Politisk baggrund

Persistente organiske miljøgifte (POP) er kemikalier, som forbliver længe i miljøet, bioakkumuleres og kan forvolde særdeles skadelige virkninger for menneskers sundhed eller miljøet. Denne konsekvensanalyse behandler mulighederne for at ændre de grænseværdier, der gælder for visse POP i affald, og som er fastsat i bilag IV til POP-forordningen. Hvis der er POP til stede i affald i koncentrationer, der er højere end eller lig med disse grænseværdier, kan affaldet ikke genanvendes og bør i de fleste tilfælde bortskaffes på en sådan måde, at de POP, det indeholder, destrueres eller irreversibelt omdannes.

Hvad er problemet?

POP-forordningen omfatter i alt 26 POP-stoffer (eller grupper af stoffer), men denne konsekvensanalyse ser på et begrænset antal af POP, der enten:

·allerede er opført i POP-forordningen, og for hvilke det kan være berettiget at stramme grænseværdierne i bilag IV for at tilpasse deres grænseværdier til den videnskabelige og tekniske udvikling: PBDE'er, HBCDD, SCCP, dioxiner og furaner samt dioxinlignende PCB'er.

·for nylig er blevet opført som POP i Stockholmkonventionen og derfor skal afspejles i EU-lovgivningen (dvs. i POP-forordningen): PFOA, dicofol og pentachlorphenol (PCP).

Med begrænsede undtagelser anvendes disse POP generelt set ikke længere i nye produkter i Europa, men da de tidligere er blevet anvendt, findes de fortsat i affald. Hvis de affaldsmaterialer, som indeholder POP (f.eks. plastik, træ, papir), genanvendes, kan de igen komme ind i økonomien og skade miljøet og menneskers sundhed.

De grænseværdier, der fastsættes for disse stoffer, er afgørende for, hvordan affald, der indeholder POP, skal håndteres. Det endelige mål er at sikre, at dette affald håndteres på en miljømæssigt forsvarlig måde. Generelt betyder dette, at affald, der overskrider grænseværdierne for POP-indhold, skal destrueres eller irreversibelt omdannes gennem forbrænding eller andre tilladte bortskaffelsesoperationer, som forhindrer, at POP igen kommer ind i økonomien.

Dette kan begrænse anvendelsen af sekundære råstoffer, der ellers kunne udvindes af affald, hvilket reducerer disse materialers potentiale til at bidrage til en cirkulær økonomi. Det kan dog også bidrage til at øge tilliden til sekundære råmaterialer hvad angår deres forureningsniveau. Hvis sekundære materialer derfor erstattes af primære materialer, kan det også have skadelige virkninger, og det bidrager ofte til drivhusgasemissioner.

Hvad ønsker vi at opnå?

Det specifikke formål med initiativet er at fastsætte eller revidere grænseværdier for dette begrænsede antal POP i affald på en sådan måde, at der opnås den bedst mulige balance mellem tre generelle mål:

·overgangen til et giftfrit materialekredsløb af høj kvalitet

·øget genanvendelse og cirkularitet

·nedbringelse af drivhusgasemissioner.

Den rette balance vil sikre miljømæssigt forsvarlig håndtering af POP-affald. Dette vil opfylde det overordnede mål i POP-forordningen om at beskytte menneskers sundhed og miljøet og sikre, at foranstaltningen i videst muligt omfang bidrager til målene om klima og cirkulær økonomi i den europæiske grønne pagt.

Hvilke løsningsmodeller findes der?

·Løsningsmodel 1: Referencescenarie — antager, at der ingen ændringer foretages i listen over stoffer, og at der ikke fastsættes nye grænseværdier.

·Løsningsmodel 2: Mellemværdi — fastsætter grænseværdier i bilag IV for de nye stoffer og for POP, der allerede er opført i forordningen, hvor det kan være berettiget at stramme disse værdier.

·Løsningsmodel 3: Lav værdi — fastsætter strengere grænseværdier i bilag IV.