RAPPORT FRA KOMMISSIONEN

ÅRSRAPPORT 2011 OM FORBINDELSERNE MELLEM EUROPA-KOMMISSIONEN OG DE NATIONALE PARLAMENTER

1. Indledning

Denne syvende årsrapport om forbindelserne mellem Kommissionen og de nationale parlamenter fokuserer på den politiske dialog med de nationale parlamenter i bred forstand. Den omfatter samspillet samt informations- og meningsudvekslingen mellem Kommissionen og de nationale parlamenter. Særlige forhold vedrørende proceduren til kontrol af nærhedsprincippet (med hvilken de nationale parlamenter undersøger, hvorvidt udkast til retsakter stemmer overens med nærhedsprincippet) behandles i den årlige rapport om anvendelse af nærheds- og proportionalitetsprincippet, som offentliggøres samtidig med[1] denne rapport, og som derfor skal ses som et supplement til den.

Den politiske dialog mellem Kommissionen og de nationale parlamenter er en løbende debat om Kommissionens arbejdsprogram (CWP) og EU's politiske prioriteter, en skriftlig udveksling af synspunkter angående specifikke dokumenter fra Kommissionen (lovgivningsmæssige og andre) samt diskussioner om en bred vifte af politiske spørgsmål i Konferencen for Organer med Ansvar for EF-anliggender (COSAC), på fælles parlamentariske møder, interparlamentariske udvalgsmøder og på møder for blandede udvalg. Årsrapporten dækker også et stigende antal bilaterale kontakter på administrativt og politisk plan, herunder talrige kommissærbesøg til de nationale parlamenter. Det forhold, at næsten alle nationale parlamenter fra og med 2011 har udsendt faste repræsentanter til Bruxelles, har bidraget til at fremme dette særlige aspekt af den politiske dialog.

I 2010 var Kommissionens forbindelser med de nationale parlamenter stadig overvejende præget af Lissabontraktatens ikrafttræden. Der var fokus på gennemførelsen af de nye traktatbestemmelser, især gennemførelsen af den nye procedure til kontrol af nærhedsprincippet. De nationale parlamenter tilpassede deres processer for undersøgelser samt deres politiske fokus.

2011 var præget af voksende økonomisk, social og politisk ustabilitet. Da den globale økonomiske krise ramte eurozonen, fokuserede de nationale politiske debatter i stigende grad på substansen i de europæiske politikker. Det overordnede budskab fra debatten med de nationale parlamenter i 2011 har været, at der forventes meget af Kommissionen.

Den politiske dialog i bred forstand dækker naturligt en bred vifte af emner og politiske områder. I 2011 var der imidlertid to større emner af fælles interesse. Udover udtalelser og udvekslinger om et bredt spekter af lovgivningsforanstaltninger, der er foreslået som svar på den økonomiske og finansielle krise (for eksempel i forhold til finansforordningen, det indre marked og økonomisk styring), var de nationale parlamenter også involveret i debatten om den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2014-2020 generelt og særligt om de sektorspecifikke forslag.

2. Skabelsen af en fælles forståelse for udfordringerne

I 2011 blev det stadig mere klart, at ud over den almindelige parlamentariske undersøgelse af Europa-spørgsmål i de 40 nationale kamre er der et behov for at skabe en struktureret udveksling af synspunkter mellem og med de nationale parlamenter med henblik på at forme et fælles perspektiv på europæiske spørgsmål og udfordringer.

Ud over de forskellige interparlamentariske sammensætninger, der styres af Europa-Parlamentet og parlamentet i den medlemsstat, der har EU-formandskabet, har den metode, der hidtil er blevet benyttet inden for COSAC, været at koncentrere sig om at undersøge nærhedsprincippet på grundlag af en koordineret gennemgang af CWP. I 2010 begyndte man dog at ændre fokus. I maj 2010 foreslog COSAC i Madrid, at Kommissionens formand skulle fremlægge CWP for det indeværende år på det første halvårlige COSAC-møde, mens han på det andet møde skulle inviteres til at fremlægge en oversigt over, hvordan CWP gennemføres.

På baggrund af disse overvejelser understregede formanden, José Manuel Barroso, i en tale til COSAC i Bruxelles i oktober 2010 endnu engang Kommissionens overbevisning om, at de nationale parlamenters individuelle udtalelser eller kollektive bidrag gennem COSAC skulle indgives for at tjene som bidrag til udarbejdelsen af CWP og derved supplere Kommissionens formelle, strukturerede dialog med Europa-Parlamentet. De nationale parlamenter kan således hjælpe med at skabe reel konsensus om, hvad EU skal koncentrere sin politik og sine ressourcer om de kommende år.

I første halvår af 2011 delte det ungarske COSAC-formandskab dette synspunkt og indrettede diskussionerne herefter. I maj 2011 konkluderede COSAC i Budapest, at Kommissionen i den anden halvdel af året skulle præsentere sit arbejdsprogram for det følgende år, og var i princippet enig i idéen om at lade den generelle politiske debat bidrage til den strategiske planlægningsproces – selv om flere parlamenter stadig nærede tvivl om, hvorvidt en sådan forudgående drøftelse inden for COSAC kunne lade sig gøre uden et dokument, der kunne tjene som grundlag for diskussionen.

Allerede ved denne lejlighed understregede næstformanden, Maroš Šefčovič, endnu en gang Kommissionens opfattelse om, at de nationale parlamenter kunne fokusere på det overordnede spørgsmål om økonomisk forvaltning. Gennem fælles engagement i det europæiske semester kunne de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet blive ansporet til sammen at debattere hovedlinjerne i EU's politik som anført i Europa 2020-strategien og afspejlet i de nationale reformprogrammer og de landespecifikke henstillinger eller den årlige vækstundersøgelse for det givne år.

Næstformanden pegede også på budget som endnu et område, hvor en fælles vurdering kunne hjælpe med at give et tydeligere billede. På denne måde kunne man bedst udnytte fordelene ved det interparlamentariske samarbejde, dvs. få et overblik over, hvad der foregår i andre medlemsstater, udveksle bedste praksis samt øge det gruppepres, der er nødvendigt for at nå målene.

I løbet af andet halvår af 2011 koncentrerede det polske COSAC-formandsskab de nationale parlamenters opmærksomhed om Kommissionens FFR 2014-2020-forslag. Som en opfølgning blev den første konference på højt niveau om FFR efter 2013 organiseret i fællesskab af det polske formandskab, Europa-Parlamentet og Kommissionen. Konferencen var specifikt rettet mod de nationale parlamenter, som tog aktivt del. Et af de emner, som blev debatteret mest, var spørgsmålet om egne indtægter.

De nationale parlamenters, Europa-Parlamentets og Kommissionens bestræbelser gennem de sidste to år på at koordinere prioriteterne på europæiske plan forventes at fortsætte. Økonomiske forvaltning og den næste FFR forventes at forblive de to største fælles politiske udfordringer (jf. kapitel 5).

3. Udtalelser fra de nationale parlamenter (Politisk dialog)

Bidrag

Det skriftlige udveksling af udtalelser og svar, der blev iværksat af José Manuel Barroso i 2006, er til stadighed blevet styrket gennem de sidste seks år. Det samlede antal udtalelser, der blev modtaget fra de nationale parlamenter i 2011, herunder begrundede udtalelser, der blev afsendt under proceduren for kontrol af nærhedsprincippet, nåede op på 622. Dette svarer til en stigning på ca. 60 % i forhold til 2010 (387), hvilket igen var en stigning på 55 % i forhold til 2009 (250). Stigningen er fortsat ind i 2012, og Kommissionen havde i juni 2012 modtaget 400 udtalelser.

Størstedelen af de 622 udtalelser, der blev modtaget i 2011, indeholdt væsentlige bemærkninger og spørgsmål vedrørende indholdet af Kommissionens forslag og initiativer. Ligesom i de foregående år var et forholdsvis lille antal (64) af udtalelserne begrundede udtalelser i den i protokol 2 fastlagte betydning med anmeldelser af brud på nærhedsprincippet.

Der var især en bemærkelsesværdig stigning i antallet af udtalelser fra det portugisiske parlament, begge de rumænske kamre, det svenske parlament, det tjekkiske senat og det bulgarske parlament[2]. Kun fire kamre deltog slet ikke i den politiske dialog i 2011 (mod ti i 2010).

Siden den politiske dialog blev påbegyndt, har den hjulpet med at gøre EU's beslutningstagning mere gennemsigtig og med at gøre europæisk politik mere relevant for den offentlige debat i medlemsstaterne og således gøre offentligheden mere opmærksom på nogle af EU's vigtigste politiske spørgsmål. Kommissionen opfordrer fortsat de parlamenter, der af forskellige årsager hidtil har valgt ikke at deltage aktivt i en direkte udveksling med Kommissionen om indholdet af dens forslag og strategiske initiativer, til at indgå denne politiske dialog.

Dette omfatter udvekslinger i den indledende lovgivningsfase, f.eks. i forbindelse med offentlige høringer og i form af målrettede kontakter og drøftelser både på politisk plan og på ekspertplan. Disse er en særlig effektiv måde for de nationale parlamenter til at bidrage konstruktivt til at præge EU's fremtidige initiativer og lovgivning, hvilket adskillige konkrete eksempler har vist. Kommissionen har tilkendegivet, at den er åben for at undersøge muligheden for systematisk at underrette de nationale parlamenter om alle offentlige høringer, når disse indledes, og for særlig at fremhæve de nationale parlamenters bidrag. Som opfølgning til sin meddelelse "Smart regulering i Den Europæiske Union" {KOM(2010)543} foretager Kommissionen nu en revision af sin høringspolitik. Ved revisionen vil man bl.a. se på, om der er behov for, og i givet fald hvordan man kan øge rækkevidden af Kommissionens høringer, og hvordan man kan give bedre og mere gennemsigtige oplysninger om resultaterne af høringerne.

Anvendelsesområde

Emnerne i de nationale parlamenters udtalelse er fortsat forskelligartede. De 622 udtalelser, som blev modtaget i 2011, vedrørte et stort antal af kommissionsdokumenter, især lovgivningsdokumenter, idet størstedelen af forslagene og initiativerne kun frembragte mellem én og tre udtalelser. Antallet af kommissionsdokumenter, der modtog kommentarer fra mere end fire kamre (67), steg dog betragteligt i forhold til 2010 (25).

De forslag, der affødte flest kommentarer i 2011[3], var også dem, der frembragte det højeste antal begrundede udtalelser under proceduren for kontrol af nærhedsprincippet, såsom det fælles konsoliderede selskabsskattegrundlag[4] (17 udtalelser, heraf ni begrundede udtalelser), midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder[5] (11 udtalelser i 2011, heraf seks begrundede udtalelser), kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i sager vedrørende de formueretlige retsvirkninger af registrerede partnerskaber[6] (otte udtalelser, heraf fire begrundede udtalelser), samt den fælles EU-købelov[7] (syv udtalelser i 2011, heraf fem begrundede udtalelser).

I 2011 var fem politikområder genstand for mere end halvdelen af de udtalelser, der blev modtaget, inden for rammerne af den politiske dialog – det indre marked og tjenesteydelser, retlige anliggender, landbrug, indre anliggender samt beskatning.

På trods af at Kommissionen har tilskyndet de nationale parlamenter til at se CWP som et strategisk redskab til at skabe konsensus om, hvor EU bør fokusere sin politik for de(t) kommende år, har meget få nationale parlamenter udtrykt deres synspunkter om CWP 2011 som led i den politiske dialog.

Den politiske dialog om centrale emner

Uover de talrige sager vedrørende økonomisk forvaltning og FFR er de følgende initiativer og forslag blandt dem, der fik særlig opmærksomhed fra de nationale parlamenter i 2011:

· Direktiv om energieffektivitet[8]

I de ti udtalelser, der blev fremsendt i 2011 (yderligere fire tidligt i 2012) tilkendegav medlemmer af kamrene nogenlunde ens holdninger. På den ene side var de bekymrede over den finansielle og administrative byrde, på den anden side ønskede de en mere specifik landebaseret tilgang med større råderum for nationale og lokale myndigheder. De frygtede for, at en EU-indsats på administrativt plan ikke ville give mulighed for løsninger, der er tilpasset til nationale og regionale forhold. To nationale parlamenter sendte i den forbindelse en begrundet udtalelse, idet de mente, at der forelå en overtrædelse af nærhedsprincippet. De nationale parlamenter var dog enige om, at det er et centralt mål i Europa 2020-strategien at opnå en besparelse på 20 % i forbruget af primærenergi.

· Beskatning af energiprodukter og elektricitet[9]

Ud af de ti udtalelser, der blev modtaget i 2011, hævdede man i halvdelen, at den konsekvensanalyse, der ledsagede forslaget, ikke var grundig nok og ikke gav tilstrækkeligt kvalitative og kvantitative indikatorer til at støtte forslagets overensstemmelse med nærhedsprincippet. I adskillige udtalelser blev det understreget, at forslagets bestemmelser kunne bringe EU-økonomiens konkurrencedygtighed i fare. De eventuelle administrative og finansielle byrder, skattebyrder samt de eventuelle negative samfundsmæssige konsekvenser var også emner, der vakte bekymring.

· Meddelelse om de nærmere bestemmelser for Europa-Parlamentets kontrol af Europols aktiviteter sammen med de nationale parlamenter[10]

Kommissionen modtog ni udtalelser, der hilste Kommissionens meddelelse velkommen. Et stort flertal af kamrene var for brugen af de eksisterende interparlamentariske udvalgsmøder til at sikre en behørig kontrol af Europol i stedet for at etablere nye fora eller konferencer. De gik ind for mere effektivitet og fleksibilitet og foreslog at anvende de samme strukturer til den parlamentariske kontrol af Eurojust. De nationale parlamenter ønskede også en afbalanceret tilgang til fastsættelsen af størrelsen på de parlamentariske delegationer i den nye tilsynsmyndighed, selv om opfattelsen af en sådan balance varierer.

4. Kontakter og besøg

Som i tidligere år har en lang række personlige kontakter og møder på både politisk og administrativt plan suppleret udvekslingen af skriftlige udtalelser og svar mellem de nationale parlamenter og Kommissionen.

Næstformanden med ansvar for interinstitutionelle forbindelser, Maroš Šefčovič, fortsatte med at aflægge regelmæssige besøg til de nationale parlamenter i overensstemmelse med sin målsætning om at mødes med alle nationale parlamenter mindst én gang i løbet af sit mandat. I løbet af 2011 besøgte medlemmer af Kommissionen 24 ud af 27 nationale parlamenter.

Kommissionen var repræsenteret på politisk niveau ved alle større interparlamentariske møder, der blev afholdt i 2011, herunder COSAC-møderne og de fælles parlamentariske møder. Den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/Kommissionens næstformand, Catherine Ashton, var enten til stede eller repræsenteret ved møderne i COFACC og CODACC[11].

Konferencen om reformen af den fælles fiskeripolitik, som Kommissionen organiserede i oktober 2011, og den første konference på højt niveau om den flerårige finansielle ramme for 2014 - 2020, der blev organiseret i fællesskab af formandskabet for Rådet, Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen den 20.-21. oktober 2011, var særligt rettet mod de nationale parlamenter, hvis medlemmer deltog aktivt.

Kommissionens tjenestemænd har også været klar til at give redegørelser i nationale parlamenters udvalg, når de er blevet anmodet herom, og de har jævnligt mødtes med Bruxelles-baserede repræsentanter for nationale parlamenter med henblik på at drøfte en lang række kommende initiativer og igangværende sager.

De nationale parlamenters faste repræsentanter mødtes med næstformand Maroš Šefčovič to gange i 2011 og én gang med henholdsvis næstformand Siim Kallas og kommissær Kristalina Georgieva hver én gang. I 2011 blev kontakten mellem Kommissionen og de nationale parlamenter også øget som led i forberedelserne til den nye forordning om den demokratiske kontrol med Europol. Et møde med interessenter, herunder repræsentanter for de nationale parlamenter, gav lejlighed til en første udveksling af synspunkter vedrørende dette spørgsmål i januar 2011.

5. Fremtidsudsigter: Fælles politiske udfordringer

Det vil fortsat stå øverst på EU's politiske dagsorden i 2012 at takle følgerne af den økonomiske krise, fremme vækst og skabe jobs, særligt for unge mennesker, samt at styrke den europæiske økonomiske forvaltning yderligere. De interparlamentariske udvalgsmøder om økonomisk forvaltning i Bruxelles i februar 2012 bekræftede, at der er en stærk interesse både fra de nationale parlamenters side og fra Kommissionens side for at øge meningsudvekslingen, ikke mindst fordi det europæiske semester er en mekanisme, der stadigvæk er forholdsvis ny og endnu ikke færdigudviklet.

De finansielle og økonomiske kriser samt statsgældkriserne har vist, hvorfor der er behov for en tættere koordinering mellem medlemsstaterne. I bestræbelserne på at opnå dette må man dog anerkende, at mange aspekter af den økonomiske politik fortsat er et nationalt anliggende. De nationale interessenter, og især de nationale parlamenter, er nødt til at have fuld forståelse af sammenhængen på EU-plan og i eurozonen, hvis de skal kunne træffe velunderbyggede beslutninger om den økonomiske politik.

Indførelsen af det europæiske semester i 2011 var et vigtigt skridt i denne retning. Kommissionens årlige vækstundersøgelse, som indleder semestret hvert år, fastlægger den tværgående politikvejledning med en EU- og eurozonedimension, som medlemsstaterne skal tage hensyn til, når de udformer de nationale politikker. Det europæiske semesters succes måles på, i hvor høj grad de landespecifikke henstillinger er afspejlet i den nationale politik i løbet af årets anden halvdel – det nationale halvår – når budgetter og reformprogrammer foreslås af regeringerne og vedtages af parlamenterne.

De nationale parlamenter spiller en vigtig rolle, når der skal redegøres for de ofte svære politiske valg, som får virkning ud over de nationale grænser, mens et stærkt nationalt ejerskab er nødvendigt for at skabe de rette politiske betingelser, for at reformer kan lykkes. På denne baggrund er Kommissionen, og dette er blevet fremhævet flere gange i 2011, fast besluttet på at styrke den politiske dialog med de nationale parlamenter, især hvad angår den økonomiske styring.

Mere konkret ser Kommissionen, som den forklarede på COSAC-mødet i København i april, især to tidspunkter i løbet af det europæiske semester, hvor en intensiveret dialog med de nationale parlamenter kunne give en virkelig merværdi: det første er efter offentliggørelsen af Kommissionens årlige vækstundersøgelse, som fastlægger de brede prioriteter for EU som helhed for det kommende år, og det andet er så snart Kommissionen har præsenteret, og Europa-Rådet har godkendt de landespecifikke retningslinjer på grundlag af medlemsstaternes nationale reformprogrammer samt stabilitets- og konvergensprogrammer. På disse vigtige tidspunkter er Kommissionen rede til at drøfte såvel de tværgående som de landespecifikke spørgsmål i forbindelse med økonomisk forvaltning med de nationale parlamenter og til at give yderligere forklaringer.

Den 30. maj 2012 i det europæiske semester fremsendte Kommissionen de landespecifikke henstillinger til Rådet under hensyntagen til hver medlemsstats situation. Kommissionen har også udsendt henstillinger for euroområdet som helhed og fremlagt en vision for den politiske indsats på EU-plan, der er nødvendig for at supplere de nationale foranstaltninger og dermed levere et ambitiøst to-strenget EU-initiativ for vækst[12].

Udover spørgsmålet om økonomisk forvaltning vil drøftelserne og forhandlingerne om FFR 2014 – 2020 nå et fremskredent stadie i 2012. Anden FFR-konference i marts 2012 bekræftede behovet for en tæt og effektiv kommunikation mellem Kommissionen og de nationale parlamenter om formen på den næste FFR og dermed det fremtidige omfang og virkning af EU's politik.

Endelig vil forberedelserne til det kommende lovgivningsforslag om demokratisk kontrol med Europol på grundlag af artikel 88 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde blive intensiveret i 2012. Som følge af de nationale parlamenters reaktion på Kommissionens meddelelse af november 2011 (se kapitel 3) afholdtes et konstruktivt møde på højt niveau mellem Kommissionen, de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet i april 2012, og Kommissionen vil fortsætte med at involvere begge parter i de igangværende overvejelser og indledende drøftelser om lovgivningen.

Da beslutningstagning på europæisk plan bliver stadig mere kompleks, og da der er behov for offentlighedens støtte til de gennemgribende og ofte vanskellige reformer, der ligger foran os, er Kommissionen fortsat fast besluttet på at støtte ethvert initiativ, der bidrager til at styrke den demokratiske kontrol af EU's politiske processer og fremme det nationale ejerskab af vores fælles politiske valg.

Bilag 1: Samlet antal udtalelser per land/kammer (politisk dialog og procedure til kontrol af nærhedsprincippet)

Nationalt parlament || Kammer || Samlet antal udtalelser (politisk dialog) || Begrundede udtalelser (protokol 2)

Portugal || Assembleia da República || 184 || 1

Italien || Senato della Repubblica || 76 || 3

Tjekkiet || Senát || 43 || 0

Sverige || Riksdag || 42 || 11

Rumænien || Camera Deputaţilor || 40 || 2

Rumænien || Senatul || 33 || 2

Tyskland || Bundesrat || 33 || 1

Italien || Camera dei Deputati || 28 || 2

Bulgarien || Narodno Sabranie || 19 || 2

Det Forenede Kongerige || House of Lords || 16 || 1

Danmark || Folketing || 14 || 1

Luxembourg || Chambre des Députés || 14 || 7

Det Forenede Kongerige || House of Commons || 8 || 3

Østrig || Nationalrat || 7 || 0

Tyskland || Bundestag || 6 || 1

Nederlandene || Eerste Kamer || 6 || 0

Polen || Sejm || 5 || 5

Tjekkiet || Poslanecká sněmovna || 5 || 0

Polen || Senat || 4 || 4

Litauen || Seimas || 4 || 0

Belgien || Chambre des Représentants || 4 || 1

Frankrig || Sénat || 4 || 1

Grækenland || Vouli ton Ellnion || 4 || 0

Østrig || Bundesrat || 3 || 1

Nederlandene || Both Chambers || 3 || 2

Spanien || Both Chambers || 2 || 2

Finland || Eduskunta || 2 || 1

Belgien || Sénat || 2 || 1

Frankrig || Assemblée nationale || 2 || 1

Malta || Kamra tad-Deputati || 2 || 2

Slovakiet || Národná Rada || 2 || 2

Irland || Dail Eireann || 1 || 1

Rumænien || Both Chambers || 1 || /

Nederlandene || Tweede Kamer || 1 || 1

Cypern || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1

Letland || Saeima || 1 || 0

Estland || Riikikogu || 0 || 0

Slovenien || Državni svet || 0 || 0

Slovenien || Državni zbor || 0 || 0

Ungarn || Országgyülés || 0 || 0

|| I alt || 622 || 64

Bilag 2: Kommissionsdokumenter, der var genstand for det højeste antal udtalelser som led i den politiske dialog (2011)

Kommissionsdokument || Titel || Samlet antal udtalelser (politisk dialog) || Begrundede udtalelser (protokol 2)

KOM(2011) 121 || Fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG) || 17 || 9

KOM(2011) 560 || Midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder || 11[13] || 6

KOM(2011) 370 || Energieffektivitet || 10[14] || 2

KOM(2011) 169 || EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet || 10 || 2

KOM(2011) 32 || Passagerlisteoplysninger || 9[15] || /

KOM(2010) 776 || Europa-Parlamentets kontrol af Europols aktiviteter sammen med de nationale parlamenter || 9 || /

KOM(2011) 127 || Kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i sager vedrørende de formueretlige retsvirkninger af registrerede partnerskaber || 8 || 4

KOM(2010) 608 || På vej mod en akt for det indre marked for en social markedsøkonomi med høj konkurrenceevne || 8 || /

KOM(2011) 608 || Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen || 7[16] || 3

KOM(2011) 635 || Fælles EU-købelov || 7[17] || 5

KOM(2011) 594 || Beskatning af finansielle transaktioner || 7[18] || 3

[1] COM(2012) 373.

[2] Se tabel i bilag 1.

[3] Se bilag 2.

[4] KOM(2011) 121.

[5] KOM(2011) 560.

[6] KOM(2011) 127.

[7] KOM(2011) 635.

[8] KOM(2011) 370.

[9] KOM(2011) 169.

[10] KOM(2010) 776.

[11] Konference af EU-landenes udenrigsudvalgsformænd og Konference af EU-landenes forsvarsudvalgsformænd.

[12] Meddelelse om stabilitet, vækst og beskæftigelse {KOM(2012)299}.

[13] Medio maj 2012 havde Kommissionen modtaget i alt 12 udtalelser om dette forslag.

[14] Medio maj 2012 havde Kommissionen modtaget i alt 12 udtalelser om dette forslag.

[15] Medio maj 2012 havde Kommissionen modtaget i alt 10 udtalelser om dette forslag.

[16] Medio maj 2012 havde Kommissionen modtaget i alt 9 udtalelser om dette forslag.

[17] Medio maj 2012 havde Kommissionen modtaget i alt 11 udtalelser om dette forslag.

[18] Medio maj 2012 havde Kommissionen modtaget i alt 11 udtalelser om dette forslag.