DA Den Europæiske Unions Tidende C 267/9

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Industrielle ændringer inden for maskinindustrien«

(2005/C 267/02)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 1. juli 2004 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om »Industrielle ændringer inden for maskinindustrien«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer, som udpegede Joost van Iersel til ordfører og José Luis Castañeda til medordfører. Den Rådgivende Kommission vedtog sin udtalelse den 27. april 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 417. plenarforsamling den 11.-12. maj 2005, mødet den 11. maj 2005, følgende udtalelse med 211 stemmer for, ingen imod og 4 hverken for eller imod:

Resumé

Maskinindustrien er en sektor i sig selv, samtidig med at den som leverandør af kapitalgoder og fælles teknologier, som anvendes i forskellige industrier, er en drivkraft for andre industrisektorer, hvilket har en stimulerende virkning på endnu flere europæiske sektorer. Eftersom det er en af de vigtigste innovative industrier, bør en europæisk industripolitik betragte maskinindustrien som en strategisk sektor. Sektoren passer perfekt ind i et konkret program med fastsatte målsætninger for det regionale, nationale og europæiske niveau, som sigter mod gennemførelsen af Lissabon-dagsordenen. Dette kræver både horisontale og sektorspecifikke politikker samt en passende blanding af disse to typer af politikker. Disse politikker bør bidrage til at fremme denne sektor, ikke kun i Europa, men også i resten af verden.

Man bør se nærmere på en række aspekter i forbindelse med den igangværende høring og politikudformning på EU-niveau (hvad angår maskinindustrien), som vil have en stimulerende virkning på lignende processer på nationalt og regionalt niveau i Europa. En række specifikke betingelser skal være opfyldt på EU-niveau, herunder bedre lovgivning inklusive gennemførelse af konsekvensanalyser af lovgivning forud for selve reguleringen samt korrekt gennemførelse og håndhævelse af eksisterende EU-lovgivning, effektiv markedsovervågning, etablering af en teknologiplatform, som skal bygge bro over kløften mellem forskningscentre, universiteter og industrien, en begrænsning af den voksende kløft mellem europæisk finansieret F&U og industriens behov, en konkurrencepolitik til fremme af udviklingen og innovationen i små og mellemstore virksomheder, bedre adgang til de finansielle markeder og en handelspolitik, som sikrer fri adgang til investeringer på tredjelandes markeder. Kompetencer bør ligeledes tilpasses de nuværende standarder.

En dialog mellem Kommissionen og alle de berørte parter på EU-niveau om konsekvenserne for industrien kan bidrage til udarbejdelsen af en ramme, som vil være til fordel for maskinindustrien i EU, og kan ydermere bidrage til fremme og udvikling af stærke regionale klynger. Alt dette kræver en aktiv indsats fra EU's institutioner, navnlig fra Kommissionen.

1. Indledning

1.1 Kommissionen er ved at udvikle en »ny version« af industripolitikken. Denne politik er baseret på følgende tre søjler: bedre lovgivning, sektorspecifik tilgang og en integreret tilgang på EU-niveau. Den er direkte knyttet til både Lissabon-strategien og den igangværende revurdering af fremstillingsindustriens bidrag til den europæiske økonomi.

1.2 Denne genoplivning af industripolitikken på EU-niveau hilses velkommen af en række sektorer. EØSU støtter fuldt ud den »nye version« af industripolitikken. For at denne kan blive en succes, er det nødvendigt med en hensigtsmæssig kombination af aktioner på både horisontalt niveau og sektorniveau, hvilket skal ses i lyset af følgende (1): — Der er store forskelle fra den ene industrisektor til den anden; — Sektorplanet er inden for en lang række områder det rette plan til at samle repræsentanter for industrien, inklusive relevante arbejdsmarkedspartere, statstjenestemænd og politiske beslutningstagere (Kommissionen og nationale myndigheder) og andre vigtige aktører som f.eks. kunder, uddannelsessteder, videnskabs- og teknologiinstitutter samt banker.

1.3 Der er generel politisk enighed om, at Europa bør tage de fremtidige udfordringer op og spille en førende rolle i en globaliseret verden. Det er vigtigere end nogensinde, at Lissabon-dagsordenen bliver en realitet. Europa bør derfor ikke kun forsøge at komme sine egne svagheder til livs (i forhold til sine handelspartnere), men bør også bevare og udvikle sine styrker. Maskinindustrien tilvejebringer vigtige teknologiske ressourcer, eftersom den ejer teknologien i sine egne produkter, men også i kundernes processer, som omfatter de øvrige fremstillingsindustrier og vigtige ressourcer som f.eks. energi, vand, transport og kommunikation.

1.4 Med styrkelsen af Lissabon-dagsordenen og den nuværende fokus på vækst og beskæftigelse gør Kommissionen ret i at betone den centrale rolle, som navnlig små og mellemstore fremstillingsvirksomheder spiller. En europæisk industripolitik bør følgelig betragte maskinindustrien som en strategisk sektor, der ydermere oplever stor vækst på nuværende tidspunkt. Der bør ikke kun sættes fokus på sektorer, som står over for en række umiddelbare udfordringer, men også på fremgangsrige sektorer.

1.4.1 Maskinindustrien er ikke kun en sektor i sig selv, idet den som leverandør af kapitalgoder og fælles teknologier, som anvendes i forskellige industrier, samtidig er en drivkraft for andre industrisektorer, hvilket har en stimulerende virkning på endnu flere europæiske sektorer.

1.4.2 Maskinindustrien leverer den nødvendige teknologi til alle de øvrige økonomiske sektorer og tilvejebringer således grundlæggende industriel infrastruktur, som understøtter den europæiske økonomi.

1.4.3 Maskinindustrien er desuden en af de vigtigste eksportsektorer, idet den står for ca. 15 % af eksporten af EU-fremstillede varer.

1.5 Maskinindustrien har haft betydelig gavn af det indre marked, som er en solid hjembase for europæiske fabrikanter. Selv om sektoren har brug for et passende niveau af sammenhængende internationale standarder og europæisk regulering, er det dog vigtigt at bevare en vis balance for at undgå enhver form for overregulering, som kan være en hæmsko for konkurrenceevnen. Man bør samtidig bestræbe sig på at gennemføre og håndhæve lovgivningen.

1.6 Der er behov for både horisontale og sektorspecifikke politikker samt en passende blanding af disse to typer af politikker.

2. Strategisk relevans

2.1 Der er flere grunde til, at maskinindustrien har afgørende betydning for den europæiske økonomi:

2.1.1 Maskinindustrien er en strategisk industri, eftersom der er tale om en videnintensiv sektor med høj værditilvækst, som leverer maskiner, produktionssystemer, komponenter og tilhørende tjenester samt den nødvendige teknologi og knowhow til alle de øvrige erhvervssektorer. Den anses også for at yde et vigtigt bidrag til bæredygtig udvikling, fordi den kan føre til en mere effektiv produktion og dermed til en afkobling af ressourceudnyttelse fra økonomisk vækst. Maskinindustrien er ikke en homogen, men meget heterogen sektor, som omfatter mange forskellige undersektorer, herunder løfte- og håndteringsmateriel, værktøjsmaskiner, træbearbejdningsmaskiner, kølings- og ventilationsanlæg til industriel brug, pumper og kompressorer, maskiner til minedrift, udvinding og bygge- og anlægsindustrien, lejer, tandhjul, transmissions- og motordele, haner og ventiler, motorer og turbiner, landbrugs- og skovbrugsmaskiner, maskiner til tekstil-, beklædnings- og læderindustrien, maskiner til fødevare-, drikkevare- og tobaksindustrien, landbrugsudstyr, maskiner til fremstilling af papir og pap, industriovne og højovne, maskiner til jern- og metalindustrien osv. Herudover findes der en række fælles teknologier som f.eks. mechatronic, der kombinerer mekaniske og elektroniske elementer.

2.1.2 Maskinindustrien leverer ikke kun det nødvendige materiel, men råder også over de kompetencer og den knowhow, som er nødvendig for at kunne forbedre eksisterende processer og produkter og udvikle nye produkter i alle undersektorerne. Dette har særlig betydning set i lyset af det udvidede EU's økonomiske udvikling, men også set i et større perspektiv.

2.1.3 Den europæiske maskinindustri er en af de førende i verden. Europa står for 41 % af den samlede produktion og er verdens største producent og eksportør af maskiner (261 707 mio. EUR i 2002), inklusive hele fabriksanlæg. Europa er nødt til at bevare denne førende rolle, hvis det skal blive den mest konkurrencedygtige videnbaserede økonomi i verden.

2.1.4 Maskinindustrien er en vigtig sektor. Den udgør en af Europas største industrisektorer, idet den står for 8 % af den samlede produktion, samtidig med at den er en af de største arbejdsgivere med omkring 140 000 virksomheder (hvoraf 21 600 har mere end 20 ansatte), som beskæftiger ca. 2,49 mio. personer, hvoraf de fleste er højtkvalificerede. Maskinindustrien står stærkt på det hjemlige europæiske marked (2003: EU-15, 285 mia. EUR; EU-25, 305 mia. EUR), hvor den står for 70 % af produktionen i det indre marked og bidrager til at give industrien et konkurrencemæssigt forspring samt skabe mere stabile arbejdspladser i sektoren. Denne industri spiller derfor en væsentlig rolle i forbindelse med opfyldelsen af Lissabon-målsætningerne.

2.1.5 Maskinindustrien spiller en vigtig innovativ rolle. I Europa står maskinindustrien især stærkt, når det drejer sig om skræddersyede løsninger og nichemarkeder, hvilket har stor betydning for innovationskapaciteten i alle de øvrige økonomiske sektorer. Maskinindustrien har ligeledes afgørende betydning for alle industrisektorers evne til at skabe en høj værditilvækst, hvilket giver konkurrencefordele, der opvejer de handicap, som Europa har i form af f.eks. lønomkostninger. Maskinindustrien er en drivkraft for innovationen og spiller en pionerrolle, eftersom den anvender og integrerer innovationer i sine egne produkter og processer. Man bør ikke glemme, at maskinindustrien er et led og som oftest det første led i en værdiskabende kæde. Hvis et led i denne kæde svigter, bryder hele kæden sammen.

2.1.6 Maskinindustrien er en industri af iværksættere, der i høj grad domineres af familieejede små og mellemstore virksomheder (2), og som frembyder alle de udfordringer, som denne type virksomheder støder på. Mange af disse virksomheder gør sig ligeledes gældende på det internationale marked. Maskinindustrien er således indbegrebet af den iværksætterånd, som har så afgørende betydning for opfyldelsen af Lissabon-målsætningerne.

2.1.7 Maskinindustrien har visse andre karakteristika, som f.eks.: — I modsætning til andre fremstillingsindustrier er maskinindustrien ikke en kapitalintensiv aktivitet, men beskæftiger alligevel højtkvalificeret personel inden for design og fremstilling af skræddersyede maskiner og industrianlæg; — De fremskridt, som er gjort inden for maskinindustrien i løbet af de sidste årtier, kan tilskrives en voksende tilpasningsevne takket være innovation, hvilket giver mulighed for integration af diverse konkurrencedygtige elementer, som markedsføres over hele verden; — Da maskiner spiller en altafgørende rolle i alle produktionsprocesser, bør denne sektor være absolut pålidelig, hvilket hænger uløseligt sammen med det almindeligt anerkendte billede af et Europa med stærke industrielle traditioner.

2.2 Virksomheder inden for maskinindustrien har særligt stærke forbindelser med deres kunder, eftersom fremstilling af varer ved hjælp af maskiner generelt er en kompleks proces, som kræver avancerede tekniske færdigheder og vedvarende teknisk bistand og servicering fra fabrikantens side. Maskinindustrien er en vigtig del af erhvervsstrukturen og danner basis for velfungerende klynger i de områder, hvor fabrikationen ligger geografisk tæt på slutbrugerne som f.eks. i Baden-Württemberg, Rheinland-Pfalz, Piemonte, Lombardiet, Rhône-Alpes, Midlands og Eindhoven-Aachen. Disse eksempler viser, at de lokale og regionale myndigheder ofte yder et vigtigt og uundværligt bidrag.

2.3 Maskinindustrien spiller en væsentlig rolle i bestræbelserne på at forbedre miljøet, idet der her fremstilles materiel til behandling og forarbejdning af vand, jord, luft, affald og gylle. Den bidrager også til at fremme anvendelsen af fornyelige energikilder.

2.4 Maskinindustrien er førende i verden og understøtter den europæiske fremstillingsindustri og eksport, hvilket gør den til en af Europas styrker. Indførelsen af foranstaltninger til udvikling af maskinindustrien skal ikke kun give sektoren mulighed for at udmærke sig i Europa, men også på verdensplan.

2.5 Et særdeles godt argument for at øge støtten til denne sektor er, at den amerikanske administration for nylig er begyndt at lægge vægt på maskinindustrien. Lande som f.eks. USA bliver mere og mere bevidste om, hvor vigtig en rolle fremstillingsindustrien generelt og maskinindustrien i særdeleshed spiller for økonomien og den nationale sikkerhed (3).

3. Indsatsen på europæisk niveau

3.1 Industrielle ændringer og innovation

3.1.1 Industrielle ændringer og innovation inden for produktion og forarbejdning står højt på dagsordenen. Mindre avanceret produktion, som kræver knapt så kvalificeret arbejdskraft, outsources i højere og højere grad til andre dele af verden. For at sektoren kan bevare og styrke sin andel af hjemmemarkedet og det internationale marked, bør den til stadighed foretage tilpasninger og satse på innovation. Alle berørte parter på regionalt, nationalt og europæisk niveau bør være opmærksomme på dette.

3.1.2 Sektoren tiltrak sig opmærksomhed fra EU's regulerende myndigheder allerede i 1994, hvor der blev udarbejdet en meddelelse (4), som siden blev fulgt af en resolution fra Rådet (5). Hverken Kommissionen eller medlemsstaterne har gjort en større indsats for at gennemføre den foreslåede opfølgning af meddelelsen og Rådets resolution. Denne tilbageholdenhed kan næppe betragtes som en positiv gennemførelse af politik. Dette ændrede sig under den sidste Kommission, hvor man først og fremmest lagde vægt på fremstillingsindustriens konkurrenceevne inden for rammerne af Lissabon-strategien. Dette kunne have resulteret i gunstige betingelser for egentlige partnerskaber på EU-niveau, hvilket forhåbentlig ville have øget det positive samspil mellem aktører på nationalt og lokalt niveau. Uheldigvis synes Kommissionen i dag at sætte fokus på nogle få såkaldte »flagskibsindustrier«, som på nuværende tidspunkt ikke omfatter maskinindustrien.

3.1.3 Den »nye version« af industripolitikken sigter mod at fjerne de barrierer, der i så lang tid har kendetegnet forholdet mellem offentlige og private aktører. Aktørerne bør være bevidste om, at de hver især tjener et fælles mål. En sådan industripolitik har til formål at samle personer og organisationer med henblik på at bygge bro over kløfter, som tidligere ofte har været en hæmsko for tilstrækkelig innovation.

3.1.4 Den brede vifte af specialiserede og ofte højteknologiske små og mellemstore virksomheder i sektoren stiller høje krav til tilrettelægning og styring af produktionsprocesserne. I modsætning til visse andre sektorer med forholdsvis få førende virksomheder, er det her nødvendigt med specifikke instrumenter og foranstaltninger. Dette kunne f.eks. give sig udslag i oprettelsen af en teknologiplatform for grundlæggende fremstillingsindustrier eller udarbejdelsen af et særligt program, som kunne få afgørende betydning i den sammenhæng (6). Der er nødvendigt med omfattende investeringer i F&U.

3.1.5 En teknologiplatform eller et specifikt program skal trække på den vifte af kompetencer, der er blevet udviklet på baggrund af mangeårige europæiske traditioner inden for maskinindustrien, og kombinere støtten til europæiske forskningsprogrammer og industriel knowhow i klynger af maskinindustrivirksomheder med de styrker, som besiddes af europæiske forskningsinstitutter.

3.1.6 Sådanne programmer for maskinindustrien bør tage højde for de forskellige undersektorer og samspillet mellem dem i form af f.eks. fælles innovationer, kombinationen af teknologier og følgelig behovet for effektiv formidling af viden inden for fremstillings- og servicesektoren.

3.1.7 Det er nødvendigt at bygge bro over den kløft, som findes mellem forskningscentre og universiteter på den ene side og markedssektoren på den anden. Europæiske F&U-programmer bør ikke udelukkende være koncentreret om videnskab og have et langsigtet perspektiv, men bør samtidig tilstræbe en balance ved at yde støtte til anvendt forskning, som kan resultere i nyskabende produkter.

3.1.8 Teknologiplatformen skal i stor udstrækning bidrage til at skabe en bedre forståelse mellem forskningscentre af enhver art og maskinindustrien, hvilket vil have en positiv virkning på lignende fora i medlemsstaterne.

3.1.9 Da sektoren tæller så mange små og mellemstore virksomheder, er det nødvendigt med færre begrænsninger og en mindre administrativ byrde samt lettere adgang til EU-programmer.

3.1.10 Gennemførelsen af store industriprojekter kræver naturligvis, at F&U-programmer er koncentreret om banebrydende teknologier. Sidstnævnte sætter fart i hele værdikæden. Man bør imidlertid forsøge at finde den rigtige balance mellem sådanne store projekter og små- og mellemstore virksomheder.

3.1.11 Alt dette vil også have en positiv afsmitning på nationale programmer. I et miljø, som præges af samspil og benchmarking, bør der tages hensyn til bedste praksis. Brancheorganisationer i medlemsstaterne bør her spille en aktiv rolle som følge af de mange små og mellemstore virksomheder.

3.2 Industrielle ændringer og kompetencer

3.2.1 Der er en nær indbyrdes sammenhæng mellem den »nye version« af industripolitikken, innovation, kreativitet, produktivitet og kompetencer.

3.2.2 Nutidens unge er mindre tilbøjelige til at uddanne sig og søge arbejde inden for den tekniske industri, hvilket delvis skyldes, at de har et forældet billede af denne sektor. Der bør derfor sættes fokus på de nye teknologier, hvilket bør understøttes af et kulturelt fremstød iværksat af nationale og europæiske medier med det formål at skabe en holdningsændring. Det er vigtigt med en god kommunikation mellem erhvervslivet og borgerne, navnlig de unge. Det er nødvendigt med en mentalitetsændring og en ny indfaldsvinkel for at få vendt den nuværende tendens. Man bør i højere grad være opmærksom på realiteterne i maskinindustrien. Dette gælder hele den tekniske proces, tjenesteydelser, kæder af indbyrdes forbundne teknologier, produktion, markedsføring, internationalisering osv. Jo bedre disse indbyrdes forbindelser og spændende processer præsenteres, desto større chance er der for, at de vil vække interesse hos borgerne og de unge i særdeleshed.

3.2.3 Alle forbedringer har rod i innovative og udfordrende uddannelsessystemer. Det er nødvendigt også i selve virksomhederne at etablere ajourførte moduler. Virksomhederne bør opfordres til at indlede et tæt samarbejde med uddannelsesinstitutioner, videregående uddannelsesinstitutioner og erhvervsuddannelsescentre. Ledere bør opfordres til at deltage direkte i relevante uddannelsesprogrammer. Lærere skal til gengæld have mulighed for at indgå i et samspil med virksomhederne. Skoler bør opfordres til at udstille på (internationale) industrimesser.

3.2.4 Der bør gøres en større indsats for at få oprettet erhvervsparker og teknologiparker i nærheden af tekniske universiteter. Gode eksempler herpå er Cambridge University, Einhoven og Aachen.

3.2.5 Som følge af den hastige udvikling af produkter og tjenesteydelser bør medarbejdere i industrivirksomheder i højere grad deltage i livslang læring og udvise fleksibilitet over for ændringer.

3.2.6 En effektiv koordinering mellem maskinindustrien (ledelse, fagforeninger, medarbejdere) og uddannelsesinstitutionerne på alle niveauer vil styrke regionale specialiteter og følgelig fremme oprettelsen og udviklingen af stærke regionale klynger. Denne koordinering bør i stor udstrækning foregå på regionalt niveau, eftersom de involverer et stort antal virksomheder, og regionale specialiteter og forskellige kulturer her spiller en væsentlig rolle.

3.2.7 En europæisk dialog mellem arbejdsmarkedets parter om konsekvenserne for industrien kan vise sig at være særdeles nyttig. Illustrative eksempler, sammenligninger og benchmarkinganalyser på EU-niveau kan danne en kærkommen ramme og fastsætte eller styrke målene for de nationale og regionale programmer. Et ganske godt eksempel på en dialog, der er udmundet i en sådan ramme, er dialogen i ad hoc-arbejdsgruppen WEM-EMF i 2003 (7). Det ville være hensigtsmæssigt at måle resultaterne af de mange forskellige initiativer og foretage en evaluering af god praksis, da det kan fremme dynamikken i andre regioner.

3.2.8 Denne proces kan uddybes ved blandt andet at inddrage de nye medlemsstater, og den kan eventuelt udvides til også at omfatte uddannelsesinstitutioner.

3.2.9 Selv om mobiliteten for ingeniører og teknikere inden for EU fortsat lader meget tilbage at ønske, baner Bologna-processen og den stadig større tilnærmelse af læseplanerne på de europæiske tekniske universiteter, erhvervsuddannelsescentre og erhvervsorganisationer for ingeniører vejen for etableringen af et europæisk arbejdsmarked for tekniske færdigheder.

3.3 Rammebetingelser

Rammebetingelserne for virksomhedernes aktiviteter er af grundlæggende betydning og omfatter følgende aspekter:

3.3.1 Det indre marked

Det indre marked bør sikre en harmoniseret adgang til markederne inden for EU og EØS og derved styrke den europæiske konkurrenceevne. Det indre marked for varer er beklageligt nok endnu ikke fuldt ud gennemført. Navnlig følgende mangler bør udbedres:

3.3.1.1 Regulering

— Bedre lovgivning er en afgørende forudsætning for alle virksomheder, men især for små og mellemstore virksomheder.

— Der bør kun udstedes retsforskrifter, når det virkelig er nødvendigt, dvs. på grundlag af detaljerede konsekvensanalyser og efter omfattende høring af de berørte aktører.

— Lovgivning skal være enkel med så lidt administration som muligt, især for små og mellemstore virksomheder, som udgør langt størstedelen af virksomhederne inden for den europæiske maskinindustri (8). Det sker desværre alt for ofte, at EU-lovgivere trods gode intentioner overser de unødige administrative byrder, der kan opstå som følge af EU-regulering.

— Konsekvensanalyser af lovgivning bør altid udarbejdes og benyttes af alle institutioner i EU og medlemsstaterne, ikke blot ved udarbejdelsen af det indledende forslag, men under hele lovgivningsprocessen og efterfølgende i en given periode efter gennemførelsen af lovgivningen. Det vil gøre det muligt at vurdere, i hvor høj grad man har formået at opfylde de politiske målsætninger.

— Gældende EU-lovgivning bør gennemføres og håndhæves korrekt, hvilket kun kan opnås, hvis Kommissionen forbedrer sin resultatopfølgning og sikrer en harmoniseret gennemførelse. Alle relevante parter bør tilskyndes til at sørge for og føre tilsyn med lovgivningens gennemførelse og behørige håndhævelse.

— Bestemmelserne i de forskellige direktiver bør harmoniseres, og de begreber vedrørende fremstillingsindustrien, der anvendes i direktiverne, bør være ensartede.

— Yderligere nationale påbud bør undgås. Produktkravene i de enkelte medlemsstater afviger i forvejen kraftigt fra hinanden, og dette problem forstærkes yderligere af forskellene i måden at omsætte lovgivningen på. En sådan overimplementering eller »gold-plating«, som det kaldes, fører blot til en opsplitning af det indre marked og undergraver på den måde konkurrenceevnen.

3.3.1.2 Markedsovervågning

Der er stort behov for en bedre markedsovervågning, da den hidtidige markedsovervågning i Europa er utilstrækkelig og skaber ulige konkurrencevilkår (9). Toldmyndighederne bør derfor øge deres kontrol og forsynes med de fornødne metoder og midler til at sikre, at der ikke bringes produkter på markedet, der ikke overholder de gældende regler.

Kontrollen med maskinprodukter ved EU's grænser bør endvidere skærpes for at bekæmpe varemærkeforfalskning, som er et alvorligt og tiltagende problem, der omfatter hele 5 % af det udstyr, der sælges i EU. Det er ikke tilfredsstillende, at medlemsstaterne først skal gribe ind, når der er sket en ulykke.

Markedsovervågningen udføres af de nationale myndigheder ud fra varierende kriterier, og der er derfor brug for harmonisering. Dette kunne opnås ved, at Kommissionen udarbejder en markedsovervågningsvejledning for alle medlemsstaterne.

3.3.2 Handel

Hovedformålet er at sikre europæiske virksomheder markedsadgang uden dog at undergrave EU's egne normer på det indre marked. EU eksporterer maskiner og materiel til en værdi af 129 mia. EUR og er dermed verdensførende på markedet for maskinudstyr. Fri markedsadgang og mulighed for at investere i tredjelande er derfor af altafgørende betydning for maskinindustrien.

Et andet vigtigt aspekt er liberalisering af verdenshandelen med tekniske produkter og tjenesteydelser (hvoraf flere befinder sig på det indre marked). Den europæiske maskinindustri har under Uruguay- og Doha-runden ført an i afviklingen af toldmæssige og ikke-toldmæssige handelshindringer. Kommissionen bør i sine multilaterale, regionale og bilaterale handelsforhandlinger — og under hensyntagen til princippet om gensidighed — fortsat virke for en eliminering af tekniske handelshindringer, deregulering af udlandsinvesteringer og etablering af udenlandske virksomheder, liberalisering af erhvervsorienterede tjenesteydelser og udfasning af importafgifter på tekniske produkter.

Hvad angår tjenesteydelserne til virksomheder, er hovedformålet at sikre mod indgriben i forsyningen af varer og dertil knyttede tjenesteydelser.

3.3.3 Konkurrencepolitik

Hvis EU skal gøre sig forhåbning om at blive verdens mest dynamiske økonomi, er det ikke kun vigtigt at udvikle nye teknologier. Der er også brug for at sætte stærkt ind på hurtigt at fremme deres udbredelse. Derfor er det vigtigt at bruge konkurrencepolitikken til at skabe de bedst mulige rammebetingelser for at lette overførslen af teknologi til tredjeparter. Når der udvikles innovativ teknologi — og EU's maskinindustri har ofte specialiseret sig i nichemarkeder — er det forkert at anvende de tærskelværdier for markedsandele, som EU's konkurrencemyndigheder advokerer for med henblik på at indkredse specifikke konkurrencehæmmende effekter.

3.3.4 Beskatning og finansiering

Skatteniveauet er generelt meget højt i Den Europæiske Union. En sænkning af selskabsskatten er mest hensigtsmæssig, når der er tale om kapitalgoder. Andre foranstaltninger, såsom skattelettelse for investeringer, kan også give et positivt incitament.

3.3.5 Bankvæsen

De finansielle institutioner bliver ofte underkendt trods deres centrale rolle i virkeliggørelsen af de industripolitiske mål, hvor det er dem, der enten til- eller fravælger en risiko. Deres tilgængelighed er også afgørende. Det lader til, at den anvendte fremgangsmåde i visse lande, såsom Tyskland og Frankrig, har haft en mere stimulerende effekt end i andre lande. EØSU slår til lyd for, at der tages hensyn til dette aspekt i industripolitikken, frem for alt inden for maskinindustrien, der er så vigtig for de små og mellemstore virksomheder. Dette kan føre til en bedre praksis i hele Europa. Andre aspekter, såsom Basel II-kravene, spærrer i stadig større udstrækning for adgangen til de finansielle midler, der er nødvendige for at investere i forskning og således udvikle innovative produkter eller fremme virksomhedsvæksten i almindelighed.

3.4 Regelmæssige analyser og en løbende dialog mellem alle aktører og frem for alt arbejdsmarkedets parter om konsekvenserne for industrien på EU-niveau (såvel som på nationalt og regionalt niveau) vil uden tvivl sætte skub i denne proces.

4. Henstillinger

4.1 EØSU finder det vigtigt, at der under udformningen af industripolitikken sættes handling bag ordene. De såkaldte omkostninger ved et »ikke-Europa« kan blive særlig høje i maskinindustrien i betragtning af, at denne sektor trods en førende position og fremtrædende kernekompetence står over for en lang række ikke kun konjunkturbetingede, men også strukturelle udfordringer. Disse udfordringer skal tackles, og det er vigtigt i den forbindelse at tage hensyn til følgende punkter:

4.2 Sektoren passer perfekt ind i et konkret program med målsætninger på regionalt, nationalt og europæisk niveau, som sigter mod gennemførelsen af Lissabon-dagsordenen.

4.3 Efter EØSU's mening bør EU's engagement have et dobbelt sigte: — På den ene side bør der udarbejdes en overordnet dagsorden for en kvalitetsmæssig forbedring af den europæiske maskinindustris præstationsevne. — På den anden side skal der på EU-niveau være opfyldt en række specifikke betingelser vedrørende lovgivning, F&U, handel, benchmarking m.v.

4.3.1 Ansvaret herfor deles af Kommissionen og Rådet (konkurrenceevne) i tæt samarbejde med repræsentanter for maskinindustrien. Det ville derfor være ønskværdigt med regelmæssige møder mellem denne sektor, de relevante arbejdsmarkedsparter og Kommissionen. Der bør med andre ord ved opbygningen af infrastrukturer til støtte af EU's politik, særlig inden for rammerne af Generaldirektoratet for Erhvervs- og Virksomhedspolitik, tages hensyn til kravene fra maskinindustrien.

4.3.2 EØSU slår endvidere til lyd for, at Kommissionen råder over den nødvendige praktiske erfaring og viden inden for maskinteknik.

4.4 EØSU mener, at man bør være særlig opmærksom på denne sektor i EU, da den overvejende består af små og mellemstore virksomheder. I den forbindelse bør der lægges særlig vægt på følgende aspekter:

4.4.1 I relation til forskning og innovation bør man søge at udligne det voksende misforhold mellem EU-finansierede F&U-aktiviteter og maskinindustriens behov samt lette virksomhedernes deltagelse og sikre, at det ambitiøse mål om at øge konkurrenceevnen matches med de nødvendige budgetbevillinger til at nå dette mål. De fleste virksomheder er små og mellemstore virksomheder, og på nuværende tidspunkt er der ikke nok fokus på dem i EU's industriforskningsprojekter, og de har svært ved at få adgang til disse projekter.

4.4.2 EU's overordnede regelværk bør forbedres i samråd med maskinindustrien, da overregulering og et stadig voksende bureaukrati snarere hæmmer end stimulerer den dynamiske iværksætterånd.

4.4.3 Markedsovervågningen bør intensiveres for at sikre alle virksomheder i EU lige vilkår. Dette gælder også europæisk fabrikerede produkter og produkter, der er indført fra tredjelande.

4.4.4 De europæiske virksomheder bør have lettere adgang til de finansielle markeder.

4.4.5 I handelsforbindelserne med tredjelande bør der sikres fri markedsadgang og mulighed for at investere i disse tredjelande.

4.4.6 Konkurrencepolitikken bør bidrage til fremme af små og mellemstore virksomheders udvikling, innovation og teknologi.

4.4.7 En debat på EU-niveau mellem arbejdsmarkedets parter og Kommissionen om forbedring af produktivitet, knowhow og uddannelsessystemer kan tjene som et godt eksempel og bidrage til konkretiseringen af lignende dialoger i medlemsstaterne, særlig på regionalt niveau.

4.5 Maskinindustrien er en industri i stor forandring, der hurtigt har udviklet sig fra en industri med fokus på produktet til en værdiskabende og nyskabende industri med et stadig større udbud af tjenesteydelser og totalløsninger til sine kunder. Denne udfordring er nøglen til bæredygtig vækst og en stærk positionering på verdensmarkedet og bør derfor imødekommes af en hensigtsmæssig EU-politik. EØSU håber, at Kommissionen vil tage dets henstillinger til efterretning og træffe passende foranstaltninger, der kan bidrage til, at EU opfylder det, som ifølge Kommissionens formand, José Manuel Barroso, er en af Kommissionens hovedprioriteter, nemlig at leve op til Lissabon-strategiens mål.

Bruxelles, den 11. maj 2005 Anne-Marie SIGMUND Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Jf. EØSU's udtalelse om »Opfølge strukturændringer: En industripolitik for det udvidede Europa« (KOM(2004) 274 endelig af 21.4.2004) vedtaget den 15.12.2004, ordfører: Joost van Iersel.

(2) Kun 21 600 af disse beskæftiger 20 personer eller mere, og kun 4 500 af disse virksomheder beskæftiger 100 personer eller mere.

(3) Jf. »Manufacturing in America« – US Dept of Commerce. Et yderligere konkret eksempel på, at maskinindustrien har strategisk betydning, er den bestemmelse, som findes i »Defence Authorization Act« for finansåret 2004, som tilskynder amerikanske leverandører af forsvarsmateriel til at anvende værktøjsmaskiner fremstillet i USA i forsvarskontrakter. Dette skyldes, at man ønsker at bevare en uafhængig produktion af værktøjsmaskiner af forsvarsmæssige, sikkerhedsmæssige og politiske årsager.

(4) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg - Styrkelse af den europæiske maskinbygningsindustris konkurrenceevne (KOM(94) 380 endelig af 25.10.1994).

(5) Rådets resolution om styrkelse af den europæiske maskinbygningsindustris konkurrenceevne af 27. november 1995, EFT C 341 af 19.12.1995, s. 1-2.

(6) Bl.a. EØSU's udtalelse om »Videnskab og teknologi«, CESE 164/2004, ordfører: prof. Gerd Wolf, og supplerende udtalelse om »Videnskab og teknologi«, ordfører: Joost van Iersel.

(7) Ad hoc-arbejdsgruppen for Arbejdsgiverorganisationen inden for metalfagene i Europa (WEM) og Den Europæiske Metalarbejdersammenslutning (EMF), »Major outcome from the exchange of national examples«, januar 2003.

(8) Eks.: Reach-forslaget om kemikalier og forslaget til direktiv om miljøvenligt design af energiforbrugende produkter, som i deres nuværende form er vanskelige at gennemføre for virksomhederne.

(9) Der har eksempelvis på området for bygge- og anlægsmateriel o.l. i flere tilfælde vist sig at eksistere et »gråt marked« med maskiner indført fra tredjelande, som bærer CE-mærket og er ledsaget af en EF-overensstemmelseserklæring, men som IKKE er i overensstemmelse med EU's forskrifter. Der er også adskillige eksempler på maskiner, som hverken er CE-mærket eller i overensstemmelse med EU-forskrifterne, men som ikke desto mindre ustraffet bringes på det europæiske marked. For at garantere lige konkurrencevilkår mellem europæiske fabrikanter og fabrikanter fra tredjelande bør dette undgås.