AEndret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RAADETS HENSTILLING OM MINDSTEKRAV FOR MILJOEINSPEKTIONER I MEDLEMSSTATERNE

(forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2)

BEGRUNDELSE

I medfoer af EF-traktatens artikel 250, stk. 2, forelaegger Kommissionen et aendret forslag til Europa-Parlamentets og Raadets henstilling om mindstekrav for miljoeinspektioner i medlemsstaterne [1]. Det aendrede forslag tager indholdsmaessigt nogle af de aendringsforslag til efterretning, som Europa-Parlamentet vedtog paa sit plenarmoede den 13.-17. september 1999. Det aendrede forslag imoedekommer imidlertid ikke Parlamentets forslag om aendring af forslagets form fra henstilling til direktiv. Det aendrede forslag tager hensyn til udtalelsen fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, der blev afgivet den 28. april 1999.

[1] Det oprindelige forslag havde nummer KOM(98)772 endelig udg.

De af Europa-Parlamentets aendringer, som accepteres af Kommissionen

Kommissionen kan fuldt ud acceptere aendring nr. 1 og 10 (stk. 2a), forudsat formen som henstilling bevares. Kommissionen kan acceptere det principielle i aendring nr. 16 (uden henvisning til Det Europaeiske Miljoeagentur (EMA)), 17 og 24, forudsat formen som henstilling bevares. Disse aendringer er kommenteret nedenfor.

AEndring nr. 1 indfoerer en ny betragtning 3a om inddragelse af Det Europaeiske Miljoeagentur til at raadgive medlemsstaterne om deres systemer for kontrol med miljoeforanstaltninger og bistaa gennem stoette til rapportering, saaledes at denne samordnes. AEndring nr. 10 (stk. 2a) indsaetter et nyt punkt i afsnit III, der tilskynder medlemsstaterne, i samarbejde med IMPEL og Kommissionen, til at fremme samordningen af inspektioner og inspektionstjenester for at imoedegaa retsstridige graenseoverskridende metoder paa miljoeomraadet. Disse aendringer er begge i udstrakt grad i overensstemmelse med filosofien bag Kommissionens meddelelse om gennemfoerelse af Faellesskabets miljoelovgivning (KOM (96)500 endelig udg.), der forudsaa en rolle for Det Europaeiske Miljoeagentur og IMPEL paa dette omraade og kan derfor accepteres.

AEndring nr. 16 og 17 vedroerer ligeledes inddragelse af EMA og IMPEL. AEndring nr. 16 indfoerer et nyt pkt. VIIIa. I foerste stykke opfordres Kommissionen til i samarbejde med IMPEL, EMA og andre involverede parter at udarbejde minimumskriterier for kvalifikationer hos miljoeinspektoerer. Kommissionen kan acceptere princippet heri, forudsat at henvisningen til EMA fjernes, da denne slags aktivitet ikke indgaar i dets opgaver. Andet stykke af aendring nr. 16 vedroerende uddannelsesprogrammer for inspektoerer kan ogsaa principielt accepteres. IMPEL har allerede udfoert arbejde paa dette omraade. (En lignende aendring blev foreslaaet af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg i dets udtalelse (pkt. 2.7)). Ifoelge aendring nr. 17 skal EMA sammen med andre bidrage til vurderingen af, hvordan henstillingen virker paa sigt, og dette kan accepteres.

AEndring nr. 24 der foreslaar, at rapporter skal goeres offentligt tilgaengelige senest 2 maaneder efter inspektionen, kan principielt accepteres, forudsat det er underforstaaet, at disse rapporter skal faerdiggoeres inden 2 maaneder efter anlaegsbesoeget, og at enhver anmodning fra offentligheden om en rapport, naar den foerst er faerdig, skal efterkomme direktiv 90/313/EOEF, der siger, at saadanne oplysninger skal vaere tilgaengelige saa hurtigt som muligt efter en anmodning, dog senest 2 maaneder efter.

AEndringer foreslaaet af Europa-Parlamentet, som Kommissionen afviser

AEndring nr. 21 aendrer forslagets titel og form fra en henstilling til et direktiv. Kommissionen kan ikke acceptere aendring nr. 2, 6, 7 og 18 til 21, der alle vedroerer aendring af forslagets form fra en henstilling til et direktiv. Tilsvarende kan Kommissionen heller ikke acceptere aendring nr. 3, 13 og 15, der er aendringer til indhold snarere end til form. Disse aendringer kommenteres i det foelgende.

AEndring nr. 2, 6, 7 og 18 til 21 vedroerer alle aendring af forslagets form fra henstilling til direktiv. Kommissionen har sammen med IMPEL og medlemsstaterne, noeje overvejet, hvilken form forslaget skulle have. Man besluttede til sidst at vaelge en henstilling som den bedst egnede af foelgende grunde:

* I betragtning af de store forskelle i inspektionsaktiviteter medlemsstaterne imellem var det oenskeligt at sikre, at der i foerste omgang blev foretaget et minimum af inspektionsopgaver idet der sandsynligvis til sin tid ville blive foreslaaet et rammedirektiv om inspektioner generelt (mindstekriterier, uddannelse osv.) i lyset af den erfaring, der hoestes fra henstillingen.

* Medlemsstater uden hoejtudviklede inspektionssystemer maatte finde det vanskeligt oejeblikkeligt at overholde et direktiv. Det var bedst at tage hoejde for kapacitetsopbygning og -udvikling af de mindst udviklede systemer som et foerste trin.

* Der var stor modstand fra medlemsstaternes og IMPEL's side mod et direktiv.

AEndring nr. 3, 13 og 15 er indholdsmaessige aendringer. AEndring nr. 3, der indsaetter en ny betragtning 7b, vedroerer gennemfoerelse, som er medlemsstaternes og ikke Kommissionens ansvar. AEndring nr. 13, der vedroerer behandling og lagring af data efter anlaegsbesoeg i stedet for de egentlige 'rapporter' goer Faellesskabets forslag mindre noejagtigt og det taber i styrke. AEndring nr. 15, der henviser til 'kortfattede oplysninger' snarere end detaljeret rapportering om overensstemmelse med bestemte EF-retsskrifter, kan ikke accepteres, da formaalet med inspektion er at afsloere, hvilke retsforskrifter, der ikke er overholdt.

I teksten til det aendrede forslag er slettede dele gennemstreget og tilfoejede dele er i fed skrift og understreget.

AEndret forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RAADETS HENSTILLING

OM MINDSTEKRAV FOR MILJOEINSPEKTIONER I MEDLEMSSTATERNE

EUROPA-PARLAMENTET OG RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION,

som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S 175, stk. 1),

som henviser til forslaget fra Kommissionen [2],

[2] KOM (1998) 772 endelig udg. af 16.12.1998.

som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet [3],

[3] 16.9.1999

som henviser til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg [4],

[4] 28.4.1999 (footnote to be numbered 3, as well as in text)

som henviser til udtalelse fra Regionsudvalget [5],

[5] 16.9.1999 (footnote to be numbered 4, as well as in text)

som handler i overensstemmelse med proceduren i traktatens artikel 189 C 251, og

som tager foelgende i betragtning:

(1) Resolutionen fra Raadet og repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Raadet, af 1. februar 1993 om et program for Faellesskabets politik og handling inden for miljoe og baeredygtig udvikling [6] og Parlamentets og Raadets afgoerelse om revisionen heraf [7] understregede, hvor vigtigt det er at gennemfoere Faellesskabets miljoelovgivning ved hjaelp af princippet om delt ansvar;

[6] EFT C 138 af 17.5.1993. (footnote to be numbered 5, as well as in text)

[7] EFT L 275 af 10.10.1998 (footnote to be numbered 6, as well as in text)

(2) Kommissionens meddelelse til Raadet for Den Europaeiske Union og Europa-Parlamentet om gennemfoerelse af Faellesskabets miljoelovgivning [8] af 5. november 1996, saerlig stk. 29, foreslog, at der skulle fastlaegges retningslinjer paa faellesskabsplan for at bistaa medlemsstaterne med at udfoere inspektionsopgaver og derved reducere de nuvaerende store forskelle mellem medlemsstaternes inspektioner;

[8] KOM (96) 500 endelig udg. af 22.10.1996. (footnote to be numbered 7, as well as in text)

(3) Raadet opfordrede i sin resolution af 7. oktober 1997 om affattelsen, gennemfoerelsen og haandhaevelsen af Faellesskabets miljoelovgivning [9] Kommissionen til, med henblik paa droeftelse i Raadet, at foreslaa mindstekrav og/eller retningslinjer, isaer baseret paa arbejdet i Den Europaeiske Unions netvaerk for gennemfoerelse og haandhaevelse af Faellesskabets miljoelovgivning (IMPEL), for inspektionsopgaver udfoert i medlemsstaterne og mulige maader, hvorpaa deres anvendelse i praksis kan kontrolleres af medlemsstaterne for at sikre en ensartet anvendelse og haandhaevelse af miljoelovgivning, og der er i Kommissionens forslag taget hensyn til et dokument vedtaget af IMPEL med titlen 'Mindstekrav ved inspektioner' [10];

[9] EFT C 321 af 22.10.1997. (footnote to be numbered 8, as well as in text)

[10] November 1997. (footnote to be numbered 9, as well as in text)

(3a) Det Europaeiske Miljoeagentur kan raadgive medlemsstaterne om udformning, etablering og udbygning af deres systemer for tilsyn med miljoebestemmelser, og det kan bistaa Kommissionen og medlemsstaterne ved tilsyn med miljoebestemmelser gennem stoette til rapportering, saaledes at denne rapportering samordnes;

(4) med sin beslutning af 14. maj 1997 [11] om Kommissionens meddelelse bad Parlamentet om lovgivning om miljoeinspektioner; Det OEkonomiske og Sociale Udvalg [12] og Regionsudvalget [13] afgav positive udtalelser om Kommissionens meddelelse og fremhaevede betydningen af miljoeinspektioner;

[11] PE 259.215/63. (footnote to be numbered 10, as well as in text)

[12] OESU 479/97 ENV/439 af 29. april 1997. (footnote to be numbered 11, as well as in text)

[13] RU 437/96 endelig udg. af 11.-12. juni 1997. (footnote to be numbered 12, as well as in text)

(5) inspektionsordninger og effektiv gennemfoerelse af inspektioner modvirker overtraedelser af miljoelovgivningen, da det giver myndighederne mulighed for at identificere overtraedelser og haandhaeve miljoelove gennem sanktioner eller andre midler, og inspektioner er saaledes et uundvaerligt led i lovgivningskaeden og et effektivt instrument til at sikre ensartet overholdelse af faellesskabslovgivningen paa miljoeomraadet overalt i Faellesskabet og undgaa konkurrenceforvridning;

(6) der er i oejeblikket stor forskel paa inspektionsordningerne og -mekanismerne blandt medlemsstaterne, ikke kun hvad angaar kapaciteten til at udfoere inspektionsopgaver, men ogsaa i omfanget og indholdet af de gennemfoerte inspektionsopgaver, og i nogle faa medlemsstater findes der slet ingen; dette forhold kan ikke anses for tilfredsstillende for maalet med en effektiv og ensartet gennemfoerelse, anvendelse i praksis og haandhaevelse af faellesskabslovgivningen for miljoebeskyttelse;

(7) det er derfor noedvendigt i foerste fase at fremlaegge et program med foranstaltninger vedroerende miljoeinspektioner, der som retningslinjer i form af mindstekrav skal anvendes som et faelles grundlag for inspektionsopgavers ydeevne i medlemsstaterne;

(8) Faellesskabets miljoelovgivning forpligter medlemsstaterne til at anvende krav i forbindelse med bestemte udledninger eller aktiviteter, der maatte medfoere saadanne; mindstekrav til tilrettelaeggelse og udfoerelse af inspektioner skal i foerste fase overholdes for industrianlaeg og andre virksomheder og anlaeg, der under Faellesskabets miljoelovgivning er underkastet krav om godkendelse, tilladelse eller licens hvad angaar deres udledninger eller aktiviteter, der maatte medfoere saadanne; det er ligeledes oenskeligt, at disse mindstekrav daekker inspektioner af nukleare anlaeg, herunder anlaeg i forsknings- og medicinsektorerne, foretaget af straalingsbeskyttelsesinspektorater, der er blevet oprettet af medlemsstaterne i medfoer af Faellesskabets nukleare sikkerhedskontrol, der er vedtaget i henhold til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab;

(9) for at goere denne inspektionsordning effektiv skal der paa forhaand planlaegges miljoeinspektionsaktiviteter i medlemsstaterne;

(10) anlaegsbesoeg udgoer et vigtigt led i miljoeinspektionsaktiviteterne;

(11) de oplysninger og den dokumentation, der forelaegges af driftsherrer i de industrier, der er tilmeldt Faellesskabets ordning for miljoestyring og -revision [14], kunne vaere en nyttig informationskilde i forbindelse med miljoeinspektioner;

[14] Raadets forordning (EOEF) Nr. 1836/93 af 29. juni 1993 om industrivirksomheders frivillige deltagelse i en faellesskabsordning for miljoestyring og miljoerevision - EFT L 168 af 10.7.1993, s. 1. (footnote to be numbered 13, as well as in text)

(12) for at der kan drages konklusioner af anlaegsbesoegene, skal der udarbejdes regelmaessige rapporter;

(13) rapporter om inspektionsaktiviteter og offentlighedens adgang til oplysninger herom, er vigtige midler til via gennemskuelighed at sikre inddragelse af borgerne, ikke statslige organisationer og andre beroerte parter i gennemfoerelsen af Faellesskabets miljoelovgivning; der skal vaere adgang til saadanne oplysninger i henhold til bestemmelserne i direktiv 90/313/EOEF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljoeoplysninger [15];

[15] EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56. (footnote to be numbered 14, as well as in text)

(14) medlemsstaterne skal hjaelpe hinanden administrativt med at gennemfoere denne henstilling;

(15) Kommissionen skal holde oeje med anvendelsen og gennemfoerelsen af denne henstilling og rapportere herom til Raadet og Europa-Parlamentet saa snart som muligt, efter at den har modtaget medlemsstaternes rapporter;

(16) i overensstemmelse med subsidiaritets- og forholdsprincippet som fastsat i traktatens artikel 3b 5 samt i betragtning af forskellene i medlemsstaternes inspektionssystemer og -ordninger, kan den foreslaaede foranstaltnings maal bedst gennemfoeres ved hjaelp af vejledning paa faellesskabsplan.

HENSTILLER AT:

Formaal

Miljoeinspektionsopgaver udfoeres af medlemsstaterne i henhold til de mindstekrav, der skal gaelde for tilrettelaeggelse, udfoerelse, opfoelgning og offentliggoerelse af resultaterne heraf, for derigennem at oege overensstemmelse med og bidrage til en ensartet gennemfoerelse og haandhaevelse af Faellesskabets miljoelovgivning i alle medlemsstater.

Anvendelsesomraade og definitioner

1. Denne henstilling gaelder for miljoeinspektioner af alle industrianlaeg og andre virksomheder og anlaeg, hvis emissioner og/eller udledninger til miljoeet, eller aktiviteter der maatte medfoere saadanne, er omfattet af krav om godkendelse, tilladelse eller licens i henhold til Det Europaeiske Faellesskabs lovgivning. Den gaelder ogsaa for inspektioner af nukleare anlaeg, herunder anlaeg i forsknings- og medicinsektorerne. De benaevnes alle i det foelgende 'kontrollerede anlaeg'.

2. I denne henstilling betyder 'miljoeinspektion' en aktivitet, der indebaerer:

a) check og fremme af kontrollerede industrianlaegs overensstemmelse med miljoekrav i Faellesskabets lovgivning og i medlemsstatens love, forordninger, anordninger, direktiver, forbud, godkendelser, tilladelser og/eller licenser, der gennemfoerer eller anvender saadanne miljoekrav (i det foelgende benaevnt 'EF-retskrav')

b) overvaagning af kontrollerede industrianlaegs miljoevirkninger for at afgoere, om der er behov for yderligere inspektion eller haandhaevelse (herunder aendring eller inddragelse af en godkendelse, en tilladelse eller en licens) for at sikre overensstemmelse med EF-retskravene.

c) udfoerelse af aktiviteter til ovenstaaende formaal omfatter:

- anlaegsbesoeg

- miljoekvalitetsovervaagning

- hensyntagen til miljoerevisionsrapporter og miljoeredegoerelser

- hensyntagen til og efterproevning af eventuel selvovervaagning udfoert af eller paa vegne af driftsherrer af kontrollerede anlaeg

- vurdering af de aktiviteter og operationer, der udfoeres paa det kontrollerede anlaeg

- check af relevant infrastruktur, vedligehold af udstyr og anlaegsstyringens tilstraekkelighed

- check af relevante optegnelser, som driftsherrer af kontrollerede anlaeg foerer.

3. Miljoeinspektioner, herunder anlaegsbesoeg, kan vaere

- rutinemaessige, dvs. udfoeres som led i et inspektionsprogram

- ikke rutinemaessige, dvs. udfoeres i tilfaelde af klager, i forbindelse med udstedelse, fornyelse eller aendring af en godkendelse, tilladelse eller licens, eller ved undersoegelse af ulykker, haendelser og tilfaelde af ikke overensstemmelse.

4.a) Miljoeinspektioner kan foretages af den statsmyndighed, enten paa nationalt, regionalt eller lokalt plan, der oprettes eller udpeges af medlemsstaten, og som har ansvaret for de spoergsmaal, der omfattes af denne henstilling.

b) De organer, hvortil der henvises i stk. a), kan i overensstemmelse med deres nationale lovgivning uddelegere opgaverne i medfoer af denne henstilling til at blive udfoert under deres myndighed og overvaagning af enhver juridisk person omfattet af enten offentlig eller privat ret, forudsat personen ikke har personlig interesse i resultaterne af de inspektioner, den udfoerer.

c) De under a) og b) omhandlede organer defineres som 'inspektionsmyndigheder'.

5. I denne henstilling forstaas ved 'driftsherre for et kontrolleret anlaeg' en fysisk eller juridisk person, der driver eller styrer det kontrollerede anlaeg eller, hvis der er bestemmelser herom i national lovgivning, den til hvem der er blevet delegeret afgoerende oekonomiske befoejelser over den tekniske drift af det kontrollerede anlaeg.

III

Tilrettelaeggelse og udfoerelse af miljoeinspektioner

1. Medlemsstaterne soerger for, at miljoeinspektioner sigter mod at naa et hoejt miljoebeskyttelsesniveau, og traeffer til denne ende de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at miljoeinspektioner af kontrollerede anlaeg tilrettelaegges og udfoeres i overensstemmelse med afsnit IV, V, VI, VII og VIII i denne henstilling.

2. Medlemsstaterne bistaar hinanden administrativt med at udfoere retningslinjerne i denne henstilling gennem udveksling af relevante oplysninger og eventuelt inspektoerer.

3. For at imoedegaa retsstridige graenseoverskridende metoder paa miljoeomraadet fremmer medlemsstaterne i samarbejde med IMPEL og Kommissionen samordningen af inspektioner og inspektionstjenester mellem medlemsstaterne.

Miljoeinspektionsplaner

1. Medlemsstaterne skal sikre, at miljoeinspektionsaktiviteter planlaegges i forvejen ved til enhver tid at have en plan eller planer for inspektioner, der daekker hele medlemsstatens territorium og alle kontrollerede anlaeg. Saadanne planer skal vaere tilgaengelige for offentligheden i henhold til bestemmelserne i direktiv 90/313/EOEF om fri adgang til miljoeoplysninger.

2. Saadanne planer opstilles paa nationalt, regionalt eller lokalt plan, men medlemsstaterne skal sikre, at deres plan eller planer gaelder for alle miljoeinspektioner af kontrollerede anlaeg paa deres territorium, og at de under afsnit II 4) naevnte myndigheder udpeges til at foretage disse inspektioner.

3. Miljoeinspektionsplaner skal baseres paa foelgende:

a) overholdelse af EF-retskravene

b) et register over kontrollerede anlaeg paa planomraadet

c) en generel vurdering af stoerre miljoeproblemer paa planomraadet og en generel oversigt over det kontrollerede anlaegs overholdelse af EF-retskravene

d) praestationsindikatorer og data fra tidligere inspektioner.

4. Miljoeinspektionsplaner skal:

a) vaere hensigtsmaessige for de ansvarlige myndigheders inspektionsopgaver og tage hensyn til de paagaeldende industrianlaeg og deres emissioners og udledningers risici og miljoevirkninger.

b) tage hensyn til relevante foreliggende oplysninger i forbindelse med specifikke anlaeg eller typer af kontrollerede anlaeg, saasom rapporter fra kontrollerede anlaegs driftsherrer til myndighederne, data fra selvovervaagning, miljoerevisionsrapporter og miljoeredegoerelser, navnlig dem fra de kontrollerede anlaeg, der er tilmeldt Faellesskabets miljoestyrings- og -revisionsordning, resultater af tidligere inspektioner og rapporter om miljoekvalitetsovervaagning.

5. Hver miljoeinspektionsplan skal som minimum:

a) definere det geografiske omraade, den daekker, der maatte vaere hele eller dele af en medlemsstaters territorium

b) daekke en fastlagt tidsperiode, dog hoejst et aar

c) omfatte specifikke bestemmelser for revision

d) identificere de specifikke anlaeg eller typer kontrollerede anlaeg

e) indeholde bestemmelser om programmer for rutinemaessige miljoeinspektioner, herunder inspektionshyppigheder for forskellige typer af anlaeg og for kontrollerede anlaeg

f) indeholde bestemmelser for og skitsere proceduren for ikke rutinemaessige inspektioner, saasom efter klager, uheld, begivenheder, ikke overensstemmelse og til tilladelsesformaal.

Anlaegsbesoeg

1. Medlemsstaterne sikrer, at foelgende kriterier overholdes ved alle anlaegsbesoeg:

a) overholdelse af EF-retskrav, der er relevante for den paagaeldende inspektion, skal checkes grundigt

b) hvis anlaegsbesoeg foretages af mere end et miljoeinspektionsorgan, skal de relevante myndigheder udveksle oplysninger, saaledes at de er bekendte med hinandens aktiviteter og saa vidt muligt koordinerer anlaegsbesoegene og andet miljoeinspektionsarbejde

c) resultaterne af anlaegsbesoegene skal indgaa i rapporter, der udarbejdes i overensstemmelse med afsnit VI, og udveksles mellem de relevante inspektions-, haandhaevelses- og andre myndigheder (nationale, regionale og lokale).

d) inspektoerer og andre, der er bemyndiget til at udfoere anlaegsbesoeg, skal have adgangsret til anlaeg og oplysninger med henblik paa miljoe.

2. Medlemsstaterne sikrer, at anlaegsbesoeg foretages regelmaessigt af inspektionsmyndigheder som led i deres rutinemaessige miljoeinspektioner, og at foelgende supplerende kriterier overholdes ved saadanne rutinebesoeg:

a) der boer foelges en integreret fremgangsmaade, hvor hele spektret af miljoevirkninger undersoeges, for saa vidt som det er i overensstemmelse med EF-retskravene, miljoeinspektionsprogrammerne og inspektionsorganernes organisatoriske ordninger

b) anlaegsbesoeg skal sigte mod at fremme og udvide anlaegsoperatoerernes kendskab til og forstaaelse af relevante EF-retskrav og miljoeets saarbarhed, og af deres virksomheds miljoevirkninger

c) risikoen ved og virkningerne paa miljoeet af kontrollerede anlaeg skal overvejes for at vurdere effektiviteten af gaeldende krav i godkendelser, tilladelser eller licenser, og for at afgoere, om det er noedvendigt med forbedringer eller aendringer i disse krav.

3. Medlemsstaterne skal sikre, at der foretages ikke rutinemaessige anlaegsbesoeg i foelgende tilfaelde:

a) alvorlige miljoeklager skal undersoeges af de relevante inspektionsmyndigheder, saa hurtigt som muligt efter at myndighederne har modtaget saadanne klager

b) undersoegelse af alvorlige miljoemaessige ulykker, haendelser og tilfaelde af ikke overensstemmelse saa hurtigt som muligt efter at de relevante inspektionsmyndigheder har faaet kendskab hertil

c) som led i afgoerelse af, om og under hvilke betingelser der gives en foerste godkendelse, tilladelse eller licens til en proces eller aktivitet paa et kontrolleret anlaeg eller dets foreslaaede beliggenhed

d) foer genudstedelse, fornyelse eller aendring af godkendelser, tilladelser eller licenser.

Rapporter og konklusioner efter anlaegsbesoeg

1. Medlemsstaterne skal sikre, at inspektionsmyndighederne udarbejder en rapport af hvert anlaegsbesoeg med resultaterne heraf, om hvorvidt der er overensstemmelse med EF-retskravene, en vurdering heraf og konklusion om, hvorvidt der kraeves yderligere handling, saasom haandhaevelsesprocedurer, herunder sanktioner, udstedelse af en ny eller revideret godkendelse, tilladelse eller licens, herunder eventuelle yderligere besoeg paa anlaegget.

2. Medlemsstaterne skal sikre, at disse rapporter registreres skriftligt og opbevares i en lettilgaengelig database, meddeles til driftsherren af det paagaeldende kontrollerede anlaeg og goeres tilgaengelige for offentligheden i henhold til bestemmelserne i direktiv 90/313/EOEF om fri adgang til miljoeoplysninger. Rapporter faerdiggoeres senest to maaneder efter anlaegsbesoeget.

VII

Undersoegelser af alvorlige ulykker, haendelser og tilfaelde af ikke overensstemmelse

1. Medlemsstaterne skal sikre, at de relevante inspektionsmyndigheder undersoeger alvorlige ulykker, haendelser og tilfaelde af ikke overensstemmelse med EF-lovgivningen, uanset om myndighederne faar kendskab hertil gennem en klage eller paa anden vis, for at:

a) tydeliggoere aarsagerne til haendelsen og dens miljoevirkninger, og eventuelt bestemme relevant ansvar og muligt skadesansvar for haendelsen og miljoevirkningerne, og sende konklusionerne til den myndighed, der er ansvarlig for haandhaevelse, hvis det er en anden end inspektionsmyndigheden

b) mindske og om muligt afhjaelpe miljoevirkningerne af haendelsen gennem fastlaeggelse af passende foranstaltninger, som driftsherren(-erne) og myndighederne skal traeffe

c) afgoere hvilke foranstaltninger, der skal traeffes for at forebygge yderligere ulykker, haendelser og ikke overensstemmelse

d) gaa videre med haandhaevelsesproceduren eller eventuelle sanktioner.

2. Medlemsstaterne skal traeffe de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at den relevante inspektionsmyndighed foelger op paa inspektioner og checker, at driftsherren foretager de passende foranstaltninger i medfoer af en ulykke, en haendelse eller et tilfaelde af ikke overensstemmelse og inspektionsmyndighedens undersoegelse heraf.

VIII

Rapportering af miljoeinspektionsvirksomhed generelt

1. Medlemsstaterne skal to aar efter den dato, der er angivet i afsnit X forelaegge en rapport for Kommissionen om deres erfaring med gennemfoerelsen af denne henstilling. Rapporten skal udfaerdiges under stoerst mulig anvendelse af de oplysninger, der er til raadighed fra regionale og lokale inspektionsorganer.

2. Disse rapporter skal goeres tilgaengelige for offentligheden og skal navnlig omfatte foelgende oplysninger:

a) kvantitative data om personalet og andre ressourcer i inspektionsorganet,

b) detaljerede oplysninger om inspektionsorganets rolle og arbejde med fastlaeggelse og gennemfoerelse af relevante inspektionsplaner,

c) sammenfattede oplysninger om de udfoerte miljoeinspektioner, herunder antallet af anlaegsbesoeg, antallet af inspicerede kontrollerede anlaeg (efter type) og anslaaet tidsrum for, hvornaar alle kontrollerede anlaeg af den type vil vaere inspiceret,

d) graden af kontrollerede anlaegs overensstemmelse med EF-retskrav, som det fremgaar af de udfoerte inspektioner og af andre oplysninger, som den ansvarlige myndighed maatte have, med henvisning til de kontrollerede anlaegs beliggenhed og type, til eventuelle saerlige EF-retskrav, der ikke er efterkommet og i hvilket omfang,

e) resume af de foranstaltninger, der er truffet som resultat af ulykker, haendelser og ikke overensstemmelse, herunder hvilket antal det drejede sig om, samt

f) en evaluering af inspektionsplanernes fordele eller ulemper hvad angaar inspektionsorganet med eventuelle henstillinger til fremtidige planer.

VIIIa

1. IMPEL (Den Europaeiske Unions Netvaerk for gennemfoerelse og haandhaevelse af miljoelovgivning) udarbejder hurtigst muligt og i samarbejde med Kommissionen og andre involverede parter minimumskriterier for kvalifikationer hos miljoeinspektoerer, der udpeges til at foretage miljoeinspektioner paa vegne af eller under kompetente myndigheders tilsyn.

2. Medlemsstaterne udarbejder hurtigst muligt i samarbejde med IMPEL, Kommissionen og andre involverede parter uddannelsesprogrammer for at imoedekomme behovet for kvalificerede miljoeinspektoerer.

Kommissionens gennemgang af mindstekravene

Kommissionen foretager en gennemgang af anvendelsen og effektiviteten af denne henstilling saa hurtigt som muligt efter at have modtaget medlemsstaternes rapporter omhandlet i afsnit VIII ovenfor, med henblik paa at udvikle mindstekravene yderligere med hensyn til deres anvendelsesomraade i lyset af de hoestede erfaringer fra anvendelsen og under hensyntagen til eventuelle bidrag fra beroerte parter, herunder IMPEL og Det Europaeiske Miljoeagentur.

Gennemfoerelse

Medlemsstaterne opfordres til at gennemfoere denne henstilling senest tolv maaneder efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende og meddele Kommissionen herom sammen med oplysninger om miljoeinspektionsordninger, der allerede eksisterer, eller som er planlagte.

Udfaerdiget i Bruxelles, den

Paa Europa-Parlamentets vegne Paa Raadets vegne

Formand Formand