FEMTE MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET om anvendelsen af artikel 4 og 5 i Rådets direktiv 89/552/EØF om fjernsyn uden grænser, som ændret ved direktiv 97/36/EF, i perioden 1999-2000

INDHOLDSFORTEGNELSE

INDLEDNING

I. KOMMISSIONENS BEMÆRKNINGER TIL ANVENDELSEN AF ARTIKEL 4 OG 5 I PERIODEN 1999/2000

1. Medlemsstaternes anvendelse af direktivet

1.1 Kravet om, at størstedelen af programmerne skal være af europæisk oprindelse

1.1.1 Vurdering på fællesskabsplan

1.1.2. Vurdering på nationalt plan

1.2. Programmer produceret af uafhængige producenter

1.2.1. Vurdering på fællesskabsplan

1.2.2. Vurdering på nationalt plan

1.3. Generel konklusion

2. Anvendelsen af direktivet i de EFTA-lande, der er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

2.1. Kravet om, at størstedelen af programmerne skal være af europæisk oprindelse

2.2. Europæiske programmer produceret af uafhængige producenter

2.1. Kravet om, at størstedelen af programmerne skal være af europæisk oprindelse

2.2. Europæiske programmer produceret af uafhængige producenter

II - RESUMÉ AF MEDLEMSSTATERNES RAPPORTER

III. RESUMÉ AF RAPPORTERNE FRA DE EFTA-LANDE, DER ER MEDLEMMER AF DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

IV. BILAG

BILAG 1 Oversigt over de tv-kanaler i EU-medlemsstaterne, som ikke har opfyldt kravet om, at størstedelen af programmerne skal være af europæisk oprindelse og/eller kravet om, at mindst 10 % af de europæiske programmer skal være produceret af uafhængige producenter

BILAG 2 Anvendte parametre for beregning af den gennemsnitlige sendetid for programmer af europæisk oprindelse udsendt af kanalerne i EU-landene (under hensyntagen til seertallet)- artikel 4 i direktivet om fjernsyn uden grænser

INDLEDNING

Denne meddelelse, som er udarbejdet i medfør af artikel 4, stk. 3, i Rådets direktiv 89/552/EØF [1] af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 [2] (herefter benævnt direktivet om fjernsyn uden grænser), er Kommissionens femte rapport om anvendelsen af artikel 4 og 5.

[1] EFT L 298 af 17.10.1989.

[2] EFT L 202 af 30.7.1997.

Dokumentet indeholder en statistisk oversigt over den opnåede andel for perioden 1999-2000 i henhold til artikel 4 og 5 for programmer, der falder under den pågældende EU-medlemsstats beføjelser, samt programmerne fra de EFTA-lande, der er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (herefter benævnt EFTA). Medlemsstaterne er forpligtet til hvert andet år at udarbejde en rapport til Kommissionen om anvendelsen af artikel 4 og 5. I henhold til traktatens bestemmelser er Kommissionen ansvarlig for, at dette krav opfyldes.

Hensigten med dokumentet er at give medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og Rådet kendskab til medlemsstaternes rapporter ledsaget af Kommissionens bemærkninger til anvendelsen af artikel 4 og 5 i direktivet om fjernsyn uden grænser.

Dokumentet består af tre kapitler og to bilag:

* Kapitel I - Kommissionens bemærkninger til anvendelsen af artikel 4 og 5 i perioden 1999-2000

* Kapitel II - Resumé af medlemsstaternes rapporter

* Kapitel III - Resumé af rapporterne fra de EFTA-lande, der er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

* Bilag 1: Oversigt over de tv-kanaler i EU-medlemsstaterne, som ikke har opfyldt kravet om, at størstedelen af programmerne skal være af europæisk oprindelse (direktivets artikel 4) og/eller kravet om, at mindst 10 % af de europæiske programmer skal være produceret af uafhængige producenter (direktivets artikel 5)

* Bilag 2: Anvendte parametre for beregning af den gennemsnitlige sendetid for programmer af europæisk oprindelse udsendt af kanalerne i EU-landene (under hensyntagen til seertallet)- direktivets artikel 4

I. KOMMISSIONENS BEMÆRKNINGER TIL ANVENDELSEN AF ARTIKEL 4 OG 5 I PERIODEN 1999/2000

1. Medlemsstaternes anvendelse af direktivet

I overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i direktivet om fjernsyn uden grænser sørger Kommissionen for, at artikel 4 og 5 anvendes i henhold til traktatens bestemmelser.

Medlemsstaterne og de EFTA-lande, der er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, er forpligtet til at aflægge rapport til Kommissionen hvert andet år om anvendelsen af artikel 4 og 5. Rapporterne skal bl.a. indeholde (i) en statistisk oversigt over den andel af sendetiden, der er omhandlet i disse artikler, for hvert af de fjernsynsprogrammer, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence, (ii) grundene til, at det i hvert enkelt tilfælde ikke har været muligt at nå op på denne andel af sendetiden, samt (iii) de foranstaltninger, der er truffet eller vil blive truffet for at nå op på denne andel.

I direktivets artikel 4, stk. 3, fastsættes det, at Kommissionen i sin udtalelse kan tage hensyn til følgende forhold (ikke-udtømmende liste):

- fremskridt, der er gjort i forhold til tidligere år

- førstegangsudsendelsernes andel i programtiden

- de særlige forhold, som de nye tv-spredningsforetagender virker under

- den særlige situation i lande, der har ringe audiovisuel kapacitet, eller hvis sprog har begrænset udbredelse.

For at hjælpe medlemsstaterne med at opfylde deres forpligtelse, er der inden for rammerne af Kontaktudvalget [3] blevet foreslået en række nye retningslinjer for anvendelsen af artikel 4 og 5. Disse retningslinjer, som har til formål at fastsætte visse definitioner og således undgå eventuelle fortolkningsforskelle og divergerende anvendelse af direktivet [4], trådte i kraft den 1. januar 1999 og dækker dermed referenceperioden (1999-2000) for denne rapport.

[3] http://europa.eu.int/comm/avpolicy/regul/twf/art45/art45-intro_en.htm

[4] Eksempelvis fastslås det i punkt 2.2. i retningslinjerne, at det ikke er nødvendigt, at de nationale rapporter indeholder oplysninger om kanaler, der udelukkende sender "nyheder, sportsbegivenheder og underholdningsudsendelser med konkurrencepræget islæt, reklamer, tekst-tv-tjenester og teleshopping".

Det er på denne baggrund, denne udtalelse skal læses. Med denne udtalelse lægges der for første gang vægt på de generelle tendenser både på fællesskabsplan og i de enkelte medlemsstater. Til dette formål er der opstillet en række indikatorer på grundlag af direktivets artikel 4 og 5 med henblik på at udarbejde en objektiv analysemodel.

Artikel 4 (europæiske produktioner):

* Indikator 1: gennemsnitlig sendetid, der anvendes til europæiske produktioner på de kanaler, der har størst seertal [5] i de pågældende medlemsstater

[5] Markedsandelen af seertallet bygger for hvert af årene på de nyeste oplysninger fra Det Europæiske Observationsorgan for det Audiovisuelle Område: Statistisk årbog 2002 (bind 2) "Av-udstyr i husstande, sendeudstyr, seertal". Med få undtagelser omfatter analysen alle kanaler med en større andel end 3 % af det samlede seertal (over hele dagen) i hvert af de to år.

* Indikator 2: tv-kanalernes opfyldelse af kravet (50 % eller derover) for samtlige kanaler i hver enkelt medlemsstat [6].

[6] Dette resultat fremkommer ved at medregne samtlige kanaler, der når op på de 50 % eller derover, og sammenholde dette tal med det samlede antal kanaler, der i de enkelte medlemsstater er omfattet af artikel 4.

* Indikator 3: generel tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden (1999-2000) [7]

[7] Dette resultat fremkommer ved at opregne antallet af kanaler (stigning, status quo, fald), uanset hvor stor en del af sendetiden, der er forbeholdt europæiske produktioner. I tallene indgår også kanaler, der er nye på det nationale marked i referenceperioden.

Artikel 5 (europæiske programmer produceret af uafhængige producenter):

* Indikator 1: gennemsnitlig sendetid eller alternativt efter medlemsstaternes valg i forbindelse med gennemførelsen af direktivet den gennemsnitlige andel af programbudgettet, der afsættes til europæiske programmer produceret af uafhængige producenter

* Indikator 2: tv-kanalernes opfyldelse af kravet (10 % eller derover) for samtlige kanaler i hver enkelt medlemsstat [8]

[8] Dette resultat fremkommer ved at medregne samtlige kanaler, der når op på mindstekravet på 10 % eller derover, og sammenholde dette tal med det samlede antal kanaler, der i de enkelte medlemsstater er omfattet af artikel 5.

* Indikator 3: generel tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler, angående den del af sendetiden, der afsættes til europæiske programmer fra uafhængige producenter i hver enkelt medlemsstat for hele referenceperioden (1999-2000)

* Indikator 4: gennemsnitlig sendetid eller alternativt efter medlemsstaternes valg i forbindelse med gennemførelsen af direktivet den andel af programbudgettet, der afsættes til nye europæiske programmer produceret af uafhængige producenter

* Indikator 5: generel tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler af alle slags, angående den del af sendetiden, der afsættes til nye europæiske programmer fra uafhængige producenter i hver enkelt medlemsstat for hele referenceperioden (1999-2000).

Med disse indikatorer kan der for perioden 1999-2000 udarbejdes et helhedsbillede for anvendelsen af artikel 4 og 5, dog med forbehold for visse medlemsstaters brug, i henhold til artikel 3, stk. 1, i direktivet om fjernsyn uden grænser, af muligheden for at træffe strengere eller mere detaljerede bestemmelser på de områder, der er omfattet af direktivet [9].

[9] Det bør bemærkes, at de fleste af medlemsstaterne i praksis benytter sig af denne mulighed (eksempler: studieudsendelser medregnes ikke i Italien, i Tyskland findes en positiv definition af, hvilke produktioner der medregnes, i Frankrig skal 60 % af programmerne være af europæisk oprindelse, i Det Forenede Kongerige og i Nederlandene er 25 % forbeholdt programmer produceret af uafhængige producenter ...)

1.1 Kravet om, at størstedelen af programmerne skal være af europæisk oprindelse

1.1.1 Vurdering på fællesskabsplan

Den første generelle konklusion vedrører udviklingen i antallet af tv-kanaler i Europa.

Først og fremmest skal det understreges, at der i januar 1999 var et samlet antal tv-kanaler [10] af alle slags i Europa (dvs. EU's medlemsstater og de EFTA-lande, der deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde) på ca. 550 og i januar 2000 på 670. Det samlede antal tv-kanaler var på ca. 820 i januar 2001.

[10] Dette tal er beregnet på baggrund af oplysningerne fra Det Europæiske Observationsorgan for det Audiovisuelle Område, som offentliggøres i Statistisk Årbog for 1999, 2000 og 2001. Det omfatter nationale tv-kanaler (med licens til jordbaseret udsendelse), nationale tv-kanaler (kabel og/eller satellit og/eller DTT, uden analog jordbaseret udsendelse), udenlandske specialkanaler og kanaler bestemt til udenlandske markeder. Derimod tages der ikke hensyn til lukning af lokale stationer og regionale tv-kanaler.

Det samlede antal tv-kanaler, der er omfattet af artikel 4 og 5 i direktivet om fjernsyn uden grænser [11], er fortsat steget generelt i forhold til den foregående periode (1997-1998) og inden for referenceperioden for denne rapport (1999-2000), hvilket vidner om et dynamisk av-udbud i Europa. Denne betydelige stigning ses i hovedparten af EU's medlemsstater. Den er dog særligt tydelig i lande som f.eks. Spanien, Frankrig, Italien, Sverige og Det Forenede Kongerige.

[11] Forpligtelsen til at aflægge rapport i henhold til artikel 4, stk. 3, gælder for programmer, der udsendes af de tv-spredningsforetagender, som hører ind under en medlemsstats kompetence, dog med følgende undtagelser:

Hvad angår den anvendte metodologi [12], bør det dog understreges, at visse medlemsstater endnu ikke har leveret fyldestgørende oplysninger særligt hvad angår kabel- og/eller satellitbaserede tv-kanaler (disse kanaler udelades ofte i de nationale rapporter). I den forbindelse minder Kommissionen om, at forpligtelsen i artikel 4, stk. 3, vedrører hvert af de fjernsynsprogrammer, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence [13]. Derimod dækkes de ikke-kabelbårne, jordbaserede tv-kanaler på nærmest udtømmende vis i medlemsstaternes rapporter.

[12] Det skal tilføjes, at kontrollens art og hyppighed ofte varierer medlemsstaterne imellem: daglig kontrol af sendetiden, statistiske oversigter, undersøgelser, stikprøver, vurdering i visse tilfælde m.m. Derudover udføres kontrollen af et uafhængigt regulerende organ i sektoren eller i visse tilfælde direkte af det kompetente ministerium.

[13] I artikel 4, stk. 3, andet afsnit, hedder det: "denne rapport skal bl.a. indeholde en statistisk oversigt over den andel af sendetiden, der er omhandlet [i artikel 4] og artikel 5, for hvert af de fjernsynsprogrammer, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence, grundene til, at det i hvert enkelt tilfælde ikke har været muligt at nå op på denne andel af sendetiden, samt de foranstaltninger, der er truffet eller vil blive truffet for at nå op på denne."

>TABELPOSITION>

Den anden konklusion vedrører den gennemsnitlig sendetid, der afsættes til europæiske produktioner på de kanaler, der har størst seertal [14] (jf. indikator 1):

[14] I praksis blev der med få undtagelser taget hensyn til den opnåede andel for tv-kanaler, der nåede op på over 3 % af seertallet for hvert år i referenceperioden.

- den gennemsnitlige sendetid til europæiske programmer for alle disse europæiske tv-kanaler i samtlige medlemsstater udgjorde 60,68 % i 1999 og 62,18 % i 2000, altså en stigning på 1,50 procentpoint for referenceperioden

- den gennemsnitlige sendetid varierede afhængigt af medlemsstaterne mellem 52,94 % og 71,46 % [15] i 1999 og mellem 55,33 % og 71,18 % i 2000 [16], med undtagelse af Portugal [17] (48,7 % i 1999 og 49,5 % i 2000) og af Luxembourg (100 % i 1999 og 2000)

[15] Det skal bemærkes, at et land har et lidt højere resultat, men det kan ikke medtages her, da det på grund af manglende oplysninger ikke medtager alle de tv-kanaler, der opnår mere end 3 % af seertallet i referenceperioden.

[16] Det skal bemærkes, at et land har et lidt højere resultat, men det kan ikke medtages her, da det på grund af manglende oplysninger ikke medtager alle de tv-kanaler, der opnår mere end 3 % af seertallet i referenceperioden.

[17] Det skal dog understreges, at Portugal i henhold til progressivitetskriteriet har gjort betydelige fremskridt i forhold til den foregående periode (43,4 % i 1997-1998) og nærmer sig kravet på 50 % for 2000.

- tendensen til udsendelse af europæiske programmer, udtrykt i antal tv-kanaler, er stigende i 13 medlemsstater. Den er stabil i 1 medlemsstat og (meget let) faldende i 2 andre medlemsstater. Den generelle tendens er således globalt positiv for referenceperioden.

Den tredje konklusion vedrører det samlede antal tv-kanaler, der når op på andelen på 50 % eller derover af europæiske programmer i referenceperioden (jf. indikator 2):

- den gennemsnitlige opfyldelse af kravet for alle disse europæiske tv-kanaler i samtlige medlemsstater udgjorde 68,58 % i 1999 og 72,50 % i 2000, altså en stigning på 3,93 procentpoint for referenceperioden. Dette tal er værd at bemærke, da der samtidig konstateres en betydelig stigning i antallet af tv-kanaler, særligt temakanaler, i samme periode

- opfyldelsen af kravet for alle kanaler varierede i de pågældende medlemsstater mellem 55 % og 100 % i 1999 og 53 % og 100 % i 2000, med undtagelse af Italien, som ikke nåede over det fastsatte mindstekrav (42 % i 1999 og 49 % i 2000)

- den gennemsnitlige opfyldelse af kravet udtrykt i antallet af kanaler er stigende i 9 medlemsstater, stabil i 4 medlemsstater og faldende i 2 andre medlemsstater. Den generelle tendens er altså samlet set positiv.

Den fjerde konklusion vedrører den generelle tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden (jf. indikator 3).

- Gennemgangen af medlemsstaternes rapporter viser en stigende tendens i 14 medlemsstater og en stabil tendens i den femtende medlemsstat. Den generelle tendens er således globalt positiv for referenceperioden.

Kort sagt medvirker disse positive resultater - de fleste indikatorer er stigende i referenceperioden - til opnåelsen af de mål, der er fastsat i direktivet om fjernsyn uden grænser.

Nedenstående skema giver en oversigt over situationen på EU-niveau hvad angår anvendelsen af direktivets artikel 4 i referenceperioden.

Europæiske programmer (artikel 4 i direktivet om fjernsyn uden grænser)

>TABELPOSITION>

1.1.2. Vurdering på nationalt plan

Østrig:

Tv-kanalerne ORF 1 og ORF 2, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 57,5 % i 1999 og 55,6 % i 2000, udsendte i gennemsnit 56,6 % og 58,8 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 2,2 procentpoint for referenceperioden.

* I den samlede referenceperiode når 2 af de i alt 3 tv-kanaler, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, som kræves ifølge direktivets artikel 4. Kun ORF 1 har et meget lavere tal (34 % i 1999, 36,6 % i 2000). Opfyldelsen af kravet udtrykt i antal kanaler er dermed på 66,66 % for hele perioden. Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten. Det anføres bl.a., at andelen af udsendte europæiske programmer er stigende, da tyske programmer nu accepteres bedre af offentligheden (især spillefilm). I rapporten understreges en lignende stigning i udsendelse af europæiske programmer på tv-kanalen ORF 2, som hører under det samme tv-spredningsforetagende. Ingen særlige foranstaltninger er truffet eller planlagt for at udbedre denne situation. Kommissionen noterer, at Østrig befinder sig i en særlig situation som et af de lande, der har en ringe audiovisuel produktionskapacitet. Men hvad angår ORF 1 minder Kommissionen om, at den i artikel 4, stk. 1, fastlagte andel gælder for hvert år, bl.a. for at sikre ensartede konkurrenceforhold for hvert af de fjernsynsprogrammer, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence [18].

[18] Jf. artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i direktivet og punkt 2.2. i forslaget til retningslinjer for kontrollen med anvendelsen af artikel 4 og 5 i direktivet om fjernsyn uden grænser, som blev vedtaget den 11. juni 1999.

* Det skal understreges, at 2 af de 3 kanaler, som nævnes i rapporten, har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, og 1 kanal har mindsket denne andel. Den samlede, generelle tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er stigende.

Belgien [19]:

[19] Da der er indgivet to særskilte rapporter, er der ved gennemgangen taget hensyn til opdelingen mellem tv-kanaler fra det fransktalende samfund i Belgien og fra det flamsktalende samfund. Tallene er lagt sammen, så de kan sammenlignes på EU-niveau (jf. ovenfor). Kommissionen skal endvidere bemærke, at kanalerne RTL TVi og Club RTL er identiske med dem, der udsendes af CLT S.A. i Luxembourg. Derfor er de med i begge landes rapporter. Det samme gør sig gældende for kanalen Liberty TV, som er medtaget i både de belgiske rapporter og den luxembourgske rapport.

Det fransktalende samfund:

Tv-kanalerne RTBF 1, RTBF 2, RTL-TVi og Club, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet [20] på 43,4 % i 1999 og 44,8 % i 2000, udsendte i gennemsnit 66,83 % og 67,20 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 0,38 procentpoint for referenceperioden.

[20] Bemærk den store markedsandel for de franske kanaler TF1, France 2 og France 3, som i referenceperioden repræsenterer mere end 30 % af seertallet.

* I 1999 nåede 4 kanaler ud af de 8 kanaler, der er omfattet af artikel 4 i direktivet [21], op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4. Kun tv-kanalen RTL-TVi ligger lige under kravet (49,1 %). For 3 tv-kanaler mangler der oplysninger [22]. 50 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 5 kanaler ud af de 8 kanaler, der er omfattet af artikel 4 i direktivet, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4. For 3 tv-kanaler mangler der oplysninger [23]. 62,5 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Bortset fra tv-kanalen RTL-TVi anføres det i rapporten, at der ikke er grund til at træffe særlige foranstaltninger. Derudover præciseres det i rapporten, at der i 2002 for de to temakanaler fra Canal+ vil blive iværksat et system til kontrol med udsendelse af programmer på baggrund af stikprøver. Kommissionen minder om, at den i artikel 4, stk. 1, fastlagte andel gælder for hvert år for hvert af de fjernsynsprogrammer, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence. For alle disse programmer skal der anføres relevante oplysninger med henblik på at kunne måle, hvorvidt kravet i artikel 4 opfyldes gradvis [24].

[21] Der er ikke taget hensyn til tv-kanalen HSE, der udelukkende beskæftiger sig med teleshopping, og tv-kanalen Canal Z, som udelukkende sender økonomiske og finansielle nyheder.

[22] Foruden tv-kanalen Liberty TV, som ikke har indgivet oplysninger, anføres det i rapporten, at yderligere 2 tv-kanaler fra Canal+ ikke er medtaget (manglende oplysninger).

[23] Foruden tv-kanalen Liberty TV, som ikke har indgivet oplysninger, anføres det i rapporten, at yderligere 2 tv-kanaler fra Canal+ ikke er medtaget (manglende oplysninger).

[24] Jf. artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i direktivet og punkt 2.2. i forslaget til retningslinjer for kontrollen med anvendelsen af artikel 4 og 5 i direktivet om fjernsyn uden grænser, som blev vedtaget den 11. juni 1999.

* Det skal understreges, at 2 af de 5 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om for referenceperioden, har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, og 3 tv-kanaler har mindsket denne andel. Den overordnede tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er altså faldende.

Det flamsktalende samfund:

Tv-kanalerne VRT TV1, VRT Canvas/Ketnet, VMM-VTM og VMM-Kanaal 2, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 63,7 % i 1999 og 66,1 % i 2000, udsendte i gennemsnit 51,75 % og 53,25 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 1,5 procentpoint for referenceperioden.

* I 1999 nåede 4 tv-kanaler af de 9, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, mens 5 tv-kanaler lå langt under. Det drejer sig om Kanaal 2 (25 %) og temakanalerne i Canal+-gruppen, som når op på en andel på 20 % eller derunder (Canal+grijs, Canal+blauw, Canal+geel, Canal+16/9). 44 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 5 tv-kanaler af de 10, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, mens 4 tv-kanaler lå langt under. Det drejer sig om Kanaal 2 (30 %) og temakanalerne i Canal +-gruppen, som når op på en andel på mellem 27 % og 42 % (Canal+grijs, Canal+blauw, Canal+16/9). Der mangler oplysninger for Canal+geel [25]. 50 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten. For Kanaal 2 anføres det, at andelen af europæiske programmer er steget, og at tv-kanalerne under tv-spredningsforetagendet VMM tilsammen når over de 50 %, der kræves ifølge artikel 4 i direktivet. For tv-kanaler i Canal+-gruppen er der hovedsagelig tale om tematiske filmkanaler.

[25] Det præciseres i rapporten, at denne tv-kanal blev erstattet med Canal+16/9 den 5. december 1999.

Hvad angår Kanaal 2 minder Kommissionen, at den i artikel 4, stk. 1, fastlagte andel gælder for hvert år for hvert af tv-spredningsforetagendets fjernsynsprogrammer, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence. Endelig bemærker Kommissionen i henhold til progressivitetsprincippet generelt de fremskridt, der er gjort i referenceperioden af samtlige tv-kanaler, som ligger under den krævede andel.

* Det skal understreges, at 7 af de 8 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, i referenceperioden har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, mens 1 tv-kanal er stabil (andel på 100 % bibeholdt). Den overordnede tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er altså stigende.

De belgiske myndigheder har ikke fremsendt nogen rapport om det tysktalende samfund.

Tyskland:

* Tv-kanalerne ARD, ZDF, Kabel 1, ProSieben, RTL, RTL 2 og SAT 1, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 83,40 % i 1999 og 83,3 % i 2000, udsendte i gennemsnit 60,22 % og 63 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 2,78 procentpoint for referenceperioden.

* I 1999 nåede 14 af de 23 tv-kanaler, der nævnes i rapporten [26], op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, 7 tv-kanaler lå under denne andel, mens der mangler oplysninger om 2 tv-kanaler (der dog er informationskanaler) [27]. 61 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 15 af de 24 tv-kanaler, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, 7 tv-kanaler lå under denne andel, mens der mangler oplysninger om 2 tv-kanaler [28]. 62,5 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. De 7 kanaler, der ligger under de krævede 50 % for hele referenceperioden, er: Kabel 1 (25,4 % i 1999, 27,90 % i 2000), ProSieben (46,20 % i 1999, 46 % i 2000), RTL 2 (36 % i 1999, 46 % i 2000), Super RTL (33,70 % i 1999, 38,20 % i 2000), 13 TH Street (20 % i 1999, 17 % i 2000), Première (35 % i 1999, 33,1 % i 2000), Studio Universal (30 % i 1999, 35 % i 2000). Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten, hvor det afhængigt af tilfældene fremhæves, at tv-kanalen er ny, har en særlig driftsmetode (betalingskanal), har et tematisk tilsnit eller har en særlig struktur. I rapporten nævnes det, at der føres en konstant dialog med de forskellige tv-spredningsforetagender vedrørende vedtagne eller planlagte foranstaltninger med henblik på at opfylde kravene. Kommissionen bemærker især de tilbagevendende vanskeligheder, som tre tv-kanaler med en markedsandel af seertallet på over 3 % støder på. Der er tale om Kabel 1, ProSieben og RTL 2. De to sidstnævnte er dog meget tæt på de 50 % i 2000.

[26] Det skal bemærkes, at Deutsche Welle TV i modsætning til den foregående rapport (perioden 1997-1998) ikke er medtaget.

[27] Der er tale om tv-kanalerne N-TV og VH-1.

[28] Der er tale om tv-kanalerne N-TV og VH-1.

* Det skal understreges, at 11 af de 21 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, i referenceperioden har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, mens 4 tv-kanaler er stabile, og 6 kanaler har en faldende andel. Den overordnede tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er altså stigende.

Danmark:

* Tv-kanalerne DR 1, TV2 og TV Danmark, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 71,9 % i 1999 og 72 % i 2000, udsendte i gennemsnit 60,66 % og 61 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en stigning på 0,34 procentpoint for referenceperioden.

* I 1999 nåede 4 af de i alt 5 tv-kanaler, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, som kræves ifølge direktivets artikel 4. Kun TV Danmark ligger under denne andel (36 %). 80 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 5 tv-kanaler af de 7, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, mens 2 tv-kanaler lå under. De 2 tv-kanaler, der ikke opfylder kravet, er: TV Danmark (42 %) og TV 2 Zulu (41 % i 2000). 71,40 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten. Hvad angår TV Danmark skal det understreges, at kanalen siden 1997 er i støt fremgang og ifølge de fremsendte skøn igen vil få fremgang i 2001. Derudover har TV2 Zulu ikke eksisteret længe og startede først udsendelserne den 15. oktober 2000. Kommissionen noterer, at Danmark befinder sig i en særlig situation som et af de lande, der har en ringe audiovisuel produktionskapacitet og/eller hvis sprog har begrænset udbredelse, og bemærker i henhold til progressivitetsprincippet de fremskridt, der er gjort i referenceprioden.

* Det skal understreges, at 2 af de 5 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, i referenceperioden har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, mens 1 tv-kanal er stabil (andel på 100 % bibeholdt), og 2 kanaler har en faldende andel. Derudover bør de 2 nye kanalers resultater bemærkes, da de afsætter en betydelig del af sendetiden til europæiske programmer. Den overordnede tendens angående programtid for europæiske programmer, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, er stigende i referenceperioden.

Grækenland:

* Tv-kanalerne ET 1, NET, ALPHA, STAR og MEGA CHANNEL, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 83,4 % i 1999 og 83,7 % i 2000, udsendte i gennemsnit 71,46 % og 71,18 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså et lettere fald på 0,28 procentpoint for referenceperioden.

* Kommissionen noterer sig, at alle de tv-kanaler, der er nævnt i rapporten, mere end opfylder kravet i direktivets artikel 4 i hele referenceperioden (andele mellem 51,9 % og 96,04 %). 100 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet.

* Det skal understreges, at 8 af de 10 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om for referenceperioden, har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, og 2 tv-kanaler har mindsket denne andel. Desuden tilføjes den nye kanal TEMPO, som afsætter mere end 50 % af sendetiden til europæiske programmer. Den overordnede tendens angående programtid for europæiske programmer, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, er stigende i referenceperioden.

Spanien:

* Tv-kanalerne TVE 1, TVE 1/La 2, Telecinco og Antena 3, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 76,8 % i 1999 og 76,2 % i 2000, udsendte i gennemsnit 52,94 % og 58,50 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 5,56 procentpoint for referenceperioden.

* I 1999 nåede 28 tv-kanaler af de 40, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, mens 12 tv-kanaler lå under. Det drejer sig om den jordbaserede tv-kanal Telecinco (45,40 %) og følgende satellitkanaler: TCM (20 %), AXN (22,5 %), Alucine (37,45 %), Fox Kids (38,70 %), Cinemania (30,9 %), Disney Channel (18,61 %), Nickelodeon (2,10 %), Calle 13 (10,6 %), Gran Via (25,55 %), Gran Via 2 (25,85 %) og Gran Via 3 (35,33 %). 70 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 35 tv-kanaler af de 45, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, mens 10 tv-kanaler lå under. Det drejer sig om følgende satellitkanaler: TCM (30,66 %), AXN (27,70 %), Alucine (32,04 %), Fox Kids (44,90 %), Cinemania (37,70 %), Disney Channel (24,53 %), Nickelodeon (19,80 %), Calle 13 (16,89 %), Gran Via (40,06 %) og Studio Universal (9,13 %). 78 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten. Med undtagelse af Telecinco, som forbedrede situationen i 2000, er der tale om digitale satellitkanaler, der hovedsagelig har en tematisk programflade. I den forbindelse indeholder den spanske lovgivning en dobbelt regel om overgangsperiode for den type kanaler: mulighed for at afsætte 40 % af sendetiden til europæiske programmer i løbet af det første sendeår og mulighed for at medregne det samlede tal for pakker af betalingskanaler i forbindelse med et bestemt tilbud. De kompetente myndigheder har planer om at fremsende påkrav til de pågældende tv-spredningsforetagender om at opfylde reglerne. Kommissionen bemærker de fremskridt, der er gjort i referenceperioden af de fleste tv-kanaler i henhold til progressivitetsprincippet.

* Det skal understreges, at 24 af de 40 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, i referenceperioden har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, mens 2 tv-kanaler er stabile (på 100 %), og 14 kanaler har en faldende andel. Dertil kommer de 5 nye kanaler på markedet: 4 af disse 5 tv-kanaler sender overvejende europæiske programmer. Den overordnede tendens angående programtid for europæiske programmer, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, er stigende i referenceperioden.

Frankrig:

* Tv-kanalerne TF1, France 2, France 3, M6 og Canal +, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 91,8 % i 1999 og 89,1 % i 2000, udsendte i gennemsnit 67,42 % og 69 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 1,58 procentpoint for referenceperioden. I 1999 nåede 34 tv-kanaler af de 54, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, mens der ikke foreligger oplysninger om 10 tv-kanaler. De 10 kanaler, der ligger under den krævede andel, er: AB1 (25 %), Action (20 %), Cinéfaz (24 %), Cinéstar 1 (45 %), Cinéstar 2 (43 %), Cinétoile (48 %), Histoire (40 %), Kiosque (32 %), Mangas (33 %) og 13ème Rue (17 %). 63 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 42 af de i alt 59 tv-kanaler, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, som kræves ifølge direktivets artikel 4. For 5 tv-kanaler mangler der oplysninger. De 12 kabelbårne kanaler, der ligger under kvoten, er: AB1 (30 %), Action (23 %), Mangas (34 %), CinéCinema 1 2 3 (48 %), Canal Jimmy (43 %), Cinéfaz (45 %), Cinéstar 2 (49 %), Multivision (44 %), Odyssée (46 %), Polar (43 %), RFM TV (43 %) og 13ème Rue (34 %). 71 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten: tematisk tilsnit (film) og/eller at kanalen ikke har eksisteret særlig længe, kanalens driftsmetode (pay-per-view). Kommissionen bemærker, at de kompetente myndigheder i hvert af disse tilfælde af manglende opfyldelse af kravet har vedtaget foranstaltninger eller har planer derom: udsendelse af påkrav om regularisering af forholdene til de pågældende tv-spredningsforetagender, sanktioner, herunder økonomiske sanktioner.

* Det skal understreges, at 29 af de 42 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, i referenceperioden har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, mens 2 tv-kanaler er stabile, og 11 kanaler har en faldende andel. Dertil kommer de 5 nye kanaler på markedet: 4 af disse 5 tv-kanaler sender overvejende europæiske programmer. Den samlede, generelle tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er stigende.

Irland:

* Tv-kanalerne RTE 1, Network 2 og TV3, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 54,4 % i 1999 og 2000, udsendte i gennemsnit 54,17 % og 55,33 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 1,17 procentpoint for referenceperioden.

* I referenceperioden nåede 3 af de i alt 4 tv-kanaler, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, som kræves ifølge direktivets artikel 4. Kun kanalen TV 3 ligger - lige - under denne andel ( 49,5 % i 1999, 49 % i 2000). 75 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er ikke anført i rapporten. Der omtales ingen vedtagne eller påtænkte foranstaltninger til forbedring af situationen. Kommissionen bemærker dog, at det pågældende tv-spredningsforetagende i hele referenceperioden ligger meget tæt på den krævede andel, og at Irland befinder sig i en særlig situation som et af de lande, der har en ringe audiovisuel produktionskapacitet og/eller hvis sprog har begrænset udbredelse. Den hidtidige indsats skal fortsættes med henblik på at øge andelen i henhold til progressivitetsprincippet.

* Det skal understreges, at 2 af de 4 kanaler, som nævnes i rapporten, har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, og 2 kanaler mindsket denne andel. Den generelle tendens, udtrykt i antal tv-kanaler, er således uændret for referenceperioden.

Italien:

* Tv-kanalerne Rai Uno, Rai Due, Rai Tre, Canale 5, Italia Uno og Retequattro, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 90,2 % i 1999 og 90,7 % i 2000, udsendte i gennemsnit 65,90 % og 65,98 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en lille stigning på 0,09 procentpoint for referenceperioden.

* I 1999 nåede 16 kanaler ud af de 38 kanaler, der er omfattet af artikel 4 i direktivet [29], op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4. For 9 tv-kanaler mangler der oplysninger. 13 kanaler ligger under de krævede 50 %. Der er tale om: Italia Uno (41,25 %), Tele + Nero (34,77 %), Tele + Bianco (38,67 %) og TMC/ La 7 (43,86 %), som er jordbaserede, og følgende satellitkanaler: Coming Soon Television (8,5 %), Disney Channel (20 %), Cineclassics (47 %), Stream verde (0 %), Tele + Grigio (48,82 %), Tele + 16/9 (46,13 %), Tele + Nero (34,77 %), Palco (45,91 %) og Tele + Bianco (38,67 %). 42 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 21 kanaler ud af de 43 kanaler, der er omfattet af artikel 4 i direktivet [30], op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4. For 9 tv-kanaler mangler der oplysninger. 13 kanaler ligger under de krævede 50 %. Der er tale om: Italia Uno (39,66 %), Tele + Nero (38,87 %) og Tele + Bianco (41,77 %), som er jordbaserede, og følgende satellitkanaler: Coming Soon Television (8,5 %), Disney Channel (28 %), Fox Kids (36 %), Duel (12 %), Comedy Life (25 %), Stream verde (0 %), Tele + 16/9 (41,18 %), Tele + Nero (38,87 %), Palco (42,74 %) og Tele + Bianco (41,77 %). 49 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten. Hvad angår de jordbaserede kanaler, anføres det bl.a. for Italia Uno og TMC/la 7, at gruppens tv-kanaler tilsammen [31] når op på de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4. For de ikke-kabelbårne jordbaserede og satellitbaserede kanaler Tele + Nero og Tel + Bianco anføres det i rapporten, at den samme metode anvendes her, men at de opnåede andele dog ligger under 50 %. Der er ikke vedtaget særlige foranstaltninger eller planer herom med henblik på at forbedre situationen, herunder for de ikke-kabelbårne jordbaserede kanaler. Hvad angår resten af de satellitbaserede kanaler er grundene til den manglende opfyldelse af kravet ligeledes anført i rapporten [32]. Der er tale om kanalens tematiske tilsnit, og/eller at kanalen ikke har eksisteret særlig længe, at filialer af virksomheder fra lande uden for EU overvejende anvender deres eget programkatalog eller om metoden til planlægning af sendetid (near-video-on-demand). Kommissionen konstaterer, at relativt få tv-kanaler generelt opfylder kravet, men at der er sket en fremgang inden for referenceperioden. Hvad angår kanalerne Italia Uno [33], TMC/ la 7 [34], Tele + Nero og Tele + Bianco samt de satellitbaserede kanaler, minder Kommissionen om, at den i artikel 4, stk. 1, fastlagte andel gælder for hvert år særligt med henblik på at sikre ensartede konkurrenceforhold for hvert af de fjernsynsprogrammer, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence [35].

[29] Kanaler, der udelukkende sender "nyheder, sportsbegivenheder og teleshopping", og kanaler, der udelukkende sender på et sprog, der ikke har officiel status som et eller flere af medlemsstaternes sprog, er ikke medregnet. Det drejer sig om 22 kanaler.

[30] Kanaler, der udelukkende sender "nyheder, sportsbegivenheder og teleshopping", og kanaler, der udelukkende sender på et sprog, der ikke har officiel status som et eller flere af medlemsstaternes sprog, er ikke medregnet. Det drejer sig om 22 kanaler.

[31] Det anføres i rapporten, at når en række kanaler tilhører eller kontrolleres af en og samme person, beregnes andelen på baggrund af kanalernes samlede andel, dog med et mindstekrav på mindst 20 % for hver enkelt tv-kanal, i henhold til italiensk lov suppleret af en beslutning fra den kompetente myndighed (Autoritá per le Garanzie nelle Commnicazioni).

[32] Oplysningerne, som er indhentet via selvcertificering af tv-spredningsforetagenderne, behandles i øjeblikket sammen med de indsendte begrundelser.

[33] Kanalen har en seerandel på over 11 %.

[34] Det skal bemærkes, at TMC/ La 7 når over kravet på 50 % i 2000 (57,83 %).

[35] Jf. artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i direktivet og punkt 2.2. i forslaget til retningslinjer for kontrollen med anvendelsen af artikel 4 og 5 i direktivet om fjernsyn uden grænser, som blev vedtaget den 11. juni 1999.

* Det skal understreges, at 20 af de 28 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, i referenceperioden har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, mens 1 tv-kanal er stabil, og 7 kanaler har en faldende andel. Den overordnede tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er stigende.

Luxembourg [36]:

[36] Kommissionen skal bemærke, at kanalerne RTL TVi og Club RTL er identiske med dem, der udsendes af CLT S.A. i Luxembourg. Derfor er de med i begge landes rapporter. Det samme gør sig gældende for kanalen Liberty TV, som er medtaget i både de belgiske rapporter og den luxembourgske rapport.

* Tv-kanalen RTL Télé Lëtzebuerg, som repræsenterer et seertal på 58,6 % [37] i 1999-2000, udsendte 100 % europæiske programmer i 1999-2000, hvilket er en uændret situation for hele referenceperioden.

[37] Det drejer sig om seertallet i den bedste sendetid (andel nedsat til 14,3 % for dagtimerne som helhed).

* I 1999 nåede 7 af de 10 tv-kanaler, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, og dermed opfyldte 70 % af kanalerne kravet. De 3 tv-kanaler, der ikke opfylder kravet, er: RTL 9 (40,50 %), RTL TVi (49,10 %) og RTL 5 (46 %). I 2000 nåede 10 af de i alt 11 tv-kanaler, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, som kræves ifølge direktivets artikel 4. Kun RTL 4 (49 %) ligger lige under. 91 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten: tematisk tilsnit (RTL 5 for 1999), økonomisk omstrukturering (RTL 9). Rapporten understreger i øvrigt, at kravet generelt opfyldes i perioden 1999-2000, når kanalerne lægges sammen (RTL 4 og RTL 5 på den ene side og TVI Club og Club RTL på den anden). De kompetente myndigheder har ikke truffet særlige foranstaltninger og har ingen planer herom. Kommissionen minder om, at den andel, der kræves ifølge artikel 4, stk. 1, i direktivet om fjernsyn uden grænser, gælder for hvert år for hvert af de fjernsynsprogrammer, der udsendes af tv-spredningsforetagender under den pågældende medlemsstats kompetence [38]. Kommissionen bemærker i henhold til progressivitetskriteriet en betydelig bedring i referenceperioden, som resulterer i en positiv situation i 2000 (kun 1 tv-spredningsforetagende ligger lige under de 50 %).

[38] Jf. artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i direktivet og punkt 2.2. i forslaget til retningslinjer for kontrollen med anvendelsen af artikel 4 og 5 i direktivet om fjernsyn uden grænser, som blev vedtaget den 11. juni 1999.

* Det skal understreges, at 3 af de 8 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, i referenceperioden har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, mens 3 tv-kanaler er stabile (2 af dem har fortsat en andel på 100 %), og 2 kanaler har en faldende andel. Den overordnede tendens angående programtid for europæiske programmer, udtrykt i antallet af tv-kanaler, er stigende i referenceperioden.

Nederlandene:

* Tv-kanalerne Ned 1, Ned 2/TV 2, Ned 3, Veronica og SBS 6, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 53,1 % i 1999 og 52,7 % i 2000, udsendte i gennemsnit 68 % og 67,6 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en lille nedgang på 0,4 procentpoint for referenceperioden.

I 1999 nåede 11 tv-kanaler af de 18, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, mens der ikke foreligger oplysninger om 1 tv-kanal. De 6 tv-kanaler, der ikke opfylder kravet, er: SBS 6 (46 %), Film 1 (44 %), Net 5 (40 %), Veronica (49 %), Canal + 1 (24 %) og Canal + 2 (17 %). 61 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet.

I 2000 nåede 14 tv-kanaler af de 21, der nævnes i rapporten, op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, mens der ikke foreligger oplysninger om 1 tv-kanal. De 7 tv-kanaler, der ikke opfylder kravet, er: Net 5 (49 %), Veronica (45 %), Canal + 1 (23 %), Canal + 2 (26 %), Film 1 (49 %), Innergy (39 %) og FilmTime (17 %). 67 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet.

Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten: at kanalen har et tematisk tilsnit og/eller at kanalen ikke har eksisteret særlig længe, at der ikke findes nok europæiske programmer ("livsstilskanal" med midlertidig fritagelse). Kommissionen konstaterer med glæde, at Mediekommissionen har vedtaget en række retningslinjer, som trådte i kraft den 1. januar 2002 med henblik på at lette anvendelsen af kontrolforanstaltningerne.

* Det skal understreges, at 9 af de 16 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, i referenceperioden har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, mens 2 tv-kanaler er stabile, og 5 kanaler har en faldende andel. Dertil kommer de 3 nye kanaler, som afsætter forskellige andele af sendetiden til europæiske programmer (andele fra 17 % til 76 %). Den overordnede tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er altså stigende.

Portugal:

* Tv-kanalerne RTP 1, RTP 2, SIC og TVI, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 94,4 % i 1999 og 92,9 % i 2000, udsendte i gennemsnit 48,7 % og 49,5 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 0,8 procentpoint for referenceperioden.

* I 1999 nåede 5 af de i alt 7 tv-kanaler, der nævnes i rapporten [39], op over de 50 %, som kræves ifølge direktivets artikel 4. De 2 tv-kanaler, der ikke opfylder kravet, er: SIC (44,8 %) og TVI (30,5 %). 71 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 7 af de i alt 9 tv-kanaler, der nævnes i rapporten [40], op over de 50 %, som kræves ifølge direktivets artikel 4. De 2 tv-kanaler, der ikke opfylder kravet, er de samme som i 1999: SIC (34,8 %) og TVI (36,5 %). 78 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Grundene til disse to kanalers manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten. De kompetente myndigheder erkender, at SIC ikke har opfyldt de fastlagte mål, men anfører, at andelene nærmer sig direktivets mål, og anfører samtidig, at den samlede andel for gruppens kanaler ligger omkring 70 %. Hvad angår TVI, som er den nyeste kanal på det portugisiske marked, bemærker de kompetente myndigheder, at der er gjort konstante og regelmæssige fremskridt, og minder på ny om det portugisiske markeds særlige forhold (produktion, reklame mm.). Med hensyn til vedtagne eller planlagte foranstaltninger præciseres det i rapporten, at de kompetente myndigheder har henvendt sig til de berørte operatører, særligt TVI, inden for rammerne af en regelmæssig dialog, men myndighederne har ikke planer om at pålægge sanktioner i lyset af de betydelige fremskridt, der er gjort. Kommissionen noterer, at Portugal befinder sig i en særlig situation som et af de lande, der har en ringe audiovisuel produktionskapacitet og/eller hvis sprog har begrænset udbredelse, og bemærker i henhold til progressivitetsprincippet, at der som helhed er gjort store fremskridt i forhold til den foregående referenceperiode [41]. Kommissionen bemærker dog også den voldsomme nedgang i andelen for SIC, en kanal med generelt indhold, som dominerer på det portugisiske marked, hvad angår seertal (over 44 %). I den forbindelse minder Kommissionen om, at den i artikel 4, stk. 1, fastlagte andel gælder for hvert år særligt med henblik på at sikre ensartede konkurrenceforhold for hvert af de fjernsynsprogrammer fra de tv-spredningsforetagender, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence [42].

[39] Det skal bemærkes, at rapporten nævner tv-kanalen Sport TV Portugal, som er en sportskanal.

[40] Jf. ovenstående bemærkning.

[41] De tv-kanaler, der har det største seertal, nåede en andel på 43,4 % hvad angår udsendelse af europæiske programmer i perioden 1997-1998. Denne andel er steget betydeligt og udgør 48,7 % og 49,5 % i henholdsvis 1999 og 2000.

[42] Jf. artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i direktivet og punkt 2.2. i forslaget til retningslinjer for kontrollen med anvendelsen af artikel 4 og 5 i direktivet om fjernsyn uden grænser, som blev vedtaget den 11. juni 1999.

* Det skal understreges, at 3 af de 7 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om for referenceperioden, har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, og 4 tv-kanaler har mindsket denne andel. Det skal dog bemærkes, at der på det portugisiske marked i 2000 kom 2 nye tematiske kanaler, som afsætter hovedparten af deres sendetid til europæiske programmer (mellem 77,1 % og 98,2 %). Den overordnede tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er altså stigende.

Finland:

* Tv-kanalerne TV 1, TV 2, MTV 3 og Nelonen, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 95 % i 1999 og 94,2 % i 2000, udsendte i gennemsnit 66,25 % og 69,5 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 3,25 procentpoint for referenceperioden.

* I referenceperioden nåede alle 4 kanaler, som nævnes i rapporten, over de 50 %, der kræves ifølge artikel 4 i direktivet (andele mellem 52 % og 86 % i 1999 og mellem 53 % og 85 % i 2000). 100 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet.

* Det skal understreges, at 3 af de 4 kanaler, som nævnes i rapporten, har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, og at 1 kanal har mindsket denne andel en anelse (nedgang på 1 %). Den overordnede tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er altså stigende.

Sverige:

* Tv-kanalerne SVT 1, SVT 2 og TV 4, som tilsammen [43] repræsenterer en andel af seertallet på 74,2 % i 1999 og 71,9 % i 2000, udsendte i gennemsnit 73,83 % og 74,45 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 0,62 procentpoint for referenceperioden.

[43] Der er ikke taget hensyn til TV 3 AB (andel af seertallet på 10,8 % i 1999 og 11,4 % i 2000) og TV 5 AB/Kanal 5 (andel af seertallet på 5,9 % i 1999 og 6,1 % i 2000) på grund af manglende oplysninger for 1999 (digitaltransmission fra 2000). For 2000 skal det understreges, at det gennemsnitlige niveau for følgende 5 kanaler SVT 1, SVT 2, TV4, TV 3 AB, TV 5 AB/Kanal 5 er på 51,97 % (europæiske programmer).

* I 1999 nåede 12 af de i alt 21 tv-kanaler, der nævnes i rapporten [44], op over de 50 %, som kræves ifølge direktivets artikel 4. De 9 tv-kanaler, der ikke opfylder kravet er: TV 1000 (26 %), Cinema (25 %), "6" (42 %), Canal + (23 %), Canal + Gul (25 %), Canal + Blå (20 %), Kiosk (12 %), CineCinemas (5,75 %) og NollEttan Television (47 %). 57 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 15 af de i alt 26 kanaler, der nævnes i rapporten [45], op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4, og for 1 kanal mangler der oplysninger. De 10 kanaler, der ikke opfylder kravet er: TV 3 AB (17 %), TV5 AB (19,5 %), TV 1000 (24 %), Cinema (23 %), Z TV (19 %), Canal + (32 %), Canal + Gul (36 %), Canal + Blå (36 %), Kiosk (14,1 %) og CineCinemas (23 %). Det skal bemærkes, at kanalerne "6" (50 %) og NollEttan Television (100 %) nu når op på de 50 %, som kræves ifølge direktivets artikel 4. 58 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten. Ifølge rapporten er der hovedsageligt tale om nyere kanaler, visse kanalers tematiske tilsnit (film) og/eller deres driftsmetode (pay-per-view), manglende europæiske film af høj kvalitet eller de amerikanske programmers lave priser i forhold til svenske og europæiske programmer. Hvad angår den manglende opfyldelse af kravet, bemærker Kommissionen, at der er truffet eller er planer om at træffe foranstaltninger (indkøb af flere efterspurgte europæiske programmer og indsats for at finde europæiske film af høj kvalitet). Hvad angår kanalerne TV 3 AB og TV 5 AB/Kanal 5, som repræsenterer en stor andel af seertallet, minder Kommissionen om, at der for 1999 skal indsendes relevante oplysninger om anvendelsen af artikel 4 i direktivet, uanset de pågældende kanalers tekniske transmissionsmetode (analog og/eller digital).

[44] Følgende kanaler betragtes som undtaget: SVT 24, ViaSat Sport, DTU TV, TV Butiken.

[45] Følgende kanaler betragtes som undtaget: SVT 24, ViaSat Sport, DTU TV, TV Butiken.

* Det skal understreges, at 12 af de 20 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, i referenceperioden har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, mens 5 tv-kanaler er stabile, og 3 kanaler har en faldende andel. Den overordnede tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er altså stigende.

Det Forenede Kongerige:

* Tv-kanalerne BBC 1, BBC 2, ITV, Channel 4 og Channel 5, som tilsammen repræsenterer en andel af seertallet på 86,1 % i 1999 og 83,5 % i 2000, udsendte i gennemsnit 64 % og 68,8 % europæiske programmer i henholdsvis 1999 og 2000, altså en gennemsnitlig stigning på 4,8 procentpoint for referenceperioden.

I 1999 nåede 53 kanaler ud af de 97 kanaler, der er omfattet af artikel 4 i direktivet [46], op over de 50 %, der kræves ifølge direktivets artikel 4 [47]. 55 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Følgende 44 kanaler opfylder ikke kravet: 3+ Denmark (18 %), Adult Channel (48 %), Animal Planet (40 %), Bravo (18 %), Disney Channel UK (4 kanaler: 27 %), Fox Kids UK (27 %), Fox Kids Scandinavia (20 %), Front Row [48] (35 %), God Channel (35 %), History Channel (26 %), Inspiration network (30 %), Kanal 5 (22 %), Living (37 %), National Geographic (9 %), Nickelodeon (29 %), Nickelodeon Nordic (8 %), Paramount Comedy Channel (23 %), Play Boy TV (15 %), Revival Channel (16 %), Sci-Fi Channel (11 %), Sky Cinema (13 %), Sky Movie Max (7 %), Sky One (46 %), Sky Premier (8 %), Studio Universal (46 %), TCC Nordic (27 %), Television X (33 %), Turner Cartoon Network (28 %), Cartoon Network (nederlandsk) (22 %), Cartoon Network (italiensk) (20 %), Cartoon Network (spansk) (12 %), Cartoon Network (nordisk) (15 %), TNT Classical Movies (11 %), TCM (40 %), TCM (spansk) (40 %), TCM (fransk) (40 %), Trouble (20 %), TV3 Danmark (22 %), TV3 Norge (15 %), TV3 Sverige (22 %), VT4 (15 %). I 2000 nåede 62 af de i alt 116 kanaler, der er omfattet af artikel 4 i direktivet [49], op over de 50 %, som kræves ifølge direktivets artikel 4. For 2 tv-kanaler mangler der oplysninger. 53 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. Følgende 52 kanaler opfylder ikke kravet: 3+ Danmark (10 %), Biography Channel (5 %), Bravo (15 %), Channel Health (35 %), Discovery Health (44 %), Discovery Kids (48 %), Disney Channel UK (4 kanaler: 31 %), Film Four (44 %), Fox Kids UK (38 %), Fox Kids Scandinavia (36 %), Front Row (inkl. Barker Channel) (48 %), Front Row (ekskl. Barker Channel) (37 %), God Channel (36 %), History Channel (21 %), Inspiration network (40 %), Kanal 5 (20 %), Living (31 %), National Geographic (16 %), Nickelodeon (20 %), Nickelodeon Nordic (11 %), Paramount Comedy Channel (24 %), Play Boy TV (18 %), Private Blue (49 %), Revival Channel (31 %), Sci-Fi Channel (11 %), Sky Cinema (17 %), Sky Movie Max (4 %), Sky One (34 %), Sky Premier (9 %), Sky Travel Channel (43 %), Studio Universal (47 %), Television X (44 %), Turner Cartoon Network (36 %), Cartoon Network (Boomerang) (21 %), Cartoon Network (nederlandsk) (26 %), Cartoon Network (fransk) (21 %), Cartoon Network (italiensk) (22 %), Cartoon Network (spansk) (21 %), Cartoon Network (nordisk) (20 %), TCM (41 %), TCM (spansk) (40 %), TCM (fransk) (41 %), Trouble (24 %), TV3 Danmark (16 %), TV3 Norge (8 %), TV3 Sverige (12 %), V+ Norge (13 %), VT4 (16 %), ZTV (46 %). Grundene til den manglende opfyldelse af kravet er anført i rapporten. Der er tale om kanalens tematiske tilsnit eller at kanalen ikke har eksisteret særlig længe, om problemer med at finde europæiske programmer eller med at købe dem til konkurrencedygtige priser, og om at filialer af virksomheder fra lande uden for EU overvejende anvender deres eget programkatalog. I den forbindelse minder Kommissionen om, at den i artikel 4, stk. 1, fastlagte andel gælder for hvert år særligt med henblik på at sikre ensartede konkurrenceforhold for hvert af de fjernsynsprogrammer fra de tv-spredningsforetagender, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence [50].

[46] Her medregnes ikke de kanaler, der er undtaget (51 kanaler), eller som ikke udsendte i den pågældende periode.

[47] Rapporten omfatter følgende 6 nyheds- og sportskanaler: BBC News 24, Sky News, Sky Sports 1, Sky Sports 2, Sky Sports 3 og Sky Sports Extra.

[48] Barker Channel ikke medtaget.

[49] Her medregnes ikke de kanaler, der er undtaget (51 kanaler), eller som ikke udsendte i den pågældende periode.

[50] Jf. artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i direktivet og punkt 2.2. i forslaget til retningslinjer for kontrollen med anvendelsen af artikel 4 og 5 i direktivet om fjernsyn uden grænser, som blev vedtaget den 11. juni 1999.

* Det skal understreges, at 45 af de 96 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, i referenceperioden har øget den andel af sendetiden, som afsættes til europæiske programmer, mens 9 tv-kanaler er stabile, og 38 kanaler har en faldende andel. Den samlede, generelle tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler generelt, angående programtid for europæiske programmer i referenceperioden er stigende.

1.3. Generelle betragtninger:

(i) Tilsyn og overvågning

I medlemsstaternes rapporter omtales tilsyns- og overvågningssystemer ("monitoring"), som er opbygget forskelligt (bl.a. opgørelse, tilsyn med den daglige sendeflade, indsamling af oplysninger fra tv-spredningsforetagenderne, undersøgelser, stikprøver eller evalueringer i visse tilfælde), og som undertiden adskiller sig fra hinanden afhængigt af de transmissionsmetoder, der skal undersøges (f.eks. tilsyn med den daglige sendeflade på ikke-kabelbårne jordbaserede kanaler og undersøgelser af kabelkanaler).

Hvad angår det sidste punkt, skal det understreges, at tilsyn og overvågning generelt er mere effektivt i forbindelse med ikke-kabelbårne jordbaserede kanaler og kabelkanaler end med satellitkanaler, som i mange tilfælde slet ikke medtages i medlemsstaternes rapporter.

I den forbindelse minder Kommissionen om, at den i artikel 4, stk. 3, i direktivet om fjernsyn uden grænser fastlagte andel gælder for hvert af de fjernsynsprogrammer, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence, og at dette gælder alle transmissionsmetoder (ikke-kabelbåret jordbaseret, satellit- eller kabeltransmission) analogt og/eller digitalt. Medlemsstaterne skal derfor indsende en fuldstændig liste over alle de kanaler, der er omfattet af artikel 4 i direktivet.

(ii) Grunde til den manglende opfyldelse af kravet (andel ikke opnået)

De fleste medlemsstater har angivet følgende grunde i de tilfælde, hvor tv-kanaler under deres kompetence ikke har opfyldt kravet i direktivets artikel 4.

a) - Gruppering af kanaler under et og samme tv-spredningsforetagende. Medlemsstaternes rapporter nævner ofte, at de pågældende kanaler tilsammen opfylder eller når over den i direktivet fastsatte kvote.

Dette forhold, som ikke sikrer ensartede konkurrenceforhold mellem de forskellige tv-spredningsforetagender og isolerer de europæiske programmer på én eller flere kanaler, fører i visse tilfælde til, at resultaterne fra en "lille" kanal (med lille seertal) - eller en temakanal - på kunstig vis lægges sammen med resultaterne fra en "stor" kanal med generelt indhold.

b) - Kanalens tematiske sendeflade og dens fremskridt. I flere tilfælde er det med kanalens temaområde ikke muligt at nå op på de 50 % (meget specifikt nicheområde).

c) - Kanalen er ny. Det skal dog understreges, at mange nye kanaler i høj grad udsender europæiske programmer allerede det første år med henblik på at slå igennem på markedet.

d) - Datterselskaber af virksomheder i tredjelande. Disse kanaler benytter systematisk deres eget katalog og viser sjældent europæiske programmer.

I praksis er disse begrundelser ofte kombineret i medlemsstaternes rapporter. De berørte kanaler er ofte de samme i de forskellige medlemsstater.

(iii) Påtænkte eller vedtagne foranstaltninger over for den manglende opfyldelse af kravet

I rapporterne nævnes foranstaltninger af forskellig art: vedvarende dialog, tilsyn med de pågældende kanaler, påkrav og sanktioner til tv-spredningsforetagender.

Men i visse tilfælde er der hverken vedtaget eller påtænkt foranstaltninger. I den forbindelse minder Kommissionen om, at de pågældende medlemsstater skal forestå øget tilsyn med og overvågning af disse kanaler og, når det er muligt og med passende midler, tilse, at disse tv-spredningsforetagender opfylder den andel, der er fastsat i direktivets artikel 4, i henhold til kriteriet om progressivitet.

1.2. Programmer produceret af uafhængige producenter

1.2.1. Vurdering på fællesskabsplan

Hvad angår den anvendte metodologi, bør det indledningsvis understreges, at visse medlemsstater endnu ikke har leveret fyldestgørende oplysninger særligt hvad angår kabel- og/eller satellitbaserede tv-kanaler (disse kanaler udelades ofte i de nationale rapporter). Derudover mangler der fyldestgørende oplysninger for en række kanaler, særligt hvad angår den andel, der er forbeholdt nyere europæiske programmer.

I den forbindelse minder Kommissionen om, at forpligtelsen i artikel 4, stk. 3, vedrører hvert af de fjernsynsprogrammer, der hører under den pågældende medlemsstats kompetence. Medlemsstaterne skal derfor fremsende en liste med fyldestgørende oplysninger om de kanaler, der er omfattet af direktivets artikel 5.

Den første konklusion vedrører den gennemsnitlige sendetid (andel på mindst 10 %) eller alternativt efter medlemsstatens valg i forbindelse med gennemførelse af direktivet det gennemsnitlige programbudget (andel på mindst 10 %) til europæiske programmer produceret af uafhængige producenter [51] (jf. indikator 1) [52]:

[51] I henhold til betragtning 31 i direktivet, som fastslår (ikke udtømmende kriterier), at "medlemsstaterne bør definere udtrykket "uafhængig producent" under hensyntagen til kriterier såsom, om han ejer produktionsselskabet, hvor mange programmer han leverer til samme tv-spredningsforetagende, og om han har sekundære rettigheder;"

[52] Der mindes om, at artikel 3, stk. 1, i direktivet giver medlemsstaterne mulighed for at indføre strengere eller mere detaljerede bestemmelser over for de tv-spredningsforetagender, der hører under deres kompetence. I praksis har hovedparten af medlemsstaterne gjort brug af denne mulighed.

- Den gennemsnitlige andel af programmer fra uafhængige producenter for alle europæiske tv-kanaler i samtlige medlemsstater udgjorde 37,51 % i 1999 og 40,47 % i 2000, altså en stigning på 2,95 procentpoint for referenceperioden [53].

[53] I Italiens særlige tilfælde er tallene specielt høje, og det skal understreges, at de afspejler det gennemsnitlige niveau for opfyldelse af de mål, som er fastsat til investering i europæiske programmer, der er fremstillet af uafhængige producenter (andet alternativ i artikel 5 i direktivet), og ikke det gennemsnitlige niveau for udsendelser af denne type.

- Den gennemsnitlige andel af denne type programmer varierer afhængigt af medlemsstaterne [54] mellem 21,17 % og 59 % i 1999 og 20,94 % og 59,26 % i 2000.

[54] Der er ikke taget hensyn til resultaterne i Italien, da disse forskellige tal afspejler en investeringsforpligtelse og ikke en forpligtelse til udsendelse af en vis kvote.

- Den generelle tendens, udtrykt i antallet af kanaler, er i referenceperioden stigende i 9 medlemsstater, uændret i 2 medlemsstater og faldende i 4 andre medlemsstater. Den generelle tendens er altså samlet set positiv.

Den anden konklusion vedrører det samlede antal kanaler over én kam, der opfylder eller når over mindstekravet på 10 % (opfyldelse af kravet), som afsættes til europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter (jf. indikator 2):

- Den gennemsnitlige opfyldelse af kravet for alle disse europæiske tv-kanaler i samtlige medlemsstater udgjorde 85,02 % i 1999 og 84,81 % i 2000, altså et let fald på 0,21 procentpoint for referenceperioden.

- Den gennemsnitlige opfyldelse af kravet afhængigt af medlemsstaterne varierer mellem 48 % og 100 % i 1999 og mellem 58 % og 100 % i 2000.

- Den gennemsnitlige opfyldelse af kravet udtrykt i antallet af kanaler er stigende i 6 medlemsstater, uændret i 4 medlemsstater og faldende i 5 andre medlemsstater. Den generelle tendens er således globalt positiv for referenceperioden.

Den tredje konklusion vedrører den generelle tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler over én kam, angående den del af programtiden, der afsættes til programmer fremstillet af uafhængige producenter (jf. indikator 3).

- Gennemgangen af medlemsstaternes rapporter viser en stigende tendens i 12 medlemsstater, en uændret tendens i 1 medlemsstat og en faldende tendens i 2 medlemsstater. Tendensen er således globalt positiv for referenceperioden.

Den fjerde konklusion vedrører den gennemsnitlige andel ("passende andel" [55]), som forbeholdes nye europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter, dvs. til programmer, der udsendes senest fem år efter deres produktion (jf. indikator 4):

[55] 8 Jf. bestemmelserne i slutningen af artikel 5 i direktivet: "en passende andel (...) forbeholdes programmer af ny dato, dvs. programmer, der udsendes senest fem år efter deres produktion."

- Den gennemsnitlige andel af nye programmer for alle europæiske tv-kanaler i samtlige medlemsstater, udgjorde 53,80 % i 1999 og 55,71 % i 2000, altså en stigning på 1,91 procentpoint for referenceperioden.

- Den gennemsnitlige andel af denne type programmer varierer afhængigt af medlemsstaterne [56] mellem 13,48 % og 81,4 % i 1999 og 12,34 % og 80,25 % i 2000.

[56] Bemærk, at i Portugals tilfælde afspejler tallene ikke den faktiske andel af nye europæiske programmer i forhold til samtlige europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter (teoretisk andel).

- Den generelle tendens, udtrykt i antallet af kanaler, er stigende i 8 medlemsstater, uændret i 1 medlemsstat og faldende i 6 andre medlemsstater. Den generelle tendens er således fortsat globalt positiv for referenceperioden.

- Den femte konklusion vedrører den generelle tendens, udtrykt i antallet af tv-kanaler over én kam, angående den del af programtiden, der afsættes til nye europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter (jf. indikator 5).

- Gennemgangen af medlemsstaternes rapporter viser en stigende tendens i 14 medlemsstater og en uændret tendens i 1 medlemsstat. Den generelle tendens er altså positiv.

Kort sagt medvirker disse positive resultater - de fleste indikatorer er stigende i referenceperioden - til opnåelsen af de mål, der er fastsat i direktivet om fjernsyn uden grænser.

Nedenstående skema giver en oversigt over situationen på EU-niveau, hvad angår anvendelsen af direktivets artikel 5 i referenceperioden.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

1.2.2. Vurdering på nationalt plan

Østrig:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 40,63 % i 1999 og 47,30 % i 2000, altså en stigning på 6,67 procentpoint for referenceperioden.

* Opfyldelsen af kravet udtrykt i antal kanaler er dermed på 100 % for hele referenceperioden. De 4 kanaler, der nævnes i rapporten, når over kravet på mindst 10 %, som skal forbeholdes programmer fremstillet af uafhængige producenter (andelen varierer fra 19,3 % til 81,2 % i 1999 og fra 13,7 % til 97,91 % i 2000).

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Med undtagelse af ORF1 (19,3 % i 1999 og 13,7 % i 2000) øger alle kanalerne i referenceperioden deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter. Det bør bemærkes, at ATV Privatfernseh, som er en ny kanal på markedet, afsætter hovedparten af sendefladen til programmer fremstillet af uafhængige producenter.

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 46,07 % i 1999 og 58,37 % i 2000, altså en stigning på 12,30 procentpoint. Andelen udgør således nu over halvdelen.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, angående andelen af nye programmer er stigende. De 4 kanaler, der nævnes i rapporten, har øget andelen i referenceperioden. Det bør bemærkes, at i 2000 nåede alle kanalerne over 50 % (varierende fra 31,1 % til 54,7 % i 1999, og fra 52,55 % til 67,1 % i 2000).

Belgien [57]:

[57] Da der er indgivet to særskilte rapporter, er der ved gennemgangen taget hensyn til opdelingen mellem tv-kanaler fra det fransktalende samfund i Belgien og fra det flamsktalende samfund.

Det fransktalende samfund:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 33,84 % i 1999 og 28,22 % i 2000, altså en nedgang på 5,62 procentpoint for referenceperioden. Denne nedgang skyldes i høj grand RTBF 2 (44,9 % i 1999, 25 % i 2000).

* Opfyldelsen af kravet udtrykt i antal kanaler er dermed på 62,5 % for hele referenceperioden. Af i alt 8 kanaler [58] når 5 over kravet på mindst 10 %, som skal forbeholdes programmer fremstillet af uafhængige producenter (andelen varierer fra 15,7 % til 44,9 % i 1999 og fra 21,2 % til 41,7 % i 2000). Bemærk, at rapporten ikke indeholder oplysninger om Liberty TV og to supplerende kanaler under Canal +.

[58] Der er ikke taget hensyn til tv-kanalen HSE, der udelukkende beskæftiger sig med teleshopping, og tv-kanalen Canal Z, som udelukkende sender økonomiske og finansielle nyheder.

* Den generelle tendens, udtrykt i antal tv-kanaler, er således faldende for hele referenceperioden. Af i alt 5 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 2 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter (Club og Canal +), og 3 kanaler har mindsket andelen (RTBF 1, RTBF 2, RTL Tvi).

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 58,93 % i 1999 og 57,17 % i 2000, altså et fald på 1,77 procentpoint. Bemærk, at der mangler oplysninger om 5 kanaler: RTBF 1, RTBF 2, Liberty TV og de to supplerende kanaler under Canal +, som er nævnt i rapporten.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, angående andelen af nye programmer er faldende. Ud af de i alt 3 kanaler, der nævnes i rapporten, har 1 øget andelen og 2 mindsket den. Det bør dog bemærkes, at 2 kanaler når over 50 % (varierende fra 16,6 % til 93,7 % i 1999, og fra 13 % til 94,8 % i 2000).

Det flamsktalende samfund:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 55,44 % i 1999 og 56 % i 2000, altså en stigning på 0,56 procentpoint for referenceperioden.

* For 1999 opfyldte 89 % af tv-kanalerne dermed kravet. Af de i alt 9 kanaler, der nævnes i rapporten, når 8 over kravet på mindst 10 %, som skal forbeholdes programmer fremstillet af uafhængige producenter (andelen varierer fra 16 % til 100 %). Kun Liberty TV, som har en tematisk programflade, anvender ikke europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter.

* For 2000 opfyldte 70 % af tv-kanalerne dermed kravet. Af de i alt 10 kanaler, der nævnes i rapporten, når 7 over kravet på mindst 10 %, (andelen varierer fra 16 % til 100 %). For 2 tv-kanaler mangler der oplysninger. Kun Liberty TV.com anvender ikke europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Ud af i alt 8 kanaler, som der er givet fuldstændige oplysninger om for referenceperioden, har 5 øget deres andel af europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter, og 3 har uændrede andele.

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 78,67 % i 1999 og 80,75 % i 2000, altså en stigning på 2,08 procentpoint.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, angående andelen af nye programmer er stigende. Af i alt 8 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 4 øget deres andel, 3 har uændrede andele (heraf 2 med høje kvoter), og 1 kanal har mindsket andelen (let nedgang).

De kompetente myndigheder har ikke fremsendt rapport om det tysktalende samfund.

Tyskland:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 46,30 % i 1999 og 46,72 % i 2000, altså en stigning på 0,42 procentpoint for referenceperioden.

* I 1999 nåede 17 af de 23 tv-kanaler [59], der nævnes i rapporten, op over de 10 %, som kræves ifølge direktivets artikel 5. For 2 tv-kanaler mangler der oplysninger. Følgende 4 kanaler opfyldte ikke kravet: 13th Street (4 %), Studio Universal (2 %), VIVA (2 %), VIVA 2 (0 %). 74 % af tv-kanalerne opfyldte dermed kravet i 1999. I 2000 nåede 17 kanaler over de 10 %. For 2 tv-kanaler mangler der oplysninger. Følgende 5 kanaler opfyldte ikke kravet: 13th Street (6 %), Phoenix (7,53 %), Studio Universal (5 %), VIVA (3 %), VIVA 2 (0 %). 71 % af tv-kanalerne opfyldte dermed kravet i 2000.

[59] I modsætning til den foregående rapport (perioden 1997-1998) er kanalen Deutsche Welle TV ikke omfattet af det indsendte dokument, der omfatter hele referenceperioden.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 21 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 10 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 6 kanaler har uændrede andele (heraf 3 på 100 %), og 5 kanaler har mindsket andelen en smule.

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye programmer for alle tv-kanaler, udgjorde 60,27 % i 1999 og 64,37 % i 2000, altså en stigning på 4,11 procentpoint for referenceperioden.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, angående andelen af nye programmer er stigende. Af i alt 21 kanaler, der gives fuldstændige oplysninger om, har 10 øget deres andel, 6 har uændrede andele, og 5 har mindsket andelen.

Danmark:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 40,20 % i 1999 og 58,86 % i 2000, altså en stigning på 18,66 procentpoint for referenceperioden.

* Overholdelsen af reglerne udtrykt i antal kanaler er dermed på 100 % for hele referenceperioden. Alle de kanaler, der nævnes i rapporten, når over kravet på mindst 10 %, som skal forbeholdes programmer fremstillet af uafhængige producenter (andelen varierer fra 12 % til 87 % i 1999 og fra 14 % til 99 % i 2000).

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. 3 kanaler har i referenceperioden øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 1 har uændret andel, og 1 har mindsket andelen en anelse. Det skal bemærkes, at de to nye kanaler på markedet præsenterer høje andele (over 80 %).

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 81,4 % i 1999 og 75,43 % i 2000, altså en nedgang på 5,97 procentpoint for referenceperioden. Det bør bemærkes, at med undtagelse af en ny kanal på markedet (TV BIC+) nåede alle disse kanaler i 2000 over 50 % (varierende fra 63 % til 100 % i 1999, og fra 70 % til 100 % i 2000).

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, angående andelen af nye programmer er stigende. Af i alt 5 kanaler, der gives fuldstændige oplysninger om, har 2 øget deres andel, 1 har uændret andel (uændret niveau på 100 %), og 2 har mindsket andelen. Dertil kommer de 2 nye kanaler på markedet i 2000 (andele mellem 25 % og 93 %).

Grækenland:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 21,17 % i 1999 og 20,94 % i 2000, altså en nedgang på 0,23 procentpoint for referenceperioden. Denne nedgang skyldes i høj grad tv-kanalen Star (46 % i 1999, 12 % i 2000).

* I 1999 nåede 10 af de 11 tv-kanaler op over de 10 %, som kræves ifølge direktivets artikel 5. Kun kanalen Seven TV (Nea Radiofoniki Kai Tileoptiki Ltd.) opfyldte ikke kravet (5,51 %). Der mangler oplysninger for Alter. I 2000 nåede 11 af de 12 tv-kanaler op over de 10 %. Der mangler oplysninger for Alter. I forhold til det samlede antal kanaler opfyldte 91 % kravet i 1999 og 92 % i 2000 (andelene varierer mellem 5,51 % og 46 % i 1999 og mellem 12 % og 35,8 % i 2000).

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 10 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 4 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 3 kanaler har uændrede andele, og 2 kanaler har mindsket andelen (Star og Net). Dertil kommer Tempo, der er ny på markedet (56 % i 2000).

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 45,54 % i 1999 og 40,15 % i 2000, altså en nedgang på 5,40 procentpoint for referenceperioden. ERT 3 og Sky havde en ret lav andel af denne programtype i 1999 (under 10 %). For hele referenceperioden foreligger der ikke oplysninger om Alter.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 10 kanaler, der gives fuldstændige oplysninger om, har 5 øget deres andel, og 5 har mindsket andelen. Dertil kommer Tempo, der var ny på markedet i 2000 (44,7 % nye programmer i 2000).

Spanien:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 36,44 % i 1999 og 40,20 % i 2000, altså en stigning på 3,76 procentpoint for referenceperioden.

* For 1999 opfyldte 95 % af tv-kanalerne dermed kravet. Af de i alt 40 kanaler opfylder kun 2 ikke kravet på mindst 10 %, som skal forbeholdes programmer fremstillet af uafhængige producenter, nemlig AXN (7,90 %) og Nickelodeon (0 %). I 2000 opfyldte 96 % af kanalerne kravet, samtidig med at det samlede antal kanaler var stigende (5 kanaler mere). Af i alt 45 kanaler var der 2, der ikke opfyldte kravet: AXN (7,5 %) og Studio Universal (9,13 %).

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 40 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 22 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 2 kanaler har uændrede andele (heraf 1 på 100 %), og 16 kanaler har mindsket andelen. Det bør bemærkes, at 5 nye kanaler på markedet har styrket denne tendens.

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 20,80 % i 1999 og 24,82 % i 2000, altså en stigning på 4,02 procentpoint for referenceperioden. Følgende kanaler har en relativ lille andel (under 10 %) af nye programmer: TCM, AXN, Cine Paraiso (kun i 1999), Alucine, Hispavision, Nostalgia, Cinemania (kun i 1999), Disney Channel (kun i 1999), Nickelodeon, Calle 13, Studio Universal (kun i 1999), Cine 600, Cine Classic Espana, Canal 33, Telemadrid.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 40 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 26 kanaler øget deres andel, 1 kanal har uændret andel, 12 kanaler har mindsket andelen, og 1 kanal har fortsat en andel på nul. Dertil kommer, at 4 af de 5 nye kanaler på markedet i 2000 har styrket tendensen (andele mellem 25,70 % og 47,2 %).

Frankrig:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter [60] for alle tv-kanaler, udgjorde 59 % i 1999 og 59,26 % i 2000, altså en stigning på 0,26 procentpoint.

[60] For de ikke-kabelbårne jordbaserede kanaler angives procentdelen af uafhængige produktioner vurderet på grundlag af selskabets omsætning.

* I 1999 nåede 44 af de 54 tv-kanaler op over de 10 %. For 10 tv-kanaler mangler der oplysninger. Alle kanaler, der foreligger oplysninger om, opfyldte kravet. I 2000 nåede 54 af de 59 tv-kanaler op over de 10 %. For 4 tv-kanaler mangler der oplysninger. Kun Forum Planète (0 %) anvender ikke europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter (andel på 50 % i 1999). I forhold til det samlede antal kanaler opfyldte 81 % kravet i 1999 og 92 % i 2000, dvs. en kraftig stigning, samtidig med at antallet af kanaler var stigende i referenceperioden (4 kanaler mere).

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 41 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 18 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 6 kanaler har uændrede andele (heraf 4 på 100 %), og 17 kanaler har mindsket andelen. Dertil kommer, at 4 af de 5 nye kanaler på markedet i 2000 har en stor andel af denne programtype (andele mellem 25 % og 100 %).

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel af nye europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler udgjorde 60,70 % i 1999 og 59,73 % i 2000, altså et let fald på 0,98 procentpoint for referenceperioden.

* 3 kanaler opfylder ikke kravet om en andel på mindst 10 % af nye europæiske programmer fra uafhængige producenter: Cinétoile i 1999 (1 %), Forum Planète (7 %) og Ciné Cinéma (0 %) i 2000.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 36 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 17 kanaler øget deres andel, 9 kanaler har uændrede andele (heraf 7 på 100 %), og 10 kanaler har mindsket andelen. Dertil kommer, at 4 af de 5 nye kanaler på markedet i 2000 har denne programtype (andele mellem 41 % og 64 % i 2000).

Irland:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 29 % for referenceperioden.

* Samtlige 4 kanaler nåede over de 10 %, der kræves ifølge artikel 5 i direktivet (andele mellem 15 % og 65 % i 1999 og mellem 18 % og 60 % i 2000). Opfyldelsen af kravet udtrykt i antal kanaler er dermed på 100 % for hele referenceperioden.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 4 kanaler, der nævnes i rapporten, har 2 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 1 har uændret andel, og 1 har mindsket andelen.

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* I referenceperioden ligger andelen af nye europæiske programmer uændret på 100 %.

* Den generelle tendens, udtrykt i antal tv-kanaler, er således uændret for referenceperioden. De 4 kanaler koncentrerer indsatsen om nye europæiske programmer.

Italien:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter [61] for alle tv-kanaler, udgjorde 68,05 % i 1999 og 63,85 % i 2000, altså et fald på 4,20 procentpoint for referenceperioden.

[61] I rapporten skelnes der mellem ikke-kabelbårne jordbaserede kanaler og ikke-kabelbårne satellitbaserede kanaler. Hvad de førstnævnte angår fremgår det af rapporten, at det i artikel 2, stk. 3, i lov nr. 122/98, der gennemfører direktivet om fjernsyn uden grænser, er fastsat, at mindst 10 % (20 % for RAI) af de nationale tv-spredningsforetagenders udsendelser skal være europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter, og der er fastsat i artikel 2, stk. 5, at de skal investere (ved indkøb eller egenproduktion) mindst 10 % (20 %) for RAI af deres årlige nettoreklameindtægter i europæiske programmer, inkl. programmer fremstillet af uafhængige producenter. De nationale foretagender har selv indsendt oplysninger direkte om europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter på grundlag af egenkontrol samt oplysninger vedrørende investeringsforpligtelserne. Hvad de sidstnævnte angår fremgår det af rapporten, at satellitforetagenderne ikke ifølge national lovgivning er forpligtet til at sende 10 % europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter. De skal derimod afsætte mindst 10 % af deres nettoreklameindtægter til produktion eller indkøb af europæiske av-programmer, inkl. programmer fremstillet af uafhængige producenter.

* For 1999 opfyldte 79 % af tv-kanalerne dermed kravet. Af de i alt 38 kanaler sender kun 1 ingen programmer fremstillet af uafhængige producenter (Stream Verde). For 8 tv-kanaler mangler der oplysninger. For 2000 opfyldte 70 % af tv-kanalerne dermed kravet. Af de i alt 43 kanaler sender kun 2 ingen programmer fremstillet af uafhængige producenter (Stream Verde, Fox Kids). For 11 tv-kanaler mangler der oplysninger.

* Den overordnede tendens [62], udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 29 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 11 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 10 kanaler har uændrede andele, og 8 kanaler har mindsket andelen.

[62] Der er dog grund til at tage forbehold over for denne tendens, da rapportens tal på "100 %" betyder, at tv-spredningsforetagenderne i overensstemmelse med italiensk lovgivning har investeret mere end blot reklameindtægterne i indkøb og produktion af europæiske programmer. Dertil kommer, at de kanaler, der ikke har haft reklameindtægter, ikke er omfattet af kravet om investeringer (reglen anvendes ikke).

2. Andel af nye programmer [63]:

[63] NB: Tallene fra de italienske myndigheder er blevet beregnet i henhold til artikel 2 i lov 122/98 i forhold til den samlede mængde europæiske programmer, uanset om de kommer fra uafhængige producenter eller ej. Dermed er det ikke muligt at opgøre, hvilken andel der rent faktisk forbeholdes programmer fra uafhængige producenter som omhandlet i sidste punktum i artikel 5 i direktivet om fjernsyn uden grænser.

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye europæiske programmer (tilsammen, dvs. uanset om de er fremstillet af uafhængige producenter [64], jf. direktiv 5, eller ej) for alle tv-kanaler, udgjorde 58,45 % i 1999 og 61,81 % i 2000, altså en stigning på 3,36 procentpoint for referenceperioden.

[64] Jf. ovenstående bemærkning.

* Følgende kanaler har en relativ lille andel (under 10 %) af nye europæiske programmer: Coming Soon TV, CineCinema 1 (kun i 1999), CineCinemas 2 (i 1999), CineClassics (i 1999), Stream Verde.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 25 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 20 kanaler øget deres andel, 2 kanaler har uændrede andele, og 2 kanaler har mindsket andelen.

Luxembourg:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 29,93 % i 1999 og 28,68 % i 2000, altså en nedgang på 1,25 procentpoint for referenceperioden.

* I 1999 nåede 7 af de 10 tv-kanaler op over de 10 %, som kræves ifølge direktivets artikel 5. For 2 tv-kanaler mangler der oplysninger. Kun Nordliicht TV anvender ikke denne programtype. 70 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 7 af de 11 tv-kanaler op over de 10 %, som kræves ifølge direktivets artikel 5. For 2 tv-kanaler mangler der oplysninger. De 2 kanaler, der ikke anvender europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter er Liberty TV og Nordliicht TV. 64 % af tv-kanalerne opfyldte dermed kravet i 2000.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er faldende. Af i alt 8 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 3 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 1 kanal har en uændret andel (nul), og 4 kanaler har mindsket andelen.

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 13,48 % i 1999 og 12,34 % i 2000, altså et meget lille fald på 1,34 procentpoint for referenceperioden. For 3 tv-kanaler mangler der oplysninger for referenceperioden.

* 3 kanaler opfylder ikke kravet om en andel på mindst 10 % af nye europæiske programmer fra uafhængige producenter: RTL Télé Lëtzebuerg (næsten 10 % i 2000), RTL9, Club RTL, Liberty TV og Nordliicht TV.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 7 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 4 kanaler øget deres andel, 2 kanaler har mindsket andelen, og 1 kanal har fortsat en andel på nul.

Nederlandene:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 52 % for referenceperioden.

* I 1999 nåede 15 af de 18 tv-kanaler op over de 10 %, som kræves ifølge direktivets artikel 5. For 3 tv-kanaler mangler der oplysninger [65]. 83 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet. I 2000 nåede 18 af de 21 tv-kanaler op over de 10 %, mens der ikke forelå oplysninger om 2 kanaler [66]. Kun Net 5 nåede ikke op over de 10 % i 2000 (7,6 %). 86 % af tv-kanalerne opfylder dermed kravet.

[65] På grund af problemer med at bestemme oprindelsen af visse musikprogrammer, f.eks. musikvideoer.

[66] På grund af problemer med at bestemme oprindelsen af visse musikprogrammer, f.eks. musikvideoer.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 15 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 5 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 2 kanaler har uændrede andele (50 % og 85 %), og 8 kanaler har mindsket andelen. Dertil kommer de 3 nye kanaler på markedet, som afsætter forskellige andele af sendetiden til europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter (andele fra 25 % til 100 %).

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel af nye europæiske programmer for alle tv-kanaler udgjorde 80 % i 1999 og 78 % i 2000, altså et let fald på 2 procentpoint for referenceperioden.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 17 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 6 kanaler øget deres andel, 5 kanaler har uændrede andele (heraf 4 på 100 % eller næsten), og 6 kanaler har mindsket andelen. Dertil kommer de 3 nye kanaler på markedet, som afsætter en væsentlig del af sendetiden til nye programmer (andele fra 30 % til 99 %).

Portugal:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 24,96 % i 1999 og 31,13 % i 2000, altså en stigning på 6,18 procentpoint for referenceperioden.

* I 1999 nåede 6 af de 7 tv-kanaler op over de 10 %, som kræves ifølge direktivets artikel 5. I 2000 nåede 8 af de 9 tv-kanaler op over de 10 %. Kun Sport TV nåede ikke op over de 10 % i 1999 (5,5 %) og i 2000 (3,9 %). 86 % af tv-kanalerne opfyldte dermed kravet i 1999 og 89 % i 2000.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er faldende. Af i alt 7 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 2 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, og 5 kanaler har mindsket andelen. Dertil kommer de 2 nye kanaler på markedet, som afsætter en væsentlig del af sendetiden til uafhængige produktioner (andele fra 38 % til 58 % i 2000).

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Det fremgår af rapporten, at den portugisiske lovgivning er strengere end artikel 5 i direktivet, og den indeholder tallene vedrørende udsendelse af programmer fremstillet af uafhængige producenter. Ifølge den portugisiske lov om fjernsyn skal tv-foretagenderne afsætte mindst en tiendedel af sendetiden til europæiske programmer, som er fremstillet af uafhængige producenter (første betingelse), og som er produceret mindre end fem år før (anden betingelse). [67]

[67] Rapporten indeholder i den forbindelse tal, der er helt identiske med dem, der er nævnt under punkt 1 (uafhængige produktioner).

* Ud fra denne dobbeltbestemmelse kunne man i teorien forvente, at alle europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter, jf. punkt 1, er nye i direktivets artikels 5's forstand. I praksis er det dog nødvendigt at opgøre, hvilken andel der rent faktisk er forbeholdt [68] nye programmer fremstillet af uafhængige producenter.

[68] For at man kan vurdere kravet om "passende andel", jf. slutningen af artikel 5 i direktivet.

Finland:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 23 % i 1999 og 29 % i 2000, altså en stigning på 6 procentpoint for referenceperioden.

* I referenceperioden nåede alle 4 kanaler, som nævnes i rapporten, over de 10 %, der kræves ifølge artikel 5 i direktivet (andele mellem 17 % og 32 % i 1999 og mellem 23 % og 38 % i 2000).

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. 3 kanaler har øget andelen af programmer fremstillet af uafhængige producenter, og 1 kanal har mindsket andelen lidt.

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye europæiske programmer, udgjorde 80 % i 1999 og 80,25 % i 2000, altså en stigning på 0,25 procentpoint for referenceperioden.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er uændret. Af i alt 4 kanaler har 1 øget andelen, 2 er uændrede (andel på 100 %), og 1 kanal, der ligger over de 50 %, har mindsket andelen lidt.

Sverige:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 27,94 % i 1999 og 34,63 % i 2000, altså en stigning på 6,7 procentpoint for referenceperioden.

* I 1999 nåede 10 af de 21 tv-kanaler op over de 10 %, som kræves ifølge direktivets artikel 5. For 9 tv-kanaler mangler der oplysninger. «6» [69] og NollEttan Television sender ikke denne programtype. CineCinemas andel ligger under 10 % (5,75 %). 48 % af tv-kanalerne opfyldte dermed kravet i 1999. I 2000 nåede 15 af de 26 tv-kanaler op over de 10 %. For 10 tv-kanaler mangler der oplysninger. Kun NollEttan Television anvender ikke europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter. 58 % af tv-kanalerne opfyldte dermed kravet i 1999.

[69] Denne kanal nåede dog op på 50 % i 2000.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er uændret. Af i alt 11 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 2 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 2 kanaler har uændrede andele, og 7 kanaler har mindsket andelen. Dette fald skal dog ses i forhold til, at der er 5 nye kanaler på markedet, som afsætter en væsentlig del af sendetiden til uafhængige produktioner (andele fra 17 % til 100 % i 2000).

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye europæiske programmer, udgjorde 53,97 % i 1999 og 65,40 % i 2000, altså en stigning på 11,43 procentpoint for referenceperioden. Følgende kanaler har en meget lille andel af nye programmer: TV 4 (2 % i 1999) [70], «6» (0 % i 1999 og 2000), Cine Cinemas (0 % i 1999), NollEttan Television (0 % i 1999).

[70] Denne kanal nåede dog op på 78,15 % i 2000.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende [71]. Af i alt 10 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 2 kanaler øget deres andel, 3 kanaler har uændrede andele (heraf 2 på 100 %), og 5 kanaler har mindsket andelen. Dertil kommer dog, at 4 af de 5 nye kanaler på markedet i 2000 har en stor andel af nye programmer (andele mellem 85 % og 100 % i 2000).

[71] Denne vurdering skal dog ses i forhold til, at der ikke foreligger oplysninger for en meget stort antal kanaler (9 kanaler i 1999 og 12 kanaler i 2000).

Det Forenede Kongerige:

1. Uafhængige produktioner:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 28,41 % i 1999 og 30,96 % i 2000, altså en stigning på 2,55 procentpoint.

* I 1999 nåede 73 kanaler ud af de 97 kanaler, der er omfattet af artikel 5 i direktivet [72], op over de 10 %, der kræves ifølge direktivets artikel 5. De 24 kanaler, der ikke når op på de 10 %, er: BBC News 24, Bravo, Disney Channel UK (Disney Channel, Disney Channel +1, Playhouse Disney, Toon Disney), Front Row (inkl. Barker Channel), Front Row (ekskl. Barker Channel), GSB Men + Motors/Breeze, National Geographic, Nickelodeon Nordic, Play UK, Rapture, Reality TV, SC4C2, Sci-Fi Channel, Sky Movie Max, Sky News, Sky One, Sky Premier, TCC Nordic, TNT Classical Movies, TV3 Norge, UK Arena. I 2000 nåede 86 kanaler ud af de 116 kanaler, der er omfattet af artikel 5 i direktivet [73], op over de 10 %, De 28 kanaler, der ikke når op på de 10 %, er: 3 + Danmark, BBC News 24, Biography Channel, Dating Channel, Bravo, Disney Channel UK (Disney Channel, Disney Channel +1, Playhouse Disney, Toon Disney), Film Four (9 %), Front Row (inkl. Barker Channel), Front Row (ekskl. Barker Channel), GSB Men + Motors/Breeze, History Channel, National Geographic, Nickelodeon Nordic, Reality TV, SC4C2, Sci-Fi Channel, Sky Movie Max, Sky News, Sky One, Sky Premier, TV3 Danmark, TV3 Norge, TV3 Sverige, UK Drama, V+ Norge.

[72] Her medregnes ikke de kanaler, der er undtaget (51 kanaler), eller som ikke udsendte i den pågældende periode.

[73] Her medregnes ikke de kanaler, der er undtaget (51 kanaler), eller som ikke udsendte i den pågældende periode.

75,26 % af tv-kanalerne opfyldte dermed kravet i 1999 og 74,1 % i 2000.

* Den overordnede tendens, udtrykt i antal kanaler, er stigende. Af i alt 93 kanaler, som der gives fuldstændige oplysninger om, har 47 kanaler øget deres andel af programmer fremstillet af uafhængige producenter, 9 kanaler har uændrede andele, og 37 kanaler har mindsket andelen. Oven i denne positive tendens bør det bemærkes, at de nye kanaler afsætter forskellige andele af sendetiden til denne programtype.

2. Andel af nye programmer i den uafhængige produktion:

* Den gennemsnitlige andel, der forbeholdes nye europæiske programmer fra uafhængige producenter for alle tv-kanaler, udgjorde 22,41 % i 1999 og 25,17 % i 2000, altså en stigning på 2,76 procentpoint for referenceperioden.

* Følgende kanaler har en meget lille andel af nye europæiske programmer fremstillet af uafhængige producenter: 3 + Danmark, BBC News 24, Biography Channel, Dating Channel, Bravo, Disney Channel UK (Disney Channel, Disney Channel +1, Playhouse Disney, Toon Disney), Front Row (inkl. Barker Channel), Front Row (ekskl. Barker Channel), GSB Men +