P6_TA(2005)0209

Overordnede retningslinjer for den økonomiske politik

Europa-Parlamentets beslutning om forslag til Kommissionens henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politikker som led i de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse (2005-2008) (KOM(2005)0141 — 2005/2017(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens henstilling (KOM(2005)0141),

- der henviser til EF-traktatens artikel 99, stk. 2,

- der henviser til Kommissionens økonomiske prognoser fra foråret 2005 for euroområdet og Den Europæiske Union (2005-2006),

- der henviser til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Lissabon den 23.- 24. marts 2000, fra Det Europæiske Råd i Göteborg den 15.- 16. juni 2001 og fra Det Europæiske Råd i Barcelona den 15.- 16. marts 2002,

- der henviser til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Bruxelles den 20.- 21. marts 2003, den 16.- 17. oktober 2003, den 25.- 26. marts 2004, den 4.- 5. november 2004 og den 22.- 23. marts 2005,

- der henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 22. februar 2005 om den økonomiske situation i EU — den foreløbige rapport om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik [1],

- der henviser til forretningsordenens artikel 107,

- der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A6-0150/2005),

A. der henviser til, at væksten i euro-området og i EU med 25 medlemsstater ikke kan fastholdes på det potentielle niveau, og at den er for svag, særlig i de fire største økonomier i euroområdet; der henviser til, at privatforbruget stadig ikke er stabilt, og at de økonomiske udsigter for 2005 og 2006 er utilfredsstillende, hvilket bidrager til vedvarende høj arbejdsløshed, der kun falder langsomt; der henviser til, at investeringsviljen trods de laveste rentesatser siden Anden Verdenskrig ikke er særlig stor;

B. der henviser til, at strukturreformerne på vare-, energi- og arbejdsmarkedet samt skatteordninger og virkeliggørelsen af det indre marked ikke er blevet gennemført i alle medlemsstater med den nødvendige omhu, og at reformerne på fællesskabsniveau kun skrider langsomt fremad,

C. der henviser til, at stabilitets- og vækstpagten har bidraget til at opretholde et lavt inflationsniveau og et historisk lavt renteniveau;

D. der henviser til, at den internationale konkurrence er støt stigende; der henviser til, at EU's vækstrater er lavere end mange andre steder i verden, og at Unionens markedsandele på tredjelandes markeder trues; der henviser til, at den gennemsnitlige økonomiske vækst i EU er bagud i forhold til USA og visse asiatiske nøgleøkonomier;

E. der henviser til, at Lissabon-strategien kræver mobilisering af alle de eksisterende instrumenter, særlig de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker, EU's syvende rammeprogram for forskning (2007-2013), rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (2007-2013) samt omlægningen af udgifter til poster, der fremmer vækst og beskæftigelse inden for rammerne af de finansielle overslag 2007-2013;

F. der henviser til, at Lissabon-strategien er et led i EU's strategi for en bæredygtig udvikling, og at miljøet skal udgøre en integreret del af den europæiske strategi til fremme af beskæftigelsen;

G. der henviser til, at EU er blevet en enhed med 455 millioner mennesker fra 25 lande, som er meget forskelligartede; der henviser til, at der er betydelige økonomiske og sociale forskelle mellem medlemsstaterne og ofte internt i medlemsstaterne; der henviser til, at væksten i visse medlemsstater er betydeligt højere end i andre; der henviser til, at alt for generelle retningslinjer kan medføre, at der ikke tages hensyn til problemernes forskellighed;

H. der henviser til, at den økonomiske vækst ikke er et mål i sig selv, men er en del af en samlet strategi til fremme af borgernes velfærd og livskvalitet; der henviser til, at opnåelsen af bæredygtig udvikling må baseres på social-, beskæftigelses-, miljø- og budgetpolitikker, der udviser et ansvar over for kommende generationer og hensyntagen til medlemsstaternes forskellige forudsætninger;

I. der henviser til, at arbejdsløsheden udgør den største sociale uretfærdighed; der ligeledes henviser til, at der kun kan ske en styrkelse af den sociale samhørighed gennem vækst i hele Unionen, hvilket vil fremme et højt socialt sikringsniveau og et højt beskæftigelsesniveau i overensstemmelse med de mål, der er fastsat i traktaten;

J. der henviser til, at vækst kun kan opnås gennem øget konkurrenceevne og flere investeringer; der endvidere henviser til, at EU halter betydeligt bagefter inden for forskning og udvikling samt innovation og investeringer i opstart af nye virksomheder i forhold til dets største konkurrenter;

1. glæder sig over den samlede fremlæggelse af de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker og retningslinjer for beskæftigelsen, da den fokuserer på vækst og beskæftigelse, samtidig med at der stadig tages højde for en ligelig vægtning af de tre søjler i Lissabon-strategien i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Bruxelles den 22. og 23. marts 2005, og at denne samlede fremlæggelse afspejler komplementariteten mellem de økonomiske og sociale politikker og viljen til at arbejde hen imod en forenkling samt at gøre den makroøkonomiske ramme, som EU har fastsat, lettere forståelig; støtter Rådets og Kommissionens beslutning om at fokusere yderligere på vækst og beskæftigelse gennem en styrkelse af konkurrenceevnen, gennemførelse af det indre marked også inden for tjenesteydelser og konsolidering af mere effektive offentlige tjenester og gennem en styrkelse af den indenlandske efterspørgsel;

2. beklager, at miljøbeskyttelse kun får ringe opmærksomhed i Kommissionens henstillinger om fornyede tiltag til at skabe vækst og beskæftigelse; minder om, at miljøkravene bidrager til en dynamisk og effektiv økonomi, som er rettet mod fremtiden, og som sikrer borgerne en høj livskvalitet;

3. understreger behovet for skabelse af job inden for sektoren for personlige og kollektive tjenesteydelser i et samfund med en høj beskæftigelsesgrad for kvinder og en aldrende og urbaniseret befolkning; påpeger betydningen af diversificering og øget konkurrence i denne sektor, hvor det er vigtigt for borgerne at opnå det højest mulige serviceniveau og flest mulige valgmuligheder, idet en sådan målsætning også vil skabe iværksætningsmuligheder for både kvinder og mænd;

4. beklager, at de integrerede retningslinjer, der ikke tager tilstrækkeligt hensyn til forskellene mellem medlemsstaterne, er særdeles generelle; støtter Kommissionen i dens ønske om at forelægge en meddelelse til fastsættelse af de udfordringer, der er mest relevante for den enkelte medlemsstat, navnlig inden for strukturreformer og investeringer såvel som for hurtigere udveksling af avanceret viden om fastsættelse af en økonomisk politik;

5. minder om, at et sundt makroøkonomisk miljø indebærer passende interaktion mellem koordinerede budgetpolitikker og en uafhængig monetære politik, der fastholder målet om prisstabilitet og derudover tilstræber at opfylde Unionens generelle mål, som nedfældet i traktaten, med det formål at opnå en bedre levestandard og opfylde målene om bæredygtig udvikling; opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre strukturreformer, som skal bidrage til at stimulere investeringerne og dermed udnytte de lave renter, som ECB sikrer, og til at benytte sig af det råderum, der tilvejebringes med den ændrede stabilitetspagt, til at fremme en mere kvalitativ økonomisk vækst i Europa, hvilket understreger mulighederne og behovet for at øge handlen inden for alle sektorer og nødvendigheden at virkeliggøre det indre marked;

6. understreger den indlysende modsigelse mellem på den ene side det tiltrækkende ved den europæiske model og betydningen af EU's og medlemsstaternes rolle i verdenshandelen; understreger behovet for at arbejdsmarked, som alle har adgang til, som er fleksibelt nok til, at alle kan beslutte sig til at gå ud på det, og som ikke tvinger ældre mennesker, som gerne vil arbejde, ud af deres job;

7. understreger behovet for at omstrukturere den økonomiske politik og rette den mod faktorer, der er forbundet med produktivitetsvækst, dvs. modernisering af økonomien, og viden og social velfærd, samt modernisering af institutionelle aftaler med henblik på at imødekomme udfordringerne i forbindelse med den seneste udvidelse og kravene fra en moderne økonomi samt modstå risikoen for deflationspresset fra den tredje verden.

8. minder om, at stigningen i arbejdskraftens produktivitet og bestræbelserne på at øge konkurrenceevnen, investeringsniveauet og væksten er forudsætninger for højere lønninger og en mere lige fordeling af resultaterne af væksten, beskæftigelsen og den sociale samhørighed; understreger, at denne udvikling bør medføre en forpligtelse fra virksomhedernes side til at påtage sig deres sociale ansvar;

9. mener, at en øget og bæredygtig vækst i Europa forudsætter samtidige og koordinerede aktioner i alle medlemsstater, herunder virkeliggørelsen af det indre marked, et højere investeringsniveau og innovative arbejdsmarkedsreformer;

10. beklager de betingelser, navnlig for så vidt angår tidsplanen, under hvilke Parlamentet skal udtale sig om de integrerede retningslinjer; anmoder om, at betingelserne for det interinstitutionelle samarbejde fra nu af og frem til Det Europæiske Råd i juni 2005 klarlægges med hensyn til de integrerede retningslinjer for at forhindre en sådan situation i at opstå igen, samtidig med at der tages højde for konsekvenserne af ændringen af Lissabon-strategien;

11. anmoder Rådet om at tage hensyn til følgende modifikationer:

KOMMISSIONENS HENSTILLING | PARLAMENTETS MODIFIKATIONER |

Modifikation 1

Afsnit A, punkt A.1, afsnit 4

Retningslinje. For at sikre økonomisk stabilitet bør medlemsstaterne fastholde deres mellemfristede budgetmål over hele konjunkturforløbet, og, så længe disse mål ikke er nået, træffe alle nødvendige korrigerende foranstaltninger i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. Med forbehold af dette bør medlemsstaterne undgå procykliske finanspolitikker. Medlemsstater med et underskud på de løbende poster, som der er risiko for er uholdbart, bør arbejde på at korrigere dem ved strukturreformer, der kan fremme den eksterne konkurrenceevne, og ved finanspolitikker (Integreret retningslinje nr. 1). | Retningslinje. For at sikre økonomisk stabilitet med henblik på at fremme økonomisk vækst og udmønte konkurrencefordelen ved en mangfoldig kulturel arv og intellektuel kapacitet i en innovationsbaseret produktivitetsstigning, bør medlemsstaterne fastholde deres mellemfristede budgetmål over hele konjunkturforløbet, og, så længe disse mål ikke er nået, træffe alle nødvendige korrigerende foranstaltninger i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. Med forbehold af dette bør medlemsstaterne undgå procykliske finanspolitikker. Medlemsstater med et underskud på de løbende poster, som der er risiko for er uholdbart, bør arbejde på at korrigere dem ved strukturreformer, der kan fremme den eksterne konkurrenceevne, og ved finanspolitikker, navnlig ved at bruge vækstens resultater; desuden bør medlemsstaterne omlægge de offentlige udgifter til de budgetposter, der fremmer målene i Lissabonstrategien, herunder navnlig investeringer i menneskelig kapital, viden, innovation og infrastruktur til gavn for den økonomiske udvikling (Integreret retningslinje nr. 1). |

Modifikation 2

Afsnit A, punkt A.1, afsnit 7

Retningslinje. For at værne om økonomisk bæredygtighed bør medlemsstaterne i lyset af de forventede omkostninger i forbindelse med befolkningens aldring sørge for, at statsgælden nedbringes i et tilfredsstillende tempo, så de offentlige finanser kan styrkes, at pensions- og sundhedssystemerne reformeres, så de bliver finansielt levedygtige og er tilgængelige og fyldestgørende socialt set, og de bør træffe foranstaltninger, der kan øge beskæftigelsesfrekvenserne og udbuddet af arbejdskraft (Integreret retningslinje nr. 2). Se også integreret retningslinje "At anlægge en livscyklustilgang til arbejdet" (nr. 17). | Retningslinje. For at værne om økonomisk bæredygtighed som grundlag for et øget beskæftigelsesniveau bør medlemsstaterne i lyset af de forventede omkostninger i forbindelse med befolkningens aldring og konjunkturudviklingen sørge for, at statsgælden nedbringes i et tilfredsstillende tempo, så de offentlige finanser kan styrkes, at skattesystemet reformeres, bl.a. ved at lette skattetrykket på lavtlønsgruppen, at pensions- og sundhedssystemerne yderligere reformeres, så de bliver finansielt levedygtige og er tilgængelige og acceptable socialt set, og de bør træffe foranstaltninger, der kan øge befolkningens ansvar for pensionsordningerne, beskæftigelsesfrekvensen og udbuddet af arbejdskraft (Integreret retningslinje nr. 2). Se også integreret retningslinje "At anlægge en livscyklustilgang til arbejdet" (nr. 17). |

Modifikation 3

Afsnit A, punkt A.1, afsnit 9

Retningslinje. Til at fremme en effektiv fordeling af ressourcer bør medlemsstaterne, uden at det skader retningslinjerne om økonomisk stabilitet og bæredygtighed, rette sammensætningen af de offentlige udgifter mod vækstfremmende kategorier, tilpasse skattestrukturerne, så de styrker vækstpotentialet, og sikre, at der er mekanismer til rådighed til at vurdere, hvordan forholdet er mellem de offentlige udgifter og gennemførelsen af de politiske målsætninger, og sikre, at der overordnet set er sammenhæng mellem reformpakkerne (Integreret retningslinje nr. 3). | Retningslinje. Til at fremme en effektiv fordeling af ressourcer bør medlemsstaterne, uden at det skader retningslinjerne om økonomisk stabilitet og bæredygtighed, rette sammensætningen af de offentlige udgifter mod vækst- og beskæftigelsesfremmende kategorier, tilpasse skattestrukturerne, så de fremmer den potentielle vækst og stimulerer private investeringer, særlig ved at skabe en skattemæssig ramme til fremme af SMV'er og skabelse af arbejdspladser; medlemsstaterne bør ligeledes sikre, at der er mekanismer til rådighed til at vurdere, hvordan forholdet er mellem de offentlige udgifter og gennemførelsen af de politiske målsætninger, og sikre, at der overordnet set er sammenhæng mellem reformpakkerne (Integreret retningslinje nr. 3). |

Modifikation 4

Afsnit A, punkt A.1, afsnit 11

Retningslinje. For at fremme større sammenhæng mellem makroøkonomiske politikker og strukturpolitikker bør medlemsstaterne videreføre reformer, der støtter de makroøkonomiske rammer ved at øge fleksibilitet, mobilitet og tilpasningsevne over for globalisering, teknologiske fremskridt og konjunkturændringer (Integreret retningslinje nr. 4). Se også integreret retningslinje "At skabe større fleksibilitet og samtidig sikkerhed i beskæftigelsen og begrænse opdelingen af arbejdsmarkedet" (nr. 20). | Retningslinje. For at fremme større sammenhæng mellem makroøkonomiske politikker og strukturpolitikker bør medlemsstaterne videreføre reformer, der støtter de makroøkonomiske rammer ved at fastholde en streng finanspolitik, fremme investeringer og erhvervslivet, styrke tilliden blandt forbrugerne samt øge tilpasningsevne, mobilitet, kreativitet og evnen til at klare udfordringen fra globalisering, teknologiske fremskridt og konjunkturændringer; opmærksomheden skal i særlig grad være henledt på fleksibilitet og sikkerhed på arbejdsmarkedet (Integreret retningslinje nr. 4). Se også integreret retningslinje "At skabe større fleksibilitet og samtidig sikkerhed i beskæftigelsen og begrænse opdelingen af arbejdsmarkedet" (nr. 20). |

Modifikation 5

Afsnit A, punkt A.1, afsnit 14

Retningslinje. For at sikre, at lønudviklingen bidrager til makroøkonomisk stabilitet og vækst, og for at øge omstillingsevnen bør medlemsstaterne sørge for nominelle lønstigninger og arbejdskraftomkostninger, der er forenelige med prisstabilitet og produktivitetstendensen på mellemlang sigt, under hensyntagen til forskelle i færdigheder og lokale arbejdsmarkedsvilkår (Integreret retningslinje nr. 5). Se også integreret retningslinje "At sørge for beskæftigelsesfremmende udvikling af løn og andre arbejdskraftomkostninger" (nr. 21). | Retningslinje. For at sikre, at lønudviklingen bidrager til makroøkonomisk stabilitet. vækst og beskæftigelse, og for at øge omstillingsevnen bør medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter sørge for nominelle lønstigninger og arbejdskraftomkostninger, der er forenelige med prisstabilitet og produktivitetstendensen på mellemlang sigt, under hensyntagen til forskelle i færdigheder og lokale arbejdsmarkedsvilkår; virkeliggørelsen af det indre marked, arbejdsmarkedsreformer og en styrkelse af arbejdsmarkedets parters ansvar for en lav arbejdsløshed gennem decentrale lønforhandlinger er af afgørende betydning for lønstigninger og nedbringelse af indkomstforskelle, som samtidig tager hensyn til udviklingen i produktiviteten og konkurrenceevnen. (Integreret retningslinje nr. 5). Se også integreret retningslinje "At sørge for beskæftigelsesfremmende udvikling af løn og andre arbejdskraftomkostninger" (nr. 21). |

Modifikation 6

Afsnit A, punkt A.2, afsnit 6

Retningslinje. For at kunne bidrage til en dynamisk, velfungerende ØMU må euroområdets medlemsstater være særligt opmærksomme på finanspolitisk disciplin, og i den forbindelse bør de medlemsstater, der endnu ikke har nået deres mellemfristede budgetmål, sørge for en årlig forbedring af deres konjunkturkorrigerede budgetunderskud, uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5% af BNP som benchmark og samtidig sikre en større tilpasning i gode tider; de må presse på med strukturreformer, der kan forbedre euroområdets konkurrenceevne og økonomisk tilpasning til asymmetriske chok; og de må sørge for, at euroområdets indflydelse i det globale økonomiske system står i et rimeligt forhold til dets økonomiske vægt (Integreret retningslinje nr. 6). | Retningslinje. For at kunne bidrage til en dynamisk, velfungerende ØMU må euroområdets medlemsstater sikre en bedre koordinering af deres økonomiske og budgetmæssige politikker, indledningsvist skal finde sted ved en synkronisering af deres budgetmæssige tidsplaner; de medlemsstater, der endnu ikke har nået deres mellemfristede budgetmål, sørge for en årlig forbedring af deres konjunkturkorrigerede budgetunderskud, uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5% af BNP som benchmark og samtidig sikre en større tilpasning i gode tider; der minder om, at der for fremtiden vil blive taget højde for strukturreformer ved fastlæggelsen af tilpasninger til den mellemfristede målsætning og midlertidige afvigelser fra denne målsætning, vil være tilladt for de lande, der allerede har opfyldt den; de må presse på med strukturreformer, der kan forbedre euroområdets konkurrenceevne gennem investeringer i innovation, industripolitik samt teoretisk og faglig uddannelse og økonomisk tilpasning til asymmetriske chok; medlemsstaterne skal gennemføre reformen af stabilitets- og vækstpagten og sørge for, at den håndhæves strengt for at genskabe tilliden; de må sørge for at euroområdet er repræsenteret uden for EU i henhold til forpligtelserne fra Det Europæiske Råd i Wien den 11.- 12. december 1998, således at euroens stigende rolle i det globale økonomiske system står i et rimeligt forhold til dets økonomiske vægt (Integreret retningslinje nr. 6). Nominel konvergens skal i de nye medlemsstater ledsages af reel konvergens. (Integreret retningslinje nr. 6). |

Modifikation 7

Afsnit B, punkt B.1, afsnit 4

Retningslinje. For at udbygge og uddybe det indre marked bør medlemsstaterne sætte mere fart i gennemførelsen af direktiver om det indre marked, prioritere en mere stringent og bedre håndhævelse af lovgivning om det indre marked, fremskynde integrationen af de finansielle markeder, fjerne skattemæssige hindringer for grænseoverskridende aktiviteter og anvende reglerne om offentlige indkøb i EU effektivt (Integreret retningslinje nr. 7). | Retningslinje. For at udbygge og uddybe det indre marked bør medlemsstaterne sætte mere fart i gennemførelsen af direktiver om det indre marked, prioritere en mere stringent og bedre håndhævelse af lovgivning om det indre marked, fremskynde integrationen af de finansielle markeder, fjerne bureaukratiske og skattemæssige hindringer for grænseoverskridende aktiviteter gennem forhandlinger om harmonisering af skattegrundlaget og anvende reglerne om offentlige indkøb i EU effektivt (Integreret retningslinje nr. 7). |

Modifikation 8

Afsnit B, punkt B.1, afsnit 9

Retningslinje. For at sikre åbne og konkurrencedygtige markeder bør medlemsstaterne prioritere fjernelse af reguleringsmæssige og andre barrierer, der er til hinder for konkurrence i nøglesektorer; en mere effektiv håndhævelse af konkurrencepolitikken; selektiv markedsscreening foretaget af konkurrence- og reguleringsmyndigheder for at identificere og fjerne hindringer for konkurrence og markedsadgang; reduktion af konkurrenceforvridende statsstøtte; og omlægning af støtte til at støtte visse horisontale mål såsom forskning og innovation og udnyttelse af menneskelig kapital. Medlemsstaterne bør også fuldt ud gennemføre de vedtagne foranstaltninger om at åbne netværksindustrierne for konkurrence for at sikre en effektiv konkurrence på de integrerede europæiske markeder, samtidig med at der sikres tilfredsstillende levering af ydelser af høj kvalitet og af almindelig økonomisk interesse (Integreret retningslinje nr. 8). | Retningslinje. For at sikre åbne og konkurrencedygtige markeder bør medlemsstaterne prioritere fjernelse af reguleringsmæssige og andre barrierer, der er til hinder for konkurrence i nøglesektorer; en mere effektiv håndhævelse af konkurrencepolitikken; selektiv markedsscreening foretaget af konkurrence- og reguleringsmyndigheder for at identificere og fjerne hindringer for konkurrence og markedsadgang, der er i strid med forbrugernes interesser; afskaffelse af konkurrenceforvridende statsstøtte på det indre marked; og omlægning af støtte til at støtte visse horisontale mål såsom forskning og innovation og udnyttelse af menneskelig kapital. Medlemsstaterne bør også fuldt ud gennemføre de vedtagne foranstaltninger om at åbne netværksindustrierne for konkurrence for at sikre en effektiv konkurrence på de integrerede europæiske markeder, samtidig med at der sikres levering af ydelser af høj kvalitet og af almindelig økonomisk interesse (Integreret retningslinje nr. 8). |

Modifikation 9

Afsnit B, punkt B.1, afsnit 14

Retningslinje. For at skabe et mere attraktivt erhvervsmiljø bør medlemsstaterne forbedre kvaliteten af deres love og regler ved en systematisk og stringent vurdering af de økonomiske, sociale og miljømæssige indvirkninger under hensyntagen til de administrative omkostninger, der er forbundet med regulering. Desuden bør medlemsstaterne foretage brede høringer om omkostninger og gevinster ved deres reguleringsinitiativer, især hvis de indebærer kompromiser mellem forskellige politikmål (Integreret retningslinje nr. 9). | Retningslinje. For at skabe et mere attraktivt erhvervsmiljø og fremme privat initiativ bør medlemsstaterne forbedre kvaliteten af deres love og regler ved en systematisk og stringent vurdering af de økonomiske, sociale og miljømæssige indvirkninger under hensyntagen til de administrative omkostninger, der er forbundet med regulering. Desuden bør medlemsstaterne foretage brede høringer om omkostninger og gevinster for så vidt angår vækst og beskæftigelse ved deres regulerings- og lovgivningsinitiativer, især hvis de indebærer kompromiser mellem forskellige politikmål (Integreret retningslinje nr. 9). |

Modifikation 10

Afsnit B, punkt B.1, afsnit 16

Retningslinje. For at fremme mere iværksætterånd og skabe et erhvervsfremmende miljø for SMV'er bør medlemsstaterne forbedre adgangen til finansiering, tilpasse skattesystemerne, styrke det innovative potentiale hos SMV'er og sørge for relevant information og tilbyde hjælp for at give incitamenter til at oprette og skabe vækst i nye virksomheder på linje med SMV-chartret. Desuden bør medlemsstaterne styrke uddannelse i iværksætteri (krydshenvisning til den relevante beskæftigelsesretningslinje). Medlemsstaterne bør også gøre overdragelse af virksomheder lettere, revidere deres konkurslove og forbedre deres redningsog omstruktureringsprocedurer (Integreret retningslinje nr. 10). | Retningslinje. For at fremme mere iværksætterånd og skabe et erhvervsfremmende miljø for SMV'er bør medlemsstaterne forbedre adgangen til finansiering, navnlig til risikofonde og mikrokreditter, ændre og tilpasse skattesystemerne for at fremme investeringer ved at begynde med en harmonisering af skattegrundlaget, styrke det innovative potentiale hos SMV'er og sørge for relevant information og tilbyde hjælp for at give incitamenter til at oprette og skabe vækst i nye virksomheder på linje med SMV-chartret. Desuden bør medlemsstaterne styrke uddannelse i iværksætteri (krydshenvisning til den relevante beskæftigelsesretningslinje) og i risikovillighed samt træffe foranstaltninger til at bekæmpe brændemærkningen af unge iværksættere, som ikke har haft succes, og give dem en ny chance for at starte på en frisk. Medlemsstaterne bør også gøre overdragelse af virksomheder lettere, revidere deres konkurslove og forbedre deres rednings- og omstruktureringsprocedurer, samtidig med at reglerne for virksomhedsledelse og ledelsesansvar forbedres (Integreret retningslinje nr. 10). |

Modifikation 11

Afsnit B, punkt B.2, afsnit 4

Retningslinje: For at øge og forbedre investering i FoU bør medlemsstaterne fortsætte med at udvikle de foranstaltninger, der kan fremme erhvervslivets FoU: ved at forbedre rammevilkårene og sørge for et tilstrækkeligt konkurrencepræget miljø for virksomhederne; ved at øge offentlig investering i FoU og gøre den mere effektiv; ved at udbygge ekspertisecentre; ved at gøre bedre brug af støtteordninger, som for eksempel skatteforanstaltninger, der kan virke som løftestang for privat FoU; ved at sørge for, at der er tilstrækkeligt mange kvalificerede forskere, og få flere studerende ind på de naturvidenskabelige og tekniske fag og fremme karriereudvikling og transnational og tværsektoriel mobilitet for forskerne (Integreret retningslinje nr. 12). Se også integreret retningslinje "At udvide og forbedre investering i menneskelig kapital" (nr. 22). | Retningslinje: For at øge og forbedre investering i FoU bør medlemsstaterne fortsætte med at udvikle de foranstaltninger, der kan fremme erhvervslivets FoU: ved at forbedre rammevilkårene og sørge for et tilstrækkeligt konkurrencepræget miljø for virksomhederne; ved at øge offentlig investering i FoU og gøre den mere effektiv og ved at etablere offentlige og private partnerskaber; ved at udbygge ekspertisecentre; ved at gøre bedre brug af støtteordninger, som for eksempel skatteforanstaltninger, der kan virke som løftestang for privat FoU; ved at sørge for, at der er tilstrækkeligt mange kvalificerede forskere, og få flere studerende ind på de naturvidenskabelige og tekniske fag og fremme karriereudvikling og transnational og tværsektoriel mobilitet for forskerne, navnlig for de europæiske forskere, som har forladt Europa, og ved at styrke forbindelsen mellem videnskab, forskning og innovation, dels ved at sikre offentlige investeringer, der kan styrke ekspertisecentrene; dels ved at fremme konkurrence og synergi inden for forskning. Medlemsstaterne bør bestræbe sig yderligere på at fremme fremtidens videnskaber, f.eks. informationssamfundet, forebyggende offentlig sundhedspleje og bioteknologier, ved særlig at tilskynde til mere objektiv information om fordelene og risiciene ved mere kontroversiel forskning, f.eks. forskning i gmo'er og embryonale stamceller. Se også integreret retningslinje "At udvide og forbedre investering i menneskelig kapital" (nr. 22). |

Modifikation 12

Afsnit B, punkt B.2, afsnit 7

Retningslinje. For at fremme innovation og indførelse af IKT bør medlemsstaterne fokusere på en forbedring af tilbuddene om støtte til innovation, især til teknologioverførsel, oprettelse af innovationscentre og -netværk, hvor universiteter og virksomheder kan mødes, incitamenter til videnoverførsel gennem udenlandske direkte investeringer, bedre adgang til finansiering og klart definerede intellektuelle ejendomsrettigheder til overkommelige priser. De bør gøre det lettere at indføre IKT og foretage de hermed forbundne ændringer i arbejdstilrettelæggelsen, som det indebærer for systemet (Integreret retningslinje nr. 13). | Retningslinje. For at fremme innovation og indførelse af IKT bør medlemsstaterne fokusere på en forbedring af tilbuddene om støtte til innovation, især til teknologioverførsel, oprettelse af innovationscentre og -netværk, hvor universiteter og virksomheder kan mødes ved at fremme vækstcentre, incitamenter til videnoverførsel gennem udenlandske direkte investeringer, bedre adgang til finansiering og klart definerede intellektuelle ejendomsrettigheder til overkommelige priser. De bør gøre det lettere at indføre IKT og foretage de hermed forbundne ændringer i arbejdstilrettelæggelsen, som det indebærer for systemet (Integreret retningslinje nr. 13). |

Modifikation 13

Afsnit B, punkt B.2, afsnit 9

Retningslinje. For at tilskynde til bæredygtig ressourceanvendelse og styrke synergierne mellem miljøbeskyttelse og vækst bør medlemsstaterne prioritere internalisering af eksterne miljøomkostninger; forøgelse af energieffektiviteten og udvikling og anvendelse af miljøvenlige teknologier. Disse prioriteter bør gennemføres i overensstemmelse med de eksisterende europæiske forpligtelser og med de tiltag og instrumenter, der er foreslået i handlingsplanen for miljøteknologi (ETAP), gennem brug af markedsbaserede instrumenter, risikofonde og FoU-midler, grønne offentlige indkøb og afskaffelse af miljøskadelige subsidier samt andre politikinstrumenter (Integreret retningslinje nr. 14). | Retningslinje. For at tilskynde til bæredygtig ressourceanvendelse og styrke synergierne mellem miljøbeskyttelse og vækst bør medlemsstaterne prioritere internalisering af eksterne miljøomkostninger, især inden for energi-, transport-, og landbrugssektoren; forøgelse af energieffektiviteten og udvikling og anvendelse af miljøvenlige teknologier medlemsstaterne bør endvidere anvende miljøpolitikken mere proaktivt til at øge væksten og beskæftigelsen gennem udvikling af økologisk teknologi og innovation, herunder navnlig gennem de nødvendige investeringer til opfyldelse af Kyoto-målene og gennem en effektiv udnyttelse af traditionelle energikilder, som ikke udgør en risiko for opfyldelsen af Kyoto-målene. Disse prioriteter bør gennemføres i overensstemmelse med de eksisterende europæiske forpligtelser og med de tiltag og instrumenter, der er foreslået i handlingsplanen for miljøteknologi (ETAP), gennem brug af markedsbaserede instrumenter, risikofonde og FoU-midler, grønne offentlige indkøb og afskaffelse af miljøskadelige subsidier samt andre politikinstrumenter (Integreret retningslinje nr. 14). |

Modifikation 14

Afsnit B, punkt B.2, afsnit 11

Retningslinje. For at bidrage til et solidt europæisk industrigrundlag bør medlemsstaterne fokusere på udvikling af nye teknologier og markeder. Det indebærer især, at de forpligter sig til at oprette og gennemføre fælles europæiske teknologiinitiativer og offentlig-private partnerskaber, der kan hjælpe med at tackle markedssvigt, og at skabe og udvikle regionale eller lokale klynger (Integreret retningslinje nr. 15). | Retningslinje. For at bidrage til et solidt europæisk industrigrundlag bør medlemsstaterne fokusere på udvikling af nye teknologier og markeder, også uden for Europa, for at globaliseringen ikke bliver en trussel, men en ny mulighed for verdens største eksportør. De bør udarbejde en kommunikationsstrategi, der har til formål at bekæmpe følelsen af usikkerhed blandt befolkningen som følge af globaliseringen, åbningen af markeder og konkurrencen. Det indebærer især, at de forpligter sig til at oprette og gennemføre fælles europæiske teknologiinitiativer og offentlig-private partnerskaber, der kan hjælpe med at tackle markedssvigt, og at skabe og udvikle regionale eller lokale klynger (Integreret retningslinje nr. 15). |

12. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter.

[1] "Vedtagne tekster", P6_TA(2005)0034.

--------------------------------------------------