RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET om gennemførelsen af artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet /* COM/2012/0370 final */





RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET om gennemførelsen af artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet Indledning Denne rapport forelægges i henhold til i artikel 9, stk. 3, nr. 3), i Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 af 21. december 2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet[1]. I artikel 9, stk. 3, fastsættes mindstemaskestørrelsen i fangstposen for trukne netredskaber (dvs. trawl, vod brugt fra fartøj og strandvod). Det primære formål med at fastsætte en mindstemaskestørrelse for trukne redskaber var at undgå yderligere stigninger i dødeligheden hos ungfisk. I henhold til artikel 9, stk. 3, nr. 3), skal Kommissionen senest den 30. juni 2012 forelægge en rapport om gennemførelsen af disse bestemmelser for Europa-Parlamentet og Rådet. I artikel 9, stk. 3, nr. 3), fastsættes det desuden, at Kommissionen skal tage hensyn til oplysninger, som medlemsstaterne har indgivet inden den 31. december 2011. Da Kommissionen ingen oplysninger havde modtaget på denne dato, anmodede Kommissionens tjenestegrene i begyndelsen af 2012[2] alle medlemsstaterne i Middelhavsområdet om at oplyse, hvor langt de var nået med gennemførelsen af kravene vedrørende mindstemaskestørrelse, hvilke omkostninger der var afholdt af de erhvervsdrivende, og hvilken indvirkning foranstaltningen eventuelt har haft på selektiviteten. Der blev modtaget svar fra Cypern, Frankrig, Spanien, Italien, Malta og Slovenien, og disse oplysninger danner grundlag for rapporten. I grundlaget for rapporten indgår også observationer og oplysninger, der er indsamlet i forbindelse med en række kontrolbesøg, som Kommissionens tjenestemænd foretog i perioden fra juli 2010 til april 2012. bestemmelserne i artikel 9 De relevante bestemmelser om mindstemaskestørrelsen er indeholdt i artikel 9, stk. 1-4, der er affattet således: "Artikel 9 Mindstemaskestørrelser (1) Det er forbudt at anvende trukne netredskaber, omslutningsnet eller garn til fiskeri efter spidstandet blankesten og at opbevare sådanne om bord, medmindre maskestørrelsen i den del af nettet, hvor maskerne er mindst, opfylder kravene i stk. 3-6. (2) Maskestørrelsen bestemmes efter procedurerne i Kommissionens forordning (EF) nr. 129/2003[3]. (3) For andre trukne netredskaber end dem, der er nævnt i stk. 4, er mindstemaskestørrelse: (1) indtil 30. juni 2008: 40 mm (2) fra den 1. juli 2008 skal de net, der er nævnt i nr. 1), erstattes med et kvadratmasket net med en maskestørrelse på 40 mm ved netposen eller på behørigt begrundet anmodning fra rederen med et diagonalmasket net med en maskestørrelse på 50 mm. I forbindelse med foregående afsnit må fiskerfartøjer kun anvende og have en af de to typer net om bord. (3) Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af dette stykke senest den 30. juni 2012 og fremsætter på grundlag af denne rapport og de oplysninger, som medlemsstaterne har indgivet inden den 31. december 2011, forslag om nødvendige tilpasninger, hvor det er relevant. (4) For trawl til fiskeri efter sardin og ansjos er mindstemaskestørrelsen 20 mm, hvis de nævnte arter udgør mindst 80 % af fangsten i levende vægt efter sortering." I forordningens artikel 14 er der fastsat overgangsforanstaltninger, hvorved EU-erhvervsdrivende, der brugte mindre maskestørrelser, fik frem til 31. maj 2010 til at udskifte deres redskaber. I 2011 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet i forbindelse med gennemførelsen af en henstilling fra Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet (GFCM) følgende ændring af artikel 9, stk. 3: (1) For andre trukne netredskaber end dem, der er nævnt i stk. 4, er mindstemaskestørrelse: (a) kvadratmaskenet med en maskestørrelse på 40 mm i fangstposen, eller (b) på behørigt begrundet anmodning fra rederen diagonalmaskenet med en maskestørrelse på 50 mm, som skal have en godkendt størrelsesselektivitet, der mindst er lig med selektiviteten i de i litra a) omhandlede net. Fiskerfartøjer kan kun få tilladelse til at anvende og opbevare én af disse to typer net om bord. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af dette stykke senest den 30. juni 2012 og fremsætter på grundlag af denne rapport og de oplysninger, som medlemsstaterne har indgivet inden den 31. december 2011, forslag om nødvendige ændringer, hvor det er relevant." Fangstposen i trukne netredskaber Fangstposen er et trawls bageste del. I bilag 1, litra f), i forordning 1967/2006 defineres et trawls fangstpose som et trawls bageste del, der består af net med samme maskestørrelse, som enten er cylindrisk eller kegleformet. Fangstposen kan være rigget direkte på trawlkroppen eller være forbundet med det ved hjælp af forlængelsesstykket (den utilspidsede del). Der skelnes til tider mellem fangstposen i snæver forstand og fangstposen inklusive forlængelsesstykket. I artikel 9, stk. 3, fastsættes mindstemaskestørrelsen specifikt for fangstposen, fordi det er denne del af de trukne netredskaber, der har de mindste masker, og hvor fiskene ledes hen og akkumuleres. Det betyder, at maskerne i resten af nettet skal være større end maskerne i fangstposen. fortolkning Kontrolbesøg foretaget af Kommissionen og kontakt med de nationale administrationer har vist, at medlemsstaterne ikke fortolker artikel 9, stk. 3, korrekt, navnlig hvad angår den tilladte maskestørrelse i andre dele af nettet end fangstposen. For at sikre en ensartet og korrekt anvendelse af artiklen har Kommissionen udarbejdet en detaljeret vejledning til medlemsstaterne. Siden 2007 har Kommissionen jævnligt både i forbindelse med møder i Komitéen for Fiskeri og Akvakultur og på møder på højt niveau[4] understreget, at artikel 9, stk. 3, definerer fangstposen, som den del af nettet, der har de mindste masker, og at maskerne i resten af nettet derfor skal være større. Spørgsmålet er afklaret yderligere i forklarende bemærkninger dateret den 18. april 2011 og 22. marts 2012. I disse bemærkninger understreger kommissæren, at: (a) hvis fangstposen er lavet af kvadratmaskenet med en maskestørrelse på 40 mm, skal maskerne i forlængelsesstykket være større end 40 mm uanset formen (kvadratmasket eller diagonalmasket) (b) hvis fangstposen, på behørigt begrundet anmodning fra rederen, er lavet af diagonalmaskenet med en maskestørrelse på 50 mm, skal maskerne i forlængelsesstykket være større end 50 mm uanset formen (kvadratmasket eller diagonalmasket). Gennemførelse i medlemsstaterne Oplysninger fra medlemsstaterne Ved brev af 10. februar 2012 blev medlemsstaterne bedt om at oplyse, hvordan artikel 9, stk. 3, er blevet gennemført. Kommissionen analyserede derefter disse oplysninger, som giver et overblik over de forskellige aspekter af gennemførelsen. Denne analyse omfatter dog ikke Grækenland, som ikke havde indgivet oplysningerne på det tidspunkt, hvor rapporten blev udarbejdet. 1. Antal fartøjer, der er berørt af ændringen Ændringen af fangstposerne berørte i alt 2 525 fartøjer i de seks medlemsstater. Frankrig har gjort opmærksom på et særligt problem vedrørende gangui-trawlere (partrawl), der tæller mere end halvdelen af de franske trawlere i Middelhavet. Gangui er traditionelt fiskeri efter en blanding af forskellige demersale arter ved brug af fangstposer med en maskestørrelse på 20 mm. De franske myndigheder anfører, at denne maskestørrelse er nødvendig, for at gangui-trawlere kan fortsætte deres traditionelle hverv. Ingen andre medlemsstater har signaleret lignende problemer i deres rapporter. Forordningen giver imidlertid ikke nogen mulighed for at afvige fra den mindstemaskestørrelse for trawl, der er fastsat i artikel 9, stk. 3. 2. Anvendte masketyper Fartøjerne anvender overvejende diagonalmaskede net. Kun 95 ud af de 2 525 fartøjer anvender kvadratmaskede net, mens de øvrige 2 430 fartøjer anvender diagonalmaskede net. Ifølge artikel 9, stk. 3, skal brugen af diagonalmasker i fangstposer være behørigt begrundet af rederne. Kommissionen ønskede derfor at undersøge, hvilke begrundelser rederne fremlægger i den forbindelse. På baggrund af de oplysninger, som medlemsstaterne har indgivet, kan der identificeres følgende kategorier af begrundelser: – Diagonalmasker er billigere, eftersom der er et større udbud af dem på de lokale markeder. Det materiale, der anvendes til at lave kvadratmasker, kræver desuden en særlig ekspertise, som mange af de lokale fabrikanter ikke har – Kvadratmasker er sværere at reparere – Tilrigningen af nettene var ikke mulig med kvadratmasker, eftersom resten af nettet var lavet af diagonalmasker – I nogle tilfælde havde fiskerne deres eget lager af diagonalmasker og ønskede derfor ikke at bruge penge på at købe nye – Diagonalmasker er mere holdbare end kvadratmasker – Diagonalmasker gør mindre skade på de fangede fisk. Det skal bemærkes, at ændringen af forordningen i 2011, der gennemførte GFCM's henstilling nr. 33/2009/2, som blev vedtaget i maj 2009, klart udtrykker et yderligere krav til begrundelsen for brug af 50 mm diagonalmasker i fangstposen. Nettene skal have en "godkendt størrelsesselektivitet, der mindst er lig med" selektiviteten i kvadratmaskenet med en maskestørrelse på 40 mm. De begrundelser, som medlemsstaterne har oplyst, reflekterer ikke disse elementer, på trods af at GFCM's henstilling allerede blev bindende for medlemsstaterne efter dens ikrafttræden i december 2009. Efter Kommissionens opfattelse skal en behørig begrundelse under alle omstændigheder også omfatte overvejelser om selektivitet, og ikke blot omkostninger og holdbarhed. 3. Omkostninger Fem medlemsstater har indgivet oplysninger om omkostninger i forbindelse med udskiftningen af fangstposer. Omkostningerne varierede betydeligt afhængigt af, hvor lang fangstposen var, og om andre dele af nettet også skulle udskiftes. Den oplyste længde på de berørte fangstposer varierede fra 1 til 14 meter, hvor de fleste lå på mellem 2,5 og 12 meter. For langt størstedelen (97 %) af de fartøjer, der blev indgivet omkostningsoplysninger for, lå disse på mellem 500 og 1 000 EUR. Omkostningerne var imidlertid betydeligt højere, når andre dele af nettet også skulle udskiftes. I nogle få tilfælde hvor hele nettet skulle udskiftes, kunne omkostningerne nå helt op på 24 000 EUR. 4. Fristoverholdelse De fleste medlemsstater meddelte, at udskiftningen af nettene var gennemført inden den 31. maj 2010, som var slutdatoen for overgangsperioden. I nogle tilfælde tillod medlemsstaterne en vis fleksibilitet i forbindelse med gennemførelsen af kravet om mindstemaskestørrelse, indtil tvivlsspørgsmålet om fortolkningen af artikel 9, stk. 3, var afgjort. Som nævnt oven for er det heller ikke alle medlemsstaterne, der har bekræftet, at de er enige i fortolkningen af den tilladte maskestørrelse i andre dele af nettet end fangstposen. Som en følge heraf anvendes bestemmelsen om mindstemaskestørrelse ikke altid ensartet i Middelhavsområdet, og artikel 9, stk. 3, kan således ikke betragtes som fuldt ud gennemført endnu. 5. Indvirkning på selektiviteten Kommissionen bad medlemsstaterne indgive oplysninger om fangstsammensætningen efter størrelse og art både før og efter udskiftningen af nettene. Tre medlemsstater har indgivet oplysninger om fangstsammensætningen, mens kun to medlemsstater har indgivet oplysninger om størrelsen. Oplysningerne indikerer, at udskiftningen af nettene kun påvirker sammensætningen af arter i ringe grad, mens den har haft en klar indvirkning på fiskenes størrelse, der er steget med over 10 % efter udskiftningen. Det betyder, at fangsten af ungfisk til en vis grad er faldet, hvilket i sig selv er en god indikator for, at den øgede maskestørrelse kan være effektiv. Disse oplysninger bør udelukkende betragtes som vejledende, eftersom de er begrænsede i tid og sted. En medlemsstat understregede vigtigheden af ikke blot at gennemføre bestemmelsen om øget mindstemaskestørrelse på EU-plan, men også på regionalt plan i samarbejde med GFCM. Der bør derfor tilskyndes til, at GFCM's henstilling nr. 33/2009/2 overholdes helt og fuldt i hele området. Håndhævelse Oplysninger fra medlemsstaterne Fire medlemsstater meddelte, at de i alt havde gennemført 3 182 kontroller af maskestørrelse og konstateret 84 overtrædelser. To medlemsstater indgav oplysninger om bødeniveauet, der varierede mellem 500 og 2 000 EUR. I nogle tilfælde blev de ulovlige redskaber beslaglagt, eller fartøjet fik en advarsel med påbud om at udskifte redskaberne. Kommissionens observationer Kommissionen har foretaget kontrolbesøg i henhold til kontrolforordningens afsnit X[5] for bl.a. at undersøge, hvordan artikel 9, stk. 3, håndhæves i medlemsstaterne. Kontrolbesøgene viste i mange tilfælde, at redskaberne ikke opfyldte kravene til mindstemaskestørrelse, heller ikke efter overgangsperioden, der sluttede den 31. maj 2010. Selvom der blev gjort fremskridt i visse medlemsstater i 2011, var der stadig mange trawl med ulovlig maskestørrelse at finde. Dette viser tydeligt, at medlemsstaterne skal styrke deres kontrolindsats og/eller indføre strengere sanktioner for at sikre håndhævelsen af reglen om mindstemaskestørrelse. En yderligere mangel ved den kontrol, som medlemsstaterne udfører, er den hyppige mangel på passende maskemålingsudstyr. I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 517/2008[6], har maskestørrelsen siden juni 2008 skullet bestemmes med særlige EF-målere, som nævnte forordning fastsætter de præcise specifikationer for. Hvis maskerne måles med andre typer instrumenter, betragtes dette som ulovligt. Selv i de tilfælde hvor maskestørrelsen tydeligvis er mindre end den tilladte mindstemaskestørrelse, kan der ikke iværksættes sanktioner, medmindre overtrædelsen er konstateret med de korrekte måleinstrumenter. Medlemsstaternes kontrollører har ikke altid et sådant instrument med eller er ikke tilstrækkeligt uddannede til at benytte det, selvom de fleste medlemsstater er i besiddelse af et. Én medlemsstat er imidlertid slet ikke i stand til at håndhæve mindstemaskestørrelsen, fordi den ikke er i besiddelse af en EF-måler. konklusion Der er stadig store mangler i forbindelse med gennemførelsen og håndhævelsen af mindstemaskestørrelsen for trukne netredskaber i medlemsstaterne. En af årsagerne til den forsinkede gennemførelse er medlemsstaternes problem med fortolkningen af bestemmelserne i artikel 9, stk. 3. Kommissionen har præciseret disse bestemmelser, således at de nu kan forstås og anvendes på samme måde i alle medlemsstaterne. Kommissionen forventer, at medlemsstaterne indfører strengere og mere målrettet kontrol med anvendelse af de korrekte måleinstrumenter, og at de sørger for, at sanktionerne er tilstrækkeligt afskrækkende for at sikre håndhævelsen af reglen om mindstemaskestørrelse. I lyset af de forklaringer, der er indgivet, har Kommissionen anmodet alle medlemsstaterne om omgående at træffe foranstaltninger, der sikrer fuldstændig og korrekt gennemførelse af disse bestemmelser, og om at overvåge den aktuelle situation for at sikre, at dette sker. Hvor det er nødvendigt, vil Kommissionen ikke tøve med at gøre brug af de i traktaten anførte midler for at sikre overholdelsen af de omtalte bestemmelser. Hvad angår indvirkningen på selektiviteten, tyder det på, at gennemførelsen af reglen om mindstemaskestørrelse har resulteret i øget gennemsnitsstørrelse. Der kan imidlertid ikke foretages en komplet analyse, før der er rettet op på de tilbageværende mangler, og der foreligger oplysninger fra alle medlemsstaterne. [1] EUT L 409 af 30.12.2006, berigtiget i EUT L 36 af 8.2.2007, s. 6. [2] Brev af 10.2.2012, ref. Ares(2012)154023. [3] Siden erstattet af Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 (EUT L 151 af 11.6.2008). [4] På møder i Komitéen den 11. juli 2007, den 2. oktober 2007, den 30. oktober 2007 og den 4. december 2007 samt på møder på højt niveau den 23. januar 2008 og den 15. juli 2009. [5] Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (EUT L 343 af 23.12.2009). [6] Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 af 10. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 850/98 for så vidt angår bestemmelse af maskestørrelse og vurdering af trådtykkelse i fiskenet (EUT L 151 af 11.6.2008).