Sammendrag Det franske retssystem gennemgår fortsat en række reformer, der skal forbedre dets kvalitet og effektivitet. De mangeårige initiativer til styrkelse af retsvæsenets uafhængighed, navnlig ved at styrke kompetencerne hos det øverste domstolsråd, er imidlertid ikke klar til at blive vedtaget. En vedtagelse ville kræve et kvalificeret flertal af de stemmer, der afgives af begge kamre i parlamentet. Der er sket en betydelig stigning i de ressourcer, der er afsat til retsvæsenet. Der sker fortsat fremskridt med de projekter, der har til formål at opnå fuld digitalisering af strafferetsplejen og visse aspekter af den civile retspleje. To nye lovforslag, der skal styrke tilliden til retssystemet, dækker spørgsmål såsom forretningshemmeligheder for advokater, oprettelse af disciplinære domstole for retsvæsenets aktører og transmission af retsmøder. Republikkens præsident anmodede det øverste domstolsråd om at afgive en udtalelse om, hvordan man kan forbedre ordningen for dommeres ansvar og beskyttelse. Frankrig har styrket sine institutionelle rammer til bekæmpelse og forebyggelse af korruption i den offentlige og private sektor yderligere. De specialiserede institutioner til bekæmpelse af korruption, herunder den høje myndighed for gennemsigtighed i det offentlige liv og det franske agentur til bekæmpelse af korruption, fortsætter med at udføre deres opgaver. Der findes regler for interessekonflikter og beskyttelse af whistleblowere. Selv om den gældende lovgivning om lobbyvirksomhed ikke omfatter personer, der indleder kontakt med højtstående embedsmænd, har regeringen endnu ikke fremsat forslag herom. Indberetninger af aktiver offentliggøres og kontrolleres regelmæssigt. Den nationale anklagemyndighed for økonomiske anliggender er blevet omorganiseret og udsender fortsat solide domme, også gennem retlige aftaler af almen interesse, herunder for højtstående embedsmænd og sager af stor værdi. De menneskelige ressourcer i den nationale kommission for kampagnekonti og politisk finansiering forekommer utilstrækkelige set i lyset af arbejdsmængden. Der er som reaktion på covid-19-pandemien blevet indført specifikke foranstaltninger vedrørende offentlige indkøb. Frankrig har generelt solide retlige rammer, der sikrer mediepluralisme og mediefrihed. En kommende lovændring kan resultere i en institutionel omstrukturering af den nationale medietilsynsmyndighed og oprettelse af et fælles organ med ansvar for audiovisuel og digital kommunikation. Journalister oplever fortsat forskellige former for trusler. I betragtning af stigningen i antallet af angreb under protester eller demonstrationer sigter regeringen mod at gennemføre foranstaltninger til forbedring af kommunikationen mellem journalister og politistyrker under sådanne begivenheder. De franske myndigheder planlagde en omfattende genopretningsplan for medieforetagender for at afbøde virkningerne af covid-19-pandemien og for at støtte omdannelsen af mediesektoren. Lovgivningsprocessen omfatter ofte konsekvensanalyser og interessenthøringer. Regeringen har imidlertid øget hurtige vedtagelsesprocedurer betydeligt, hvilket har begrænset den parlamentariske debat om visse følsomme lovforslag. Undtagelsestilstanden i lyset af covid-19-pandemien ophørte den 1. juni 2021. Forfatningsrådet og statsrådet har behandlet en række andre foranstaltninger, der påvirker de grundlæggende rettigheder, og afviste en anmodning fra regeringen om at overveje, om en afgørelse fra EU-Domstolen kunne være i strid med princippet om kompetencetildeling og kompetencefordeling mellem EU og medlemsstaterne. Uafhængige myndigheder spillede fortsat en meget aktiv rolle med hensyn til at beskytte de grundlæggende rettigheder under covid-19-pandemien. Ombudsmanden erkendte, at der er behov for at forbedre de nationale myndigheders opfølgning af dens anbefalinger. Den seneste lovgivning giver anledning til bekymring med hensyn til dens potentielle indvirkning på landskabet for civilsamfundet. Navnlig blev den nye lov om global sikkerhed genstand for stærk kritik fra interessenter og uafhængige myndigheder, og forfatningsrådet erklærede nogle af dens bestemmelser forfatningsstridige, navnlig den lov, der havde til formål at beskytte anonymiteten af politibetjente i tjeneste.

I.Retsvæsenet

Retssystemet er sammensat af to autonome grene af domstole: almindelige domstole med kompetence inden for civil- og strafferetlige sager på den ene side og forvaltningsdomstole på den anden side. Begge grene består af tre niveauer af domstole med domstole i første instans, appeldomstole og en øverste domstol (henholdsvis kassationsdomstolen og statsrådet). Statsrådet har også en rådgivende gren, der afgiver udtalelser om udkast til lovgivning og har til opgave at administrere forvaltningsdomstolene og appeldomstolene. Forfatningsrådet har kompetence til at efterprøve, om lovene er i overensstemmelse med forfatningen. Det øverste domstolsråd, hvor halvdelen af medlemmerne er dommere valgt af kolleger, spiller en vigtig rolle i beskyttelsen af retsvæsenets uafhængighed. Rådet udnævner ansøgere til de øverste retslige funktioner og afgiver bindende udtalelser for så vidt angår justitsministerens udnævnelse af dommere . Anklagemyndigheden er en del af retsvæsenet og hører under justitsministerens myndighed. Sidstnævnte kan give generelle instrukser om politik for retsforfølgelse, men er udelukket fra at give instrukser i individuelle sager. Frankrig deltager i Den Europæiske Anklagemyndighed. Advokater er repræsenteret af forskellige advokatsamfund i hele Frankrig.

Uafhængighed

Uafhængigheden opfattes som middel både blandt virksomheder og den almindelige befolkning. 57 % af den brede befolkning og 58 % af virksomhederne mener, at domstolenes uafhængighed er "delvis god" eller "meget god". Opfattelsen af uafhængighed har stort set været stabil siden 2016 i den brede befolkning, men er de seneste år steget blandt virksomheder. I begge tilfælde er den årsag, der hyppigst fremføres for den opfattede mangel på uafhængighed, forbundet med indblanding eller pres fra regering og politikere.

Der er ikke sket fremskridt med den mangeårige forfatningsreform, der har til formål at styrke kompetencerne for det øverste domstolsråd. Forfatningsreformen vil navnlig gøre det øverste domstolsråds udtalelse om udnævnelse af kandidater til anklagere bindende for den udøvende myndighed, gøre det øverste domstolsråd til det kompetente organ med hensyn til at træffe afgørelser om disciplinære foranstaltninger vedrørende anklagere, ophæve republikkens tidligere præsidenters ret til at blive medlem af forfatningsrådet efter deres embedsperiode og afskaffe republikkens domstol. I en rapport om hindringer for retsvæsenets uafhængighed, som blev udarbejdet af en parlamentarisk undersøgelseskommission den 2. september 2020 , blev det understreget, hvor vigtigt det er at gennemføre denne forfatningsreform. I rapporten foreslås det at styrke det øverste domstolsråds rolle yderligere, navnlig ved fuldt ud at tilpasse disciplinær- og udnævnelsesreglerne for anklagere til dem, der gælder for dommere, og ved at give det øverste domstolsråd beføjelse til at handle af egen drift i alle spørgsmål vedrørende retsvæsenets uafhængighed. For at sikre vedtagelse af forslaget til forfatningslov vil præsidenten skulle indkalde begge kamre i deputeretkammeret til at stemme, idet der kræves et kvalificeret flertal på tre femtedele af de afgivne stemmer. Behovet for at styrke det øverste domstolsråds disciplinære beføjelser blev yderligere fremhævet i forbindelse med administrative undersøgelser, som justitsministeren har beordret mod tre anklagere fra den nationale anklagemyndighed for økonomiske anliggender, og som i øjeblikket er under behandling og kan føre til disciplinærsager. Tre dommeres fagforeninger indgav en klage over justitsministeren og påberåbte sig interessekonflikter i forbindelse med hans tidligere advokatvirksomhed. Republikkens domstol fastslog, at klagen kunne antages til realitetsbehandling, og indledte den 13. januar 2021 en retslig undersøgelse. Den 23. februar 2021 indgav republikkens præsident en anmodning til det øverste domstolsråd om en udtalelse om både dommeres ansvar og beskyttelse. Et af målene er at effektivisere klagesystemet fra sagens parter med henblik på bedre at kunne håndtere tilfælde af professionelle mangler hos dommere.

To nye lovforslag har til formål at øge tilliden til retsvæsenet. Justitsministeren forelagde den 14. april 2021 ministerrådet to lovforslag med henblik på at styrke tilliden til retsvæsenet, hvilket navnlig skulle forbedre beskyttelsen af forretningshemmeligheder for forsvarsadvokater, oprette nationale disciplinære domstole for retsvæsenets aktører, som også skulle have til opgave at udarbejde en etisk kodeks, og udvide muligheden for at filme og transmittere retsmøder for at fremme forståelsen af retsvæsenet i den brede offentlighed.

Kvalitet

Flere projekter er ved at blive gennemført for at udbygge digitaliseringen af retssystemet yderligere. På trods af bestræbelserne på at styrke digitaliseringen af retssystemet er der stadig plads til forbedringer med hensyn til de procedureregler, der tillader digital teknologi i domstole, domstolenes og anklagemyndighedens brug af digital teknologi og elektroniske kommunikationsværktøjer samt digitale løsninger til at indlede, gennemføre og følge retssager. På straffeområdet er der iværksat et projekt, der kaldes "digital strafferetspleje". Formålet er at digitalisere alle sagens trin — lige fra registreringen af en anmeldelse eller konstateringen af en lovovertrædelse til afsigelsen af dommen og registreringen af retsafgørelsen — samt at lette parternes og retsvæsenets aktørers adgang til sagsakterne. Gennemførelsen af de forskellige redskaber til digitalisering af kommunikationen mellem alle aktører i straffesagen samt alle dokumenter i sagen begyndte eksperimentelt i 2019 ved to domstole og vil gradvist blive udvidet til at omfatte alle domstole. På det civilretlige område har Portalis-programmet til formål at erstatte alle otte eksisterende applikationer, der anvendes ved domstolene, med et enkelt digitalt værktøj og i sidste ende opnå fuld digitalisering af den civile retspleje for både sagens parter og retsvæsenets aktører — lige fra ansøgningen til forkyndelsen af rettens afgørelse på en sikker portal. Det første skridt blev taget med lanceringen af et websted rettet mod sagens parter, og som siden den 4. januar 2021 har givet dem mulighed for at indgive ansøgninger i visse civilretlige sager. På samme måde forventes muligheden for at indgive ansøgninger om retshjælp online — dette blev indledt ved pilotdomstole i marts 2021 og vil gradvist blive indført på nationalt plan, kombineret med nye harmoniserede regler for beregning af ansøgernes ressourcer — at nedbringe den tid, der er nødvendig for at behandle sådanne anmodninger. Portalis-værktøjet vil blive gjort operationelt i 2021 inden for arbejdsretten og derefter udvidet til andre domstole i 2022.

Der er i 2021 yderligere sket en betydelig stigning i de ressourcer, der er afsat til retsvæsenet . I henhold til finansloven for 2021 tildeles justitsministeriet således et budget på 12,1 mia. EUR eller ca. 2 % af de samlede offentlige udgifter, hvilket svarer til en stigning på 8 % i forhold til det foregående år (den højeste stigning fra år til år i over 20 år), herunder yderligere 127 mio. EUR til sagsomkostninger. Med finansloven sikres endvidere 2 450 stillinger til retssystemet, hvilket svarer til en stigning på ca. 3 % til i alt ca. 90 000 stillinger. Budgettet for retshjælp nåede op på 585 mio. EUR i 2021, hvilket er en stigning på 10 %, som gør det muligt at forbedre advokaternes vederlag under denne ordning, navnlig for visse opgaver i straffesager og i forbindelse med mægling. Der blev også indført en ny garanti for advokatens vederlag, uanset om ansøgeren har begået fejl eller ej. Advokatsamfundet er af den opfattelse, at advokaternes godtgørelse for retshjælp fortsat er utilstrækkelig og ikke dækker advokaternes omkostninger.

Der er blevet truffet flere foranstaltninger vedrørende strafferetssystemets funktion under covid-19-pandemien. Forfatningsrådet erklærede den automatiske forlængelse af varigheden af varetægtsfængslingen, der blev indført ved en bekendtgørelse af 25. marts 2020, og som blev gennemført under nedlukningen frem til den 11. maj 2020, forfatningsstridig på grund af dens automatiske karakter og manglen på systematisk domstolsprøvelse af nødvendigheden af forlængelsen inden for en kort frist under hensyntagen til retten til individuel frihed. I en afgørelse af 5. marts 2021 fastslog statsrådet også, at denne automatiske forlængelse var i strid med retten til frihed, der er nedfældet i artikel 5 i den europæiske menneskerettighedskonvention, og at muligheden for, at dommeren ved lavere straffedomstole kan kræve brug af videokonference eller kommunikation via telefon, krænker retten til en retfærdig rettergang, der er beskyttet ved artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention. Ved bekendtgørelse af 27. november 2020 havde statsrådet allerede suspenderet brugen af videokonference uden de tiltaltes samtykke i forbindelse med retsmøder ved højere straffedomstole med den begrundelse, at det udgør et alvorligt og åbenbart ulovligt indgreb i retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang.

Effektivitet

Der træffes foranstaltninger til at afbøde covid-19-pandemiens indvirkning på de civile domstoles og straffedomstolenes effektivitet, men der er fortsat generelle betænkeligheder med hensyn til sagernes varighed. De hasteforanstaltninger, der blev truffet for at håndtere sundhedskrisen, navnlig mellem marts og maj 2020, førte til en opbremsning i domstolenes arbejde og en stigning i antallet af sager. I oktober 2020 steg antallet af sager således ved de civile domstole med næsten 43 000 og ved lavere straffedomstole med 19 000 sager sammenlignet med udgangen af 2019. Den anslåede tid, der er nødvendig for at løse tvister i civil- og handelsretlige sager, er steget, idet den gennemsnitlig varighed lå på 432 dage i 2019. På den anden side steg gennemførelsesprocenten for civil- og handelsretlige sager lidt til 99,7 % i 2019. Dette tal ligger dog forud for pandemiens virkninger. For at imødegå de udfordringer, som straffedomstolene står over for, udvides de alternative foranstaltninger til retsforfølgelse, anvendelsesområdet for foranstaltninger, der finder anvendelse som led i composition pénale, og der gives mulighed for udenretslig udførelse af samfundstjeneste. Dette sker gennem en ny lov af 8. april 2021 med henblik på at styrke de lokale domstoles og straffesagernes effektivitet.

II.Rammer for bekæmpelse af korruption

De myndigheder, der er involveret i kampen mod korruption, omfatter agenturet til bekæmpelse af korruption (som udarbejder den flerårige plan for bekæmpelse af korruption og støtter private og offentlige juridiske personer med hensyn til forebyggelse og afsløring af korruption), den høje myndighed for gennemsigtighed i det offentlige liv (med ansvar for at sikre integriteten af offentlige institutioner og embedsmænd) og centralkontoret til bekæmpelse af korruption og overtrædelser af skattelovgivningen (et særligt politi til efterforskning af økonomisk kriminalitet, herunder korruption og hvidvaskning af penge). Den nationale anklagemyndighed for økonomiske anliggender er ansvarlig for efterforskningen af korruptionssager på højt niveau.