DA Den Europæiske Unions Tidende C 169/9

Konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 10. maj 2012 om bekæmpelse af doping inden for rekreativ sport

2012/C 169/03

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER,

1. SOM MINDER OM FØLGENDE:

1. EU-arbejdsplanen for sport for 2011-2014 (1), der blev vedtaget den 20. maj 2011, og som fremhævede kampen mod doping som et prioriteret tema og nedsatte en ekspertgruppe om antidoping

2. Kommissionens hvidbog om idræt af 11. juli 2007 (2), som opfordrede alle aktører med ansvar på folkesundhedsområdet til at tage højde for sundhedsfarerne ved doping, og Kommissionens meddelelse af 18. januar 2011 om udvikling af sportens europæiske dimension (3), hvori det hedder, at doping stadig er en alvorlig trussel mod idrætten, og at amatøridrætsfolks anvendelse af dopingstoffer udgør en alvorlig sundhedsfare og kræver forebyggelse, herunder også i fitnesscentrene

3. Den Europæiske Unions indsats inden for sport bør bl.a. tage sigte på at beskytte sportsfolks og især de yngste sportsfolks fysiske og moralske integritet;

2. SOM TAGER I BETRAGTNING:

1. at doping inden for rekreativ sport og rekreative sportsmiljøer såsom fitnesscentre udgør et stort problem i EU-medlemsstaterne som helhed, der: — truer den enkelte dopingbrugers sundhed — udgør en trussel for mennesker i dopingbrugerens umiddelbare omgivelser — skader den rekreative sports integritet — er forbundet med negative samfundsfænomener, bl.a. kriminalitet såsom ulovlig handel med dopingstoffer — specielt berører unge

2. at der både på EU-plan og internationalt er begrænset viden om doping inden for rekreativ sport, bl.a. om problemets omfang og rækkevidde og om effektive foranstaltninger på områderne forebyggelse, uddannelse, kontrol, sanktioner og rehabilitering efter stofmisbrug (4)

3. at mens det internationale samarbejde til bekæmpelse af doping inden for elitesport er godt udbygget, har det tilsvarende samarbejde inden for rekreativ sport mellem EU-medlemsstaterne såvel som internationalt indtil nu været begrænset

4. at kampen mod doping inden for rekreativ sport ikke bør flytte opmærksomheden væk fra kampen mod doping inden for elitesport, men snarere supplere denne indsats for at skabe et rent og sikkert sportsmiljø på alle niveauer

5. at mens hovedbevæggrunden for at bruge doping inden for elitesport er bedre præstationer, viser undersøgelser, at dopingbrugere inden for rekreativ sport også har en række andre bevæggrunde, bl.a. æstetik, erhvervelse af selvtillid og følelsen af eufori ved brug af dopingstoffer, og at problemet med doping inden for rekreativ sport bør forstås og behandles i overensstemmelse hermed

6. at mens det internationale kodeks for antidumping (kodekset) sætter fokus på kampen mod doping inden for international og national elitesport, hedder det også i kodekset, at nationale antidopingorganisationer (NADO) kan vælge at teste og anvende antidopingreglerne på konkurrenceudøvere på amatørniveau eller masters' niveau, men at NADO'er ikke behøver at anvende alle kodeksets aspekter på sådanne personer, idet de i stedet kan fastsætte specifikke nationale dopingkontrolregler for personer, der ikke konkurrerer på internationalt eller nationalt plan, uden at de dermed kommer i konflikt med kodekset (5);

3. OPFORDRER EU-MEDLEMSSTATERNE TIL:

1. at fremme og bidrage til udviklingen af uddannelsesprogrammer, oplysningskampagner eller andre foranstaltninger til forebyggelse af doping inden for rekreativ sport og lignende, som kan anvendes af idrætsbevægelsen, fitnesssektoren, uddannelsessystemet og sundhedssektoren

2. at fremme et tæt samarbejde mellem offentlige myndigheder, idrætsbevægelsen og fitnesssektoren, f.eks. ved at udveksle oplysninger om prævalens og forebyggelse og udvikle fælles projekter, retningslinjer og regler på området bekæmpelse af doping inden for rekreativ sport

3. at tilskynde til passende og effektiv informationsudveksling og et passende og effektivt samarbejde mellem nationale og internationale myndigheder, der beskæftiger sig med aspekter af dopingproblemet inden for rekreativ sport og med undersøgelse af og sanktioner for ulovligt salg af og handel med dopingstoffer, herunder myndigheder med ansvar for sport, antidoping, sundhed, uddannelse og politi- og toldmyndigheder

4. at fremme en ramme med effektive og passende nationale foranstaltninger for undersøgelse af og sanktioner for fremstilling, handel, distribution og besiddelse af dopingstoffer inden for rekreativ sport for at begrænse tilgængeligheden og brugen af sådanne stoffer, f.eks. gennem kontrolforanstaltninger og dertil knyttede foranstaltninger i relevante rekreative sportsmiljøer såsom fitnesscentre

5. at støtte WADA's indsats for at udvikle effektive samarbejdsrammer med Europol, Interpol, Verdenstoldorganisationen, lægemiddelindustrien og andre relevante internationale interessenter for at begrænse tilgængeligheden af dopingstoffer, der kan bruges både inden for elitesport og rekreativ sport;

4. ER ENIGE OM:

at udvide mandatet for Ekspertgruppen om Antidoping, der blev nedsat ved EU-arbejdsplanen for sport for 2011-2014, ved at tilføje følgende tiltag, idet det understreges, at der bør gives forrang til de tiltag, der er beskrevet i arbejdsplanen vedrørende EU's bidrag til revisionen af det internationale kodeks for antidoping: Indsamling, herunder gennem samarbejde med relevante interessenter, af bedste praksis i forbindelse med kampen mod doping inden for rekreativ sport i EU-medlemsstaterne, bl.a. i relation til forebyggelse, uddannelse, kontrol og dertil knyttede foranstaltninger samt rehabilitering efter stofmisbrug, og på grundlag heraf forelæggelse inden udgangen af 2013 af et sæt henstillinger om bekæmpelse af doping inden for rekreativ sport, som kan anvendes på både EU-plan og nationalt plan;

5. OPFORDRER EUROPA-KOMMISSIONEN TIL:

1. på grundlag af tidligere arbejde på dette område at indlede en undersøgelse med henblik på at etablere et evidensgrundlag for politikker til bekæmpelse af doping inden for rekreativ sport, bl.a. gennem indsamling af oplysninger om brug af dopingstoffer inden for rekreativ sport i EU-medlemsstaterne

2. at fremme og støtte udvekslingen af bedste praksis i EU i kampen mod doping inden for rekreativ sport, bl.a. gennem støtte til grænseoverskridende opmærksomhedskampagner og formidling af resultaterne af de dopingbekæmpelsesprojekter, der støttes gennem de forberedende foranstaltninger inden for idræt, såvel som resultaterne af ethvert dopingprojekt inden for rekreativ sport, der vil blive støttet i fremtiden. Udvekslingen af bedste praksis kunne vedrøre: — uddannelse, oplysning og opmærksomhedskampagner — testning for dopingstoffer inden for rekreativ sport — behandling af og rehabilitering efter dopingmisbrug inden for rekreativ sport — mærkning og kontrol af indholdet af kosttilskud for at undgå utilsigtet indtagelse af dopingstoffer — lovgivningsforanstaltninger, der har vist sig at være effektive til at tackle doping inden for rekreativ sport i individuelle EU-medlemsstater.

(1) EUT C 162 af 1.6.2011, s. 1.

(2) Dok. 11811/07.

(3) Dok. 5597/11.

(4) Blandt nyere undersøgelser på området kan nævnes netværksprojekter vedrørende doping inden for rekreativ sport, der samfinansieres gennem de forberedende foranstaltninger inden for idræt fra 2010 »Fitness Against Doping« og »Strategy for Stopping Steroids«, som sætter ind over for henholdsvis doping og brug af steroider.

(5) Det internationale kodeks for antidoping, Det Internationale Antidopingagentur (WADA), 2009, s. 126 (bilag I, definitioner, idrætsudøver (Appendix I, Definitions, Athlete)).