Følgende samordningsteorier, hvori det hævdes, at de store musikselskaber kan begrænse de uafhængige musikselskabers adgang til detailhandelen på grundlag af ikke-prismæssige aspekter af markedet for indspillet musik, er blevet analyseret og afvist. Desuden er det ikke entydigt, at disse forhold ville begrænse konkurrencen mellem de store selskaber.

— Adgang til hyldeplads: Markedsundersøgelsen har bekræftet, at hits fra uafhængige musikselskaber får samme betingelser som hits fra store selskaber. Detailhandlerne tildeler selv hyldeplads på grundlag af deres egen vurdering af et albums salgspotentiale.

— Adgang til medier: De fleste succesrige radioer udsender musik på grundlag af en liste. Alle musikselskaber konkurrerer om at blive optaget på disse lister, da regelmæssig udsendelse af et musiknummer er en faktor, der understøtter salget. De fleste konkurrenter udtalte, at tv- eller radiostationer ikke udpræget begunstigede virksomheder fra deres egen koncern, når de traf beslutning om tildeling af spilletid til musiktitler. Endelig steg den samlede udsendelsestid for uafhængige musikselskaber i 10 ud af de 15 EØS-lande, der blev analyseret, i perioden 2003-2005.

— Hitlisteregler: Selv om hitlisterne kan øge gennemsigtigheden ved at give regelmæssige oplysninger til alle markedsiagttagere om, hvordan konkurrenternes CD'er klarer sig, har Kommissionens undersøgelse ikke afsløret eksempler på, at de store selskaber bruger hitlistereglerne som en mulighed for at nægte de uafhængige pladeselskabers kunstnere adgang til hitlisterne. Derudover har Kommissionen bemærket, at CD'er i 12 lande skal have en minimumspris for at kunne komme på hitlisten. Den finder dog, at disse priser er for lave til at forhindre konkurrence mellem musikselskaberne, der kan fastsætte forskellige priser, og de store selskaber kan bruge prisen som grundlag for en samordning.

— Udsendelsesdatoer: Sony BMG erkender, at det beslutter, hvornår dets album skal udsendes ud fra, hvornår dets konkurrenter udsender deres album. Udsendelsesdatoerne offentliggøres ligeledes ofte og er derfor ofte gennemsigtige og står i forbindelse med bestemte begivenheder (f.eks. julesalget). Imidlertid udskydes udsendelsesdatoerne ofte, og de store selskabers adfærd i denne forbindelse kan næppe betegnes som hemmeligt aftalt. Der lader derimod mere til at foreligge en konkurrencebestemt situation, hvor hvert selskab forsøger at optimere sine udsendelsesdatoer.

— Udsendelses- og indspilningsrettigheder: Alle de store selskaber har et søsterselskab, der beskæftiger sig med musikudgivelse, bortset fra Sony BMG, da Bertelsmann i 2007 solgte sin udgivelsesdivision til Universal. Sony/ATV er et joint venture inden for udgivelse mellem Sony og Michael Jackson, der har en betydelig lavere markedsandel end konkurrenterne. Derudover kunne Kommissionen i sin undersøgelse konkludere, at da der findes forvaltningsselskaber (ophavsretsselskaber), kan udgiverne ikke udøve markedsstyrke inden for indspillet musik.

— Kulturel mangfoldighed: Ifølge markedsundersøgelsen er der intensiv konkurrence mellem alle pladeselskaberne om at finde og skrive kontrakt med nye kunstnere. Ganske vist har de store pladeselskaber skåret i antallet af kunstnere, som de har kontrakt med, men denne nedskæring fulgte efter det drastiske fald i efterspørgselen og begyndte før fusionen mellem Sony og BMG. De lokale kunstneres andel af pladesalget er steget væsentligt i de fleste EØS-lande i de seneste år. De lokale kunstneres stigende andel sælges både gennem traditionelle detailkanaler og over internettet, og sidstnævnte fungerer som et samlingspunkt, hvor både kendte og ukendte kunstnere kan udstille og sælge deres musik direkte til slutbrugerne uden at skulle anvende de traditionelle detailkanaler. Det kan derfor konkluderes, at fusionen mellem Sony og BMG ikke har nogen negativ indflydelse på den kulturelle mangfoldighed, for så vidt angår skabelse, indspilning, distribution og forhandling.