Forslag til Rådets retsakt om udarbejdelse af den supplerende protokol til konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (96/C 83/07) KOM(95) 693 endelig udg. - 95/0360(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 19. januar 1996)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel K.3, stk. 2, litra c),

som henviser til Kommissionens forslag,

som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

som tager i betragtning, at EF-traktatens artikel 209 A, EKSF-traktatens artikel 78 i og Euratom-traktatens artikel 183 A forpligter medlemsstaterne til at bekæmpe svig, der er til skade for De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser,

som tager i betragtning, at Rådet ved en retsakt (1) af 26. juli 1995 har vedtaget konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser,

som tager i betragtning, at bekæmpelse af svig, der skader De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, med henblik på virkeliggørelsen af Den Europæiske Unions målsætninger anses for at være et spørgsmål af fælles interesse, som delvis henhører under det samarbejde, der er omhandlet i traktatens afsnit VI,

som tager i betragtning, at konventionen af 26. juli 1995 kun udgør første led i et traktatmæssigt regelsæt, og

som tager i betragtning, at denne konvention, for at den effektivt kan medvirke til bekæmpelsen af svig, bør suppleres med den til denne retsakt knyttede protokol, så den strafferetlige beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser forbedres,

FASTSLÅR, at den i bilaget indeholdte protokol, der er knyttet til konventionen, og som repræsentanterne for unionsmedlemsstaternes regeringer har undertegnet dags dato, hermed er udarbejdet, og

ANBEFALER medlemsstaterne at vedtage denne protokol i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser.

(1) EFT nr. C 316 af 27. 11. 1995, s. 48.

BILAG

PROTOKOL udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om den Europæiske Union som supplement til konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser

DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER i denne protokol, Den Europæiske Unions medlemsstater,

SOM HENVISER til Rådet for Den Europæiske Unions retsakt af . . .,

SOM ØNSKER at . . .,

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:

AFSNIT I Definitioner

Artikel 1

I denne protokol forstås ved:

a) »konvention«: konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, udarbejdet i Bruxelles ved Rådets retsakt (1) af 26. juli 1995

b) »svig«: svig, der skader De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, således som defineret i konventionens artikel 1, uanset hvorledes der medvirkes til denne svig, samt forsøg på svig

c) »strafbar svig«: den i konventionens artikel 1 nævnte adfærd, jf. dog konventionens artikel 2, stk. 2

d) »juridisk person«: enhver juridisk person, der har denne status i kraft af gældende national ret, med undtagelse af medlemsstaterne, når de handler i deres egenskab af offentlig myndighed, samt internationale, offentligretlige organisationer.

AFSNIT II Juridiske personer

Artikel 2

Enhver juridisk person er strafferetligt ansvarlig, når der på vedkommendes vegne er begået stafbar svig.

Et sådant ansvar kan gøres gældende over for ethvert organ, enhver repræsentant i retlig henseende eller enhver person, der enten retligt eller faktisk har beslutningsbeføjelser i virksomheden, samt over for enhver anden person, der handler i den juridiske persons navn.

Artikel 3

Selv om der ikke er tale om strafbar svig i henhold til artikel 2, er enhver juridisk person ansvarlig, hvis De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser skades gennem en handling eller undladelse, der forsætlig eller ved uagtsomhed foretages på den juridiske persons vegne af en af de i artikel 2, stk. 2, nævnte personer.

Artikel 4

Juridiske personers ansvar i henhold til artikel 2 og 3 berører ikke det ansvar, der påhviler fysiske personer, der begår, anstifter, medvirker til eller er medansvarlige for de samme handlinger.

Artikel 5

1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der over for enhver juridisk person, der kendes ansvarlig for en overtrædelse, kan fastsættes sanktioner, der står i et rimeligt forhold til overtrædelsens art og alvor.

Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der over for den juridiske person, der er strafferetligt ansvarlig efter artikel 2, kan fastsættes følgende sanktioner:

- bøde

- eksklusion

- offentliggørelse af den afsagte dom ved opslag eller på anden måde

- iværksættelse af retligt tilsyn

- opløsning ved domstolenes mellemkomst.

Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der over for den juridiske person, der er ansvarlig efter artikel 2, kan fastsættes følgende sanktioner:

- pekuniære sanktioner

- eksklusion

- offentliggørelse af den afsagte dom ved opslag eller på anden måde.

2. Under alle omstændigheder beslaglægges det udbytte, der er opnået ved handlinger, som er til skade for De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser.

AFSNIT III Hvidvaskning

Artikel 6

1. Hvidvaskning af udbytte opnået gennem svig udgør en strafbar handling, idet svig anses som en kriminel handling som defineret i Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge (2).

2. Ved hvidvaskning af et sådant udbytte forstås de forsætlige handlinger, der er anført i artikel 1, tredje led, i direktiv 91/308/EØF.

3. Hvis hvidvaskningen sker på vegne af en juridisk person, er denne strafferetligt ansvarlig i overensstemmelse med artikel 2.

AFSNIT IV Kompetencemæssig prioritet

Artikel 7

1. Af retsplejehensyn foretages efterforskningsarbejdet som led i en centraliseret procedure i alle tilfælde, hvor strafbar svig vedrører flere medlemsstater, hvor ét eller flere tilfælde af strafbar svig skyldes en række handlinger begået af personer, der handler i indbyrdes forståelse efter en i fællesskab fastslagt plan, eller hvor flere tilfælde af strafbar svig frembyder en indbyrdes sammenhæng.

2. Formålet med den i stk. 1 omhandlede procedure er ikke at tildele enekompetence. Proceduren finder anvendelse, medmindre der foreligger objektive, tvingende grunde til at afvige herfra.

3. Ved iværksættelsen af en centraliseret procedure betragter hver medlemsstat handlinger begået på en anden medlemsstats område som værende begået på dens eget området.

Artikel 8

1. Gennemførelsen af den centraliserede procedure påhviler efterforskningsmyndighederne i den medlemsstat, på hvis område flest af følgende kriterier er opfyldt:

Det er i den pågældende medlemsstat, at:

- det materielle gerningsindhold er begået

- arrestationen af de personer, der har begået den strafbare svig, er sket

- ovennævnte personer har bopæl eller sædvanligt opholdssted

- beviselementerne befinder sig eller har kunnet lokaliseres

- den juridiske person eller erhvervsvirksomhed, der er impliceret i den strafbare svig, har hjemsted.

2. Hvis det ikke er muligt ved hjælp af de i stk. 1 anførte kriterier at udpege den medlemsstat, der skal have kompetence til at gennemføre den centraliserede procedure, tilfalder kompetencen den medlemsstat, hvis efterforskningsmyndigheder først har fået forelagt hovedelementerne i det svigagtige forhold.

AFSNIT V Gensidig retshjælp og retligt samarbejde (3)

Artikel 9

1. Medlemsstaterne yder i overensstemmelse med konventionens artikel 6 hinanden gensidig bistand i forbindelse med enhver retsforfølgning angående svig.

Denne protokols bestemmelser om retligt samarbejde med henblik på beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser berører ikke de supplerende bestemmelser i andre konventioner, som de pågældende medlemsstater har indgået.

2. Medlemsstaterne etablerer et løbende, operationelt samarbejde mellem dommere eller personer, der har retsforfølgningsbeføjelser i nationale staffesager, baseret på et net af forbindelsesdommere, såfremt dette findes hensigtsmæssigt.

Artikel 10

1. Anmodninger om gensidig retshjælp fremsættes direkte mellem de retlige myndigheder, som besvarer dem på samme måde.

2. Anmodninger med dertil hørende dokumentation skal oversættes til et af sprogene i den medlemsstat, på hvis område modtageren befinder sig.

3. Procesdokumenter kan sendes - eller på enhver anden måde overføres - direkte til modtagerne.

4. Forhold, der lovligt er konstateret i en medlemsstat, anerkendes i de øvrige medlemsstater som tilstedelige bevismidler på linje med bevismidler, der er forelagt i overensstemmelse med national ret.

Artikel 11

Hvis den centraliserede procedure skal anvendes, sætter den relevante myndighed sig enten direkte eller gennem forbindelsesdommerne omgående i forbindelse med de kompetente myndigheder i hver af de involverede medlemsstater med henblik på at etablere det nødvendige samarbejde i forbindelse med overtagelsen af retsforfølgningen og overførsel af sagsakterne, idet den anfører de relevante centraliseringskriterier. I alle tilfælde, hvor det forekommer hensigtsmæssigt, sætter de involverede myndigheder sig i forbindelse med Kommissionen, der yder al fornøden bistand.

Artikel 12

1. Den relevante myndighed i den medlemsstat, hvortil proceduren overføres, skal hurtigt beslutte, om den overtager proceduren. Enhver afvisning skal begrundes.

2. Indtil der er truffet beslutning om overtagelsen, skal den relevante myndighed i den medlemsstat, der overfører proceduren, udføre alle presserende handlinger, der henhører under dens kompetence.

3. Medlemsstaterne anerkender gensidigt gyldigheden af handlinger, der er gennemført i overensstemmelse med de nationale procedureregler forud for den centraliserede retsforfølgning. Sådanne handlinger betragtes som forskriftsmæssige.

4. Den relevante myndighed i en medlemsstat, hvis procedure ikke er blevet overtaget, giver Kommissionen meddelelse om afvisningen, så denne kan yde al den bistand, der er nødvendig, for at proceduren kan gennemføres på bedste måde.

AFSNIT VI Register over retsforfølgning i forbindelse med svig

Artikel 13

1. Der indføres et centralt register over den retsforfølgning, som gennemføres af medlemsstaternes retlige myndigheder (offentlige anklagere, forhørsdommere, offentlige anklageres medhjælpere) i forbindelse med strafbar svig. Indførelsen af dette register berører ikke Fællesskabets kompetence.

Et udvalg bestående af repræsentanter for hver medlemsstat og for Kommissionen skal sikre, at bestemmelserne om registret i dette afsnit anvendes korrekt.

2. Registret skal indeholde følgende oplysninger om de personer, der er involveret i retsforfølgningen:

a) Navn, fødselsdato og fødested, nationalitet samt andre oplysninger, der gør det muligt at fastslå personens identitet.

b) Den retlige myndighed, der behandler sagen, samt sagsnumrene.

c) De overtrædelser og andre forhold, vedkommende anklages for, med dato- og stedsangivelse.

d) Tidligere domme, for så vidt de angår overtrædelser begået som led i organiseret kriminalitet eller økonomisk eller finansiel kriminalitet.

Artikel 14

1. De retlige myndigheder meddeler de oplysninger, der skal registreres, og ajourfører oplysningerne.

2. Kun de retlige myndigheder, der udpeges hertil af hver medlemsstat, har direkte adgang til oplysningerne. Oplysningerne kan kun videregives til en retlig myndighed, der er ansvarlig for den strafferetlige forfølgning af strafbar svig.

3. Der kan indføres en edb-baseret procedure, der muliggør overførsel af data om enkeltsager efter ensidig anmodning fra en kompetent myndighed, forudsat at denne overførselsmetode kan anses for hensigtsmæssig på grund af det store antal overførsler eller disses hastende karakter, og forudsat at de pågældende personers beskyttede interesser ikke derved tilsidesættes.

Artikel 15

Det skal sikres, at ingen ubeføjet får adgang til personoplysninger i forbindelse med disses overførsel. Medlemsstaterne og Kommissionen sørger for en sådan beskyttelse på grundlag af principperne i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF (4) vedrørende beskyttelse af personoplysninger.

AFSNIT VII Gennemførelsesbestemmelser

Artikel 16

1. Rådet vedtager på initiativ af en medlemsstat eller på forslag af Kommissionen de nødvendige gennemførelsesbestemmelser til denne protokol.

2. Gennemførelsesbestemmelserne kan omfatte bestemmelser om samarbejde mellem de pågældende medlemsstater og Kommissionen med henblik på at løse særlige tilfælde.

AFSNIT VIII Domstolens kompetence

Artikel 17

De Europæiske Fællesskabers Domstol har kompetence til:

- at afgøre præjudicielle spørgsmål om fortolkningen af bestemmelserne i denne protokol, af eventuelle gennemførelsesbestemmelser til denne protokol samt af konventionens bestemmelser

- efter anmodning fra en medlemsstat eller Kommissionen at afgøre enhver tvist vedrørende anvendelsen af denne protokol

- efter anmodning fra en retlig myndighed at afgøre kompetencestridigheder i forbindelse med anvendelsen af reglerne vedrørende den centraliserede procedure.

AFSNIT IX Afsluttende bestemmelser

Artikel 18

1. Denne protokol skal vedtages af medlemsstaterne efter deres respektive forfatningsmæssige bestemmelser.

2. Medlemsstaterne giver generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union notifikation om afslutningen af de procedurer, der i henhold til deres forfatningsmæssige bestemmelser kræves for vedtagelse af denne protokol.

3. Denne protokol træder i kraft 90 dage efter, at den i stk. 2 omhandlede notifikation er afgivet af den medlemsstat i Den Europæiske Union, der som den sidste opfylder denne formalitet, idet der i den forbindelse kun tages hensyn til de medlemsstater, som Den Europæiske Union omfatter på den dato, hvor Rådet vedtager retsakten om udarbejdelse af denne protokol. Hvis konventionen endnu ikke er trådt i kraft på denne dato, træder protokollen i kraft samtidig med konventionen.

Artikel 19

1. Denne protokol er åben for tiltrædelse af enhver stat, der bliver medlem af Den Europæiske Union.

2. Teksten til denne protokol på den tiltrædende stats sprog, som udformet af Rådet for Den Europæiske Union, har gyldighed som autentisk.

3. Tiltrædelsesinstrumenterne deponeres hos depositaren.

4. Denne protokol træder i kraft over for enhver stat, der tiltræder den 90 dage efter deponeringen af den pågældende stats tiltrædelsesinstrument eller på datoen for protokollens ikrafttræden, hvis den endnu ikke er trådt i kraft ved udløbet af perioden på 90 dage.

Artikel 20

1. Generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union er depositar for denne protokol.

2. Depositaren offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende en oversigt over vedtagelser og tiltrædelser samt erklæringer, forbehold og enhver anden notifikation vedrørende denne protokol.

Til bekræfelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne protokol.

Udfærdiget i . . . . . den . . . . . . i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlansk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, hvilke tekster alle har samme gyldighed, og deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.

(1) EFT nr. C 316 af 27. 11. 1995, s. 48.

(2) EFT nr. L 166 af 28. 6. 1991, s. 77.

(3) Afsnit V i protokollen indgår ikke som del af den dispositive del af Kommissionens initiativ på grundlag af artikel K.3, stk. 2. Afsnittet forelægges Rådet til orientering og nærmere overvejelse med henblik på eventuelt at supplere tekstens indhold.

(4) EFT nr. L 281 af 23. 11. 1995, s. 31.