* -ti KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 18.06.1997 
KOM(97) 300 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
Fremme af lærlingeuddannelsen i Europa 

1. Lærlingeuddannelsen: en introduktion til arbejdslivet 
Mange forskellige lærlingeuddannelsessystemer i Europa 
Lærlingeuddannelsessystemerne i Europa er mangfoldige og forskellige; forskellene 
vedrører målgrupper, organisering, fleksibilitet, niveau, aktører, der er involveret, og 
anerkendelse af kvalifikationer. Der er også store forskelle med hensyn til 
deltagelsesniveauet, som blandt andet afspejler forskelle i lærlingeuddannelsens 
status og betydning inden for medlemsstaternes grundlæggende 
uddannelsessystemer (se tabel i bilag). F.eks. spiller lærlingeuddannelsen en 
betydelig rolle i Tyskland, Danmark og Østrig med et deltagelsesniveau på 3 - 6% af 
den samlede arbejdsstyrke. Dette er ca. 20 gange så mange som i lande som 
Belgien, Grækenland og Portugal med en deltagelsesprocent på 0,2 - 0,3%. 
Lærlingeuddannelsernes fælles træk 
Lærlingeuddannelsen er én måde, hvorpå de unge kan få en grundlæggende 
erhvervsuddannelse med kvalifikationer, der kan gøre deres indslusning i 
arbejdslivet lettere. Med sin kombination af teoretisk uddannelse og praktisk 
arbejdserfaring er den et værdifuldt alternativ til de mere akademiske studier. En af 
de store fordele er naturligvis, at den resulterer i anerkendte erhvervskvalifikationer. 
Lærlingeuddannelse - nøglen til bedre beskæftigelsesmuligheder for de unge 
På sit møde i Firenze den 21. og 22. juni 1996 anmodede Det Europæiske Råd 
Kommissionen om at foretage en undersøgelse af "lærlingeuddannelsens rolle med 
henblik på større jobskabelse." Anmodningen fremhævede stats- og 
regeringsledernes engagement i bekæmpelsen af ungdomsarbejdsløsheden via 
undervisning og uddannelse, navnlig for unge under 25 år, hvor tallet nu er oppe på 
næsten 20%. 
Undersøgelsen1 viser, at statsledernes bekymring kan imødekommes ved at fremme 
lærlingeuddannelsen, som forbedrer jobudsigterne, i og med arbejdsløsheden blandt 
unge, der har afsluttet en lærlingeuddannelse, synes at ligge under gennemsnittet. 
Denne analyse præsenterer en lang række eksempler på vellykket overgang fra 
skole til arbejde. Inden for den irske lærlingeuddannelse, f.eks., angives tal for 
lærepladser, der ligger helt oppe på 95 - 100%. I Østrig har arbejdsløse med en 
lærlingeuddannelse bag sig den korteste gennemsnitlige ledighedsperiode 
sammenlignet med andre unge arbejdsløse. Hvor den gennemsnitlige ledighed er 
l"The Role of Apprenticeship in Enhancing Employ-ability and Job Creation 
The significance of apprenticeship training tor the labour market" -
Netherlands Economic Institute for the European Commission, april 19'i7. 
- 2 -
omkring 60 dage for lærlingeuddannede, stiger tallet til mellem 80 og 100 dage for 
personer, der har gennemført andre former for uddannelse. Betydningen af 
arbejdserfaring i en virksomhed bekræftes også for de nye tyske Landers 
vedkommende. Straks efter afslutningen på uddannelsen havde 3/4 af de lærlinge, 
der var uddannet i en virksomhed, allerede fået arbejde, og 19% var arbejdsløse. 
Hvis uddannelsen foregik uden for virksomheder, havde kun 27% fået et arbejde, og 
næsten 70% var arbejdsløse. 15 måneder efter var 50% i beskæftigelse og 23% 
arbejdsløse, mens tallene var hhv. 71% og 8% for den førstnævnte, 
virksomhedsuddannede, gruppe. 
Det europæiske bidrag til en reform 
Forbedringer inden for lærlingeuddannelserne er ofte blevet muliggjort med 
økonomisk støtte fra Den Europæiske Union inden for rammerne af Den Europæiske 
Socialfond. Over 20% af fondens 47 milliarder ecu, gældende for perioden 1994-
1999, er afsat til unge arbejdsløse og disses integration på arbejdsmarkedet. EF-
nøgleprogrammer er Youthstart og Leonardo da Vinci, hvor pilotprojekter og 
tværnationale uddannelsesophold er med til at forbedre kvaliteten. Målet med 
sådanne aktioner er at fremme udvekslingen af bedste praksis i hele Europa og 
udbrede gode og innoverende redskaber. 
Vejen frem 
Formålet med dette dokument er at fokusere på, hvad der kendetegner en god 
lærlingeuddannelse, som giver folk større beskæftigelseschancer. Ud af en række 
forskellige initiativer i medlemsstaterne skal eksemplerne på bedste praksis forsøge 
at vise, hvordan lærlingeuddannelsen kan gøres mere attraktiv og bedre tilpasset 
ændringer i erhvervslivets mønstre og aktiviteter. 
Endelig foreslår Kommissionen fem nøgler til en mere effektiv lærlingeuddannelse 
for herved, under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet, at udvikle en god 
lærlingeuddannelse i Europa samt retningslinjer for aktioner, der kan iværksættes 
både på nationalt plan og fællesskabsplan. Det er imidlertid vigtigt at huske, at de 
store forskelle mellem lærlingeuddannelsessystemerne afspejler forskellene både i 
medlemsstaternes institutionelle strukturer og i deres sociale og økonomiske 
situation. Derfor vil en anvendelse af nedenstående retningslinjer for en indsats helt 
klart kræve en tilpasning til de enkeltes landes specielle forhold. 
- 3 -
2. Dynamiske reformer med lignende målsætninger 
I mange medlemsstater sker der vigtige reformer inden for lærlingeuddannelsen, der 
har til formål at hæve kvaliteten og gøre ordningerne mere attraktive samt tilpasse 
dem til forandringer i erhvervslivet og til arbejdsmarkedets behov. 
En gennemgang af disse reformer, illustreret med konkrete eksempler, tyder på, at 
medlemsstaterne forsøger at: 
• Mindske kløften mellem skole og arbejdsplads 
Sverige: 
Der findes ikke nogen egentlig lærlingeuddannelse' men siden 1992 har praktiktid 
på en arbejdsplads svarende til mindst 15% af den samlede undervisning indgået i 
alle erhvervsuddannelsesprogrammer på anden del af uddannelsen. Vejledende 
organer, der omfatter skoler, lokale fagforeninger og erhvervslivet, spiller en vigtig 
rolle, når der skal skaffes praktikpladser, samt ved indkøb af udstyr og de 
tilsynsførende forberedelse. 
Finland: 
Lærlingeuddannelsens position i uddannelsessystemet set i forhold til andre 
uddannelsesformer blev forbedret gennem en lovgivning, som trådte i kraft i 1993. 
Den er fleksibel, tilpasset virksomhedernes og den enkeltes behov, giver de samme 
faglige kvalifikationer som undervisning på en uddannelsesinstitution og giver 
muligheder for videregående faglige uddannelser. Antallet af lærlinge steg fra kun 
4.000 i 1970*erne til over 18.000 i 1996, og lærlingeuddannelsen forventes i år 2000 
at tiltrække 16% af alle i grunduddannelses- og efteruddannelsessystemet. 
• Nærme sig markedets behov 
Spanien: 
Siden 1988 har en decentralisering medført større fleksibilitet og bedre 
omstillingsevne til branchemæssige og lokale behov i erhvervslivet. Praktik på 
værkstedscentre er en integreret del af fuldtidserhvervsuddannelseme, idet den 
indgår som obligatoriske 3-måneders praktikmoduler. Aftaler om praktikpladser 
indgås mellem lokale virksomheder, fagforeninger og skoler. 
Luxembourg: 
Arbejdsmarkedets parter arbejder sammen i faglige kamre. De ansvarlige for en 
bestemt branche beslutter sammen med arbejdsministeriet, hvilke fag eller erhverv, 
der skal omfattes af lærlingeuddannelsen, de udarbejder den praktiske del af 
uddannelsen, medvirker ved udarbejdelsen af erhvervsfaglige kurser, bestemmer 
udformningen af den afsluttende lærlingeprøve og udsteder, sammen med 
ministeriet, uddannelsesbeviserne. 
Portugal: 
Siden oprettelsen af det trepartslige Institut for Beskæftigelse og 
Erhvervsuddannelse og dets regionale centre har arbejdsmarkedets parter spiliet en 
voksende rolle inden for erhvervsuddannelse. De deltager i koordination og 
administration af udstedelsen af uddannelsesbeviser, fremme af 
uddannelsesaktiviteter og tilrettelæggelse af uddannelsesprogrammer. 
• Fremme arbejdsfleksibilitet og -mobilitet 
Tyskland: 
Allerede i slutningen af 1970'erne erkendte man, at der var større behov for 
generelle kvalifikationer end de rent faglige færdigheder. Siden da har man lagt 
mere vægt på generelle kvalifikationer, der kan anvendes bredt, såsom evne til at 
planlægge, bruge metodikker, tænke i systemer, udvikle sociale og kommunikative 
færdigheder samt udvise ansvarsbevidsthed og kritisk sans. Med en høj faglig 
mobilitet i Tyskland har disse forandringer bevirket en større fleksibilitet på 
arbejdsmarkedet. 
Danmark: 
Siden 1992 har dansk lovgivning givet unge i de grundlæggende 
erhvervsuddannelser ret til praktikperioder i udlandet som led i deres uddannelse. 
Der stilles økonomiske midler til rådighed gennem arbejdsgivernes 
elevrefusionssystem til finansiering af praktikantens ekstra udgifter under 
hans/hendes praktikophold i udlandet. 
• Bekæmpe social udstødelse 
Italien: 
Her har man med støtte i lovgivningen indført uddannelses/ansættelseskontrakter for 
at tilskynde arbejdsgivere til at oplære unge mellem 15 og 29 (32 for kvinder) med 
særlig hensyntagen til personer, der befinder sig i en udstødelsessituation. 
Kontrakten kan fornys, som regel efter 24 måneder. Over en halv million unge er for 
tiden ansat under disse kontrakter. 
• Højne uddannelsesniveauet i lærlingeuddannelserne 
Frankrig: 
En reform i 1987 førte til en udvidelse af kurser inden for de videregående 
erhvervsuddannelser, herunder teknikeruddannelsen. Det har medvirket til 
at øge antallet af virksomheder, der stiller praktikpladser til rådighed, og har skabt 
interesse for denne form for kontrakter inden for nye sektorer. I 1992 deltog ca. 
25.000 lærlinge i videregående lærlingeuddannelseskurser. I 1995 var antallet 
steget til næsten 60.000. 
- 5 -
Nederlandene: 
Der findes for øjeblikket tre niveauer inden for den nederlandske 
lærlingeuddannelsesordning. Når man har gennemført det traditionelle første 
niveau, har man adgang til andet og tredje niveau. Dette er en følge af udviklingen i 
kvalifikationskravene, som nu er væsentligt højere, end de var tidligere inden for 
visse sektorer. I de senere år har ca. 40% af deltagerne fulgt et kursus på andet eller 
tredje niveau. 
• Give lærlinge adgang til højere uddannelser 
Storbritannien: 
Arbejdsmarkedets parter deler det politiske mål at fremme overgangsmuligheder fra 
en moderne lærlingeuddannelse til højere uddannelse, hvor dette er relevant. 
Moderne lærlingeuddannelser anerkendes i universiteters og højere læreanstalters 
optagelsesregler som muligt adgangsgivende grundlag. 
Østrig: 
Et lovforslag om Berufsreifeprufung, en eksamen, der giver adgang til universitetet, 
er allerede accepteret af arbejdsmarkedets parter og regeringen. Dette er ligeledes 
temaet i et projekt, som modtager fællesskabsstøtte under Leonardo da Vinci-
programmet. 
3. Fem nøgler til en mere effektiv Særlingeuddannelse 
1, Nøgle: Udvidelse og udvikling af nye former for lærlingeuddannelse 
Mål: at udvide og udvikle nye former for lærlingeuddannelse gennem en forøgelse af 
antallet af lærepladser samt udvikle nye lærepladser i sektorer i vækst og inden for 
nye erhvervsgrene. 
Selv om der selvfølgelig findes undtagelser, er lærlingeuddannelsen generelt 
overrepræsenteret inden for sektorer med relativt dårlige vækstperspektiver, såsom 
bygge- og anlæg, bilmekanikere og frisørfaget. Den er ikke særligt almindelig i 
servicesektoren, og dér finder man den alt for ofte inden for de områder, der har de 
laveste vækstrater. Det ser også ud til, at der er få lærlinge inden for højinnovative 
sektorer, for eksempel hele informationsserviceområdet. 
Fordelingen af praktikpladser over et bredt spektrum af erhvervssektorer inddrager 
også de små og mellemstore virksomheder, som spiller en særdeles vigtig rolle for 
jobskabelsen, og hvis engagement i lærlingeuddannelsen er af afgørende betydning 
for uddannelsens fremtidige eksistens. For eksempel skal over halvdelen af 
Tysklands lærlinge findes i virksomheder med under 50 ansatte. Virksomhedernes 
tilbud om praktikpladser hænger nøje sammen med de økonomiske 
konjunktursvingninger. 
- 6 
I perioder med konjunkturnedgang får virksomhedernes udgifter til oplæring af 
lærlinge og spørgsmålet om, hvordan disse dækkes, afgørende betydning. 
I denne sammenhæng er det vigtigt at udnytte det potentiale, der er inden for den 
nye informationsteknologi. Anvendelsen af telematik kan bidrage til 
lærlingeuddannelsens omkostningseffektivitet ved at formidle teoretiske kundskaber 
via distanceundervisning og Internet og således begrænse den fysiske 
tilstedeværelse på skolerne. 
Lærlingeuddannelsens status i det samlede uddannelsessystem er af afgørende 
betydning for, hvor attraktiv den er. Flere unge har lyst til at deltage, hvis de kan 
overbevises om, at en lærlingeuddannelse udgør en reel fordel for deres fremtidige 
karriere. Det betyder, at den bør tilbyde højere kvalifikationer, føre til højere 
uddannelsesniveauer og have en ligeværdig status inden for 
uddannelsessystemerne. 
Forslag til indsats: 
Medlemsstaterne bør fortsætte deres bestræbelser på at gøre det 
økonomisk attraktivt for erhvervslivet at stille flere praktikpladser til rådighed. 
I denne forbindelse bør der tags hensyn til de små og mellemstore 
virksomheder og den vigtige rolle, de spiller for lærlingeuddannelsen. 
Ud over finansielle incitamenter bør medlemsstaterne også søge at forbedre 
erhvervslivets engagement i lærlingeuddannelsen ved at skabe en mere 
fleksibel lovramme, udvide kvalifikationerne ved at stræbe efter et højere 
uddannelsesniveau samt målrette indsatsen mod nye erhverv. 
De muligheder, multimedieredskaber kan give lærlinge, bør undersøges 
nærmere, så de kan udnyttes bedst muligt. 
Kommissionen vil foretage en kvalitativ kortlægning af hele Europa med 
fokus på virksomhedernes rolle i lærlingeuddannelsen. Undersøgelsen skal 
identificere bedste praksis og vigtige nyskabende foranstaltninger og 
udpege de faktorer, der kan få flere til at forpligte sig til at stille 
praktikpladser til rådighed. 
2. nøgle: Forbedring af kvaliteten i uddannelsen 
Mål: at forbedre lærlingeuddannelsens kvalitet med hensyn til pædagogik, indhold 
og organisering for at skabe balance mellem teori og praksis på arbejdspladsen 
samt mellem virksomhedernes og den enkeltes behov. 
Mere komplekse arbejdsmetoder kræver, at arbejdstagerne kan kommunikere, 
arbejde i grupper, er fleksible og i stand til at løse problemer på eget initiativ. 
Eftersom lærlingeuddannelsen af natur er en kombination af teori og arbejdserfaring, 
har den et betydeligt potentiale med hensyn til at udruste den enkelte med 
kvalifikationer, der kan opfylde disse behov. 
Praktisk erfaring fra situationer i det virkelige liv gør indlæringen meningsfyldt og 
relevant, hvilket igen styrker motivationen og gør indlæringen mere effektiv. 
Kombinationen af skoleophold og virksomhedspraktik er imidlertid ikke tilstrækkelig, 
hvis ikke der sker en indholdsmæssig integration af undervisningen. Dette kræver et 
nært samarbejde og samspil mellem virksomhederne og uddannelsessystemet og 
som noget meget afgørende: veluddannede vejledere på arbejdspladsen. 
Selv om det er vigtigt, at lærlingen hurtigt overgår til arbejdslivet efter endt 
uddannelse, bør lærlingeuddannelserne også erkende, at den enkelte vil være i 
beskæftigelse på længere sigt, hvis kvalifikationerne er anvendelige andre steder og 
opdateres regelmæssigt. For at opnå dette må uddannelsesordningerne give de 
nøglekvalifikationer, som er det nødvendige grundlag for livslang uddannelse. 
Forslag til indsats: 
Medlemsstaterne bør tilpasse deres studieplaner, så de kan mindske kløften 
mellem grunduddannelse og efteruddannelse. Et vigtigt element vil være 
kurser, der udvider den almene viden og tilbyder sociale og andre 
færdigheder, som er fælles for en lang række erhverv. Disse vil kunne danne 
grundlag for livslang uddannelse og give bedre beskæftigelsesperspektiver 
på lang sigt. 
Kommissionen vil bidrage ved i Leonardo da Vinci-programmet at lægge 
mere vægt på støtte til forbedringer af kvaliteten af lærlingeuddannelsen 
gennem udveksling af undervisere/vejledere og andre relevante aktører i 
virksomheder og uddannelsesinstitutioner. 
3. nødte: Fremme af lærlinges mobilitet 
Mål: At give lærlingeuddannelsen en europæisk dimension ved at fremme 
mobiliteten af lærlinge og ved at anerkende uddannelsesperioder, der er foregået i 
andre medlemsstater. 
Der er stor forskel på lærlinges status; i nogle lande er grundlaget en 
uddannelseskontrakt i lighed med en arbejdskontrakt, i andre lande, hvor 
ordningerne er mere skolebaserede, betragtes lærlingen som en studerende. Disse 
forskelle hindrer mobiliteten på tværs af grænserne og anerkendelsen af 
uddannelse, der er foregået i en anden medlemsstat. 
- 8 -
Dette er særlig vigtigt, da en alsidig arbejdsstyrke er nødvendig, hvis de voksende 
muligheder i det indre marked og den globale økonomi skal udnyttes fuldt ud. 
Forslag til indsats: 
Forsøge at fremme en lærlingeuddannelse med en europæisk dimension. 
Kommissionen arbejder for øjeblikket på et forslag med henblik på 
udviklingen af en fælles lovranmme til fremme af lærlingeuddannelsen i 
Europa. 
I forbindelse med Kommissionens revision af handlingsprogrammet 
Leonardo da Vinci vil den lægge særlig vægt på en mobilitetsordning for 
lærlinge på linje med SOKRATES/ERASMUS. 
Kommissionen og medlemsstaterne bør støtte og fremme 
mobilitetsmuligheder gennem et system til indsamling, koordinering og 
formidling af information om muligheder for tværnationale praktikophold, 
især inden for EURES-systemet. 
styrkelsen og 4. nøgle: Inddragelse af arbejdsmarkedets parter 
Mål: at inddrage arbejdsmarkedets parter i så høj grad som muligt 
udviklingen af lærlingeuddannelsen. 
Hvis lærlingeuddannelsen skal kunne konkurrere på arbejdsmarkedet, kan 
arbejdsmarkedets parter spille en afgørende rolle ved at anerkende de 
kvalifikationer, uddannelsen giver, ved at tilpasse undervisningsplanerne til 
udviklingen og ved at skaffe praktikpladser inden for alle grene af erhvervslivet. 
I nogle lande inddrages arbejdsmarkedets parter i udformningen af lovgivningen, 
den politiske planlægning og administration, udviklingen af uddannelsens indhold, 
kontrollen og udstedelsen af uddannelsesbeviser. Deres deltagelse synes at være af 
afgørende betydning for, at lærlingeuddannelsen får den nødvendige status og 
dermed tiltrækker de unge, ligesom de fremmer tilpasningen af systemerne til 
udviklingen. 
Forslag til indsats: 
Kommissionen og medlemsstaterne bør oprette netværk af pilotprojekter til 
fremme af lærlingeuddannelsen i sektorer, der er præget af vækst og 
nyskabelser, og give arbejdsmarkedets parter en ansvarsfuld rolle i 
gennemførelsen af disse. 
- 9 
Debatten omkring lærlingeuddannelsen bør styrkes inden for rammerne af 
dialogen mellem arbejdsmarkedets parter med særlig vægt på uddannelse 
inden for nye sektorer og sikring af et tilstrækkeligt antal praktikpladser. 
Dette emne vil for første gang blive taget op i forbindelse med de drøftelser 
om "adgang til kvalifikationer", som Kommissionen vil indlede til efteråret. 
5. Mod en egentlig strategi for lærlingeuddannelsen 
MåS: at fremme udveksling af bedste praksis og forsyne alle implicerede 
(beslutningstagere, planlæggere, arbejdsmarkedets parter, skoler og 
uddannelsessteder samt virksomheder), med indikatorer, som gør det muligt at 
overvåge udviklingen inden for lærlingeuddannelsen i Europa samt udforme 
egentlige strategier. 
Medlemsstaternes bestræbelser på at reformere deres uddannelsesordninger 
beviser, at viljen og dynamikken er til stede. Forskelle mellem ordninger og 
terminologier bør imidlertid ikke hindre forsøg på at løse de fælles problemer ad 
fælles vej. 
Forslag til indsats: 
Kommissionen * kan med medlemsstaternes medvirken udarbejde 
regelmæssige rapporter om lærlingeuddannelsen i medlemsstaterne, hvor 
der bruges fælles definitioner, ensartet klassificering og nøgledata, som vil 
gøre det muligt at sammenligne de forskellige ordninger. 
Kommissionen kan i fællesskab med medlemsstaterne oprette et 
referencesystem, der kan anvendes som rettesnor i lærlingeuddannelsen, 
specielt i sammenhæng med det referencearbejde vedrørende 
ungdomsspørgsmål, der finder sted i udvalget for beskæftigelses- og 
arbejdsmarkedspolitik. Ved hjælp af disse data vil debatten mellem alle 
implicerede blive stimuleret og være med til at finde nye strategier til fremme 
og udvikling af lærlingeuddannelsen. 
- 10 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 300 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 05 16 04 
Katalognummer : CB-CO-97-323-DA-C 
ISBN 92-78-21803-0 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg