænd og kvinder på alle områder;
3. glæder sig meget over den planlagte oprettelse af et kvindeministerium i den nye regering og om
meddelelsen om, at den særlige kommission, som er blevet fastlagt i aftalen, for oprettelsen af Loya Jirga,skal sikre, at der vil være et betydeligt antal kvinder i den konstituerende forsamling, der skal afholdes omseks måneder;
4. glæder sig over, at deltagerne i FN’s drøftelser om Afghanistan anmodede FN’s Sikkerhedsråd om at
overveje at give tilladelse til hurtig udstationering af en FN-styrke i Afghanistan, som skal bidrage til atbevare sikkerheden i Kabul og de omkringliggende områder, og som om nødvendigt gradvis kan udvidestil andre bycentre og områder i landet;
5. foreslår, at FN udpeger en kvindelig ordfører for kønnenes ligestilling, der skal overvåge opfyldelsen
af de tilsagn, der er afgivet for kvindernes vedkommende under omstillings-og genopbygningsprocessen iAfghanistan;
6. opfordrer alle politiske kræfter til at anerkende kvinders rolle, især ved at iværksætte særlige pro-
grammer, som tilskynder kvinderne til at deltage i det politiske liv dels som vælgere, dels som kandidatertil valg på alle niveauer;
7. gentager sin overbevisning om, at overgangsmyndigheden og de andre organer, der oprettes, formelt
skal give mulighed for inddragelse af lokale civile organisationer, især kvindeorganisationer, og at de skalrespektere personens rettigheder og international humanitær ret;
8. anmoder om, at piger og kvinder får fuld adgang til programmer inden for undervisning, sundheds-
forsorg, arbejdspladser og erhvervsuddannelse og boliger, og understreger, at disse programmer skal nåfrem til kvinder i ugunstigt stillede landdistrikter, til enker og kvinder som er handicappede, fordrevneeller analfabeter;
9. anmoder om, at der stilles international bistand til rådighed for genopbygningen af Afghanistan på
betingelse af, at kvinder deltager i beslutningsprocessen og i anvendelsen af en sådan bistand;
10. anmoder donorlandene og især EU om at sikre, at 25-30 % af den økonomiske støtte til genopbyg-
ningen af Afghanistan direkte kommer de afghanske kvinder til gode;
11. anmoder de afghanske myndigheder og de internationale organisationer om at tage hurtige skridt til
oprettelse af strukturer for et sundhedsvæsen, som kan imødekomme kvinders og børns særlige medicinskebehov i Afghanistan og i flygtningelejrene;
12. opfordrer de ansvarlige myndigheder til at sørge for, at enker og enlige kvinder drager fordel af de
fremtidige programmer for genopbygning af boliger;
13. henstiller til gennemførelsen af særlige programmer for kvinder, som har været ofre for vold;
14. henstiller, at de nye afghanske myndigheder overvejer at udforme undervisningsprogrammer for
unge mænd, som er blevet hvervet i en ung alder til kampgrupper, og som aldrig har kendt til et familieliv;
15. opfordrer nabolandene til aktivt at sikre de afghanske flygtningelejre og at isolere og retsforfølge de
ekstremister, som krænker kvinders grundlæggende rettigheder;25.7.2002 DA C 177 E/311 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 13. december 2001
16. kræver, at de personer, der har begået forbrydelser mod menneskeheden i Afghanistan og især mod
kvinder, retsforfølges;
17. foreslår, at den internationale kvindedag den 8. marts 2002 erklæres til »De Afghanske Kvinders
Dag«;
18. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes og
ansøgerlandenes regeringer og parlamenter, FN’s generalsekretær og den afghanske overgangsregering.
21. Menneskerettigheder: Indonesien
B5-0762, 0767, 0783, 0791, 0798 og 0803/2001
Europa-Parlamentets beslutning om Papua (Irian Jaya) og Sulawesi i Indonesien
Europa-Parlamentet,
I. om Papua (Irian Jaya)
Adash der henviser til sine tidligere beslutninger om Indonesien, Timor og Molukkerne,
Adash der henviser til den demokratiseringsproces, der blev sat i gang for to år siden efter valget i juni 1999
i Indonesien,
Adash der henviser til den indonesiske regerings ratificering af den internationale menneskerettighedskon-
vention,
Adash der henviser til Den Europæiske Unions anerkendelse af Indonesien som en enhedsstat, en demokratisk
stat, hvor menneskerettigheder skal respekteres, befolkningens sikkerhed beskyttes, demokratiske prin-cipper garanteres og ytringsfriheden sikres,
Adash der henviser til erklæringen fra Rådets formandskab, hvori det giver udtryk for dyb bekymring efter
mordet på Theys Eluay,
A. der henviser til mordet den 10. november 2001 på Theys Eluay, papuansk leder og stammehøvding,
der havde givet udtryk for det papuanske folks ønske om en fredelig dialog med den indonesiskeregering,
B. der henviser til, at der hersker frygt for, at der planlægges yderligere mord, og at dette kan føre til en
situation, som kan udnyttes af andre elementer såsom Jihad-krigere til at skabe mere kaos, sådan somdet stadig sker på Molukkerne og nu også på Sulawesi,
C. der henviser til, at den fredelige sameksistens og det papuanske folks sikkerhed stadig trues af hæren,
navnlig KOPASSUS-enheder og det mobile indonesiske politi,
D. der henviser til, at overtrædelser af menneskerettighederne endnu aldrig er blevet straffet, sålænge
Indonesien har administreret Irian Jaya (Papua), men glæder sig imidlertid over, at den indonesiskeregering vil oprette en særlig menneskerettighedsdomstol, som skal træde i funktion senest ijanuar 2002,
E. der henviser til den indonesiske hærs kommercielle interesser på Papua,F. der henviser til, at Papua i øjeblikket er en rig provins med en meget fattig befolkning, og at mindre
end 10 % af de 17 000 arbejdstagere, der i øjeblikket er i beskæftigelse, er papuanere,C 177 E/312 DA 25.7.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 13. december 2001