Nr. C 307/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 11. 84 
Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om Fællesskabernes ordning med egne indtægter 
(84/C 307/09) 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 17. juli 1984 i henhold til EØF-trak-
tatens artikel 149 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det nævnte 
emne. 
Procedure 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for økonomiske og finansielle 
anliggender, som udpegede Yves Van der Mensbrugghe til ordfører. Afdelingen vedtog sin 
udtalelse den 18. september 1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 219. plenarforsamling, den 27. september 
1984, med 87 stemmer for, 11 stemmer imod og 7 hverken for eller imod følgende 
udtalelse: 
I. Indledning II. Generelle bemærkninger 
1.1. På grund af udviklingen i de seneste måneder har 
Kommissionen ændret det forslag fundamentalt, som den 
fremsatte for et år siden vedrørende Fællesskabets frem­
tidige finansiering. 
1.2. Kommissionen konkretiserer dermed de beslut­
ninger, som Det europæiske Råd traf i Fontainebleau den 
26. juni 1984. Udvalget konstaterer, at høringen sker, 
efter at beslutningerne allerede er truffet på det højeste 
politiske niveau. Udvalget har ikke kunnet debattere 
problemet tilbundsgående, men er bekymret over den 
måde, hvorpå beslutningstagningen sker i Fællesskabet. 
Det opfordrer de ansvarlige i Fællesskabet og i medlems­
staterne til, via institutionerne, at søge at genfinde den 
politiske vilje, der gør det muligt for Fællesskabet at 
angribe de virkelige problemer, interne som eksterne. 
1.3. Udvalget minder om den udtalelse, det afgav den 
26. oktober 1983 om Kommissionens første forslag. Den 
bekræfter de store retningslinjer deri, bl.a. vedrørende 
finansiel solidaritet, afvisningen af kravet om en retur­
check (»juste retour«), kontrol med udgifterne, en forø­
gelse af de egne indtægter, medtagelsen af told af 
EKSF-varer under de egne indtægter og godtgørelse af 
udgifter i forbindelse med opkrævningen. 
1.4. De repræsentanter for det økonomiske og sociale 
liv, der har sæde i Udvalget, gentager, at de er overbeviste 
om, at der ikke er noget alternativ til den europæiske 
integration, medmindre man er rede til at acceptere, at det 
kan komme til at koste Fællesskabets befolkning dyrt. 2.1. Udvalget understreger betydningen af den næst­
sidste betragtning i det nye forslag, ifølge hvilken »enhver 
medlemsstat, der i forhold til sin relative velstand bærer 
en for stor andel af budgetbyrden, på rette tidspunkt bør 
kunne opnå en korrektion heraf«. 
2.2. Udvalget havde ikke i ovennævnte udtalelse 
afvist muligheden af en sådan korrektion, men der måtte 
kun være tale om en overgangsforanstaltning, indtil der 
blev udviklet fælles egnede politikker for at korrigere en 
eventuel urimelig fordeling af byrder og ulemper. 
2.3. Dette princip, som Kommissionen har overtaget 
fra Fontainebleau-konklusionerne, gengives på en måde, 
der åbner talrige fortolkningsmuligheder. Hvad er f.eks. 
en medlemsstats relative velstand? Selv om dette princip 
kun nævnes i en betragtning, og selv om en korrektion til 
fordel for en anden medlemsstat kræver en ny rådsafgø-
relse, består der risiko for, at dette princip ofte vil blive 
fremdraget i fremtiden. 
2.4. Under alle omstændigheder vil en anvendelse af 
dette princip - som fortsat skal være en undtagelse -
kræve meget stor politisk besindighed af de europæiske 
ansvarlige, for at undgå en siksak-kurs i den finansielle 
styring til skade for Fællesskabets udvikling. 
2.5. En budgetmæssig korrektion er kun en 
overgangsordning. Udvalget henviser til det synspunkt, 
som det gav udtryk for i sin tidligere udtalelse vedrørende' 
en eventuel anvendelse af indikatorer som BNP pr. 
19. 11. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 307/25 
indbygger og hvert enkelt lands andel af Fællesskabets 
nettodriftsoverskud. Udvalget mener, at finansiel, øko­
nomisk og social solidaritet samt en ligelig fordeling af 
budgetmæssige byrder og fordele skal være drivkraften 
bag enhver fremtidig løsning. En definitiv løsning ligger 
under alle omstændigheder i en velafbalanceret udvikling 
af en fælles politik; men en sådan har på visse områder 
hidtil kun foreligget i skitseform. Udvalget insisterer på 
ny på, at medlemskab af Fællesskabet ikke kun kan 
betragtes ud fra et rent og skært økonomisk eller 
budgetmæssigt synspunkt, da der er fordele, der ikke kan 
kvantificeres, end ikke på det økonomiske plan. dog visse konsekvenser som følge af systemets komplice­
rede og delikate karakter samt de omstændigheder, 
hvorunder fremtidige korrektioner kan ske. Det udtryk­
ker håbet om, at man på baggrund af indvundne erfarin­
ger vil kunne reducere de negative aspekter i forbindelse 
med den kommende genbehandling. 
4.1. Muligheden af at finansiere forskningsprogram­
merne inden for EKSF ved hjælp af medlemsstaternes 
finansielle bidrag, eller en del deraf, var allerede fastsat i 
afgørelsen fra 1970. Denne mulighed udvides nu til at 
dække alle forskningsprogrammerne (artikel 4, stk. 2). 
III. Særlige bemærkninger 
3.1. Artikel 3 er resultatet af et politisk kompromis, 
som imidlertid er så kompliceret, at det skaber vanske­
ligheder, både hvad angår fortolkning og gennem­
førelse. 
3.2. Der gøres opmærksom på, at den foreslåede 
korrektion vil påvirke budgetindtægterne. Kun de med­
lemsstater, der nyder godt af en nedsættelse, vil ikke nå 
loftet på 1,4%. Så snart en medlemsstat når dette loft, 
som gælder for alle, skal systemet igen tages op. Den 
valgte løsning er derfor midlertidig, og maksimalsatsen 
på 1,4 % kan relativt hurtigt vise sig at være utilstrække-
lig-4.2. En sådan udvidelse kan forsvares på grund af 
antallet af medlemsstater og disses uensartethed, idet ikke 
alle medlemsstater altid er interesserede i alle program­
mer. Den kan endog frembyde en fordel, for ellers ville 
nogle af programmerne måske ikke blive realiseret. 
Desuden kunne man derigennem opnå en bedre samord­
ning af EF's, medlemsstaternes og virksomhedernes 
forskningsprogrammer. Man må dog sørge for, at denne 
udvidelse ikke på dette vitale område af den videnskabe­
lige forskning munder ud i, at forskningsindsatsen udvan­
des, hvilket ville være til skade for Fællesskabet som 
helhed. Endelig må det undgås, at man deri ser et 
præcedens, som kan anvendes på andre områder, hvis 
realiseringen af enhedsmarkedet derved blev vanskelig­
gjort. Under alle omstændigheder må egentlige EF-initia-
tiver fortsat komme i første række. 
3.3. Spaniens og Portugals tiltrædelse vil naturligvis få 
budgetmæssige virkninger, men Kommissionen har tilsy­
neladende taget hensyn hertil i sit forslag, i det mindste 
. hvad angår den nærmeste fremtid. 5.1. Hvad angår artikel 8, forstår Udvalget Kommis­
sionens ønske om at kunne råde over de øgede indtægter 
for hele 1985, såfremt de nationale parlamenter giver 
deres samtykke inden den 1. oktober 1985. 
3.4. Alt i alt mener Udvalget, at det drejer sig om en 
løsning, som uden tvivl sikrer det essentielle i ordningen 
med egne indtægter, og det accepterer en forhøjelse af 
disse, således som det har udtrykt ønske om. Det frygter 5.2. Udvalget ønsker, at de nationale parlamenter og 
senere Fællesskabets kompetente myndigheder gør det 
muligt, at Kommissionen kan råde over de nødvendige 
midler. 
Bruxelles, den 27. september 1984. 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, som var indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, blev forkastet af 
Udvalget under debatten: 
Nr. C 307/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 11. 84 
Side 4, punkt 3.1. 
Punkt 3.1 affattes således: 
»Artikel 3 er resultatet af et politisk kompromis. Udvalget må konstatere, at den valgte metode hverken er i 
overensstemmelse med traktaternes ånd eller bogstav. Desuden er den så kompliceret, at den skaber 
vanskeligheder både hvad angår fortolkning og gennemførelse.« 
Begrundelse 
Ændringsforslaget taler for sig selv. 
Resultatet af afstemningen: 
stemmer for: 5, stemmer imod: 75, stemmer hverken for eller imod: 10. 
Side 6, punkt 5.2. 
Punkt 5.2 affattes således: 
»Udvalget ønsker, at de nationale parlamenter og Fællesskabets kompetente myndigheder tildeler 
Fællesskabet egne indtægter og gør det muligt for Europa-Parlamentet at spille den rolle, der tilkommer det 
på budgetområdet.« 
Resultatet af afstemningen: 
stemmer for: 28, stemmer imod: 65, stemmer hverken for eller imod: 13. 
Udtalelse om forbindelserne mellem Det europæiske Fællesskab og Jugoslavien 
(84/C 307/10) 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 25. oktober 1983 i henhold til forretnings­
ordenens artikel 20, stk. 4, at fremsætte udtalelse om det nævnte emne: 
Procedure 
Det forberedene arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for forbindelser med tredjelande, som 
udpegede Jiirgen Stahlmann til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 11. september 
1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 219. plenarforsamling den 26. og 27. 
september 1984, mødet den 27. september 1984 følgende udtalelse uden stemmer imod 
og 3 hverken for eller imod. 
1. Det økonomiske og sociale Udvalg er af den opfattelse, at den økonomiske situation i 
Jugoslavien må styrkes, da Jugoslavien både er et middelhavsland og en vigtig alliancefri stat. 
Landet har desuden stor betydning som bindeled mellem Grækenland og de øvrige EF-lande. 
Derudover arbejder et stort antal jugoslaviske statsborgere i EF, og endelig er Jugoslavien et 
vigtigt afsætningsmarked for Fællesskabets eksport.