[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 6.11.2008

KOM(2008) 711 endelig

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Det Europæiske Fællesskabs vegne til forslag til ændringer af den internationale konvention angående regulering af hvalfangst og dens vedtægter

(forelagt af Kommissionen)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Det Europæiske Fællesskabs vegne til forslag til ændringer af den internationale konvention angående regulering af hvalfangst og dens vedtægter

BEGRUNDELSE

1. I EF-traktatens artikel 174, stk. 1, er det fastsat, at et af målene for Fællesskabets miljøpolitik er fremme på internationalt plan af foranstaltninger til løsning af de regionale og globale miljøproblemer. Dette mål omfatter bevarelse af arter på globalt plan, herunder hvaler. Det Europæiske Fællesskab har forpligtet sig til at bevare hvaler og andre hvalarter og har indført en miljølovgivning, der sikrer et højt beskyttelsesniveau i denne henseende.

2. Habitat-direktivet[1] nævner alle cetacea-arter i bilag IV. Det betyder, at alle hvalarter er strengt beskyttet mod forsætlig forstyrrelse, indfangning eller drab i Fællesskabets vandområder. I samme direktiv forbydes desuden hold, transport eller salg af eller bytte med enheder, der er indsamlet i naturen. Bestemmelserne tillader heller ikke genoptagelse af hvalfangst bestemt til kommercielle formål af bestande, der helt eller delvis optræder i Fællesskabets vandområder. Som følge af hvalbestandenes vandrende karakter står det imidlertid klart, at målene i habitat-direktivet kun kan realiseres i fuldt omfang, hvis der findes tilsvarende internationale lovregler.

3. Rådets forordning EF) nr. 338/97 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed[2], der gennemfører bestemmelserne i konventionen om international handel med udryddelsestruede dyr og planter (CITES) i Fællesskabet, forbyder indførelsen af hvalarter i Fællesskabet hovedsageligt til kommercielle formål[3]. Dette høje beskyttelsesniveau vil yderligere blive styrket af EU's havstrategi[4] og havstrategirammedirektivet[5], der vil underbygge beskyttelsen af hvaler i EU ved at fremme det overordnede mål med god miljøstatus i vore have og farvande.

4. Endemålsætningen i Fællesskabets miljøpolitik er således at søge den strengeste beskyttelse af hvaler. Denne miljølovgivning sikrer det højeste beskyttelsesniveau ved hjælp af en gennemgribende harmonisering af reglerne på området.

5. Fællesskabets politik vedrørende hvaler vil ikke være effektiv i Fællesskabets vandområder, hvis den ikke bakkes up af en tilsvarende indsats på verdensplan. I forbindelse med den integrerede EU-havpolitik vil Kommissionen arbejde i retning mod at koordinere europæiske interesser om internationale spørgsmål.

6. Den Internationale Hvalkommission (IWC) er den ansvarlige internationale organisation, hvad angår bevarelse og forvaltning af hvalbestande på globalt plan, og den blev oprettet under den internationale konvention angående regulering af hvalfangst ("konventionen"), der blev undertegnet i 1946. Konventionens formål er at "at sikre en passende bevaring af hvalbestanden og derved muliggøre en rolig udvikling af hvalindustrien" (konventionens præambel). Medlemskab af IWC er kun åbent for regeringer, der har tilsluttet sig konventionen. En ændring af konventionen med henblik på at tillade EF at blive medlem ville kræve, at alle IWC-medlemmerne ratificerer en protokol. Kommissionen vedtog i 1992[6] et forslag om Fællesskabets tiltrædelse af konventionen, men Rådet har ikke fulgt op på forslaget. Fællesskabet har dog observatørstatus.

7. Kommerciel hvalfangst blev suspenderet i 1986 som resultat af et moratorium, som flertallet af lande repræsenteret i IWC tilsluttede sig. Usikkerhed med hensyn til de videnskabelige analyser om forskellige hvalbestandes tilstand var hovedårsagen til denne pause i den kommercielle hvalfangst. Siden da har det vigtigste spørgsmål, som regelmæssigt er blevet drøftet på IWC's møder, været om hvalbestandene er tiltaget tilstrækkeligt til, at forbuddet mod kommerciel hvalfangst kan ophæves på en kontrolleret måde.

8. IWC's dobbeltmandat med både at forvalte hvalfangst og beskytte hvalerne har ført til ekstremt polariserede modsætninger i årenes løb mellem "pro-hvalfangst" nationer og "anti-hvalfangst" nationer. Førende hvalfangstnationer (f.eks. Japan, Island og Norge) har konsekvent sat sig imod moratoriet og fortsat hvalfangst med, hvad de kalder videnskabelige formål eller med henvisning til andre undtagelser.

9. Det generelle forbud mod kommerciel hvalfangst, der er besluttet i IWC, falder i tråd med EF's sektorpolitikker som fastlagt i ovennævnte lovgivning. Det er vigtigt, at IWC sikrer effektiv beskyttelse af hvaler overalt i verden. Derfor er de 21 af EU's medlemsstater, der er medlemmer af IWC[7], nødt til på hvert møde i IWC at tilkendegive deres holdning til sådanne forslag, som henhører under Fællesskabets kompetence.

10. I overensstemmelse med princippet om loyalt samarbejde, der er nedfældet i EF-traktatens artikel 10, og princippet om, at Fællesskabet repræsenteres med én stemme i international sammenhæng, er det vigtigt, at medlemsstaterne forbereder møder i IWC ved at nå til enighed om en fælles holdning i Rådet. Som følge af de begrænsninger, der ligger i Fællesskabets observatørstatus, repræsenteres denne holdning af medlemsstaterne, der handler i fællesskab i Fællesskabets interesse inden for IWC. Det er endvidere vigtigt, at de resterende medlemsstater, som endnu ikke er parter i IWC, fremskynder deres tiltrædelsesprocedure. Det er kun ved at handle i fællesskab og fremlægge en fælles holdning, at EU's medlemsstater vil kunne gøre sig håb om at nå frem til hensigtsmæssige og effektive internationale lovrammer for beskyttelse af hvaler, der vil blive overholdt.

11. Kommissionen fremlægger derfor et forslag til afgørelse herom for Rådet med følgende retsgrundlag: artikel 175 (miljøpolitik) og artikel 300, stk. 2, litra b), med henblik på at fastlægge Fællesskabets holdning i et organ, der er oprettet ved en aftale, når dette organ træffer afgørelser med retslige virkninger. Som følge af de hovedsageligt miljømæssige målsætninger, som Det Europæiske Fællesskab bør forfølge i forhold til IWC på indeværende tidspunkt vil traktatens artikel 37 ikke blive foreslået som en del af denne afgørelses operationelle retsgrundlag. Dette indskrænker ikke Det Europæiske Fællesskabs enekompetence hvad angår havenes ressourcer i medfør af bestemmelserne i artikel 3, stk. 1, litra e), sammenholdt med artikel 32 og traktatens bilag I, og dermed hvad angår alle levende akvatiske ressourcer under den fælles fiskeripolitik i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002[8]. Dette berører ikke fremtidige forhandlinger om bevarelse og forvaltning af levende akvatiske ressourcer, som er omfattet af den pågældende forordning.

12. Afgørelser i IWC om at ændre vedtægterne til konventionen har retlig virkning, da de træder i kraft inden for den fastsatte periode uden behov for ratifikation[9]. Japan har på næsten alle IWC's møder siden forbuddets ikrafttræden foreslået ændringer af vedtægterne til konventionen for at tillade hvalfangst under visse omstændigheder og de facto ophæve forbuddet for visse bestande. Fællesskabet kan ikke afvente andre IWC-medlemmers ændringsforslag for det igangsætter og afslutter sine interne procedurer med henblik på at fastlægge en holdning til, da sådanne forslag kan fremlægges indtil 60 dage før et IWC-møde. Da Fællesskabets foreslåede mål er at støtte udviklingen af en omfattende international ramme, som omfatter samtlige hvalfangstaktiviteter og generelt modsætte sig initiativer for at hæve moratoriet for kommerciel hvalfangst, kan Rådet allerede fastlægge Fællesskabets holdning for fremtidige IWC-møder.

13. Endvidere bør Fællesskabet støtte ændringer af vedtægterne, som har til formål at oprette hvalreservater, og modsætte sig forslag om at ændre IWC's procedureregler for at udvide mulighederne for hemmelig afstemning, da dette ville være i modstrid med Århus-konventionen, herunder især artikel 3, stk. 7, som Fællesskabet og dets medlemsstater er parter i.

14. Dette forslag til rådsafgørelse bygger på den afgørelse, som miljøministrene vedtog i Rådet 5. juni 2008 på grundlag af Kommissionens afgørelse[10]. Vedtagelsen af Rådets afgørelse gjorde det muligt for Fællesskabet at koordinere sin holdning omkring en række spørgsmål på IWC's årsmøde i juni 2008 i Santiago de Chile.

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Det Europæiske Fællesskabs vegne til forslag til ændringer af den internationale konvention angående regulering af hvalfangst og dens vedtægter

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, andet afsnit,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[11], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I EF-traktatens artikel 174, stk. 1, er det fastsat, at et af målene for Fællesskabets miljøpolitik er fremme på internationalt plan af foranstaltninger til løsning af de regionale og globale miljøproblemer.

(2) Inden for Fællesskabet nævner direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (habitatdirektivet)[12] alle cetacea-arter som arter af fællesskabsbetydning og kræver, at medlemsstaterne opretholder eller genopretter disse arter i en gunstig bevaringsstatus i de dele af deres område, som traktaten finder anvendelse på. Alle cetacea-arter er nævnt i bilag IV. Alle hvalarter er derfor strengt beskyttet mod forsætlig forstyrrelse, indfangning eller drab i Fællesskabets farvande. I samme direktiv forbydes desuden hold, transport eller salg af eller bytte med enheder, der er indsamlet i naturen.

(3) Rådets forordning EF) nr. 338/97 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed[13], der gennemfører bestemmelserne i konventionen om international handel med udryddelsestruede dyr og planter (CITES) i Fællesskabet, forbyder indførelsen af hvalarter i Fællesskabet hovedsageligt til kommercielle formål[14].

(4) Hvaler er migrerende arter. Fællesskabets politikker og lovgivning vedrørende hvaler vil derfor være mere effektiv i Fællesskabets farvande, hvis de understøttes af en tilsvarende indsats på internationalt plan.

(5) Den Internationale Hvalkommission (IWC) er den ansvarlige internationale organisation, hvad angår bevarelse og forvaltning af hvalbestande på globalt plan, og den blev oprettet under den internationale konvention angående regulering af hvalfangst, der blev undertegnet i 1946. Medlemskab af IWC er kun åbent for regeringer. Det Europæiske Fællesskab har kun observatørstatus i IWC[15] og er repræsenteret af Kommissionen.

(6) Kommerciel hvalfangst blev suspenderet i 1986 som resultat af et moratorium, som flertallet af lande repræsenteret i IWC tilsluttede sig. Førende hvalfangstnationer har konsekvent sat sig imod moratoriet og fortsat hvalfangst med, hvad de kalder videnskabelige formål eller med henvisning til andre undtagelser.

(7) På IWC's 60. årsmøde i London i Santiago de Chile i juni 2008 blev der indledt en vigtig proces med henblik på at fastlægge det fremtidige arbejde i IWC. Medlemsstaterne bør bestræbe sig på at deltage konstruktivt i alle drøftelser ud fra målet om at sikre effektive internationale lovrammer.

(8) IWC arbejder på grund af vedtægter, som fastlægger reglerne for hvalfangst i hele verden. Vedtægterne er knyttet som bilag til konventionen og er defineret som en integrerende del af denne. De er bindende for parterne og indeholder detaljerede regler for bevaring og udnyttelse af hvalressourcer. Bestemmelserne og ændringerne heraf er bindende for parterne, medmindre en part formelt rejser indsigelse mod en ændring i overensstemmelse med artikel V, stk. 3, i ICRW.

(9) Forslag til beslutninger om at ændre vedtægterne, som vedtages i IWC, kan have retlige virkninger og få indvirkning på gennemførelsen af målsætningerne i Fællesskabets politikker og lovgivning med hensyn til hvaler. Nogle af de forslag, som regelmæssigt fremsættes på IWC's møder, har som mål at tillade hvalfangstaktiviteter gennem fastsættelse af kvoter og forvaltningsforanstaltninger eller oprettelse af hvalreservater, og de kræver fastlæggelse af en fællesskabsholdning.

(10) Som følge af de hovedsageligt miljømæssige målsætninger, som Det Europæiske Fællesskab bør forfølge i forhold til IWC på indeværende tidspunkt vil traktatens artikel 37 ikke blive foreslået som en del af denne afgørelses operationelle retsgrundlag. Dette indskrænker ikke Det Europæiske Fællesskabs enekompetence hvad angår havenes ressourcer i medfør af bestemmelserne i artikel 3, stk. 1, litra e), sammenholdt med artikel 32 og traktatens bilag I, og dermed hvad angår alle levende akvatiske ressourcer under den fælles fiskeripolitik i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002[16]. Dette berører ikke fremtidige forhandlinger om bevarelse og forvaltning af levende akvatiske ressourcer, som er omfattet af den pågældende forordning.

(11) Medlemsstaterne har pligt til at samarbejde loyalt i medfør af EF-traktatens artikel 10 og kan ikke påtage sig forpligtelser uden for fællesskabslovgivningens rammer, der kan berøre fællesskabsreglerne eller ændre deres anvendelsesområde.

(12) Da Fællesskabet har status som observatør i IWC, bør Fællesskabets holdning til spørgsmål, der henhører under dets kompetence, besluttes af Rådet og fremføres af medlemsstaterne, der handler i fællesskab i Fællesskabets interesse.

(13) På fremtidige møder i IWC bør Fællesskabet og medlemsstaterne arbejde tæt sammen for at sikre, at ændringer af den internationale konvention angående regulering af hvalfangst og dens vedtægter er i overensstemmelse med målsætningerne i Fællesskabets politikker og lovgivning om hvaler -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Fællesskabets holdning på møder i Den Internationale Hvalkommission (IWC) vil være i overensstemmelse med bilaget til denne afgørelse og repræsenteres af medlemsstaterne, der handler i fællesskab i Fællesskabets interesse.

Artikel 2

Hvis nye videnskabelige eller tekniske oplysninger, som fremlægges før eller under møder i IWC, kan forventes at få betydning for den i artikel 1 omhandlede holdning, eller hvis der under møder fremsættes forslag om spørgsmål, hvortil der endnu ikke foreligger en fællesskabsholdning, fastlægges holdningen til det pågældende forslag gennem samarbejde, også under møderne, før forslaget sættes til afstemning.

Udfærdiget i

På Rådets vegne

Formand […]

BILAG

15. Det Europæiske Fællesskabs vigtigste mål i forhold til IWC er at sikre effektive internationale lovregler for beskyttelse og forvaltning af hvaler og garantere en mærkbar forbedring af hvalers bevaringsstatus på lang sigt og at bringe samtlige hvalfangstoperationer ind under IWC's kontrol.

16. Medlemsstaterne, der handler i fællesskab i Fællesskabets interesse, indtager nedenstående holdning til forslag til beslutninger, der træffes af IWC.

17. de støtter opretholdelsen af moratoriet for kommerciel hvalfangst, jf. vedtægterne

18. de modsætter sig eventuelle forslag om nye typer hvalfangst, der ikke i øjeblikket er omfattet af konventionen, og som kunne underminere opretholdelsen af moratoriet for kommerciel hvalfangst, medmindre sådanne forslag vil garantere en betydelig forbedring af hvalers bevaringsstatus på længere sigt og bringe alle IWC-medlemmernes hvalfangstoperationer ind under IWC’s kontrol

19. de støtter forslag om at oprette hvalreservater i henhold til IWC’s bestemmelser

20. de støtter forslag om forvaltning af oprindelige befolkningers traditionelle hvalfangst på betingelse af, at bevaringen af de relevante bestande ikke berøres og under hensyntagen til forsigtighedsprincippet og rådgivning fra den videnskabelige komité, og på betingelse af at hvalfangstoperationer reguleres hensigtsmæssigt, og fangsterne holdes inden for rammerne af veldokumenterede og anerkendte subsistensbehov

21. de støtter forslag med det formål at sætte en stopper for ”hvalfangst med videnskabeligt formål”, der ligger uden for IWC’s kontrol

22. De modsætter sig forslag om at ændre IWC's procedureregler for at udvide mulighederne for hemmelig afstemning.

[1] Direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

[2] EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

[3] Rådets forordning (EØF) nr. 348/81 om en fælles ordning for indførsel af hvalprodukter tillader desuden kun import af de anførte produkter, hvis de ikke anvendes til kommercielle formål.

[4] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Tematisk strategi til beskyttelse og bevaring af havmiljøet KOM(2005) 504 endelig.

[5] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF af 17. juni 2008 om rammerne for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger.

[6] Udkast til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til på Fællesskabets vegne at forhandle om en protokol om ændring af den internationale konvention angående regulering af hvalfangst, Washington, den 2. december 1946, KOM(92) 316.

[7] Belgien, Cypern, Danmark, Det Forenede Kongerige, Finland, Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Spanien, Sverige, Tjekkiet, Tyskland, Ungarn og Østrig.

[8] Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik, EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59-80.

[9] Se konventionens artikel V. I medfør af stk. 3 bliver parterne bundet af ændringer af vedtægterne efter 90 dage, medmindre de rejser indsigelse.

[10] KOM(2007) 821 endelig.

[11] EUT C […] af […], s. […].

[12] EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

[13] EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

[14] Rådets forordning (EØF) nr. 348/81 om en fælles ordning for indførsel af hvalprodukter tillader desuden kun import af de anførte produkter, hvis de ikke anvendes til kommercielle formål.

[15] Belgien, Cypern, Danmark, Det Forenede Kongerige, Finland, Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Spanien, Sverige, Tjekkiet, Tyskland, Ungarn og Østrig.

[16] Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik, EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59-80.