DA Den Europæiske Unions Tidende C 303/7

Høringskonsulentens endelige rapport (1)

Katoderør til TV- og computerskærme

(COMP/39.437) (2)

2013/C 303/06

Denne sag vedrører to karteller indgået mellem asiatiske og europæiske producenter af farveskærmrør til brug i computerskærme og farvebilledrør til brug i farve-TV.

BAGGRUND

Kommissionens undersøgelse blev igangsat på grundlag af en anmodning om bødefritagelse indgivet af Chunghwa-koncernen (»Chunghwa«) i marts 2007. Chunghwa blev efterfølgende indrømmet betinget bødefritagelse. Dette blev efterfulgt af kontrolbesøg hos Samsung SDI Germany og [Philips/LGE joint venture]. I november 2007 indgav Samsung-, Panasonic- og Philips-koncernerne hver især ansøgninger om bødenedsættelse, efterfulgt af Technicolor SA i marts 2008.

Det var Karen Williams, der oprindeligt var høringskonsulent i denne sag. Efter hun forlod høringskonsulentens kontor i februar 2010, overtog jeg sagen fra den 1. marts 2010.

SAGSFORLØB

A. Klagepunktsmeddelelse

Den 23. november 2009 vedtog Kommissionen en klagepunktmeddelelse med den foreløbige konklusion, at der var begået to særskilte og vedvarende overtrædelser af EUF-traktatens artikel 101, stk. 1, og EØS-traktatens artikel 53, stk. 1.

Den første overtrædelse drejer sig om farveskærmrør og varede ni et halvt år. Fire virksomheder dog del i kartellet: Chunghwa (3), Samsung (4), Philips (5) og LGE (6).

Den anden overtrædelse drejer sig om farvebilledrør og varede ni år. Ud over de fire ovenfor nævnte virksomheder var otte virksomheder involveret i overtrædelsen: Panasonic Corporation, Toshiba (7), deres joint venture MT Picture Display Co. Ltd (»MPTD«) og Technicolor.

Alle de nævnte virksomheder (under ét benævnt »parterne«) modtog klagepunktsmeddelelsen i november 2009 og blev opfordret til at fremsætte deres bemærkninger til klagepunkterne i overensstemmelse med artikel 27, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003 (8).

1. Aktindsigt

Efter modtagelse af klagepunktsmeddelelsen fik parterne aktindsigt i Kommissionens sagsakter via en DVD og mundtlige virksomhedserklæringer i Kommissionens lokaler. Tre parter anmodede om yderligere aktindsigt.

Toshiba anmodede om yderligere aktindsigt i visse dokumenter, som ophavsmændene havde deltaget i affattelsen af under anmodning om fortrolighed. Efter en vurdering af anmodningerne forsynede GD Konkurrence Toshiba med nye og mindre redigerede ikke-fortrolige udgaver af de pågældende dokumenter.

Panasonic og MTPD indgav sammen først en generel anmodning at få adgang til alle diskulperende beviser i de andre parters svar på klagepunktsmeddelelsen, hvilket GD konkurrence afviste. Efter at have lyttet til de andre parters indlæg under den mundtlige høring indgav Panasonic og MPTD en mere detaljeret anmodning om aktindsigt, som blev delvist imødekommet. GD Konkurrence forsynede Panasonic og MPTD med medarbejdererklæringer, som Toshiba havde vedlagt som bilag til sit svar på klagepunktsmeddelelsen.

Ingen af de tre parter anmodede om yderligere aktindsigt. Jeg anser derfor sagen for at være afsluttet.

2. Forlængelse af fristen for besvarelse af klagepunktsmeddelelsen

Klagepunktsmeddelelsens adressater fik oprindeligt otte uger til at svare fra dagen efter modtagelse af DVD’en. Med undtagelse af Chunghwa indgav alle parter af forskellige årsager en formel ansøgning om at få ekstra tid til at udforme deres bemærkninger. Jeg imødekom delvist anmodningerne og indrømmede forlængelser af to til seks ugers varighed. Alle parter overholdt svarfristen.

3. Ansøgning om status som tredjepart

[…]

B. Mundtlig høring

Den mundtlige høring var planlagt til april, men måtte udsættes en måned, da vulkanudbruddet på Island forhindrede mange af deltagerne i at komme til Bruxelles. En af de inviterede parter gjorde indsigelse mod den nye dato, fordi en af dennes vigtigste repræsentanter ikke ville være i stand til at deltage i høringen. Da de alternative datoer, der blev overvejet, kunne medføre problemer for andre deltagere, var jeg ikke i stand til at imødekomme anmodningen.

Forud for den mundtlige høring bad jeg parterne om at fokusere deres præsentationer på den omstridte sammenhæng mellem parternes drøftelser på steder i Asien og prisudviklingen i Europa. Næsten alle parter gav udtryk for deres syn på den sag.

1. Mundtlig høring af enkeltpersoner

I en af parternes præsentation indgik der udtalelser fra ansatte, som havde deltaget i de påståede kartelmøder. Efter partens udtrykkelige ønske blev navnene på de enkeltpersoner, der udtalte sig, ikke opført på den deltagerliste, som blev uddelt til alle deltagere inden høringen. Deres identitet var imidlertid GD Konkurrence bekendt, da den pågældende part havde lagt de ansattes erklæringer ved sit skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen, ligesom den var andre ved høringen tilstedeværende modtagere af klagepunktsmeddelelsen bekendt. Denne præsentation var som de fleste af de øvrige parters præsentationer efterfølgende genstand for en række spørgsmål fra deltagerne i høringen. En part præsenterede med mit samtykke et nyt dokument under en af spørgetiderne. Dette dokument blev senere føjet til Kommissionens sagsakt.

Det kan synes at være en integrerende del af retten til at blive hørt mundtligt at lade enkeltpersoner med særlig indsigt i de faktiske forhold komme til orde i forbindelse med en parts præsentation. For at sikre en gennemsigtig og fair procedure vil det imidlertid sandsynligvis være en fordel, hvis alle navne på personer, som en part inviterer til en høring med henblik på at underbygge fakta, der beskrives i dennes skriftlige erklæring, jf. artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 773/2004 (9), i fremtiden oplyses, før deltagerne mødes til en høring.

2. Høring for lukkede døre

To parter havde haft lejlighed til delvist at blive hørt for lukkede døre efter begrundet anmodning. Da en af parternes præsentation for lukkede døre imidlertid indeholdt en lang række punkter, som tydeligvis ikke var fortrolige, bad jeg den pågældende part om at gentage disse punkter i alle andre parters tilstedevær, hvilket den pågældende part gjorde.

3. Sagsfremstillingsmeddelelse om afgørende indflydelse på MPTD

Den 22. december 2010 meddelte Kommissionen Toshiba, Panasonic og MPTD i en sagsfremstillingsmeddelelse, at den i den endelige afgørelse agtede at anvende visse vedlagte dokumenter, som de tre parter selv havde indsendt til Kommissionen efter den mundtlige høring. Kommissionen forklarede, at de i dokumenterne indeholdte oplysninger ville underbygge de klagepunkter, der fremgik af klagepunktsmeddelelsen, vedrørende Toshibas og Panasonics afgørende indflydelse på MPTD og dermed deres ansvar for driften af det pågældende joint venture. Parterne fik en frist på tre uger til at fremsætte deres bemærkninger. Toshiba fik efter begrundet anmodning den oprindelige tidsfrist forlænget med yderligere tre uger til. Alle parter afgav deres svar inden fristens udløb.

C. Supplerende klagepunktsmeddelelse

Den 1. juni 2012 vedtog Kommissionen en supplerende klagepunktsmeddelelse. Sammenholdt med klagepunktsmeddelelsen blev et oprindeligt klagepunkt erstattet med et andet i den supplerende klagepunktsmeddelelse, for så vidt angår Philips, og der blev tilføjet et klagepunkt vedrørende LGE. I stedet for at blive holdt direkte ansvarlig for overtrædelse af EUF-traktatens artikel 101, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, før joint venture-virksomheden [Philips/LGE joint venture] blev dannet med LGE (10), blev Philips nu anklaget for som moderselskab via visse enkeltstående datterselskaber at være indirekte ansvarlig for overtrædelserne. Påstandene mod LGE drejede sig nu ikke længere kun direkte om overtrædelse af konkurrencereglerne, men nu også om indirekte overtrædelse af lovgivningen via visse enkeltstående datterselskaber før [Philips/LGE joint venture] blev dannet. I den supplerende klagepunktsmeddelelse blev der desuden fremført nye beviser mod LGE og Philips vedrørende deres fælles ansvar for den overtrædelse, der blev begået af [Philips/LGE joint venture]. I den henseende udgør den supplerende klagepunktsmeddelelse blot en sagsfremstilling.

Da de nye påstande kun ændrede den retlige stilling for to parter i den mere omfattende kartelsag på grundlag af beviser, som stammede fra LGE, Philips, deres joint venture [Philips/LGE joint venture] og dettes [ansatte] og berørte disse virksomheder, blev de andre modtagere af den oprindelige klagepunktsmeddelelse ikke inddraget i den supplerende undersøgelse. [Philips/LGE joint venture] modtog hverken klagepunktsmeddelelsen eller den supplerende klagepunktsmeddelelse.

1. Supplerende aktindsigt

Sammen med den supplerende klagepunktsmeddelelse fik de to adressater via en DVD indsigt i dokumenter med tilknytning til de respektive supplerende klagepunkter vedrørende LGE's og Philips' ansvar, der blev indsamlet gennem tillægsundersøgelsen. Derudover blev der givet yderligere indsigt i dokumenter, som der i forbindelse med den første klagepunktsmeddelelse allerede var givet indsigt i. Da GD Konkurrence betragtede disse dokumenter som relevante for de supplerende klagepunkter, indhentede generaldirektoratet samtykke fra dem, der havde indleveret dokumenterne, til at videregive oplysninger, der blev klassificeret som fortrolige, da der første gang blev givet aktindsigt. Den begrænsede adgang blev begrundet med henvisning til Meddelelse fra Kommissionen om bedste praksis ved behandlingen af konkurrencesager efter artikel 101 og 102 i TEUF, der under visse omstændigheder giver mulighed for at give begrænset adgang (11).

LGE og Philips forelagde ikke sagen for mig, men jeg er i tvivl om, hvorvidt den begrænsede aktindsigt, der blev givet i denne sag, er fuldt ud forenelig med EU-retten. Når Kommissionen rejser klagepunkter, kræver retten til forsvar normalt, at Kommissionen stiller samtlige sagsakter til rådighed. Når der rejses supplerende klagepunkter, bør der jævnligt gives indsigt i alle de dokumenter, der er indhentet, fremstillet eller indsamlet, efter der første gang blev givet indsigt i sagen i forbindelse med klagepunktsmeddelelsen.

Imidlertid udgør det forhold, at modtagerne af den supplerende klagepunktsmeddelelse kun blev indrømmet begrænset adgang, i dette tilfælde blot en procedurefejl. I min undersøgelse af de dele af sagsakterne, som adressaterne ikke fik adgang til, er jeg ikke stødt på potentielt diskulperende oplysninger. De dele af sagsakterne, der eventuelt kan betragtes som diskulperende, var parterne bekendt. Selv om LGE og Philips havde været i stand til at tilgå de dokumenter, der ikke blev givet indsigt i, ville Kommissionens konklusioner ikke have været blevet påvirket af dem (12). LGE's og Philips' ret til at blive hørt er således ikke blevet overtrådt ved at den supplerende klagepunktsmeddelelses to adressater kun har fået begrænset indsigt i sagens akter.

2. Forlængelse af fristen for besvarelse af den supplerende klagepunktsmeddelelse

Hver af de to parter blev indrømmet en frist på fire uger til at fremsætte bemærkninger til den supplerende klagepunktsmeddelelse. Begge anmodede om en forlængelse, som blev afvist af GD Konkurrence, hvorefter parterne rettede deres anmodning til mig. Idet jeg fandt nogle af deres argumenter gyldige, og med tanke på de forpligtelser, som parterne havde indgået i forbindelse med fastlæggelsen af tidspunktet for den mundtlige høring, forlængede jeg fristen med to uger. LGE og Philips svarede inden for den fastsatte frist.

3. Sagsfremstillingsmeddelelse om specifikke enkeltpersoners deltagelse i møder

Den 5. juli 2012, efter vedtagelsen af den supplerende klagepunktsmeddelelse, underrettede Kommissionen alle andre parter om den ajourførte udgave af et vist bilag 1, hvori der peges på de enkeltpersoner, der repræsenterede LGE-koncernen, [Philips/LGE joint venture] og Philips-koncernen under deres drøftelser med konkurrenter som beskrevet i klagepunktsmeddelelsen. Den oprindelige frist for indsendelse af bemærkninger blev efter anmodning forlænget med yderligere to uger til Panasonic og MTPD. Alle parter svarede inden fristernes udløb.

D. Supplerende mundtlig høring

LGE og Philips anmodede i deres bemærkninger til den supplerende klagepunktsmeddelelse om en supplerende mundtlig høring med fokus på de ændrede og yderligere klagepunkter, som var blevet rejst over for dem.

Et par dage før det var forventet, at Kommissionen traf afgørelse i denne sag, anmodede Toshiba om at få adgang til optagelsen samt til de af MTPD's og Panasonic's bemærkninger, der var relevante for beregningen af den bøde, der skulle pålægges MTPD. Desuden anmodede Toshiba om at blive hørt om den nye startdato for den påståede overtrædelse, som den var blevet bekendt med under statusmødet. Jeg anser disse delvist forsinkede anmodninger for at være ubegrundede. Der var ikke blevet fremstillet nogen nye beviser, som Toshiba havde ret til at blive hørt om. Toshiba anmodede i nogen udstrækning om oplysninger fra Kommissionen, som den selv kunne havde skaffet sig indsigt i.

E. Forhold vedrørende udøvelse af proceduremæssige rettigheder

Philips og LGE kritiserede i deres skriftlige bemærkninger og mundtlige præsentationer bl.a. Kommissionen for at have tilsidesat deres ret til forsvar og anklagede for at forskelsbehandle.

1. Tilsidesættelse af retten til forsvar

LGE og Philips hævdede, at Kommissionen tilsidesatte deres ret til forsvar, idet den ikke fremsendte klagepunktmeddelelsen og den supplerende klagepunktsmeddelelse til deres tidligere joint venture [Philips/LGE joint venture]. Sidstnævnte virksomhed overtog LGE's og Philips' aktiviteter inden for farveskærmrør og farvebilledrør […]. Det blev hævdet, at [Philips/LGE joint venture], med mindre virksomheden blev retsforfulgt, ikke havde nogen tilskyndelse til at bistå LGE og Philips i forbindelse med efterprøvelsen af de fakta, der blev anvendt mod dem, eller til at påpege omstændigheder, som kunne bidrage til deres frikendelse for de påståede overtrædelser eller tages i betragtning som formildende.

Jeg anser denne påstand for ubegrundet af følgende årsager.

LGE og Philips har haft adgang til sagsakter og navnlig til [Philips/LGE joint venture]'s svar på Kommissionens anmodninger om oplysninger. Derved har de haft lejlighed til at efterprøve den dokumentation, som ligger til grund for anklagepunkterne, og til at pege på dokumentation i sagsakterne, som ikke var i overensstemmelse med Kommissionens konklusioner. Ingen af de to parter hævdede, at Kommissionens undersøgelse ikke var fuldstændig og upartisk, også hvad angår [Philips/LGE joint venture].

Det er rigtigt, at en adressats incitament kan være forskelligt, når denne svarer på en klagepunktsmeddelelse og ikke blot på en anmodning om oplysninger. Det er imidlertid op til de juridiske personer, der er tilknyttet virksomheden, at tilrettelægge deres forsvar, som de finder det nødvendigt. LGE, Philips og [Philips/LGE joint venture] var således selv ansvarlige for at træffe passende foranstaltninger som reaktion på klagepunktsmeddelelsen og den supplerende klagepunktsmeddelelse. Det er ikke Kommissionens ansvar at hjælpe med at organisere deres forsvar, hvilket begge parter syntes at hævde i deres kritik af, at Kommissionen ikke sendte klagepunktsmeddelelsen og den supplerende klagepunktsmeddelelse til deres joint venture [Philips/LGE joint venture].

Det er ligeledes rigtigt, at [Philips/LGE joint venture] er erklæret konkurs, og at dets [ansatte] afviste at bistå LGE i forbindelse med koncernens forsvar. Dette fritager imidlertid ikke LGE og Philips fra deres ansvar, som ikke overføres til Kommissionen. De kunne have sikret sig adgang til [Philips/LGE joint venture]'s arkiver og ansatte, f.eks. kontraktligt ved overførsel af deres respektive aktiviteter til [Philips/LGE joint venture]. Desuden ville det ikke nødvendigvis have forbedret LGE's og Philips' situation, hvis klagepunktsmeddelelsen og den supplerende klagepunktsmeddelelse var blevet sendt til [Philips/LGE joint venture]. Adressaterne, hvortil klagepunktsmeddelelsen og den supplerende klagepunktsmeddelelse var rettet, var ikke forpligtede til at gøre brug af deres ret til forsvar.

2. Forskelsbehandling

LGE og Philips hævdede desuden, at Kommissionen diskriminerede dem i to henseender. Ifølge påstanden rejste Kommissionen ikke i samme grad klager over for alle de i den formodede overtrædelse direkte indblandede virksomheder, og den retsforfulgte ikke i samme grad alle moderselskaberne til de datterselskaber, til hvem klagepunktsmeddelelsen og den supplerende klagepunktsmeddelelse var rettet.

Kommissionen er forpligtet til at behandle alle parter i lignende situationer lige, medmindre der er en objektiv begrundelse for at behandle dem forskelligt (13). Begrundelsen for ikke at retsforfølge visse virksomheder i denne sag er baseret på de forhold, der er anført i udkastet til afgørelse. I det omfang virksomheder i lignende situationer rent faktisk blev behandlet forskelligt, synes behandlingen at være tilstrækkelig begrundet.

F. Brev om beregning af afsætningsværdi

Kommissionen sendte et brev til alle parter den 24. august 2011, hvori den meddelte, at den kunne anvende de oplysninger, som de måtte have indgivet som svar på en simpel anmodning om oplysninger, som grundlag for beregning af værdien af afsætningen med henblik på fastsættelse af bødens størrelse. Den bebudede desuden at ville medtage visse indirekte salg til EØS-området i beregningen af en eventuel bøde. Parterne fik en frist på to uger til at fremsætte deres bemærkninger. Alle parter overholdt svarfristen.

Jeg mener, at Kommissionens brev af 24. august 2011 sammen med anmodningen om oplysninger gjorde det muligt for parterne at forstå og udtale sig om de faktiske forhold og den metode, som Kommissionen påtænkte at anvende ved fastsættelsen af bøder. Brevet udgjorde efter min mening også svar på LGE’s klage af 27. juli 2011 over ikke at være blevet ordentligt hørt om beregningen af bøden.

UDKAST TIL AFGØRELSE

Efter at have hørt parterne skriftligt og mundtligt, justerede Kommissionen overtrædelsens varighed, for så vidt angår nogle af parterne. Det betød, at varigheden af én parts direkte deltagelse i kartellet vedrørende farvebilledrør blev forkortet med 23 måneder. Hvad angår ét joint ventures deltagelse i kartellet vedrørende farveskærmrør, blev perioden, hvor dette havde ansvar herfor, desuden nedsat med to måneder, mens den blev nedsat med 10 måneder, hvad angår kartellet vedrørende farvebilledrør, hvorved der i højere udstrækning blev taget hensyn til joint venture-virksomhedens konkurserklæring.

KONKLUSION

Jeg har i henhold til artikel 16 i høringskonsulentens mandat undersøgt, om udkastet til afgørelse kun omhandler klagepunkter, hvorom parterne har fået lejlighed til at fremføre deres egne synspunkter, og jeg er nået til en positiv konklusion.

Samlet finder jeg, at alle deltagere i proceduren har kunnet udøve deres procedurerettigheder i denne sag.

Bruxelles, den 3. december 2012. Michael ALBERS

(1) I henhold til artikel 16 og 17 i afgørelse 2011/695/EU vedtaget af formanden for Europa-Kommissionen af 13. oktober 2011 om høringskonsulentens funktion og kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager (EUT L 275 af 20.10.2011, s. 29) (»høringskonsulentens mandat«).

(2) Dele af denne tekst er udeladt for at sikre, at fortrolige oplysninger ikke videregives. Disse dele er erstattet af et ikke-fortroligt resumé i kantede parenteser eller vises som […].

(3) Chunghwa Picture Tubes Co., Ltd., Chunghwa Picture Tubes (Malaysia) Sdn. Bhd. og CPTF Optronics Co. Ltd.

(4) Samsung SDI Co. Ltd., Samsung SDI Germany GmbH og Samsung SDI (Malaysia) Sdn. Bhd.

(5) Royal Philips Electronics N.V.

(6) LG Electronics Inc., […]

(7) Toshiba Corporation og […]

(8) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1).

(9) Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 18).

(10) Den 1. juli 2001 fusionerede LGE og Philips deres respektive aktiviteter inden for katodestrålerør og dannede et joint venture, som blev ledet af virksomheden [Philips/LGE joint venture-virksomhed], der udgjorde [Philips/LGE joint venture]-koncernen.

(11) Se EUT C 308 af 20.10.2011, s. 6, punkt 112.

(12) Se sag C-407/08 P, Knauf Gips, Sml. 2010 I, s. 6375, præmis 23 ff.

(13) Sag T-24/05, Alliance One International, Inc., Sml. 2010 II, s. 5329, præmis 157 og 218.