KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Bruxelles, den6.3.2002
KOM (2002) 133endelig
UDTALELSE FRA KOMMISSIONEN
omændring afombudsmandensstatut ogde almindelige betingelser forudøvelsen af
hanshverv
2BEGRUNDELSE
1. Ombudsmandsinstitutionen, der blev indført ved Maastricht-traktaten, udgør et vigtigt
aspekt af EU-borgerskabet og af en øget demokratisk kontrol. Denne institutions
grundprincipper er fastsat i EF-traktatens artikel 195, hvor det hedder, at Europa-Parlamentet
fastsætter ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af hans hverv
ved enafgørelse, ogensådanvedtogParlamentet den9. marts 19941.
2. Ved skrivelse af 13. december 1999 til Europa-Parlamentet anmodede Den Europæiske
Ombudsmand om ændringer af statutten for så vidt angår adgang til dokumenter og
vidneforklaringer.
3. Ombudsmanden foreslog tre ændringer afartikel 3, stk. 2:
– Muligheden for at modsætte sig at give ombudsmanden adgang til en sag " under behørigt
begrundet henvisning til deres tavshedspligt " skulle udgå.
– Bestemmelsen om, at tjenestemænd i forbindelse med vidneforklaring over for
ombudsmanden "udtaler sig på vegne af og efter instrukser fra deres administrationer og
har fortsat tavshedspligt", skulle udgå.
– Det skulle indsættes, at medlemmerne af institutionerne og organerne skulle indgå i den
kategori af personer, der efter anmodning fra ombudsmanden skal afgive vidneforklaring
for denne.
Ombudsmandenhar ved notat af14. maj2001 over for Teresa Almeida-Garett, der erordfører
i Europa-Parlamentets Udvalg om Konstitutionelle Anliggender, oplyst, at han trak dette
tredje ændringsforslag tilbage.
4. Parlamentet tog på plenarmødet den 6. september 2001 stilling til ombudsmandens første
ogandenanmodning.
Parlamentet foreslår at fjerne muligheden for med henvisning til tavshedspligten at nægte
adgang til dokumenter og at fjerne " på vegne af og efter instrukser fra deres
administrationer " i forbindelse med tjenestemænds vidneforklaring.
Udtrykket " og har fortsat tavshedspligt " udgår, og i stedet indsættes " de er forpligtet til at
afgive sande ogfuldstændige oplysninger ".
5. Parlamentet foreslår til forskel fra ombudsmanden, at ombudsmanden ikke må videregive
indholdet afdokumenter,dererklassificeret som" hemmelige eller fortrolige ".
6. Med hensyntiladgang tildokumenter fra medlemsstaterne går Europa-Parlamentet længere
end ombudsmandens anmodning. Medlemsstaterne skal nu blot for alle klassificerede
dokumenter underrettesom, at der gives adgang hertil, mens de tidligere skulle give samtykke
vedrørende dokumenter, der er klassificeret som hemmelige i medfør af en lov eller en
administrativbestemmelse, og de blot skulle underrettesomandre dokumenter.
1Afgørelse94/262/EKSF, EF, Euratom, EFTL113af4.5.1994, s. 15.
37. Kommissionen deler Parlamentets ønske om at styrke demokratiet og knytte borgere
tættere til EU-aktiviteterne, hvilket også fremgår af hvidbogen om nye styreformer i EU. I
dette perspektiver større åbenhed ibeslutningsprocessenabsolut ønskværdig.
8. Retten til god forvaltning er slået fast i charteret om de grundlæggende rettigheder, og
åbenhed ibeslutningsprocessener et afde principper, der ligger til grund for de igangværende
reformer. Det er i denne nye kontekst, man skal se Parlamentets forslag om at præcisere Den
Europæiske Ombudsmands undersøgelsesbeføjelser.
Europa-Parlamentet har ved skrivelse af 16. oktober 2001 i overensstemmelse med EF-
traktatens artikel 195, stk. 4, anmodet Kommissionen om at udtale sig om de foreslåede
ændringer.
Adgang tildokumenter
9. Med hensyn til at fjerne muligheden for med henvisning til tavshedspligten at nægte
adgang til dokumenter bør det bemærkes, at Kommissionen aldrig har anvendt denne
mulighed. Meget taler således for at rette lovens bogstav ind efter praksis, således som
Parlamentet foreslår det, selv om det står klart, at de eksisterende EU-bestemmelser har givet
mulighed for fuld åbenhed iforbindelserne med ombudsmanden.
Kommissionen har da heller ingen principielle indvendinger mod at lade ombudsmanden se
eller kopiere ethvert dokument. Dette princip bør dog anvendes med en vis forsigtighed bl.a.
med hensyn til kravene til overholdelse af privatlivets fred, beskyttelse af
forretningshemmeligheder oginstitutionernes udvikling fremover.
10. Det er i den kontekst af afgørende betydning, at den nye statut kommer til at afhjælpe
nogle af de nuværende mangler: behandlingen af hemmelige/fortrolige oplysninger og
dokumenter fra internationale organisationer eller tredjelande, nærmere bestemmelser om
udlevering af forretningshemmeligheder og personoplysninger. Kommissionen kan derfor
støtte Parlamentets forslag om, at der i ombudsmandens statut kommer til at stå, at
ombudsmanden under ingen omstændigheder må videregive indholdet af dokumenter, der er
klassificeret som hemmelige eller fortrolige. Kommissionen ønsker endvidere at kunne
bibeholde den eksisterende praksis med, at visse oplysninger udelukkende gives til
ombudsmandenselv.
DenEuropæiske Ombudsmands personale bør dog være omfattet afsikkerhedsregler, der nøje
svarertilreglerne iRådetsogKommissionens forretningsordener2.
For at få adgang til f.eks. dokumenter vedrørende politisamarbejde og retligt samarbejde i
kriminalsager skal Kommissionens personale således på forhånd være sikkerhedsgodkendt.
Der bør således fastsættes regler om en lignende sikkerhedsgodkendelse af det personale fra
ombudsmandenskontor,somskalseellerkopieresådannedokumenter.
11. Hvad angår dokumenter fra medlemsstaterne bør der sikres overensstemmelse med
principperne iEuropa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001
om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter3og med
rammeaftalen mellem Kommissionen og Parlamentet. Princippet om forudgående samtykke
2Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001, EFT L 317 af 3.12.2001, s.1;
Rådets afgørelse2001/264/EFaf19. marts 2001, EFT L101 af11.4.2001, s. 1.
3EFT L145af31.5.2001, s. 43.
4fra medlemsstaten er således fastsat i såvel artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1049/2001
som i punkt 3.2 i bilag III til rammeaftalen. Endelig indeholder erklæring nr. 35, knyttet som
bilag tilslutakten til Amsterdam-traktaten, tilsvarende bestemmelser, og det samme gælder de
sikkerhedsbestemmelser, der eromtalt ipunkt 10 in fine.
Vidneforklaringer
12. Hvad angår vidneforklaringer bør det bemærkes, at den nuværende ordlyd af artikel 3 i
ombudsmandens statut er i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, andet afsnit, i afgørelse
truffet af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 19. april 1995 om de nærmere
vilkår for udøvelse af Europa-Parlamentets undersøgelsesbeføjelse4. Parlamentet følger
ombudsmandens udkast og foreslår, at det nu siges udtrykkeligt, at vidneforklaringer skal
være "sande og fuldstændige ", og mener åbenbart, at bestemmelsen om, at vidneforklaringer
skal afgives " efter instrukser ", udgør en begrænsning af dette princip. Kommissionen kan
acceptere, at udtrykket udgår, men med de forbehold, der fremgår afdet følgende.
13. Det er således vigtigt på en eller anden måde at bibeholde princippet om, at tjenestemænd
ikke udtaler sig som privatpersoner, men i deres egenskab af tjenestemænd, og således
fremlægger elementer og forklaringer om en sag, som de har ansvaret for at forvalte. Ved
vidneforklaringen er de under alle omstændigheder bundet af forpligtelserne i medfør af
vedtægten fortjenestemænd iDe Europæiske Fællesskaber og afEF-traktatens artikel287.
Det foreslås således, at Kommissionen vedtager følgende udkast tiludtalelse.
4Afgørelse95/167/EF, Euratom, EKSF, EFTL113af19.5.1995, s. 2.
5UDTALELSE FRA KOMMISSIONEN
omændring afombudsmandensstatut ogde almindelige betingelser forudøvelsen af
hanshverv
KOMMISSIONEN,
somhenviser tilartikel195, stk. 4, itraktatenomoprettelse afDet Europæiske Fællesskab,
somhenviser tilEuropa-Parlamentets beslutning af6. september 2001 omændring afartikel3
iombudsmandens statut,
AFGIVER FØLGENDE UDTALELSE:
Kommissionen er i vid udstrækning enig i de principper, Europa-Parlamentet har vedtaget,
men har dogfølgende bemærkninger:
1. Med hensyn til Europa-Parlamentets forslag om at fjerne muligheden for med henvisning
tiltavshedspligtenat nægte adgang tildokumenter bør kravene tilrespekt for privatlivets fred,
beskyttelse af forretningshemmeligheder og klassificerede oplysninger samt institutionernes
udvikling fremover overholdes.
Det er i den kontekst af afgørende betydning, at den nye artikel 3 foreskriver, at
ombudsmanden under ingen omstændigheder må videregive indholdet af klassificerede
dokumenter. Det bør samtidig præciseres, at visse dokumenter kun må forelægges for
ombudsmanden på den betingelse, at de ikke sendes videre til tredjemand - ikke engang til
klageren - hvis de kan hindre institutionen i at fungere tilfredsstillende. Endvidere bør
klassificerede EU-oplysninger, der forelægges for ombudsmanden, behandles af denne efter
regler, der svarer til reglerne internt iRådet og Kommissionen, og lighed med det, der gælder
for disse institutioners tjenestemænd, bør der indføres en sikkerhedsgodkendelse af det
personale fra ombudsmandens kontor, somskalse eller kopiere sådanne dokumenter
Hvad angår dokumenter fra medlemsstaterne bør der sikres overensstemmelse med
principperne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i
Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter og med rammeaftalen mellem
Kommissionen og Parlamentet. Princippet om forudgående samtykke fra medlemsstaten bør
bibeholdes. Erklæring nr. 35, knyttet som bilag til slutakten til Amsterdam-traktaten,
indeholder tilsvarende bestemmelser.
2. Hvad angår vidneforklaringer kan Kommissionen acceptere, at kravet om, at
vidneforklaring afgives efter instrukser, udgår. Det er dog vigtigt at bibeholde princippet om,
at tjenestemænd ikke udtaler sig som privatpersoner, men i deres egenskab af tjenestemænd,
og således fremlægger elementer og forklaringer om en sag, som de har ansvaret for. De er
under alle omstændigheder bundet af forpligtelserne i medfør af vedtægten for tjenestemænd i
De Europæiske Fællesskaber ogafEF-traktatens artikel287.