1. INDLEDNING

Den 7. marts 2016 drøftede EU's stats- og regeringschefer og Tyrkiets premierminister forbindelserne mellem EU og Tyrkiet og de fremskridt, der var blevet gjort med gennemførelsen af den fælles handlingsplan.

Der var enighed om, at det var nødvendigt med modige skridt for at lukke menneskesmuglernes ruter, ødelægge deres forretningsmodel, beskytte EU's ydre grænser og bringe migrationskrisen i Europa til ophør. Det blev understreget, at forbindelsen mellem at gå ombord i en båd og få længerevarende ophold i Europa måtte brydes.

NATO's operation i Det Ægæiske Hav, hvor en af opgaverne er at afdække mulige smugleraktiviteter og informere de tyrkiske myndigheder herom i realtid, er en vigtig brik i denne indsats. Samarbejdet mellem NATO's operation og Frontex bliver afgørende for at bremse tilstrømningen af irregulære migranter.

Da målet er at reducere den irregulære tilstrømning af migranter fra Tyrkiet til EU, udtrykte stats- og regeringscheferne stor tilfredshed med de supplerende forslag, som Tyrkiet fremlagde. De nåede til enighed om et videre samarbejde med Tyrkiet på grundlag af seks principper. Formanden for Det Europæiske Råd blev anmodet om at gå videre med disse forslag og udvikle de nærmere detaljer med Tyrkiet inden Det Europæiske Råd i marts. I denne meddelelse beskrives, hvordan der bør arbejdes videre inden for disse seks principper, således at det fulde potentiale i samarbejdet mellem EU og Tyrkiet kan indfris, samtidig med at europæisk og international ret overholdes.

Sammen med fælles europæiske løsninger og en omfattende gennemførelse af den europæiske dagsorden for migration er samarbejde mellem EU og Tyrkiet nøglen til at kunne reagere effektivt på flygtninge- og migrationsudfordringen.

Denne fælles indsats for at håndtere flygtninge er en del af vores samlede engagement med Tyrkiet som kandidatland og strategisk partner.

2. SEKS PRINCIPPER FOR YDERLIGERE UDVIKLING AF SAMARBEJDET MELLEM EU OG TYRKIET OM AT HÅNDTERE MIGRATIONSKRISEN

2.1 Tilbagesendelse af alle nye irregulære migranter, der kommer fra Tyrkiet til de græske øer

Tilbagesendelsen af alle nye irregulære migranter og asylansøgere fra Grækenland til Tyrkiet er afgørende for at få ændret en situation, hvor flygtninge og migranter betaler smuglerne og sætter deres liv på spil. Det er indlysende, at de foranstaltninger, som er forbundet med sådanne tilbagesendelser af personer, uanset om disse har behov for international beskyttelse eller ej, kun kan gennemføres i overensstemmelse med de beskyttelsesgarantier for flygtninge, som er fastlagt i international ret og i EU-retten. Derudover bør sådanne foranstaltninger i betragtning af omfanget af de nuværende strømme mellem Tyrkiet og Grækenland betragtes som midlertidige og ekstraordinære tiltag, der er nødvendige for at sætte en stopper for menneskelige lidelser og genskabe den offentlige orden. De skal understøttes af den nødvendige operationelle ramme.

Der blev for nylig under den bilaterale tilbagetagelsesaftale mellem Grækenland og Tyrkiet gjort fremskridt med hensyn til Tyrkiets tilbagetagelse af irregulære migranter og asylansøgere, der ikke har behov for international beskyttelse. Nye aftaler om tilbagesendelse bør bygge videre på dette fremskridt, således at alle parter arbejder sammen om at muliggøre hurtige og effektive tilbagesendelser.

Retsgarantier for personer med behov for international beskyttelse, der sendes tilbage til Tyrkiet

Tilbagesendelsen til Tyrkiet af alle nyankomne irregulære migranter og asylansøgere i Grækenland skal gennemføres under overholdelse af europæisk og international ret. Det er et grundlæggende krav, som følger af den europæiske menneskerettighedskonvention og chartret om grundlæggende rettigheder, at alle sager skal behandles individuelt. Direktivet om asylprocedurer fastlægger i den forbindelse de konkrete retlige og proceduremæssige parametre, som skal respekteres. Der er derfor ikke tale om at anvende en altomfattende tilbagesendelsespolitik, da det vil være i strid med disse retlige krav.

Det anerkendes i direktivet, at der under særlige omstændigheder kan anvendes en hasteprocedure, hvor der ikke er behov for at undersøge substansen i en ansøgning. I stedet vil asylansøgninger i sådanne tilfælde kunne afvises, især hvor det må forventes, at et andet land gennemfører behandlingen eller yder tilstrækkelig beskyttelse. Dette vil f.eks. være tilfældet, hvis en person allerede er anerkendt som flygtning eller på anden vis nyder tilstrækkelig beskyttelse i det "første asylland", eller hvis en person er kommet til EU fra et "sikkert tredjeland", dvs. at dette tredjeland – på trods af at personen ikke har været genstand for beskyttelse dér – kan garantere effektiv adgang til beskyttelse.

I overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet om asylprocedurer skal en række garantier overholdes. Efter først at være blevet behørigt registreret og identificeret i overensstemmelse med EU's regler skal en person, som har anmodet om asyl i Grækenland, tilbydes en personlig samtale, når den ansvarlige myndighed finder, at den pågældende falder inden for en af afvisningskategorierne. Dette muliggør en screening for at fastslå, om der er særlige omstændigheder, der gør sig gældende. Man har også ret til at klage over en afgørelse om afvisning. Bestemmelsen om "første asylland" finder anvendelse, hvis personen er blevet anerkendt som flygtning, og hvis personen anses for at nyde tilstrækkelig beskyttelse. I forbindelse med bestemmelsen om "sikkert tredjeland" er der i direktivet både fastsat krav med hensyn til betingelserne i det pågældende tredjeland og i relation til den berørte person. Inden en person med behov for international beskyttelse kan sendes tilbage, skal medlemsstaten være overbevist om, at tredjelandet vil respektere en række standarder vedrørende grundlæggende rettigheder, ikke-forskelsbehandling og overholdelse af international ret.

Anvendelsen af disse bestemmelser kræver tilsyneladende ændringer i både græsk og tyrkisk lovgivning. I Grækenlands tilfælde drejer ændringerne sig om Tyrkiets status som "sikkert tredjeland" og vil omfatte en række detaljerede procedureregler på områder som f.eks. klageprocedurer. I Tyrkiets tilfælde drejer det sig om områder såsom fornyelsen af den midlertidige beskyttelse for de syrere, som har forladt Tyrkiet, adgang til effektive asylprocedurer for alle personer med behov for international beskyttelse, hvilket Tyrkiet har forpligtet sig til i den fælles handlingsplan mellem EU og Tyrkiet, samt sikring af en beskyttelse af ikke-syrere (navnlig af dem, som tilbagesendes), der svarer til den, der ydes under Genève-konventionen.

Når en afvisning af en asylansøgning er endelig, eller det fastslås, at den er grundløs, kan den pågældende person sendes tilbage i overensstemmelse med den gældende tilbagetagelsesaftale. Princippet om non-refoulement bør respekteres af Tyrkiet i alle sager i overensstemmelse med dets internationale forpligtelser.

Såfremt disse garantier overholdes af Grækenland og Tyrkiet, vil denne ordning være i overensstemmelse med europæisk og international ret.