EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 1.3.2022 COM(2022) 75 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET om gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten



Indholdsfortegnelse 1. Indledning 2. Hvor står vi med gennemførelsen af faciliteten? 2.1. Status over gennemførelsesprocessen Tabel 1: Status over gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten Figur 1: De vigtigste trin i vurderingen af genopretnings- og resiliensplanen og forfinansieringen Tabel 2: Behandling af betalingsanmodninger 2.2. Status for finansieringen af faciliteten 3. Hvad indeholder genopretnings- og resiliensplanerne rent faktisk? 3.1. Indsendte genopretnings- og resiliensplaner — indledende oversigt Figur 2: Anslået tidsplan for gennemførelse af milepæle og mål Figur 3: Andel af midler fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, der bidrager til hver enkelt politisk søjle 3.2. Facilitetens bidrag til den grønne omstilling (søjle 1) Figur 4: Klima og yderligere miljøtagging pr. medlemsstat Figur 5: Fordeling af udgifter til støtte for den grønne omstilling (søjle 1) 3.3. Facilitetens bidrag til den digitale omstilling (søjle 2) Figur 6: Bidrag til digitale mål som andel af genopretnings- og resiliensplanen Figur 7: Fordeling af udgifter til støtte for den digitale omstilling (søjle 2) 3.4. Facilitetens bidrag til intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (søjle 3)

Figur 8: Fordeling af udgifter til støtte for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (søjle 3) 3.5. Facilitetens bidrag til social og territorial samhørighed (søjle 4) Figur 9: Fordeling af udgifter til støtte for social og territorial samhørighed efter politikområde (søjle 4) 3.6. Facilitetens bidrag til sundhed og økonomisk, social og institutionel resiliens med henblik på bl.a. at øge kriseberedskabet og krisehåndteringskapaciteten (søjle 5) Figur 10: Fordeling af udgifter til støtte for sundhed og resiliens pr. politikområde (søjle 5) Figur 11: Antal foranstaltninger til støtte for sundhed og resiliens pr. politikområde (søjle 5) 3.7. Facilitetens bidrag til politikker for den kommende generation, børn og unge, såsom uddannelse og færdigheder (søjle 6) Figur 12: Fordeling af udgifterne til støttepolitikker for den kommende generation pr. politikområde (søjle 6) 3.8. Selvevaluering af sikkerheden 4. Ramme for gennemførelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten 4.1. Genopretnings- og resiliensfacilitetens bidrag til gennemførelsen af reformer og andre EU-politikker Figur 13: Antal reformer pr. søjle Figur 14: Reformer/investeringer pr. medlemsstat Figur 15: Andele af landespecifikke henstillinger, der er omfattet af genopretnings- og resiliensplanerne, efter politikområde (som defineret i CeSaR) Figur 16: NGEU's BNP-effekt (%) i QUEST-simuleringer, EU-landene Figur 17: NGEU's BNP-effekt (%) i QUEST-simuleringer 4.2. Bidrag fra genopretnings- og resiliensfaciliteten til projekter med deltagelse af flere lande Tabel 3: Grønne flerlandeprojekter i de vedtagne genopretnings- og resiliensplaner Tabel 4: Digitale flerlandeprojekter 4.3. Gennemførelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten og inddragelse af alle relevante interessenter

4.4. Kontrolsystem og beskyttelse af Unionens finansielle interesser 4.5. Komplementaritet med anden EU-finansiering 5. Konklusion



1.Indledning Genopretnings- og resiliensfaciliteten, der blev oprettet ved forordning (EU) 2021/241 den 19. februar 2021, er kernen i "Next Generation EU" — EU's svar på, hvordan Europa kommer stærkere ud af covid-19-pandemien. Et år senere er formålet med denne rapport at gøre status over gennemførelsen af denne ekstraordinære dagsorden for reformer og investeringer. På et år er der taget store skridt, og gennemførelsen er godt i gang. Efter måneder med intens forberedelse på grund af det hidtil usete omfang begyndte medlemsstaterne at indsende deres genopretnings- og resiliensplaner i april 2021. Kommissionen gennemførte vurderingsfasen hurtigt, og Rådet vedtog sine første gennemførelsesafgørelser i juli 2021. Indtil videre har næsten alle medlemsstater indsendt deres genopretnings- og resiliensplaner, hvoraf 22 først er blevet positivt vurderet af Kommissionen og efterfølgende vedtaget af Rådet. Kommissionen indledte også drøftelser med medlemsstaterne for at nå til enighed om operationelle ordninger, der fastlægger rammerne for overvågning af planernes gennemførelse. Kommissionen rejste midler på kapitalmarkederne og udstedte sine første grønne obligationer med udbetaling af hidtil 66,6 mia. EUR, heraf 56,6 mia. EUR i forfinansiering, til støtte for medlemsstaterne og Unionen på et tidspunkt, hvor covid-19-pandemien fortsat påvirker deres økonomier. Faciliteten er gået ind i gennemførelsesfasen og skrider hurtigt frem i overensstemmelse med den tidsplan for reformer og investeringer, som medlemsstaterne har fastsat. Den første betalingsanmodning blev færdigbehandlet i 2021 med udbetaling af 10 mia. EUR til Spanien i december 2021, mens der forventes at blive indsendt mere end 30 betalingsanmodninger i 2022. Tidsplanen for betalinger er i overensstemmelse med facilitetens forventede gennemførelsesfase. Kommissionen og medlemsstaterne arbejdede tæt sammen for at opnå dette resultat. Fremskridtene med gennemførelsen af planerne kan følges live på platformen "Resultattavlen for genopretning og resiliens", som Kommissionen oprettede i december 2021. Denne rapport er den første af en række årsrapporter om gennemførelsen af faciliteten. Den giver et overblik over den nuværende status for dens gennemførelse og over de vedtagne planer og beskriver facilitetens bidrag til klimamålene og de digitale mål, jf. forordningens artikel 31. Da faciliteten på nuværende tidspunkt stadig er i sin tidlige gennemførelsesfase, beskrives i denne rapport facilitetens forventede bidrag til de seks søjler i henhold til de foranstaltninger, der indgår i planerne, og som gradvist vil blive gennemført i løbet af facilitetens levetid. I rapporten behandles derefter facilitetens resultater under hensyntagen til tilsagnet om investeringer og reformer i dette unikke instrument, ligesom inddragelsen af alle relevante interessenter diskuteres. Endvidere beskrives de eksisterende mekanismer til beskyttelse af Unionens finansielle interesser og forbindelsen mellem faciliteten og andre kilder til EU-midler for at undgå dobbeltfinansiering. Oplysningerne i denne rapport er baseret på indholdet af de vedtagne planer som vurderet af Kommissionen, på de data, som medlemsstaterne har indberettet frem til udgangen af november 2021 som led i deres halvårlige rapporteringsforpligtelse, og på udviklingen i gennemførelsen af faciliteten indtil udgangen af januar 2022. Rapporten dækker ikke i vid udstrækning status for gennemførelsen af de enkelte planer eller de fælles indikatorer i betragtning af den stadig tidlige fase i gennemførelsen af faciliteten. Eksemplerne, navnlig tekstboksene i afsnit 3, er medtaget som illustration, men er ikke udtømmende.



2.Hvor står vi med gennemførelsen af faciliteten? 2.1.Status over gennemførelsesprocessen Vedtagelse af genopretnings- og resiliensplanerne De fleste medlemsstater indsendte deres genopretnings- og resiliensplaner inden sommeren 2021. For at støtte medlemsstaterne i udarbejdelsen af deres planer etablerede Kommissionen fra oktober 2020 uformelle kontakter med medlemsstaterne og offentliggjorde i januar 2021 en vejledning om de oplysninger, der skal gives i planerne. For at få adgang til finansiel støtte under faciliteten skulle medlemsstaterne udarbejde genopretnings- og resiliensplaner med en national dagsorden for reformer og investeringer, der skulle gennemføres senest den 31. august 2026. Forordningen om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten trådte i kraft den 19. februar 2021. Indtil videre har Kommissionen officielt modtaget 26 genopretnings- og resiliensplaner (jf. tabel 1 og bilag 1). Kommissionen vurderede hver enkelt plan hurtigt på en konsekvent og gennemsigtig måde, i henhold til de 11 kriterier, der er fastsat i artikel 19, stk. 3, i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten. Under vurderingsprocessen var Kommissionen i tæt kontakt med medlemsstaterne, så vurderingen blev så omfattende som mulig. Kommissionen støttede medlemsstaterne i at fremlægge ambitiøse planer med klare og realistiske milepæle og mål for at overvåge deres fremskridt under gennemførelsen. Kommissionen har afsluttet sin positive vurdering af 22 genopretnings- og resiliensplaner og fremsat forslag til Rådets gennemførelsesafgørelse for hver af dem ledsaget af et arbejdsdokument, der analyserer indholdet af den pågældende plan. Rådets gennemførelsesafgørelser og arbejdsdokumenterne fra Kommissionens tjenestegrene findes på Kommissionens websted. Kommissionens vurdering er i gang for fire planer i samarbejde med de respektive medlemsstater (Bulgarien, Ungarn, Polen og Sverige), jf. artikel 19, stk. 1, i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten. Generelt fulgte vedtagelsen af Rådets 22 gennemførelsesafgørelser en hurtig og smidig proces. Efter intense drøftelser mellem Kommissionen og medlemsstaterne under udarbejdelsen af planerne gik Kommissionen hurtigt videre med sin vurdering. For de fleste planers vedkommende vedtog Kommissionen sin positive vurdering inden for den vurderingsperiode på to måneder efter planernes officielle indgivelse (jf. tabel 1), der er fastsat i forordningens artikel 19, stk. 1. Rådet kunne derefter også godkende den positive vurdering af de fleste genopretnings- og resiliensplaner inden for mindre end en måned (jf. tabel 1). Efter vedtagelsen af planerne indgik Kommissionen en finansieringsaftale — og, hvor det var relevant, en låneaftale — med den pågældende medlemsstat, som fastlægger parternes rettigheder og forpligtelser, herunder med hensyn til beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og kravene til medlemsstaternes kontrolsystem, samt tilsagnet om det finansielle bidrags disponible beløb. Tabel 1: Status over gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten BE CY DE DK EL ES FR IT LU LT LV PT SI CZ HR AT IE SK MT RO FI EE PL HU SE BG NL 26 planer indgivet til Kommissionen 22 planer godkendt af Kommissionen 22 gennemførelsesafgørelser vedtaget af Rådet 21 forfinansieringer udbetalt

(56,6 mia. EUR) * 5 betalingsanmodninger indgivet til Kommissionen 1 betaling foretaget af Kommissionen 10 mia.

Forfinansiering Kommissionen foretog en forfinansieringsbetaling på op til 13 % af det finansielle bidrag og lån til 21 medlemsstater, som anmodede herom efter undertegnelsen af finansieringsaftalen, og låneaftalen, hvor det var relevant. I overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, vedrører forfinansieringsbetalingen kun medlemsstater, hvis genopretnings- og resiliensplaner blev godkendt af Rådet i 2021. Kommissionen udbetalte i alt 56,6 mia. EUR i forfinansiering. Betalingerne af forfinansieringen blev gennemført inden for seks arbejdsdage efter undertegnelsen af finansieringsaftalerne (og/eller låneaftalerne, hvor det var relevant) i god tid før den periode på to måneder, der er nævnt i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten (jf. tabel 1). Eftersom genopretnings- og resiliensfaciliteten er et resultatbaseret instrument, er enhver efterfølgende udbetaling betinget af, at de relevante milepæle og mål, der ligger til grund for de reformer og investeringer, der er fastsat på tidspunktet for betalingsanmodningen, nås. Operationelle ordninger Som krævet i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten drøftede Kommissionen efterfølgende med hver af de 22 berørte medlemsstater operationelle ordninger, der yderligere specificerer de nærmere bestemmelser for overvågning og samarbejde og dækker væsentlige aspekter af gennemførelsen. De operationelle ordninger indeholder bestemmelser om regelmæssige (som minimum kvartalsvist) udvekslinger mellem Kommissionen og medlemsstaterne for at gøre status over fremskridtene med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen samt tilrettelæggelse af et årligt arrangement for at drøfte gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen og andre EU-programmer, der kan tjene som en horisontal platform til at drøfte planernes gennemførelse og sikre et tæt samarbejde mellem alle involverede aktører. De operationelle ordninger præciserer også kontrolmekanismen for hver milepæl og hvert mål og indfører om nødvendigt overvågningstrin for at følge planens gennemførelse. Indtil videre er der indgået otte operationelle ordninger (Spanien, Frankrig, Slovakiet, Grækenland, Italien, Portugal, Kroatien, Letland, jf. bilag 1). Undertegnelsen af operationelle ordninger er et vigtigt skridt, da de er nødvendige for, at medlemsstaterne kan indgive deres første betalingsanmodning. Figur 1: De vigtigste trin i vurderingen af genopretnings- og resiliensplanen og forfinansieringen Udbetalingsprocessen Når en medlemsstat har nået alle de relevante milepæle og mål for, at en udbetaling kan udløses, jf. Rådets respektive gennemførelsesafgørelse, og har indgivet en behørigt begrundet betalingsanmodning, har Kommissionen to måneder til at vurdere, om de relevante milepæle og mål er opfyldt tilfredsstillende, samt vurdere de oplysninger, der ligger til grund for deres opnåelse, og som den pågældende medlemsstat har indgivet. Som afslutning på denne vurdering forelægger Kommissionen Det Økonomiske og Finansielle Udvalg sin foreløbige positive vurdering. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg bør inden for fire uger afgive udtalelse om disse resultater, hvorefter Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til udbetaling vedtages i overensstemmelse med den undersøgelsesprocedure, der er beskrevet i forordningen om udvalgsproceduren. Med henblik herpå blev der nedsat et udvalg for genopretnings- og resiliensfaciliteten, jf. artikel 35 i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten, som skal drøfte udkastene til Kommissionens gennemførelsesafgørelser vedrørende medlemsstaternes betalingsanmodninger. Udvalget for genopretnings- og resiliensfaciliteten består af repræsentanter for alle medlemsstater. Ved udvalgprocedurens afslutning vedtager Kommissionen en gennemførelsesafgørelse under hensyntagen til de synspunkter, som medlemmerne har givet udtryk for. Betalingsanmodninger Kommissionen har til dato modtaget fem betalingsanmodninger. Nedenstående tabel viser status. Tabel 2: Behandling af betalingsanmodninger Betalingsanmodning dato Antal milepæle og mål (M&T) Beløb ekskl. forfinansiering Status Spanien 11/11/2021 52 M&T 10 mia. EUR ·Kommissionens foreløbige positive vurdering: 3/12/2021 ·EFC's positive udtalelse: 21/12/2021 ·Positiv udtalelse fra udvalget for genopretnings- og resiliensfaciliteten: 22/12/2021 ·Kommissionens udbetaling: 27/12/2021 Frankrig 26/11/2021 38 M&T 7,4 mia. EUR ·Kommissionens foreløbige positive vurdering: 26/1/2022 ·EFC's positive udtalelse: 11/2/2022 ·Positiv udtalelse fra udvalget for genopretnings- og resiliensfaciliteten: 21/2/2022 Grækenland 29/12/2021 15 M&T 3,6 mia. EUR · Kommissionens foreløbige positive vurdering: 28/2/2022 Italien 30/12/2021 51 M&T 21 mia. EUR ·Kommissionens foreløbige positive vurdering: 28/2/2022 Portugal 25/01/2022 38 M&T 1,16 mia. EUR Kommissionens vurdering er i gang Indtil videre har Kommissionen foretaget en første udbetaling til Spanien. Spanien var den første medlemsstat, der indgav en betalingsanmodning den 11. november 2021 efter undertegnelsen af de operationelle ordninger. Spaniens første betalingsanmodning er baseret på en tilfredsstillende opnåelse af 52 milepæle, hovedsagelig i forbindelse med reformer, der allerede var gennemført i andet kvartal af 2021. I betragtning af de fleste milepæles bagudskuende karakter og i betragtning af, at Spanien havde delt de fleste af de oplysninger, der var nødvendige for, at Kommissionen kunne foretage sin vurdering inden den officielle indgivelse af betalingsanmodningen, var Kommissionen i stand til hurtigt at behandle vurderingen af betalingsanmodningen og udbetalte 10 mia. EUR af det finansielle bidrag (ekskl. forfinansiering) til Spanien den 27. december 2021. Den første betaling til Spanien, der er en anerkendelse af opnåelsen af de milepæle og mål, der ligger til grund for de respektive foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanen, illustrerer allerede de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten. De milepæle, der indgår i betalingen, viser væsentlige skridt i gennemførelsen af Spaniens genopretnings- og resiliensplan og landets brede reformdagsorden. De omfatter vigtige foranstaltninger såsom loven om klimaændringer og energiomstilling (sikring af klimaneutralitet senest i 2050), reformen af minimumsindkomststøtte, foranstaltninger til støtte for digitaliseringen af SMV'er og fremme af digitale færdigheder samt reformer, der styrker kapaciteten til at gennemføre og følge op på udgiftsanalyser. Dette eksempel viser, hvordan faciliteten allerede har håndgribelige virkninger i praksis og støtter gennemførelsen af betydelige reformer. Rammen for medlemsstaternes rapportering om gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanerne Genopretnings- og resiliensfaciliteten er i øjeblikket gået ind i gennemførelsesfasen, og medlemsstaterne er begyndt at rapportere om gennemførelsen af deres genopretnings- og resiliensplaner. De delegerede retsakter, der supplerer nogle af medlemsstaternes rapporteringskrav, trådte i kraft den 2. december 2021. Den første delegerede retsakt (EU) 2021/2106 fastsætter fælles rapporteringsindikatorer og detaljerne i resultattavlen for genopretning og resiliens. Det præciseres, at medlemsstaterne senest i april og medio oktober hvert år aflægger rapport om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af deres genopretnings- og resiliensplaner. Denne halvårlige rapportering består i at give kortfattede oplysninger om opnåelsen af de milepæle og mål, der skal være nået senest i det kvartal, der går forud for rapporteringen, samt status for de milepæle og mål, der skal nås i de fire kvartaler efter rapporteringsperioden. Medlemsstaterne forventes at fremlægge oplysninger om, hvorvidt de relevante milepæle og mål er gennemført, er på rette spor eller er forsinket. Medlemsstaterne skal også rapportere om de fastlagte fælles indikatorer to gange om året (inden februar og august). Den første rapportering finder sted i februar 2022. I den anden delegerede retsakt 2021/2105 fastlægges metoden til indberetning af sociale udgifter i medlemsstaternes genopretnings- og resiliensplaner. Denne delegerede retsakt er vigtig for at definere en fælles metode til at give oplysninger om de sociale udgifter, herunder om børn og unge, og om ligestilling mellem kønnene, der finansieres af faciliteten. Metoden er baseret på de anslåede udgifter i de godkendte genopretnings- og resiliensplaner. Hver reform og investering med en primær social dimension er knyttet til et af de ni specifikke socialpolitiske områder, der er defineret i den delegerede retsakt, og som hver især er knyttet til fire bredere sociale kategorier (beskæftigelse og færdigheder, uddannelse og børnepasning, sundheds- og langtidspleje eller socialpolitikker). Hver foranstaltning af social karakter, der omfatter fokus på børn og unge, eller på ligestilling mellem kønnene, markeres også specifikt. Kommissionen har oprettet et IT-system, kaldet FENIX, så medlemsstaterne kan indberette relevante oplysninger om planernes gennemførelse. Som led i den halvårlige rapportering indberettede medlemsstaterne de krævede oplysninger i FENIX for første gang inden udgangen af november 2021 (da dette var den første halvårlige rapportering for medlemsstaterne, blev fristen undtagelsesvis forlænget med en måned). Dette system giver medlemsstaterne mulighed for at ajourføre oplysningerne om opnåelsen af milepæle og mål på et hvilket som helst tidspunkt og undgå at skulle give de samme oplysninger flere gange med henblik på den halvårlige rapportering eller indgivelsen af en betalingsanmodning. Rapporteringen under genopretnings- og resiliensfaciliteten er nu fuldt operationel.

Gennemgangen af de halvårlige rapporteringsoplysninger viser allerede et positivt billede af gennemførelsen af milepæle og mål. Denne rapportering vedrørte alle milepæle og mål, som skulle gennemføres fra første kvartal 2020 til tredje kvartal 2022. Samlet set blev 91 % (266) af de bagudskuende milepæle og mål, der skulle gennemføres i tredje kvartal 2021 (det seneste rapporteringkvartal), indberettet som "gennemført", og 9 % (25) blev indberettet som "ikke gennemført". Af de fremadskuende milepæle og mål, der skulle gennemføres mellem fjerde kvartal 2021 og tredje kvartal 2022, blev 4,4 % (41) indberettet som "forsinkede", 79,7 % (741) som "på rette spor" og 14,9 % (139) som "allerede gennemført". Den næste halvårlige rapportering finder sted i april 2022. Data vedrørende den halvårlige rapportering rapporteres af medlemsstaterne selv og foregriber ikke Kommissionens vurdering i forbindelse med betalingsanmodninger baseret på tilfredsstillende opnåelse af milepæle og mål. Kommissionen oprettede resultattavlen for genopretning og resiliens, en offentlig onlineplatform, som et redskab til performancerapportering under faciliteten, der på gennemsigtig vis viser tilgængelige oplysninger om gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten. Alle borgere kan følge fremskridtene med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten og de detaljerede fremskridt for hver genopretnings- og resiliensplan på Kommissionens websted på en lettilgængelig måde. Resultattavlen viser facilitetens indvirkning på de seks politiske søjler. Den omfatter også data om de fælles indikatorer og indberettede oplysninger om sociale udgifter. Den første udgave af resultattavlen blev offentliggjort den 15. december 2021 og indeholdt data om de 22 genopretnings- og resiliensplaner, som Rådet indtil da havde godkendt. 2.2.Status for finansieringen af faciliteten Status for finansieringen af Next Generation EU Kommissionens nye rolle som aktiv udsteder på kapitalmarkedet er en vigtig milepæl i gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten. Afgørelsen om egne indtægter trådte i kraft den 1. juni 2021 og gjorde det muligt for Kommissionen at påbegynde låntagning til det midlertidige genopretningsinstrument Next Generation EU (NGEU) (den første transaktion fandt sted i juni 2021). Kommissionen har fået beføjelse til at låne op til 806,9 mia. EUR i perioden 2021-2026 (løbende priser). Dette beløb indebærer en obligationsudstedelse på gennemsnitligt ca. 150 mia. EUR om året mellem medio 2021 og 2026, hvilket gør EU til en af de største udstedere af obligationer i euro. Op til 250 mia. EUR af det anførte beløb vil blive udstedt i form af grønne obligationer (se nedenfor). Indtil videre har Kommissionen rejst 78,5 mia. EUR i langsigtet finansiering gennem obligationer og 33 mia. EUR i kortfristet finansiering gennem EU-gældsbeviser på tre og seks måneder (hvoraf 12 mia. EUR allerede er udløbet). På grundlag af EU's høje kreditvurdering er Kommissionen i stand til at låne på fordelagtige vilkår og dermed minimere omkostningerne ved gæld i forbindelse med genopretningsfonden. NGEU-finansieringsmængderne er blevet absorberet godt, og efterspørgslen efter de nye udstedelser har været stærk. Kommissionen har været i stand til meget hurtigt at finansiere alle planlagte betalinger/indgående anmodninger. Indtil videre er der blevet udbetalt 66,6 mia. EUR til 21 medlemsstater under genopretnings- og resiliensfaciliteten. Betalingerne af forfinansieringen blev gennemført inden for få dage efter undertegnelsen af de relevante finansierings- og/eller låneaftaler i god tid forud for de perioder, der er fastsat i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten. Den første betaling til Spanien blev også gennemført hurtigt (tre arbejdsdage efter en positiv udtalelse fra udvalget for genopretnings- og resiliensfaciliteten). Rammerne for grønne obligationer Kommissionen sammensatte en omfattende avanceret ramme for grønne obligationer med henblik på udstedelser under Next Generation EU og planlægger at udstede op til 30 % af NGEU-finansieringen som grønne obligationer, hvilket bekræfter EU's tilsagn om bæredygtig finansiering. Rammen er orienteret efter markedsstandarder og giver investorerne troværdige grønne obligationer. Alle foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanerne skal overholde princippet om ikke at gøre væsentlig skade for andre miljømål. For at opnå et sådant resultat blev medlemsstaterne i de finansierings- og låneaftaler, der blev undertegnet som led i gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten, enige om at foretage regelmæssig rapportering af deres udgifter til investeringer, der bidrager til klimaændringsmålene. Kommissionen rejste 14,5 mia. EUR gennem sin første udstedelse af grønne obligationer nogensinde, der fandt sted den 12. oktober 2021.



3.Hvad indeholder genopretnings- og resiliensplanerne rent faktisk? 3.1.Indsendte genopretnings- og resiliensplaner — indledende oversigt Generelt overblik Indtil videre tegner de 22 genopretnings- og resiliensplaner, som Rådet har godkendt, sig for en samlet tildeling på 291 mia. EUR i ikketilbagebetalingspligtig finansiering og 154 mia. EUR i lån. Seks medlemsstater har vedtaget en plan, der inkluderer et lån (Cypern, Grækenland, Italien, Portugal, Rumænien og Slovenien). Disse 22 genopretnings- og resiliensplaner omfatter ca. en tredjedel reformer og to tredjedele investeringer og i alt 5 155 milepæle og mål, der skal nås senest i 2026. Figur 2: Anslået tidsplan for gennemførelse af milepæle og mål Bidrag til de seks søjler: metodologisk introduktion I henhold til artikel 3 i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten bør reformer og investeringer i genopretnings- og resiliensplanerne bidrage til de seks politiske søjler, der definerer facilitetens anvendelsesområde, samtidig med at der tages hensyn til den pågældende medlemsstats specifikke situation og udfordringer. Kommissionen udviklede en metode til at rapportere om hver plans bidrag til facilitetens seks søjler, hvor hver (del)foranstaltning blev tagget under et primært og et sekundært politikområde (ifølge en liste over politikområder, som Kommissionen har opstillet), som er knyttet til en af de seks søjler, hvilket afspejler, at en reform eller investering kan knyttes til flere søjler. I det omfang det er muligt, og som beskrevet nedenfor, er søjlerapporteringen i overensstemmelse med andre taggingøvelser (klimarelaterede, digitale og sociale udgifter). Eftersom hver foranstaltning således bidrager til to af de seks politiske søjler, udgør det samlede anslåede bidrag til alle søjler i figur 2 200 % af de midler fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, der er tildelt medlemsstaterne.

Figur 3: Andel af midler fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, der bidrager til hver enkelt politisk søjle Forklaring: De mørke dele af kolonnerne repræsenterer de foranstaltninger, der er blevet tagget og tildelt søjlen som primært politikområde, mens de lyse dele repræsenterer foranstaltninger, der er tagget som sekundært politikområde. Desuden har Kommissionen vedtaget en metode til indberetning af sociale udgifter i den delegerede forordning (EU) 2021/2105 (se afsnit 1). Reformer og investeringer med en social dimension er blevet knyttet til et af ni socialpolitiske områder, der hver især er knyttet til en af fire sociale kategorier (nemlig beskæftigelse og færdigheder, uddannelse og børnepasning, sundhed og langtidspleje og socialpolitikker), jf. bilaget til den delegerede forordning. Dette suppleres af markeringen af foranstaltninger med fokus på børn og unge eller på ligestilling mellem kønnene i de godkendte planer. For at bevare sammenhængen på tværs af alle politikområder, der støttes af genopretnings- og resiliensplanerne (ud over de sociale), præsenterer denne rapport imidlertid foranstaltninger og udgifter i henhold til søjlemetoden. I henhold til forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten skal hver medlemsstat også afsætte mindst 37 % af sin genopretnings- og resiliensplans samlede tildeling til foranstaltninger, der bidrager til klimamål, og mindst 20 % af den samlede tildeling til digitale mål. Genopretnings- og resiliensplanerne præciserede og begrundede, i hvilket omfang hver foranstaltning bidrager fuldt ud (100 %), delvist (40 %) eller slet ikke (0 %) til klimamålene og/eller de digitale mål. Bidragene til klimamålene og de digitale mål er beregnet ved hjælp af henholdsvis bilag VI (overvågning af klimarelaterede udgifter) og bilag VII (digital tagging) til forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten, som indeholder et relevant "interventionsområde" sammen med en koefficient til beregning af støtte til klimamålsætninger eller digitale mål (0 %, 40 % eller 100 %). Hver foranstaltning i genopretnings- og resiliensplanerne er blevet tagget i overensstemmelse med disse interventionsområder. Ved at kombinere koefficienterne med omkostningsskønnene for hver foranstaltning kan det beregnes, i hvilket omfang planerne bidrager til klimamålene og de digitale mål. 3.2.Facilitetens bidrag til den grønne omstilling (søjle 1) Klimamål Ca. 40 % af de samlede tildelinger i planerne vedrører foranstaltninger til støtte for klimamål, og en række genopretnings- og resiliensplaner overskrider i væsentlig grad det klimamål på 37 %, der er fastsat i forordningen (jf. figur 4). De samlede klimaudgifter i de 22 vedtagne planer beløber sig til 177,4 mia. EUR. Desuden omfatter planerne yderligere miljøudgifter på 16,3 mia. EUR, idet de samlede udgifter, der er tagget som bidrag til enten klima- eller miljømål, sættes til 193,7 mia. EUR (eller 43,5 % af den samlede tildeling), beregnet efter metoden til overvågning af klimarelaterede udgifter. Figur 4: Klima og yderligere miljøtagging pr. medlemsstat Samlede udgifter til den grønne omstilling i alle genopretnings- og resiliensplaner Genopretnings- og resiliensfaciliteten vil bidrage til at nå EU's mål om at reducere nettodrivhusgasemissionerne med mindst 55 % senest i 2030 og opnå klimaneutralitet senest i 2050. Ud over at bidrage til at opfylde klimaambitionerne vil de foranstaltninger, der støttes af genopretnings- og resiliensfaciliteten, også sikre fremskridt hen imod andre miljømål såsom reduktion af luftforurening, fremme af den cirkulære økonomi eller genopretning og beskyttelse af biodiversitet, fremme af energieffektivitet og større udbredelse af vedvarende energikilder. Ifølge søjlens rapporteringsmetode anslås det, at i alt 224,1 mia. EUR i udgifter vil blive afsat til søjlen for grøn omstilling (svarende til 50 % af de samlede udgifter i de 22 planer). Set i lyset af tilgangen med de seks søjler kan det samlede udgiftsbeløb under den grønne søjle opdeles i 11 politikområder som vist i figur 5 nedenfor. Overordnet set vedrører foranstaltningerne i genopretnings- og resiliensplanerne en lang række områder, f.eks. bæredygtig mobilitet, energieffektivitet, vedvarende energi og net, biodiversitet, cirkulær økonomi, grønne færdigheder og job og tilpasning til klimaændringer. Figur 5: Fordeling af udgifter til støtte for den grønne omstilling (søjle 1) Dette diagram viser en fordeling af det anslåede bidrag til den politiske søjle i henhold til en liste over politikområder, som Europa-Kommissionen har opstillet. Procentdelen vedrører de samlede udgifter, der er tagget under hvert politikområde som en andel af søjlen for grøn omstilling. Bæredygtig mobilitet Bæredygtig mobilitet tegner sig for 32 % af de samlede udgifter under søjlen for grøn omstilling (samlede omkostninger på 71,3 mia. EUR). Der foretages store investeringer i opgradering og udvidelse af jernbaneinfrastrukturen, navnlig på det transeuropæiske net (TEN-T), og i indkøb af moderne rullende jernbanemateriel. De udgør en afgørende vektor for et modalskift til en miljøvenlig transportform og støtter både passager- og godstransport. Der findes også et mere begrænset antal foranstaltninger til fordel for en grønnere vandvejs- og luftfartssektor med investeringer i grønnere havne, f.eks. installation af landbaseret strømforsyning, og lufthavne med elektrificering af ground handling-systemer. Italiens genopretnings- og resiliensplan omfatter 3 400 km af udbygningen af ERTMS (European Rail Traffic Management System). Udbygningen af ERTMS vil give mulighed for problemfri grænseoverskridende gods- og passagertransport. ERTMS-investeringer bidrager til både den grønne og den digitale omstilling. Betydelige investeringer har også til formål at forbedre vejtransportens bæredygtighed, herunder gennem støtte til etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer og køretøjer og til udvikling af grøn offentlig transport. Nogle af disse investeringer er koncentreret om at hjælpe forbrugerne med at købe nulemissionskøretøjer gennem finansielle incitamenter, da startomkostningerne ved at købe elektriske køretøjer er høje.

Tysklands genopretnings- og resiliensplan vil hjælpe borgerne med at skifte til rene elektriske køretøjer ved at yde finansiel støtte til køb af 560 000 dekarboniserede køretøjer. Foranstaltningen vil sænke købspriserne på elbiler og stimulere markedet. Den suppleres af andre foranstaltninger såsom finansiering af installationen af 50 000 offentligt tilgængelige ladestandere og yderligere 400 000 ladestandere i beboelsesejendomme. Reformer af transportsektoren er en vigtig del af de fleste genopretnings- og resiliensplaner. De omhandler den overordnede lovgivningsmæssige ramme og omfatter strategier til støtte for bæredygtig bytrafik og kollektiv transport samt foranstaltninger til støtte for etablering af opladningsinfrastruktur eller indkøb af renere køretøjer. Planerne omfatter også reformer, der indfører konkurrence inden for havnetjenester og reformerer søfartssektoren og de indre vandveje. Rumæniens genopretnings- og resiliensplan omfatter vigtige lovgivningsmæssige ændringer med henblik på at tilskynde til nulemissionsvejtransport, incitamenter til nulemissions- og lavemissionskøretøjer, skrotningsordninger til udskiftning af de mest forurenende køretøjer, forbedring af forvaltningen og effektiviteten af statsejede virksomheder i transportsektoren, strengere regler og håndhævelsesforanstaltninger samt incitamenter til bæredygtig bytransport. Den omfatter også betydelige investeringer i nulemissionsjernbanemateriel og opgraderet jernbanemateriel, modernisering og fornyelse af jernbaneinfrastruktur, navnlig langs TEN-T-korridorerne, med henblik på forbedring af vejinfrastrukturens kvalitet og effektivitet på specifikke strækninger af TEN-T-hovednettet, forbedringer af trafiksikkerheden og strækninger af det underjordiske transportnet i kommunerne Bukarest og Cluj-Napoc. Energieffektivitet Energieffektivitet tegner sig for 29 % af de samlede udgifter under søjlen for grøn omstilling (samlede omkostninger på 64,4 mia. EUR). Størstedelen af investeringerne på dette område vedrører energieffektivitet i beboelsesejendomme (samlede omkostninger på 28,4 mia. EUR), som typisk sigter mod en reduktion af primærenergiefterspørgslen på 30 % eller mere. Nogle af disse relevante investeringer omfatter også foranstaltninger, der tager sigte på at bekæmpe energifattigdom, ved at være rettet mod sårbare grupper, for hvem de betydelige etableringsomkostninger gør det næsten umuligt at investere i energieffektivitet i deres hjem. Renoveringer af offentlige bygninger er godt repræsenteret i de fleste planer (samlede omkostninger på 20,2 mia. EUR), f.eks. i skoler, sportshaller og historiske bygninger. Endelig er der også investeringer i opførelse af nye, meget energieffektive offentlige og private bygninger. Ud over bygninger vil investeringer i energieffektivitet i andre sektorer bidrage til dekarboniseringen af produktionsprocesserne i SMV'er, større virksomheder og fjernvarmesystemer, f.eks. ved at fremme integrationen af renere og mere energieffektive teknologier til fremstillingsprocesser og centraliseret varmeproduktion med samlede omkostninger på 6,5 mia. EUR. Spanien vil støtte mere end en halv million energirenoveringsforanstaltninger i beboelsesejendomme inden 2026. Disse energirenoveringer vil i gennemsnit føre til en reduktion af primærenergiefterspørgslen på mindst 30 %. Investeringerne suppleres af en sammenhængende pakke af reformer, herunder skatteincitamenter og renoveringskontorer ("one-stop-shops") for at lette renoveringerne. Belgiens genopretnings- og resiliensplan vil stimulere energieffektive renoveringer af bygninger med en samlet støtte på over 1 mia. EUR. Renoveringsbølgen vil omfatte mere end 200 000 private og sociale boliger og vil dække mere end 1 million m² offentlige bygninger. Belgien står over for vigtige renoveringer, der er nødvendige for at opfylde klimamålene. Energieffektiv renovering af private og sociale boliger vil også bidrage til at bekæmpe energifattigdom. Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter flere reformer, der skal tilskynde til renovering af bygninger i alle sektorer: private og offentlige bygninger, boliger og virksomheder. Reformerne har til formål at gøre finansiel støtte til renovering mere effektiv (f.eks. one-stop-shop) og mere miljøvenlig. De omfatter navnlig betingelser for udskiftning af forældede varmesystemer og tilskyndelse til at erstatte dem med vedvarende energi eller fjernvarme. Vedvarende energi og net Samlet set tegner de samlede anslåede udgifter til ren energi — vedvarende energi og net — sig for 12 % af de samlede udgifter under søjlen for grøn omstilling (samlede omkostninger på 26,7 mia. EUR). Omkring to tredjedele af de samlede investeringer på dette område vil blive brugt på vedvarende teknologier, mens det resterende beløb vil blive afsat til investeringer i energinet og infrastruktur (såsom udbredelse af energilagring og intelligente net). Foranstaltningerne fokuserer på opførelse af havvindmølleparker eller onshorevindmølleparker (og tilhørende infrastruktur såsom energiøer), solcellepaneler og opførelse af industrianlæg, der anvender vedvarende energi. Litauens plan vil støtte private virksomheder, landbrugere og VE-fællesskaber med henblik på erhvervelse og installation af sol- og vindenergianlæg på land samt oplagringsanlæg. Der er også planlagt biomassebaserede ordninger for vedvarende energi samt biobrændstof- og biometananlæg. 15 genopretnings- og resiliensplaner omfatter foranstaltninger, der helt eller delvist er rettet mod brint, hvilket forventes at spille en vigtig rolle med hensyn til at opnå klimaneutralitet på lang sigt. På denne baggrund vil medlemsstaternes genopretnings- og resiliensplaner bidrage til at øge investeringerne i vedvarende og kulstoffattig brint (herunder anvendelse af elektricitet fra nettet, som parallelt hermed bør dekarboniseres) med mindst 9,3 mia. EUR. Mange investeringer i genopretnings- og resiliensplanerne vedrører hele brintværdikæden — fra produktion til transport, oplagring og endelig slutanvendelse i vanskeligt dekarboniserbare industrisektorer og transportsektoren. Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter også reformer af politikrammen til støtte for vedvarende energi, f.eks. vedtagelse af nye eller forlængelse af eksisterende støtteordninger eller forenkling af administrative procedurer såsom tilladelser eller fysisk planlægning for at lette udbredelsen. Reformerne i genopretnings- og resiliensplanerne tager generelt sigte på at skabe stabile lovgivningsmæssige rammer og passende synergier mellem offentlige og private investeringer. Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter også målrettede reformer for at strømline den effektive drift af elmarkederne og udviklingen af nye kraftværker på grundlag af vedvarende energi for at nå de mål, der er fastsat i de nationale energi- og klimaplaner. Reformerne i genopretnings- og resiliensplanerne vil fremskynde udviklingen af nye kraftværker på grundlag af vedvarende energi for at nå de mål, der er fastsat i den nationale energi- og klimaplan, navnlig ved at lette godkendelsen af projekter vedrørende vedvarende energi og styrke de finansielle støttemekanismer. Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter også målrettede reformer for at strømline elektricitetsmarkedernes effektive funktion, navnlig for at lette udviklingen af et mere fleksibelt energisystem. Dette er afgørende for at støtte den forventede høje andel af vedvarende energi. Reformer af lovgivningen om elmarkedet indgår i flere genopretnings- og resiliensplaner for navnlig at muliggøre etablering af net, energilagring og efterspørgselsreaktion for at øge systemets pålidelighed. Reformerne vil også forbedre konkurrencen på markedet og bidrage til at skabe stabile lovgivningsmæssige rammer. I sidste ende vil disse reformer bidrage til et mere pålideligt, selvforsynende energimarked i Europa, der er i stand til at håndtere den stigende energiefterspørgsel. For at støtte og lette udbredelsen af vedvarende brint vil Rumænien ændre de eksisterende lovgivningsmæssige og reguleringsmæssige rammer med fokus på transport- og energisektoren (gas og elektricitet). Reformen omfatter vedtagelse af en national brintstrategi og -handlingsplan, fjerner alle lovgivningsmæssige og administrative hindringer for udviklingen af vedvarende brintteknologi og bidrager til at nå de fremtidige nationale og europæiske mål for produktion, lagring, transport og anvendelse af vedvarende brint senest i 2030. Biodiversitet, cirkulær økonomi, bæredygtig vand- og forureningsforebyggelse og -bekæmpelse Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter foranstaltninger, der er relevante for miljøpolitikkerne, hovedsagelig på fire områder: biodiversitet og økosystemer, cirkulær økonomi, affaldsforebyggelse og genanvendelse, vand- og havressourcer samt forebyggelse og bekæmpelse af forurening. Disse fire politikker tegner sig for 13 % af de samlede udgifter under søjlen for grøn omstilling (samlede udgifter på 28,8 mia. EUR). Med hensyn til biodiversitet er foranstaltningerne rettet mod bevarelse af den terrestriske og marine biodiversitet, genopretning af økosystemer og grøn infrastruktur, økologisk konnektivitet baseret på naturbaserede løsninger, bæredygtig skovforvaltning samt bekæmpelse af invasive fremmede arter. Irland vil f.eks. støtte genopretningen af tørvemoser, en foranstaltning, der har potentiale til at fremme og sikre tilbagevenden af flora og fauna i disse områder. Det anslås i den irske plan, at der over en periode på 30 år bør undgås 3,3 mio. ton CO2-emissioner takket være gennemførelsen af de forbedrede rehabiliteringsforanstaltninger.

Hvad angår cirkulær økonomi og affaldshåndtering omfatter genopretnings- og resiliensplanerne investeringer i forbindelse med både kortsigtede foranstaltninger og FoU-aktiviteter. Eksempler herpå er investeringer, der har til formål at øge cirkulariteten i specifikke sektorer plastindustrien, bygge- og anlægssektoren eller tekstilindustrien, mens FoU-aktiviteter sigter mod at udvikle mere langsigtede løsninger til reduktion af plastaffald og fremme af bioøkonomien. Mange investeringer og reformer har til formål at forbedre affaldshåndteringen gennem eftermontering af affaldssorterings- og affaldshåndteringsanlæg, idet der lægges særlig vægt på behandlingen af bioaffald. Flere medlemsstater har f.eks. forpligtet sig til at forbedre deres nationale lovgivningsmæssige rammer for at fremme en mere cirkulær økonomi ved at beskatte deponering eller forbrænding af affald og fremme genbrug af elektrisk udstyr eller plastfødevarebeholdere. Belgien vil støtte minimeringen af radioaktivt affald, der genereres under nedlukningen af de belgiske kernekraftværker, gennem særlige dekontamineringsteknikker. Italien har agter at vedtage et nationalt program for cirkulær økonomi og et for affaldshåndtering. For at støtte og tilskynde til genanvendelsespraksis vil Italien indføre et nyt digitalt sporbarhedssystem for affald og medtage en revision af miljøafgifter for at gøre genanvendelse billigere sammenlignet med deponering. Med planen indføres også teknisk støtte til lokale myndigheder for at hjælpe dem med indkøb inden for affaldshåndtering, f.eks. udarbejdelse af affaldsplaner eller gennemsigtighed i offentlige udbudsprocedurer. Med hensyn til bæredygtig anvendelse og beskyttelse af vand fokuserer en betydelig del af foranstaltningerne på vandforvaltning, også ved at medtage måleanordninger til vandindvinding, hvorved både klimamæssige og digitale mål kombineres. Andre former for vandforvaltning omfatter foranstaltninger til at målrette forsyningen af sikkert, rent og rigeligt drikkevand samt behandlingen af spildevandsopsamling. Nogle foranstaltninger har også relation til forbedring af kunstvandingseffektiviteten. Foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af forurening vedrører gennemførelse af lavemissionszoner eller reduktion af forurening i havne. Tilpasning til klimaændringer Foranstaltninger til tilpasning til klimaændringer inden for grønne aktiviteter tegner sig for ca. 6 % af de samlede udgifter under søjlen for grøn omstilling (samlede anslåede udgifter på 12,5 mia. EUR). Foranstaltningerne i planerne vedrører hovedsagelig afbødning af oversvømmelsesrisici, skovforvaltning og forebyggelse af brande. Cypern er et land, der er særlig sårbart over for virkningerne af klimaændringerne, og den cypriotiske plan indeholder derfor beskyttelsesforanstaltninger og forebyggende foranstaltninger mod oversvømmelser og skovbrande. Den omfatter en handlingsplan for forvaltning af vandressourcer med tilpasningsforanstaltninger. Foranstaltninger til oversvømmelsesbekæmpelse og vandopsamling vil skabe eller opgradere eksisterende infrastruktur til oversvømmelsesbekæmpelse. Generelt vil det sigte mod at forbedre anvendelsen af vand og øge sikkerheden og den bæredygtige drift af vandinfrastrukturer. Der er også foranstaltninger, der har til formål at øge landets evne til at reagere på skovbrande baseret på levering af brandslukningskøretøjer og -udstyr med det formål at mindske risikoen for og udbredelsen af skovbrande og styrke beskyttelsen mod de risici, som borgere, infrastruktur og skove står over for i forbindelse med disse hændelser. Grækenland medtager en særlig foranstaltning til beskyttelse af udvalgte kulturarvssteder og monumenter gennem gennemførelse af målrettede projekter og opbygning af skræddersyede infrastrukturer til forebyggelse af specifikke klimarisici og dermed forbundne farer i forbindelse med klimaændringer. Andre klimarelaterede investeringer (FUI, grønne færdigheder og grønne job og dekarbonisering af industrien) Mange genopretnings- og resiliensplaner omfatter foranstaltninger vedrørende forskning, udvikling og innovation (FUI) inden for grønne aktiviteter, som udgør 6 % af de samlede udgifter under søjlen for grøn omstilling (samlede anslåede udgifter på 13,4 mia. EUR) vedrørende f.eks. produktion af grøn brint, CO2-opsamling og -lagring, cirkulær økonomi og luft- og rumfartsområdet med fokus på lave og ingen emissioner. Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter også reformer vedrørende grønne kvalifikationer og grønne job (1,5 mia. EUR). De omfatter investeringer, der bidrager til omskolings- og opkvalificeringsinitiativer, samt reformer vedrørende udvikling og gennemførelse af nye målrettede aktive beskæftigelsespolitiske foranstaltninger til opfyldelse af behovene i forbindelse med den grønne omstilling. Disse omfatter beskæftigelsesstøtte, uddannelsespolitikker og yderligere aktive arbejdsmarkedspolitikker. Kroatien sigter mod at vedtage nye rammer for at fremme beskæftigelsen i forbindelse med den grønne omstilling gennem tilskud til grønne praktikophold samt tilskud til grønne job, hvad enten der er tale om ansættelse eller selvstændig virksomhed, og vil indføre kvalifikationskuponer til langtidsledige og personer fra sårbare grupper, der er mindre beskæftigelsesegnede, for bl.a. at tilvejebringe grønne færdigheder. Spanien sigter mod at vedtage en handlingsplan mod ungdomsarbejdsløshed, som vil indføre tre innovative programmer rettet mod unge jobsøgende, herunder praktisk uddannelse i offentlige skoleworkshops, indledende erhvervserfaring i offentlige forvaltninger og faglige muligheder for unge forskere. Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter også andre investeringer, der har til formål at modvirke klimaændringer (5,4 mia. EUR), men som ikke er omfattet af ovennævnte kategorier, såsom indførelse af emissionsafgifter på industrien, ikrafttrædelse af brede nationale klimahandlingsplaner, udformning af lovgivningsmæssige rammer for brint- og CO2-markeder og fremme af økologisk landbrug. Princippet om ikke at gøre væsentlig skade Princippet om ikke at gøre væsentlig skade er et centralt element i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten, som sikrer, at genopretnings- og resiliensfaciliteten resulterer i ambitiøse planer, der bidrager til den grønne omstilling og en bæredygtig genopretning, samtidig med at man undgår fastlåsning af ikkebæredygtige aktiver og aktiviteter. I forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten fastsættes det, at ingen foranstaltning i en genopretnings- og resiliensplan må gøre væsentlig skade på nogen af de seks miljømål som omhandlet i klassificeringsforordningens artikel 17. Disse seks miljømål er: modvirkning af klimaændringer, tilpasning til klimaændringer, bæredygtig anvendelse og beskyttelse af vand- og havressourcer, overgang til en cirkulær økonomi, forebyggelse og bekæmpelse af forurening samt beskyttelse og genopretning af biodiversitet og økosystemer. For hver foranstaltning gennemførte og præsenterede medlemsstaten i planen en detaljeret selvevaluering baseret på de tekniske retningslinjer om ikke at gøre væsentlig skade offentliggjort af Kommissionen for at sikre, at foranstaltningerne i planen ikke i væsentlig grad skader nogen af de seks miljømål. Selvevalueringen dannede grundlag for Kommissionens vurdering af planerne med hensyn til princippet om ikke at gøre væsentlig skade. For flere foranstaltningers vedkommende gennemførte Kommissionen omfattende drøftelser med medlemsstaterne for at fastslå og vurdere overholdelsen af princippet om ikke at gøre væsentlig skade forud for godkendelsen af planerne og for at identificere de specifikke betingelser, der kræves for at sikre overholdelse af princippet om ikke at gøre væsentlig skade. Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af de nationale genopretnings- og resiliensplaner indeholder detaljerede milepæle og mål til kontrol af planens gennemførelse. Udbetalinger under faciliteten vil være knyttet til en tilfredsstillende gennemførelse af disse gennemførelsestrin. Rådets gennemførelsesafgørelser indeholder specifikke bestemmelser med hensyn til ikke at gøre væsentlig skade i de milepæle og mål, der svarer til flere foranstaltninger (f.eks. foranstaltninger inden for energirenoveringer, energiproduktion, vandforvaltning, transport, støtte til dekarbonisering, horisontale ordninger og finansielle instrumenter). Disse bestemmelser sikrer, at medlemsstaterne er forpligtet til at fremlægge dokumentation for opfyldelse af betingelserne om ikke at gøre væsentlig skade for en given milepæl eller et givet mål. 3.3.Facilitetens bidrag til den digitale omstilling (søjle 2) Digitalt mål

I henhold til forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten skal mindst 20 % af den samlede tildeling i hver genopretnings- og resiliensplan støtte digitale mål. De reformer og investeringer, som medlemsstaterne har foreslået, har oversteget målet på 20 %. De samlede digitale udgifter i de vedtagne planer beløber sig til 117 mia. EUR, svarende til ca. 26 % af den samlede tildeling til planen som beregnet i henhold til metoden med digital tagging. Figur 6: Bidrag til digitale mål som andel af genopretnings- og resiliensplanen Digital omstilling Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter en række foranstaltninger til støtte for søjlen for digital omstilling, såsom udrulning af net med meget høj kapacitet og 5G-net, udvikling af digitale færdigheder i befolkningen og arbejdsstyrken, integration af digitale teknologier i offentlige processer, støtte til digitalisering af SMV'er samt FoU og udbredelse af avancerede teknologier. Ifølge søjlens rapporteringsmetode tildeles i alt næsten 130 mia. EUR i udgifter til søjlen for digital omstilling (29 % af de samlede udgifter i de 22 planer). Mere end en tredjedel af de digitale udgifter afsættes til digitalisering af offentlige tjenester, herunder digitalisering af transport (36 %, 47 mia. EUR), efterfulgt af foranstaltninger til støtte for digitaliseringen af virksomheder (20 %, 26 mia. EUR) og menneskelig kapital (20 %, 26 mia. EUR), jf. figur 7 nedenfor. Figur 7: Fordeling af udgifter til støtte for den digitale omstilling (søjle 2) Dette diagram viser fordelingen af det anslåede bidrag til den politiske søjle i henhold til en liste over politikområder, som Europa-Kommissionen har opstillet. Procentdelen vedrører de samlede udgifter under hvert politikområde som en andel af søjlen for digital omstilling. E-forvaltning og digitale offentlige tjenester Foranstaltninger til støtte for digitaliseringen af offentlige tjenester og e-forvaltning udgør mere end en tredjedel af de digitale udgifter, der finansieres af faciliteten for de 22 vedtagne genopretnings- og resiliensplaner (47 mia. EUR, hvilket svarer til 36 % af søjlen for digital omstilling). Disse foranstaltninger har til formål at modernisere og forbedre de offentlige forvaltningsprocesser for at gøre dem mere brugervenlige, borgerorienterede og interoperable og for at fremme enkeltpersoners og virksomheders adgang til og udbredelse af digitale offentlige tjenester. Mange genopretnings- og resiliensplaner omfatter reformer, der har til formål at indføre eller forbedre e-forvaltningsløsninger, såsom indførelse af e-ID, sikre interoperabilitet mellem digitale offentlige platforme samt forbedre dataindsamlingen og -forvaltningen. Kroatiens plan omfatter en investering, der skal gøre det let for borgerne at anvende offentlige onlinetjenester på deres smartphones ved at oprette en mobil e-tjenesteplatform. Den fremmer brugen af elektroniske signaturer i borgernes interaktion med den offentlige forvaltning og omfatter en investering i indførelsen af Kroatiens digitale identitetskort for at gøre det muligt for brugere af e-ID at underskrive dokumenter på mobile platforme. Kroatiens genopretnings- og resiliensplan omfatter også en foranstaltning, der har til formål at oprette en kvikskranke, der harmoniserer og centraliserer helpdesksystemet for alle offentlige myndigheders onlinetjenester, for at muliggøre bedre kommunikation med offentlige forvaltninger, hurtigere adgang til oplysninger og muligheder for at sende feedback og vurdere kvaliteten af interaktionen med embedsmænd. En række genopretnings- og resiliensplaner omfatter investeringer, der har til formål at integrere avancerede teknologier (såsom offentlige clouds) i offentlige processer samt styrke den offentlige sektors cybersikkerhedskapacitet. Offentlige clouds forventes at forenkle borgernes interaktion med offentlige myndigheder ved at reducere databehandlingstiden, sænke omkostningerne ved offentlige tjenester og øge sikkerheden for følsomme data. Der tages også behørigt hensyn til en række planer om at styrke statens cybersikkerhedskapacitet, eftersom cyberkriminalitet har vist sig at kunne blokere kritiske offentlige tjenester. Grækenlands plan omfatter en komponent, der er dedikeret til den digitale omstilling af offentlige enheder, og som omfatter vidtrækkende cybersikkerheds- og dataforvaltningsstrategier samt udvidet anvendelse af avancerede teknologier såsom cloud computing og big data. Maltas genopretnings- og resiliensplan omfatter en investering i yderligere digitalisering af Maltas direktorat for handelsskibsfart ved at udvikle en række IT-værktøjer og -systemer (såsom dokumentforvaltningssystemet, herunder digitaliseringen af 15 000 fysiske skibsfartsfiler, fartøjsforvaltningssystemet, en digital maritim grænseflade, sømandsforvaltningssystemet og det maritime analyseværktøj). Investeringen i digitale tjenester og en cloudbaseret infrastruktur vil bidrage til at sikre en mere effektiv reguleringspraksis og forbedre de interne aktiviteter, kunderelationer og administration i direktoratet i en sektor, der har afgørende betydning for Maltas økonomi. Mange genopretnings- og resiliensplaner indeholder foranstaltninger, der tager sigte på digitalisering af de nationale sundhedssystemer, herunder udvidelse af telemedicintjenester, konsolidering af fragmenterede nationale sundhedsregistre og sikring af digitale sundhedsplatformers interoperabilitet og sikkerhed. Sloveniens plan omfatter foranstaltninger til at integrere nye digitale tjenester i sundhedsplejen, fremme brugen af informationsteknologi til at kommunikere med patienter og interessenter, indføre kvalitetsovervågning baseret på realtidsdata, forbedre kapaciteten og patientforvaltningsplanlægningen og forbedre planlægningen af hospitalsfaciliteter, lægetjenester og materialebehov. Digitaliseringen af offentlige tjenester vedrører flere politikområder og skaber synergier med de fem andre søjler, der støttes af faciliteten. Nogle investeringer til støtte for den grønne søjle afspejler f.eks. digitaliseringens centrale rolle med hensyn til at gøre EU's transportsystemer mere bæredygtige og modstandsdygtige, f.eks. gennem intelligente transportsystemer (ITS), værktøjer til forvaltning af mobilitet i byer, multimodal billettering og multimodale passagerinformationssystemer og udvidelse af det europæiske jernbanetransportstyringssystems dækning. Finlands genopretnings- og resiliensplan støtter Digirail-projektet om indførelse af det europæiske jernbanetrafikstyringssystem på hele det nationale jernbanenet senest i 2040 sammen med det 4G- og 5G-baserede fremtidige mobile jernbanekommunikationssystem. Menneskelig kapital inden for digitalisering Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter en lang række foranstaltninger til støtte for udviklingen af digitale færdigheder til en samlet anslået omkostning på 26 mia. EUR, hvilket svarer til 20 % af søjlen for digital omstilling. De fleste planer omfatter foranstaltninger til at øge niveauet af digitale færdigheder i befolkningen som helhed og i arbejdsstyrken. Nogle planer omfatter også foranstaltninger til fremme af avancerede digitale færdigheder og uddannelse af IKT-fagfolk med udvikling af uddannelsesmoduler inden for avancerede digitale teknologier til videregående uddannelse og erhvervsuddannelse. Covid-19-pandemien har understreget behovet for digitalisering af uddannelse, og en række genopretnings- og resiliensplaner omfatter relevante foranstaltninger.

Portugals genopretnings- og resiliensplan omfatter en investering i "Digital Academy", der vil tilbyde skræddersyet uddannelse til den portugisiske arbejdsstyrke for at øge antallet af arbejdstagere med digitale færdigheder. I alt 800 000 deltagere vil gennemgå en personlig kortlægning af behovet for digitale færdigheder og følge målrettet uddannelse i digitale færdigheder. Letlands genopretnings- og resiliensplan omfatter en foranstaltning, der har til formål at øge antallet af specialister med avancerede digitale færdigheder betydeligt. Foranstaltningen består i at udvikle ca. 20 uddannelsesmoduler i avancerede digitale færdigheder inden for avancerede teknologier som kvanteteknologi, højtydende databehandling og sprogteknologi. Uddannelsesmodulerne vil indgå i videregående uddannelsesprogrammer (bachelor, master og ph.d.) samt uddannelsesprogrammer for fagfolk i virksomheder. Investeringen vil støtte 3 000 deltagere i de udviklede moduler. Irlands genopretnings- og resiliensplan omfatter en foranstaltning, der støtter den digitale omstilling af uddannelse på alle niveauer (skoler, videregående uddannelser, livslang læring), integrerer grundlæggende digitale færdigheder i alle sammenhænge og imødegår risikoen for en digital kløft. Digitalisering af virksomheder Alle vedtagne genopretnings- og resiliensplaner omfatter foranstaltninger til støtte for digitaliseringen af virksomheder til et samlet beløb på 26 mia. EUR, hvilket svarer til 20 % af søjlen for digital omstilling. Foranstaltningerne på dette område omfatter vigtige reformer, hvoraf de vigtigste er dem, der har til formål at forenkle de administrative procedurer for virksomheder og skabe grundlaget for et digitalt erhvervsklima med tiltag inden for digital virksomhedsetablering og -registrering, tillid og cybersikkerhed. Disse foranstaltninger forventes at øge tilliden til indførelsen af digitale teknologier med en positiv indvirkning på både deres udbredelse og intensiteten af deres anvendelse. Reformer vedrørende digitalisering af fakturering forventes også at få en positiv indvirkning på digitaliseringen af virksomhederne. Tyskland vil gennemføre loven om onlineadgang og moderniseringen af registre, som forventes at mindske den administrative byrde for virksomhederne og navnlig for SMV'er. Disse reformer baner vejen for indførelse og effektiv anvendelse af engangsprincippet ved hjælp af digitale midler. Spanien vil vedtage reguleringsmæssige sandkasser til regulering af anvendelsen af kunstig intelligens, herunder lovgivningsmæssige foranstaltninger vedrørende anvendelse af data, privatlivets fred og etiske spørgsmål. En række planer omfatter investeringer til støtte for integrationen af avancerede digitale teknologier i virksomhedernes produktionsprocesser (f.eks. automatisering og kunstig intelligens). Denne form for støtte kan antage forskellige former, såsom generel støtte som coaching- og konsulenttjenester (herunder gennem europæiske digitale innovationsknudepunkter), lån, tilskud eller skattefradrag til køb af materielle (maskiner/teknisk udstyr) og immaterielle (software/uddannelse) aktiver eller strukturelle foranstaltninger (herunder reguleringsmæssige sandkasser). Desuden omfatter flere planer områdespecifikke (f.eks. for nye processer inden for kommercielle aktiviteter) samt industrispecifikke investeringer (f.eks. for turismen eller køretøjsfabrikant-/leverandørsektoren). Østrigs plan omfatter en solid pakke af foranstaltninger, der har til formål at støtte og lette digitaliseringen af virksomheder. Planen indeholder navnlig målrettede investeringer, der skal hjælpe SMV'er med at indføre digitale teknologier, hvilket har vist sig at være en flaskehals for produktivitetsvækst. Danmarks plan indeholder foranstaltninger til fremme af digitaliseringen af SMV'er ved at forlænge den eksisterende ordning for digitalisering af SMV'er, der yder støtte til SMV'er til at digitalisere deres virksomhed og udvide brugen af ny og avanceret teknologi samt e-handelsløsninger. Italien har omorganiseret og revideret en række eksisterende foranstaltninger til den såkaldte "Transizione 4.0"-ordning, som giver skattefradrag til virksomheder, der investerer i materielle (digitale og automatiserede maskiner) og immaterielle (software) varer under Industria 4.0, hvorved der sigtes mod at fremme modernisering og digitalisering af produktionssektoren. Generelt nyder både store og små virksomheder godt af de investeringer, der støtter digitaliseringen af virksomheder. Desuden omfatter de fleste af planerne foranstaltninger, der specifikt er rettet mod SMV'er, da mindre virksomheder står over for større udfordringer med hensyn til at indføre digitale teknologier. Konnektivitet Langt størstedelen af genopretnings- og resiliensplanerne omfatter investeringer i konnektivitet, som tegner sig for en anslået omkostning på 13 mia. EUR og udgør 10 % af søjlen for digital omstilling. Dette omfatter en bred vifte af foranstaltninger, hvis mål bidrager til udbredelsen af faste og trådløse net med meget høj kapacitet i overensstemmelse med EU's mål for det digitale årti for at sikre, at alle europæiske husstande senest i 2025 har adgang til højhastighedsinternet, og at de senest i 2030 vil have adgang til gigabitkonnektivitet. Mange genopretnings- og resiliensplaner omfatter investeringer, der støtter udbredelsen af 5G eller faste net med ultrahurtig eller meget høj kapacitet for at mindske den digitale kløft. Med "Broadband Austria 2030" omfatter Østrigs genopretnings- og resiliensplan investeringer i gigabitnet, som når ud til halvdelen af de østrigske husstande med gigabitkompatible forbindelser, der leverer download- og uploadhastigheder på mindst 100 Mbit/s, og etablering af ny symmetrisk gigabitkonnektivitet, hvilket vil gavne især landdistrikterne. Kroatiens genopretnings- og resiliensplan vil finansiere udviklingen af bredbåndsinfrastruktur i områder, hvor der ikke er tilstrækkelig kommerciel interesse, hvilket vil bidrage til at mindske den digitale kløft i Kroatien — med et mål om at nå ud til 700 000 indbyggere i disse områder. Nogle genopretnings- og resiliensplaner omfatter også investeringer i installation af fiberoptiske infrastrukturer i bygninger og investeringer, der også kan have en grænseoverskridende dimension, såsom investeringer i 5G-korridorer og undersøiske fiberkabler. Desuden omfatter flere genopretnings- og resiliensplaner også ledsagende reformer i overensstemmelse med bedste praksis for rettidig udrulning af 5G og hurtigt bredbånd som fastsat i konnektivitetsværktøjskassen. Sådanne reformer forventes at lette private operatørers investeringer i net med meget høj kapacitet, navnlig ved at fjerne unødvendige administrative hindringer for investeringer i net, ved at fremskynde tilladelsesprocedurerne for investeringer i udrulning af trådløse og faste VHCN-net og ved at reducere etableringsomkostningerne og lette netudrulningsprocesserne. Cyperns genopretnings- og resiliensplan vil finansiere installationen af nye undersøiske kabler for at forbinde Cypern med det græske system, hvorigennem Cypern vil få adgang til nogle af regionens vigtigste internetudvekslinger og forbedre konnektiviteten på øen. Italiens genopretnings- og resiliensplan vil finansiere fem foranstaltninger, der forventes at bidrage til det nationale ultrahurtige 5G-telenet på hele det nationale område: Italia 1 Giga, Italia 5G, forbundne skoler, forbundne sundhedsfaciliteter og forbundne mindre øer. Med hensyn til ledsagende reformer er Østrigs og Grækenlands planer i overensstemmelse med konnektivitetsværktøjskassen og omfatter f.eks. reformer med henblik på at forenkle procedurerne for etablering af bredbånd, navnlig ved at fjerne unødvendige administrative hindringer, fremskynde tilladelsesprocedurerne og reducere etableringsomkostningerne. Digital FoU, digital kapacitet og udrulning af avancerede teknologier De fleste genopretnings- og resiliensplaner omfatter foranstaltninger til støtte for forskning og udvikling inden for digitale teknologier og/eller investeringer i digital kapacitet og udbredelse af avancerede teknologier for i alt ca. 18 mia. EUR, hvilket svarer til ca. 14 % af det samlede bidrag til søjlen for digital omstilling. Disse foranstaltninger består hovedsagelig af investeringer i FoU-aktiviteter inden for områder som mikroelektronik, cloud, cybersikkerhed og kunstig intelligens samt infrastrukturer, herunder navnlig supercomputere og kvantekommunikationsnet. Disse investeringer vil til tider blive gennemført i forbindelse med multinationale projekter (se afsnit nedenfor). Nogle genopretnings- og resiliensplaner omfatter også reformer, der supplerer disse investeringer, med det formål at tilpasse de politiske værktøjer til forskning og innovation for bedre at støtte udviklingen af disse teknologiske områder eller de retlige og administrative rammer (navnlig for så vidt angår datastyring og -forvaltning) for at gøre det muligt at indføre de tilsvarende teknologier. Tysklands plan indeholder et omfattende grænseoverskridende europæisk initiativ til investering i den kommende generation af cloudtjenester og -infrastruktur for at fremme industriel udbredelse af intelligente cloud- og edgeløsninger, der er yderst innovative, yderst sikre, energieffektive og fuldt ud i overensstemmelse med databeskyttelse. Den østrigske genopretnings- og resiliensplan vil finansiere forskningsinfrastrukturer og samarbejde med henblik på bl.a. at udvide videnbasen for (yderligere) udvikling af teknologiske koncepter samt hardware og software til kvantedatabehandling, simulering og kommunikation. Belgien, Spanien og Slovenien vil støtte digitaliseringen af kultur- og mediesektoren. Betydelige investeringer vil udstyre kultur- og medieoperatører med teknologiske værktøjer til digitalisering og støtte og fremme vigtige kulturinstitutioners digitale omstilling og dermed øge adgangen til kulturarv.

3.4.Facilitetens bidrag til intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (søjle 3) Foranstaltninger, der bidrager til søjlen for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, vedrører mere end 1 000 foranstaltninger i de 22 genopretnings- og resiliensplaner til et samlet beløb på ca. 223 mia. EUR. Disse foranstaltninger vedrører meget forskellige områder, lige fra støtte til SMV'er til forskning og udvikling og innovation til reformer til forbedring af erhvervsklimaet eller konkurrenceevnen. De dækker også store investeringer til støtte for intelligent, bæredygtig vækst såsom Spaniens støtte til digitalisering og innovation (3 mia. EUR), Italiens Transizione 4.0 (10,8 mia. EUR) og Portugals kapitalisering af landets nationale erhvervsfremmende bank Banco Nacional de Fomento (1,5 mia. EUR). Disse foranstaltninger omfatter også et bredt spektrum af reformer, navnlig inden for centrale områder af det indre marked, såsom lovregulerede erhverv (Portugal, Kroatien), kunstneres og kulturarbejderes status (Tjekkiet, Grækenland, Spanien eller Rumænien), intellektuel ejendomsret (Italien, Grækenland), markedsovervågning (Italien), insolvens (Italien, Spanien, Portugal, Grækenland, Slovakiet) og offentlige indkøb (Italien, Grækenland, Slovakiet, Slovenien, Rumænien og Letland). Figur 8: Fordeling af udgifter til støtte for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (søjle 3) Dette diagram viser en fordeling af det anslåede bidrag til den politiske søjle i henhold til en liste over politikområder, som Europa-Kommissionen har opstillet. Procentdelen vedrører de samlede udgifter under hvert politikområde som en andel af søjlen for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Forskning, udvikling og innovation Alle genopretnings- og resiliensplaner omfatter foranstaltninger vedrørende forskning, udvikling og innovation til et samlet beløb på 44 mia. EUR. Investeringerne i FoI udgør typisk mellem 4 % og 13 % af en medlemsstats tildeling af tilskud til genopretnings- og resiliensfaciliteten med nogle få afvigende værdier under eller over dette interval og et gennemsnit på ca. 10 %. Flere genopretnings- og resiliensplaner omfatter både investeringer og reformer, der kan have en reel transformativ indvirkning på udviklingen af medlemsstaternes FoI-system, og som kan forme det i de kommende år. I flere østlige og sydlige medlemsstater, som kombinerer en høj tildeling af tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og lav FoU-intensitet, svarer de investeringer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanerne, f.eks. til mere end ét års offentlige investeringer i FoI (før covid-19). Desuden er investeringerne i nogle af disse lande knyttet til vigtige reformer af FoI-politikken. De foreslåede reformer har ofte til formål at mindske fragmenteringen af det videnskabelige forskningssystem gennem konsolidering af videnskabelige forskningsinstitutioner eller at gøre forskningskarrierer i offentlige institutioner mere attraktive gennem ændringer i ansættelses-, løn- og karriereforvaltningspolitikkerne. Slovakiets genopretnings- og resiliensplan omfatter en reform, der vil fremme koncentrationen af fremragende uddannelses- og forskningskapacitet ved at samle universiteterne i større enheder. Reformen bør også gøre det muligt at øge samarbejdet mellem akademiske forskningsenheder og erhvervslivet. Kroatiens genopretnings- og resiliensplan omfatter en reformdagsorden, der har til formål at styrke det offentlige videnskabelige grundlag ved at indføre et nyt resultatbaseret finansieringssystem for universiteter og offentlige forskningsorganisationer og ved at gøre forskerkarrierer mere attraktive og revidere forskernes karriereforløb. Reformerne har også til formål at mindske den administrative byrde i forbindelse med adgangen til offentlig finansiering af FoI-aktiviteter og støtte viden- og teknologioverførsel (fra offentlige forskningsinstitutioner til private virksomheder) gennem oprettelse af passende enheder (kontorer, agenturer) og fjernelse af hindringer for samarbejde mellem forskningsmiljøet og erhvervsliv. Sidst, men ikke mindst, sigter reformerne i genopretnings- og resiliensplanerne også mod at forbedre koordineringen mellem de forskellige forvaltningsniveauer inden for FoI og uddannelsespolitikker for at imødekomme kvalifikationsbehovene og forbedre beskæftigelsesegnetheden, navnlig for unge. Et stort antal genopretnings- og resiliensplaner indeholder tematiske FoI-investeringer, som vil gøre det muligt at mobilisere FoI-kapacitet med henblik på at fremskynde den grønne og den digitale omstilling og øge modstandsdygtigheden i overensstemmelse med dagsordenerne på EU-plan (ca. 37 % og 22 % af de anslåede omkostninger til FoU-relaterede foranstaltninger skal faktisk bidrage til henholdsvis grønne og digitale mål). Disse tematiske investeringer vil hovedsagelig bestå i at yde finansiel støtte til FoI-aktiviteter og -infrastrukturer. Nogle medlemsstater medtog også investeringer til støtte for Horisont Europa-partnerskaber og finansiering af fremragende projekter, der har modtaget kvalitetsmærket "Seal of Excellence" under Horisont Europa. Danmarks genopretnings- og resiliensplan har til formål at give den offentlige og private sektor incitamenter til at fremme FoU, navnlig inden for innovative grønne teknologier, gennem etablering af fire offentlig-private partnerskaber kaldet "grønne partnerskaber" med henblik på at udvikle løsninger på fire missionsbaserede udfordringer i forbindelse med reduktion af emissioner i transport-, landbrugs-, fødevare- og affaldssektoren. Støtte til virksomheder (herunder SMV'er, adgang til finansiering og finansielle instrumenter) De fleste genopretnings- og resiliensplaner (19 ud af 22) omfatter foranstaltninger, der yder direkte støtte til SMV'er, og som beløber sig til 44 mia. EUR, hvilket svarer til ca. 22 % af de samlede anslåede udgifter til søjle 3. SMV'erne vil dog også drage fordel af en større pulje af foranstaltninger, der har et bredere politisk fokus. Det gælder f.eks. indkaldelse af forslag til projekter til støtte for FoI på det grønne og digitale område, finansielle instrumenter, der er åbne for alle virksomheder, reformer af erhvervsklimaet med indvirkning på SMV'er og større virksomheder eller brede foranstaltninger såsom digitalisering af offentlige forvaltningstjenester, som vil have en positiv indvirkning på mange SMV'ers drift og omkostninger, men som ikke vil være forbeholdt SMV'er. Alle genopretnings- og resiliensplanerne, som tager højde for disse yderligere foranstaltninger, omfatter foranstaltninger, der er relevante for SMV'er, med samlede anslåede udgifter på ca. 109 mia. EUR eller tæt på 24 % af de samlede anslåede udgifter. Generelt dækker SMV-foranstaltningerne i genopretnings- og resiliensplanerne en bred vifte af områder, lige fra forbedring af erhvervsklimaet og adgang til offentlige udbud til digitalisering af SMV'er og forbedring af deres miljømæssige bæredygtighed. En række foranstaltninger har også til formål at forbedre SMV'ernes vækst og modstandsdygtighed gennem forbedret adgang til finansiering, omskoling og opkvalificering af deres ansatte eller styrkelse af deres forsknings- og udviklingskapacitet. Ud over de foranstaltninger, der udtrykkeligt — og i visse tilfælde udelukkende — er rettet mod SMV'er, forventes en række foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanerne også indirekte at gavne SMV'er. Dette er tilfældet for de store investeringer, der støttes af genopretnings- og resiliensplanen i sektorer med en høj andel af SMV'er, såsom bygge- og anlægsvirksomhed og turisme eller indkaldelse af projekter vedrørende FoU-aktiviteter, som innovative SMV'er kan deltage i. Kroatien vil oprette en række finansielle instrumenter for at skabe mere gunstige finansieringsvilkår med det formål at fordele 1 300 lån/rentegodtgørelser til SMV'er. Kroatien vil også investere i SMV'ers ledelseskapacitet ved at yde dem støtte til erhvervsrådgivning. Letland vil støtte SMV'er med tiltag vedrørende digitale færdigheder, omskoling og opkvalificering samt støtte innovative digitale infrastrukturer såsom Industry 4.0-løsninger. Frankrigs genopretnings- og resiliensplan vil støtte energirenovering af SMV'er med en skattegodtgørelsesforanstaltning og en særlig ordning til støtte for håndværkere, små virksomheder og selvstændige i deres energirenoveringsarbejde. Finlands plan er specifikt rettet mod SMV'er, idet den fokuserer på at fremskynde væksten i finske mikrovirksomheder og små virksomheder og styrke deres internationaliseringskapacitet ved at yde tilskud til virksomhedsudvikling. I Spaniens plan er støtten til SMV'er i høj grad fokuseret på digitalisering med en bred ordning (3 mia. EUR), der skal levere en grundlæggende og mere avanceret digitaliseringspakke til en betydelig andel af SMV'erne (digital værktøjskasse). Grækenlands plan omfatter også en række investeringer, der har til formål at fremme adgangen til finansiering for græske virksomheder, herunder SMV'er, gennem en ambitiøs lånefacilitetsordning. Disse investeringer vil blive tilpasset de fem strategiske søjler, der er fastsat for lånefaciliteten, nemlig grøn omstilling, digitalisering, ekstroversion, stordriftsfordele gennem fusioner og overtagelser og innovation (FoU). I forbindelse med udrulningen af deres genopretnings- og resiliensplaner har medlemsstaterne også et stort spillerum til at fremme SMV'ers deltagelse i store projekter samt samarbejdet mellem små og store virksomheder eller forskningsmiljøet. Det strategiske projekt for det elektriske og opkoblede køretøj, der er planlagt i Spaniens genopretnings- og resiliensplan, PERTE, omfatter gennemførelsen af flere store integrerede projekter, der dækker hele værdikæden for det elektriske og forbundne køretøj, benævnt "traktorprojekter". Mindst 40 % af deltagerne i traktorprojekter skal være SMV'er, og mindst 30 % af al støtte skal komme SMV'er til gode. Foranstaltningen forventes at bidrage til at opretholde og udvikle SMV'ers deltagelse i bilindustriens værdikæde og skabe nye forretningsmuligheder for nystartede virksomheder og SMV'er.

Erhvervsklimaet De fleste genopretnings- og resiliensplaner omfatter foranstaltninger til forbedring af erhvervsklimaet, idet reformer og investeringer udgør 17,2 mia. EUR og 8,5 % af de anslåede udgifter på dette område. Foranstaltningerne har navnlig til formål at gøre det lettere at drive forretning ved at mindske bureaukratiet for virksomheder og iværksættere og ved at liberalisere erhvervsreguleringen og mindske restriktionerne for stærkt regulerede erhverv. Foranstaltningerne har også til formål at tiltrække udenlandske investeringer og talenter eller at udvikle nøglesektorer som kultur og turisme. Nogle genopretnings- og resiliensplaner indfører reformpakker for at øge konkurrenceevnen for offentlige koncessioner og offentlige indkøb. Grækenlands genopretnings- og resiliensplan omfatter en reform, der har til formål at mindske den administrative og reguleringsmæssige byrde for virksomhederne. Reformen omfatter en række tiltag, der skal forenkle procedurerne for at opnå kredit, få en elforbindelse, registrere ejendom og opnå byggetilladelse. Spanien planlægger at vedtage en ny opstartslov, som vil skabe gunstige betingelser for innovative virksomheders etablering og vækst. Østrig medtager også en opstartspakke, der er skræddersyet til behovene hos nystartede virksomheder, innovative SMV'er og socialt iværksætteri. De fleste genopretnings- og resiliensplaner omfatter foranstaltninger inden for erhvervsinfrastruktur, industrialisering og reindustrialisering til en samlet værdi af 26 mia. EUR inden for disse politikområder. Disse foranstaltninger vedrører navnlig forbedring af jernbane- og vejforbindelser til havne eller til industriparker og udvikling af multimodale transportknudepunkter, sanering af industriområder, herunder vand- og affaldshåndtering, foranstaltninger til støtte for den cirkulære økonomi i industrianlæg, herunder genanvendelsescentre, logistiske knudepunkter til støtte for landbrugsfødevareindustrien, bredbåndsforbindelser og 5G-forbindelser til industriområder og erhvervsområder, oprettelse af dataområder til industriel anvendelse eller til specifikke industrisektorer. 3.5.Facilitetens bidrag til social og territorial samhørighed (søjle 4) Foranstaltninger til støtte for social og territorial samhørighed beløber sig til 193 mia. EUR i anslåede udgifter. Foranstaltninger, der tager sigte på territorial samhørighed, omfatter navnlig store infrastrukturinvesteringer, der således udgør mere end halvdelen af de udgifter, der bidrager til søjle 4 (72 %). Udgifterne til social samhørighed under søjle 4 deles stort set ligeligt mellem socialpolitikker (social beskyttelse og socialt boligbyggeri) og foranstaltninger, der bidrager til beskæftigelse og færdigheder (støtte til beskæftigelse af andre end unge, modernisering af arbejdsmarkedsinstitutioner og voksenuddannelse). Figur 9: Fordeling af udgifter til støtte for social og territorial samhørighed efter politikområde (søjle 4) Dette diagram viser en fordeling af det anslåede bidrag til den politiske søjle i henhold til en liste over politikområder, som Europa-Kommissionen har opstillet. Procentdelen vedrører de samlede udgifter under hvert politikområde som en andel af søjlen for social og territorial samhørighed. Territorial infrastruktur og tjenester, udvikling af landdistrikter og fjerntliggende områder (herunder øer) En lang række reformer og investeringer har til formål at forbedre den territoriale infrastruktur og de tjenester, der leveres på lokalt plan, samt at udfylde kløften mellem byområder og landdistrikter. Disse omfatter foranstaltninger til støtte for landbrugssektoren, forbedring af infrastrukturer, der kan styrke den lokale økonomi og den nationale konkurrenceevne (f.eks. jernbaner og havne), og levering af tjenester, der har en direkte indvirkning på livskvaliteten i dagligdagen. Mange af foranstaltningerne vedrørende territoriale infrastrukturer og tjenester vedrører fremme og innovation af mobilitet og transport ved at forbedre lufttrafikstyringssystemerne, investere i anlæg, opgradering og elektrificering af jernbaner, modernisere havneinfrastrukturer og støtte bæredygtige bytrafikprojekter såsom offentlige transporttjenester med høj kapacitet og anlæg af cykelstier. Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter også en række foranstaltninger til forbedring af udnyttelsen af naturressourcer og bevarelse af miljøet på lokalt plan. Dette er tilfældet med reformer af kloakering og affaldshåndtering på øerne, investeringer i udvidelse af vandrensningssystemer i store byområder samt kunstvandingsnet i landdistrikter, foranstaltninger til at øge landbrugets, husdyrbrugets og fiskeriets bæredygtighed og støtte oprettelsen af konsortier i funktionelle landdistrikter. Hvad angår de territoriale tjenester indeholder genopretnings- og resiliensplanerne foranstaltninger til at styrke kommunernes kapacitet til at levere tjenester af god kvalitet gennem decentraliseringsreformer og investeringer for at forbedre den offentlige forvaltnings resultater på lokalt plan. Belgiens, Danmarks og Italiens planer omfatter investeringer, der skal tilskynde til anlæg af cykelstier på landeveje. Dette vil støtte borgernes og turistsektorens adgang til et mere sammenhængende cykelstinet og dermed bedre muligheder for at vælge cykel frem for andre transportformer. Desuden vil foranstaltningerne støtte en ordning, der er rettet mod kommunale projekter inden for cykelbyggeri. Cypern vil gennemføre oversvømmelsesbekæmpelses- og vandopsamlingsforanstaltninger rettet mod Livadia, Kladeri og Nicosia centrum. Mere præcist vil denne investering støtte opgraderingen af oversvømmelseskanaler i Livadia, opførelsen af et regnvandsopsamlingsnet med en længde på 4 600 meter i Kladeri og et kloaksystem i Nicosia, herunder genopbygning af gader og fortove og udvidelse af regnvandsnettet. Letlands genopretnings- og resiliensplan indeholder bestemmelser om en administrativ territorial reform for at forbedre kvaliteten af tjenesterne ved at reducere antallet af administrative enheder og øge effektiviteten og tilgængeligheden af tjenesteydelser. Foranstaltningen omfatter vedtagelse af en ny kommunelov, der reviderer de lokale myndigheders funktioner og opgaver. Den nye lov skal sikre bedre forvaltning på kommunalt plan, en klarere adskillelse og kompetencefordeling mellem beslutningstagning og udøvende beføjelser og øget inddragelse af borgerne i lokalsamfundenes beslutningstagning. Social beskyttelse, inklusion, socialt boligbyggeri og social infrastruktur Genopretnings- og resiliensplanerne dækker en bred vifte af reformer og investeringer, der styrker medlemsstaternes sociale beskyttelsessystemer. Disse foranstaltninger fokuserer på de sociale beskyttelsessystemers effektivitet, kvalitet og modstandsdygtighed, afhængigt af de landespecifikke behov som fremhævet i de landespecifikke henstillinger 2019/2020. Størstedelen af investeringerne i social beskyttelse under genopretnings- og resiliensfaciliteten vedrører opgradering, udvidelse eller forbedring af netværket af sociale tjenester og faciliteter, der stilles til rådighed af offentlige og private sociale institutioner. De omfatter også specifikke foranstaltninger vedrørende f.eks. inklusion af personer med handicap, forbedring af de sociale ydelsers tilstrækkelighed og bæredygtighed og forbedring af levevilkårene for ældre med behov for pleje. En række medlemsstater omfatter også vigtige investeringer for at øge udbuddet af socialt boligbyggeri og social infrastruktur til sårbare grupper. Nogle medlemsstater medtog også skridt i deres genopretnings- og resiliensplaner til en reform af mindsteindkomst- og pensionssystemerne for at øge deres tilstrækkelighed og bæredygtighed. Foranstaltningerne til fordel for social beskyttelse og socialt boligbyggeri tegner sig for ca. 27 mia. EUR i anslåede udgifter. Portugal: Støtteprogrammet for adgang til boliger er en investering, der skal sikre anstændige og passende boliger til familier med de største behov og til de mest sårbare grupper med det formål at støtte socialt boligbyggeri til mindst 26 000 husstande i nød senest i 2026. Investeringerne omfatter opførelse af nye bygninger, renovering af eksisterende boliger samt, når det er nødvendigt, erhvervelse og leasing af yderligere bygninger med henblik på socialt boligbyggeri. Litauen: Reform for at øge arbejdsløshedsforsikringsordningens dækning, indføre yderligere ydelser til enlige ældre og personer med handicap samt forbedre pensionsindekseringsmekanismen for at afhjælpe fattigdom i alderdommen. Kroatien: Genopretnings- og resiliensplanen omfatter en reform og en investering i en social mentorordning med henblik på at etablere en individualiseret ordning i sociale velfærdscentre rettet mod udsatte eller marginaliserede personer. Denne nye tjeneste vil fokusere på integration af personer med handicap, ofre for vold, hjemløse, migranter, romaer, unge, personer, der afsoner fængselsstraffe, og medlemmer af andre socialt sårbare grupper. Spanien: Reform om beskyttelse af familier og anerkendelse af deres mangfoldighed, som giver retlig anerkendelse af de forskellige typer familiestrukturer og fastlægger de ydelser og tjenesteydelser, som de har ret til, afhængigt af deres karakteristika og indkomstniveau. Beskæftigelsesstøtte, modernisering af arbejdsmarkedsinstitutioner og voksenuddannelse for andre målgrupper end unge Næsten alle medlemsstater medtog i deres genopretnings- og resiliensplaner en række reformer og investeringer til støtte for jobskabelse, opkvalificering og modernisering af arbejdsmarkedet. Disse foranstaltninger er en reaktion på den landespecifikke henstilling vedrørende beskæftigelsesstøtte og arbejdsmarkedet i de seneste to år, der er rettet til næsten alle medlemsstater. Navnlig blev et flertal af medlemsstaterne i 2020 anmodet om at afbøde krisens indvirkning på beskæftigelsen og styrke jobstøtten, samtidig med at der også blev identificeret forskellige, mere specifikke strukturelle udfordringer. Beskæftigelse og aktive arbejdsmarkedspolitikker udgør et centralt aspekt af næsten alle genopretnings- og resiliensplaner, også i overensstemmelse med Kommissionens henstilling om effektiv og aktiv støtte til beskæftigelse (EASE) efter covid-19-krisen. Planerne omfatter investeringer og reformer med henblik på at øge kvinders, unges og sårbare gruppers deltagelse på arbejdsmarkedet, støtte jobskabelse og overgangen til nye sektorer og erhverv, fremme beskæftigelsen og forbedre arbejdsmarkedernes resultater, funktion og modstandsdygtighed. I alt tegner foranstaltninger til støtte for beskæftigelsen og moderniseringen af arbejdsmarkedsinstitutionerne sig for ca. 11,3 mia. EUR, hvilket svarer til 6 % af tildelingen under søjle 4.

Voksenuddannelse vil være afgørende for at styrke den sociale og økonomiske modstandsdygtighed. De nationale planer omfatter reformer til forbedring af livslang læring, vurdering og anerkendelse af færdigheder, opkvalificering og omskoling for at styrke karriereforløb samt investeringer til fremme af uddannelse i den private sektor (ca. 16,4 mia. EUR). Italien: Investeringer til støtte for kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet, navnlig i børnepasningsfaciliteter og kvinders iværksætteri. Sidstnævnte investering vil yde støtte til kvindelige iværksættere, fremme oprettelse og udvidelse af innovative erhvervsprojekter, tilbyde mentorordninger og uddannelsesmuligheder samt kommunikationstiltag. Frankrig: FNE-uddannelsesordningen vil hjælpe virksomhederne med at investere i uddannelse af ansatte i delvis beskæftigelse, hvilket vil gavne både arbejdstageren og dennes beskæftigelsesegnethed og forbedre virksomhedens konkurrenceevne. Grækenland: Horisontale opkvalificeringsprogrammer inden for digitale færdigheder, grønne færdigheder og finansielle færdigheder for i alt over en halv million støttemodtagere vil støtte den græske arbejdsstyrkes beskæftigelsesegnethed i den grønne og digitale omstilling. Forud for investeringen vil der blive gennemført en reform af systemet for livslang læring, som vil sikre uddannelse af høj kvalitet og stor arbejdsmarkedsrelevans. Slovenien: Genopretnings- og resiliensplanen omfatter en foranstaltning, der støtter unge arbejdstageres adgang til arbejdsmarkedet med økonomiske incitamenter for arbejdsgivere til at ansætte unge på op til 25 år på tidsubegrænsede kontrakter, betinget af mentorordninger og jobspecifik uddannelse, herunder fokus på digitale færdigheder. Irland: Aktiveringsstøtte til langtidsledighed med henblik på at give mindst 10 000 personer, der har været arbejdsløse i seks måneder eller mere, erhvervserfaring af høj kvalitet. Midlertidige tilskud til praktikophold kombineres med mentorordninger, adgang til uddannelse og støtte fra offentlige og private arbejdsformidlinger for at forbedre beskæftigelsesegnetheden på længere sigt. Spanien: Reform af ansættelseskontrakter, ændring af eksisterende bestemmelser om anvendelse af tidsbegrænsede kontrakter for at fremme anvendelsen af tidsubegrænsede kontrakter. Reformen vil forenkle og reducere de typer ansættelseskontrakter, der er til rådighed (tidsubegrænsede, midlertidige og uddannelses-/lærlingeuddannelser), og begrænse betingelserne for anvendelse af midlertidige kontrakter. Den vil skabe en passende ramme for lærlinges adgang til arbejdsmarkedet, styrke anvendelsen af tidsubegrænsede kontrakter til sæsonbetonede aktiviteter, styrke kontrollen for at forhindre uregelmæssig arbejdstid og bekæmpe arbejdssvindel, herunder ved at ajourføre sanktionssystemet. Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter også foranstaltninger til at styrke og modernisere de offentlige arbejdsformidlinger og yde mere effektiv og målrettet støtte til jobsøgende, f.eks. via digitalisering, procesoptimering, personaleuddannelse og ansættelse af midlertidigt ansatte for at imødegå virkningerne af krisen. 3.6.Facilitetens bidrag til sundhed og økonomisk, social og institutionel resiliens med henblik på bl.a. at øge kriseberedskabet og krisehåndteringskapaciteten (søjle 5) De 22 vedtagne genopretnings- og resiliensplaner omfatter foranstaltninger til støtte for søjle 5 til et samlet beløb på 78 mia. EUR. Mens finansieringen fokuserer på at styrke sundhedsplejen og reformere den offentlige forvaltning, fordeles antallet af foranstaltninger mere jævnt mellem politikområderne. Søjle 5 kan opdeles i 14 politikområder som vist i figur 10 nedenfor. Sundhedspleje og offentlig forvaltning er klart de områder, der drager størst fordel heraf, idet sundhedsplejen ligger i toppen med hensyn til udgifter og offentlig forvaltning vedrørende antallet af foranstaltninger. Nogle områder som f.eks. finanspolitik, forebyggelse af svig eller retsstatsprincippet tildeles kun meget små beløb af de samlede udgifter, men de drager i stedet fordel af målrettede politiske reformer. Figur 10: Fordeling af udgifter til støtte for sundhed og resiliens pr. politikområde (søjle 5) Dette diagram viser en fordeling af det anslåede bidrag til den politiske søjle i henhold til en liste over politikområder, som Europa-Kommissionen har opstillet. Procentdelen vedrører de samlede udgifter under hvert politikområde som en andel af søjlen for sundhed og økonomisk, social og institutionel resiliens. Figur 11: Antal foranstaltninger til støtte for sundhed og resiliens pr. politikområde (søjle 5) Sundheds- og langtidspleje Alle genopretnings- og resiliensplaner omfatter foranstaltninger vedrørende sundhedspleje, hvilket viser medlemsstaternes stærke engagement i at forbedre sundhedssystemerne i hele Unionen. De samlede udgifter til disse foranstaltninger beløber sig til ca. 37 mia. EUR, hvilket svarer til 49,15 % af den samlede tildeling under søjle 5. Genopretnings- og resiliensplanerne omfatter en bred vifte af sundhedsinvesteringer. Først og fremmest er der afsat ca. 25 mia. EUR til opførelse af nye eller opgradering af eksisterende sundhedsinfrastrukturer, herunder dertil knyttet medicinsk udstyr. Sloveniens plan indeholder store investeringer i hospitalsinfrastruktur for at forbedre en effektiv behandling af overførbare sygdomme. Belgiens plan omfatter betydelige investeringer i nuklearmedicinske initiativer, der har til formål at opføre et prototypeanlæg til bæredygtig produktion af medicinske radioisotoper, og udvikling af et forskningsprogram for den kommende generation af terapeutiske radioisotoper til kræftbehandling. Derudover er der afsat ca. 15 mia. EUR i investeringer, der er specifikt rettet mod forbedring af den primære sundhedspleje og forebyggelse, navnlig i landdistrikter og ugunstigt stillede områder. Ifølge Grækenlands plan skal der gennemføres et omfattende system med primær, sekundær og tertiær forebyggelse for at forbedre adgangen til sundhedsydelser af høj kvalitet for alle borgere. I synergi med den anden søjle omfatter mange genopretnings- og resiliensplaner foranstaltninger, der tager sigte på digitalisering af de nationale sundhedssystemer, herunder udvidelse af anvendelsesområdet for telemedicintjenester, konsolidering af fragmenterede nationale sundhedsregistre og sikring af digitale sundhedsplatformers interoperabilitet og sikkerhed. De samlede udgifter til investeringer, der bidrager til den digitale omstilling inden for sundhedspleje, beløber sig til 12 mia. EUR på tværs af planerne. Rumæniens genopretnings- og resiliensplan vil støtte udviklingen af et integreret e-sundhedssystem, der forbinder over 25 000 sundhedstjenesteydere og telemedicinsystemer. Finlands plan vil støtte nationale og regionale aktører i at udvikle digitale tjenester rettet mod borgerne (f.eks. forebyggende tjenester, symptomvurdering, selvpleje, digitale mentale sundhedstjenester osv.), faglige systemer (f.eks. modeller for digitale tjenester baseret på analyse af patientdata) og forvaltningsløsninger (f.eks. avancerede videnstyrings- og analyseløsninger). For at supplere investeringerne planlægger medlemsstaterne også at vedtage og gennemføre en ambitiøs reformdagsorden. De vigtigste reformer fokuserer på i) omstrukturering af sundhedssystemerne for at styrke deres kapacitet, ii) forbedring af forvaltningen af sundhedssystemerne for at øge sundhedsydelsernes bæredygtighed og iii) etablering af mekanismer til at tiltrække og fastholde sundhedspersonale i bestemte regioner. Dette er især tilfældet for alment praktiserende læger og sygeplejersker, da der meldes om betydelige mangler i den tilgængelige arbejdsstyrke i sundhedssektoren i nogle lande. Spaniens plan omfatter f.eks. en reform, der tager sigte på at afhjælpe manglen på sygeplejersker og læger, mindske brugen af tidsbegrænsede kontrakter, forbedre arbejdsvilkårene og forbedre uddannelse og faglig udvikling i visse geografiske områder. 15 genopretnings- og resiliensplaner omfatter foranstaltninger vedrørende langtidspleje. Planerne omfatter i alt 43 foranstaltninger til en samlet udgift på ca. 4,2 mia. EUR. Investeringer i socialforsorgsinstitutioner, plejehjem og relaterede langtidsplejeinfrastrukturer og -tjenester, der er omfattet af de 15 planer, har til formål at støtte nationale afinstitutionaliseringsstrategier ved at fremme en model, der er rettet mod lokale pleje- og hjemmeplejeløsninger. Som et eksempel herpå medtager den franske regering en stor investering i renovering, ombygning og udstyr i den franske socialmedicinske sektor, navnlig virksomheder for plejekrævende ældre i perioden 2021-2025. Effektiviteten af den offentlige forvaltning Over en tredjedel af foranstaltningerne og ca. to tredjedele af udgifterne til den offentlige forvaltnings effektivitet og kontinuiteten i erhvervslivet og den offentlige tjeneste vedrører den digitale omstilling. Foranstaltningerne til fremme af den offentlige forvaltnings digitale omstilling med de største udgifter i procent af genopretnings- og resiliensplanernes samlede tildeling findes i Tysklands og Maltas planer. Faktisk er 10 % af Tysklands samlede tildeling til genopretnings- og resiliensplanen afsat til en reform, der har til formål at gøre offentlige tjenester tilgængelige digitalt inden 2022. Maltas plan omfatter ligeledes en investering, der tegner sig for næsten 6 % af den samlede tildeling i landets genopretnings- og resiliensplan for at forbedre kundernes erfaring med onlinetjenester.

På tværs af genopretnings- og resiliensplanerne bidrager foranstaltninger til at forbedre den offentlige forvaltning, mindske de lovgivningsmæssige og administrative byrder og forbedre offentlige indkøb med henblik på at øge den offentlige forvaltnings effektivitet. 10 genopretnings- og resiliensplaner indeholder foranstaltninger til forbedring af offentligt ansattes uddannelse, udvikling og arbejdsvilkår ved f.eks. at fremme fleksible arbejdsordninger, indføre et bedre lønsystem i den offentlige forvaltning eller modernisere ansættelsesprocedurerne. Til gengæld omfatter fem genopretnings- og resiliensplaner reformer af den offentlige forvaltning for at lette eller mindske de lovgivningsmæssige og administrative byrder for virksomhederne ved at forenkle procedurer og krav vedrørende erhvervsaktivitet, forenkle de lovgivningsmæssige krav til liberale tjenesteydelser eller gennemføre "SMV-testen". Endelig har 10 genopretnings- og resiliensplaner til formål at