EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 26.7.2017 COM(2017) 407 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE RÅD OG RÅDET Niende statusrapport om indførelsen af en effektiv og ægte sikkerhedsunion {SWD(2017) 278 final}



I. INDLEDNING Dette er den niende månedlige statusrapport om indførelsen af en effektiv og ægte sikkerhedsunion, og den beskriver udviklingen i to hovedsøjler: bekæmpelse af terrorisme og organiseret kriminalitet og de midler, der støtter dem; og styrkelse af vores forsvar og opbygning af modstandsdygtighed over for disse trusler. Denne rapport redegør for Kommissionens konklusioner fra den omfattende evaluering af Unionens tiltag inden for intern sikkerhed, som offentliggøres sammen med nærværende rapport. Evalueringen blev indledt i december 2016 med henblik på grundigt at undersøge relevansen og effektiviteten af EU's politikker og instrumenter til støtte for medlemsstaternes indsats mod terrorisme og radikalisering, organiseret kriminalitet og cyberkriminalitet. I evalueringen undersøges de tiltag, der er iværksat på EU-plan inden for intern sikkerhed, på grundlag af interne analyser foretaget af Kommissionens tjenestegrene, spørgeundersøgelser blandt medlemsstaternes myndigheder og EU-agenturer samt en åben dialog med en bred vifte af berørte parter, herunder Europa-Parlamentet, de nationale parlamenter, civilsamfundet, tænketanke, den akademiske verden og brancheorganisationer. Den omfattende evaluering viser overordnet set et positivt resultat og bekræfter tilslutningen til og relevansen af de vigtigste instrumenter inden for EU's sikkerhedspolitik, men den afslører også nogle udfordringer og mangler, som hæmmer det praktiske samarbejde i sikkerhedsunionen. Denne rapport redegør for Kommissionens syn på, hvordan disse udfordringer og mangler kan imødegås med henblik på at forbedre EU's sikkerhedspolitik. Det omfatter bl.a. nødvendigheden af yderligere at udvikle og tilpasse de eksisterende politikker og redskaber for effektivt at håndtere den stigende terrortrussel, hvilket også fremgår af Det Europæiske Råds konklusioner af 22.-23. juni 2017, G20-handlingsplanen om terrorbekæmpelse af 7. juli 2017 og G7-erklæringen fra topmødet i Taormina om bekæmpelse af terrorisme og voldelig ekstremisme af 26. maj 2017. Denne rapport gør også status over gennemførelsen af højtprioriterede sikkerhedsforanstaltninger, hvor der er taget skridt til at forhindre terrorfinansiering gennem ulovlig handel med kulturgenstande og til at forbedre udvekslingen af oplysninger ved at sikre en fuld sammenkobling af informationssystemer. Med hensyn til ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger gør denne rapport også status over indsatsen for at forebygge radikalisering via internettet, forbedre beskyttelsen af bløde mål og understøtte nationale tiltag med EU-midler til initiativer inden for intern sikkerhedspolitik. Endelig ses der på den seneste udvikling med hensyn til de ydre aspekter, der er relevante for arbejdet med at tilvejebringe en effektiv og ægte sikkerhedsunion. II. OMFATTENDE EVALUERING AF EU'S SIKKERHEDSPOLITIK 1. Samlet vurdering: EU's tiltag skaber merværdi ved at understøtte medlemsstaterne Det fremgår af den omfattende evaluering, at de forskellige berørte parter anser Unionens tiltag inden for intern sikkerhed og de anvendte instrumenter som hensigtsmæssige, relevante og effektive og som førende til positive resultater. EU's politiske tiltag inden for intern sikkerhed anses for at skabe merværdi med hensyn til at understøtte medlemsstaternes tiltag, i overensstemmelse med medlemsstaternes operationelle ansvar for at garantere sikkerheden og den støttefunktion, der i henhold til traktaterne tilfalder EU-institutionerne og -agenturerne. Der er hverken konstateret alvorlige negative bivirkninger eller væsentligt dobbeltarbejde eller overlapning. Navnlig fremhæver den omfattende evaluering merværdien ved EU's tiltag, når det kommer til at lette informationsudveksling og det operationelle samarbejde. De forskellige instrumenter og redskaber såsom Schengeninformationssystemet, de fælles efterforskningshold, den europæiske arrestordre eller gensidig retshjælp understøtter de nationale myndigheders arbejde med at indsamle og udveksle oplysninger og bevismateriale, sætter dem i stand til at gennemføre koordinerede operationelle tiltag og hjælper dem med at retsforfølge gerningsmænd. Samtidig vurderes det samlet set, at EU's foranstaltninger har hjulpet med at styrke landenes kapacitet til at bekæmpe terrorisme, grov og organiseret kriminalitet og cyberkriminalitet, bl.a. gennem uddannelse, udveksling af god praksis og grænseoverskridende samarbejde. Rammerne for samarbedet, f.eks. EU's politikcyklus for organiseret og grov international kriminalitet, hjælper med at skabe fælles prioriteter for den operationelle indsats, som medlemsstaternes myndigheder udøver på nationalt plan og på tværs af grænserne. EU-agenturerne på området for retlige og indre anliggender er blevet centrale aktører inden for deres respektive kompetenceområder, hvilket f.eks. fremgår af støtten fra Europol gennem de specialiserede ekspertisecentre eller Eurojusts rolle med hensyn til at lette anvendelsen af den europæiske arrestordre og den europæiske efterforskningskendelse. Hvad angår EU-lovgivningen fremgår det af den omfattende evaluering, at de berørte parter gennemgående er tilfredse med EU-rammen for intern sikkerhed og den retssikkerhed, den giver. EU-lovgivningen vedrørende intern sikkerhedspolitik har udviklet sig over tid og har vist sig at kunne tilpasses ændringer af trusselsbilledet. Der er ikke konstateret betydelige mangler i lovgivningen, men den omfattende evaluering afslører et behov for at foretage målrettede ændringer af og tilføjelser til EU-rammen med henblik på at imødegå nye trusler eller forenkle de gældende regler for at gøre det lettere for aktørerne i felten at anvende dem i praksis (se afsnit II.2 nedenfor, som bl.a. omfatter Kommissionens konklusioner). Den omfattende evaluering bekræfter, at et af de centrale aspekter ved EU's sikkerhedspolitik er overholdelsen af de grundlæggende rettigheder, i overensstemmelse med den retlige forpligtelse under traktaterne. Foruden den effektive domstolsprøvelse, som garanteres af EU-Domstolen, har Kommissionen udviklet adskillige mekanismer til at sikre, at de grundlæggende rettigheder indgår som en fast bestanddel i udformningen af forslag til lovgivning og politik. Det indebærer f.eks. en vurdering af planlagte foranstaltningers konsekvenser for de grundlæggende rettigheder som led i konsekvensanalyser for at sikre bedre lovgivning eller inddragelse af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og EU-agenturet for Grundlæggende Rettigheder på et tidligt tidspunkt i arbejdet med specifikke initiativer. Det igangværende arbejde med at sammenkoble informationssystemer er et eksempel på, hvordan der på et tidligt stadie af udviklingen af en ny politisk tilgang er taget hensyn til input og rådgivning fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og EU-agenturet for Grundlæggende Rettigheder. De grundlæggende rettigheder tages også med i betragtning ved evalueringen af virkningen og effektiviteten af EU's instrumenter og politiske tiltag for at undersøge, om de stadig er nødvendige, proportionelle og formålstjenlige. Kommissionen bistår desuden de nationale myndigheder med at sikre overholdelsen af de grundlæggende rettigheder, når de gennemfører relevant EU-lovgivning. Kommissionen vil fortsat anvende og videreudvikle disse mekanismer for at sikre den fulde overholdelse af de grundlæggende rettigheder som led i EU's sikkerhedspolitik, ud fra den forståelse at beskyttelsen af borgernes sikkerhed og overholdelsen af de grundlæggende rettigheder er to sider af samme sag. 2. De største udfordringer for en effektiv EU-sikkerhedspolitik, og hvordan de kan løses Generelt set er den omfattende evaluering positiv, men den afslører også nogle udfordringer og mangler, som hæmmer samarbejdet i sikkerhedsunionen. Disse udfordringer og mangler kan opsummeres som følger: ·en ufuldstændig gennemførelse af nogle EU-politikker og -instrumenter på nationalt plan mindsker deres virkning ·kompleksiteten ved nogle EU-instrumenter og -redskaber gør det vanskeligere for de nationale myndigheder at anvende dem effektivt ·den begrænsede kapacitet på nationalt plan kræver, at der samles flere ressourcer og mere ekspertise på EU-plan, og at der skabes større synergi på tværs af politiske områder ·udviklingen i trusselsbilledet gør det nødvendigt for EU at aktualisere sine instrumenter og redskaber. Ved at afdække disse udfordringer og mangler bestyrker den omfattende evaluering en række af de politiske initiativer, som Kommissionen har lanceret for nylig, og bekræfter behovet for yderligere tiltag. Kommissionen vil følge op herpå i overensstemmelse med principperne om bedre regulering. Understøttelse af en fuldstændig gennemførelse af EU-foranstaltninger

Det fremgår af den omfattende evaluering, at adskillige centrale EU-politikker og instrumenter inden for intern sikkerhed stadig mangler at blive gennemført til fulde i medlemsstaterne. Eksempler herpå er lovgivningen vedrørende organiseret kriminalitet eller Prümreglerne om udveksling af DNA-oplysninger, fingeraftryksoplysninger og oplysninger om køretøjsregistre. Den manglende gennemførelse af disse instrumenter hæmmer anvendeligheden heraf og forhindrer medlemsstaterne i at udnytte deres fulde potentiale. Kommissionen vil i løbet af overgangsperioden fortsat bistå medlemsstaterne med at gennemføre EU-lovgivningen. Et eksempel på denne bistand er støtten til gennemførelse af EU's direktiv om passageroplysninger (PNR-oplysninger), som skal være gennemført senest den 25. maj 2018. Kommissionen har udarbejdet en gennemførelsesplan, ydet supplerende finansiering og afholder regelmæssigt møder med fagfolk fra medlemsstaterne med henblik på at udveksle relevant viden, ekspertise og god praksis (se afsnit III.1 nedenfor). Et andet eksempel er den igangværende gennemførelse af direktivet om net- og informationssikkerhed, som skal være gennemført senest den 9. maj 2018. Kommissionen vil i overensstemmelse med konklusionerne fra den omfattende evaluering være særlig opmærksom på gennemførelsen af direktivet om bekæmpelse af terrorisme og den nye lovgivning om terrorfinansiering, eftersom den omfattende evaluering viser, at nogle berørte parter har fremhævet potentielle vanskeligheder med hensyn til gennemførelsen af disse instrumenter. Kommissionen vil også fortsat varetage sin rolle som traktaternes vogter og indlede traktatbrudssager, hvor det er nødvendigt, for at sikre den fulde gennemførelse af EU-retten inden for intern sikkerhed. I overensstemmelse med konklusionerne fra den omfattende evaluering vil Kommissionen fortsat kombinere disse håndhævelsesbeføjelser med foranstaltninger til at udveksle viden og ekspertise med de berørte medlemsstater. Et eksempel herpå er Kommissionens tekniske bistand, som ydes parallelt med traktatbrudssagerne over for de få medlemsstater, der endnu ikke har gennemført Prümreglerne (se afsnit III.1 nedenfor). Medlemsstaternes myndigheder har peget på manglen på teknisk ekspertise og finansielle midler som vigtige årsager til forsinkelser af gennemførelsesprocessen, navnlig når det gælder ny eller opgraderet dataudveksling. Kommissionen bemærker, at der er disponible EU-midler under Fonden for Intern Sikkerhed – politi, men at medlemsstaterne bør være bedre til at udnytte midlerne, idet gennemførelsesgraden var på 26 % pr. 15. juni 2017 (se også afsnit III.2 nedenfor). Kommissionen vil fortsat bistå medlemsstaterne med at udnytte de disponible midler bedst muligt. Mindre komplekse EU-instrumenter og -redskaber Den omfattende evaluering viser, at den EU-lovgivning, der ligger til grund for nogle EU-instrumenter, kan være så kompleks, at det hæmmer de nationale myndigheders praktiske anvendelse heraf. Et eksempel herpå er den række af divergerende EU-regler, der gælder for de retshåndhævende myndigheders adgang til EU's informationssystemer, eller de gældende regler for adgang til elektronisk bevismateriale på tværs af grænser, som udspringer af almindeligt anerkendte begreber om territorialitet, men som udfordres i forbindelse med strømme af elektroniske tjenester og datastrømme, som i deres natur foregår på tværs af jurisdiktioner. En årsag hertil er, at de forskellige instrumenter er blevet udviklet over længere perioder, hvilket i nogle tilfælde har skabt et stort virvar af instrumenter, som gør det vanskeligt for de nationale myndigheder at anvende disse redskaber. EU-lovgivningen har desuden ikke altid skabt tilstrækkelig klarhed med hensyn til definitioner, hvilket har ført til divergerende regler i medlemsstaterne, som skaber hindringer for det operationelle samarbejde. Dette var navnlig tilfældet i forbindelse med bekæmpelse af terrorisme før vedtagelsen af direktivet om bekæmpelse af terrorisme, som kriminaliserer handlinger såsom finansiering af terrorisme, varetagelse af oplæring i terror og rejser med terror for øje samt tilrettelæggelse eller facilitering af sådanne rejser. Kommissionen har allerede truffet foranstaltninger til at forenkle EU-lovgivningen som fremhævet i den omfattende evaluering. Inden for informationsudveksling har Kommissionen peget på det brede landskab af forskelligt styrede informationssystemer som en af forhindringerne for de nationale myndigheders arbejde, og den har foreslået at fjerne denne hindring ved at udvikle sammenkoblede informationssystemer, bl.a. mere strømlinede regler for adgang med henblik på retshåndhævelse, under respekt for de grundlæggende rettigheder, navnlig databeskyttelse. Kommissionen har desuden gennemgået mekanismerne til at opnå adgang til elektronisk bevismateriale på tværs af grænserne. På baggrund heraf er den i færd med at gennemføre praktiske foranstaltninger til at lette denne adgang inden for rammerne af de gældende regler, og samtidig arbejder den på en konsekvensanalyse, som kan give et bidrag til eventuelle fremtidige lovgivningsmæssige tiltag. Kommissionen vil også gennemgå de retsakter, der blev fremhævet i den omfattende evaluering som værende muligvis forældede. I november 2014 foreslog Kommissionen at ophæve 24 retsakter inden for politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager. Europa-Parlamentet og Rådet vedtog forslagene den 20. januar 2016, og i alt blev 26 retsakter ophævet. Den omfattende vurdering viser også klart betydningen af uddannelse for at øge slutbrugernes kendskab til eksisterende EU-instrumenter og evne til at benytte dem effektivt. De berørte parter henviste også til værdien af udvekslings- og udstationeringsprogrammer, som giver de nationale embedsmænd mulighed for at udveksle god praksis for anvendelse af EU-instrumenter. Kommissionen arbejder tæt sammen med Den Europæiske Unions Agentur for Uddannelse inden for Retshåndhævelse (CEPOL) for at sikre, at dets uddannelsesprogram stemmer overens med Unionens prioriteter inden for sikkerhed, og at det hjælper med at udstyre embedsmænd med den viden og de kompetencer, de har brug for til effektivt at kunne samarbejde med deres modparter i andre medlemsstater, og at agenturet således udnytter sit nye mandat pr. 1. juli 2016 til fulde. Kommissionen støtter en bred vifte af uddannelsesprogrammer, som er udviklet af Det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklagere (EJTN) med henblik på gennemførelse af EU-lovgivningen eller retligt samarbejde i straffesager. Kapacitetsopbygning på EU-niveau ved at samle ressourcer og ekspertise og udnytte synergier Det fremgår af den omfattende evaluering, at der er mulighed for at samle flere ressourcer på EU-plan. På de områder, hvor de enkelte medlemsstater mangler særlig ekspertise eller ressourcer, kan der hentes en potentiel fordel ved at udvikle fælles kapacitet på EU-plan. De berørte parter pegede især på teknologitunge områder såsom cybersikkerhed, kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare materialer (CBRN-materialer) og analysen af big data eller open sources. EU-agenturerne spiller en vigtig rolle med at yde fælles ressourcer til de enkelte medlemsstater. Eksempelvis støtter Det Europæiske Center for Bekæmpelse af Cyberkriminalitet (EC3) under Europol de nationale myndigheder i kampen mod cyberkriminalitet og den retshåndhævende indsats over for omfattende cyberangreb ved at yde kriminalteknisk ekspertise eller tilvejebringe informationer om cyberkriminalitet fra offentlige, private eller åbne kilder. Det Europæiske Center for Terrorbekæmpelse og Det Europæiske Center for Migrantsmugling under Europol udfylder lignende støttefunktioner på deres respektive områder. Et andet eksempel er den rolle, som EU-Agenturet for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) spiller med hensyn til at støtte samarbejdet mellem medlemsstaterne inden for rammerne af direktivet om net- og informationssikkerhed (NIS-direktivet). Den omfattende evaluering viser, at de berørte parter anser støtten fra EU-agenturerne for at være yderst værdifuld. Kommissionen har arbejdet for at sikre, at EU-agenturerne råder over alle de midler, de har behov for til at udfylde deres støttefunktioner. Netværk på EU-plan er en anden måde, hvorpå der kan samles ekspertise på specifikke områder inden for intern sikkerhed. Den omfattende evaluering fremhæver merværdien ved europæiske netværk eller samarbejdsstrukturer, som supplerer EU-agenturernes arbejde og fremmer internationalt samarbejde. Det drejer sig f.eks. om netværk, der er specialiseret inden for miljøkriminalitet (EnviCrimeNet), narkotikahandel (Maritime Analysis and Operations Centre – Narcotics), forebyggelse af kriminalitet (Det Europæiske Kriminalpræventive Net), særlige indsatsenheder (ATLAS-netværket), kemiske, biologiske, radiologiske eller nukleare materialer (CBRN-rådgivningsgruppen) og transportsikkerhed (Airpol og Railpol). Kommissionen vil fortsætte med at anvende sin netværkstilgang, hvor det er relevant, som det f.eks. er tilfældet med den nyligt etablerede politikgruppe om beskyttelse af bløde mål, for at sikre en mere struktureret udveksling af oplysninger og god praksis om operationelle tiltag til beskyttelse af bløde mål. Det fremgår også af den omfattende evaluering, at der på grund af de tværgående udfordringer i forbindelse med terrorisme, grov kriminalitet og cyberkriminalitet bør arbejdes mere for at udnytte synergier på EU-niveau mellem sikkerhedspolitikken og tilknyttede politikområder. Eksempler herpå er behovet for et stærkere samarbejde mellem politi, grænsevagter og toldmyndigheder eller forbindelser mellem sikkerhedspolitikken og transportpolitikken inden for bl.a. luftfartssikkerhed og maritim sikkerhed. Kommissionen har reageret på dette behov for en tværsektoriel indsats ved at oprette en særlig kommissærportefølje for sikkerhedsunionen, som bistås af en horisontal taskforce, der henter ekspertise fra hele Kommissionen. Den omfattende evaluering understreger også, at indsatsen på EU-niveau skaber merværdi for de nationale myndigheder ved at bringe mange forskellige aktører sammen fra andet end den offentlige sektor. De berørte parter peger på vigtigheden af, at de offentlige myndigheder samarbejder med erhvervslivet for at håndtere cyberkriminalitet og radikalisering på internettet, eller betydningen af at inddrage lokale fagfolk, akademikere og forskere i indsatsen for at bekæmpe voldelig radikalisering i nærsamfundene. Kommissionen vil fortsat støtte dette arbejde med organer som EU's internetforum og ekspertisecentret for netværket til bevidstgørelse om radikalisering. Den vil desuden overveje at afholde regelmæssige strategiske drøftelser om sikkerhedspolitik med en bred vifte af interesserede parter. Håndtering af nye trusler En af de overordnede udfordringer for EU's sikkerhedspolitik er nødvendigheden af at sikre, at instrumenterne og redskaberne er tidssvarende og kan håndtere nye trusler. Det fremgår af den omfattende evaluering, at nye, fremspirende trusler ved flere lejligheder har krævet målrettede ændringer af eksisterende EU-redskaber eller -lovgivning inden for intern sikkerhed. På området for bekæmpelse af terrorisme er den overordnede begrebsmæssige ramme for EU's tiltag inden for intern sikkerhed stadig relevant og har givet mulighed for at tilpasse de enkelte instrumenter og redskaber som reaktion på sikkerhedssituationen, der ændrer sig løbende. Kommissionen vil fortsat undersøge behovet for målrettede ændringer af eksisterende instrumenter og redskaber inden for intern sikkerhed. Nyere eksempler herpå er oprettelsen af en ekspertgruppe på højt plan om radikalisering, som skal lette videreudviklingen af EU's politikker i lyset af det hidtil usete omfang af radikalisering, og den kommende gennemgang af strategien for cybersikkerhed fra 2013 med henblik på at sikre en tidssvarende og effektiv håndtering af den stigende trussel fra cyberkriminalitet. Europa-Parlamentets nye særlige udvalg om terrorisme vil bidrage med en ekstra mulighed for yderligere at undersøge, om de eksisterende EU-foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme stadig er egnede til at håndtere nye terrortrusler i Europa, og afdække de praktiske og retlige hindringer, som der bør ses nærmere på. Kommissionen vil deltage aktivt i det særlige udvalgs arbejde for at nå frem til et resultat, der kan danne basis for yderligere fælles tiltag med Europa-Parlamentets Udvalg om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (LIBE) og Rådet. III. GENNEMFØRELSE AF HØJTPRIORITEREDE SIKKERHEDSFORANSTALTNINGER 1. Lovgivningsinitiativer

Den 13. juli 2017 vedtog Kommissionen et forslag til en forordning om forhindring af import til og opbevaring i EU af kulturgenstande, der er ulovligt eksporteret fra et tredjeland, hvilket vil mindske den ulovlige handel med kulturgenstande, bekæmpe terrorfinansiering og beskytte kulturarven. Det er et yderligere skridt i gennemførelsen af handlingsplanen med henblik på at styrke bekæmpelsen af terrorisme fra februar 2016 og er en reaktion på opfordringen af FN's Sikkerhedsråd om at træffe foranstaltninger til at bekæmpe ulovlig handel med kulturgenstande, særligt hvis denne handel foregår i forbindelse med væbnede konflikter og drives af eller er til fordel for terrorgrupper. Når Kommissionens forslag er blevet vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet, vil det indføre en fælles definition af kulturgenstande i forbindelse med import, sikre, at eksportører udviser passende omhu ved køb af kulturgenstande fra tredjelande, fastlægge standardoplysninger til bekræftelse af, at kulturgenstandene er lovlige, og sørge for effektive afskrækkende foranstaltninger mod ulovlig handel. Kommissionen opfordrer de lovgivende instanser til at behandle forslaget så hurtigt som muligt. Der har også været yderligere fremgang i arbejdet med at skabe stærkere og mere intelligente informationssystemer vedrørende grænser og sikkerhed. Den 12. juli 2017 bekræftede Europa-Parlamentets Udvalg om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (LIBE) og De Faste Repræsentanters Komité i Rådet (COREPER) aftalen om ind- og udrejsesystemet. Systemet blev foreslået af Kommissionen i april 2016 og vil registrere alle ind- og udrejseoplysninger om tredjelandsstatsborgere, der krydser EU's ydre grænser og således hjælpe med at styrke forvaltningen af de ydre grænser og den interne sikkerhed. Den politiske aftale om ind- og udrejsesystemet er et vigtigt skridt hen imod målet om fuld sammenkobling af EU's informationssystemer i 2020 og er på linje med Kommissionens nye tilgang til forvaltning af data vedrørende grænser og sikkerhed. På det uformelle møde i Rådet for Retlige og Indre Anliggender i Tallinn den 6.-7. juli 2017 gentog medlemsstaterne deres tilsagn om at prioritere arbejdet med at sikre sammenkoblingen af informationssystemer. Kommissionen opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til at optrappe arbejdet med relaterede lovgivningsforslag om informationssystemer, som i øjeblikket er til forhandling. Det går også fremad med at gennemføre de eksisterende systemer og få det maksimale ud af dem – et andet vigtigt indsatsområde for at sikre stærkere og mere intelligente informationssystemer vedrørende grænser og sikkerhed. Som led i støtten til gennemførelsen af direktivet om passageroplysninger (PNR-oplysninger) afholdt Kommissionens tjenestegrene den 22. juni 2017 et femte møde med fagfolk fra medlemsstaterne med henblik på at udveksle relevant viden, ekspertise og god praksis. Eftersom direktivet skal være gennemført om mindre end et år (den 25. maj 2018), har Kommissionen atter opfordret medlemsstaterne til at øge indsatsen for at få etableret et funktionelt PNR-system i tide, da dette er et vigtigt instrument til imødegåelse af terrortruslen. Kommissionen har sendt breve til de medlemsstater, som lader til at være nået mindre langt med gennemførelsesprocessen, for at hjælpe med at få bugt med de hindringer, de eventuelt står over for, og undersøge, om der er mulighed for yderligere støtte, herunder bilateral støtte fra flere af de medlemsstater, som allerede befinder sig på et fremskredent stadie i gennemførelsen af PNR-direktivet. Nogle medlemsstater har gjort fremskridt med hensyn til at gennemføre Prümafgørelserne, men Kommissionen har alligevel set sig nødsaget til at udøve sine traktatbrudsbeføjelser for at sikre en fuld gennemførelse. Kommissionen sendte således begrundede udtalelser til Kroatien, Irland og Italien den 18. maj 2017. Kommissionen gør ikke alene brug af sine traktatsikrede beføjelser, men bistår også fortsat medlemsstaterne ved at tilvejebringe midler til gennemførelsen ved hjælp af de nationale programmer inden for rammerne af Fonden for Intern Sikkerhed – politi. Kommissionen vil afsætte yderligere 22 mio. EUR til disse nationale programmer i 2017, og midlerne kan anvendes til at gennemføre Prümreglerne. Den 7. juli 2017 drøftede justitsministrene på det uformelle møde i Rådet for Retlige og Indre Anliggender i Tallinn Kommissionens forslag om gensidig anerkendelse af afgørelser om indefrysning og konfiskation . Kommissionen opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til hurtigt at komme videre med forslaget for at forbedre inddrivelsen af udbytte fra strafbare forhold i grænseoverskridende sager. 2. Gennemførelse af ikkelovgivningsmæssige foranstaltninger En af prioriteterne i kampen mod terrorisme er stadig at modvirke radikalisering på internettet, og Kommissionen har øget sin indsats for at hjælpe medlemsstaterne med at løse denne udfordring. Efter et møde på højt embedsmandsplan i EU's internetforum den 27. juni 2017 fastlagde medlemmerne af EU's internetforum den 17. juli 2017 en handlingsplan til bekæmpelse af terrorrelateret indhold på internettet. Den indeholder bl.a. foranstaltninger til at styrke den automatiske sporing af ulovligt terrorrelateret indhold på internettet, udveksle relevant teknologi og redskaber med mindre virksomheder, sikre en fuld gennemførelse og anvendelse af "hashdatabasen" og inddrage civilsamfundet i udbredelsen af positive modfortællinger. Eftersom dette spørgsmål er af særlig påtrængende karakter, vil Kommissionens tjenestegrene indkalde til endnu et møde på embedsmandsplan i EU's internetforum i september og rapportere om fremskridtene med gennemførelsen af handlingsplanen i en af de kommende statusrapporter om sikkerhedsunionen. De seneste terrorangreb har endnu en gang understreget nødvendigheden af at forbedre beskyttelsen af bløde mål og finde innovative løsninger til at beskytte tæt befolkede steder. Den 30.-31. maj 2017 afholdt Kommissionens tjenestegrene en workshop med fagfolk fra medlemsstater og tredjelande med henblik på at udveksle god praksis og erfaringer om beskyttelse af bløde mål. Workshoppen foregik inden for rammerne af Det Globale Forum for Terrorbekæmpelse og supplerer den indsats, der blev indledt i februar 2017 for at udvikle en platform for EU-politik og fagfolk, som kan hjælpe med at forbedre EU's modstandsdygtighed over for angreb mod bløde mål. Kommissionen støttede desuden en sikkerhedsøvelse, som de belgiske og nederlandske særlige indsatsenheder gennemførte den 29. juni 2017, hvor de simulerede et synkroniseret terrorangreb på skoler. Politistyrker, første responsenheder og de statslige beredskabsstyrker deltog i øvelsen, hvis formål var at afdække beredskabs- og krisestyringsfunktioner ved angreb, der foregår simultant i to nabolande. Kommissionens tjenestegrene vil arrangere en debriefing for alle medlemsstaterne med henblik på at dele erfaringerne og konklusionerne fra denne sikkerhedsøvelse. EU-midler er et andet vigtigt redskab til at hjælpe medlemsstaterne med at gennemføre de elementer, der er nødvendige for at indføre en effektiv og ægte sikkerhedsunion. I lyset af den stigende trussel fra terrorisme, organiseret kriminalitet og cyberkriminalitet vil Kommissionen afsætte 90 mio. EUR i 2017 til støtte for EU-aktioner under Fonden for Intern Sikkerhed – politi, hvilket svarer til en fordobling af beløbet i 2016. Det tilhørende arbejdsprogram, som fastlægger finansieringsprioriteterne for målrettede grænseoverskridende aktioner inden for intern sikkerhed, skal støtte medlemsstaternes indsats for at bekæmpe terrorisme ved hjælp af projekter, der stiler mod at forhindre terrorfinansiering, bekæmpe radikalisering, hjælpe civilsamfundet med at sprede positive modfortællinger og forbedre beskyttelsen af vigtig infrastruktur. Kommissionen agter også at yde midler til grænseoverskridende projekter vedrørende bekæmpelse af prioriterede kriminalitetstrusler såsom menneskehandel, narkotikahandel, våbenhandel og miljøkriminalitet. For første gang vil det årlige arbejdsprogram for 2017 for Fonden for Intern Sikkerhed – politi indeholde finansiering til projekter til bekæmpelse af cyberkriminalitet. Det afspejler den stigende cybertrussel som bekræftet af de seneste cyberangreb, og det forhold at de kriminelle inden for næsten alle former for organiseret kriminalitet udvikler stadig mere højteknologiske fremgangsmåder, som har stadig mere vidtrækkende konsekvenser. For at styrke informationsudvekslingen agter Kommissionen at afsætte midler til projekter, som søger at maksimere fordelene ved de eksisterende EU-informationssystemer. Det er et af de prioriterede tiltag i arbejdet med at oprette stærkere og mere intelligente informationssystemer vedrørende grænser og sikkerhed, og det vil understøtte indsatsen for at sammenkoble EU's informationssystemer. Endelig vil Kommissionen afsætte midler til at styrke det grænseoverskridende politisamarbejde i overensstemmelse med henstillingen fra maj 2017 om forholdsmæssigt afpasset politikontrol og politisamarbejde i Schengenområdet. Denne finansiering kommer oveni den støtte, der ydes til medlemsstaterne via deres nationale programmer under Fonden for Intern Sikkerhed – politi. I perioden 2014 til 2020 tilfører Kommissionen i alt 754 mio. EUR til 26 medlemsstater til foranstaltninger til bekæmpelse af kriminalitet og håndtering af risici og kriser. Disse midler kan bruges på en lang række initiativer, som kan sikre et højt sikkerhedsniveau i EU, f.eks. etablering af informationssystemer, indkøb af operationelt udstyr, fremme af uddannelsesordninger og varetagelse af operationelt samarbejde. Der er imidlertid klart plads til at forbedre omfanget af medlemsstaternes anvendelse af midlerne. Kommissionen opfordrer derfor medlemsstaterne til at gøre fuldt brug af denne finansiering til at gennemføre prioriteterne under sikkerhedsunionen. 3. Den ydre dimension G20-lederne vedtog på topmødet i Hamborg den 7.-8. juli 2017 en handlingsplan om terrorbekæmpelse. Handlingsplanen bekræfter EU's prioriterede tiltag inden for rammerne af sikkerhedsunionen, idet den efterlyser tiltag til at håndtere truslen i forbindelse med hjemvendte terrorkrigere, lette udvekslingen af oplysninger, bekæmpe terrorfinansiering og radikalisering samt brug af internettet i terrorøjemed. Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten vil fortsat arbejde tæt sammen med partnere uden for EU for at gennemføre disse politikker. Den 26. juli 2017 afgav EU-Domstolen udtalelse om foreneligheden af aftalen mellem EU og Canada om overførsel og behandling af passagerlisteoplysninger (PNR-oplysninger) med traktaterne. Aftalen blev undertegnet i 2014, og Rådet anmodede Europa-Parlamentet om at godkende den. Europa-Parlamentet besluttede at henvise sagen til EU-Domstolen for at undersøge, om aftalen var forenelig med EU-lovgivningen, som garanterer respekten for privatliv og familieliv samt beskyttelsen af personoplysninger. Kommissionen vil tage emnet op i den næste statusrapport om sikkerhedsunionen i september 2017. Det uformelle møde mellem ministrene for retlige og indre anliggender i EU og Det Østlige Partnerskab i Tallinn den 7. juli fokuserede på bekæmpelse af cyberkriminalitet og korruption og vigtige reformer af retssystemerne. Ministrene gentog deres fælles tilsagn om at træffe yderligere foranstaltninger til at bekæmpe cyberkriminalitet og styrke cybersikkerheden. De drøftede lovgivningsmæssige og operationelle udfordringer i forbindelse med bekæmpelse af cyberkriminalitet med henblik på at øge samarbejdet på både regionalt og internationalt plan og træffe yderligere foranstaltninger inden for rammerne af panelet vedrørende retsstatsprincippet under Det Østlige Partnerskab. Den 19. juni 2017 vedtog Rådet for Udenrigsanliggender konklusioner vedrørende eksterne aspekter af maritim sikkerhed, som fremhæver EU's rolle som garant for global maritim sikkerhed og opfordrer til øget udveksling af oplysninger og god praksis, øget koordinering af EU-initiativer og styrket internationalt samarbejde på havet med henblik på at imødegå de stigende udfordringer og trusler på havet. Den 17. juli 2017 drøftede Rådet for Udenrigsanliggender prioriteterne for gennemførelsen af EU's globale strategi for udenrigs- og sikkerhedspolitikken i 2017-2018. Ministrene fremhævede behovet for at skabe en endnu stærkere forbindelse mellem de interne og eksterne dimensioner af sikkerhed, terrorbekæmpelse og bekæmpelse af hybride trusler. Ministrene blev også enige om to ekstra spor for det videre arbejde inden for global governance og regionalt samarbejde, nemlig at styrke den maritime sikkerhed og forbedre cybersikkerheden i Unionen. Den 19. juli 2017 fremlagde Kommissionen og EU's højtstående repræsentant en statusrapport over fremskridtene i gennemførelsen af den fælles ramme for imødegåelse af hybride trusler fra april 2016. Den redegør for fremskridtene inden for 22 aktioner til at øge bevidstheden omkring hybride trusler, opbygge modstandsdygtighed over for disse trusler og optrappe samarbejdet mellem EU og NATO. Inden for rammerne af det strategiske partnerskab og samarbejde mellem EU og NATO vedtog Rådet for Udenrigsanliggender den 19. juni 2017 konklusioner om fremskridtene med gennemførelsen af et fælles sæt forslag (42 aktioner), som ministrene i EU og NATO tilsluttede sig den 6. december 2016. Statusrapporten understreger, hvor vigtigt det i betragtning af det aktuelle strategiske verdensbillede er, at de to organisationer samarbejder, idet EU og NATO står over for de samme hidtil usete udfordringer, og ingen af organisationerne råder over alle de nødvendige redskaber til at håndtere sikkerhedsudfordringerne på egen hånd. Rapporten viser, at de to organisationers aktiviteter supplerer hinanden og bidrager til et fælles mål. Det nyoprettede Europæiske Center for Imødegåelse af Hybride Trusler i Helsinki og nedsættelsen af EU-enheden for analyse og udveksling af oplysninger om hybride trusler og dens samarbejde med NATO's nyoprettede afdeling for analyse af hybride trusler er med til yderligere at styrke samarbejdet mellem EU og NATO. IV. KONKLUSION