om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om en aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Tyrkiet om udveksling af personoplysninger mellem Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) og de tyrkiske kompetente myndigheder for bekæmpelse af grov kriminalitet og terrorisme

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR HENSTILLINGEN

I en globaliseret verden, hvor grov kriminalitet og terrorisme i stigende grad er tværnational og antager mange former, bør de retshåndhævende myndigheder være fuldt rustet til samarbejde med eksterne partnere for at sikre deres borgeres sikkerhed. Europol bør derfor kunne udveksle personoplysninger med de retshåndhævende myndigheder i tredjelande, i det omfang det er nødvendigt, for at Europol kan udføre sine opgaver.

Siden ikrafttrædelsen af forordning nr. 2016/794 den 1. maj 2017 og i henhold til traktaten er Kommissionen på vegne af Den Europæiske Union ansvarlig for at føre forhandlinger om internationale aftaler med tredjelande vedrørende udveksling af personoplysninger med Europol. Europol kan i det omfang, det er nødvendigt for udførelsen af sine opgaver, etablere og vedligeholde samarbejdsrelationer med eksterne partnere i form af samarbejdsordninger og administrative ordninger, der ikke i sig selv udgør retsgrundlag for udveksling af personoplysninger.

Under hensyntagen til den politiske strategi, som er beskrevet i den europæiske dagsorden om sikkerhed, Rådets konklusioner og den globale strategi, de operationelle behov hos de retshåndhævende myndigheder i hele EU og de potentielle fordele ved et tættere samarbejde på dette område, finder Kommissionen det nødvendigt at indlede forhandlinger på kort sigt med otte lande, som identificeret i den 11. statusrapport om indførelsen af en ægte og effektiv sikkerhedsunion.

Kommissionen har foretaget sin vurdering af de prioriterede lande under hensyntagen til Europols operative behov. I Europols strategi for 2016-2020 udpeges Middelhavsområdet som prioritet for styrkede partnerskaber. I Europols eksterne strategi for 2017-2020 understreges også behovet for et tættere samarbejde mellem Europol og Mellemøsten/Nordafrika (MENA) på grund af den aktuelle terrortrussel og migrationsrelaterede udfordringer.

Denne henstilling vedrører specifikt forhandlinger med Tyrkiet, selv om samarbejdet med ethvert land skal ses i sammenhæng med regionen som helhed. Den nuværende ustabilitet i regionen, navnlig situationen i Syrien og Irak, udgør en betydelig langsigtet trussel mod EU's sikkerhed, som hurtigst muligt skal imødegås. Dette berører både den effektive bekæmpelse af terrorisme og den dertil knyttede organiserede kriminalitet samt migrationsrelaterede udfordringer såsom facilitering af irregulær migration og menneskehandel. Tyrkiet har også udvist interesse i at samarbejde om terrorbekæmpelse med EU's retshåndhævende myndigheder, navnlig den fælles uddannelse, der tilrettelægges af CEPOL. Det er af afgørende betydning at samarbejde med de lokale retshåndhævende myndigheder for at håndtere disse udfordringer.

Europols nuværende samarbejde med Tyrkiet er baseret på en strategisk samarbejdsaftale, som blev indgået i 2004. Aftalen fremmer samarbejde inden for udveksling af strategisk og teknisk information af gensidig interesse, erfaring med retshåndhævelse, lovgivning, manualer, teknisk litteratur samt andet materiale og anden uddannelse om retshåndhævelse. I EU's og Tyrkiets fælles handlingsplan af november 2015 var der enighed om at intensivere samarbejdet med Europol ved at udsende en tyrkisk forbindelsesofficer. Den 21. marts 2016 undertegnede Europol og Tyrkiet en forbindelsesaftale, der giver mulighed for øget samarbejde. Som følge heraf blev en forbindelsesofficer, der repræsenterer det tyrkiske nationale politi, udstationeret i Europol i maj 2016, hvilket har resulteret i en række positive udviklingstendenser og kontakter. Disse aftaler tillader imidlertid ikke udveksling af oplysninger om en identificeret person eller flere identificerbare personer.

Den politiske kontekst

Tyrkiet er en central partner for Den Europæiske Union. Siden 1964, hvor Tyrkiet blev knyttet til EU gennem en associeringsaftale, er samarbejdet med Tyrkiet blevet intensiveret. I december 1999 gav Det Europæiske Råd Tyrkiet status af kandidatland, og der blev indledt tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet i oktober 2005. Det er relevant at uddybe samarbejdet med Europol i dybden for at opfylde alle udestående benchmarks under køreplanen for visumliberalisering. På topmødet mellem EU og Tyrkiet den 29. november 2015 blev der opnået enighed om at udvide og intensivere den politiske dialog på alle områder, herunder udenrigs- og sikkerhedspolitik, migration og bekæmpelse af terrorisme.

Tyrkiet og EU har flere gange understreget deres vilje til at tackle den trussel, som Daesh og udenlandske terrorkombattanter udgør, samt den trussel som PKK har udgjort og stadig udgør, hvorfor organisationen af EU er udpeget som en terrororganisation. Under dialogen mellem EU og Tyrkiet om terrorbekæmpelse i juni 2016 blev parterne enige om at undersøge mulighederne for at øge samarbejdet om udveksling af oplysninger, retshåndhævelse og retligt samarbejde, herunder inden for terrorrelaterede udvisninger og finansiering af terrorisme. Interessen i at styrke samarbejdet om udveksling af oplysninger blev bekræftet under dialogen mellem EU og Tyrkiet om terrorbekæmpelse i november 2017; det planlægges at afholde et seminar på højt plan om samarbejde om bekæmpelse af terrorisme og våbenhandel i Europol.

Tyrkiet og EU har også gentaget deres tilsagn om at arbejde sammen for at fremme internationale bestræbelser som f.eks. Det Globale Forum for Terrorbekæmpelse (GCTF), den globale koalition mod ISIL/Daesh og Den Finansielle Aktionsgruppe (FATF).

Samarbejdet på migrationsområdet blev intensiveret på grundlag af en fælles handlingsplan, der blev sat i værk ved topmødet mellem EU og Tyrkiet den 29. november 2015 og i erklæringen fra EU og Tyrkiet af 18. marts 2016, med henblik på at få sat en stopper for irregulær migration fra Tyrkiet til EU, i fuld overensstemmelse med EU's og internationale standarder. Erklæringen fra EU og Tyrkiet har skabt konkrete resultater til trods for de vanskelige omstændigheder. Antallet af irregulære grænsepassager siden erklæringens ikrafttræden er fortsat væsentligt lavere, og der er dæmmet op for tabet af menneskeliv.

Operationelle behov

På grundlag af data i SOCTA 2017 og TE-SAT 2017, ovennævnte drøftelser samt bl.a. Europols interne ekspertviden er der behov for samarbejde med Tyrkiet, navnlig for at bekæmpe følgende former for kriminalitet:

Terrorisme: Nylige terrorangreb demonstrerer den terrortrussel, som både Tyrkiet og EU er oppe imod. Islamistisk terrorisme, navnlig Daesh, men også Al-Qaeda, udgør en fælles trussel. For så vidt angår europæiske udenlandske terrorkombattanter, har Tyrkiet været det væsentligste transitknudepunkt for rejse til og fra Syrien og Irak. Både Tyrkiet og EU har bekræftet deres vilje til at dæmme op for denne strøm. De tyrkiske myndigheder har gjort en betydelig indsats på dette område, men har understreget betydningen af at modtage forhåndsinformation om mistænkte rejsende. Nylige hændelser har også vist, at utilstrækkelig, forsinket eller ukoordineret udveksling af oplysninger kan give arresterede rejsende mulighed for uopdagede at vende tilbage til Europa.

Hertil kommer, at mens PKK vurderes at udgøre en lav risiko for Europa, har EU anerkendt den alvorlige trussel, organisationen udgør for Tyrkiet. EU har udpeget PKK som en terrororganisation.

Det fælles arbejde for at modvirke denne terrortrussel, herunder at imødegå fundraising-, propaganda- og rekrutteringsaktiviteter i EU, styrkes af udvekslingen af operationelle oplysninger.

Smugling af migranter: Menneskesmuglere anvender Tyrkiet til at smugle migranter fra Asien, Afrika og Mellemøsten til Europa. Irregulære migranter rejser ind i Tyrkiet over østlige tyrkiske landgrænser med Iran, Irak og Syrien og også over luftgrænser, navnlig ved transit gennem Istanbuls lufthavn. Istanbul selv fungerer som et knudepunkt for irregulære migranter, inden de rejser videre enten til landgrænser med Bulgarien og Grækenland eller til den ægæiske kyst.