MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN INTERN AFTALE mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater og om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

Forhandlingerne om en retsakt til afløsning af Lomé-konventionen har resulteret i en vidtrækkende reform af ordningerne for forvaltning af AVS/EF-udviklingssamarbejdet. Det er blevet aftalt at samle Den Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) instrumenter i en enkelt ramme og at indføre en ordning med rullende programmering. Aftalen tager sit udspring i to mål, som er differentiering af hensyn til hvert modtagerlands specifikke behov og resultater og forbedring af bistandens nyttevirkning.

Den interne aftale vedrørende 9. EUF om de respektive roller inden for Fællesskabet i EUF-programmerings- og gennemførelsesprocessen skal naturligt afspejle den aftale, hvortil der er nået med AVS-staterne. Den interne aftale vedrørende 9. EUF skal dog gå ud over blot en mekanisk tilpasning af den interne aftale vedrørende 8. EUF, således at den bringes på linje med den nye AVS/EF-partnerskabsaftale. Medlemsstaterne har allerede anerkendt, at det med indgåelsen af den nye AVS/EF-partnerskabsaftale bliver nødvendigt at revidere Kommissionens og medlemsstaternes respektive roller i beslutningsprocessen [1]. Flere sideløbende udviklinger inden for Fællesskabet, f.eks. præsentationen af den globale evaluering af EF's udviklingsbistand, Rådets afgørelse af 1999 om 'komitologi' og uformelle drøftelser i EUF-Udvalget, peger også i retning af sådanne reformer. I denne forbindelse tog Europa-Parlamentets Udvalg om Udvikling i udkastet til sin udtalelse om decharge for gennemførelsen af 1998-budgettet også mange af de eksterne revisorers henstillinger op.

[1] Rådets konklusioner vedrørende 9. EUF og erklæring fra Kommissionen og medlemsstaterne om programmeringsprocessen inden for 5. forhandlingskonference med AVS.

I dette notat beskrives resultaterne af den nye AVS/EF-partnerskabsaftale med hensyn til forvaltning af bistanden, og der redegøres for hovedelementerne i den relevante interne policy-udvikling i Fællesskabet. I konklusionen sammenfattes Kommissionens forslag til den interne aftale, hvad angår de respektive roller i programmeringsprocessen for 9. EUF.

1. Baggrund

1.1. Rationalisering af samarbejdsinstrumenterne og en ny programmeringsmetode

De nuværende programmeringsinstrumenter vil blive rationaliseret og samlet i en enkelt ramme for ydelse af gavebistand og en enkelt investeringsfacilitet. Investeringsfaciliteten vil blive behandlet som en revolverende fond og forvaltet af EIB (se nærmere herom nedenfor i punkt 1.2.). Ressourcerne fra gavebistandsfaciliteten vil blive fordelt efter behov og resultater og anvendt til at finansiere en lang række foranstaltninger såsom makroøkonomisk støtte, støtte af sektorpolitik, gældslettelse og traditionelle projekter og programmer.

Den nye programmeringsproces betyder, at der for hver AVS-stat udarbejdes en enkelt landestøttestrategi (LSS), som omfatter gennemførelsen af alle foranstaltninger, der finansieres via gavebistandsfaciliteten. Sondringen mellem programmerbar og ikke-programmerbar bistand opgives. På basis af en vejledende ressourcefordeling, som dækker er periode på fem år, vil LSS blive omsat i vejledende programmer, som gradvis rulles frem.

Den nye programmeringsproces er resultatorienteret, og hensigten er, at bistanden ikke længere skal tage form af fragmenteret projektstøtte men snarere budgetstøtte og koncentreres på et begrænset antal sektorprogrammer. Programmeringsprocessen åbner større mulighed for, at modtagerlandet overtager ejerskabet til tiltagene, og den vil med en forøgelse af foranstaltningernes omfang og koncentration bidrage til at øge bistandens nyttevirkning og gennemslagskraft. Denne tilgang betyder også, at donorkoordinationen og -komplementariteten lettes, og at der kan iværksættes samfinansiering i sektorer, hvor en anden donor har det overordnede ansvar for policy-dialog og -implementering.

Med en fleksibel og løbende revisionsordning vil LSS og ressourcerne løbende kunne ajourføres efter udviklingen i behovene og resultaterne. Et nøgleelement er decentraliseringen af revisionsprocessen, som nu skal foregå på stedet, hvorved revisionen indgår som et integrerende element i programmeringen og dialogen mellem Fællesskabet og modtagerlandet. Under en årlig operationel undersøgelse, som skal være en form for status, sammenfattes resultaterne af en løbende dialog med modtagerlandet, og den operationelle programmering forlænges for den efterfølgende periode. Halvvejs igennem og ved afslutningen af anvendelsesperioden for finansprotokollen skal den årlige undersøgelse også omfatte en drøftelse af støttestrategi, som fører til, at LSS-retningslinjerne enten stadfæstes, eller at der stilles forslag til egnede tilpasninger. Ressourcetildelingen til det pågældende land vil følgelig kunne justeres. Parterne har forpligtet sig til at overholde specifikke tidsfrister, inden for hvilke hver undersøgelse skal være afsluttet, og de årlige operationelle undersøgelser skal således afsluttes inden 60 dage. Hvor undersøgelsen udvides til også at omfatte en revision af LSS, har parterne yderligere 30 dage til af gennemføre processen.

Udflytningen af revisionen til modtagerlandene indebærer, at flere opgaver og ansvarsområder både i Kommissionen og inden for rammerne af dialogen mellem Kommissionen og medlemsstaterne 'decentraliseres'. Kommissionens delegationers rolle i partnerlandene er i øjeblikket under nyovervejelse med sigte på at drage den største fordel af delegationernes erfaringer på stedet. Delegationerne vil få klart definerede ansvarsopgaver, og deres forbindelser med Kommissionens hovedkvarter vil blive rationaliseret for at hindre overlapninger. Det er navnlig Kommissionens hensigt at overdrage et meget større ansvar til delegationerne for programmering og gennemførelse, end det hidtil har været tilfældet. En harmonisering af udbudsprocedurerne, kontraktindgåelsen og en standardisering af de forskellige kontraktdokumenter vil desuden lette en forenkling og rationalisering af forvaltningen af bistanden i Kommissionen. Forudgående kontrol sammen med en stiv og central struktur skal vige pladsen for en mere fleksibel og decentral struktur, der snarere foretager efterfølgende kontrol.

Koordinationen mellem Kommissionen og medlemsstaterne skal følge dette op og skal i vid udstrækning finde sted i tidligere led på stedet, både med hensyn til strategisk vurdering og samarbejde om gennemførelse af bistanden. EUF-Udvalget vil i stedet skulle koncentrere sig om at vurdere landestrategier, sektorpolitik og sektorevalueringer. Udvalget vil således kun skulle beskæftige sig med de tekniske aspekter af projekter, til hvilke bistanden overstiger en betydelig beløbstærskel. Hvis Udvalgets kontrolfunktioner koncentreres om spørgsmål vedrørende strategi og sammenhæng, vil forvaltningen blive mere effektiv, og det vil samtidig bidrage til at koncentrere udviklingsprogrammerne om prioriterede mål.

1.2. Investeringsfaciliteten

Investeringsfaciliteten skal træde i stedet for faciliteten med risikovillig kapital og rentegodtgørelser under Lomé IV. En vigtig fornyelse i forhold til tidligere er, at den skal fungere som en fond med revolverende midler, der kan tilbyde AVS-staterne større sikkerhed med hensyn til, hvilken beløbsramme der er til rådighed for udvikling af den private sektor på kort, mellemlang og lang sigt. Meningen med faciliteten er således, at den i grunden skal fokusere på indsatsområder og foranstaltninger, som ikke kan finansieres i tilstrækkeligt omfang med privat kapital eller af lokale finansieringsinstitutioner - sagt med andre ord: mellem- og langfristet finansiering, risikovillig kapital og ledsageforanstaltninger (garantifonde osv.).

Faciliteten har til formål at hjælpe med at udvikle foretagsomhed i AVS-staterne. Faciliteten skal finansiere indkomstgivende, kommercielt og økonomisk levedygtige private virksomheder og offentlige virksomheder, hvis sådanne opfylder disse krav. Virksomhederne vil få direkte adgang til faciliteten eller indirekte gennem formidlere. Den vil deltage i privatiseringsoperationer og søge at stimulere investering af indenlandsk og udenlandsk opsparing ved at hjælpe med at opbygge lokale finansieringsinstitutioners og kapitalmarkeders kapacitet og virke som løftestang på udenlandske investeringer. Facilitetens ressourcer hertil skal, når det er muligt, kanaliseres gennem AVS- og EU-finansieringsinstitutioner.

Faciliteten skal være i stand til at investere i form af lån, egenkapital og kvasikapital; den skal også kunne stille garantier til støtte af indenlandske og udenlandske private investeringer. Et af målene er, at den skal stimulere andre (hovedsagelig) private investeringer. Samtidig agter EIB fortsat at anvende sine egne midler til andre finansieringer i AVS-staterne.

Investeringsfaciliteten oprettes ved omfordeling af 2 200 mio. EUR fra 9. EUF. Afkast på dens transaktioner tilbageføres til faciliteten. Der vil under visse omstændigheder blive tilladt rentegodtgørelser ved lån til investeringsprojekter, som opfylder bestemte kriterier, som vedrører f.eks. miljømæssige eller sociale komponenter. De gældende regler for forvaltningen af risikovillig kapital, hvorefter betalingerne krediteres medlemsstaterne, vil derfor skulle ændres. Der er desuden på grund af instrumentets art behov for en reform af forvaltningen af disse ressourcer i form af en revision af udvalgenes rolle for at tilpasse midlerne til koordination mellem Banken, Kommissionen, medlemsstaterne og de multilaterale udviklingsfinansieringsinstitutioner.

1.3. Forpligtelses- og udbetalingsmål

Rådet fastslog i sine konklusioner vedrørende 9. EUF, at der består en nær forbindelse mellem forpligtelses- og udbetalingssatsen for EUF-bistanden og indbetalingen af ressourcer til bistanden til AVS-staterne. Frigivelsen af en milliard euro til den globale pakke til 9. EUF samt muligheden af tilførsel af nye ressourcer efter finansprotokollens udløb er betinget af en evaluering af forpligtelserne og betalingerne i 2004.

For fortsat at opretholde en løbende adgang til ressourcerne til bistand til AVS-staterne er Kommissionen og AVS-staterne blevet enige om at udbetale 9. EUF plus restbeløbene fra de tidligere EUF i perioden 2000-2007. Det indebærer, at den aktuelle årlige gennemsnitlige udbetalingssats fordobles.

Et så ambitiøst mål kan ikke realiseres uden en gennemgribende reform af de nuværende forvaltningssystemer og en hurtig omlægning af bistandens art til større udbetalingsprogrammer som f.eks. programmer for strukturtilpasning og/eller sektorstøtte. For at disse programmer kan gennemføres med held kræves der vel planlagte støtteforanstaltninger til at hjælpe modtagerlandene med at indfri de forpligtelser og føre det tilsyn, som programmerne er forbundet med. Som led i den igangværende reform af Kommissionens tjenestegrene og personaleomrokeringerne er der derfor taget behørigt hensyn til virkningerne af udviklingen i bistanden.

1.4. Revisionsklausul

Alle bestemmelserne om instrumenterne og programmeringen i forbindelse med den fremtidige AVS/EF-aftale er placeret i et bilag, således at der kan foretages en løbende ajourføring af teksterne vedrørende gennemførelsen af bistanden. Bilaget kan ændres til enhver tid ved en afgørelse, som AVS/EF-Ministerrådet træffer, og ændringerne vil træde i kraft uden videre ratificering.

Der må derfor følges samme logik i den interne aftale for at sikre samme grad af fleksibilitet. Der er derfor indsat en revisionsklausul om, at visse af bestemmelserne i den interne aftale kan ændres ved rådsafgørelse, der træffes med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen og med Bankens samtykke, når denne er berørt.

1.5. OLT-afgørelsen

I Rådets konklusioner vedrørende 9. EUF forudses der en tildeling på 175 mio. EUR til bistand til de oversøiske lande og territorier. Disse ressourcer stadfæstes i den interne aftale og skal således ratificeres af medlemsstaterne. Gennemførelsen af bistanden til OLT skal dog ikke reguleres på basis af den overordnede AVS/EF-aftale. Reglerne for gennemførelsen af denne bistand skal derfor nedfældes i den fremtidige rådsafgørelse om OLT's associering. Afgørelsen forventes at træde i kraft senest i februar 2001.

1.6. EF-interne udviklinger

I maj 1999 vedtog Rådet (udvikling) en række konklusioner vedrørende evalueringen af Det Europæiske Fællesskabs udviklingsinstrumenter og -programmer, som blev foretaget mellem 1995 og 1999. I Rådets konklusioner, der bygger på resultaterne af de individuelle geografiske evalueringer, peges der på, at det er nødvendigt at forbedre rammerne for bistandsydelsen til udviklingslandene. Mange af de punkter, der er rejst i konklusionerne - f.eks. nærmere partnerskab med udviklingslandene, udvidet anvendelse af resultatkriterier i forbindelse med tildelinger, øget koordination og komplementaritet mellem donorer, indskrænkelse af antallet af instrumenter - er medtaget i den nye aftale, hvorom der er forhandlet med AVS-staterne. Rådet opfordrede også til, at udviklingsudvalgene skulle spille en større rolle i strategiske og sektorspecifikke anliggender, idet det udtalte, at udvalgenes arbejde er et vigtigt skridt i retning af bedre koordination og samarbejde. Rådet opfordrede Kommissionen og medlemsstaterne til at nyfokusere udvalgenes arbejde på mere strategiske og sektorspecifikke anliggender. Det erkendte, at dette eventuelt ville betyde, at udvalgenes arbejde med godkendelse af enkeltprojekter ville skulle nyovervejes. Rådet tilsluttede sig desuden anbefalingen om, at Kommissionens delegationer ville skulle overdrages et større ansvar og bredere beslutningsbeføjelser.

I 1999 foretog Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond en revision af sin interne funktionsmåde. Undersøgelsen blev foretaget på vilkårene i den interne aftale vedrørende 8. EUF, men i EUF-Udvalget var der bred enighed om, at der ville blive behov for en nyfokusering i fremtiden som nævnt ovenfor.

Som led i dechargeproceduren for 1998-budgettet rettede Europa-Parlamentets Udvalg om Udvikling en række henstillinger om, hvordan EF bedre kunne levere sin bistand. Heriblandt kan nævnes forslaget om at overføre beslutningstagningen til delegationerne, indgående at nyvurdere EUF-Udvalgets rolle og at forbedre koordinationen med medlemsstaterne på stedet i udviklingslandene.

I juni 1999 traf Rådet en afgørelse om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (den såkaldte komitologi-afgørelse). Selvom Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond ikke direkte er omfattet af denne afgørelse, bør det af hensyn til kohærens bringes på linje med dens bestemmelser.

2. Nyskabelser indført i forhold til den interne aftale vedrørende 8. EUF:

Der er indført en række nyskabelser i forhold til den interne aftale vedrørende 8. EUF:

(1) EUF-Udvalget skal koncentrere sit arbejde om programmering, periodisk revision af de individuelle landestrategier og vejledende programmer, fastlæggelse af sektorstrategier og vurdering af programmers virkninger. Udvalget skal kun beskæftige sig med detailspørgsmål om større projekter til beløb over en bestemt tærskel, der skal ligge betydeligt højere end i øjeblikket. EUF-Udvalget skal også behandle anliggender, der kræver europæisk koordination i tidligere led. Programmeringsprocessen er beskrevet i artikel 14 til 20.

(2) Der indføres tidsfrister, der skal overholdes i forbindelse med landerevisionerne som omhandlet i den med AVS-staterne forhandlede aftale (artikel 5 i bilag IV til AVS/EF-aftalen og artikel 17, stk. 2, og 18, stk. 2, i denne aftale). Det forudsætter, at de administrative regler for forhandlingerne i Udvalget tilpasset som angivet i den forretningsorden, der er omhandlet i artikel 21, stk. 2.

(3) Der lægges vægt på dekoncentration af beslutningsprocessen i form af systematiske konsultationer på stedet mellem medlemsstaterne og Kommissionen i tidligere led af programmeringsprocessen (se artikel 15, stk. 1, 17, stk. 1, 18, stk. 1, 23, stk. 3, 23, stk. 4).

(4) Reviderede tærskler for projektgodkendelse. I den nye aftale foretages der en række ændringer af bistandssystemet, som indbærer, at Udvalgets rolle og beløbstærsklerne skal nyovervejes. Den nye programmeringsproces medfører årlige revisioner og derfor en større inddragelse af EUF-Udvalget i drøftelser og strategi. Den nye fokusering på sektorprogrammer, samfinansiering og budgetstøtte kommer til at betyde, at de enkelte finansieringsafgørelser kommer til at vedrøre meget større beløb, end det i øjeblikket er tilfældet. Udvalgets arbejdsform vil skulle ændres for at tage hensyn til disse nyskabelser (se artikel 22 til 27). Det foreslås derfor, at EUF-Udvalget skal spille en større rolle i tidligere led i programmeringsprocessen, og at tærsklerne for projektgodkendelse revideres som omhandlet i vedlagte skema.

(5) På grund af investeringsfacilitetens art vil det udvalg, der er nedsat under EIB's auspicier (Investeringsfacilitetsudvalget) blive konstitueret i overensstemmelse med dette instruments krav (artikel 28 og 29).

(6) Alle henvisninger til gennemførelsesreglerne for bistanden til OLT er overført til den fremtidige OLT-afgørelse (artikel 3).

(7) Foruden de renter, der opstår i forbindelse med EUF, vil Kommissionen forvalte 126 mio. EUR til at finansiere administrative og finansielle omkostninger i forbindelse med gennemførelsen (se artikel 4 og 11).

(8) Der er indsat en revisionsklausul, på grundlag af hvilken Rådet kan ændre alle regler i den interne aftale om gennemførelsen ved afgørelse, der træffes med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen (artikel 33).

3. Konklusioner

På denne baggrund opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til at overveje vedlagte udkast til intern aftale om gennemførelsen af bistanden til AVS-staterne.

BILAG

Sammenfatning af medlemsstaternes, Kommissionens og EIB's respektive roller i forbindelse med programmering og anvendelse af EUF-ressourcerne

>TABELPOSITION>

INTERN AFTALE mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet,

om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater [2] og om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse

[2] KOM(2000)324.

REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET, ER -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til udkast forelagt af Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater i det følgende benævnt 'AVS/EF-aftalen', fastsætter det samlede beløb af Fællesskabets bistand til AVS-staterne til op til 15 200 mio. EUR. Dette beløb består af dels op til 13 500 mio. EUR fra 9. Europæiske Udviklingsfond (EUF), hvortil medlemsstaterne bidrager, dels 1 700 mio. EUR fra Den Europæiske Investeringsbank, i det følgende benævnt 'EIB'. Desuden overføres eventuelle restbeløb fra de tidligere europæiske udviklingsfonde fra datoen for ikrafttrædelsen af finansprotokollen til AVS/EF-aftalen til 9. EUF og anvendes i overensstemmelse med betingelserne i AVS/EF-aftalen.

(2) Rådets afgørelse 91/482/EØF af juli 1991 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab, ændret ved afgørelse 97/803/EF af 24. november 1997, blev forlænget indtil den 28. februar 2001 ved Rådets afgørelse 2000/169/EF af 25. februar 2000. Der vil inden da blive truffet en ny afgørelse på basis af traktatens artikel 187. I denne afgørelse afsættes der et beløb på 175 mio. EUR fra Den Europæiske Udviklingsfond til finansiering af bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke traktatens fjerde del finder anvendelse, i det følgende benævnt 'OLT'. [Der er også taget højde for transaktioner til et beløb på 20 mio. EUR, som Banken gennemfører med egne midler i OLT.] [3] Desuden overføres eventuelle restbeløb fra de tidligere europæiske udviklingsfonde, der er tildelt OLT, fra datoen for denne aftales ikrafttræden til 9. EUF og anvendes i overensstemmelse med betingelserne i denne afgørelse.

[3] Kræver beslutning fra EIB's bestyrelse.

(3) Repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, har vedtaget at afsætte et beløb på 126 mio. EUR til finansiering af omkostninger for Kommissionen i forbindelse med gennemførelsen af Den Europæiske Udviklingsfond.

(4) Med henblik på iværksættelsen af AVS/EF-aftalen og den fremtidige afgørelse om OLT's associering, i det følgende benævnt 'afgørelsen', bør der oprettes en niende europæisk udviklingsfond og fastsættes en procedure for tildelingen af midler samt for medlemsstaternes bidrag dertil.

(5) Der bør fastsættes regler for forvaltningen af det finansielle samarbejde, fastlægges en procedure for programmering, undersøgelse og godkendelse af bistanden og fastsættes nærmere bestemmelser for tilsyn med anvendelsen af bistanden.

(6) I konklusionerne om den finansielle tildeling til 9. Europæiske Udviklingsfond, som blev udarbejdet på EU-ministerkoordinationen for 3. AVS/EF-forhandlingskonference på ministerplan den 6. og 7. december 1999, noteres det, at Kommissionen agter at decentralisere sin administrative beslutningstagning, og der peges på behovet for reformer med hensyn til en nydefinering af Kommissionens og Rådets respektive roller i EUF-beslutningsprocessen. I samme konklusioner fastsættes der forpligtelses- og udbetalingsmål for 9. EUF, og det fastsættes, at alle til rådighed værende ressourcer skal afvikles i perioden 2000-2007.

(7) I erklæringen fra Rådet og Kommissionen om programmeringsprocessen, der er optaget i mødeprotokollen for AVS/EF-forhandlingskonferencen på ministerplan den 2. og 3. februar 2000 [4] hedder det, at procedurerne og indberetningskravene i forbindelse med programmeringsprocessen skal forvaltes på en disciplineret måde, og at medlemsstaternes og Kommissionens respektive roller i beslutningsprocessen skal revideres og tilpasses.

[4] Mødeprotokol for EU-ministerkoordinationen, rådsdokument CONF 14084/99 ACP 117 PTOM 18 FIN 493 af 14. december 1999.

(8) I Rådets konklusioner af 21. maj 1999 om evalueringen af EF's udviklingsinstrumenter og -programmer beskriver Rådet, på hvilken måde Kommissionen og medlemsstaterne kan forbedre nyttevirkningen af Det Europæiske Fællesskabs udviklingsbistand, herunder ved en dekoncentrering til delegationerne, øget koordination og komplementaritet mellem donorer, indskrænkning af antallet af instrumenter, udvidet anvendelse af resultatkriterier og omlægning af arbejdet i udvalgene for forvaltning af udvikling [5].

[5] EFT ...

(9) Rådet vedtog på sin samling den 21. maj 1999 konklusioner om koordinationen af samarbejdspolitikkerne og -foranstaltningerne inden for rammerne af Fællesskabets koordination og komplementaritet. Disse konklusioner bygger på meddelelsen fra Kommissionen [6] tillige med tidligere rådsresolutioner og -konklusioner fra 1993 og 1994. Der peges heri på behovet for en nærmere koordination og komplementaritet mellem donorer samt for, at partnerlandet spiller en ledende rolle i processen.

[6] KOM(1999) 218.

(10) Der bør nedsættes et udvalg af repræsentanter for medlemsstaternes regeringer under Kommissionen, og et lignende udvalg under Banken. Det er nødvendigt at sikre, at der er samklang mellem Kommissionens og Bankens arbejde med henblik på gennemførelsen af AVS/EF-aftalen og de tilsvarende bestemmelser i afgørelsen.

(11) Rådet traf den 28. juni 1999 en afgørelse om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [7].

[7] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

efter høring af Europæiske Investeringsbank -

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

Kapitel I Finansielle midler

Artikel 1 9. EUF's ressourcer

1. Medlemsstaterne opretter en niende europæisk udviklingsfond (2000), i det følgende benævnt '9. EUF'.

2. 9. EUF gælder for perioden 2000-2007 og omfatter:

(a) et beløb på 13 801 mio. EUR, hvortil medlemsstaterne bidrager efter følgende fordelingsnøgle:

Medlemsstat // Bidrag i mio. EUR

Belgien // 541

Danmark // 295

Tyskland // 3 224

Grækenland // 173

Spanien // 806

Frankrig // 3 353

Irland // 86

Italien // 1 731

Luxembourg // 40

Nederlandene // 720

Østrig // 366

Portugal // 134

Finland // 204

Sverige // 377

Det Forenede Kongerige // 1 751

Inden for dette samlede beløb

i) afsættes 13 500 mio. EUR til AVS-staterne

ii) afsættes 175 mio. EUR til OLT

iii) afsættes 126 mio. EUR til Kommissionen til dækning af omkostningerne ved gennemførelsen.

(b) Eventuelle restbeløb fra tidligere EUF på datoen for ikrafttrædelsen af finansprotokollen til AVS/EF-aftalen samt eventuelle beløb, der frigøres på et senere tidspunkt fra igangværende projekter under disse EUF, overføres til 9. EUF. Alle ressourcer, der således overføres til 9. EUF, og som tidligere var tildelt en AVS-stats, en AVS-regions eller et OLT's vejledende program, forbliver til rådighed for denne stat, region eller dette OLT.

3. Indtægter af renter på de i denne artikel omhandlede midler, der er indsat hos udbetalende myndigheder i Europa, jf. artikel 38, stk. 1, i bilag IV til AVS/EF-aftalen, krediteres en eller flere bankkonti, der åbnes i Kommissionens navn, og anvendes i overensstemmelse med artikel 11.

4. Fordelingen af de i stk. 2, litra a), ovenfor anførte bidrag kan ændres ved enstemmig afgørelse truffet af Rådet på forslag af Kommissionen, hvis en ny stat tiltræder Fællesskabet.

5. Der kan også efter proceduren i stk. 4 ovenfor foretages en tilpasning af de finansielle ressourcer ved tiltrædelse af AVS/EF-aftalen af en ny AVS-stat, som ikke tog del i forhandlingerne om aftalen.

Artikel 2 Ressourcer forbeholdt AVS-staterne

Af det samlede beløb, der er angivet i artikel 1, stk. 2, litra a), tildeles op til 13 500 mio. EUR AVS-staterne på følgende måde:

a) op til 10 000 mio. EUR i form af gavebistand bestående af:

i) 8 836 mio. EUR, der frigives straks efter ikrafttrædelsen af finansprotokollen til AVS/EF-aftalen, til støtte af den langsigtede udvikling i overensstemmelse med artikel 1 til 5 i bilag IV til AVS/EF-aftalen. Disse ressourcer kan anvendes til at finansiere kortfristede aktioner til at imødegå ekstraordinære situationer, jf. artikel 72 og 73 i AVS/EF-aftalen, når en sådan bistand ikke kan finansieres over Fællesskabets budget

ii) 1 000 mio. EUR, der frigives på forslag af Kommissionen og en resultatundersøgelse, som Rådet foretager i 2004 på forslag af Kommissionen, jf. stk. 7 i finansprotokollen til AVS/EF-aftalen. Ved undersøgelsen tages der navnlig hensyn til tempoet i tidligere forpligtelser og udbetalinger, og den skal danne grundlag for en nyvurdering af det samlede beløb af ressourcerne og for en evaluering af behovet for nye ressourcer til AVS/EF-aftalen efter finansprotokollens udløb. Ved vurderingen af behovet for nye ressourcer tages der hensyn til denne resultatanalyse, og der fastsættes en dato, ud over hvilken der ikke længere vil blive disponeret over midler fra 9. EUF

iii) 90 mio. EUR, der frigives straks efter ikrafttrædelsen af finansprotokollen til AVS/EF-aftalen, til finansiering af budgettet for Centret for Industriel Udvikling i overensstemmelse med bilag III til AVS/EF-aftalen

iv) 70 mio. EUR, der frigives straks efter ikrafttrædelsen af finansprotokollen til AVS/EF-aftalen, til finansiering af budgettet for Det Tekniske Center for Samarbejde på Landbrugsområdet og i Landdistrikterne (TCL) i overensstemmelse med bilag III til AVS/EF-aftalen og

v) et beløb på højst 4 mio. EUR, der frigives straks efter ikrafttrædelsen af finansprotokollen til AVS/EF-aftalen til dækning af udgifterne i forbindelse med den blandede AVS/EF-forsamling, der er oprettet ved artikel 17 i AVS/EF-aftalen

b) 1 300 mio. EUR, der frigives straks efter ikrafttrædelsen af finansprotokollen til AVS/EF-aftalen, til finansiering af støtte til regionalt samarbejde og regional integration i AVS-staterne i overensstemmelse med artikel 6 til 14 i bilag IV til AVS/EF-aftalen

c) 2 200 mio. EUR, der frigives straks efter ikrafttrædelsen af finansprotokollen til AVS/EF-aftalen, til finansiering af en investeringsfacilitet, der forvaltes af Banken på de vilkår og betingelser, der er anført i bilag II til AVS/EF-aftalen samt betingelserne i denne aftales artikel 6, 10, 28 og 29.

Artikel 3 Ressourcer forbeholdt OLT

1. Det samlede beløb af Fællesskabets finansielle bistand til OLT ud af det samlede beløb, der er anført i artikel 1, stk. 2, litra a), er på 175 mio. EUR, heraf 155 mio. EUR i form af gavebistand og 20 mio. EUR fra investeringsfaciliteten. Reglerne for gennemførelsen af denne bistand fastlægges i Rådets afgørelse om OLT's associering med Fællesskabet, der træffes i medfør af traktatens artikel 187.

2. Hvis et OLT, der er blevet uafhængigt, tiltræder AVS/EF-aftalen, nedsættes beløbene i denne artikels stk. 1, og beløbene i artikel 2, stk. 1, litra a), forhøjes tilsvarende af Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed på forslag af Kommissionen.

Artikel 4 Ressourcer forbeholdt omkostninger i forbindelse med gennemførelsen

Der forbeholdes 126 mio. EUR til finansiering af Kommissionens omkostninger i forbindelse med gennemførelsen af AVS/EF-aftalen, og de anvendes efter principperne i denne aftales artikel 10 sammen med de ressourcer, der er omhandlet i denne aftales artikel 1, stk. 3.

Artikel 5 Lån af EIB's egne midler

1. Til det beløb, der er anført i artikel 1, stk. 2, føjes 1 720 mio. EUR i form af lån, der ydes af Banken af egne midler. Disse midler ydes til de formål, der er omhandlet i bilag II til AVS/EF-aftalen og Rådets afgørelse vedrørende OLT, i overensstemmelse med betingelserne i Bankens vedtægter og de relevante bestemmelser om vilkårene og betingelserne for investeringsfinansiering i ovennævnte bilag og afgørelse.

2. Disse lån fordeles således:

a) et beløb på 1 700 mio. EUR til finansieringstransaktioner, der skal gennemføres i AVS-staterne

b) et beløb på 20 mio. EUR til finansieringstransaktioner, der skal gennemføres i OLT.

Artikel 6 Finansiering af rentegodtgørelser

1. Rentegodtgørelser ved lån fra den i artikel 2, litra c), ovenfor omhandlede investeringsfacilitet og ved lån af Bankens egne midler finansieres med de ressourcer, der er nævnt i denne aftales artikel 2, litra a), nr. i) og ii).

2. Rådet kan i overensstemmelse med stk. 8 i finansieringsprotokollen til AVS/EF-aftalen med enstemmighed og på forslag af Kommissionen træffe afgørelse om at stille forslag til AVS/EF-Ministerrådet om at øge de gavebistandsressourcer, der er afsat til finansiering af sådanne rentegodtgørelser.

Artikel 7 Sikkerhedsstillelse for EIB

1. I forhold til deres andel i Bankens kapital forpligter medlemsstaterne sig til, idet de giver afkald på beneficium ordinis, som kautionister over for Banken at hæfte for alle finansielle forpligtelser for låntagerne i medfør af de kontrakter, der indgås af Banken om udlån af dens egne midler i medfør af såvel artikel 1 i bilag II til AVS/EF-aftalen og de tilsvarende bestemmelser i afgørelsen.

2. Den i stk. 1 nævnte kaution er begrænset til 75% af det samlede beløb, for hvilket Banken har åbnet kreditter i medfør af samtlige lånekontrakter; den gælder for dækning af enhver risiko.

3. Medlemsstaternes forpligtelser efter stk. 1 skal gøres til genstand for kautionskontrakter mellem hver af medlemsstaterne og Banken.

Artikel 8 Transaktioner, der forvaltes af Banken i henhold til tidligere EUF

1. Indbetalinger til Banken i forbindelse med de lån på særlige vilkår, der er ydet AVS-staterne og OLT samt de franske oversøiske departementer, samt provenuer og indtægter fra de transaktioner med risikovillig kapital, der er foretaget i henhold til tidligere EUF, tilfalder medlemsstaterne i forhold til deres bidrag til den fond, hvorfra disse beløb hidrører, medmindre Rådet på forslag af Kommissionen enstemmigt beslutter at henlægge dem som reserve eller anvende dem til andre formål.

2. Bankens provision for administration af de lån og transaktioner, der er nævnt i første afsnit, fratrækkes forlods de pågældende beløb.

Artikel 9 Transaktioner, der forvaltes af Banken i henhold til 9. EUF

1. Bankens provenuer og indtægter af transaktioner i henhold til investeringsfaciliteten anvendes til andre transaktioner i henhold til denne facilitet i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 3 i bilag II til AVS/EF-aftalen efter fradrag for ekstraordinære udgifter og forpligtelser i tilknytning til faciliteten.

2. Bankens udgifter til forvaltningen af investeringsfacilitetens transaktioner godtgøres fuldt ud. Rådet kan på forslag af Kommissionen, udarbejdet i forståelse med Banken, træffe enstemmig afgørelse om ressourcerne til og ordningerne for betaling af vederlag til Banken. Denne afgørelses bestemmelser indarbejdes i den aftale, på grundlag af hvilken Banken forpligter sig til at gennemføre disse transaktioner.

Artikel 10 Udgifter i forbindelse med implementeringen af 9. EUF's ressourcer

1. De i stk. 4 i denne aftale omhandlede ressourcer anvendes sammen med de i artikel 1, stk. 3, nævnte til dækning af de administrative og finansielle udgifter i forbindelse med implementeringen af 9. EUF's ressourcer. Kommissionen anvender disse ressourcer til følgende formål:

(a) administrative og finansielle udgifter ved forvaltningen af fondens midler

(b) styrkelse af Kommissionens og delegationernes administrative kapacitet for at sikre en gnidningsløs forberedelse og gennemførelse af EUF-finansierede transaktioner

(c) finansiering af undersøgelser, vurderinger, revisions- og konsulenttjenesteydelser, også i form af analyse, diagnose og udformning af strukturtilpasningsstrategier og anden politik og

(d) overvågning og evaluering.

Bistanden må ikke anvendes til almindelige offentlige forvaltningsopgaver.

2. Kommissionen stiller årlige samlede finansieringsforslag til EUF-Udvalget om anvendelsen af disse ressourcer. EUF-Udvalget afgiver udtalelse om sådanne finansieringsforslag efter proceduren i denne aftales artikel 26.

3. På forslag af Kommissionen kan Rådet dog med det kvalificerede flertal, der er fastsat i artikel 21, beslutte, at de i denne artikel nævnte ressourcer anvendes til andre formål end de i stk. 1 nævnte.

Artikel 11 Bidrag til 9. EUF

1. Kommissionen udarbejder og meddeler hvert år inden den 1. november Rådet et overslag over de betalinger, der skal foretages i det følgende regnskabsår, samt en forfaldsplan for indkaldelse af bidrag, under hensyn til Bankens behov i forbindelse med forvaltningen af investeringsfacilitetens transaktioner. Rådet træffer afgørelse med det kvalificerede flertal, der er fastsat i denne aftales artikel 21. Med hensyn til midler, der overføres fra tidligere EUF til 9. EUF i overensstemmelse med denne aftales artikel 1, stk. 2, litra b), beregnes hver af medlemsstaternes bidrag i forhold til hver af medlemsstaternes bidrag til den pågældende EUF.

2. De nærmere bestemmelser for medlemsstaternes indbetaling af bidragene fastsættes i den finansforordning, der er nævnt i denne aftales artikel 30.

3. Sammen med de årlige overslag over bidragene forelægger Kommissionen Rådet sit overslag over udgifterne for hvert af de fire år, der følger efter det år, som indkaldelsen af bidrag vedrører.

Er bidragene ikke tilstrækkelige til at dække fondens faktiske behov i det pågældende regnskabsår, forelægger Kommissionen forslag til supplerende indbetalinger for Rådet, der hurtigst muligt træffer afgørelse med det kvalificerede flertal, der er nævnt i denne aftales artikel 21.

KAPITEL II Kommissionens og Den Europæiske Investeringsbanks opgaver

Artikel 12 Finansiel gennemførelse af projekter og programmer

1. Kommissionen varetager på Fællesskabets vegne den finansielle gennemførelse af transaktionerne over ressourcerne i form af gavebistand, undtagen rentegodtgørelser. Kommissionen foretager udbetalingerne i overensstemmelse med finansforordningen, jf. denne aftales artikel 30.

2. Banken forvalter på Fællesskabets vegne investeringsfaciliteten og gennemfører transaktionerne i henhold til den i overensstemmelse med reglerne i finansforordningen, jf. denne aftales artikel 30. I disse tilfælde optræder Banken på Fællesskabets vegne og på dettes risiko. Medlemsstaterne er indehaver af alle hermed forbundne rettigheder, herunder som fordringshaver eller ejer.

3. Banken varetager den finansielle gennemførelse af transaktionerne i form af lån af dens egne midler, i givet fald kombineret med rentegodtgørelser over fondens gavebistandsressourcer.

Artikel 13 Overvågning, evaluering og indberetning

1. Kommissionen og Banken overvåger hver især i det omfang, de er berørt, AVS-staternes, OLT's og andre modtageres anvendelse af Fællesskabets bistand og gennemførelsen af projekter, der finansieres med bistand fra Fællesskabet, navnlig med øje for de relevante mål i artikel 55 og 56 i AVS/EF-aftalen og de tilsvarende bestemmelser i afgørelsen.

2. Banken informerer fra tid til anden Kommissionen om gennemførelsen af projekter, som finansieres med ressourcer fra fonden, og som den administrerer, efter de procedurer, der er fastlagt i de operationelle retningslinjer for investeringsfaciliteten.

3. Kommissionen for sit eget vedkommende og Banken giver ved udløbet af finansprotokollen, der er knyttet som bilag til aftalen, Rådet meddelelse om, hvorvidt betingelserne i stk. 1 er overholdt. Kommissionens og Bankens rapport herom skal endvidere indeholde en evaluering af fællesskabsbistandens betydning for modtagerlandenes økonomiske og sociale udvikling.

4. Rådet underrettes regelmæssigt om resultatet af det arbejde, som Kommissionen og Banken udfører med hensyn til overvågning og evaluering af igangværende eller afsluttede opgaver, navnlig i forhold til de mål, der er sat for udviklingen.

Kapitel III Programmering [8]

[8] Kommissionen bør afgive en erklæring om, at den vil respektere delegationschefens rolle som beskrevet i AVS/EF-aftalen.

Artikel 14 Programmering af bistanden

1. Processen for programmeringen af bistanden til de enkelte AVS-staterne forløber i overensstemmelse med artikel 1 til 5 i bilag IV til AVS/EF-aftalen.

2. Processen for programmeringen af støtten til det regionale samarbejde og den regionale integration i AVS-staterne forløber i overensstemmelse med artikel 6 til 14 i bilag IV til AVS/EF-aftalen.

Artikel 15 Landestøttestrategier og operationelle vejledende programmer

1. Ved programmeringsprocessens begyndelse udarbejder Kommissionen sammen med den berørte AVS-stat og efter høring af Banken landestøttestrategien (LSS) og det dertil hørende operationelle vejledende program på feltniveau. Udarbejdelsen af LSS sker i koordination med medlemsstaternes repræsentationer på stedet i den berørte AVS-stat. Koordinationen skal danne grundlag for fælles vurderinger af behov og resultater og sektoranalyse. Kommissionen hører Banken om anliggender vedrørende dens virksomhed og investeringsfacilitetens aktiviteter.

2. Fællesskabets støtte i form af gavebistand koncentreres om et begrænset antal indsatsområder og bidrager til komplementaritet med foranstaltninger, som AVS-staterne selv finansierer og, hvor det er muligt, med foranstaltninger, som andre tilstedeværende donorer, navnlig medlemsstaterne, finansierer. Fællesskabet kan dog også samfinansiere støtteordninger i sektorer, hvor en anden donor har det overordnede ansvar for policy-dialog og gennemførelse.

3. Hver LSS, inklusive udkastet til vejledende program, udformes som et enkelt sammenfattende dokument. Kommissionen og medlemsstaterne drøfter dette dokument i EUF-Udvalget. Banken deltager i disse drøftelser. EUF-Udvalget afgiver sin udtalelse om udkastet til LSS og det dertil hørende vejledende program efter proceduren i denne aftales artikel 26 og under hensyntagen til bestemmelserne i artikel 23, stk. 1.

4. Det operationelle vejledende program vedtages derefter ved fælles overenskomst mellem Kommissionen og den berørte AVS-stat og er efter vedtagelsen bindende for både Fællesskabet og AVS-staten. Den færdigbehandlede LSS og det dertil hørende vejledende program fremsendes derefter til EUF-Udvalget til orientering.

5. Kommissionen, Banken og medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger, navnlig i forbindelse med de i denne artikels stk. 3 omhandlede drøftelser, til at sikre, at LSS og det vejledende program foreligger i sin endelige form så hurtigt som muligt. Processen fuldføres inden for tolv måneder efter undertegnelsen af partnerskabsaftalen, medmindre ekstraordinære omstændigheder gør sig gældende.

Artikel 16 Ressourcetildeling

Ved begyndelsen af programmeringsprocessen, jf. artikel 1 i bilag IV til AVS/EF-aftalen, foretager Kommissionen på basis af de kriterier, der er fastlagt i artikel 3 i bilag IV til AVS/EF-aftalen, den vejledende gavebistandstildeling af de ressourcer, der er omhandlet i artikel 2, litra a), nr. i) og ii), til hvert AVS-land og -region, som programmeringsprocessen er baseret på. Kommissionen underretter EUF-Udvalget om tildelingerne.

Artikel 17 Årlig undersøgelse af de nationale vejledende programmer

1. Kommissionen foretager i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i bilag IV til AVS/EF-aftalen den årlige undersøgelse af de nationale vejledende programmer sammen med hver AVS-stat og i nær koordination med medlemsstaterne. Banken høres om anliggender vedrørende dens virksomhed og investeringsfacilitetens aktiviteter.

2. Den årlige undersøgelse fuldføres inden for et tidsrum på 60 dage. Kommissionen, Banken og medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger, navnlig i forbindelse med de i denne artikels stk. 3 omhandlede drøftelser, til at sikre, at tidsfristen for den årlige undersøgelse overholdes.

3. Inden for tidsrummet på 60 dage drøfter EUF-Udvalget den årlige undersøgelse på grundlag af et sammenfattende dokument, som Kommissionen forelægger. Der fastsættes en fremgangsmåde for disse drøftelser i EUF-Udvalgets forretningsorden [9].

[9] Der burde måske knyttes en erklæring til denne artikel til at tydeliggøre, at den årlige undersøgelse IKKE er forum for fornyet diskussion af strategien.

4. Den årlige undersøgelse færdiggøres af Kommissionen og den berørte AVS-stat. Slutresultaterne af den årlige undersøgelse sammenfattes og forelægges for EUF-Udvalget til orientering.

Artikel 18 Midtvejsundersøgelse og afsluttende undersøgelse af LSS [10]

[10] Erklæring om, at der ikke foretages nogen særskilt årlig undersøgelse i år, hvor der foretages en midtvejsundersøgelse og en afsluttende undersøgelse.

1. Midtvejs i og ved slutningen af anvendelsesperioden for finansprotokollen udvides revisionsprocessen i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5, stk. 6, og artikel 11 i bilag IV til AVS/EF-aftalen til også at omfatte en revision og en tilpasning af støttestrategien og den vejledende ressourcetildeling. Midtvejsundersøgelsen og den afsluttende undersøgelse for hver AVS-stat foretages af Kommissionen og den berørte AVS-stat i nær koordination med de medlemsstater, der er repræsenteret i AVS-staten. Banken høres om anliggender vedrørende dens virksomhed og investeringsfacilitetens aktiviteter.

2. Undersøgelserne midtvejs i og ved slutningen af anvendelsesperioden for finansprotokollen fuldføres inden for et samlet tidsrum på 90 dage. Kommissionen, Banken og medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger, navnlig i forbindelse med den i denne artikels stk. 3 omhandlede udtalelse fra EUF-Udvalget, til at sikre, at tidsfristen for disse revisioner overholdes.

3. EUF-Udvalget afgiver inden for den for midtvejsundersøgelse og afsluttende undersøgelse fastsatte tidsfrist sin udtalelse i overensstemmelse med denne aftales artikel 26 på grundlag af et sammenfattende dokument, som Kommissionen forelægger.

4. Midtvejsundersøgelserne og de afsluttende undersøgelser kan omfatte en revision af ressourcetildelingen på baggrund af den berørte AVS-stats aktuelle behov og resultater.

Artikel 19 Regionale programmer

1. Udarbejdelsen af den regionale støttestrategi (RSS) og det dertil hørende operationelle vejledende program foretages af Kommissionen og de(n) behørigt beføjede organisation(er) eller, hvor der ikke er givet noget mandat, de nationale anvisningsberettigede i AVS-staterne i den pågældende region.

2. Hver RSS og udkastet til vejledende program udformes som et enkelt sammenfattende dokument. Kommissionen og medlemsstaterne drøfter dette dokument i EUF-Udvalget. EUF-Udvalget afgiver sin udtalelse om udkastet til RSS og det dertil hørende vejledende program efter proceduren i denne aftales artikel 26 og under hensyntagen til bestemmelserne i artikel 23, stk. 1.

3. Det operationelle vejledende program vedtages derefter ved fælles overenskomst mellem Kommissionen og de(n) behørigt beføjede organisation(er) eller, hvor der ikke findes nogen behørigt beføjet organisation, de nationale anvisningsberettigede i AVS-staterne i den pågældende region. Det vejledende program er bindende for såvel Fællesskabet som nævnte stat, når det er vedtaget.

4. Der foretages en midtvejsundersøgelse og en afsluttende undersøgelse af RSS og det vejledende program i overensstemmelse med artikel 11 i bilag IV til AVS/EF-aftalen. Under revisionsprocessen afgiver EUF-Udvalget sin udtalelse i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 26 på grundlag af et sammenfattende dokument, der forelægges af Kommissionen. Der fastsættes en fremgangsmåde for denne undersøgelse i EUF-Udvalgets forretningsorden, der er omtalt i artikel 21, stk. 2. Efter drøftelserne i EUF-Udvalget fuldføres undersøgelsesprocessen af Kommissionen og de(n) behørigt beføjede organisation(er) eller, hvor der ikke er givet noget sådant mandat, de nationale anvisningsberettigede i AVS-staterne i den pågældende region. Slutresultaterne af undersøgelsen sammenfattes og forelægges for EUF-Udvalget til orientering.

5. Midtvejsundersøgelsen og den afsluttende undersøgelse kan omfatte en revision af ressourcetildelingen på baggrund af den berørte AVS-regions aktuelle behov og resultater.

Artikel 20 Revisioner under ekstraordinære omstændigheder

Under de ekstraordinære omstændigheder, der er omhandlet i artikel 72 og 73 i AVS/EF-aftalen, kan revisionerne af LSS foretages på anmodning af enten den berørte AVS-stat eller Kommissionen. I så fald finder revisionsproceduren i denne aftales artikel 18 anvendelse.

Kapitel IV Beslutningsprocedurer

Artikel 21 Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond

1. Der nedsættes et udvalg (i det følgende benævnt 'EUF-Udvalget') bestående af repræsentanter for medlemsstaternes regeringer til at administrere fondens ressourcer. En repræsentant for Kommissionen er formand for EUF-Udvalget; Kommissionen varetager dets sekretariatsforretninger. En repræsentant for Banken deltager i udvalgets arbejde.

2. EUF-Udvalget fastsætter med kvalificeret flertal sin forretningsorden på grundlag af et forslag fra formanden.

3. Medlemsstaternes stemmer i EUF-Udvalget tildeles følgende vægt:

Medlemsstat // Stemmer

Belgien // 9

Danmark 5 // 5

Tyskland // 50

Grækenland // 4

Spanien // 13

Frankrig // 52

Irland // 2

Italien // 27

Luxembourg // 1

Nederlandene // 12

Østrig // 6

Portugal // 3

Finland // 4

Sverige // 6

Det Forenede Kongerige // 27

4. EUF-Udvalget udtaler sig med et kvalificeret flertal på 145 stemmer, med positive stemmer fra mindst otte medlemsstater.

5. Vægtfordelingen i stk. 3 og det kvalificerede flertal i stk. 4 kan ændres af Rådet ved enstemmig afgørelse i det tilfælde, der er nævnt i artikel 1, stk. 4.

Artikel 22 EUF-Udvalgets opgaver

1. EUF-Udvalget koncentrerer sit arbejde om substantielle problemer inden for udviklingssamarbejdet på landeplan og regionalt plan. Af kohærens-, koordinations- og komplementaritetshensyn overvåger det gennemførelsen af de udviklingsstrategier, der vedtages af Fællesskabet og dets medlemsstater.

2. EUF-Udvalget har opgaver på tre niveauer:

(a) programmering af Fællesskabets bistand og programmeringsrevision, idet det navnlig fokuserer på landestrategier og regionale strategier, herunder identifikation af projekter og programmer

(b) deltagelse i beslutningsprocessen for finansiering over EUF og

(c) overvågning af gennemførelsen af Fællesskabets bistand, herunder dens sektorspecifikke aspekter.

Artikel 23 Programmering og identifikation

1. For så vidt angår programmeringsstadiet har den behandling, der er nævnt i artikel 15, stk. 3, 18, stk. 3, 19, stk. 2 og 19, stk. 4, og de drøftelser, der er omtalt i artikel 17, til formål at opnå konsensus mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Behandlingen og drøftelserne finder sted i EUF-Udvalget og vedrører:

(a) den generelle ramme for Fællesskabets samarbejde med den enkelte AVS-stat, herunder den eller de målsektorer, der er udpeget, og de foranstaltninger, der er planlagt for at nå de opstillede mål for disse sektorer, samt de generelle retningslinjer, der er opstillet for iværksættelsen af det regionale samarbejde

(b) sammenhængen og komplementariteten mellem Fællesskabets og medlemsstaternes bistand.

2. For at sikre, at der er gennemsigtighed i og sammenhæng mellem samarbejdsaktionerne, og at bidrage til at øge komplementariteten mellem Fællesskabets aktioner og den bilaterale bistand, sender Kommissionen medlemsstaterne og deres repræsentanter på stedet projekt- og programprofilerne en måned efter, at afgørelsen om at indlede forundersøgelsen er truffet. Disse projektprofiler vil blive ajourført regelmæssigt, og ajourføringer vil blive sendt til medlemsstaterne og deres repræsentanter på stedet.

3. Af komplementaritetshensyn underretter hver medlemsstat i anledning af den årlige undersøgelse Kommissionen om de samarbejdsaktiviteter, som den gennemfører eller planlægger i hvert enkelt land.

Artikel 24 Finansieringsforslag

1. EUF-Udvalget afgiver udtalelse efter proceduren i artikel 26 om:

(a) finansieringsforslag vedrørende projekter til et beløb på over 25 mio. EUR

(b) finansieringsforslag, der er udarbejdet i medfør af artikel 11.

2. Kommissionen har beføjelse til uden udtalelse fra EUF-Udvalget at godkende foranstaltninger til et beløb på 25 mio. EUR eller derunder. For foranstaltninger til et beløb på over 500 000 EUR men højst 25 mio. EUR underretter Kommissionen straks EUF-Udvalget om, hvilken afgørelse den agter at træffe. For foranstaltninger til et beløb på under 500 000 EUR underrettes EUF-Udvalget efterfølgende.

3. Kommissionen har også beføjelse til uden udtalelse fra EUF-Udvalget at godkende tillægsforpligtelser til dækning af forventede eller faktiske udgiftsoverskridelser i forbindelse med et projekt eller et program, jf. stk. 1, litra a) og b), idet udgiftsoverskridelsen højst må udgøre 20% af den oprindelige forpligtelse, der er fastsat i finansierinsafgørelsen, og ikke indebærer nogen større ændring af projektet.

4. I finansieringsforslagene angives navnlig, hvilken relevans projekterne eller programmerne har for det eller de berørte landes udviklingsudsigter, at de er gennemførlige, samt hvilke foranstaltninger der er nødvendige til at sikre deres bæredygtighed efter, at Fællesskabets finansiering er ophørt. Det angives desuden, hvilke procedurer der skal følges, og hvilke tidsplaner der gælder for gennemførelsen, og hvorledes tidligere erfaringer og programmer har bidraget til opbygningen af programmet, og hvorledes koordinationen mellem donorer i det berørte land eller lande foregår.

Artikel 25 Globale bemyndigelser

Kommissionen kan efter proceduren vedrørende finansieringsforslag i artikel 24 for at fremskynde procedurerne godkende globale bemyndigelser vedrørende samlede beløb til efterfølgende finansiering af bl.a.:

(a) erhvervsuddannelse

(b) decentraliseret samarbejde

(c) mikroprojekter

(d) handelsfremme og handelsudvikling

(e) grupperede foranstaltninger af begrænset omfang inden for en afgrænset sektor

(f) støtte til projekt/programforvaltning

(g) fagligt samarbejde.

Artikel 26 Forvaltningsprocedure

1. Når der henvises til denne artikel, forelægger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. EUF-Udvalget afgiver sin udtalelse i overensstemmelse med bestemmelserne i dets forretningsorden som omhandlet i artikel 21, stk. 2, og med det kvalificerede flertal, som er omhandlet i artikel 21.

2. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Er disse foranstaltninger imidlertid ikke i overensstemmelse med EUF-Udvalgets udtalelse, eller kræver EUF-Udvalget større ændringer af en af de i denne artikel omhandlede forslag, hører Kommissionen repræsentanterne for den eller de berørte AVS-stater.

3. Efter afslutningen af denne høring rapporterer Kommissionen til medlemsstaterne om resultaterne heraf på det følgende møde i EUF-Udvalget. Hvis EUF-Udvalget bekræfter, at det ikke kan afgive positiv udtalelse, meddeler Kommissionen dette til den eller de pågældende AVS-stater, som da kan anmode om:

(a) at problemet forelægges AVS/EF-Ministerudvalget, i det følgende benævnt 'Udvalget for Samarbejde med henblik på Udviklingsfinansiering', som er omhandlet i artikel 83 i AVS/EF-aftalen, eller

(b) at blive hørt i EUF-Udvalget.

4. Hvis Kommissionen efter den i stk. 3 nævnte høring beslutter at træffe foranstaltninger, der ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen herom. Kommissionen udsætter i så fald gennemførelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på 2 måneder.

5. Rådet kan med kvalificeret flertal, jf. artikel 21, træffe en anden afgørelse inden for det i stk. 4 nævnte tidsrum.

6. I det i stk. 4 og 5 nævnte tilfælde kan den pågældende AVS-stat i spørgsmål vedrørende finansieringsforslag, hvis den ikke har besluttet at forelægge sagen for Udvalget for Samarbejde med henblik på Udviklingsfinansiering, i overensstemmelse med aftalens artikel 83 forelægge Rådet alle yderligere oplysninger, som den måtte anse for at være nødvendige, inden der træffes endelig afgørelse, og høres af Rådet.

Artikel 27 Overvågning

Hvad angår overvågningen af samarbejdets gennemførelse kan EUF-Udvalget drøfte:

(a) almindelige udviklingsanliggender, når disse giver anledning til, at der rejses spørgsmål om gennemførelsen af Den Europæiske Udviklingsfond

(b) sektorstrategier, som Kommissionen har opstillet i samråd med eksperter fra medlemsstaterne, når dette skønnes nødvendigt af hensyn til den indre sammenhæng i Fællesskabets udviklingspolitik

(c) resultater af evalueringer af lande- eller sektorstrategier og alle andre evalueringer, som anses for at være af interesse for Udvalget

(d) midtvejsvurderinger af projekter og programmer, når EUF-Udvalget anmoder herom i forbindelse med godkendelse af finansieringsforslag, eller når en sådan vurdering medfører større ændringer af det pågældende projekt eller program.

Kapitel V Investeringsfacilitetsudvalget [11]

[11] Kræver godkendelse fra EIB's bestyrelse.

Artikel 28 Investeringsfacilitetsudvalget

1. Der nedsættes under Banken et udvalg, i det følgende benævnt 'Investeringsfacilitetsudvalget' bestående af repræsentanter for medlemsstaternes regeringer, der udpeges på et personligt grundlag. Banken varetager Investeringsfacilitetsudvalgets formandskab tillige med dets sekretariat og hjælpetjenester. En repræsentant for Kommissionen deltager i udvalgets arbejde.

2. Rådet fastsætter med kvalificeret flertal Investeringsfacilitetsudvalgets forretningsorden.

3. I Investeringsfacilitetsudvalget er vægtfordelingen af medlemsstaternes stemmer og det kvalificerede flertal som angivet i artikel 21.

Artikel 29 Investeringsfacilitetsudvalgets opgaver

1. Investeringsfacilitetsudvalget:

(a) vedtager og reviderer de operationelle retningslinjer for investeringsfaciliteten

(b) vedtager:

* investeringsstrategierne, som opstilles efter de operationelle retningslinjer

* facilitetens driftsplaner

* årsrapporterne og periodiske efterfølgende undersøgelser af virksomhed

* finansieringsforslag.

2. De operationelle retningslinjer vedtages af udvalget på forslag af Banken. Kommissionen afgiver udtalelse om dette forslag. Eventuel revision af retningslinjerne foretages efter samme procedure.

3. Investeringsstrategierne, driftsplanerne, årsrapporterne og den periodiske efterfølgende undersøgelse af virksomhed vedtages af udvalget på forslag af Banken. Kommissionen afgiver udtalelse om sådanne forslag.

4. Udvalget afgiver udtalelse om:

* finansieringsforslag, i forbindelse med hvilke der anmodes om rentegodtgørelse i medfør af aftalens artikel 6. Sådanne forslag forelægges Banken sammen med en forudgående afgørelse fra Kommissionen om rentegodtgørelses komponenten

* investeringsforslag vedrørende projekter i den offentlige sektor, som indgår i en LSS, og med hensyn til hvilke Kommissionen ikke har oplyst, at foranstaltningerne er i overensstemmelse med LSS eller RSS

* investeringsforslag, som går gennem finansieringsinstitutioner, og med hensyn til hvilke Kommissionen ikke har oplyst, at der er afgivet positiv udtalelse herom.

5. Afgiver Investeringsfacilitetsudvalget positiv udtalelse om en ansøgning om lån af Bankens egne midler med rentegodtgørelse, forelægges ansøgningen sammen med udvalgets begrundede udtalelse og Kommissionens bedømmelse til afgørelse i Bankens bestyrelse, der udtaler sig i overensstemmelse med Bankens vedtægter.

6. Har udvalget eller Kommissionen ikke afgivet positiv udtalelse, trækker Banken ansøgningen tilbage eller beslutter at opretholde den. I sidstnævnte tilfælde forelægges ansøgningen sammen med udvalgets eller Kommissionens begrundede udtalelse til afgørelse i Bankens bestyrelse, der udtaler sig i overensstemmelse med Bankens vedtægter.

7. Afgiver udvalget positiv udtalelse vedrørende et forslag om finansiering via investeringsfaciliteten, forelægges forslaget til afgørelse i Bankens bestyrelse, der udtaler sig i overensstemmelse med Bankens vedtægter.

8. Har udvalget ikke afgivet positiv udtalelse, skal Banken i overensstemmelse med konventionens artikel 289, stk. 2 og 3,

- beslutte ikke at imødekomme forslaget eller

- anmode om, at sagen indbringes for Rådet så snart som muligt.

I sidstnævnte tilfælde forelægges forslaget for Rådet sammen med udvalgets udtalelse og i givet fald den af Kommissionens repræsentant afgivne bedømmelse samt alle andre oplysninger, som Rådet måtte kræve.

9. Rådet tager stilling efter de samme afstemningsregler som Investeringsfacilitetsudvalget.

Hvis Rådet bekræfter Investeringsfacilitetsudvalgets standpunkt, trækker Banken sit forslag tilbage.

Tilslutter Rådet sig derimod Bankens forslag, iværksætter denne de procedurer, der er fastsat i dens vedtægter.

Kapitel VI Afsluttende bestemmelser

Artikel 30 Finansforordning

Gennemførelsesbestemmelserne til denne aftale er indeholdt i en finansforordning, som inden AVS/EF-aftalens ikrafttræden vedtages af Rådet med kvalificeret flertal, jf. artikel 21, på grundlag af et forslag fra Kommissionen og efter udtalelse fra Banken for så vidt angår de bestemmelser, som vedrører denne, samt fra den ved artikel 247 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab oprettede Revisionsret.

Artikel 31 Finansielle arrangementer

1. Ved afslutningen af hvert regnskabsår vedtager Kommissionen forvaltningsregnskabet samt balancen for fonden.

2. Revisionsretten udøver ligeledes sine beføjelser i forbindelse med fondens transaktioner, jf. dog stk. 5. De betingelser, under hvilke Revisionsretten udøver sine beføjelser, fastsættes i finansforordningen, jf. artikel 30.

3. Decharge for den finansielle forvaltning af fonden, med undtagelse af de transaktioner, der forvaltes af Banken, meddeles Kommissionen af Europa-Parlamentet efter henstilling fra Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, jf. denne aftales artikel 21.

4. De oplysninger, der er nævnt i artikel 13, stiller Kommissionen til rådighed for Revisionsretten, for at denne på grundlag af regnskabsbilag kan foretage sin kontrol af den bistand, der er ydet over fondens midler.

5. De transaktioner, der finansieres over de af fondens midler, som forvaltes af Banken, omfattes af de kontrol- og godkendelsesprocedurer, der er fastsat i Bankens vedtægter for dens samlede transaktioner. Banken sender hvert år Kommissionen og Rådet sin årsrapport om gennemførelsen af de transaktioner, der finansieres over de af fondens midler, som Banken forvalter.

Artikel 32 Tidligere EUF

1. Alle restbeløb fra tidligere EUF overføres som nævnt i denne aftales artikel 1, stk. 2, litra b), til 9. EUF, og de administreres i overensstemmelse med de respektive regler i denne aftale eller i Rådets afgørelse i medfør af traktatens artikel 187, i det omfang OLT er berørt, jf. dog bestemmelserne i stk. 2 nedenfor.

2. Hvis beløbet af de ressourcer, der således overføres fra tidligere EUF til specifikke nationale eller regionale vejledende programmer under 9. EUF, overstiger 10 mio. EUR pr. land eller region, gælder for disse ressourcer EUF-reglerne vedrørende oprindelse i forbindelse med adgang til deltagelse i udbud og tildeling af kontrakter. Hvis de overførte ressourcer udgør 10 mio. EUR eller derunder, finder 9. EUF's regler for adgang til udbud anvendelse [12].

[12] Der bør foreslås en fælleserklæring (fra AVS-staterne og Fællesskabet, som eventuelt optages i mødeprotokollen for ceremonien for undertegnelse af Fiji-aftalen), hvorefter AVS-staterne følger samme type regler.

Artikel 33 Revisionsklausul

Artiklerne i kapitel II til V i denne aftale kan med undtagelse af artikel 21 ændres af Rådet med det kvalificerede flertal, der er omhandlet i artikel 21 i denne aftale på forslag af Kommissionen. Banken inddrages i Kommissionens forslag hvad angår anliggender med berøring til dens virksomhed og investeringsfacilitetens aktiviteter. Der kan overvejes sådanne ændringer for:

(a) at sikre sammenhæng med AVS/EF-aftalen, særlig bilagene til denne aftale, som vedrører reglerne for gennemførelses- og forvaltningsordningerne og

(b) at gøre gennemførelsen af EUF-ressourcerne mere effektiv.

Artikel 34 Ratifikation, ikrafttræden og varighed

1. Hver af medlemsstaterne godkender denne aftale i overensstemmelse med egne forfatningsmæssige bestemmelser. Hver medlemsstats regering giver Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union meddelelse om afslutningen af den procedure, der er nødvendig for aftalens ikrafttræden.

2. Denne aftale træder i kraft på den første dag i den anden måned efter den sidste medlemsstats notifikation af godkendelsen af denne aftale.

3. Denne aftale indgås for samme tidsrum som den finansprotokol, der er knyttet som bilag til AVS/EF-aftalen. Denne aftale forbliver dog uanset artikel 2, litra a) nr. ii), i kraft, sålænge det er nødvendigt for, at alle foranstaltninger, der finansieres i henhold til AVS/EF-aftalen og finansprotokollen, kan fuldføres.

Artikel 35 Autentiske sprog

Denne aftale, der er udfærdiget i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, hvilke elleve tekster har samme gyldighed, deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union, som fremsender en bekræftet genpart til hver af signatarstaternes regeringer.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På vegne af

Formand