-yfi 
i* KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 22.07.1997 
KOM(97) 385 endelig udg. 
i SK!*. 
.-'(•Mr 
«,.''v, 
"AJS-'I 
, "'Aï 
V* ENDELIG RAPPORT OM GENNEMFØRELSEN AF 
PETRA-PROGRAMMET 
'*;; 
t t'A 
uft. 
rrt. Handlingsprogram for erhvervsuddannelse af unge 
og forberedelse af unge til arbejds- og voksenlivet 
"fy 
» Vi-* 
Jiïf 
.Lf/rJ 
'«• i* 
il' (forelagt af Kommissionen) 

INDLEDNING 
1. GENNEMFØRELSE AF PROGRAMMET 1 
1.1. Rådets afgørelse 1 
1.2. Gennemførelse og resultater af programmets aktioner 1 
1.3. Forvaltning og høringsprocedurer 4 
1.4. Økonomiske ressourcer 4 
2. UDVIKLING AF POLITIKKER I MEDLEMSSTATERNE 4 
ZA. Styrket deltagelse 5 
2.1.1. Fastsættelse af kvantitative mål for deltagelse i grundlæggende 
erhvervsuddannelse 5 
2.1.2. Sikring af retten til at tilegne sig crhvervskvalilikationcr eller deltage i 
erhvervsuddannelse 6 
2.1.3. Udvidelse af tilbuddene om grundlæggende erhvervsuddannelse 7 
2.1.4. Højnelse af erhvervsuddannelsens status og tiltrækningskraft 8 
2.1.5. Erhvervsvejledning 9 
2.1.6. Fremme af lige muligheder for unge mænd og kvinder 10 
2.1.7. Dårligt stillede personer 11 
2.2. Højnelse af kvaliteten i erhvervsuddannelse og tilpasning til forandringer 12 
2.2.1. Fremme af unges kreativitet, initiativ og iværksætterånd 13 
2.2.2. Dygtiggørelse af lærere og undervisere 14 
2.2.3. Attestering af kvalifikationer 15 
2.2.4. Styrkelse af forbindelserne mellem uddannelsesinstitutioner og 
erhvervsliv 16 
2.2.5. Inddragelse af arbejdsmarkedets parter 17 
2.2.6. Decentralisering - lokalt og regionalt fokus 20 
2.2.7. Modulopbygget uddannelse 21 
2.3. Tværnationalt samarbejde 21 
2.3.1. Den europæiske dimension 21 
2.3.2. Mobilitet 23 
2.3.3. Erhvervssproglig kompetence 24 
3. KONKLUSION OG PERSPEKTIVER 25 
BILAG 
Bilag 1 : Fordeling af økonomiske ressourcer 
Bilag 2: Statistisk baggrund 
Bilag 3: References 
CÔ 
INDLEDNING: RAPPORTENS ART OG STRUKTUR 
Vort samfund står over for en række store udfordringer såsom internationalisering af økonomien, 
virkningerne af videnskabelige og teknologiske fremskridt samt de forandringer, som 
informationssamfundet har ført med sig. En hensigtsmæssig reaktion på disse ændringer 
forudsætter, at vi fremmer egenskaber som fleksibilitet, indlæringsevne og nysgerrighed og 
udvikler specialiserede og tværfaglige færdigheder. Udfordringen ligger i at beherske disse 
udviklinger, og i denne sammenhæng spiller almen uddannelse og erhvervsuddannelse en 
afgørende rolle. Hvordan kan arbejdstagerne få den nødvendige viden og de nødvendige 
færdigheder, således at de hurtigt kan tilpasse sig nye udviklinger? Hvordan kan den enkelte 
erhverve de grundlæggende færdigheder og egenskaber, der kan være den pågældende til nytte hele 
livet igennem? 
Det er klart, at man ikke blot kan tage disse udfordringer op på nationalt plan. Nogle af tendenserne 
i samfundsudviklingen er internationale. Allerede i 1980'erne blev der på fællesskabsplan lanceret 
programmer om almen uddannelse og erhvervsuddannelse. Betydningen af aktioner på 
fællesskabsplan er stadfæstet i Traktaten om Den Europæiske Union, artikel 127, hvor det hedder, 
at "Fællesskabet iværksætter en erhvervsuddannelsespolitik, der støtter og supplerer 
medlemsstaternes aktioner med fuld respekt for, at ansvaret for undervisningsindholdet og 
tilrettelæggelsen af erhvervsuddannelserne ligger hos medlemsstaterne". 
Denne rapport har til formål at give en samlet analyse af erfaringerne fra PETRA-programmet og 
være et incitament til gennemførelsen af LEONARDO DA VINCI-programmet (Rådets afgørelse 
af 6. december 1994, 94/189/EF), der er en videreførelse af foranstaltningerne fra Here 
fællesskabsprogrammer om erhvervsuddannelse, som blev lanceret i 1980'erne samt de omfattende 
aktiviteter på uddannelsesområdet, som støttes af den Europæiske Socialfond. PETRA-programmet 
har allerede været gennem en løbende tilsyns- og evalueringsproces; der blev således gennemført 
intern overvågning og evaluering på programniveau (Kommissionens interimsrapport og 
nærværende rapport), projektniveau (hver partner indleverede en endelig rapport samt en 
regnskabsopgørelse og relevante produkter) og deltagerniveau (f.eks. skulle unge på uddannelses-
og/eller praktikophold evaluere denne erfaring). Der er to gange gennemført en ekstern evaluering 
af programmet med en interimsrapport i 1993 og en endelig rapport ved programmets afslutning. 
Evalueringsrapporten blev udarbejdet af Coopers & Lybrand og kan fas ved henvendelse til 
Kommissionens tjenestegrene. Der fandt også løbende en evaluering sted på forskellige seminarer, 
og der blev draget meget interessante konklusioner på det afsluttende seminar om PETRA-
programmet, som blev afholdt i Killiney i 1995. ("Report on the closing seminar of the PETRA-
programme"). 
Denne endelige rapport udgør en del af evalueringen af PETRA-programmet og er udarbejdet af 
Kommissionen for at gøre status over dets udvikling fra dets begyndelse i 1988 til december 1994 
og dermed opfylde forpligtelsen i henhold til artikel 8 i Rådets afgørelse 91/387/EØF. Den 
illustrerer de fremskridt, der er gjort med hensyn til at opfylde PIITRA-programmets 
hovedfunktion, som var at støtte og supplere politikker og aktiviteter i medlemsstaterne, der sigtede 
mod at opfylde en række specifikke målsætninger fastlagt i Rådets afgørelse af 1. december 1987 
(87/569/EØF) som ændret ved afgørelse af 22. juli 1991 (91/387/EØF). 
Der er to hovedkapitler i denne rapport. Det ene omhandler gennemførelsen af PETRA-
programmet, og i det andet beskrives de seneste udviklinger i medlemsstaternes politikker og 
lovgivning, som sigter mod at højne standarden og kvaliteten af den grundlæggende 
erhvervsuddannelse, øge dens tiltrækningskraft og mulighederne for at reagere positivt på 
erhvervslivets krav. Sidst i rapporten findes konklusioner og perspektiver. 
UO 
Kapitlet "Udvikling af politikker i medlemsstaterne" er den vanskeligste og mest ambitiøse del af 
denne rapport, eftersom det har til formål at beskrive de foranstaltninger, der er truffet på 
medlemsstatsniveau for at forbedre og forny den grundlæggende erhvervsuddannelse og også 
sammenligne foranstaltninger, der for nylig er indført i medlemsstaterne ud fra de målsætninger, 
der er fastlagt i PETRA-programmet. Formålet er ikke at beskrive de nationale systemer, men at 
angive tendenser og udviklinger i Fællesskabet i perioden 1988-1994. På grund af de mange emner, 
der skal behandles, kan rapporten kun indeholde de overordnede tendenser og ikke en grundig 
analyse af hvert emne. 
Hovedkilden hertil er de nationale rapporter om udviklingen i medlemsstaternes grundlæggende 
erhvervsuddannelsessystemer. Medlemsstaterne fremlagde disse rapporter i juni-december 1995 
som krævet i artikel 8 i Rådets afgørelse. For at supplere informationer fra de nationale rapporter og 
også for at fa relevante oplysninger fra Spanien, Italien og Nederlandene, som ikke fremsendte 
deres nationale rapport til Kommissionen, er der også anvendt andre kilder, især landerapporterne 
fra CEDEFOP: "Erhvervsuddannelse i (land)", OECD-undersøgelser og en fælles publikation fra 
CEDEFOP og EURYDICE om opbygningen af almen uddannelse og grundlæggende 
erhvervsuddannelse i Den Europæiske Union. Tidligere publikationer inden for rammerne af 
PETRA-programmet er også blevet anvendt som kilder, især den endelige evalueringsrapport af 
PETRA-programmet, fase I, interimsrapporten om PETRA-programmet, fase II, og tematiske 
publikationer om PETRA-programmet. 
C ii/) 
1. GENNEMFØRELSE AF PROGRAMMET 
1.1. Rådets afgørelse 
PETRA-programmet blev indført i 1988 på grundlag af Rådets afgørelse af 1. december 1987 om et 
handlingsprogram for erhvervsuddannelse af unge og forberedelse af unge til arbejds- og 
voksenlivet. Hensigten var oprindelig, at det skulle løbe over fem år (1. januar 1988 til 31. 
december 1992). I programmets indledende fase blev det imidlertid klart, at spørgsmålet om 
grundlæggende erhvervsuddannelse fik stadig større opmærksomhed på Fællesskabets politiske 
dagsorden. Derfor forelagde Kommissionen i november 1990 et forslag for Rådet om udvidelse og 
udvikling af PETRA-programmet, der skulle omfatte det tidligere Fællcsprogram til Fremme af 
Udveksling af Unge Arbejdstagere. Dette forslag dannede grundlag for Rådets afgørelse af 22. juli 
1991, som styrkede rammen om en ny fase for PETRA, og som skulle løbe fra 1. januar 1992 til 31. 
december 1994. PETRA var det første praktiske eksempel på Kommissionens strategi med at 
rationalisere og koordinere Fællesskabets aktioner inden for erhvervsuddannelse. Denne strategi er 
videreført med vedtagelsen af Leonardo da Vinci-programmet og iværksættelsen af de fastlagte 
aktiviteter, som den Europæiske Socialfond gennemfører indenfor grundlæggende 
erhvervsuddannelse især i Mål 1 regioner samt på nationalt niveau gennem fællesskabsinitiativerne 
Employment og Youthstart. 
PETRA- programmets sigte med at sikre alle unge mulighed for at modtage et, to eller flere års 
erhvervsuddannelse med anerkendte kvalifikationer, inspirerede også til Youthstart forslaget i 
Hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. De væsentligste af PETRA-programmets 
aktiviteter, som videreføres i fællesskabsinitiativerne Employment og Youthstart, omfatter: 
- udvidet adgang til tværnationale praktikophold, dels som del af oplæringen, dels som middel til 
generelt at øge erhvervsuddannelsernes status samt specifikt at motivere deltagere; 
- muligheder for unge til at deltage i selvstyrede beskæftigelsesprojekter, som i en række tilfælde 
gav deltagerne mod på at genoptage en uddannelse og hjalp dem til at strukturere deres 
karriererforløb; 
- udviklingen af varierede vejledning- og uddannelsesforløb samt af materiale, der beskriver 
forskellige niveauer for unges kunnen og viden, udviklet på tværnational basis. 
Udviklingen af uddannelse for udsatte grupper på arbejdsmarkedet var et gennemgående tema i 
hele PETRA-programets levetid, hvorfor uddannelsesforløb, moduler og materialer, som er relevant 
i forbindelse med Employment og Youthstart ligger i forlængelse af Programmets intensioner. 
1.2. Gennemførelse og resultater af programmets aktioner 
PETRA-programmet har ført til to slags resultater: Undersøgelser (cf. publikationsliste i bilagene) 
og etablering af netværk. Der findes fem grupper af netværk: - Netværk af de Nationale 
Koordinationsenheder (NCU'er); - Netværk under Aktion I (Ophold); - Netværk under Aktion 11 
(Uddannelsespartnerskaber og deres resultater og produkter); - Netværk under Aktion III 
(Erhvervsvejledning) og - Forskningsnetværk. I PETRA-programmet er der forudsat fire 
hovedaktionstyper: 
Aktion I: Støtte til erhvervsuddannelses- og praktikophold i en anden medlemsstat for unge under 
grundlæggende erhvervsuddannelse, unge arbejdstagere, unge arbejdsløse og unge under 
erhvervsmæssig videreuddannelse. Der blev oprettet en database over ophold og målgrupper, og fra 
1992 til 1994 deltog i alt 33.719 unge i ophold under Aktion I. Disse ophold blev tilrettelagt på 
decentralt niveau og forvaltet af de Nationale Koordinationsenheder (NCU'er), der refererede til 
Kommissionen. Der er gennemført adskillige undersøgelser af disse ophold og vilkårene for dem 
(cf. bilag 3: Referencer). 
Visse Nationale Koordinationsenheder tog initiativ til tematiske seminarer om Aktion I, hvor de 
inviterede alle, der havde beskæftiget sig med uddannelses- og praktikophold. Efter et af disse 
seminarer blev der udarbejdet en håndbog med titlen "Basic communicative skills and cultural 
knowledge for transnational vocational placements" om sproglig og kulturel forberedelse af unge, 
før de skal af sted på et uddannelses- eller praktikophold. 
Der blev etableret adskillige netværk, efter at forvaltningen af denne aktion blev lagt ud til og 
efterfølgende administreret af NCU'erne, det centrale Aktion I-netværk på europæisk plan under 
programmet. Via NCU-netværket oprettede man en tjeneste, hvorigennem interesserede kunne 
finde partnere, og man behandlede også gennem dette netværk multilaterale ansøgninger, der 
krævede en beslutning truffet aflire eller Here NCU'er. 
Et andet europæisk netværk i forbindelse med Aktion I var det uformelle netværk af 
tilrettelæggere af praktikophold. Dette netværk fandtes også for 1992, da Fællesprogrammet til 
Fremme af Udveksling af Unge Arbejdstagere blev indarbejdet i Aktion I under PETRA. 
Aktion II: Støtte til tværnationalt samarbejde, der forbinder nyskabende uddannelsesprojekter fra 
forskellige medlemsstater, herunder Ungdomsinitiativer (YlP'er) i et Europæisk Netværk af 
Uddannelsespartnerskaber (ENTP) 
Europæisk Netværk af UddanneIsespartnerskaber (ENTP'erV 
Igennem hele perioden (1988-1994) blev omkring 1.000 projekter optaget i Netværket med 
deltagelse af ca. 160.000 unge og 30.000 lærere og undervisningsmedarbejdere. Siden 1992 har 
netværkets aktiviteter især været koncentreret om fælles udvikling og overførsel af moduler inden 
for erhvervsuddannelse, fælles uddannelse af undervisere og nye prioriteter inden for særlige 
temaer og sektorer. Arbejdet på dette område har givet følgende resultater: 
Kompendiet (samlet oversigt over ENTP'cmcs resultater og uddannelsesmoduler) 
PETRASYS-databasen (informationer om projekter) 
Interaktiv opfølgning (rapporter, besøg osv.) 
- Temarelaterede møder (ideudveksling og udnyttelse af positive erfaringer) 
Ungdomsinitiativprojekter (YlP'er): 
Ud over de uddannelsesprojekter, der var omfattet af ENTP, fik næsten 1.000 YlP'er støtte af 
programmet i perioden. YlP'er var nyskabende projekter, hvor det var de unge selv, der 
hovedsagelig var ansvarlige for planlægning og tilrettelæggelse, og hvor man fokuserede på 
oplysning om overgangen fra skole til erhvervsuddannelse og arbejdsliv og/eller fremmede 
udviklingen af iværksætterånd, kreativitet og ansvarsfølelse hos de unge. Det samlede antal unge, 
der direkte var med i YlP'er siden 1988, nåede op på 25.000. 
Aktion III: Støtte til nationale systemer med henblik på udveksling af erhvervsvejledningsdata og -
erfaring samt eksempler på god praksis inden for erhvervsvejledning gennem oprettelsen af et 
fællesskabsnetværk af nationale kontaktpunkter og uddannelse af vejledningsrådgivere og -
eksperter om fællesskabsdimensionen i vejledningsarbejdet. 
I løbet af første fase af PETRA var Aktion III ikke som selvstændigt indsatsområde. Tværnationalt 
samarbejde om udvikling af ny erhvervsvejledning i undervisningen var imidlertid hovedtemaet i 
mere end hundrede projekter inden for ENTP. Derfor vurderede man, at den type projekter burde 
være en af hovedaktionerne under PETRA I I-programmet. Således gennemførte man fra 1992 en 
mere struktureret fællesskabsramme med henblik på høring og samarbejde mellem 
medlemsstaternes systemer for erhvervsvejledning, herunder 4 foranstaltninger: 
• Der blev oprettet 28 nationale ressourcecentre, som skulle fungere som reference- og 
ressourcecentre for erhvervsvejledere. 
• Der blev etableret tre store, tværnationale partnerskabsprojekter, som fokuserede på fælles 
udvikling af uddannelsesmateriale og fælles uddannelsesaktiviteter for vejledningseksperter 
med henblik på at øge bevidsthed, viden og erfaring. 
• Hvert nationalt vejledningscenter var også engageret i cl eller liere multilaterale, tværnationale 
udviklingsprojekter, der skulle udarbejde løsninger på fælles problemer eller behov, specielt i 
forbindelse med Fællesskabets erhvervsvejledningsdimension. Som eksempler kan nævnes: 
samordning af eksisterende databaser i de forskellige medlemsstater i et netværk; styrkelse af 
den rolle, virksomheder og arbejdsmarkedets parter spiller i crhvcrvsvejlcdningsprocessen; 
samarbejde om forbedring af kvaliteten i vejledningsmateriale og -produkter. 
• Endelig fremmede Aktion III udbredelsen og anvendelsen af relevant oplysningsmateriale, der 
er udarbejdet på fællesskabsplan, eksempelvis Den Europæiske Håndbog for Erhvervsvejledere 
samt komparativt materiale om, hvorledes erhvervsvejledningssystemerne er opbygget og 
fungerer i alle medlemsstaterne. 
Aktion 4: Supplerende foranstaltninger, herunder støtte (il udbredelse af Programmets 
resultater, tværnationalt samarbejde om undersøgelser af erhvervsuddannelse for unge samt 
teknisk støtte på fællesskabsplan og i medlemsstaterne til gennemførelse, koordinering og 
evaluering af Programmet. 
• Aktiviteter, der skal lette driften af Programmet/informationsarrangementer 
Siden 1988 har PETRA deltaget i eller på anden måde bidraget væsentligt til mere end 200 større 
oplysningsarrangementer på fællesskabsplan og i medlemsstaterne (herunder afholdelse af 
konferencer, tematiske seminarer, nationale og internationale uddannelsesmesser) samt adskillige 
regionale arrangementer. Denne aktivitet blev støttet med oplysningsmateriale (for eksempel 
vademecum, projektfortegnelse, tematiske publikationer, brochurer og PETRA-årbøger) samt 
pressedækning. 
• Aktiviteter, der har til formål at støtte fælles forskning og 
undersøgelser/forskningsnetværk 
PETRA-programmet støttede oprettelsen af tværnationale, bilaterale og multilaterale 
forskningspartnerskaber, der omfatter over 70 forskningsinstitutter, udpeget af de nationale 
myndigheder, og som arbejder med udgangspunkt i et sæt specifikke emner, der har direkte 
tilknytning til de målsætninger, som er fastlagt i afgørelserne om PETRA. Disse partnerskaber har 
nu afsluttet deres arbejde, og resultaterne vil blive offentliggjort og således understøtte 
fællesskabssamarbejdet om fremme af erhvervsuddannelse og bidrage til yderligere udvikling af 
politiske og praktiske instrumenter. Flere store undersøgelser er blevet gennemført med 
ekspertbistand fra alle medlemsstater (cf. Aktion 1) om den sociale og juridiske status for unge, der 
deltager i tværnationale erhvervsuddannelsesophold, samt anerkendelse og attestering af 
tværnationale erhvervsuddannelses- og praktikophold og endelig om forbedring og supplering af 
oplysningsmaterialet om unges deltagelse i erhvervsuddannelse. 
PETRA-programmet sørgede også for teknisk og/eller finansiel bistand til en række andre netværk, 
der behandlede emner af relevans for Programmets hensigter og målsætninger, herunder European 
Forum of Technical and Vocational Education and Training; European Secondary Headteachers 
Associations; og European Work Experience. 
• Ud vikling af statistiske indikatorer 
Som en del af samarbejdet med EUROSTAT blev der gennemført en undersøgelse om udviklingen 
af statistiske indikatorer. "Udvikling af statistikker om grundlæggende erhvervsuddannelse -
endelig rapport." Arbejdet på dette område ligger som en del af Leonardo da Vinci-programmet 
under område III.2.b: "Udvikling af viden på erhvervsuddannelsesområdet, udveksling af 
sammenlignelige data om erhvervsuddannelse". 
• Studiebesøgsordninger 
Der blev også truffet supplerende foranstaltninger for at sikre tæt samordning med underviseres og 
politikeres studiebesøgsordninger i forbindelse med den erhvervsuddannelse, som blev 
administreret af CEDEFOP (Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse) på 
vegne af Kommissionen. Disse besøg blev planlagt ud fra en tematisk synsvinkel og blev afviklet i 
små grupper, der alle bestod af deltagere fra adskillige medlemsstater. Indtil juni 1993 havde 
næsten 800 uddannclsesspecialister fra alle medlemsstater deltaget i besøg, som tematisk har 
fokuseret på PETRA's prioriterede målsætninger. Arbejdet på dette område bliver fortsat inden for 
rammerne af Leonardo da Vinci-programmet: Streng III.3.b: udvikling i formidling af nyskabelse 
på erhvervsuddannelsesområdet; tværnationale udvekslingsprogrammer; studiebesøg. Studiebesøg 
bliver fortsat administreret af CEDEFOP på vegne af Europa-Kommissionen. 
1.3. Forvaltning og høringsprocedurer 
Europa-Kommissionen var ansvarlig for den overordnede forvaltning af Programmet. 
Kommissionen arbejdede med to organer, der var oprettet ved Rådets afgørelse med henblik på at 
sikre gennemførelsen af Programmet, nemlig det rådgivende udvalg og de Nationale 
Koordinationsenheder. Desuden trak Kommissionen på ekspertbistand, når det var nødvendigt. 
Endvidere blev Kommissionen støttet af Kontoret for Teknisk Bistand. 
1.4. Økonomiske ressourcer 
Den økonomiske støtte fra Fællesskabet, der blev stillet til rådighed inden for rammerne af PETRA 
I (1988-1991), beløb sig til 39,99 mio. ECU. Til PETRA II (1992-1994) blev der bevilget 105.318 
mio. ECU. Stigningen i Programmets økonomiske ressourcer var særdeles markant over årene, fra 
8 mio. ECU i 1988 til et budget på 40 mio. ECU i 1994. Denne udvikling skyldtes i høj grad, at 
Europa-Parlamentet til stadighed støttede Programmet. Imidlertid var Programmets økonomiske 
ressourcer ikke tilstrækkelige til at tilfredsstille den stigende efterspørgsel efter at deltage i de 
forskellige aktiviteter. (Cf. bilag 1, hvoraf fremgår fordelingen af økonomiske ressourcer mellem 
Programmets forskellige aktioner). 
2. UDVIKLING AF POLITIKKER I MEDLEMSSTATERNE 
Formålet med dette kapitel er at gøre opmærksom på de politiske udviklingstendenser i 
medlemsstaterne, der er i overensstemmelse med PETRA-programmets målsætninger og bidrager 
til opfyldelsen heraf. Den tematiske metode at præsentere ændringer i nationale systemer på er 
valgt i stedet for "land-for-land-metoden", til trods for at der er forskelle på, hvordan de enkelte 
lande organiserer den grundlæggende erhvervsuddannelse. Selv om systemerne kan se forskellige 
ud, er de udfordringer, medlemsstaterne står overfor, meget ens, for eksempel høje 
arbejdsløshedsprocenter for unge (cf. bilag 2, fig. 2 og fig. 5), problemer vedrørende indslusning af 
unge på arbejdsmarkedet og et voksende behov for en uddannet arbejdsstyrke. Der er betydelig 
forskel på den grundlæggende erhvervsuddannelse i Fællesskabet i forhold til hver enkelt 
medlemsstats aktuelle, økonomiske situation, kultur og traditioner. Generelt tilpasser alle lande 
deres nationale erhvervsuddannelsessystemer løbende, og i dette kapitel forklares disse ændringer 
kort. Nogle lande har gjort store fremskridt i retning af ændringer og har indført større, strukturelle 
reformer af deres systemer. Dette gælder bl.a. Danmark, Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, 
Portugal og Luxembourg. Andre lande har valgt at tilpasse deres systemer, hvor det har været 
nødvendigt, uden at ændre det grundlæggende system. 
2.1. Styrket deltagelse 
PETRA-programmets første hovedmålsætning var "at støtte de politikker og aktiviteter i 
medlemsstaterne, der skal sikre, at de unge i Fællesskabet, der ønsker det, modtager el eller om 
muligt to eller flere års erhvervsuddannelse ud over deres obligatoriske skolegang på fuldtid, 
hvorigennem de unge kan erhverve sig anerkendte kvalifikationer", og disse målsætninger bør ses 
på baggrund af beskæftigelsessituationen for unge. (Cf. bilag 2 rried henblik på en kommentar om 
grundlæggende statistikker). 
Statistikkerne afspejler både demografiske tendenser og unges tendens til al blive længere i det 
almene uddannelsessystem og i erhvervsuddannelsessystemet. Det bør bemærkes, at unge, der 
forlader skolen uden kvalifikationer, fortsat udgør en gruppe, hvis risiko for arbejdsløshed er op til 
fire gange højere end for dem med kvalifikationer. Der er ingen tvivl om, at en vellykket almen 
uddannelse og grundlæggende erhvervsuddannelse er nøglen til unges integration på 
arbejdsmarkedet i alle medlemsstater. Erhvervsuddannelsessystemerne skal derfor være særligt 
opmærksomme på udviklingen af muligheder for unge, der afslutter den obligatoriske skolegang 
med dårlige resultater. 
Desuden bør det erindres, at vækst i beskæftigelse og muligheder for en erhvervsmæssig karriere 
primært forekommer inden for de erhverv, der kræver en videregående faguddannelse. Inden for 
erhvervssektorerne er der en klar tendens i retning af øgede færdighedskrav til de fleste job. Det er 
ved at blive almindeligt anerkendt, at grundlæggende erhvervsuddannelsessystemer skal lægge 
mere vægt på at udvikle et vidtspændende sæt kernefærdigheder, herunder evnen til at lære at lære, 
selvstændighed, initiativ, evne til at udøve selvstændig erhvervsaktivitet samt evnen til at tilpasse 
sig nye krav. 
2.1.1. Fastsættelse af kvantitative mål for deltagelse i grundlæggende 
erhvervsuddannelse 
Kvantitative mål er blandt de konkrete målsætninger for den grundlæggende erhvervsuddannelse, 
som adskillige medlemsstater har fastlagt, især når de har gennemført større reformer af deres 
nationale systemer. Der er et politisk ønske om at fremskynde opkvalificeringen af arbejdsstyrken, 
således at den kan imødekomme de strukturelle forandringer i erhvervslivet. 
For eksempel er den overordnede målsætning for planen "Uddannelse til alle" i Danmark, at 95% 
af en ungdomsårgang skal starte på en ungdomsuddannelse i år 2000 (93% i 1990). Planen skal 
sikre, at 90-95% af unge i en hvilken som helst årgang rent faktisk afslutter en ungdomsuddannelse 
(77% i 1990), og der lægges vægt på at mindske antallet af unge, der falder fra. Formålet med Lov 
om aktiv arbejdsmarkedspolitik (1994) er at bidrage til at sikre et velfungerende arbejdsmarked 
gennem en aktiv arbejdsmarkedspolitik, der er rettet mod personer, som søger beskæftigelse eller 
uddannelse. Bag Arbejdsmarkedsreformen ligger en målsætning om at skabe 60.000 ekstra 
voksenuddannelsespladser før år 2000. Således blev der i 1994 skabt omkring 10.000 af disse nye 
pladser. 
I Italien lægger den nye lov om gymnasieskoler op til, at 80% af en aldersgruppe i år 2000 vil fa 
eksamensbevis på gymnasieniveau efter afslutning af enten almene, videnskabelige, tekniske eller 
erhvervsmæssige uddannelser. 
I Luxembourg har man truffet en række foranstaltninger for at nedbringe dumpeprocenten. 
Oprykningssystemet (fra et år til det næste) er blevet ændret, idet man har indført muligheden for 
at udligne dårlige resultater på bestemte områder; det er også blevet muligt at gennemføre 
uddannelsen i to trin med CITP (teknisk og erhvervsmæssig forberedelseseksamen), der fører til 
erhvervelse af C ATP (teknisk og erhvervsmæssig eksamen). 
I Frankrig har man i henhold til lov om vejledning (1989) sat som mål, at 80% af unge i år 2000 
skal nå op på niveau IV, dvs. at de har gennemført tre års gymnasieuddannelse (almen, teknisk eller 
erhvervsmæssig) efter den obligatoriske skolegang. 
I Spanien har man inden for rammerne af den nye reform (LOGSE, 1990) sat som mål, at 80% af 
alle unge inden år 2000 fortsætter deres skolegang indtil det 18. år med mulighed for at vælge 
mellem en decideret erhvervsuddannelse (mellemniveau) og en "Bachillerato". En ny teknisk 
"Bachillerato" er indført, som i indhold ligger meget tæt på den grundlæggende 
erhvervsuddannelse. 
Det Forenede Kongerige: De nationale mål blev lanceret i 1991 med støtte fra alle større politiske 
aktører. Den uafhængige arbejdsgiver-ledede organisation NACETT (National Advisory Council 
for Education and Training Targets), der reviderede målene i 1994, overvåger, om der gøres 
fremskridt i retning af at opfylde målene. I hvidbogen af maj 1995 "Competitiveness - Forging 
ahead" blev målene ajourført, og det drejer sig om følgende: 1. Alle arbejdsgivere bør investere i 
personaleudvikling for at opnå erhvervsmæssig succes; 2. Alle enkeltpersoner bør have adgang til 
uddannelsesmuligheder, der fører til anerkendte kvalifikationer, og som opfylder deres ønsker og 
behov; 3. Al uddannelse bør udvikle selvtillid, fleksibilitet og bredde - især ved at give kompetence 
inden for kernefærdighederne. Der er også fastsat kvantitative mål for den grundlæggende 
erhvervsuddannelse. 
2.1.2. Sikring af retten til at tilegne sig erhvervskvalifikationer eller deltage i 
erhvervsuddannelse 
I Frankrig er retten til kvalifikationer til alle arbejdstagere i form af en "Crédit formation" (ret til 
uddannelse) fastsat i lov af 1990 (90-579, 4.6.90) om kontrol med og kvalitet i erhvervsuddannelse. 
Den styrker uddannelsesinstitutionernes forpligtelser og tilsynet hermed. Unges ret til 
erhvervskvalifikationer er nedfældet i "Code du Travail" (1991 og 1992), og uddannelse skal føre 
til kvalifikationer, som svarer til økonomiens behov på kort eller mellemlangt sigt. 
I 1991 bekendtgjorde den nederlandske regering, at alle uanset alder skal have ret til at opnå en 
"udgangskvalifikation", dvs. en erhvervskvalifikation på samme niveau som en grundlæggende 
lærlingegrunduddannelse. Dette underbygges nu af foranstaltninger på 5.-9.-klassesniveau, der skal 
modvirke frafald i utide. Disse foranstaltninger består af projekter til fremme af gennemførte 
gymnasieuddannelsesforløb og af særlige bestræbelser inden for rammerne af "Youth Guarantee"-
ordningen, der skal motivere afgangselever, som forlader skolen uden eksamen, til at lade sig 
indskrive på lærlingekurser. 
I Portugal underskrev regeringen og arbejdsmarkedets parter i juli 1991 en formel aftale om at 
udfolde store bestræbelser på afsikre, at unge far mindst et års grundlæggende erhvervsuddannelse 
efter afsluttet obligatorisk skolegang. De nationale myndigheder er nu i færd med at reformere 
udformningen af erhvervsuddannelseskurserne, der afholdes under arbejdsministeriets ansvar, og 
vil ikke længere afholde grundlæggende erhvervsuddannelseskurser af mindre end ét års varighed. 
I Det Forenede Kongerige har man indført to foranstaltninger, der giver ret til at opnå 
erhvervskvalifikationer eller deltage i erhvervsuddannelse, nemlig "The Youth Training 
Programme" og en ordning med "Youth Credits". 
I Tyskland medførte genforeningsprocessen, at forbudslovgivningen om erhvervsuddannelse også 
fandt anvendelse på de fem nye delstater. Denne lovgivning er især baseret på et tostrenget system 
med uddannelse på uddannelsesinstitutioner og praktikophold i virksomheder. Det betød en radikal 
ændring af uddannelsessystemet i de nye delstater, hvilket stable problemer med at sikre et 
tilstrækkeligt antal erhvervsuddannelsespladser til unge, især cfø mange virksomheder måtte lukke, 
hvilket medførte en alvorlig nedgang i antallet af virksomhedsbaserede 
erhvervsuddannelsesmuligheder. Der blev taget mange initiativer på nationalt plan for at afbøde 
virkningerne på erhvervsuddannelsessituationen, og det fik de ønskede positive virkninger. I 
september 1993 - som i 1991 og 1992 - var langt de fleste unge ansøgere således kommet i gang 
med en erhvervsuddannelse, og det resterende mindretal havde faet tilbud om uddannelse. 
I Irland indførte man i 1985 "Social Guarantee/YouthReach Training Programme", der omfattede 
et 5-årigt gennemførelsesprogram. Det giver arbejdsløse unge ret til adgang til uddannelses- og 
praktikopholdsprogrammer, som er specielt udformet til at opfylde de behov, man har afdækket for 
denne gruppe. 
2.1.3. Udvidelse af tilbuddene om grundlæggende erhvervsuddannelse 
Grækenland: Tilbuddet om erhvervsuddannelse steg kraftigt i løbet af de seneste få år. Det bør 
således bemærkes, at antallet af programmer steg med 50,8%, og antallet af deltagere med 55,1% 
sammenlignet med 1990. Det kan meget vel være et resultat af fællesskabsstøtte fra forskellige 
programmer samt fra Den Europæiske Socialfond, men et andet meget vigtigt incitament har været, 
at der blev skabt det juridiske grundlag for disse nye tilbud, dvs. de nye institutter for 
erhvervsuddannelse (IKE'er), der er oprettet i henhold til loven fra 1992, og som navnlig er rettet 
mod de unge, der efter afslutningen af ikke-obligatoriske uddannelser på gymnasieniveau ikke 
fortsætter med en højere uddannelse. 
Danmark: "Uddannelse til alle". Inden for rammerne af den overordnede reform "Uddannelse til 
alle" af 1993 er der truffet to foranstaltninger rettet mod den såkaldte "restgruppe", dvs. de unge 
(omkring 1/4 af alle aldersgrupper) der aldrig fuldfører skole- eller erhvervsuddannelse. Det drejer 
sig om EGU (Erhvervsfaglig grunduddannelse, vedtaget ved lov i juni 1993) og Den Fri 
Ungdomsuddannelse (etableret pr. 1. januar 1995). Begge initiativer er rettet mod unge, der enten 
ikke kan eller ikke ønsker at deltage i de traditionelle ungdomsuddannelseskurser. Formålet er at 
motivere omkring 3.000 unge, som ellers ikke ville have gjort det, til at fuldføre 
ungdomsuddannelsen hvert år. 
Luxembourg: Loven af 4. september 1990 indeholder en række hovedmålsætninger for den 
nationale erhvervsuddannelsespolitik for unge, hvoraf én har til formål at sikre, at alle unge 
kommer ud på arbejdsmarkedet med en anerkendt erhvervskvalifikation. Dette sikres ved at 
diversificere og forbedre tilbuddet om erhvervsuddannelse gennem udvikling og gennemførelse af 
uddannelsesmoduler; ved at diversificere og forbedre tilbuddel om uddannelse til dårligl stillede 
unge; og ved at gøre erhvervsuddannelse mere attraktiv ved at højne dens status. 
I Spanien drager mange unge, som forlader grundskolen uden eksamensbevis, og unge op til 21 år 
uden formelle kvalifikationer fordel af de såkaldte "Programas de Garantia social", der 
tilrettelægges af uddannelsesmyndighederne. Disse programmer sigter mod at forberede de unge til 
arbejdslivet samt sikre deres integration på arbejdsmarkedet eller på ny at integrere dem i skole-
eller erhvervsuddannelse. 
2.1.4. Højnelse af erhvervsuddannelsens status og tiltrækningskraft 
Erhvervsuddannelse skal på den ene side give de svagere grupper af unge (som nu kommer ud på 
arbejdsmarkedet uden kvalifikationer) mulighed for at opnå kvalifikationer, men skal på den anden 
side også tiltrække stærke unge (der nu vælger gymnasium og almene uddannelser). Det kan kun 
ske, hvis erhvervsuddannelse og ikke-obligatorisk, almen uddannelse har lige høj status. Det er igen 
et spørgsmål om jobmuligheder. Det er også vigtigt at sikre en horisontal og vertikal fleksibilitet i 
uddannelsessystemerne. El af formålene med PETRA-programmet var derfor at styrke 
erhvervsuddannelsens status, især gennem uddannelses- eller praktikophold og udvekslinger samt 
nyt undervisningsindhold. Mange lande har iværksat aktioner, der sigter mod at gore det mere 
attraktivt for unge at vælge en erhvervsuddannelse ved at højne dens status eller letle adgangen 
hertil. 
I Tyskland afspejler disse målsætninger sig i et nyt initiativ, der blev iværksat i 1991, og som giver 
nye muligheder og yderligere støtte til særligt dygtige unge under erhvervsuddannelse, og desuden 
har man drøftet og gennemført nye bestemmelser, der letter overgangen fra erhvervsuddannelse til 
højere uddannelse. En arbejdsgruppe, der blev nedsat af forbundsregeringen og delstaterne, 
besluttede den 10. februar 1994, at det skulle gøres mere attraktivt at vælge en erhvervsuddannelse, 
og at man skulle sikre lige høj status for erhvervsuddannelse og almen uddannelse efter den 
obligatoriske skolegang. Gruppen består af repræsentanter fra forbundsregeringen, delstaterne og 
arbejdsmarkedets parter. Den har udfærdiget et arbejdsprogram på mellemlangt sigt, der omfatter 
foranstaltninger, som skal sikre, at der tilbydes et passende antal lærlingepladser, og at kvaliteten 
af erhvervsuddannelsen garanteres. Det tostrengede system bør differentieres i en større målestok, 
således at svagere lærlinge (på grund af manglende motivation eller dårlige, sociale forhold) og højt 
motiverede lærlinge får mulighed for at opnå kvalifikationer, der passer til deres personlige 
situation. 
I Belgien er der indført et specialiseringsår, som skal følge efter 3. år af erhvervsuddannelse på 
heltid for at gøre det muligt for unge at gå videre til en højere uddannelse og dermed styrke 
ligheden i status mellem erhvervsuddannelse og ikke-obligatorisk, almen uddannelse. 
I Det Forenede Kongerige ønsker regeringen, at akademiske og erhvervsmæssige kvalifikationer 
far lige høj status. I hvidbogen Education and Training for the 21st Century hedder det, at 
regeringen efter en bred høring har til hensigt at etablere et nyt system for eksamensbeviser på 
almindeligt og avanceret niveau, hvilket vil gøre det muligt for eleverne at kombinere General 
Certificates of Secondary Education og erhvervskvalifikationer i 15-16-års alderen eller A-levels, 
AS-levels (gymnasieniveau) og erhvervsmæssige kvalifikationer i 17-18-års alderen. Samtidig 
ønsker regeringen at øge antallet af elever, der ønsker at opnå erhvervsmæssige kvalifikationer, 
hvilket vil gøre det muligt at tilbyde eksaminer på et lavere niveau fra Business and Technology 
Education Council fra september 1991 og øge kravene til det forberedende 
erhvervsuddannelsesbevis, således at det kan blive en hensigtsmæssig vej til at opnå kvalifikationer 
på et højere niveau. 
I Danmark er erhvervsuddannelserne på gymnasialt niveau (HTX, HHX) et rimeligt alternativ til 
det almene gymnasium, eftersom de giver adgang til højere uddannelser såvel som til 
beskæftigelse. De er blevet meget populære og har bidraget til, at almene og erhvervsmæssige 
uddannelser har samme status. 
Italien: I slutningen af 80'erne lancerede undervisningsministeriet et større initiativ, "Progretto 
92", der havde til formål at gøre grundlæggende erhvervsuddannelse til et mere attraktivt valg og 
øge beståelsesprocenten, f.eks. ved at indføre bredere, modulopbyggede kurser. Resultaterne har 
været så lovende, at de vil blive gennemført i alle erhvervsskoler senest i 1996 og vil på den måde 
nå ca. 20% af aldersgruppen. Del arbejde, der er gennemført under PETRA's Aktion II, anerkendes 
af de italienske myndigheder, der mener, at det har haft ep betydelig indvirkning på indførelsen af 
nye undcrvisningsmetodologier og ajourføringen af uddannelsesindholdet. 
2.1.5. Erhvervsvejledning 
Erhvervsvejledning spiller en central rolle i et mere internationalt samfund, der er under hastig 
forandring, fordi den letter adgangen til erhvervsuddannelse og mindsker antallet af unge, der 
forlader skole og uddannelse i utide. Erhvervsvejledning må anerkendes som en nøgle til udvikling 
af menneskelige ressourcer, idet den understøtter de politikker, der fremmer et bedre samspil 
mellem uddannelse, erhvervskvalifikationer og mulige områder for lokal eller regional udvikling. 
Spørgsmålet om erhvervsvejledning får stadig større opmærksomhed i alle medlemsstater; behovet 
for fornyelse inden for vejledningssystemerne og udvikling af eksisterende eller iværksættelse af 
nye ordninger synes at være af fælles interesse. 
I Tyskland har PETRA-programmet støttet og fremmet beslutningsprocessen vedrørende 
indførelse af en fællesskabsdimension i vejledningsordningerne med tilbud om oplysninger om 
uddannelsesmuligheder i andre medlemsstater og samarbejde med relevante organer i de 
pågældende lande. I Frankrig har det nye fokus på gennemførelse af en fællesskabsdimension i 
vejledningen også fremmet samarbejdet mellem de forskellige kompetente ministerier og deres 
tjenester og har fremmet regionaliseringen af vejledningstjenesterne. 
Inden for rammerne af den spanske reform på området er der etableret nye vejledningsenheder på 
alle uddannelsesinstitutioner, og i Irland har man anerkendt behovet for en fuldstændig 
gennemgang af erhvervsvejledningen. PETRA-programmet har sat gang i denne udvikling og især i 
anvendelsen af databaser i vejledningssystemet. Desuden tager et nyt Nationalråd i Italien sig nu af 
udviklingen af erhvervs- og uddannelsesvejledning. 
I Danmark afdækker analysen af ændrede behov for vejledning tre tendenser: Mere 
tværnationalitet på grund af det indre marked; ændrede jobprofiler og indførelse af 
markedsøkonomi i vejledningscentrene. Sammenlignet med informationsniveauet for 4 år siden, da 
aktiviteterne under PETRA-programmets Aktion III blev iværksat, er der nu et langt højere 
bevidsthedsniveau blandt vejledere og unge om mulighederne i andre medlemsstater. 
I Det Forenede Kongerige åbner ny lovgivning nu op for nye forvaltningsmuligheder i forbindelse 
med den såkaldte "Careers Service". En trinvis afgivelse af tilbud på forvaltningen af lokale 
"Careers Services" er iværksat for at sikre, at disse faciliteter kommer tættere på arbejdsgiverne og 
i højere grad tager hensyn til lokale behov og betingelser. I hvidbogen om almen uddannelse og 
erhvervsuddannelse til det 21. århundrede (1995) hed det, at regeringens mål var, at "Careers 
Service" skulle bygge på eksisterende god praksis og højne standarden herfor, komme endnu 
tættere på arbejdsgiverne, bistå Uddannelses- og Virksomhedsrådene med at opbygge 
arbejdsgivernes engagement og opmuntre flere unge til at benytte sig af mulighederne for 
uddannelse og stile mod at opnå højere kvalifikationer. I Skotland har uddannelsesmyndighederne 
også ansvaret for "Careers Service". I slutningen af 1991 afholdt regeringen høringer om, hvordan 
man bedst kunne styrke arbejdsgivernes rolle i udformningen af denne tjeneste. 
Portugal: Siden 1993 er der blevet oprettet et netværk bestående af 354 psykolog- og 
vejledningscentre på skolerne, og deres operationsområde kan eventuelt udvides. Adskillige 
nyskabende foranstaltninger er udviklet i løbet af de seneste år, herunder en ny type vejledning til 
ansøgere til erhvervsuddannelse, der begynder på jobcenteret og fortsætter på uddannelsescenteret 
og vil blive udviklet på en koordineret måde, dvs. at man inddrager bidrag fra forskellige eksperter, 
der arbejder sammen som et hold. 
Nederlandene: I begyndelsen af 1993 blev adskillige vejledningsorganisationer sammensluttet i 
18 regionalt baserede karrierevejledningscentre. Fra 1996 vil de blive selvstændige virksomheder, 
der sælger deres tjenesteydelser til skoler og virksomheder. Det politiske mål er at gøre disse centre 
mere efterspørgselsstyrede og sikre, at de tager mere hensyn til regionale behov. Man udfolder også 
bestræbelser på at skabe en national kvalifikationsstruktur for hver industribranche, der hver især 
får et uddannelsessystem med tilhørende afsluttende niveau, attesteringsenheder, eksaminer og 
eksamensbeviser og de rettigheder, der følger hermed. Et stort skridt i den retning er beslutningen 
om at integrere samrådene mellem uddannelsessektor og erhvervsliv, der fastsætter det afsluttende 
niveau for videregående erhvervsuddannelser (MIK)), og de nationale erhvervsuddannelsesråd, der 
fastsætter niveauet for lærlingeuddannelserne. 
PETRA-programmet: Gennemførelsen af disse nationale initiativer trækker på eller påvirkes af de 
nye muligheder for tværnationalt samarbejde, som sikres over det europæiske netværk af 
vejledningscentre, specielle udviklingsprojekter og uddannelsesaktiviteter for vejledningspersonale, 
som blev iværksat under PETRA-programmets Aktion III. Dette arbejde under Aktion III blev 
suppleret af Programmets andre aktioner. Adskillige ENTP-projekter arbejdede direkte eller 
indirekte med forskellige vejledningsaspekter og fælles udvikling af nye materialer, metoder og 
praksis. Et stort antal YlP'er arbejdede ligeledes med at etablere let tilgængeligt, lokalt 
oplysningsmateriale for unge uden for de institutionelle rammer. Nogle af de tværnationale 
forskningspartnerskaber har ligeledes fokuseret på vejledningsmetoders effektivitet og nye 
modeller ti! imødekommelse af vejledningsbehov blandt unge. 
2.1.6. Fremme af lige muligheder for unge mænd og kvinder 
Et af PETR A-program mets målsætninger var at sikre flere unge kvinder i erhvervsuddannelse for at 
fremme en mere ligelig kønsfordeling under uddannelsen og siden på arbejdsmarkedet. 
Statistikkerne viser ganske klart, at der er behov for denne type aktion. (Cf. venligst bilag 2 med 
henblik på en analyse af de grundlæggende statistikker). Medlemsstaterne har reageret forskelligt 
på denne situation. 
Danmark: AMU-centrene, der er regionale erhvervsuddannelsescentre underlagt de nationale 
arbejdsmarkedsmyndigheder og arbejdsministeriet, har indført en række nye 
erhvervsuddannelseskurser rettet mod målgrupperne af arbejdsløse, ufaglærte kvinder. 
10 
I den flamsktalende del af Belgien sigter en ny uddannelsespolitik mod at fremme tilgangen til og 
deltagelsen i uddannelsessystemet generelt. Med henblik herpå har man defineret risikogrupper og 
nye koncepter såsom måder, hvorpå man kan gøre så store grupper som muligt opmærksomme på 
disse uddannelser. Inden for disse generelle rammer lægges der særlig vægt på en politik, der 
prioriterer pigers valg af en teknisk uddannelse. 
Portugal har en af de højeste bcskæftigelscsprocenter for kvinder i Europa (42,7%), men man har 
udviklet to foranstaltninger: a) positiv særbehandling i programmer, der gennemføres af Instituttet 
for beskæftigelse og erhvervsuddannelse; og b) projekter med det formål at uddanne og integrere 
kvinder (f.eks. iværksætterkurser for kvinder). 
I Irland antydes det i regeringens hvidbog om uddannelse af 1995, at regeringen forventer, at alle 
instanser inden for højere uddannelse vil udvikle og offentliggøre politikker med henblik på at 
fremme lighed mellem kønnene. Den højere uddannelsesrnyndighed vil være ansvarlig for 
overvågningen af disse politikker og sørge for passende bistand på nationalt plan. 
PETRA-programmet: Temaet om "at øge antallet af piger og unge kvinder i tekniske og 
erhvervsmæssige uddannelser" har været gennemgående i he|e PETRA-programmets levetid 
(1988-94). Som resultat heraf var dette tema i centrum i 111 projekter ud af i alt 732 projekter, der 
var involveret i ENTP'er. Der var en god kønsmæssig fordeling i programmerne, men ikke desto 
mindre var der en tendens til, at den pågældende sektor afspejlede eksisterende mønstre. Der var et 
flertal af piger og unge kvinder inden for servicefag og handel, hvorimod unge mænd var i overtal i 
de traditionelle industribrancher. Lige muligheder har også en fremtrædende plads i Leonardo da 
Vinci-programmet. Således skal erhvervsuddannelse sigte mod at fremme lige muligheder for så 
vidt angår mænds og kvinders adgang til erhvervsuddannelse og deres faktiske deltagelse heri, især 
således at man åbner nye arbejdsområder for dem og opmuntrer dem til at vende tilbage til arbejdet 
efter en afbrydelse i karriereforløbet. 
2.1.7. Dårligt stillede personer 
Styrkelsen af denne prioritet afspejlede konklusionerne fra formandskabet for Det Europæiske Råds 
møde i København i juni 1993, hvor man indtrængende henstiller til en mere intensiv indsats for at 
mindske arbejdsløsheden og den sociale udstødelse i Fællesskabet, især når det drejer sig om unge. 
Dårligt stillede unge omfatter mange forskellige grupper, lige fra unge arbejdsløse og unge med 
indlæringsproblemer til personer med et mentalt eller fysisk handicap. Den indsats, der gøres på 
medlemsstatsniveau er og bliver væsentlig, og følgende udviklingstendenser kan afdækkes. 
I Danmark er der etableret produktionsskoler, der tilbyder uddannelse til unge arbejdsløse under 
25 år uden formelle kvalifikationer, der ikke skønnes at være umiddelbart motiverede for eller at 
have mulighed for at erhverve sådanne kvalifikationer. Skolerne giver målgruppen mulighed for at 
deltage i kombinerede uddannelses- og produktionskurser. 
I Irland har man truffet særlige foranstaltninger for ikke-bofaste personer Det drejer sig om 
uddannelses-workshops, hvor denne befolkningsgruppe kan få hjælp til at udvikle alle sine 
muligheder for at bryde den onde cirkel af analfabetisme og sociale afsavn, som de pågældende er 
fanget i og give dem selvtillid og sætte dem i stand til at blive selvforsørgende medlemmer af 
samfundet. 
11 
I Frankrig indførte man i 1990 solidaritets-ansættelseskontrakter (contrats emploi solidarité) for 
de 18-25-ârige, der har vanskeligt ved at finde beskæftigelse. Disse giver kvalifikationer svarende 
til en erhvervsmæssig "baccalauréat" elleret teknisk bevis. 
I Luxembourg gennemførte man særlige foranstaltninger rettet mod børn med 
indlæringsvanskeligheder. I 1991 fremlagde Undervisningsministeriet 40 foranstaltninger, der 
skulle gøre det lettere at integrere udenlandske børn. Imidlertid er disse muligheder hovedsageligt 
til rådighed på lavere niveauer, og det har endnu ikke været muligt at indføre dem på højere 
niveauer af erhvervsuddannelse. 
I Det Forenede Kongerige har man ud over det generelle Youth Training program-iværksat 
adskillige foranstaltninger for sårbare grupper. Det drejer sig om unge hjemløse, unge fra de indre 
byer og andre dårligt stillede områder, som får tilbudt et Training for Work-program. 
I PETRA-programmet var "dårligt stillede unge" en prioriteret målgruppe, og mindst 10% af 
uddannelses- og praktikpladserne var beregnet til dem. Resultater og erfaringer har vist, at disse 
ophold er et stærkt pædagogisk instrument for denne gruppe, og mange enkeltpersoner har 
forbedret deres livssituation delvis som et resultat af mobilitetserfaringen. Imidlertid har 
erfaringerne også vist, at det ligger langt ud over et program som PETRA-programmcts formål og 
midler at påtage sig det tunge ansvar for de dårligt stillede unge i Den Europæiske Union. Det nye 
Leonardo da Vinci-program tager disse udfordringer op, og en af dets målsætninger er at fremme 
lige adgang til grundlæggende og videregående erhvervsuddannelse for unge, der er dårligl stillede 
af socioøkonomiske, geografiske eller etniske grunde eller på grund af fysisk eller mentalt 
handicap. 
2.2. Højnelse af kvaliteten i erhvervsuddannelse og tilpasning til forandringer 
De nationale reforminitiativer har også til formål at højne kvaliteten og sikre tilpasningen af den 
grundlæggende erhvervsuddannelse til de behov, der er under stadig forandring. I følgende kapitel 
identificeres de mere betydningsfulde tendenser, der er tæt forbundet med hinanden, og som tjener 
til at styrke deltagelse i erhvervsuddannelse og højne erhvervsuddannelsens status og 
tiltrækningskraft. 
Nederlandene: Erhvervsuddannelsen er i øjeblikket genstand for betydelige ændringer. Reformen 
begyndte i 1987, og i 1996 blev der vedtaget en ny lov (SVM-wet) om erhvervsuddannelse og 
voksenuddannelse sammen med en omstrukturerings- og moderniseringslov (SMV-wet) for 
videregående, erhvervsmæssig uddannelse. Erhvervsuddannelse dækker nu videregående 
erhvervsuddannelse, lærlingeuddannelse og erhvervsuddannelse i forbindelse med ordninger for 
arbejdsløse samt videregående erhvervsuddannelse på deltid til bestemte erhverv. Formålet med 
reformen er at indføre et fleksibelt system af genoptrænings- og genopfriskningskurser for at bringe 
uddannelsen i overensstemmelse med arbejdsmarkedet og bruge åen uddannelsesmæssige 
infrastruktur til gavn både for personer i arbejde og for arbejdsløse. 
Grækenland: I henhold til den nye nationale ordning for erhvervsmæssig uddannelse har man 
etableret institutter for erhvervsuddannelse (iEK'er). Formålet med dem er at modernisere det 
græske udbud af erhvervsuddannelse og at sikre en højere kvalitet heraf. 
1 Portugal tog man et særligt betydningsfuldt skridt i retning af at højne kvaliteten i 
erhvervsuddannelse med udviklingen af en ny type erhvervsskoler. "Escolas Profissionais", hvor 
man samtidigt erstattede de gamle tekniske/faglige kurser med nye teknologiske kurser. Der er 
12 
vedtaget love med henblik på at etablere: a) en juridisk ramme for erhvervsuddannelse ved at 
indarbejde den enten i uddannelsessystemet eller arbejdsmarkedet via lovbestemmelser, der giver 
den den krævede ensartethed og effektivitet; b) en juridisk ramme for erhvervsuddannelse i 
tilknytning til arbejdsmarkedet; c) et system, der giver erhvervskvalifikationer til gengæld for 
uddannelse i tilknytning til arbejdsmarkedet eller opnået gennem erhvervserfaring; d) et system til 
oprettelse og drift af højere erhvervsskoler; e) udbredelse af teknologiske kurser i skoler på 
sekundært niveau. 
Luxembourg: Loven af 4. september 1990 om reform af teknisk og erhvervsmæssig 
videreuddannelse fastsætter som mål at intensivere inddragelsen af informations- og 
kommunikationsteknologier i læseplanerne både som fag og som indlæringsmidler. 
Irland: Der tilbydes en bred række af erhvcrvsuddannelscsprogrammer for at imødekomme 
individuelle elevers særlige behov og erhvervslivets behov for menneskelige ressourcer. 
Hovedmålsætningerne for programmerne er at forbedre skole- og erhvervsuddannelsessystemets 
lydhørhed og fleksibilitet, således at det kan imødekomme uddannelsesmæssige, sociale og 
økonomiske behov; at gøre Irland til et mere attraktivt sted for nye virksomheder at slå sig ned ved 
at tilbyde en højt uddannet, dygtig og fleksibel arbejdsstyrke; at fastholde og styrke deltagelse i 
erhvervsuddannelse på alle niveauer for at fremme retfærdighed og styrke industriens 
konkurrenceevne; at give virksomheder og arbejdstagere de færdigheder, der er nødvendige for at 
klare erhvervsmæssige, strukturelle og teknologiske forandringer; og at sikre det irske erhvervslivs 
konkurrenceevne ved at kunne tilbyde uddannet arbejdskraft på forskellige niveauer. 
2.2.1. Fremme af unges kreativitet, initiativ og iværksætterånd 
Når den grundlæggende erhvervsuddannelse skal tilpasses de nye kvalifikationskrav, bør man 
prioritere udvikling af tværfaglige færdigheder og kvalifikationer højere end specifikke 
jobrelaterede færdigheder for at fremme og tilskynde til kreativitet, initiativ og iværksætterånd 
blandt unge. Denne tankegang vinder stadigt større indpas i forbindelse med de nye metoder for 
uddannelse af unge i alle medlemsstater. 
Danmark er én af flere medlemsstater, hvor man i reformen af erhvervsuddannelsessystemet har 
lagt særlig vægt på udvikling af tværfaglige færdigheder ved at kræve, at en tredjedel af 
undervisningsfagene inden for erhvervsuddannelse skal være almene discipliner, der sigter mod at 
styrke det enkelte menneskes personlige udvikling og sætte de studerende i stand til at spille en 
aktiv rolle i samfundet. 
I Luxembourg er en af målsætningerne for erhvervsuddannelse, der blev defineret under reformen 
af 1990, at ændre undervisningsmetoderne med henblik på at fremme kursistens selvstændighed og 
kreativitet, evne til at søge og finde frem til måder at løse problemer på, samarbejdsevne samt evne 
til at kommunikere mundtligt og skriftligt i det flersprogede miljø, der er karakteristisk for 
Luxembourg. 
I Tyskland har man i den løbende reform eller omorganisering af uddannelseslæseplanerne, der 
allerede har fundet sted i en række erhvervssektorer, lagt særlig vægt på at forbedre 
undervisningsmetoder, der fremmer personlig udvikling, motivation, ansvarsfølelse og 
nøglefærdigheder hos unge. 
PETRA-programmet har spillet en vigtig rolle for at fremme disse metoder, idet det har skabt 
rammerne for pilotinitiativer og lettet en omfattende tværnational udveksling af erfaringer. Noget 
centralt i dette arbejde var udviklingen af metoder til stimulering af tværfaglige nøglefærdigheder, 
13 
som forbereder de unge til bedre at kunne klare de hastige ændringer i kravene på arbejdspladsen, 
nye beskæftigelsesmønstre og endog muligheder for al udøve selvstændig erhvervsaktivitet. Både 
Det Europæiske Netværk af Uddannclscspartncrskabcr og ungdomsinitialivprojeklerne har 
fokuseret meget stærkt på disse aspekter og udviklet forskellige modeller, der omfatter specifikke 
former for projektarbejde, nye bedømmelsesmodeller eller efteruddannelse af lærere og 
undervisere. Dette arbejde har vakt stor interesse blandt erhvervsskoler, erhvervsuddannelsescentre 
og virksomheder. Ophold under Aktion I giver et værdifuldt supplement til disse 
udviklingstendenser i de nationale uddannelsessystemer ved at skabe el virkeligt miljø, hvor man 
kan "omsætte teori til praksis", hvilket forbedrer den enkeltes kvalifikationer, ligesom de 
tværfaglige kvalifikationer udvikles yderligere. lit særligt forskningspartnerskab blev oprettet i 
1991 med henblik på at analysere effektiviteten af forskellige ordninger for initiativrige, kreative 
uddannelser. 
2.2.2. Dygtiggørelse af lærere og undervisere 
Den afgørende faktor, når man skal fastslå standarden af den grundlæggende erhvervsuddannelse, 
er kvaliteten af undervisningen og underviserne. De fleste, hvis ikke alle, nationale reformer, der er 
omtalt i denne rapport, er ledsaget af store bestræbelser på at efteruddanne lærere og undervisere. 
I Belgien lægges der stor vægt på efteruddannelse af undervisere. I henhold til et regeringsdekret af 
1993 defineres målsætningerne for uddannelse af lærere, der underviser i skoler på sekundært 
niveau, som evnen til at gennemføre uddannelsesmæssige og pædagogiske prioriteter; udvikling af 
en personlig adfærd, således at de effektivt kan tage vare på menneskelige relationer; ajourføring af 
kvalifikationer og erhvervsmæssige færdigheder i udøvelsen af deres erhverv; tilegnelse af viden og 
evner med henblik på at udøve en anden funktion; indsigt i samfundsmæssige problemer, der 
påvirker unges adfærd, samt forståelse for sociale, økonomiske og kulturelle fænomener; og 
endelig udvikling af kommunikation, gruppearbejde såvel som gennemførelse og udvikling af 
projekter inden for undervisningsinstitutionernes rammer. 
I Irland anerkender undervisningsministeriet ligeledes, al der er behov for en sammenhængende, 
national politik om og et omfattende program for læreres faglige udvikling, mens de er i job. 
Derfor forudsætter man i hvidbogen om uddannelse fra 1995 en større omstrukturering af 
kursustilbud til lærere/undervisere i job. 
I Tyskland var PETRA-programmet det første program, der dannede rammen for tværnationalt 
samarbejde mellem undervisere, og som gav disse undervisere mulighed for at sætte sig ind i 
forskellige metodologier og på nogle områder i nye teknologier på højt niveau i 
erhvervsuddannelsen såsom multimedier. 
Det Forenede Kongerige: Gennemførelsen af NVQ/SVQ-rammerne (National vocational 
qualifications, Scottish vocational qualifications) fra 1986 omfatter fastlæggelse afstandarder, der 
skal udgøre substansen af undervisningsprogrammer for undervisere på alle områder, og som bliver 
indarbejdet i NVQ'eme. Et andet vigtigt initiativ er Teacher Placement Service (TPS), der har til 
formål at organisere praktikophold i erhvervslivet for 10% af lærerne hvert år, hvilket vil bidrage til 
deres personlige udvikling og være til gavn for deres elever. Bevidsthed om erhvervslivet fremmer 
realistiske forventninger og hjælper eleverne med at træffe mere velinformerede beslutninger om 
fremtidige uddannelses- og karrierevalg. Indtil nu har over 70.000 lærere været inddraget, hvilket 
har været til gavn for mange tusinde unge i skolerne. 
14 
I 1992 offentliggjorde det portugisiske undervisningsministerium en ny juridisk bestemmelse om 
efteruddannelse af lærere i job. I henhold til denne ordning skal der oprettes efteruddannelsescentre 
for lærere, der integrerer skoler på alle uddannelsesniveauer parallelt med de hojcre 
uddannelsesinstitutioner, som er ansvarlige for den grundlæggende læreruddannelse. På nuværende 
tidspunkt er der 200 efteruddannelsescentre. I løbet af det første år modlog 70.000 lærere-
undervisning (70% af det samlede antal beskæftigede inden for grundlæggende uddannelse og 
uddannelse på sekundært niveau). Standard indholdet af undervisningen for lærerne omfatter 
følgende hovedområder: undervisning i samfundsforhold, undervisningsstyring, 
undervisningsplanlægning, undervisningstilrettelæggelse og undervisningsteknologi. 
I Spanien skal man følge strengere regler ved anerkendelse af erhvervsuddannelseslærere for at 
forbedre kvaliteten af undervisningen og underviserne. Således kræyes der en universitetsgrad, 
læreren skal tilhøre Foreningen af lærere på sekundært niveau, og endelig skal underviseren have 
fuldført et pædagogisk kursus for lærere. 
Nogle af forskningspartnerskaberne under PETRA arbejdede med dette emne, men de Heste 
aktiviteter på det område er gennemført inden for rammerne af EN IP. Det store flertal af projekter 
benyttede lejligheden via de tværnationale partnerskaber til at udveksle medarbejdere og 
gennemføre uddannelsesaktiviteter for medarbejderne med henbljk på at udvide disses bevidsthed 
om erhvervsmæssige normer, holdninger og praksis i andre medlemsstater. Siden 1988 er omkring 
30.000 undervisere, instruktører og lærere, der har deltaget i eljer stadig er involveret i PETRA-
programmet, blevet introduceret til fællesskabsdimcnsioncn, ligesom de har øget deres viden om 
politikker, holdninger og praksis i andre medlemsstater. De er nu i deres daglige undervisning i 
stand til at anvende denne europæiske erfaring og således understøtte gennemførelsen af 
reformaktiviteter i deres respektive medlemsstater. 
2.2.3. Attestering af kvalifikationer 
Attestering af kvalifikationer og den kvalitative forbedring af uddannelsesudbuddet udgør en 
central del af de aktuelle reformer eller den ny lovgivning, som en række medlemsstater er i gang 
med at indføre; nogle af udviklingstendenserne på dette område skitseres kort nedenfor. 
I Luxembourg er der truffet foranstaltninger til at øge gennemførelsesprocenten i den 
grundlæggende erhvervsuddannelse, især gennem el lærlingesystem med to bevisniveaucr: Et 
grundlæggende eksamensbevis efter 2 år (CITP = certificat d'initiation technique et 
professionnelle). Man kan senere erhverve anden grad inden for lærlingesystemet (CATP = 
certificat d'aptitude technique cl professionnelle). Eftersom delte system først trådte i kraft i 
skoleåret 1994-1995, er det endnu for tidligt al evaluere det. 
Irland: Det væsentligste incitament til at forbedre erhvervsuddannelsens standard og kvalitet og 
dens overordnede tiltrækningskraft i forhold til arbejdsgivere, forældre og unge har ligget i 
udviklingen af en hensigtsmæssig attestering som en del af den almene uddannelse og udvidelsen af 
attesteringen til den ikke-obligatoriske uddannelse og erhvervsuddannelse, der er sket gennem 
National Council for vocational awards. Således blev der i september 1989 indført en ny to-årig 
erhvervsuddannelse, som er et kursus, der munder ud i et afgangsbevis, og hvor hver deltager får et 
grundlag på bestemte teknologiske områder, indlæring af et fremmedsprog og erhvervserfaring 
(aldersgruppen 17-18 år). Erhvervserfaringen (minimum 4 uger) indhøstes i løbet af kurset. Den 
europæiske dimension i uddannelsen vil blive understreget på områderne sprog, teknologi, 
erhvervserfaring og vejledning. Dette program har været åbent for ansøgninger siden september 
1995. 
15 
I Danmark fører alle erhvcrvsuddannelscskurser til et kursusbevis, der har almen gyldighed og 
udstedes af de statslige uddannelsesudvalg. 
Grækenland: I loven af 1992, hvor man reformerede det nationale erhvervsuddannelsessystem, 
hedder det, at en af hovedopgaverne er den formelle attestering af erhvervsuddannelse. Man håber, 
at OEEK (organisation for erhvervsuddannelse, der blev oprettet i henhold til denne lov) vil udvikle 
sig til et forsknings-, rådgivnings-, udøvelses- og tilsynsorgan for almene uddannelses- og 
erhvervsuddannelscsprogrammer, som således kan definere kriterierne for anerkendelse af beviser. 
I Det Forenede Kongerige tilstræbes samme mål med indførelsen af General National Vocational 
Qualifications (GNVQ'er), hvor det vurderes, om det enkelte menneske er kvalificeret til at få 
adgang til en bred vifte af relaterede beskæftigelser, herunder muligheden for, at dette kan medføre 
bedre kvalifikationer gennem højere uddannelsesniveauer. Skotland: SCOTVEC (Scottish 
Vocational Education Council) gennemførte en større reform af sine kvalifikationer på højt niveau i 
1993; de centrale træk ved denne reform er foreningen af kvalifikationerne i Higher National 
Certificates (HNC og HND) og indførelsen af to nye kvalifikationer (SVQ'cr = Scottish Vocational 
Qualifications og GSVQ'er = General Scottish Vocational Qualifications). 
2.2.4. Styrkelse af forbindelserne mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervsliv 
Nogle af de vigtigste foranstaltninger, når man skal skabe tættere forbindelser mellem 
uddannelsesinstitutioner og virksomheder, er alle former for vekseluddannelser med praktikophold 
og lærlinge-/praktikantforhold, og næsten alle lande har udviklet bestemmelserne for deres 
grundlæggende erhvervsuddannelse i overensstemmelse hermed. En vigtig tendens er, at der lægges 
mere vægt på et tostrenget system med erhvervsuddannelse og praktisk erfaring. Som følge af den 
voksende bevidsthed om betydningen af tættere forbindelser mellem uddannelsesinstitutioner og 
erhvervsliv er lande, der tidligere ikke havde en tostrenget, grundlæggende erhvervsuddannelse, og 
hvor en del af uddannelsen foregår på uddannelsesinstitutioner og en anden del er praktisk erfaring i 
virksomheder, nu i gang med at indføre denne form for grundlæggende erhvervsuddannelse. I lande 
hvor det tostrengede system allerede fandtes, bliver det nu styrket (f.eks. Frankrig, Belgien). Det ser 
ud til, at der er en øget bevidsthed om, at praktisk erfaring er helt nødvendig for at lette unges 
adgang til arbejdsmarkedet ved at give dem en første praktisk erhvervserfaring. 
Danmark: Der er fri adgang til erhvervsuddannelse og almen uddannelse og frit skolevalg, men 
optaget begrænses af antallet af uddannelsespladser, som virksomhederne stiller til rådighed. For at 
modvirke denne kortsigtede, efterspørgselsbetingede model og for at gøre det mere attraktivt for 
virksomhederne at oprette uddannelsespladser blev AER-modellen (Lov om Arbejdsgivernes 
elevrefusion af februar 1992) etableret, og den er nu rygraden i Danmarks vekseluddannelsesmodel. 
Som det allerede er nævnt, har det tostrengede system en lang tradition i Tyskland, og man er i 
øjeblikket ved at træffe foranstaltninger med henblik på yderligere at styrke systemets effektivitet. 
Det Forenede Kongerige: I september 1995 blev der på nationalt plan iværksat to bestemmelser 
om lærlingeforhold: Modem Apprenticeships, der tilbyder unge en arbejdsbaseret vej til 
kvalifikationer på håndværker-, tekniker- og mellemlederniveau hovedsageligt beregnet for de 16-
17-årige, og Accelerated Modem Apprenticeships for de 18-19-årige. 
I Frankrig er lærlingesystemet blevet styrket på en måder, der ligger meget på linie med 
vekseluddannelsessystemet, som PETRA er fortaler for, og som lægger stor vægt på uddannelses-
16 
og/eller praktikophold. En ny lov om lærlingeforhold blev vedtaget i 1992 med følgende 
målsætninger: 
1. at inddrage erhvervssektorer og arbejdsgivere meget tættere i unges grundlæggende 
erhvervsuddannelse; 
2. at forbedre lærlingenes forhold, for eksempel ved at hæve deres løn og tage de færdigheder, de 
allerede har erhvervet, i betragtning, når man fastlægger varigheden af deres lærlingekontrakt; 
3. at tilpasse lærlingeuddannelsescentre og give erhvervsgymnasier lov til at acceptere lærlinge; 
4. at indføre forhandlinger på regionalt plan om udvikling af lærlingeforhold, der kan føre til 
aftaler mellem staten og regionerne; 
5. at udvide lærlingekontraktens gyldighed til den offentlige sektor. 
Det franske system omfatter nu vekseluddannelsesforanstaltninger for de 16-25-årige, der er baseret 
på tre typer integrationskontrakter: vejledningskontrakter, kvalifikationskontrakter og 
tilpasningskontrakter. 
I Luxembourg er en af 1990-reformens målsætninger at. tilpasse erhvervsuddannelsens indhold til 
den socioøkonomiske kontekst, især ved at fremme forbindelserne mellem skole og erhvervsliv. En 
anden målsætning er at tilpasse formålene for lærlingeforhold, således at de passer til de 
økonomiske og sociale ændringer og den europæiske udfordring. 
Nederlandene: Den I. august 1993 trådte loven om erhvervsuddannclseskurser på deltid (WCBO) 
i kraft; den omfatter bestemmelserne for lærlingesystemet, videregående erhvervsuddannelse på 
deltid samt erhvervsuddannelse til særlige erhverv. 
Irland: I 1991 meddelte Arbejdsministerset, at der ville blive indført et nyt lærlingesystem, og dette 
trådte i kraft i 1993. 
I alle medlemsstater blev virksomhederne opfordret til at tage aktivt del i PETRA-programmet, 
og en række projekter både under Aktion I og ENTP'eme blev igangsat af virksomheder. Via deres 
engagement i tværnationalt uddannelsessamarbejde og de muligheder, deres unge arbejdstagere og 
praktikanter fik for at drage fordel af et uddannelsesophold i en anden medlemsstat, blev 
virksomhederne i stand til at udvikle en europæisk erfaring blandt deres personale. Dette gjaldt 
også for små og mellemstore virksomheder (SMV'er), hvor den slags muligheder sjældent er til 
stede, fordi de ikke har de nødvendige ressourcer til tværnationalt samarbejde. 1 Tyskland har 
erfaringer under Aktion I f.eks. vist, at de faglige organisationer og handels- og 
håndværksforeninger kan bidrage til at inddrage SMV'er i tværnationale uddannelses- og 
praktikophold. De kan stille de faciliteter til rådighed på lokalt og europæisk plan, som kan 
kompensere for den manglende organisatoriske infrastruktur i de enkelte firmaer, sikre, at kvalitet 
og indhold af opholdene svarer til bestemte behov og gøre det muligt at udnytte andre SMV'ers 
tværnationale erfaringer inden for en bestemt sektor eller lokalt område. Desuden bruger visse 
faglige organisationer, handelskamre og regionale myndigheder de rammer, PETRA giver, til at 
skabe eller udvikle deres egne netværk til tværnationalt samarbejde og fælles udnyttelse af 
uddannelsesressourcer, især i grænseegne, men også mellem fjernere dele af Fællesskabet. 
2.2.5. Inddragelse af arbejdsmarkedets parter 
Med henblik på bedre at tilpasse nationale tilbud om grundlæggende erhvervsuddannelse til 
arbejdsmarkedets behov skabes der tættere forbindelser med arbejdsmarkedets parter i næsten alle 
lande. Når arbejdsmarkedets parter i fællesskab definerer uddannelsesbehovet, bliver resultatet 
faktisk en mere effektiv uddannelse af unge. 
17 
Inddragelsen af arbejdsmarkedets parter i defineringen af de nationale uddannelsesbehov er en 
forudsætning for bedre at tilpasse uddannclsestilbuddene til arbejdsmarkedets behov. Dette emne er 
tæt forbundet med temaet "Styrkelse af forbindelserne mellem uddannelsesinstitutioner og 
erhvervsliv", men går videre, eftersom inddragelse af arbejdsmarkedets parter ikke blot omfatter 
tostrengede uddannelsesmetoder, men også inddragelse af arbejdsmarkedets parter i defineringen af 
uddannelsesbehov og finansiering af visse uddannelsestilbud. 
Arbejdsmarkedets parters rolle er blevet styrket i næsten alle lande, og dette aspekt bliver højt 
prioriteret på nationalt plan. 
Danmark: Traditionelt har arbejdsmarkedets parter altid været stærkt involveret i udbuddet af 
erhvervsuddannelser, og med reformen af 1989 er deres position inden for systemet blevet 
yderligere styrket både på nationalt og lokalt plan. Arbejdsmarkedets parter deltager i vid 
udstrækning i den politiske planlægning og forvaltningen af systemet på centralt såvel som på 
lokalt plan, og systemet er udformet med henblik på at sikre, at arbejdsstyrken hele tiden har de 
færdigheder og kvalifikationer, der kræves på arbejdsmarkedet. Organisationsstrukturen på 
nationalt plan omfatter et nyt Erhvervsuddannelsesråd, der overvejer generelle spørgsmål. Rådet er 
et rådgivende organ, som sender anbefalinger til undervisningsministeren. Det inddrager også 
brancheudvalg (hvor arbejdsmarkedels parter er repræsenteret med lige mange medlemmer), som 
tager sig af spørgsmål om uddannelsesindhold. På skolcniveau er der oprettet lokale 
uddannelsesudvalg, hvor repræsentanter for arbejdsmarkedets parter skal have flertal. Disse udvalg 
har en rådgivende funktion og skal styrke samarbejdet mellem skolen og det lokale arbejdsmarked. 
Italien: I løbet af de seneste år er der indgået en række aftaler mellem 
erhvervsuddannelsesmyndighederne og arbejdsgiverforeninger og fagforbund på nationalt og 
regionalt plan. Som følge heraf deler arbejdsmarkedets parter nu ansvaret for f.eks. at afdække 
behov for færdigheder på regionalt plan, udformning og levering af uddannelsesindhold, og navnlig 
skal de sørge for praktikpladser. Siden 1992 har disse praktikophold været obligatoriske på både 
tekniske uddannelser og erhvervsuddannelser. Både tværnationale ophold under Aktion I (hvor over 
3.500 unge under grundlæggende erhvervsuddannelse og omkring 2.000 unge arbejdstagere deltog) 
og det arbejde, der blev udført under ENTP-projekter, bidrog til at integrere erhvervserfaring i 
uddannelsernes læseplaner. Relevansen af tværnationale ophold, således som de er udviklet under 
PETRA, blev eksplicit anerkendt i det lovforslag om praktikophold, der blev vedtaget af 
Parlamentet i 1993. I delte lovforslag fastslås det, at alle regler om f.eks. italienske praktikanters 
sociale og juridiske status også skal gælde for udlændinge, der er på praktikophold i Italien, hvilket 
således giver dem en stærk, juridisk status. 
Nederlandene: Arbejdsmarkedets parter har nu hovedansvaret for at fastsætte standarden for den 
grundlæggende erhvervsuddannelse: brancheudvalg, hvor uddannelsesinstitutioner også deltager, 
har til opgave at udvikle uddannelsesmål, der er gældende for både videregående 
erhvervsuddannelser og lærlingeuddannelser. De skal også afdække de nye behov for uddannelse, 
der dukker op. Arbejdsmarkedets parter har sæde i bestyrelsen for de nyoprettede regionale 
beskæftigelsesudvalg. Endelig bidrager de med at levere læseplaner for uddannelserne. 
Uddannelsesinstitutionerne og arbejdsmarkedets parter skal i snævert samarbejde blive enige om de 
midler, der skal anvendes for at nå. uddannelsesmålene, for eksempel vedrørende praktikopholds 
rolle og plads. 
I Belgien blev et flamsk treparts-uddannelsesråd oprettet i 1991 med det formål at samle alle 
instanser, der var involveret i erhvervsuddannelse, i fælles bestræbelser på at identificere 
uddannelsesbehovene og sende de relevante oplysninger tilbage til erhvervsskoler, 
uddannelsesinstitutioner og arbejdsformidlinger. Lignende udvalg blev også oprettet på regionalt 
plan. Denne institutionelle indsats blev fulgt op med dannelsen af ( ieneralslaterne for Teknisk 
Uddannelse i 1993, der forener repræsentanter for uddannelse, arbejdsmarkedets parter og regering 
i arbejdet med at omgruppere studielag inden for visse områder og tilpasse 
uddannelsesprogrammerne til arbejdsmarkedets behov. I den fransktalende del af Belgien 
markerede de nationale uddannelsesmyndigheder og arbejdsmarkedets parters underskrivelse af et 
såkaldt lærlingecharter (Charte d'Apprentissage) i marts 1993 begyndelsen på et tæt samarbejde og 
samspil mellem skoler og erhvervsliv. 
Organisationen for erhvervsuddannelse i Grækenland har i sin bestyrelse repræsentanter fra 
forskellige ministerier og arbejdsmarkedets parter og er blandt andet ansvarlig for udarbejdelse, 
koordinering og gennemførelse af erhvervsuddannelserne og samarbejde med nationale og 
internationale organer. 
1 Frankrig blev der etableret et Nationaludvalg om Uddannelse og Erhverv (CNEP), der sammen 
med Det Højtstående Udvalg om Uddannelse og Økonomi (IICEE) fra 1987, skulle samarbejde 
med arbejdsmarkedets parter om undersøgelse af alle afgørelser, der berører begge områder. Loven 
fra 1991, der vedrører etableringen af universitetsinstitutter med erhvervsuddannelser, indeholder 
de væsentligste bestemmelser fra aftalen, som arbejdsmarkedets parter indgik i juli 1991 (større 
deltagelse fra arbejdsgiverside, udvidelse af ordningen til virksomheder med under 10 ansatte, 
reform af vekseluddannelse osv.). 
I Det Forenede Kongerige er mange af de detaljerede ansvarsområder for forvaltning og udbud af 
uddannelse, der imødekommer krav om særlige kvalifikationer i et bestemt geografisk område, 
blevet decentraliseret til Training and Enterprise Councils (TECer) og Local Enterprise Councils 
(LEC'er) i Skotlands tilfælde. Disse TECer og LEC'erer placeret lokalt og er arbejdsgiverstyrede 
organer, som er blevet det centrale i samarbejdet mellem erhvervsuddannelserne og erhvervslivet. 
I Portugal har aftalen om crhvervsuddannelsespolilik, der blev indgået i juli 1991 og underskrevet 
af regeringen og arbejdsmarkedets parter, styrket den sociale dialog på 
erhvervsuddannelsesområdet. ! henhold til aftalen har arbejdsmarkedets parter følgende opgaver: 
definition af, tilsyn med og evaluering af uddannelsespolitikken; deltagelse i 
koordineringsstrukturer for erhvervsuddannelse og kvalifikationer; samt tilsyn med udviklingen i 
Fællesskabets erhvervsuddannelsespolitik. Arbejdsmarkedets parter er begyndt at påtage sig en 
vigtig og stadigt større rolle som igangsættere af erhvervsuddannelse. Der er udarbejdet nye 
uddannelsesprofiler og læseplaner samt nye uddannelsesprogrammer i direkte samarbejde med 
arbejdsmarkedets parter. Som følge af dette samarbejde er der sket en betydelig stigning i 
formidling og anerkendelse af nye uddannelsestilbud, og unge har fået lettere ved at få 
beskæftigelse. 
I Irland spiller arbejdsmarkedets parter en meget aktiv rolle i drøftelserne om grundlæggende 
erhvervsuddannelse. Irish Business and Employers' Confederation (IBEC) understregede i deres 
politiske erklæring af juni 1992 behovet for, at alle unge har mulighed for at deltage i et struktureret 
uddannelsesprogram, som arrangeres og kontrolleres af erhvervslivet og munder ud i udstedelse af 
uddannelsesbevis, der er anerkendt på nationalt og internationalt plan. 
1 Luxembourg henstilles det i den nye lov om teknisk og erhvervsmæssig uddannelse, at skolerne 
etablerer stærkere forbindelser med erhvervslivet gennem støtte til samarbejdsprojekter med 
industrien. 
19 
I Spanien har regeringen vedtaget en "Plan Nacional de Formacion Profesional" som foreslået af 
Generalrådet for Erhvervsuddannelse med støtte fra arbejdsmarkedets parter. Denne plan 
forudsætter tæt samarbejde og koordination mellem alle ansvarlige organer 
(undervisningsministeriet, arbejdsministeriet og arbejdsmarkedets parter) om grundlæggende 
erhvervsuddannelse af unge (formacion regiada), uddannelse af arbejdsløse og efteruddannelse af 
arbejdstagere (formacion ocupacional). 
2.2.6. Decentralisering - lokalt og regionalt fokus 
Unge har forskellige uddannelsesbehov og har ofte brug for hjælp til at finde frem til, hvilken 
speciel form for uddannelse der ville passe dem bedst: helt igennem skolebaserede uddannelser, 
med praktikophold, lærlingeuddannelser, kombinationer af disse i lange eller korte uddannelser osv. 
For at opfylde disse forskellige behov eksperimenterer adskillige medlemsstater med regionale 
uddannelsescentre, hvor der tilbydes forskellige uddannelsesmuligheder og undertiden også 
vejledning og forberedende erhvervsuddannelse. Desuden har decentraliseringen af ansvaret for 
udbuddet af uddannelse især bidraget til, at erhvervsuddannelse i højere grad kan tage hensyn til 
lokale og regionale krav. 
I Tyskland gennemfører man i øjeblikket et pilotprojekt (1990-1996) med navnet "decentraliseret 
indlæring". Vægten er lagt på samarbejde mellem uddannelsesinstitutioner, virksomheder og 
skoler. Det bygger på den hypotese, at man i moderne, teknologibaseret arbejde har faet metoder, 
der har gjort det muligt og nødvendigt al fremme integrerede forhold mellem arbejde og 
uddannelse. "Decentraliseret indlæring" har den fordel, at den kombinerer reelt arbejde i 
erhvervslivet og "learning-by-doing" med international indlæring. 
Nederlandene: Beslutningen om at oprette regionale organer for lærlingeuddannelscssyslcmet 
(ROC), for erhvervsuddannelse og voksenuddannelse er et stort skridt i retning af at integrere 
forskellige former for erhvervsuddannelse, således som det var hensigten med den nye lov om 
erhvervsuddannelse og voksenuddannelse, der trådte i kraft i 1996 (WEB). ROC tilbyder følgende 
former for uddannelse: grundlæggende voksenuddannelse, almen voksenuddannelse på sekundært 
niveau, lærlingeuddannelser, videregående erhvervsuddannelser (MBO) og lokal, uformel 
uddannelse. 
I Det Forenede Kongerige blev TECerne (lokalt baserede Training and Enterprise Councils) 
oprettet for at imødekomme lokale behov. I maj 1994 annoncerede regeringen nye bestemmelser 
for at indgå kontrakter med TECer i England baseret på en betingelse om 3-årige tilladelser til 
TECer, der lever op til bestemte niveauer for præstationer og dygtighed. De første TEC-li I ladeiser 
blev udstedt i april 1995. Alle TECer skal have opnået en tilladelse senest i 1997 som betingelse 
for fortsat at blive finansieret af regeringen. TECerne er ansvarlige for udformning og afvikling af 
erhvervsuddannelse og virksomhedsprogrammer, der opfylder behovene på deres specielle 
arbejdsmarked. 
Et af de væsentlige karakteristiske træk ved loven af 20. december 1993, der dækker de næste fem 
år i Frankrig, er, at den styrker regionernes rolle, idet disse anses for at være hensigtmæssige, 
geografiske områder for erhvervsuddannelse. Det indebærer en udvidelse af den igangværende 
decentraliseringsproces, udarbejdelse af en regional udviklingsplan for erhvervsuddannelse for 
unge og en kompetenceudvidelse for det koordinerende udvalg for regionale lærlinge- og 
erhvervsuddannelsesprogrammer. 
20 
I Portugal blev undervisningsministeriet omstruktureret i april 1993, hvorved de regionale organer 
blev styrket og den centrale struktur mere fleksibel. 
Under PETRA-programmet har nogle af forskningspartnerskaberne arbejdet på nye modeller for 
en mere effektiv planlægning af uddannelsesudbuddet på regionalt plan. ENTP-projekternes 
engagement l praktisk samarbejde med en række forskellige partnere i deres lokale eller regionale 
miljø styrkede de lydhørheden over for nye behov. Gennem tværnationale uddannelsesophold og 
partnerskabsprojekter udviklede man nye metoder til at styrke mere "tværfaglige" færdigheder, der 
øger unges evne til at tilpasse sig ændrede krav på arbejdspladsen. Med ENTP'ernes arbejde fik 
man ny erfaring med fælles udarbejdelse og gennemførelse af uddannelsesmoduler, der dækkede 
emner med et specifikt indhold. Både de tværnationale ophold og ENTP-projektcrne har ydet et 
væsentligt bidrag, fordi de har sat fokus på praktiske måder, hvorpå man kan klare en række behov 
og forandringer med hensyn til undervisning i et nyt Fællesskab under stadig udvikling. 
2.2.7. Modulopbygget uddannelse 
Betydningen af at indføre fleksible, nationale systemer for grundlæggende erhvervsuddannelse er 
blevet almindeligt anerkendt. Der en tendens til at gøre grundlæggende erhvervsuddannelseskurser 
længere, at indføre flere almene emner, der giver unge bedre muligheder for at tilpasse sig nye 
situationer, at lære hvordan man erhverver ny viden og giver unge mulighed for at skifte fra ét 
område af erhvervsuddannelsen til et andet. 
2.3. Tværnationalt samarbejde 
2.3.1. Den europæiske dimension 
En række medlemsstater har målrettet undersøgt mulighederne for gennem PETRA-programmet at 
indføre eller styrke fællesskabsdimensionen i den grundlæggende erhvervsuddannelse. 
I Danmark blev to nye love - inspireret af PETRA-programmet - vedtaget i februar 1992, og alle 
unge har nu ret til at gennemføre den virksomhedsbascrede del af deres erhvervsuddannelse eller 
dele heraf i en hvilken som helst medlemsstat i EF eller EFTA. Udlandsopholdene anerkendes og 
godskrives fuldt ud, og der stilles økonomisk stolte til rådighed fra en uddannelsesfond, som er 
baseret på en arbejdsgiverbetalt uddannelsesafgift. I loved formå let er at gore målsætningerne og 
indholdet i de danske uddannelseskurser mere internationale, og på trods af den begrænsede 
erfaring indtil nu er mange erhvervsskoler og faglige udvalg interesserede i udlandsophold som en 
integreret og obligatorisk del af erhvervsuddannelseskurser. 
Tilsvarende fremlagde den nederlandske regering i begyndelsen af 1992 et diskussionsoplæg, hvor 
der redegjordes for den nye politik for internationalisering af erhvervsuddannelsen. Den nye politik 
omfatter blandt andet et nyt udvekslingsprogram for lærere og undervisere og økonomisk støtte til 
et nationalt center for udveksling på tværs af grænserne. Som et resultat af disse bestræbelser har 
næsten samtlige 140 MBO-uddannelsesinstitutioner på gymnasieniveau i 1993 deltaget i mindst et 
af disse tværnationale programmer. 
Det Forenede Kongerige: Den europæiske dimension er et vigtigt træk ved det tekniske og 
erhvervsmæssige uddannelsesinitiativ (TVEI) fra 1987. Man har anvendt TVEI-midler til at indføre 
aspekter af europæisk erhvervsliv og kultur i skoler og gymnasier og til at gøre det lettere at få 
erhvervserfaring i andre lande. 
21 
I Frankrig har et betydeligt antal akademier prioriteret udviklingen al tværnationale og især 
europæiske aktiviteter, og således er alle uddannelsesinstitutioner blevet tilskyndet til at deltage i 
fællesskabsprogrammer. 
Luxembourg: lin af de prioriterede målsætninger i reformen af 1990 er at forberede arbejdsstyrken 
på det indre marked ved at indføre en europæisk dimension i den grundlæggende 
erhvervsuddannelse. 
Andre medlemsstater har brugt deres "egne" projekter inden for ENTP til at indsætte el 
"fællesskabsvindue" i deres nationale reformaktivilcler. I Irland har kontakten med grundlæggende 
erhvervsuddannelsessystemer i andre medlemsstater været et meget positivt element, som har 
stimuleret en dybdegående diskussion om udviklingen af det irske system. 
Som en klar demonstration af de italienske myndigheders interesse i at videregive betydningen af 
en europæisk dimension til elever under grundlæggende erhvervsuddannelse blev det besluttet at 
oversætte teksten på de officielle beviser til samtlige officielle EU-sprog. Da de fremsendes 
sammen med en beskrivelse af deres indhold, udgør de et vigtigt bidrag til drøftelserne om 
uddannelsesindholdet. Deltagelse i PETRA-ophold eller andre lignende aktiviteter anføres eksplicit 
på beviserne. 
Ved at skabe netværk af projekter over hele Fællesskabets område har PETRA-programmet også 
skabt praktiske faciliteter til at fremme samarbejde mellem mere og mindre udviklede regioner og 
nord- og sydeuropæiske lande. Gennem PETRA-programmet har Fællesskabet siden 1988 spillet en 
særligt aktiv rolle i udviklingen af tværnationale erhvervsuddannelsesophold for unge. 
Sammenlignet med almindelige programmer for aktiviteter inden for ungdomsudvcksling eller 
universitetsstuderendes mobilitet mellem fællesskabets medlemsstater har mulighederne for 
udveksling inden for grundlæggende erhvervsuddannelse været meget begrænset og er det stadig. 
Undersøgelser foretaget i programmets første fase viser, at kun mellem 0,5 og 1% af de unge havde 
mulighed for at deltage i et udvekslingsophold i en anden medlemsstat som en del af eller et 
supplement til deres grundlæggende erhvervsuddannelse. Siden 1992 er udvekslingsophold blevet 
formaliseret under Aktion I, der nu udgør en struktureret ramme for organiseringen af uddannelses-
og praktikophold i andre medlemsstater, og det er således sikret, at opholdene finder sted under 
betingelser, der fremmer udviklingen af erhvervsmæssig viden og færdigheder. 
Ved at sikre omtale af og yde økonomisk og teknisk støtte til tværnationale udvekslinger har 
PETRA-programmet på alle niveauer inden for undervisningssektoren fremkaldt et opsving i 
interessen for de europæiske uddannelsesaspekter og samarbejde med partnere i andre 
medlemsstater. Programmet har gennem sine aktiviteter sænket tærsklen for adgang til europæisk 
samarbejde for mange uddannelsesinstitutioner, som kun havde begrænset eller slet ingen tidligere 
erfaring på dette område, og rettet disses opmærksomhed mod den europæiske 
uddannelsesdimension. Programmet har også fremmet ideen om, at uddannelsesinstitutionerne skal 
holde øjnene åbne for nyskabende produkter (metoder, materialer og kurser) og andre elementer til 
undervisningen og lil gengæld selv tilbyde deres egen specifikke erfaring og praksis. Dette har i et 
vist omfang skabt en form for initiativ blandt de institutioner, der er involveret i tværnationale 
ophold eller ENTP, og dette initiativ er blevet styrket gennem deres søgen efter partnerskaber på 
lokalt/regionalt plan, og det har hjulpet dem lil at spille en mere aktiv rolle på 
uddannelsesmarkedet. 
I en lang række uddannelscspartnerskaber har dette ført til fælles udarbejdelse og anvendelse af 
læseplaner og undervisningsmaterialer. I andre partnerskaber, hvor unge tog til en anden 
22 
medlemsstat og gennemførte et nyt uddannelsesmodul udviklet i fællesskab, blev resultaterne fuldt 
ud godskrevet som en (del af) erhvervskvalifikation(en) i alle de medlemsstater, der deltog i det 
pågældende partnerskab. 
2.3.2. Mobilitet 
Tværnational mobilitet er ikke blot et afgørende element, når man skal give unge "inside" viden 
om, hvordan andre landes arbejdskulturer; det er også et ret nyt element, der støder på en lang 
række forhindringer. (Hindringer for tværnational mobilitet behandles i Kommissionens grønbog 
"Almen uddannelse - Erhvervsuddannelse - Forskning: Hindringer for mobilitet i Det Europæiske 
Fællesskab", cf. bilag 3). I visse medlemsstater har PETRA-opholdene givet unge den første 
mulighed for at høste erfaring med uddannelse og arbejdsforhold i udlandet, og de repræsenterer 
den største del af de tværnationale erhvervsuddannelses- eller praktikophold, som unge fra det 
pågældende land har mulighed for at deltage i (Grækenland, Italien, Portugal), mens de i andre 
medlemsstater har stimuleret til yderligere kvalitetsforbedring og stigning i antallet af tværnationale 
ophold (Danmark, Tyskland og Nederlandene). Programmet bidrog til at udvide 
erfaringsgrundlaget på dette område, og der blev udfoldet særlige bestræbelser på at overvinde de 
organisatoriske, sproglige og øvrige hindringer for unges deltagelse i tværnationale ophold. 
NCU'erne samlede erfaringer og eksempler på god praksis, ligesom de udviklede retningslinier for 
og materiale til fremmedsprogsundervisning, der var udformet til at opfylde PETRA-programmets 
og målgruppens behov. 
1 Belgien gik Arbejdsministeriet ind på at give dispensation til unge arbejdsløse, der gennemførte et 
tværnationalt uddannelses- eller praktikophold, som ikke oversteg tre måneder. De kunne forlade 
Belgien uden at miste deres ret til arbejdsløshedsunderstøttelse og uden at skulle opfylde en 
karensperiode, før de kunne begynde at modtage arbejdsløshedsunderstøttelse igen, når de vendte 
tilbage. Denne dispensation vil også være gældende under Leonardo da Vinci-programmet. 
Den fransktalende del af Belgien: Arbejdsministeriet anerkendte officielt PETR A-ophold i 
begyndelsen af 1994, og retten til at få arbejdsløshedsunderstøttelse kan bevares under 
erhvervsuddannelsesophold i udlandet. Det er en direkte konsekvens af et fælles initiativ taget af 
PETRA-NCU'erne og EU-programmet EURES. 
I Italien er en ny lov, "Progrctto 92", der integrerer lærlingeuddannelser med 
mobilitetsforanstaltninger, klart inspireret af PETRA-programmet. 
Danmark: I februar 1992 vedtog man to love, der kan siges at være inspireret af målsætningerne 
og de fælles rammer for PETRA-programmet, eftersom de vedrører mobilitet. I henhold til denne 
nye lovgivning kan unge, der følger erhvervsuddannelseskurser, få hele eller dele af deres praktiske 
erhvervserfaring i en virksomhed i et andet land og få dette anerkendt på lige fod. Indtil nu har 300 
elever om året benyttet sig af denne nye mulighed, og man håber, at det årlige antal vil komme op 
på 500. Udlandsophold hilses velkommen og støttes juridisk og økonomisk i mange brancher, især 
jern- og metalindustrien, hotel- og restaurationsbranchen og byggebranchen, der har været meget 
aktive med hensyn til at fremme udlandsophold. 
Tyskland: PETRA-programmets mobilitetsaktioner har været et vigtigt supplement til de 
eksisterende, hovedsageligt bilaterale, udlandsopholdsprogrammer og har øget antallet af unge, der 
deltog i denne type aktiviteter betragteligt. Erfaringer fra udlandsophold har vist sig væsentlige for 
at skabe nøglekval ifikationer. 
23 
I Det Forenede Kongerige har Teacher Placement Service bistået med at etablere 
opholdsprogrammer i en række andre medlemsstater og har udviklet et netværk i hele Europa til 
fremme af gensidige udvekslingsophold staterne imellem. 
En højnelse af kvaliteten i erhvervsuddannelse er central i alle nationale reformer; i mange reformer 
lægges der stor vægt på at styrke forbindelsen mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervsliv for 
eksempel ved hjælp af praktik- eller uddannelsesophold. Når man ser bort fra 
erhvervskvalifikationer, er der ingen tvivl om, at praktik- eller uddannelsesophold har meget stor 
betydning for unge, idet de lærer andre færdigheder. Disse færdigheder har i de seneste år vist sig at 
være vigtigere end snævre tekniske færdigheder, der kunne blive forældede med den hurtige 
teknologiske udvikling. Af den grund er erhvervelse af kernekvalifikationer blevet en af 
prioriteterne i Leonardo da Vinci-programmet og er et af de fem prioriterede områder, der er anført 
i hvidbogen "Undervise og lære - På vej mod det kognitive samfund". Nøglekvalifikationer 
omfatter iværksætterfærdigheder såsom kreativitet, initiativ, risikovillighed, overblik og 
ansvarsfølelse, fleksibilitet, kommunikationsevne, sprogfærdigheder, evne til beslutningstagning og 
problemløsning, kvalitetsbevidsthed, selvtillid, social kompetence og tolerance samt evne til at 
indgå i gruppearbejde. 
Det er svært at måle erhvervelse af tværfaglige færdigheder - og også at vurdere dem. Imidlertid har 
tværnational mobilitet vist sig at være en af de bedste måder at bibringe dem på, fordi opholdene 
består af en række situationer, hvor man er nødt til at anvende tværfaglige færdigheder for at 
overleve eller få et vellykket ophold. 
2.3.3. Erhvervssproglig kompetence 
Som et supplement til målsætningerne for PETRA-programmet er det indlysende, at det er meget 
vigtigt at tilføje erhvervssproglige færdigheder i læseplanerne. I næsten alle lande er der en stigende 
bevidsthed om, at det er nødvendigt at udvikle undervisningen i fremmedsprog yderligere, og dette 
ses ofte i en bredere kontekst, hvor en europæisk eller international dimension kan fremmes eller i 
forbindelse med defineringen af tværfaglige nøglefærdigheder. På nationalt plan er det imidlertid 
sjældent højt prioriteret at forbedre den erhvervssproglige kompetence. 
Det Forenede Kongerige: Der er en stigende bevidsthed om betydningen af at øge unges sproglige 
færdigheder. Således er udviklingen af unges forståelse af spørgsmål i Europa og på verdensplan et 
integreret aspekt i den nationale undervisningsplan i Det Forenede Kongerige. Indlæring af et andet 
europæisk sprog er en vigtig del af den obligatoriske uddannelse for de fleste unge. Som et af 
grundfagene i den nationale undervisningsplan skal alle elever lære et moderne fremmedsprog. 
Luxembourg: En af målsætningerne for reformen af 1990 er at fremme unges selvstændighed og 
kreativitet og andre tværfaglige færdigheder såsom evnen til at løse problemer, samarbejde med 
andre og at kommunikere mundtligt og skriftligt i det flersproglige miljø, der er karakteristisk for 
Luxembourg. 
I Tyskland lægger man vægt på unges "europæiske kompetence". Videreudviklingen af det 
europæiske samarbejde og dynamikken i det indre marked gør det nødvendigt at koncentrere tysk 
erhvervsuddannelse mere om europæiske spørgsmål. I denne forbindelse er det praktiske kendskab 
til fremmedsprog afgørende nødvendigt, ligesom videreudviklingen af tværnationale uddannelses-
og praktikophold inden for rammerne af europæiske og bilaterale udvekslingsprogrammer er det. 
PETRA-programmet har sammen med LINGU A-programmet støttet de nationale bestræbelser på 
at fremme erhvervssproglig kompetence, og det kunne sætte skub i nye, nationale initiativer som 
for eksempel udvikling af et nationalt handlingsprogram med henblik på at fremme sprogindlæring 
24 
i erhvervsuddannelsen. I forbindelse med dette handlingsprogram er der iværksat et projekt, som 
fremmer muligheden for, at unge arbejdstagere fra små og mellemstore virksomheder kan lære 
sprog i udlandet. 
3. KONKLUSION OG PERSPEKTIVFJ* 
Der er stadig en række udfordringer at tage op i fremtiden. Det står klart ud fra analysen af de 
aktioner, der er gennemført under PETRA-programmet, og den politiske udvikling i 
medlemsstaterne inden for grundlæggende erhvervsuddannelse. En række aspekter på 
erhvervsuddannelsesområdet bør have mere opmærksomhed r udviklingen af fremtidige 
fællesskabsaktioner. Det vil være vigtigt at prioritere følgende hovedområder højt: 
- Formindskelse af antallet af unge, der starter på arbejdsmarkedet uden grundlæggende 
kvalifikationer 
Forøgelse af erhvervsuddannelsens tiltrækningsværd i 
Indførelse af en praktisk fællesskabsdimension i den grundlæggende erhvervsuddannelse 
Udvikling af kernekvalifikationer gennem grundlæggende erhvervsuddannelse 
- Styrkelse af foranstaltninger vedrørende erhvervsvejledning og tilføjelse af en 
fællesskabsdimension hertil 
Udbredelse af fornyelse i den grundlæggende erhvervsuddannelse, i de enkelte medlemsstater 
og på tværs af grænserne 
I Leonardo da Vinci-programmet har man fjernet den skarpe adskillelse mellem grundlæggende 
erhvervsuddannelse og videregående erhvervsuddannelse med det formål at fremme livslang 
uddannelse og tættere forbindelser mellem uddannelsesudbud på alle niveauer. Det bygger på 
erfaringer fra PETRA-programmet og andre fællesskabsprogrammer på 
erhvervsuddannelsesområdet og er således udformet til at tage nogle af de ovenfor skitserede 
fremtidige udfordringer op. Programmet blev vedtaget den 6. december 1994 og dækker den 5-
årige periode fra 1994 til 1999, og samtlige 18 EØS-lande deltager i det. 
25 
Bilag 1: 
Fordelingen af økonomiske ressourcer til programmets forskellige aktioner er opsummeret 
nedenfor: 
Mio. ECU 
Aktion I: Tværnationale uddannelses- og praktikophold 
Unge under grundlæggende erhvervsuddannelse 
Unge arbejdstagere, unge under videre erhvervsuddannelse, 
unge arbejdsløse 
Subtotal, Aktion 1 
Aktion 1! 
- ENTP'er 
- YlP'er 
Subtotal, Aktion II 
Aktion III: Samarbejde inden for erhvervsvejledning 
Nationale ressourcecentre 
Udviklingsprojekter 
Tværnationale projekter om uddannelse af 
erhvervsvejledere 
Subtotal, Aktion III 
Supplerende foranstaltninger 
Informations- og udbredelsesaktiviteter 
Nationale koordinationsenheder 
Teknisk bistand på fællesskabsplan 
Samarbejde om forskning og undersøgelser 
Subtotal, supplerende foranstaltninger 
1ALT 1988-1991 
* 
20.648 
5.031 
(25.679) 
** 
2.823 
3.082 
6.385 
2.021 
(14.311) 
39.990 1992-1994 
15.844 
39.200 
(55.044) 
29.935 
3.317 
(33.252) 
3.548 
2.340 
(5.888) 
4.239 
4.540 
*** 
2.356 
(11.135) 
105.319 1992 
3.699 
13.143 
(16.842) 
7.953 
1.011 
(8.964) 
600 
414 
(1.014) 
719 
1.554 
2.900 
728 
(5.901) 
32.721 1993 
5.144 
12.557 
(17.702) 
11.001 
1.106 
(12.107) 
638 
1.396 
(2.034) 
1.380 
1.466 
*** 
807 
(3.653) 
35.496 1994 
7.000 
13.500 
(20.500) 
10.980 
1.200 
(12.180) 
2.310 
530 
(2.840) 
2.140 
1.520 
*** 
820 
(4.480) 
40.000 
* I perioden 1988-1991 blev de tværnationale uddannelses- og udvekslingsophold organiseret inden for rammerne al" ENTP. 
** I perioden 1988-1991 blev aktiviteterne inden for erhvervsvejledning medtaget i ENTP's arbejde. 
*** Fra 1993 og fremover er posten for denne bistand opført under del A på Kommissionens generelle budget. 
24> 
Bilag 2: Statistisk baggrund 
I den nuværende periode, hvor befolkningstallet er faldende, står 
erhvervsuddannelsesinstitutionerne over for øget konkurrence om unge i den aldersgruppe, der 
søger uddannelse. I 1988, det første år PETRA-programmet var i kraft, var det samlede antal 15-
19-årige i Fællesskabet 26,1 mio., og det blev anslået, at omkring en tredjedel af disse unge fulgte 
en grundlæggende erhvervsuddannelse på fuldtid eller deltid. 
Prognoser om antallet af unge (eksklusive Italien og Portugal) i Europa antyder, at antallet af 15-
19-årige vil stige lidt i år 2000 og derefter falde fra 17,7 mio. i år 2000 lil 15,8 mio. i år 2020. (Cf. 
fig. 1). Det betyder, at for blot at fastholde det samme antal mennesker med tekniske 
kvalifikationer som i 1995 vil erhvervsuddannelsessystemerne være nødt til at tiltrække omkring 
37% af den relevante aldersgruppe i år 2020; det vil kræve endnu større bestræbelser at øge antallet 
af deltagere på de grundlæggende erhvervsuddannelser. 
Fig. 1 : Det samlede antal unge 
(Kilde Eurostat, EUR-12 tal eksklusive Italien og Portugal: EUR-10) 
18000 
17500 
17000 Antal 15-19 årige 
J I EUR-10 
1995 2000 2005 2010 
År 2015 2020 
Arbejdsløshedsprocenten for befolkningen som helhed har været stigende i de seneste år fra 
9,2% i 1991 til 11,2% i 1994 (cf. fig. 2). Dette tal dækker over nogle store forskelle mellem lande 
og forskellige befolkningsgrupper. Således er arbejdsløsheden stigende i alle lande over perioden 
1988 til 1994 med undtagelse af Danmark, Irland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige, hvor 
der var et lille fald i arbejdsløsheden fra 1993 til 1994. Når man ser på ændringen fra 1992 til 1994, 
kunne kun Danmark og Irland udvise lavere arbejdsløshed i 1994. Desuden faldt den samlede 
arbejdsløshedsprocent fra 1988 til 1991, hvorefter den steg igen (cf. fig. 3). 
2> 
Fig. 2: Arbejdsløshedsprocenter, årlige gennemsnit (kilde Eurostat) 
-' | EUR 12 | B [ DK | D | EL | E | F | IRL j 1 | L | NL | P | UK 
MÆND OG KVINDER 1 ALT 
1988 
1991 
1994 
1988 
1991 
1994 9,8 
8,7 
10,9 
7,9 
7,2 
r 9,5 10,2 
7,5 
10 
6,9 
5 
7 6,4 
8,9 
10,1 
5,4 
7,8 
9,1 \ 6,3 
4,2 
6,2 
5,1 
3,7 
5,9 7,7 
7,7 
na 
4,9 
4,8 
n a 19,4 
16,4 
23 9,9 
9,5 
11,3 
MÆND 
15.2 7,6 
12.3 7,4 
18,5 9,4 17,3 
16,2 
17,7 
16,8 
15,6 
16,7 10,9 
10,1 
11,8 
7,3 
6,8 
8,3 2 
1,6 
3,3 
1,5 
1,3 
2,6 9,3 
7,1 
na 
J 
7,1 
5,3 
na 5,7 
4 
6,1 
4 
2,8 
5,3 i 8,5 
8,9 
9,6 
8,7 
10 
11,2 
KVINDER 
1988 1 12,6 
1991 I 10,9 ' 
1994 1 12,9 
T " 
1S88 
Î98Ï" 
1994 
1988 
1991 
1994 '"'" 
1988 
1991 
1994 r— 
19,8 
— yjy-
"20,2 " 
16,3 
19,3 
22,4 
19,3 
21,2 15,4 
11,4 
14,4 
20,3 
Î6.7 
'" 20 
:.:..• 
" 15,1 
13,6 
17,7 7,6 
10,2 
11,2 
8,7 
11,2 
10,6 
7,8 
10,2 
9,7 
25,8 I 9,7 
20 12,4 
22,4 t 11,5 7,9 
4,9 
6,7 
6,8 
3,8 
5,2 
6,2 
3,9 
5,6 
7,4 
3,8 
4,7 12,5 
12,8 
na 
MÆND 
25,6 
24,6 
n a 
16,8 
17,1 
n a 
K 27,5 
23,8 
30,9 
OG KVINC 
40,3 
31,1 
38,3 
MÆND UN 
34,1 
25,7 
34,3 
VINDER U 
35,6 I 47,7 
33,5 i 37,8 
na | 43,5 12,8 
12,1 
13,6 
ER UNDEI 
22,1 
21,3 
23,4 
DER 25 AR 
18,3 
18,1 
21.2 
JDER25A 18,4 
17,3 
19,7 
25 AR 
25 
24,5 
26,4 
26,8 
25,9 
27,8 
R 
26 22,7 
24,6 
25,7 22,7 
24.7 17,2 
15,6 
17,8 
33 
28,5 
31,1 
27,6 
24,2 
27,1 
39,2 
33.7 
36,1 3 
2,3 
4,4 
4,8 
3,2 
/,1 
4,4 
3,2 
7,9 
5.2 
3.1 
6,1 12,7 
9,8 
n.a 
14,6 
11,4 
n a 
13,9 
10,8 
na 8 
5,7 
7,3 
13,1 
9,1 
11.4 
9,6 
6.5 
9.5 8,3 
7,6 
7,4 
12,4 
15 
14,9 
13.3 
17,3 
17,5 
15,4 I 17,5 | 11.3 
12 
n.a 12,1 I 12,1 
13,6 | 11,8 
Fig. 3: Arbejdsløshedstendenser for Den Europæiske Union (EUR-12, kilde Eurostat) 
'•& o*>" «**- \oe°- 'jé* .«*** 
Forklaring: 
<25:F 
<25:M+F 
< 25: M 
T. F 
T: M + F 
T: M Arbejdsløshedsprocent for unge kvinder under 25 år 
Arbejdsløshedsprocent for unge (mænd og kvinder) under 25 år 
Arbejdsløshedsprocent for unge mænd under 25 år 
Arbejdsløshedsprocent for kvinder 
Arbejdsløshedsproeent for den samlede befolkning i den erhvervsaktive alder 
Arbejdsløshedsprocent for mænd 
X£ 
Nogle lande (cf. fig. 4) har særligt høje arbejdsløshedsprocenter (IRL: 17,7% i 1994 og E: 23% i 
1994), mens andre har meget lave antal arbejdsløse (P: 7,0% i 1994; L: 3,3% i 1994). Det betyder, 
at arbejdsløsheden i lande med de fleste vanskeligheder (li) er næsten 7 gange højere end i det land, 
der har den laveste arbejdsløshed (L). 
Yderligere er arbejdsløsheden højere blandt kvinder end blandt mænd. Således var arbejdsløsheden 
for kvinder 13,1% i 1991 sammenlignet med kun 8,7% for mænd, og 12,9% i 1994 sammenlignet 
med kun 9,5% for mænd. 
Fig. 4: ARBEJDSLØSHED PR. LAND (Kilde Eurostat) 
Unge har været særligt hårdt ramt af arbejdsløshed i hele PETRA-programmets løbetid (cf. fig. 5). 
Gennemsnitligt er arbejdsløshedsprocenten for unge under 25 år dobbelt så høj som for 
befolkningen som helhed, idet den kom op på 21,3% i 1991 og 20,2% i 1994. Der er en svag 
tendens til, at unges arbejdsløshed nærmer sig den, der gælder for befolkningen som helhed. 
Således var forholdet mellem arbejdsløsheden for unge og for befolkningen i den erhvervsaktive 
alder 2,03 og faldt til 1,85 i 1994, men dette kan skyldes, at arbejdsløsheden generelt er stigende. 
Fig 5: Arbejdsløshedsprocent: unge & den samlede befolkning i den erhvervsaktive alder 
(Kilde Eurostat) 
EUR12 
P=M+F 
M 
F 
Y=YM+YF 
YM 
YF 
Y/P 
YF/P 1987 
10.5 
8.7 
13.1 
21.3 
19.1 
23.9 
2.03 
2.28 1988 
9.8 
7.9 
12.6 
19.8 
17.4 
22.4 
2.02 
2.29 1989 
8.9 
7.1 
11.8 
17.6 
15.2 
20.3 
1.98 
2.28 1990 
8.3 
6.6 
10.8 
16.8 
14.7 
19.1 
2.02 
2.30 1991 
8.7 
7.2 
10.9 
17.7 
16.3 
19.3 
2.03 
2.22 1992 
9.4 
8.1 
11.3 
18.4 
17.4 
19.5 
1.96 
2.07 1993 
10.5 
9.3 
12.3 
20.1 
19.5 
21 
1.91 
2.00 1994 
10.9 
9.5 
12.9 
20.2 
19.3 
21.2 
1.85 
1.94 
Forklaring 
P: Den samlede befolkning (mænd og kvinder) 
M: Mænd i alt 
F: Kvinder i alt 
Y: Den samlede befolkning under 25 år (mænd og kvinder) 
YM: Mænd under 25 år i alt 
YF: Kvinder under 25 år i alt 
13 
Forholdet mellem arbejdsløshedsprocenten for unge og arbejdsløshedsprocenten for 
den samlede befolkning i den erhvervsaktive alder 
2.05 
2.00 
1.95 
1.90 
1.85 
1.80 
1.75 
1987 G/P 
1988 1989 1990 1991 
Ar 1992 1993 1994 
Her kan vi igen konstatere betydelige forskelle landene imellem, idet Luxembourg kun har 7,l% i 
1994, og Tyskland kun har 5,2% i 1994. Lande med et højt arbejdsløshedsniveau blandt unge er 
Spanien med 38,3% i 1994 og Italien med 31,l % i 1994. 
Ligestilling: 
Arbejdsløshedstallene viser afgjort, at arbejdsløsheden for kvinder generelt er højere end 
arbejdsløsheden for mænd. Således var arbejdsløshedsprocenten for kvinder 13,1% i 1987 (8,7% 
for mænd) og 12,9% i 1994 (i modsætning til kun 9,5% for mænd). Når vi ser på gruppen af unge 
kvinder under 25 år, er situationen endnu tydeligere: Unge kvinder har en særligt høj 
arbejdsløshedsprocent (i 1994 var 21,2% af de unge kvinder arbejdsløse sammenlignet med 19,3% 
af de unge mænd og 10,9% af befolkningen som helhed, cf. fig. 2). 
Arbejdsløsheden for unge kvinder har i store træk fulgt den samme tendens som arbejdsløsheden 
for befolkningen som helhed, idet procenten falder let fra 1987 til 1991 og derefter stiger igen. 
Arbejdsløshedstallet for unge kvinder i Fællesskabet dækker over meget store forskelle landene 
imellem: Arbejdsløsheden for unge kvinder er særligt høj i lande som Spanien (43,5% i 1994) og 
Italien (36,1% i 1994). I Italien ligger arbejdsløshedsprocenten for kvinder (1994: 17,8%) på over 
det dobbelte af procenten for mænd (1994: 8,3%). Andre lande har bemærkelsesværdigt lave 
arbejdsløshedsprocenter for unge kvinder, f.eks. Tyskland med kun 4,7% i 1994. 
Endvidere er det interessant at se på forholdet mellem arbejdsløshedsprocenten for befolkningen 
som helhed og arbejdsløshedsprocenten for unge kvinder (cf. fig. 6). Vi kan konstatere, at 
forskellen mellem de to procentsatser bliver mindre, idet forholdet i 1987 var 2,27, mens det i 1994 
var faldet til 1,94. Arbejdsløshedsprocenten for unge kvinder er imidlertid stadig næsten dobbelt så 
høj som arbejdsløshedsprocenten for befolkningen som helhed. Endelig bør det bemærkes, at 
arbejdsløshedsforholdet for unge kvinder nærmer sig det, der gælder for unge generelt. 
2o 
Fig 6: Arbejdsløshedsprocent for unge kvinder sammenlignet med 
arbejdsløshedsprocenten for befolkningen som helhed (kilde Eurostat) 
ARBEJDSLØSHED unge (kvinder) / Befolkning EUR 12 
G/P 
•YF/P 
1994 
Forklaring : 
Y: Unge under 25 år (mænd og kvinder) 
YF: Unge kvinder under 25 år 
P: Samlet befolkning i den erhvervsaktive alder (mænd og kvinder) 
3f 
Bilag 3; References 
PETRA Publications: Office for Official Publications of the European Communities 
"European Handbook for Guidance Counsellors - Complementary version", 1996 
"Promoting Equal Opportunities for Girls and Young Women in Initial Vocational Training", 1995 
"Promoting Initiative and creativity of young people", 1995 
"Compendium PETRA", 1995 
"The European Dimension in Vocational Guidance", 1995 
"Responding to New Skill Needs - a Regional Perspective", 1995 
"Transnational Placements: Impact and Potential", 1995 
"European Handbook for Guidance Counsellors", 1994 
"Vademecum PETRA - Applicant's guide for 1994", 1993 
"Report on the Implementation of the PETRA Programme 1988-1991", Presented by the 
Commission to the Council, the European Parliament, the Advisory Committee on Vocational 
Training and the Education Committee, June 1992 
PETRA Research Studies 
"The PETRA Research Partnerships 1989-1993: An overview of research outcomes", Published by 
Instituut voor Toetepaste Sociale Nijmegen, The Netherlands, 1995 
"Strategies to Improve Young People's Access to and their Progression within Initial Vocational 
Training", A study prepared at the request of the European Communities, J. Banks, EN, FR, DE, 
November 1994 
"Recognition and Certification of Transnational Training and Work Experience Placements", 
Synthesis report of national level reports published by SCOTVEC (Scottish Vocational Education 
Council), July 1994 
"Education and Vocational Guidance in the European Community" 
A.G.Watts, J.Guichard, P.Plant, M.L.Rodriquez, July 1993 
PETRA Working Documents 
"Aspects of Evaluation for Transnational Vocational Placements", PETRA Action I. Produced by 
the Carl-Duisberg-Gesellschaft, one of the PETRA NCUs in Germany, in cooperation with other 
PETRA NCUs, 1995 
"Training Package for Transnational Partnerships" Computer based training pack, produced by 
Léargas, Irish PETRA NCU, in cooperation with other NCUs, 1995 
"Report on the Closing Seminar of the PETRA Programme", Killiney, Ireland, 9-10/02/1995 -
European Commission 
£2-
"Basic Communicative Skills and Cultural Knowledge for Transnational Vocational Placements", 
Published by L&irgas, Dublin, on behalf of the NCU Working (iroup on foreign Languages, June 
1994 
"Catalogue of National Guidance Resources Centres", Commission of the European Communities, 
1994 
"PETRA - Vocational Training in the Agricultural Sector - the Contribution of the PETRA 
Programme", Commission of the European Communities, 1993 
"PETRA - Action I - Placements in figures", European Commission, 1992 
Background Documents 
"Education - Vocational Training - Research: The Obstacles to transnational Mobility", a Green 
Paper by the European Commission 
"Structures of the Education and Initial Training Systems in the European Union" 
1995 - Prepared jointly by Cedefop and Eurydice 
Office for Official Publications of the European Communities 
"White Paper: Teaching and Learning - Towards the Learning Society", 1995, European 
Commission 
"Development of Statistics on Initial Vocational Training - final Report", Anastasia Fetsi 
A study prepared by Eurostat at the request of the Commission of the European Communities, 
1995, 
"Individual Portfolio Pilot Project Final Synthesis Report". Prepared for the European Commission 
by the National Council for Vocational Qualifications (NCVQ), David Handley, March 1995 
"L'Europe et la formation professionnelle des jeunes - transférer les acquis de PETRA dans 
LEONARDO et EMPLOI/YOUTHSTART", Racine Editions, 1995 
"From PETRA to LEONARDO: European Cooperation in Initial Vocational Training", CIBB's-
Hertogenbosch, Rijksuniversiteit Leiden, July 1995 
Council Decision of 6 December establishing an action programme for the implementation of a 
European Communitty vocational training policy. 
OJEC L340, Volume 37,29 December 1994. ISSN 0378 - 6978 
Cedefop publications 1994/1995 
"Reports on Vocational education and training" in France, Belgium, Netherland, Germany, Italy, 
Spain, Ireland, UK, Luxembourg, Greece, Portugal, Denmark, 1994 
National Final Reports on the implementation of the Petra Programme. 1995 
Reports from Denmark, France, Ireland, Portugal, Luxembourg, UK, Belgium, Greece, Germany 
13 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 385 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 04 13 16 
Katalognummer : CB-CO-97-388-DA-C 
ISBN 92-78-23013-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg