KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 24.10.1995 
KOM(9S) 492 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET. EUROPA-PARLAMENTET 
OG DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
om de vigtigste begivenheder og udviklingstendenser på informationsmarkedet 
1993-1994 
IMPACT-programmet 
(EU's program for etablering af et marked for informationstjenester) 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
INDLEDNING .. 9 
SAMMENFATNING 11 
1. OPBYGNING AF INFORMATIONSINFRASTRUKTUREN 17 
1.1 Det fælles europæiske informationsområde 17 
1.2 USA's nationale informationsinfrastruktur 22 
1.3 Udviklingstendenser i Japan 25 
1.4 Singapore: En case-study i udvikling af 
informationsinfrastruktur 26 
1.5 Internet 27 
1.6 Usikkerhed 29 
2 INFORMATIONSSEKTOREN I DEN EUROPÆISKE ØKONOMI 31 
2.1 Fænomenet konvergens 31 
2.1.1 Sammensætningen af den konvergerende 
informationssektor 32 
2.1.2 Omfanget af den konvergerende informationssektor 35 
2.2 De enkelte sektorer 36 
2.2.1 Indholdssektoren: Ændrede roller og muligheder 37 
2.2.2 Leverandørsektoren: Telekommunikation, kabel og satellit 39 
2.2.3 Håndteringssektoren: Hardware, software og IT 44 
2.3. Omgruppering inden for industrien 47 
2.3.1 Fusioner og opkøb 48 
2.3.2 Ejerskab af flere forskellige medier og mediekoncentration 51 
2.4 Reklamebranchens rolle 52 
3 RELATIVE STYRKER OG SVAGHEDER 55 
3.1 Den relative position 55 
3.2 Den Europæiske Union 56 
3.3 Elektroniske informationstjenester i USA 59 
3.4 Elektroniske informationstjenester i Japan 61 
3.5 Konklusioner 62 
4 DEN FREMTIDIGE INFORMATIONSEFTERSPØRGSEL 65 
4.1 Den øgede brug af elektroniske kommunikationsfaciliteter 66 
4.1.1 Elektronisk dataudveksling 66 
4.1.2 Elektronisk post 67 
4.2 Informationsanvendelse inden for udvalgte europæiske 
erhvervssektorer 69 
4.2.1 Transport 70 
4.2.2 Forsikring 72 
4.2.3 Bioteknologi -. 73 
4.3 Konsekvenser for beskæftigelse, uddannelse og undervisning 74 
5 FORSKNING OG TEKNOLOGISK UDVIKLING (FTU) 77 
5.1 Telematikapplikationer af almen interesse 78 
5.2 Informationsteknologier 79 
5.3 Avancerede kommunikationsteknologier 79 
5.4 Samfunksøkonomisk forskning 80 
5.5 FTU inden for informationsteknologi, sprogteknologi og 
biblioteksteknologi 80 
5.5.1 Informationsteknologi 80 
5.5.2 Sprogteknologi 82 
5.5.3 Biblioteksprogrammet 83 
6 RETLIGE OG ADMINISTRATIVE NØGLESPØRGSMÅL 85 
6.1 Copyright og immateriel ejendomsret.. 87 
6.1.1 Ulovlig kopiering 87 
6.1.2 Copyright-tilladelse 88 
6.1.3 Ophavsrettigheder 89 
6.2 Retlig beskyttelse af databaser 89 
6.3 Databeskyttelse 90 
6.4 Adgang til oplysninger, som indehaves af statslige instanser 92 
7 UDVIKLINGSTENDENSER I DEN EUROPÆISKE 
INFORMATTONSINDHOLDSSEKTORI1993 93 
7.1 Online-databaser 93 
7.1.1 Online-markedet 94 
7.1.2 Adgang til og brug af online-databaser 98 
7.2 Optiske informationsmedier 99 
7.2.1 Platforme 100 
7.2.2 Antal CD-ROM-drev 100 
7.2.3 Tilgængelige titler 101 
7.2.4 Markeder, salg og prisfastsættelse 103 
7.3 Multimedier 104 
7.4 Videotex 106 
7.5 Audiotex 108 
7.6 Fax-baserede informationstjenester 112 
7.7 Elektroniske informationstjenester i hjemmet 113 
7.8 Medier og markeder på vej frem 115 
7.8.1 Netværk 115 
7.8.2 Bærbare referenceprodukter og personlige 
kommunikationsapparater 120 
7.8.3 Bestillingsvideo og interaktivt TV 122 
7.9 Audiovisuelle medier 124 
7.9.1 Fjernsyn, biograf og video 126 
7.9.2 Audio 129 
7.10 Trykte udgivelser 131 
8 KONKLUSIONER 135 
BILAG A 139 
BILAG B 147 
BILAG C 151 

LISTE OVER TABELLEN 
Nr Titel 
1 1 Strategiske projekter for det fælles informationsområde 20 
2 1 Sammensætningen af informationsindustrien i bred forstand 34 
2.2 Nøgletal fra informationssektoren, 1992 35 
2.3 Opdeling af EU-informationssektoren, 1992 36 
2.4 Geografisk opdeling af verdensmarkedet for 
telekommunikationstjenester, 1992 39 
2.5 Opdeling af EU-telekornmunikationstjenestemarkedet efter 
aktivitet, 1991-1992 40 
2.6 Telekommunikationsinfrastruktur i 1992 40 
2.7 De 10 største offentlige telekommunikationsoperatører, 1992 43 
2.8 Kabel- og satellitpenetration i Europa, 1993 44 
2.9 IT-markedsvækst i procent pr. region, 1990-1994 45 
2.10 Europæisk IT-markedsvækst i procent pr. produktkategori, 
1990-1994 46 
2.11 Europæiske hardware-, software- og hjemmeelektronikmarkeder, 
1992-1995 47 
2 12 Udvalgte fusioner og opkøb blandt europæiske 
informationsselskaber, 1993/1994 49 
3.1 De europæiske, amerikanske og japanske informations­
tjenestesektorers relative størrelse 56 
3.2 Styrker og svagheder i Den Europæiske 
Unions elektroniske informationstjenestesektor 58 
3 3 Styrker og svagheder i den elektroniske 
informationstjenestesektor i USA 60 
3 4 Styrker og svagheder i den elektroniske 
informationstjenestesektor i Japan 61 
4.1 Synspunkter om informationers indflydelse på konkurrenceevnen 70 
4.2 Transportorganisationers rapportering om brug af 
elektroniske medier i 1993 og forventet brug i 1998 71 
4 3 Forsikringsbranchens rapportering om brug af 
cleklfoiii.ike media i W! oy,!oivrnlcl biugi IVVK. Il 
4 <\ Bioteknologiske organisationers rapportering om brug al 
elektroniske medier i 1993 og forventet brug i 1998 74 
7 1 Erhvervsmæssige online-indtægter i EU (inkl. videotex), 1989-1992 94 
7 2 Geografisk analyse af online-indtægter (ekskl. videotex) 95 
7.3 Tidstro/ikke-tidstro indtægtsfordelinger 96 
7 4 Emneanalyse af elektroniske informationsindtægter i EU, 1990-1992 97 
7.5 Emneanalyse af online-indtægter for hele verden, 1988-1992 97 
7.6 Prognoser for onlinetjeneste-salg for hele verden 98 
7.7 Databaser opdelt efter emneområde, 1992 99 
7 8 Installerede og solgte CD-ROM drev i hele verden, 1993-1999 101 
7 9 De 10 største emneområder for CD-ROM efter antal titler, 1994 102 
7 10 Oprindelse for CD-ROM og multimedie CD-selskaber og titler, 1994 103 
7 11 Europæisk markedsprognose for salg af CD-I titler 106 
7 12 Installerede videotex-terminaler og disses penetration, 1993 107 
7 13 Videotex i Europa 108 
7 14 Opdeling af europæiske særtakstmarkeder, lanceringsdatoer 
og DTMF-indtrængning 110 
7 15 Opdeling af organisationer i Frankrig, der tilbydersærtaksttj enester 
og procenttal for kontrollerede linier..: 111 
7 16 Teknologipenetration i europæiske og amerikanske hjem, 1992 114 
7.17 Teknologipenetration pr. 1000 indbyggere, 1993 114 
7.18 Internet-værter over hele verden 117 
7 19 Forskningsnet i Europa 119 
7.20 Salg af EB-afspillere over hele verden 122 
7.21 Udvalgte selskaber, der arbejder med bestillingsvideo 
og interaktivt TV 124 
7.22 Audiovisuelle udgifter for hele verden, 1992 125 
7 23 Indtægter fra de 50 største audiovisuelle koncerner 
efter oprindelsesregion 125 
7 24 De 15 største europæiske medieejere prioriteret efter 
medieindtægter 126 
7.25 EUs audiovisuelle handelsunderskud over for USA, 1990-1992 127 
7 26 Beregninger over det amerikanske rjernsynsprogrammarked, 1992 128 
7.27 Opdeling afrjernsynsindtægter fra hele verden, 1992 129 
7.28 Verdensmarkedet for musik - globalt salg og prognoser, 1991 -2000 130 
7.29 De fem største markeder for musiksalg, 2000 131 
7 30 ELTs største udgivere efter omsætning i 1992 132 
7.31 Markedet for trykte udgivelser i EU, 1991 133 
INDLEDNING 
Denne rapport er en meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg og Europa-Parlamentet. Målgruppen er således nøglepersoner inden for den 
politiske beslutningstagning, men omfatter også beslutningstagere i industrier, der er 
berørt af og har forbindelse med emnet og alle, som interesserer sig for spørgsmål 
vedrørende informationsmarkedet. Disse spørgsmål vies stadig større politisk 
opmærksomhed og blev i vid udstrækning diskuteret i den periode, denne rapport dækker. 
Den strategiske værdi af information anerkendes nu generelt. I Kommissionens Hvidbog, 
Vækst, konkurrenceevne, beskæftigelse - Udfordringer og veje ind i det 21. århundrede, 
understreges det, at informations- og kommunikationsteknologier har det potentiale, der 
skal til for at fremme en stabil og bæredygtig vækst, øge konkurrenceevnen, skabe nye 
jobmuligheder og forbedre alle europæeres livskvalitet. 
I rapporten gennemgås de væsentligste udviklingstendenser på det europæiske marked for 
informationstjenester, siden den sidste rapport i denne serie blev afsluttet i 1993. Disse 
rapporter stammer fra Kommissionens Informationsmarkedstilsyn, som har til formål at 
forbedre forståelsen af informationsmarkedet. Årsberetningerne er blot ét aspekt af 
Informationsmarkedetstilsynets arbejde, idet det også udgiver arbejdspapirer, igangsætter 
forskning i specifikke markedsspørgsmål og organiserer work-shops og møder, som udgør 
et forum, hvor nye resultater kan præsenteres og diskuteres. Informationsmarkedstilsynet 
er en del af Kommissionens IMPACT-program (EU's program til etablering af et marked 
for informationstjenester). 
Denne beretning indeholder oplysninger fra andet halvår af 1993 og første halvår af 1994. 
Indholdet begrænses ikke udelukkende til udviklingstendenser i EU; hvor det har været 
muligt, er der medtaget data og analyser om EFTA-landene, USA og Japan. Dette 
afspejler informationsindustriens stadig mere globale karakter såvel som behovet for 
internationale sammenligninger, således at man kan vurdere de europæiske 
informationsselskabers konkurrencemæssige stilling på verdensmarkederne. 
Tidligere har Informationsmarkedstilsynet koncentreret sit arbejde og årsberetningerne om 
en relativt snæver industri, nemlig den professionelle, elektroniske informationstjeneste­
sektor og dens "klassiske" online-databasetjenester i ASCII-format, videotex og CD-
ROM forlagsaktiviteter samt nært tilknyttede områder såsom audiotex og fax-baserede 
tjenester. I løbet af 1993 og 1994 har Informationsmarkedstilsynet udviidet sit arbejdsfelt 
for også at inddrage den bredere sammenhæng, som industrien for informationstjenester 
nu opererer indenfor. Det afspejler sammenfaldet i et antal informations-relaterede 
sektorer, herunder hardware- og softwareindustrierne, telekommunikation, kabel- og 
satellitindustrier samt de industrier, der beskæftiger sig med informationsindhold såsom 
film, fjernsyn, musik, trykte publikationer og naturligvis sektoren for elektroniske 
informationstjenester. Alle disse brancher synes nu at være ved at nænne sig hinanden, 
hvad angår målgrupper og fælles teknologiudvikling. 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Indledning 
Som et resultat af dette udvidede fokus dækker følgende rapport et bredere spektrum af 
spørgsmål og markedssektorer end de foregående. Så vidt muligt behandles så forskellige 
emner som udviklingen i telekommunikations-infrastrukturen, markederne for multimedier 
og bestillingsvideo, erhvervslivets anvendelse af applikationer såsom elektronisk 
dataudveksling (EDI) og elektronisk post samt konvergensvirkningerne på 
informationsindholdsindustrien. Dette betyder uundgåeligt, at der ikke har været plads til 
at dække alle emner udtømmende. Imidlertid skulle rapporten give et ret omfattende 
overblik over de kræfter, der arbejder inden for den bredere informationssektor, samt over 
de nuværende og fremtidige informationsmarkeder. 
10 
SAMMENFATNING 
Med udgangspunkt i alle de markeder, teknologier og tendenser, der diskuteres i denne 
rapport, kan der fremhæves 4 nøglespørgsmål, som er dukket op i løbet af 
undersøgelsesperioden med henblik på rapporten. Det drejer sig om spørgsmål, som vil 
have en altafgørende indflydelse på fremtidige udviklinger på informationsmarkedet. 
For det første bør der sættes fokus på fremkomsten af elektroniske super-motorveje, og 
den debat om informationssamfundet, som dette har sat i gang. Disse ideer har fanget 
verdens opmærksomhed og har bragt begrebet elektroniske informationstjenester ud til 
mange mennesker for første gang. Konvergens er et andet tema, der kræver særlig 
opmærksomhed. Det har været stærkt inde i billedet i erhvervslivets diskussioner og har 
allerede haft en betydelig indflydelse, hvad angår omgruppering inden for industrien. Det 
tredje spørgsmål, der tages op i denne sammenfatning, er etableringen af klare og stabile 
juridiske og administrative rammer. Endelig bør der sættes fokus på den dramatiske 
stigning i brugen af CD-ROM og multimedier i det andet halvår af 1993 og det første 
halvår af 1994, eftersom det giver et fingerpeg om den elektroniske forlagsvirksomheds 
øgede styrke. 
Regeringer rundt om i verden er i stigende grad overbevist om, at udviklingen af 
informations-infrastrukturer er væsentlig, hvis erhvervsliv, offentlig administration og 
enkeltpersoner skal drage fordel af den "digitale revolution". De fleste politikker og 
handlinger, som vil være nødvendige for at realisere visionen om et globalt 
informationssamfund, er endnu kun på planlægningsstadiet. 
Det er næsten umuligt at lave pålidelige forudsigelser om et informationssamfunds præcise 
karakter eller at antyde, hvornår det endelig måtte blive en realitet. Imidlertid har 
erhvervsliv og regeringer i de større industrilande tillid til, at deres samfund vil blive 
omdannede, og at fordelene herved vil blive betydelige. Den eksponentielle stigning i 
antallet af Internet-brugere i løbet af året (af Internet-selskabet anslået til at være nået op 
på 30 millioner i juni 1994) og i antallet af tilgængelige applikationer har givet os en 
fornemmelse af mulighedernes omfang og den efterspørgsel, vi kan forvente. 
Lande som USA, Japan, Canada og Den Europæiske Union er ved at lægge grunden til et 
informationssamfund. Den Europæiske Union, som er sakket agterud i forhold til USA og 
Japan i digitaliseringsprocessen, er nu ved at prøve at indhente det forsømte gennem en 
række initiativer, herunder Det fælles europæiske informationsområde, Hvidbogen om 
Vækst, Konkurrenceevne og Beskæftigelse, Bangemann-rapporten og Handlingsplanen 
for Europas vej mod informationssamfiindet. Disse initiativer er vigtige for Europa, 
eftersom de vil hjælpe Unionen med at indtage sin plads blandt de lande, der udstikker de 
grundlæggende regler for det globale informationssamfund. 
Ligesom i USA er man i Den Europæiske Union af den opfattelse, at det primært er den 
private sektor, der må tage udfordringen vedrørende informationsrevolutionen op. Private 
investeringer bør være drivkraften, selv for investeringer i infrastruktur. Fællesskabets og 
medlemsstaternes rolle vil være at bakke denne udvikling op ved at komme med det 
politiske incitament, samarbejde med den private sektor om eksperimenterende 
11 
IMO Årsberetning 1993 Sammenfatning 
applikationer og ved at skabe klare og stabile lovgivningsmæssige og administrative 
rammer. Sidstnævnte aspekt vil være særligt vigtigt i forbindelse med markedsadgang, 
netværkers interoperabilitet og basale tjenester, immateriel ejendomsret og 
databeskyttelse. 
Det står hen i det uvisse, hvor villig den private sektor er til at foretage de første 
nødvendige investeringer. Desuden er det vanskeligt at vurdere de samlede konsekvenser 
og virkninger af et informationssamfund. Det vil helt bestemt indebære betydelige 
muligheder, men der er også bekymringer over de samfundsøkonomiske og kulturelle 
følgevirkninger af en teknologisk revolution. 
Mens der etableres informations-infrastrukturer, foregår arbejdet med at udvikle 
informations- og underholdningsapplikationer, der skal leveres via super-motorvejene. De 
applikationer, der udvikles inden for rammerne af super-motorvejene, rækker lige fra 
online-spil og bestillingsvideo til video-konferencer og adgang til multimediedatabaser for 
blot at nævne nogle fa af dem, der behandles i denne rapport. 
Serviceydelser som disse kræver sandsynligvis forskellige former for teknologiudvikling 
og forskellige grader af investering. De vil også kræve partnerskaber mellem tidligere 
forskelligartede erhvervssektorer såsom forbrugerelektronik og informationsteknologi­
industrier (IT-industrier), infrastrukturleverandører som f.eks. telekommunikation, kabel-
og satellitoperatører, og ligeledes ejere af ophavsretten til informationer og 
underholdning. Telekommunikations- og kabelselskaber er allerede ved at begynde 
opbygningen af den nødvendige infrastruktur. Software-giganter og større 
ophavsselskaber samarbejder om at bringe produkter på markedet. Dette fører os til det 
andet spørgsmål, nemlig om konvergens. 
Konvergens er et udtryk, der er blevet anvendt meget af pressen og af 
erhvervsanalytikere, og som kan defineres som udviklingen af et fælles teknologisk 
grundlag af industrier, der har et fælles mål: at skabe et massemarked for integreret 
kommunikation, databehandling, informationsadgang og underholdningsprodukter. Et 
godt eksempel er CD-ROM teknologi, som nu kan findes i computere, elektroniske 
spillemaskiner og multimedie-afspillere til fjernsyn. Standardiserede hukommelseskort, 
intelligente kort med indbygget processor og modemkort findes i enheder til fjernsyn, 
lommekalendere, bærbart kommunikationsudstyr såvel som computere. Men på et mere 
fundamentalt plan er konvergens resultatet af evnen til at konvertere alle slags indhold -
herunder tekst, billeder og lyd til et fælles digitalt format, som så kan behandles og 
udnyttes på en række forskellige platforme. 
Alt dette er godt nyt for informationssektoren, for så vidt som det medvirker til at 
opbygge en række nye markeder for informationsprodukter og -tjenester, som ikke desto 
mindre deler mange af de eksisterende elektroniske informationstjenesters teknologiske 
karakteristika. 
Konvergens har også ført til en række omgrupperinger inden for industrien. Behovet for at 
fa adgang til globale markeder og for at tilbyde integrerede informations-, underholdnings-
12 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Sammenfatning 
og kommunikationsydelser har ført til en bølge af fusioner og opkøb og et stigende antal 
strategiske alliancer og partnerskaber. Således ser vi telekommunikationsselskaber, der 
slutter sig sammen, og hardware- og softwareselskaber, der køber sig ind hos deres 
konkurrenter og kolleger over hele verden. Men vi ser også selskaber inden for 
informationssektoren, der køber sig ind på beslægtede nye markeder gennem aktieopkøb. 
US West's opkøb af en 25% aktiepost i Time Warner Entertainment, Pearson's erhvervelse 
af aktiemajoriteten i Software Toolworks og US West's opkøb af Thomson Directories er 
alle nyere eksempler på sådanne handler. 
Det øgede udbud af infrastruktur af høj kvalitet vil gøre det nødvendigt at have et 
massemarked for informationsprodukter og -tjenesteydelser for at fa udbytte af 
investeringen og sikre en langsigtet omkostningseffektivitet. Betydningen og værdien af 
indholdsindustrien (herunder forlagsvirksomhed for trykte og elektroniske medier, film, 
video, audio og fjernsynsproduktion) vil sandsynligvis stige som resultat heraf. Den 
igangværende omgruppering af informationsindustrien bekræfter dette synspunkt. 
Indholdsindustrien har nu meget at leve op til. Brugernes forventninger er blevet vakt, og 
de kræver en stadig højere standard for informationernes indhold og præsentation. 
Industrierne inden for informations- og kommunikationsteknologi (ICT) retter 
opmærksomheden mod de sektorer, der leverer information og underholdning, for at 
skaffe materiale, der kan bruges på computere, forbruger-elektroniske produkter og 
netværk, der nu er under udvikling. Regeringer rundt om i verden ser på 
informationsbrancheme som helhed, idet de skaber beskæftigelse og stimulerer økonomisk 
vækst. 
Den største udfordring for indholdsindustrien, hvad angår opfyldelsen af disse 
forventninger, vil være dens evne til at investere tid, arbejde og økonomiske ressourcer i 
udviklingen af nyskabende informationsprodukter og -tjenesteydelser. Sådanne 
investeringer vil være væsentlige, hvis europæiske indholdsselskaber skal kunne 
konkurrere med deres kolleger i USA og Japan og dele overskuddet fra industriens vækst 
med ICT-industrierne. 
De enorme konsekvenser af konvergens har medført, at juridiske og administrative 
spørgsmål er blevet centrale i diskussionen, og disse havde en fremtrædende plads i 
Bangemann-rapporten om informationssamfundet. Ophævelsen af kontrollen med 
telekommunikation og direktivet om åbne netværk vil være medvirkende til at give 
europæiske telekommunikationsselskaber mulighed for at konkurrere internationalt, men 
der er mange andre retlige spørgsmål, som stadig mangler at blive behandlet både på 
nationalt og europæisk plan. Ikke mindst spørgsmålet om ejerskab af forskellige medier og 
restriktioner, som kan gælde for telekommmunikations- og kabel-TV selskaber, når disse 
kommer ind på hinandens markeder. 
Forsøget på at nå frem til en europæisk konsensus om større retlige spørgsmål såsom 
retlig beskyttelse af databaser og personlig databeskyttelse er i gang. I mellemtiden er 
industrien selv i gang med at udvikle rammer for audiotex- og videotex-tj enester på tværs 
13 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Sammenfatning 
af grænserne og for informationsmæglere og vil eventuelt gøre det samme på andre 
områder. 
Omfanget af den interesse og spænding, der knytter sig til de elektroniske super­
motorveje og konvergens, og udsigten til en afklaring af de retlige spørgsmål har 
naturligvis gjort dette til en meget interessant tid for den elektroniske informationsindustri. 
Men udviklingen har endnu ikke skabt umiddelbare markedsmuligheder. Selv Internet, 
som nu har slået sin position fast som førende inden for forskning og forsøg for mange 
informationsselskaber, har hidtil kun betydet begrænsede resultater for den kommercielle 
informationsindustri. 
Under disse omstændigheder er det ikke overraskende at konstatere, at mange 
indholdsselskaber er tilbageholdende med at foretage store investeringer i udviklingen 
elektroniske super-motorvejsapplikationer. Den europæiske indholdsindustri står over for 
særlige udfordringer, fordi den består af et større antal mindre - og mindre vertikalt 
integrerede og mere nationalt baserede selskaber end sine amerikanske konkurrenter. For 
at kunne drage fordel af de globale muligheder, der ligger forude, vil europæiske 
indholdsindustrier ofte have behov for at indgå joint ventures og alliancer med selskaber i 
andre regioner. Samtidig vil det være nødvendigt at have politikker på nationalt og 
europæisk plan til sikring af, at der til stadighed er et forskelligartet og multikulturelt 
informationsindhold, samt at mindre, europæiske selskabers konkurrencedygtighed 
styrkes. 
Kommissionen vil på basis af resultaterne fra IMPACT-programmet overveje, på hvilke 
måder man kan stimulere gunstige betingelser for informations-leverandørerne, så disse 
kan tilpasse deres færdigheder og produkter til et miljø under forandring, og hvordan man 
kan stimulere til øget anvendelse af produkterne. 
Mens debatten om elektroniske super-motorveje, konvergens, informationslovgivning og 
europæisk konkurrencedygtighed er fortsat, er der sket et dramatisk opsving i CD-ROM-
og multimedie CD-industrien. CD-ROM drev, som engang var et sjældent syn på kontorer 
og næsten uhørte i private hjem, er blevet almindelige. Antallet af installerede CD-ROM 
drev anslås at være steget med 155% i løbet af 1993, hvilket bringer det samlede tal på 
verdensplan op på ca. 11,4 millioner. Næsten 5.400 CD-ROM titler var i omløb i 
begyndelsen af 1994, og de samlede indtægter for CD-ROM til kommercielt og privat 
brug er blevet anslået til 8,25 mia. ECU. Kommercielle CD-ROM-titler alene forventes at 
indbringe næsten 35 mia. ECU i 1996. Salg af multimedie CD-ROM gennem 
detailforretninger steg enormt i USA i løbet af andet halvår af 1993, og den samme 
tendens begynder at vise sig i Europa. 
Online-industrien dominerer imidlertid stadig markedet for erhvervsmæssige elektroniske 
informationstjenester i Europa. Den erhvervsmæssige online-sektor har klaret sig godt, 
særlig i betragtning af det økonomiske klima, og havde en omsætning på over 3,6 mia. 
ECU i 1992. Dette udgør en vækst på omkring 17% i forhold til året før. Online-
industrien vil drage fordel af den stigende bevidsthed om elektroniske 
informationstjenester inden for erhvervslivet og den brede offentlighed. I Europa har 
14 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Sammenfatning 
bevidstheden før i tiden været lav sammenlignet med USA, men nu ser det ud til, at den 
stiger støt. Dette argument støttes af resultaterne af case studier inden for transport-, 
forsikrings- og bioteknologi-sektorerne, som blev foretaget af IMO i 1993. 
Inden for det europæiske online-marked står økonomiske informationstjenester særligt 
stærkt. Forlagsvirksomhed for trykte medier og indholdsfremstilling er også områder, 
hvor Europa anses for at have en stærk konkurrencestilling. Den samlede europæiske 
informationssektor (incl. hardware- og softwarefremstilling, forbrugerelektronik, 
tjenesteleverandører og indholdsindustri) blev anslået til en værdi på ca. 370 mia. ECU i 
1992, og heraf tegnede indhold sig for over en tredjedel. Når man sammenligner med 
USA, ser det imidlertid ud til, at der stadig er masser af spillerum for en udvidelse på 
indholdsmarkederne. 
Den elektroniske informationstjeneste-industri har en høj merværdi og et stærkt 
vækstpotentiale, men det europæiske marked for informationstjenester er stadig 
fragmentarisk. I de økonomiske og akademiske sektorer eksisterer der i højere grad et 
samlet europæisk marked. Ellers er der stadig et antal barrierer, for at et europæisk 
marked for informationstjenester kan opstå - ikke mindst af sproglig art. Der udfoldes 
fortsat bestræbelser for at finde frem til en teknologisk løsning på sprogbarriererne, og 
Kommissionens sprogteknologiprogram vil bidrage til dette arbejde. 
Teknologien i sig selv er imidlertid ikke i stand til at løse alle disse problemer. Det er 
nødvendift, at politikerne, deen offentlige sektor og offentligheden i det hele taget både 
bliver bevidst om og - mere vigtigt - handler, hvis man skal kunne tackle fundamentale 
problemer, som f.eks. enkelte sprogs dominans over andre. Der vil sa;rlig være behov for 
en større forståelse for anvendelsen af sprog i det voksende informationssamfund og 
samspillet mellem markedsstørrelse og sprogversionering for informationsprodukter. I 
denne forbindelse er Kommissionen i færd med at udarbejde et nyt strategidokument til 
Rådet og Europa-Parlamentet med arbejdstitlen "Sprog og informationssamfundet". 
Informationsteknologiens og infrastrukturens uensartede penetration i Europa udgør også 
en barriere for udviklingen af et europæisk informationsservicemarked., og en kombination 
af juridiske og politiske barrierer hindrer stadig udviklingen af samlede europæiske 
videotex- og audiotex-forbindelser. De juridiske barrierer behandles ligeledes. 
Gennemførelsen af informationssamfundet som beskrevet i Bangemann-rapporten og 
Kommissionens handlingsplan vil i høj grad afhænge af informationsbranchernes evne til at 
tage initiativ til at gå ind på nye markeder og vælge at tage nye teknologier op. Nationale 
regeringer og Kommissionen vil også skulle spille en rolle. Endelig vil borgerne i 
informationssamfundet skulle tilpasse sig det digitale miljø, hvis de skal fa det fulde 
udbytte af de nye muligheder, det vil give hvad angår beskæftigelse, fritid, uddannelse og 
undervisning. 
15 

OPBYGNING AF INFORMATIONSINFRASTRUKTUREN 
1993 var et betydningsfuldt år for informationstjeneste-sektoren. Både i Den Europæiske 
Union og i USA blev der lanceret større infrastrukturinvesteringsprogrammer, og i de 
kommende år vil disse i høj grad stimulere udbuddet af og efterspørgslen efter 
information. 
Disse infrastrukturprogrammer markerer en anerkendelse af, at infonnation er en vigtig 
ressource i et moderne samfund. Effektiv kommunikation og brug af information kan 
bidrage til øget produktivitet og konkurrencedygtighed i industri og handel; den kan yde 
et værdifuldt bidrag til offentlige tjenester som uddannelses- og sundhedssektoren; 
borgernes rettigheder vil kunne håndhæves; den kan ændre beskæftigelses- og 
arbejdsmønstre og skabe nye jobs samt åbne nye muligheder og markeder for fritid og 
rekreative aktiviteter. 
Udviklingstendenserne i Europa og i De Forenede Stater har ført til en erkendelse af, at 
storstilede investeringer i kommunikationsnetværk er nødvendige for at gøre disse ting 
mulige. Disse investeringer i netværk må nødvendigvis underbygges gennem udvikling af 
standarder, bestemmelser og protokoller samt af fremstillingen af informationsindholds­
tjenester. 
I Den Europæiske Union, USA og Japan stimuleres etableringen af 
informationsinfrastrukturen af regeringernes politik, men er afhængig af den private 
sektors investeringer. 
1.1 Det fælles europæiske informationsområde 
Målet med det fælles informationsområde er at skabe et miljø inden for Den Europæiske 
Union, hvor information vidt og bredt og let kan videresendes og anvendes som en 
ressource til at fremme vækst, styrke konkurrenceevnen og øge beskæftigelsen. 
Udviklingsplanerne er fastlagt i Kommissionens hvidbog: Vækst, konkurrenceevne, 
beskæftigelse: udfordringer og veje ind i det 21. århundrede: 
"Et system af "informationsmotorveje" i Fællesskabet giver de bedste muligheder for at 
skabe, forvalte, finde og overføre information. Dette indebærer 
• oprettelse af infrastruktur (kommunikation via kabler og land- eller satellitbaseret 
radiokommunikation), herunder integrerede digitalnet; 
• udvikling af tjenester (elektronisk billedtransmission, databaser, elektronisk post); 
• fremme af applikationer (fjernarbejde, fjernundervisning, dataudveksling mellem 
administrationer)." 
17 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 d^ZÉ7 
Planen for et fælles informationsområde indgår som en del af en bredere strategi for 
udvikling og forbedring af de europæiske transport-, energi- og informationsnet. 
Tanken om at forbedre nettene med henblik på at stimulere vækst og beskæftigelse blev 
først lanceret på Ministerrådets møde i Edinburgh i december 1992. Den blev 
videreudviklet på topmødet i København i juni 1993, og de endelige planer blev 
indarbejdet i Hvidbogen, som blev vedtaget på topmødet i Bruxelles i december 1993. 
Diskussionen blev fortsat i 1994 med præsentationen af en rapport med titlen Europa og 
det globale informationssamfund; anbefalinger til Det Europæiske Råd, som blev 
fremlagt på topmødet på Korfu. Endelig har det resulteret i en meddelelse fra 
Kommissionen til Rådet og Parlamentet med titlen 
Europas vej til informationssamfundet - en handlingsplan. 
Forslagene til det fælles informationsområde indebærer langt mere end etableringen af 
telekommunikationsnetværk. I Hvidbogen understreges det, at det er vigtigt at udvikle 
serviceydelser og applikationer, der vil stimulere efterspørgslen efter netværkene. 
Handlingsplanen er baseret på fem prioriterede opgaver: 
1 Udbredelse af anvendelsen af informationsteknologi 
• Iværksættelse af europæiske applikationsprojekter og tjenester af offentlig 
interesse og styrkelse af samarbejdet mellem forvaltningerne. 
• Fremme af fjernarbejde. 
• Sikring af, at brugerne inddrages i højere grad, når teknologipolitikker udformes 
og iværksættes. 
2 At tilvejebringelse af basale tværeuropæiske tjenester 
• Udvikling af integrerede digitalnet (ISDN) og bredbåndsnet. 
• Sikring af nettenes interoperabilitet. 
• Sikring af et tættere samarbejde mellem telekommunikationspolitikker og støtte fra 
strukturfondene. 
3 At etablere hensigtsmæssige lovgivningsrammer 
• Afskaffelse af konkurrenceforvridende elementer. 
• Garanti om universelle tjenester. 
• Hurtigere standardisering. 
18 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 1 
• Beskyttelse af privatlivets fred og garanti for informations- og 
kommunikationssystemernes sikkerhed. 
• Udvidelse af lovgivningen om intellektuel ejendomsret. 
4 At udvikle undervisning i de nye teknologier 
• Tilskynde til erhvervelse af den grundlæggende viden, der er nødvendig for at 
bruge nye teknologier og udnytte deres potentiale. 
• Sikring af almindeligt udbredt brug af ny teknologi inden for uddannelse og 
undervisning. 
• Tilpasning af undervisningen for ingeniører og forskere. 
5 At styrke den industrielle og teknologiske ydeevne 
• Forøgelse af bestræbelserne inden for forskning og teknologisk udvikling (FTU) 
og tilpasning heraf til de nye markedsbetingelser. 
• Fremme af industri- og teknologiovervågning. 
• Inddragelse af FTU-resultaterne i industrielle applikationer. 
• Aftaler om rimelige betingelser for adgang til det konkurrencebaserede marked på 
verdensplan. 
For at nå disse mål bliver der i Hvidbogen fastlagt ni strategiske projekter, der planlægges 
gennemført mellem 1994 og 1999. Disse projekter er opført på en liste i tabel 1.1. 
Tabel 1.1 viser, at de strategiske projekter vil kræve en investering på 67 mia. ECU. Dette 
er kun en del af den samlede investering på 150 mia. ECU, som anslås at skulle bruges 
over de næste 6 til 10 år. De fleste af disse investeringer vil komme fra den private sektor. 
Medlemsstaterne og Den Europæiske Union vil spille en marginal rolle ved at skabe 
incitamentet for private investorer. Der kunne ydes et bidrag på 5 mia. ECU fra Unionens 
strukturfonde og fra det 4. rammeprogram. Det er imidlertid klart, at hovedparten af 
omkostningerne ved at etablere det fælles informationsområde vil påhvile de private 
investorer. Den Europæiske Unions rolle vil blive: 
• At optræde som katalysator ved at skaffe økonomiske bidrag til 
feasibilityundersøgelser, pilotprojekter, udvikling af fælles standarder osv. 
• At fremme samarbejde og koordinering mellem operatører. 
19 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 1 
At skabe sammenhænge, hvor kunder, erhvervsliv og operatører med et fælles mål 
om interkonnektivitet og interoperabilitet kan bringes sammen. 
At mindske usikkerheden ved at etablere stabile lovgivningsmæssige rammer og 
ved at studere efterspørgselen på markedet. 
Tabel 1.1 Strategiske projekter for det fælles informationsområde 
Netværkselementer Strategiske projekter Nødvendige 
investeringer 
1994-1999 
(Mia. ECU) 
Indbyrdes forbundne Etablering af højhastig-
avancerede netværk heds-kommunikations- 20 
netværk 
Konsolidering af serviceintegrerede 
digitale netværk [5 
Generelle Elektronisk adgang til information 1 
elektroniske 
tjenester Elektronisk post 1 
Elektroniske billeder: 10 
interaktiv video 
Applikationer Fjernarbejde 3 
Teleadministration 7 
Fjernundervisning 3 
Telemedicin 7 
lait 67 
For al gennemføre Hvidbogens henstillinger blev der nedsat en task-force om europæiske 
informationsinfrastrukturer med direkte mandat fra Ministerrådet. Formand for denne 
Task Force blev kommissionsmedlemmer for industri og Telekommunikation, Martin 
Bangemann. Task-forcen nedsatte 2 arbejdsgrupper. Den ene, med Carlo de Benedetti fra 
Olivetti som formand, undersøgte de økonomiske og tekniske aspekter. Den anden, der 
blev ledet af Etienne Davignon fra Société Générale de Belgique, så på de 
lovgivningsmæssige og politiske aspekter. Task-forcen var ansvarlig for fremlæggelsen af 
en rapport med titlen Europa og det globale informationssamfund; henstillinger til 
Ministerrådet på topmødet på Korfu i juni 1994. 
20 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit I 
I Bangemann-rapporten understregedes det, at etableringen af et informationssamfund var 
et uundgåeligt resultat al den igangværende teknologiske revolution, og at det derfor var 
væsentligt, at regeringer og erhvervsliv udviklede strategier med henblik på at udnytte de 
nye muligheder. Den foreslåede strategi for Europa var baseret på, at markederne blev 
åbnet for konkurrence, og at regler blev ophævet for de infrastrukturer og tjenester, der 
stadig er underlagt monopol. Målet for sådanne foranstaltninger skulle være at stimulere 
markederne for informationsinfrastruktur og tjenester markederne, således at de hurtigt 
kunne nå en kritisk masse. 
Rapportens væsentligste anbefalinger til medlemsstaterne var at: 
• fremskynde den fortsatte liberaliseringsproces i telekommunikationssektoren; 
• gennemføre interkonnektivitet og interoperabilitet for 
informationsinfrastrukturerne og tjenesterne; 
• gennemgå den europæiske standardiseringsproces for at fremskynde denne og øge 
opmærksomheden over for markedet; 
• justere takster for at bringe disse på linie med priser i andre avancerede 
industriregioner; 
• etablere fælles lovgivningsmæssige rammer for beskyttelse af intellektuel 
ejendomsret og privatlivets fred samt sikkerhed; 
• træffe en hurtig beslutning om Kommissionens forslag til direktiv om 
databeskyttelse, 
• være opmærksom på modsatrettede virkninger af nationale regler for ejerforhold 
til medier med henblik på harmonisering, 
• sikre effektiv anvendelse af konkurrenceregler for at sikre, at markedskræfterne 
fremmer innovation og udvikling af nye markeder 
I rapporten understregedes behovet for at styrke netværks-infrastrukturen, og en 
udvidelse af liuio-lSDN og biedbånds infrastrukturen blev piionlerct særligt højt. 
Behovet for en nedsættelse af taksterne for mobilkommunikations- og satellitnetværk samt 
fremme af globale systemer i Europa og internationalt blev også drøftet. Det ville være 
luulvciuligt at la demons! in et umiddclbnic anvendelsesområde! loi den nye mliusttuklui, 
og i rapporten foresloges 10 prioriteringsområder: ijernarbejde, fjernundervisning, et 
netværk for universiteter og forskningscentre, telematisk service til SMV, styring af 
landevejstrafik, luftfartskontrol, sundhedsnetværk, elektroniske licitationer, 
transeuropæiske nol for offentlige forvaltninger og informationsmotorveje i byerne Den 
nødvendige investering til udviklingen af infrastruktur skulle komme fra den private 
sektor, skønt den offentlige sektor ville skulle omlægge eksisterende udgifter. 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 1 
Efter Ministerrådets diskussion af rapporten konkluderede det græske formandskab, at 
"den igangværende og hidtil usete teknologiske revolution på informationsområdet åbner 
enorme muligheder for beskæftigelse og livskvalitet, mens den samtidig udgør en stor 
udfordring". Medlemsstaternes regeringer ville få en vigtig rolle med hensyn til at bakke 
den teknologiske udvikling op, give det politiske incitament og etablere en klar 
lovgivningsmæssig ramme. Der ville også være behov for, at de var et eksempel til 
efterfølgelse inden for de 10 anvendelsesområder, der blev anbefalet i rapporten. 
I betragtning af kompleksiteten af de spørgsmål, der er tale om, blev det foreslået at 
nedsætte et permanent koordineringsorgan for at sikre, at alle involverede parter 
arbejdede efter samme principper. Det blev ligeledes foreslået, at hver medlemsstat skulle 
udpege en person pn imnislciicll plan, det skulle kooidincrc politiske, økonomiske og 
lovgivningsmæssige aspekter og sikre en koordineret indfaldsvinkel i Rådet. 
Som svar på Bangemann-rapporten og de diskussioner, der blev fort på Korfu-topmødet, 
fremlagde Kommissionen en meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om Europas vej 
til informationssamfundet - en handlingsplan. 
Meddelelsen fulgte Bangemann-rapportens principper og fokuserede navnlig på de retlige 
og lovgivningsmæssige rammer, behovet for liberalisering af netværk og udbuddet af 
grundlæggende tjenester, applikationer og indhold, sociale og kulturelle konsekvenser og 
Kommissionens støtteaktiviteter. Der blev for hvert område fastsat en tidsplan, der 
opridsede mål for vedtagelse af direktiver, iværksættelse af forsknings- og 
udviklingsprogrammer og fremlæggelse af forslag fra Kommissionen til fremtidige 
foranstaltninger. 
1.2 USA's nationale informationsinfrastruktur 
Med Clinton-regeringens trltrædelse i USA indledtes et investeringsprogram for 
informationsinfrastruktur. Målet ligner meget det fælles informationsområdes: 
at skabe "et sammenhængende net af kommunikationsnetværk, computere, 
databaser og forbrugerelektronik, som vil gøre det muligt for brugerne at have 
store mængder informationer lige ved hånden. Udviklingen af den nationale 
informationsinfrastruktur kan bidrage til at udløse en informationsrevolution, som 
for altid vil ændre den måde, hvorpå mennesker lever, arbejder og kommunikerer 
indbyrdes." (The National Information Infrastructure: Agenda for Action 1993.) 
Programmet er kulminationen på en række initiativer, som den amerikanske Kongres har 
taget de seneste år, og støttes stærkt af vice-præsident Al Gore, der som senator i 1991 
tog et initiativ vedrørende høj-kapacitets databehandling og kommunikation. Mange 
koininrnUiloiri hm dnigrl en psiiiillc-l mellom det nationale 
informationsinfrastrukturprogram og etableringen af motorvejsnettet mellem staterne i 
50'erne som følge af et initiativ fra præsident Eisenhower. 
22 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit I 
Udviklingen forventes at fa et betydeligt omfang. Bestyrelsesformanden for selskabet 
Apple, John Scully, citeres for at have anslået, at ved begyndelsen af det næste århundrede 
vil informationsinfrastrukturen skabe årlige indtægter svarende til halvdelen af det 
nuværende amerikanske BNI. Sådanne indtægter vil imidlertid ikke blive mulige uden 
større investeringer. Den amerikanske regering har anslået, at samlede investeringer på 
over 86 mia. ECU vil være nødvendige mellem 1994 og 1997. Heraf var 52 mia. ECU 
blevet bebudet ved udgangen af 1993. Ligesom i Europa var den private sektor imidlertid 
hovedbidragyder, idet regeringen kun bidrager med 4,3 mia. ECU i perioden fra 1993 til 
1997. 
Den amerikanske regerings forventede rolle er helt klar. Dens vigtigste mål er at skabe de 
betingelser, som vil stimulere den private sektors investeringer. For at opnå dette, vil den 
gennemføre et dereguleringsprogram, skabe skattemæssige og andre incitamenter og 
foretage direkte investeringer gennem tilskud til projekter inden for den. offentlige sektor. 
Disse direkte tilskud forventes at sikre, at offentlige faciliteter som skoler, 
forskningsinstitutter, biblioteker og sundhedsvæsenet kan drage fuld nytte af programmet. 
I løbet af 1993 begyndte dereguleringsprocessen. F.eks. blev loven om kabel-TV fra 1984 
(Cable Act) ændret for at fjerne restriktionen på ejerskab til flere medier. Dette sætter 
telefonselskaberne i stand til at udbyde kabel-TV. Til gengæld skal telefonselskaberne 
gøre deres netværk tilgængelige for uafhængige udbydere af telefon- og kabeltjenester. En 
anden barriere, der blev fjernet i årets løb, var en regel, som forhindrede lokale 
telefonselskaber i at konkurrere med AT&T og MCI om fjerntrafik. 
Opmuntret af disse dereguleringsforanstaltninger har man oplevet en strøm af fusioner og 
joint venture-aftaler. En af de mest omtalte var Nynex/Viacom/Paramount-aftalen, som 
afspejlede de sammenfaldende interesser i telekommunikations-, kabel- og 
indholdsindustrierne. Den største af de i 1993 annoncerede aftaler var den foreslåede 
fusion til 28 mia. ECU mellem Bell Atlantic og Tele-Communications Inc. Dette ville have 
været den største selskabsfusion nogensinde. Skønt aftalen blev annulleret i begyndelsen af 
1994, arbejder selskaberne fortsat sammen om joint ventures, og fusionens skibbrud 
opfattes af mange som et midlertidigt stop i en generel tendens mod fusioner og 
virksomhedsopkøb. Andre aftaler, der blev gennemført med succes, som f.eks. den mellem 
US West og Time Warner samlede informationsinfrastruktur og 
informationsindholdstjenester, der således kunne udnytte de muligheder, som den 
nationale informationsinfrastruktur (NII) giver. (Se afsnit 2.3.1.) 
Der foregår en betydelig debat om udviklingens teknologiske art. Nogle argumenterer 
med, at målet burde være et fuldstændigt optisk fibernet. Andre hævder, at det ville koste 
345 mia. ECU og tage over 20 år at forbinde alle amerikanske hjem og virksomheder med 
optiske fibre. De argumenterer i stedet for at bruge optiske fibre til hovedlinierne og 
fjernforbindelser, men koaksiale kobberkabler, som har en lignende kapacitet over 
afstande på op til 0,5 km til de lokale forbindelser. Nogle indflydelsesrige kommentatorer 
som Mitchell Kapor fra the Electronic Frontier Foundation hævder, at et ISDN-netværk 
ville være tilstrækkeligt til at opfylde forudsigelige behov, hvorimod andre kritiserer denne 
synsvinkel, idet de hævder, at det aldrig kan blive andet end en midlertidig løsning. Det er 
23 
mo Årsberetning 1993- 1994 _ 4£M/ 
klart, at der stadig er lang vej igen, før der kan træffes beslutning om de operationelle 
parametre for infrastrukturen. 1 1993 blev betingelserne for debatten klarere defineret. 
Den amerikanske regering har for at kunne følge udviklingen op nedsat en task-force for 
informationsinfrastruktur med handelsminister Ron Brown som formand. Denne task-
force kommer til at arbejde via fire udvalg og en rådgivende forsamling. 
I september 1993 udgav task-forcen sin Agenda for Action (sit handlingsprogram). Heri 
udstikkes de grundlæggende principper og målsætninger, der skal forme fremtidige 
udviklinger. Gennem principperne og målsætningerne skal det sikres at: 
investeringer fra den private sektor fremmes gennem passende skattepolitik og 
reguleringer; 
det "universelle service"-begreb udvides for at sikre, at informationsressourcerne 
er tilgængelige for alle til overkommelige priser; 
der skabes en katalysatoreffekt, der fremmer teknologisk innovation og nye 
applikationer; 
der fremmes en sammenhængende, interaktiv, brugerstyret operation af den 
nationale informationsinfrastruktur; 
informationssikkerheden og netværkspålideligheden sikres; 
styringen af radiofrekvensspektret forbedres; 
den intellektuelle ejendomsret beskyttes; 
der koordineres med andre niveauer i regeringen og med andre nationer; 
der skabes adgang til regeringsinformationer, og de offentlige indkøbsprocedurer 
forbedres. 
Det er klart, at der skal nås meget, før den nationale informationsinfrastruktur bliver en 
realitet. Der er også indlysende paralleller mellem fremstødet for en national 
informationsinfrastruktur og Den Europæiske Unions fælles informationsområde. I 
øjeblikket har USA et betydeligt forspring i udviklingen. De eksisterende netværk er mere 
veletablerede, og der er færre barrierer end i Europa, hvor landegrænser og kulturelle og 
sproglige forskelle vanskeliggør udviklingen af transeuropæiske net. Der ser også ud til at 
være en større offentlig bevidsthed om og begejstring for udviklingen af 
informationsnetværk i USA, end der er i Europa. 
24 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Afsnit I 
1.3 Udviklingstendenser i Japan 
Den japanske regering har også identificeret behovet for at udvikle informationsnetværk 
og informationstjenester med henblik på at stimulere væksten og yderligere forbedre 
produktiviteten i japansk industri og handel. Der er imidlertid betydelige forskelle i den 
måde, man har grebet udviklingen an på. 
Det første punkt, der er værd at bemærke, er at man er gået gradvist frem over en 
årrække. Den japanske regering spiller også en mere betydningsfuld rolle med hensyn til at 
stimulere og påtage sig omkostningerne ved udviklingen. 
Oprindeligt lå vægten i den japanske informationspolitik helt fast på videnskabelig 
information. I midten af 80'erne blev spektret af politikker imidlertid udvidet, og man blev 
mere interesseret i anvendelsen af information som en industriel og handelsmæssig 
ressource, der kunne forbedre det samlede produktivitetsniveau i den japanske økonomi. 
Der har været en række politikker til stimulering af edb-industrien, 
telekommunikationsnetværk samt sektorerne for informationstjenester og indhold. I 1993 
skete der fremskridt i den japanske informationssektor på alle disse fronter. 
Den japanske regering har i mange år foretaget store investesteringer i 
telekommuniktionsinfrastrukturen. For nylig har man lanceret to programmer for at forøge 
netværkets bærekapacitet. Regeringen har annonceret planer om et højhastighedsnetværk 
til 24 mio. ECU, som skal forbinde akademiske og forskningsmæssige miljøer gennem en 
række nationale institutter. Dette vil give adgang til databasetjenester og 
databehandlingsressourcer. Netværket ventes færdigt i 1997. 
I maj 1994 udgav MITI's (ministeriet for international handel og industri) 
industristrukturråd en rapport med titlen Program for en kommunikationsinfrastruktur, 
hvori man behandlede diversificeringen af Japans informations-infrastrukturstrategi, som 
skulle dække behovet for optiske fibernetværk og multimedieapplikationer. Samtidig 
fremlagde post- og telekommunikationsministeriets telekommunikationsråd en rapport om 
Reformer med henblik på opbygningen af et intellektuelt intensivt samfund i det 21. 
århundrede. Ifølge denne rapport vil multimedieindustrien overgå automobilindustrien i 
økonomisk betydning og jobskabelse. Det forudsiges i rapporten, at der i år 2010 vil være 
skabt et marked på over 123.000 mia. Yen (820 mia. ECU) takket være adgangen til en 
netværksinfrastruktur med høj kapacitet. Det forventes også, at der samme år vil være 2,4 
mio. arbejdspladser og 75 mio. mennesker, der har adgang til interaktive og 
multimedietjenester via optiske fibre. Det vil kræve en investering på 128.000 mia. Yen 
(850 mia. ECU) at installere "fibre til fortovet" og "fibre til hjemmet'", hvor private 
virksomheder vil komme til at spille en central rolle. 
I mellemtiden har Japan undertegnet en aftale med Sydkorea om at skabe forbindelser 
mellem de to landes informations-infrastrukturer. Den sydkoreanske 
kommunikationsminister meddelte for nylig, at et højhastigheds-informationsnetværk vil 
være færdigt i år 2015. Dette projekt vil løbe op i ca. 55 mia. US$ (47,3 mia. ECU). 
Pengene til investeringen vil delvis komme fra regeringens salg af Korea Telecom-aktier. 
25 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 1 
Der er sket en række andre udviklinger i Japan, som er knyttet til landets netværksstrategi. 
Regeringen har gjort meget for at stimulere udviklingen af den japanske databaseindustri. 
Det anslås, at regeringen i 1993 brugte over 400 mio. ECU på direkte aktiviteter for at 
stimulere databaseindustricn og anvendelsen af elektroniske informationstjenester. Ud 
over disse direkte aktiviteter har ministeriet for international handel og industri iværksat 
en lang række foranstaltninger for at styrke den japanske databaseindustri, herunder 
skattelettelser for at dække omkostningerne ved at opbygge databaser. Disse 
foranstaltninger sigtede oprindeligt på at styrke det interne japanske marked for 
elektroniske informationstjenester. I de seneste år ser det ud til, at fokus er blevet ændret 
og ligger mere på globalisering og eksport. 
Japan har ikke defineret et overordnet mål, der kan sammenlignes med det fælles 
mfoimationsområdc cllei den nationale informations-ind asliuklur Deiimod ha: landet en 
række politiske initiativer, hvoraf nogle blev taget for 10 eller 15 år siden, og som 
underbygges gennem betragtelige offentlige investeringer. Resultatet vil imidlertid 
sandsynligvis komme til at ligne det, der planlægges for Europa og USA, nemlig et 
informationsintensivt samfund. 
1.4 Singapore: en case-study i udvikling af informationsinfrastruktur 
Det land, der er nået længst i udviklingen af et informationssamfund, er Singapore. 
Mulighederne for at udvide økonomien er begrænset af landets størrelse og især af den 
nødvendige begrænsning i befolkningstilvæksten. For at opnå en højere grad af velstand 
gik regeringen i begyndelsen af 80'erne i gang med et økonomisk udviklingsprogram med 
det mål at øge merværdien pr. arbejdstager i Singapore. Midlet til at nå dette var at skabe 
et informationsintensivt samfund, eller som det betegnes, at skabe en intelligent ø. 
Den overordnede strategi bestod i en kombination af en stærk statsmagt og frie 
markedskræfter knyttet sammen gennem en vækstplan, som både fremhævede udbuds- og 
efterspørgselssiden af informationsteknologisektoren. Samtidig omfattede planen import 
af teknologi og udvikling af en hjemlig informationsteknologisk industri. 
Første fase af udviklingen tog sigte på at stimulere brugen af computere på regeringsplan. 
Fra 1980 til 1985 investerede regeringen store summer i uddannelse og undervisning af 
professionelle edb-folk og arbejdede på at stimulere efterspørgslen efter 
informationsteknologi ved at indføre databehandling i hele den offentlige servicesektor. 
Det nedsatte the National Computer Board til at overvåge arbejdet. 
Fra 1985 til 1989 lagdes vægten på brug af databehandling over hele landet i 
sammenhæng med udviklingen af telekommunikationsnetværk. Øen har nu verdens mest 
avancerede telekommunikationssystem og kan tilbyde høj hastighed og høj kapacitet til en 
meget lav takst. For at stimulere brugen af netværkene lancerede regeringen en række 
nøgleapplikationer såsom elektronisk dataoverførsel (EDI) til styring af administrative 
26 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit I 
operationer i Singapore Havn. Dette alene skabte nettobesparelser, der anslås til mere end 
850 mio. ECU om året. 
Tredje fase, fra 1989 til 2007, omfatter etableringen af en helt igennem intelligent ø. I 
denne fase er fokus flyttet fra databehandling og telekommunikation til 
informationsindhold. Der gennemføres yderligere bestræbelser for at indføre elektroniske 
applikationer og informationstjenester med henblik på at kunne udnytte systemets 
kapacitet fuldt ud. Der gives også støtte til at skabe informationsindholdstjenester som de 
undervisningsprogrammer, der bliver gjort tilgængelige via Singapore's videotex-tjeneste. 
Hele vejen igennem er udviklingen blevet styret med fast hånd af Singapore's regering, og 
etableringen af informations-infrastrukturen er blevet opfattet som et nøgleelement i den 
samlede nationale økonomiske strategi. Regeringen har fastlagt sine overordnede mål og 
retningslinier i klart formulerede policy-dokumenter og er gået i spidsen hvad angår 
udvikling af produkter og tjenester samt ved at stimulere den private sektors inddragelse i 
processen. Den har ligeledes investeret store summer i uddannelse og undervisning på alle 
niveauer og søgt at sikre, at alle dele af den offentlige sektor fuldt ud udnytter de 
elektroniske muligheder, der eksisterer. 
Resultatet er, at der er opstået et betydningsfuldt knudepunkt i det globale 
informationssystem - et informationsrigt samfund, som viser sig at være et attraktivt sted 
at placere multinationale selskaber. Mere betydningsfuldt er det, at udviklingsprocessen 
har været forbundet med konsekvent høje årlige vækstrater i BNI. I 1993 steg BNI med 
9.7%. 
1.5 Internet 
Internet er et eksempel på, hvad der kunne ske, hvis udviklingstendenserne inden for 
informationsinfrastrukturen bliver realiseret. I USA forventes Internet, i det mindste på 
kort sigt, at være i centrum af infrastrukturudviklingen. (Udviklingen og brugen af 
Internet behandles mere detaljeret i afsnit 7.8.1.). 
I løbet af 1993 er brugen af Internet vokset eksponentielt. I juni 1994 sagde Internet 
Selskabet, at 3,2 mio. værtscomputere var tilkoblet og således forbandt 45.000 netværk 
og 30 mio. brugere i over 100 lande. Antallet af brugere og mængden af trafik er vokset 
så hurtigt, at netværket er blevet langsommere, men i øjeblikket ser dette ikke ud til at 
have afholdt nye brugere fra at komme til. Langsomme svartider udgør imidlertid et 
irritationsmoment for flittige brugere. 
Internet har sin oprindelse i et telekommunikationsnetværk, der blev udviklet til militære 
og civile forsvarsformål af den amerikanske regering. I 1983 blev de ikke-militære 
funktioner skilt fra og indlagt i Arpanet, et netværk med offentlig adgang hovedsageligt til 
støtte for kommunikationen mellem akademikere og forskere med the National Science 
Foundation som koordinerende organ. Siden da er det vokset til ukendelighed. 
27 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit I 
Det er misvisende at beskrive det som et netværk. Det er i virkeligheden en 
sammenslutning af computernetværk over hele verden, der er forbundet af et sæt 
protokoller, som betegnes TCP/IP. Disse protokoller blev i vid udstrækning indført af 
universiteter i USA og i slutningen af 80'erne spredt ud over hele verden, da de blev 
inkorporeret i UNIX-styresystemet. I Europa blev der gjort et forsøg på at holde fast ved 
ISO/CCITT-standarderne, men disse er i høj .grad blevet overhalet af TCP/IP. Systemet 
var let at betjene, og de muligheder, det gav, var meget billige. Internet blev først 
anerkendt af den akademiske verden og på et senere tidspunkt af industri og handel. 
Tre applikationer dominerer brugen af Internet: elektronisk post, interaktiv adgang, og 
filoverførsel. Til sammen tilskynder disse muligheder folk til i højere grad at gøre brug af 
information som en ressource. Brugere tilskyndes også til at bruge nettet, fordi de ikke 
behøver specifikke kontrakter og kodeord for at få adgang til informationerne. 
Der er imidlertid problemer. Mængden af tilgængelige informationer gennem Internet er så 
enorm, at brugerne oplever betydelige vanskeligheder med at finde rundt i systemet. Mere 
eller mindre avanceret software som World-Wide-Web og Mosaic er blevet indført for at 
mindske disse vanskeligheder med at finde rundt, men problemerne er ikke fuldt ud 
overvundet. Man kan også let blive overlæsset med informationer, når man deltager i BBS 
og andre tjenester. Andre problemer vedrører kvaliteten af informationerne. Manglen på 
enhver redaktionel kontrol betyder, at der altid vil være tvivl om nøjagtigheden og 
aktualiteten af de informationer, der findes i systemet. 
Brugerne skal være tilsluttet et bureau, som varetager forbindelserne til Internet. I nogle 
tilfælde er disse forbindelses-bureauer selv netværk, der forbinder institutioner, som 
EARN, the European Academic Research Network (det europæiske akademiske 
forskningsnetværk) eller EUnet, det europæiske netværk, der forbinder selskaber og 
institutioner. Specialiserede bureauer, som DEMON, sørger for andre forbindelser. I nogle 
tilfælde yder forbindelses-bureauer en række merværditjenester. 
Indtil nu har Internet haft relativt begrænset indflydelse på de fleste konventionelle, 
kommercielle, online-database-tjenester. Mange brugere får imidlertid adgang til 
databaser, hovedsageligt dem, der sigter mod de akademiske markeder gennem Internet, 
og det er sandsynligt, at denne form for anvendelse vil stige betydeligt i fremtiden. 
Kommercielle værter, forlæggere og informationsmæglere begynder at udforske 
mulighederne, og der vil sandsynligvis gradvis opstå en række nye informationstjenester 
på nettene. I hvilken grad Internet vil blive brugt til at give adgang til kommercielle 
informationstjenester, vil afhænge af etableringen af procedurer og praksis hvad angår 
spørgsmål som prisfastsættelse, copyright og brugsmåling. Der er gjort visse fremskridt på 
dette område, og CommerceNet er et interessant, nyt eksempel på et forsøg på at skabe et 
kommercielt "rum" på Internet, hvor der kan gøres forretninger. 
Frem for alt andet bekræfter Internet i en eller anden grad, at den øgede kapacitet, som vil 
blive tilbudt inden for det fælles informationsområde eller den nationale 
informationsinfrastruktur vil slå an. 
28 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit I 
1.6 Usikkerhed 
Der er blevet lavet mange tillidsfulde prognoser til støtte for disse storstilede 
udviklingsplaner for informationsinfrastrukturen. Kommentatorer har draget paralleller til 
skabelsen af jernbane- og vejnet og har argumenteret for, at informations-
supermotorvejene vil være et væsentligt bidrag til fremtidig, økonomisk succes. På trods 
af al denne tillid og begejstring er der alligevel stadig en betydelig portion usikkerhed om 
planernes levedygtighed og en vis skepsis med hensyn til, hvorvidt de dermed forbundne 
investeringer bliver rentable. 
Usikkerheden skyldes delvis den forvirring, der omgiver planerne: forvirring med hensyn 
til om teknologierne er hensigtsmæssige; forvirring om efterspørgslens omfang og art; 
forvirring om de foranstaltninger, der vil være nødvendige for at sætte gang i brugen af 
nettene; og forvirring om henholdsvis den offentlige og private sektors rolle. 
Forandringerne sker i øjeblikket så hurtigt, at formuleringen af en infrastrukturpolitik 
uundgåeligt er noget foreløbig på dette stadium. De planer, der udvikles i Europa, USA 
og Japan er positive, første skridt, der kan bygges videre på, alt som. teknologien og 
markedet falder til ro. Afklaring af lovmæssige aspekter burde medføre en vis stabilitet på 
samme måde som regeringernes koordinerende aktiviteter og den almindeligt udbredte 
indførelse af offentlige applikationer. 
29 

2 INFORMATIONSSEKTOREN. I DEN EUROPÆISKE 
ØKONOMI 
Blandt industrifolk, teknologer og politikere er der almindelig enighed om, at starten på 
Informationsalderen er over os. Informationer og adgang til elektroniske 
informationskanaler forventes at få grundlæggende betydning for den måde, hvorpå vi 
arbejder, lærer og tilbringer vor fritid. Den øgede efterspørgsel efter elektronisk 
information og underholdning vil få konsekvenser for alle selskaber, der er involverede i 
disse industrier, hvad enten de leverer netværk, computere, fjernsyn eller andet 
forbrugerelektronik. I forventning om denne efterspørgsel investerer IT- og 
kommunikationsselskaber i ny teknologi fra fiber-optiske netværk til intelligent tilbehør til 
fjernsyn. 
Den forventede vækst i efterspørgslen efter elektronisk information og underholdning vil 
stimulere investering i teknologiudvikling, og infromationssektoren vil sandsynligvis fa en 
større samlet betydning i den europæiske økonomi. Hvis forudsigelserne er korrekte, vil 
sektoren vokse betydeligt med hensyn til indtægter og beskæftigelse. Det virker også 
sandsynligt, at de mange, forskellige elementer i informationssektoren, der tidligere har 
været repræsenteret af en række forskelligartede industrier, vil finde sammen om at 
arbejde på projekter af gensidig interesse. På længere sigt vil disse alliancer blive 
formaliseret gennem fusioner og opkøb - vi er rent faktisk allerede ved at se starten på 
denne proces (se afsnit 2.3.1). Dette fænomen er en af de faktorer, som har ført til en 
næsten besat diskussion af 'konvergens' i informationssektoren, der omfatter 
informationsindhold og medieindustrier, netværksudbydere, softwareindustri samt 
computer- og forbrugerelektronikproducenter. 
2.1 Fænomenet konvergens 
Traditionelt har man anset informationstjenesteindustrien for at bestå af udbydere af 
informationstjenester og i mindre grad af de organisationer, der er involveret i at 
tilvejebringe distributionsmidlerne og bearbejdningen af disse tjenester. Således var denne 
sektors væsentligste aktører - inden for de traditionelle grænser - udbydere og 
forhandlere af online-databaser, udbydere af tidstro informationstjenester, CD-ROM-
udgivere osv. Som sådan var den elektroniske informationsindustri en nyskabende, 
hurtigtvoksende, men ikke desto mindre lille sag. 
Nu er omfanget af organisationer, der ønsker at gøre sig gældende inden for branchen 
imidlertid langt større. Især de organisationer, der sørger for distributionsinfrastruktur og 
det udstyr, vi bruger for at fa adgang til informationstjenesterne, bevæger sig bevidst 
henimod en position, hvor de udgør en integrerende del af informationsindustrien frem for 
at være udbydere af produkter eller tjenester til industrien. Samtidig har den traditionelle, 
elektroniske informationstjenesteindustri (og navnlig de, der sørger for 
informationsindhold), erkendt betydningen af at indgå alliancer med selskaber, som leverer 
de midler, der giver adgang til deres tjenester. Disse tendenser bliver i stigende grad 
31 
IMO Årsberetning 1993 -1994 ^^ Afsnit 2 
- sammen med teknologiudviklinger på tværs af indholds-, leverings- og 
bearbejdningssektorer - diskuteret under paraply-termen - konvergens. 
Fremkomsten af multimedier og løftet om nye markeder for interaktiv information og 
underholdning til forbrugere har måske været det afgørende element i udviklingen af disse 
tendenser. Uden løftet om interaktivt TV, CD-J>aserede multimedier og lignende ville de af 
den traditionelle informationsindustri tilbudte muligheder måske have været 
utilstrækkelige til at tiltrække interesse hos eller deltagelse af mediegiganter såsom film-
og kabelselskaber samt politikere. 
Når film-, kabel- og telekommunikationsindustrierne indstiller sig på at deltage i de 
elektroniske informations- og underholdningstjenesters fremtid, har det betydet, at den 
almindelige bevidsthed om den elektroniske informationsverden har fået et betragteligt 
løft. For første gang begynder et informationsindustri-koncept at få betydning for en 
meget bredere række af sektorer og for offentligheden i almindelighed. Regeringer har 
også anerkendt informationsinfrastrukturernes strategiske betydning, således som det blev 
fremhævet i første afsnit i denne beretning. 
Konvergens er også karakteristisk for teknologiforandring. I en forstand kan dette ses, 
ved at fabrikanter af forbrugerelektronik og databehandling bevæger sig hen imod et 
fælles teknologisk grundlag. I bred forstand brugte man tidligere en computer til at 
behandle tekster og figurer, og et fjernsyn var til at se billeder på - disse grænser er nu ved 
at blive nedbrudt, og computere og fjernsyn kommer sandsynligvis til at ligne hinanden 
mere og mere, når det drejer sig om de teknologiske komponenter. 
I bredere forstand kan teknologisk konvergens ses i tendenser mod skabelsen af "alt-i-et-
informationsmaskinen", der omfatter en række elementer som f.eks. tale- og 
faxkommunikation, tekstbehandling, adgang til lokale og fjerne data gennem bærbare 
lagermedier og datanetværk og naturligvis video, film og fjernsyn. Der er stadig langt til 
udviklingen af et apparat med alle disse funktioner, men i løbet af 1993 blev det klart, at 
det var teknisk muligt at integrere tre eller fire af dem med ganske stor succes. På et 
endnu mere grundlæggende niveau drejer teknologisk konvergens sig om muligheden for 
at lagre alle slags data i digitalt format og at udnytte disse data på tværs af en række 
leveringskanaler. 
2.1.1 Sammensætningen af den konvergerende informationssektor 
Det bliver stadig vanskeligere at indkredse og definere sammensætningen af 
informationssektoren i bred forstand, fordi så mange organisationer går ud over deres 
traditionelle aktivitetsområder og opererer på tværs af hele spektret af 
informationsrelaterede industrier. Et symptom på denne tendens er det stigende antal 
fusioner, opkøb og strategiske alliancer på tværs af industrier, og antallet af selskaber, der 
foretager større investeringer for at komme ind i tilgrænsende industrisektorer. Alligevel 
giver tabel 2.1 en bred oversigt over hovedkomponenterne i de konsoliderede 
informationsbrancher. De tre hovedgrupperinger, der anvendes i denne tabel, består af: 
32 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
informationsindhold - den intellektuelle ejendomsret som er grundlaget for en 
informationstjeneste, hvad enten denne er en tekst, en samling fotografier, en film eller et 
stykke musik; 
informationslevering - elektroniske - kommunikationskanaler (som f.eks. 
telekommunikation, kabel og satellit) eller offline-distributionskanaler, som udbydere af 
informationsindhold bruger til at distribuere deres tjenester, og som brugerne anvender for 
at få adgang til disse tjenester; 
informationsbehandling - hardware, software og kommunikationsudstyr, som brugerne 
skal have for at se og behandle informations- og underholdningstj enester, og som 
informationsindholdsproducenterne skal have for at udvikle og udforme deres tjenester. 
Informationsindholdet anses som regel for at have det højeste værdiniveau. Når alt 
kommer til alt, er leverings- og behandlingssektorerne der for at opfylde efterspørgslen 
efter information (og for at stimulere denne efterspørgsel), men har kun ringe værdi uden; 
selve indholdet. Nogle fabrikanter og udbydere af netværk synes nu at bevæge sig langs 
værdikæden hen mod informationsindholdet. Selskaber som Microsoft samt mange af de 
offentlige telekommunikationsoperatører køber sig ind i indholdssektoren for at sikre sig 
en rolle i den ende af markedet, der har størst værdi. Dette vil igen blive behandlet mere 
indgående i afsnittet om fusioner og opkøb nedenfor. 
Tabel 2.1 har på ingen måde til formål at være udtømmende i de primære og sekundære 
industrielementer, den omfatter, men giver et fingerpeg om bredden af produkter og 
tjenester, der kan placeres inden for informationssektorgrupperingen. 
Disse elementer udgør tre meget forskellige industrier hver med egen opbygning og 
tjenesteelementer, der er udtryk for merværdi, og forskellene mellem dem i forhold til 
størrelse og indtægter er enorme. Og alligevel finder disse tre industrier, at de uden et højt 
samarbejdsniveau ikke vil være i stand til at få det fulde udbytte af informationsfremtiden. 
Uden alliancer med og i nogle tilfælde investeringer i leveringskanalerne og 
gengivelses/modtageudstyret har informationsindholdsproducenterne ikke meget håb om 
at fa deres tjenester ud til brugerne. På samme måde finder hardware-fabrikanterne, at 
deres produkter ikke sælger, med mindre deres potentielle kunder har en række passende 
applikationer, de kan vælge mellem. For bærerselskaberne rummer multimedier, 
interaktivt TV og bestillingsvideo alle gode udsigter for en større trafikstigning. Det er 
derfor i deres interesse at sikre, at der er en livlig indholdsindustri til at stimulere 
efterspørgslen og netværkstrafikken. Det kan også være i deres interesse selv at skabe og 
levere indhold. 
33 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Afsnit 2 
Tabel 2.1 Sammensætningen af informationsindustrien i bred forstand 
INFORMATIONS- "" I INFORMATIONS- I INFORMATIONS-
INDHOLD LEVERING BEHANDLING 
PRIMÆRE PRODUCENTER PRIMÆR INFRASTRUKTUR PRIMÆRT UDSTYR 
Trykt, elektronisk og Offentlig telekommunikation Producenter af computere og perifert udstyr 
multimedieforlagsvirksomhed (PSTN = Public Switched Telephone 
Network) Processorfremstilling 
Produktion/udgivelse af film, video og TV-
programmer Optiske fibernetværk Forbrugerelektronik 
Audio-produktion/udgivelse Kabelnetværk Telekornmunikations/satellit-modtagerudstyr 
Satellitnetværk Styresystemer 
Radiobølge-, celledelte og mobile netværk Applikationssoftware , • 
SEKUNDÆRE AKTØRER SEKUNDÆR SEKUNDÆRE PRODUKTER 
& TJENESTER INFRASTRUKTUR TJENESTER 
Handel, detail- og specialiseret distribution TV/radiokanaler Distribution, pakning og kopiering 
Design, specialiseret produktion og kopiering Merværdiskabende netværkstjenester Specialistprogrammering/ 
interface-design 
Formidling af rettigheder og afregning Intelligente 'supermotorveje' 
I Softwareproduktionsværktøjer 
Kilde: Policy Studies Institute 
34 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
2.1.2 Omfanget af den konvergerende informationssektor 
Der er naturligvis farer forbundet med at overbetone konvergensfaktoren, og det ville 
være dumt på nuværende tidspunkt at antyde, at der vil opstå en sammenhængende 
industri omfattende elektronik, informationsteknologi, bære-, underholdnings- og 
informationsvirksomheder. I første omgang vil den samlede omsætning, 
konkurrencemæssig styrke og beskæftigelseskapaciteter i hver sektor heller ikke blive 
kombineret til at danne en superindustri med en enorm indflydelse på resten af økonomien 
og samfundet. 
Idet man holder sig dette forbehold for øje, er det nyttigt at se på de sammenlignelige 
størrelser for de industrier, der sandsynligvis kommer til ait spille en rolle i 
informationssektoren i bred forstand. Især følges beskæftigelsen i denne sektor meget 
opmærksomt, i høj grad fordi man i EU-Hvidbogen om Vækst, konkurrenceevne og 
beskæftigelse regner med, at udviklingen af en informationsinfrastruktur og et 
informationssamfund bliver en af de vigtigste muligheder for at skabe vækst i 
beskæftigelsen. (Se også afsnit 1.1). 
Tabel 2.2 Nøgletal fra informationssektoren, 1992 
Trykte publikationer 
Elektroniske publikationer 
Audiovisuelt** 
Telekommunikation 
IT 
Forbrugerelektronik Anstat 
tusinc 
EU 
885,5 
43,5 
313,2 
1231,8 
670,0 
110,0 te (i 
er) 
USA 
1500,0 
1210,0 
1048,1 
78,0 Markedsstørrels 1 
(mia. ECU) | 
EU 
93,4 
8,4 
35,6 
118,0 
95,0 
21,0 USA 
128,0 
12,8 
54,1 
145,0 
120,0 
17,0 
Kilde: Key Indicators of the Information Industry 1992, 
IDATE 
** Ekskl. mumsikindustrien 
En af farerne ved at opstille sammenlignende tabeller som disse er vanskeligheden ved at 
få kompensere for uoverensstemmelser mellem markedstal for de forskellige sektorer. 
IDATE's tal for trykte publikationer varierer f.eks. meget i forhold til de tal, der citeres fra 
Consulting Trust i afsnit 7.10 i denne rapport. Det er heller ikke specielt nemt at foretage 
en sammenlignende vurdering af IDATE's tal for den audiovisuelle sektor i forhold til de 
af OMSYC anførte i afsnit 7.9. Disse uoverensstemmelser kan kun delvis forklares ved de 
lidt forskellige tidsperioder, det drejer sig om. Selv om disse tal ikke nødvendigvis er 
endelige, gør de det alligevel muligt at foretage en foreløbig sammenligning af de 
forskellige bestanddele af industrien. 
35 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
IDATE har ved at sætte alle disse elementer sammen vurderet, at værdien af EU's 
informationssektor i 1992 var ca. 371 mia. ECU USA's ca. 477 mia. ECU. I tabel 2.3 kan 
det ses, at indholdssektoren som helhed udgør over en tredjedel af disse samlede beløb. 
Tabel 2.3 Opdeling af EU's informationssektor, 1992 
Audiovisuelt 
10%. 
Forbrugerelektronik 
6% 
IT-udstyr 
10% 
IT-tjenester 
15% 
Telekom, udstyr 
6% Trykte udgivelser 
25% 
Elektroniske 
udg. 
2% 
Telekommunikations­
tjenester 
26% 
Kilde: IDATE 
2.2 De enkelte sektorer 
Nu hvor omfanget af informationssektoren i bred forstand som helhed er vurderet, er det 
værd at se nærmere på størrelserne af og nøgletendenserne i komponentsektorerne: 
indhold, levering og behandling. 
36 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afinit 2 
2.2.1 Indholdssektoren: Ændrede roller og muligheder 
Inden for dette store ordnede hele begynder den traditionelle, elektroniske 
informationstjenestesektor at se meget lille og ubetydelig ud. Der er bestemt ikke meget at 
sammenligne, når man ser på den samlede omsætning hos databaseproducenter, udgivere 
af CD-ROM og multimedier samt IT- og telekommunikationsgiganterne. Selv inden for 
den sektor, vi har kaldt informationsindhold, tager den elektroniske publikationssektor sig 
ubetydelig ud ved siden af film- og musikbrancherne. IDATE's beregninger viser, at 
elektroniske publikationer udgør bare 2% af den samlede informationssektor. (Detaljerede 
informationer om størrelsen af indholdsmarkederne findes i afsnit 7 i denne beretning). 
På den anden side opfattes informationsindholdet som stadig mere betydningsfuldt. Især 
bliver datasæt, hvorfra individuelle dataelementer kan hentes til interaktiv søgning (i 
modsætning til lineære dataressourcer såsom film), stadig mere eftertragtede. De første 
tegn herpå er, at dette vil konkretiseres i et voldsomt opsving i opkøb, aktieudbud og 
investeringer i indholdsselskaber i den nærmeste fremtid, hvilket vil øge indholdsbranchens 
markedsværdi. 
Visse elementer af den elektroniske informationstjenestesektor bliver sandsynligvis tæt 
forbundet med og vil strukturelt komme til at ligne industrierne for applikationssoftware-, 
spilsoftware- samt video- og audioindustrierne. Dette vil især gøre sig gældende for CD-
ROM og andre bærbare medier, herunder højkapacitetsdisketter. Udgivere af forbruger-
CD-ROM og CD-ROM af almen interesse anvender distributionsmekanismer, der allerede 
er etableret i de almindelige software-, spil- og audiosektorer, såsom vedlægning af 
"gratis" software sammen med hardware, salg på postordre og gennem specialiserede 
detailbutikker. I takt med at markedet vokser udtrykt i salgsmængder, vil sådanne 
distributionsmetoder sandsynligvis i højere grad blive anvendt af informationsindustrien 
først i forbrugersektoren, og siden vil det sprede sig til erhvervssektoren. 
Informationsindustrien vil på sin side næsten helt sikken blive påvirket af prisfastsættelsen 
og de aftalestrukturer for rettigheder og distribution, der er etableret i andre 
softwareindustrier. 
De nævnte tendenser henimod konvergens udgør både en trussel og en mulighed for den 
elektroniske informationstjenestesektor. Truslen kommer ind i billedet i form af hardware, 
software og leveringsgiganterne, hvoraf mange ser ud til at ville udvikle deres eget 
elektroniske indhold for således at undgå dyre aftaler om rettigheder og opnå større 
kontrol med deres markeder. Næsten alle de selskaber, der udvikler multimedie-hardware 
har f.eks. deres egne publikationsprogrammer: Philips, Sony, 3DO, Apple og naturligvis 
Microsoft. Megen af deres publikationsvirksomhed er stadig baseret på køb af licens til 
materiale, der produceres af en tredjepart, men det er sandsynligt, at de vil gå i retning af 
også at skabe indhold. 
En anden trussel kommer fra de hundredvis af små multimedie-udviklingsselskaber, som 
er dukket op overalt i Europa. De startede som udviklingsvirksomheder for 
indholdsudgivere, men mange stræber selv efter elektronisk udgivervirksomhed og 
ejerskab til rettigheder. Franklin var et varsel om denne tendens tidligt i 90'erne ved at 
37 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
give det, der tidligere var et lille selskab, der fremstillede bærbar elektronik, en ny stil ved 
at gøre det til en selvstændig elektronisk referenceudgiver - og ved at ændre navnet til 
Franklin Electronic Publishers. På samme måde er de skridt, der tages af underholdnings-
og telekommunikationsnetværksoperatører et symptom på ønsket om at undgå 
afhængighed af den udefra kommende indholdsindustri. 
Det antydes ikke, at konvergens vil udradere den elektroniske informationstjenestesektor. 
Disse tendenser vil utvivlsomt gå uden om nogle elektroniske informationsselskaber, 
ligesom elektronisk udgivervirksomhed indtil nu er gået uden om nogle trykte 
publikationsselskaber. Disse selskaber vil ikke nødvendigvis bryde sammen som et resultat 
heraf, men deres manglende evne til at tilpasse sig begrænser de markedsmuligheder, der 
ligger åbne for dem. 
Så hvilke muligheder giver de markedskræfter, der danner grundlaget for konvergens? 
Selskaber, der ejer indhold, og som er i stand til at præsentere dette indhold i digitalt 
format til håndtering i en række applikationer, står stærkt. I det mindste på kort til 
mellemlangt sigt er der sandsynligvis større netværkskapacitet end passende indhold, 
hvilket vil skabe en betydelig efterspørgsel efter sidstnævnte ressourcer. 
Denne position vil igen blive styrket, i takt med dereguleringen inden for branchen, og 
med at konkurrencen mellem operatørerne af leveringskanaler og netværk bliver skærpet. 
For at udnytte denne mulighed vil indholdsselskaberne være nødt til at stræbe efter 
sammenslutninger med udbyderne af teknologi og netværk eller indgå aftaler om 
rettigheder med elektroniske publikationspartnere med henblik på, at en tredjepart sørger 
for udvikling på tværs af en passende række sektorer og teknologier. Der vil formentlig gå 
nogen tid, før højhastighedsnetværkene er fuldt funktionsdygtige, og indholdsselskaberne 
har derfor endnu tid til at udvikle deres strategier for erhvervelse af rettigheder, opbygge 
en beholdning af elektronisk håndterbare produkter og opnå ekspertise inden for 
softwareudvikling. 
De CD-ROM-, multimedie- og online-virksomheder, der er blevet opbygget af udgiver-
og informationsselskaber, vil ikke blive ødelagt, ved at der er andre former for distribution 
til rådighed eller af konvergensvirkningerne. Bestræbelserne på at konvergere industrier 
for at skabe et massemarked for elektroniske informations- og underholdningsprodukter 
kan kun bidrage til at øge bevidstheden om og efterspørgslen efter disse produkter, hvad 
enten de leveres på en optisk diskette til computerbrug, via en telefonlinie eller som del af 
en bærbart informationsbehandler. 
Den erhvervsbetonede informationssektor vil sandsynligvis ikke være udsat for så stor en 
trussel fra databehandlings- og netværksgiganterne, eftersom deres ekspertise og 
markedspenetration ville være meget sværere at gentage end inden for nogle af 
underholdningssektorerne. Endvidere vil de færdigheder og den ekspertise, 
forlagsindustrien har i at udlicitere, redigere, håndtere rettigheder og distribuere, fortsat 
være af enestående værdi i den nye informationsverden. 
38 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
2.2.2 Leverandørsektoren: Telekommunikation, kabel og satellit 
Værdien af verdensmarkedet for telekommunikationstjenester (i modsætning til tjenester 
og udstyr som anført i tabel 2.2) var i 1992 328.7 mia. ECU ifølge en undersøgelse 
gennemført af IDATE. Af det samlede beløb anslås EUs andel til 91,9 mia. ECU eller ca 
28% heraf som anført i tabel 2.4 nedenfor. 
Tabel 2.4 Geografisk opdeling af verdensmarkedet for 
telekommunikationstjenester, 1992 
Nordamerika 38% 
I a pun I.j/.. 
Oceanien 2% 
I 11 A -l'ï, 
i InnnVnf \r>Z 
[Vn Furopæiske Union ?R% ^-<-
Kilde: IDATE 
Opdelingen af EU-markedet i tjenestetyper som vist i tabel 2.5 viser, at datanetværk, 
merværdinettjenester (VANS) og mobile tjenester står for en relativt lille andel af det hele, 
men udviser høje vækstrater 
39 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Afsnit 2 
Tabel 2.5 Opdeling af EU-telekommunikationstjeneste-markedet efter aktivitet, 
1991-1992 
Tjenester 1991 
mia. 
ECU 1992 
mia. EcU Årlig 
vækst • 
% 
Grundtjenester over PSTN 
Telex, télétex og telegraf 
Datatransmission 
Generiske tjenester of VANS 
Mobile telekommunkationstjenester 71,7 
1,1 
6,8 
2,9 
4,2 74,6 
1,0 
7,8 
3,5 
5,0 +4,1 
-10,0 
+10,0 
+20,0 
+20,0 
Kilder: Operators' Annual Reports, 
Sagatel, ITU IDATE, CIT Research, 
Penetrationen af PSTN-linier (offentlige telefontilsluttede netværk) pr. 100 indbyggere 
varierer betydeligt over hele EU med kun 27,3 linier pr. 100 indbyggere i Portugal i 1992, 
men 59,1 i Danmark. Tilsvarende varierer udviklingen af digitale telefonnetværk i 
lokalområdet betydeligt. Tabel 2.6 viser, at i Tyskland blev andelen af lokale digitaliserede 
forbindelser anslået til 13% i 1992, hvorimod den i Frankrig kan have været så høj som 
83,2% 
Tabel 2.6 Telekommunikationsinfrastruktur i 1992 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Irland 
Spanien 
Frankrig 
Grækenland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
UK 
I alt/gennemsnit Hovedtele­
fonlinier i drift 
(mio.) 
4,3 
3,0 
35,6 
1,1 
13,8 
30,1 
4,4 
23,7 
0,2 
7,4 
2,9 
26,1 
152,6 Penetration 
af PSTN-linier pr. 
100 indb. 
42,3 
59,1 
44,8 
31,1 
35,7 
53,0 
43,7 
41,1 
50,6 
49,3 
27,3 
45,9 
44,3 Digitali-seringsrate 
af lokale 
forbindelser(%-
overslag) 
52,0 
40,0 
13,0 
65,0 
36,4 
83,2 
20,0 
48,4 
56,0 
80,0 
50,0 
61,6 
49,0 
Kilde: ITU, BIS Strategic Decisions, IDATE 
40 
IMO Årsberetning 1993[- 1994 __ AIxniL? 
Den udbredte adgang til standard- og digitale telefonlinier er et væsentligt træk ved den 
elektroniske informationsindustri. Endvidere er en jævn telekommunikationsdækning 
grundlæggende for det fælles informationsrum. Fastlæggelse af retningslinier og 
investeringsbeslutninger (både den offentlige og private sektor) skal derfor foretages i 
lyset af disse spørgsmål. I takt med at der kommer gang i dereguleringen, og der bliver 
større opmærksomhed om at reducere og harmonisere takststrukturerne, forventes der i 
mellemtiden en øget efterspørgsel efter telekommunikationstjenester, navnlig efter 
international og mobil kommunikation. 
Takstreduktioner for mobil kommunikation blev anbefalet i Bangemann-rapporten og 
Kommissionens Handlingsplan, og i Grønbogen om mobil og personlig kommunikation 
blev der foreslået en række aktiviteter til deregulering og fremme sammenkoblinger af 
netværk. Disse udviklinger vil sammen med udsigten til et opsving i efterspørgslen 
stimulere initiativer fra den private sektor med henblik på at skabe globale, mobile 
kommunikationsnetværk for et massemarked. 
I grønbogen udstikkes fire nøglemålsætninger: 
• at gøre det muligt at skabe et EU-marked for tjenester, udstyr og mobile 
terminaler; 
• at fastsætte fælles principper for etableringen af en infrastruktur for mobil 
kommunikation 
• at fremme omdannelsen af markedet for mobil kommunikation til et massemarked 
for personlig kommunikation 
• at lette og fremme skabelsen af tværeuropæiske netværk og tjenester og sikre, at 
sektoren udvikler sig i overensstemmelse med almenvellets interesser. 
Den opbakning disse principper far i Bangemann-rapporten og i Kommissionens 
Handlingsplan som svar på Bangemann-rapporten vil sandsynligvis stimulere hurtig 
handling. Den i Handlingsplanen fastsatte måldato for Kommissionens vedtagelse af 
grønbogen om mobil og personlig kommunikation er slutningen af 1994 eller begyndelsen 
af 1995. 
I mellemtiden har ophævelsen af regler i US A ført til voldsom aktivitet inden for området 
globale satellitnetværk til mobil kommunikation. I løbet af foråret 1994 fremsatte en 
række kommunikationsgiganter forslag til the US Communications Commission med 
henblik på udvikling af sådanne netværk. 
Teledisc er f.eks. et Washington-baseret selskab med kapital fra McCaw Cellular og 
Microsoft. Teledisc's forslag går ud på at opsende 840 satellitter og har til formål 
41 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
at give trådløs adgang til datakommunikationskanaler af alle båndbredder, som skal være 
tilgængelige for brugere over hele verden, uanset hvor avanceret den nationale 
telekommunikationsinfrastruktur er. Motorola's Iridium vil bruge 66 avancerede satellitter 
til at tilbyde mobile tjenester over hele verden. Netværk som disse vil give mulighed for 
hurtig levering af komplekse, digitale signaler, der vil gøre det; muligt at afholde 
telekonferencer og give adgang til multimedietjenester. De vil derfor fa en betydelig 
indvirkning på skabelsen af et massemarked for sådanne tjenester og vil ikke blive 
begrænsede af, hvorvidt nationale myndigheder og offentlige telefonoperatører (PTOer) 
har mulighed for at foretage store investeringer i infrastruktur baseret på optiske fibre. 
Efter begejstringen over de første meldinger har der imidlertid været nogen skepsis med 
hensyn til den faktiske gennemførelse af disse forslag. På dette stadium virker det 
usandsynligt, at satellitnetværk med stor båndbredde til mobilkommunikation vil blive 
fuldt funktionsdygtige ret meget før slutningen af århundredet. Skønt der findes nogle 
noget mindre ambitiøse projekter, der vil bære frugt i løbet af de næste par år (Orbcomm i 
Virginia håber f.eks. at have 26 satellitnetværk på plads i 1996 til simpel, digital 
signaltransmission) vil virkningen af mobilkommunikation på markedet for elektroniske 
informations- og -underholdningstjenester formentlig være forholdsvis lille på kort sigt. 
Set over en længere periode er der imidlertid tegn på, at de vil få en grundlæggende 
virkning på transmission og brug af multimedietjenester. 
Ifølge Det Internationale Telekommunikationsforbunds (ITU) World Telecommunications 
Development Report, der blev udgivet i marts 1994, er der en stigende tendens til 
globalisering af telekommunikationsmarkederne og strukturelle forandringer på markedet 
som svar på globaliseringen, og dereguleringsprocesserne vil fortsætte. 
Liberaliseringen i den europæiske telekommunikationspolitik har allerede tjent til at øge 
konkurrencen mellem operatører og har endda stimuleret amerikanske selskabers 
investeringer i Europa; det drejer sig især om AT&T, MCI, Sprint og de regionale Bell­
selskaber. Amerikanske investeringer og joint venture- projekter vil sandsynligvis komme 
til at spille en vigtig rolle i udviklingen af en avanceret informationsinfrastruktur i EU, men 
telekommunikationsindustrien er bekymret over, at dette på længere sigt kan resultere i, at 
europæiske operatører har mindre kontrol over deres hjemmemarked. 
Europæiske, offentlige telefonoperatører (PTOer) har vist tendens til at klare sig ganske 
godt over for deres modstykker over hele verden, og i 1992 udgjorde de fire af de ti 
største. USA tegnede sig for fem og Japan en. (Se tabel 2.7). 
42 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
Tabel 2.7 De Hi største, offentlige telekommunikationsoperatører, 1993 
Operatør 
NTT 
AT&T 
DBP Telekom 
BT 
France Telecom 
SIP 
BellSouth 
Nynex ' 
GTE 
Bell Atlantic Land 
Japan 
USA 
Tyskland 
UK 
Frankrig 
Italien 
USA 
USA 
USA 
USA Indtægter i mia. 
US$ 
51,354 
39,580 
34,550 
23,379 
23,164 
17,492 
i5,2Q2 
13,155 
12,644 
12,093 . Indtægter i mia. 
ECU 
44 . 
34 
. 30 
20 
20 
15 
13 
11 
II 
10 
Kilde: International Telecommunications Union 
Kabel- og satellitsektorerne voksede begge betydeligt i 1993 hovedsageligt lige i hælene 
på rjernsynstjenesterne, men med en vis penetration i telekommunikationssektoren og 
lovende udsigter for satellitbaserede erhvervstjenester. Ifølge Cable and Satellite Europe 
var der installeret mindst 10,7 mio. satellitmodtagere i Europa i 1993, hvoraf Tyskland og 
UK tegnede sig for 64%. Omkring 1,1 mio modtagere menes at være blevet sat op over . 
hele Europa i 1993. Overraskende nok fremstod Polen som Europas tredjestørste marked, 
idet konservative vurderinger ansætter antallet af installerede anlæg til omkring 750.000. 
Kabelpénetrationen, der formentlig bliver en afgørende faktor i den tidlige udvikling af 
intelligente, interaktive netværkstjenester øgedes også betragteligt i 1993. (Se tabel 2.8). 
Broderparten af indtægterne fra kabel- og satellitindi'strien koncentreres fortsat omkring 
forbrugerunderholdnihgstjenester, skønt der er tegn på* at erhvervsmarkedeme vokser 
stærkt. Det europæiske marked for satellitbaserede erhvervstjenester blev anslået til at 
være vokset med næsten 27% i 1992 fra 267 mio. ECU til 339 mio. ECU (kilde: CIT 
Publications, 1994). De største europæiske aktører, når det gælder tilvejebringelsen af 
satellitkommunikationsmuligheder til erhvervslivet, omfatter DBP Telekom og Maxat (et 
datterselskab af France Telecom/Cogecom) samt SIS, en privat UK-pperatør, der også 
dominerer markedet for distribution af hestesportsdata til totalisatorspil i UK. 
Erhvervsinformationstjenester fra satellit udgør et lille marked og koncentreres stort set 
om finansielle og handelsmæssige informationer. Anvendelsen af satellit til afholdelse af 
videokonferencer er steget ubetydeligt muligvis som et resultat af den større udbredelse 
for det serviceintegrerede digitale netværk (ISDN). I 1992 beløb indtægterne fra 
videokonferencetjenester sig til omkring 11 mio. ECU, en stigning på 2 mio. ECU i 
forhold til det foregående år. I mellemtiden forventes et af de største vækstområder på 
satellitmarkedet at være erhvervsfjernsyn. 
43 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
Tabel 2.8 Kabel- og satellitpenetration i Europa, 1993 
Land Kabel- forbindelser (i 
tusinder) Kabel- penetration 
procent Satellit-modtagere (i 
tusinder) 
Østrig 
Belgien 
Danmark 
Finland 
Frankrig 
Tyskland 
Ungarn 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Norge 
Polen 
Portugal 
Spanien 
Sverige 
Schweiz 
UK 967 
3.725 
1.323 
780 
1.206 
13.116 
749 
400 
mangler 
117 
5.700 
643 
600 
10 
749 
1.931 
1.908 
504 32,3 
98,0 
57,3 
36,3 
5,9 
39,3 
21,4 
40,0 
mangler 
81,4 
92,0 
36,6 
6,0 
0,3 
6,6 
50,3 
77,1 
2,3 500 
10 
150 
15 
350 
4.200 
180 
50 
100 
2 
250 
160 
750 
100 
150 
325 
40 
2.662 
Kilde: Cable and Satellite Europe, januar 1994 
** angiver den procentvise penetration i hjem med TV 
kun groft anslået 
2.2.3 Håndteringssektoren: Hardware, software og IT 
Det europæiske IT-marked har sammen med mange andre lidt under virkningerne af 
lavkonjunkturerne. Hardwaresektoren har haft betydelige vanskeligheder ved at tilpasse 
sig en række nye markedsbetingelser såsom: faldende efterspørgsel efter mainframes, 
dramatiske prisfald på PC'er og en ny form for efterspørgsel, der er dukket op fra 
småkontor- og hjemmekontorsektorerne. I mellemtiden har priskonkurrence og kampe 
mellem applikationsproducenter om markedsdominans i denne periode skabt udfordringer 
for softwareindustrien. Vækstraterne for hardware og software faldt betydeligt over det 
meste af Europa i løbet af sidste halvdel af 1992 og første halvdel af 1993, selv om man 
forventede, at det generelle, økonomiske opsving i løbet af 1994 ville hindre vækstraterne 
i at falde yderligere. To-cifrede vækstrater forventes imidlertid kun i lande, hvor IT-
markedsudviklingen startede senere såsom i Grækenland og Portugal. Tabel 2.9 viser 
vækstrater mellem 1990 og 1994 i europæiske lande. 
Manglen på en større vækst i IT-sektoren skyldes for en stor del afmatningen på 
hardwaremarkedet, som har være særlig slem for flerbrugersystemer, navnlig store og 
mellemstore computere. Det Europæiske Informationsteknologiobservatorium (EITO) 
44 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
anslår, at hardwareindtægterne faldt med 3,1% i 1993. Tabel 2.10 viser til sammenligning, 
at softwaremarkedet har klaret sig godt, idet der er opnået vækstrater på 8,2% med en 
forventet stigning til 8,5% i 1994. 
Tabel 2.9 IT-markedsvækst i procent pr. region, 1990-1994 
Østrig 
Belgien 
Danmark 
Finland 
Frankrig 
Tyskland 
Grækenland 
Irland 
Italien 
Nederlandene 
Norge 
Portugal 
Spanien 
Sverige 
Schweiz 
UK 
Vesteuropa 1990/1991 
1,4 
5,9 
3,0 
-2,4 
3,1 
7,7 
19,3 
5,0 
5,8 
4,2 
6,3 
20,6 
5,6 
2,0 
1,2 
1,2 
4,4 1991/1992 
4,1 
1,1 
-1,0 
-6,0 
1,7 
6,2 
16,6 
6,6 
2,0 
2,9 
-1,8 
18,5 
-1,2 
-5,7 
-0,6 
3,5 
2,5 1992/1993 
5,6 
3,0 
3,0 
0,2 
0,6 
2,0 
17,3 
5,2 
0,5 
1,5 
1,0 
16,3 
-0,2 
-0,7 
1,7 
2,4 
1,6 1993/1994 
6,2 
3,2 
3,0 
4,0 
3,2 
4,9 
19,0 
5,5 
2,4 
3,9 
1,4 
16,4 
2,0 
3,2 
3,2 
5,5 
4,2 
Kilde: EITO 
Markedet for udstyr til hjemmebrug bliver i stadig vigtigere for PC-industrien. En 
voksende del af efterspørgslen kommer fra erhvervsfolk, der bruger computere hjemme, 
selvstændige erhvervsdrivende og små virksomheder med kontor i hjemmet. Denne 
efterspørgsel menes allerede at være ved at overgå den traditionelle efterspørgsel fra 
kontorer i USA. I 1993 blev 5,3 mio. PC'er i USA afsat til brug af erhvervsfolk i hjemmet 
sammenlignet med 4,3 mio. til erhvervsmæssig brug på arbejdsstedet (kilde: Inteco). Disse 
tal forventes at stige til henholdsvis 9,5 mio. og 6,3 mio. i 1997. Teknologigrundlaget i 
hjemmene behandles grundigere i afsnit 7.7, Elektroniske informationstjenester i hjemmet. 
På markedet for udstyr til hjemmebrug forventes udgifterne til 
forbrugerunderholdningsmedier som helhed at stige med ca. 7,9% om året, men udgifterne 
til hjemmeelektronik vil sandsynligvis forblive ret stabile, idet der forventes en stærkere 
vækstrate i den anden halvdel af 1990'erne. Tabel 2.11 viser de relative størrelser af det 
europæiske marked for software-, hardware-, IT- og hjemmeelektronik i 1992 med 
fremskrivninger for 1995. 
45 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
Tabel 2.10 Europæisk IT-markedsvækst i procent pr. produktkategori, 1990-
1994 
Store systemer 
Mellemstore systemer 
Små systemer 
Arbejdsstationer 
Personlige computere 
PC-printere 
LAN-hardware 
Datakommunikations-udstyr 
Kontorudstyr 
-1 alt IT-hardware 
- Softwareprodukter 
Erhvervstjenester 
Netværks/data-
behandlingstjenester 
- Tjenester 
- Support 
Det samlede IT-marked 
Kilde: EITO 1991/ 
1990 
-10,0 
-3,7 
1,2 
20,1 
-2,0 
9,0 
17,3 
9,0 
2,1 
-0,2 
12,6 
11,0 
6,7 
9,6 
4,2 
4,4 1992/ 
1991 
-5,8 
-9,0 
-2,5 
11,0 
-4,5 
-2,9 
29,1 
9,0 
2,3 
-1,9 
9,3 
7,6 
5,5 
7,0 
2,1 
2,5 1993/ 
1992 
-19,1 
-11,3 
0,7 
10,8 
-0,8 
-2,8 
15,3 
8,0 
-1,6 
-3,1 
8,2 
7,0 
5,6 
6,6 
0,4 
1,6 1994/ 
1993 
-15,0 
-9,0 
7,1 
13,3 
4,0 
0,0 
5,1 
-0,6 
-1,3 
0,0 
8,5 
8,2 
5,2 
7,8 
1,4 
4,2 
46 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
Tabel 2.11 Europæiske hardware-, software- og hjemmeelektronikmarkeder, 
1992-1995 
Mia. ECU 
IT-
hardware Software­
produkter IT-
tjenester Hjemme 
elektronik 
1992 H1995 
Kilde: EITO-BIS 
2.3 Omgruppering inden for industrien 
Globaliseringen af informationsmarkedet og tendenserne inden for teknologi- og 
industrikonvergens har allerede ført til et vist antal omgrupperinger. Nogle af de i 
konvergensdiskussionen bemærkede tendenser afspejles i fusioner og opkøb i 
informationsbrancheme. Denne type omgruppering ventes at tage fart over de næste par 
år, i takt med at selskaberne søger at trænge ind på nye geografiske markeder og opfylde 
teknologi- og indholdsefterspørgslen med et integreret produktudvalg. Når indholds- og 
leveringsmuligheder er til stede i et og samme selskab, er der en tilbøjelighed til, at 
regulering af ejerskab til flere medier kommer ind i billedet. Selskaber fra samme sektor, 
som slutter sig sammen for at udnytte lokale og globale markeder, løber også den risiko at 
overtræde medieejerskabslove. Behovet for at globalisere og diversificere kan udvirke, at 
forskellene mellem disse love (som søger at opretholde pluralismen) bliver væsentlig mere 
iøjnefaldende end i de hidtidige, typisk nationale markedsforhold. Det er på grund af dette, 
lovgiverne og indholds- og leveringsindustrien er i færd med at overveje, om der er et 
47 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
behov for at harmonisere disse love, således at der kunne anlægges mere effektive 
markedsstrategier, samtidig med at pluralismen opretholdes. 
2.3.1 Fusioner og opkøb 
De fusioner og opkøb, der har fundet sted i informationssektoren det sidste år eller 
deromkring, kan deles op i to kategorier: de, der har til formål at udvide penetrationen på 
eksisterende eller nye, geografiske markeder, og de, hvis logiske begrundelse er 
diversificering ind på nye, men tilgrænsende markeder. Mange af de aftaler, der har nået 
overskrifterne, har fundet sted i USA, selv om der er ved at komme fart i aktiviteten i 
Europa. 
Broadview Associates giver i deres rapport Mergers and Acquisitions in European 
Information Technology Companies en detaljeret beskrivelse af 895 fusioner og opkøb i 
den europæiske IT-sektor i 1993 til en samlet værdi af ca. 14,3 mia. US$ (12,3 mia. 
ECU). Informationstjenestesektoren tegnede sig for næsten halvdelen af disse, idet den 
gennemsnitlige aftalestørrelse var 11 mio. US$ (9,5 mio. ECU). I et IMO-
arbejdsdokument fra maj 1994 behandledes næsten 45 aftaler i database- og 
informationstjenestesektoren i perioden fra 1993 til begyndelsen af 1994. Det er umuligt i 
en rapport af denne størrelse at beskrive hele spektret af fusions- og opkøbsaktivitet. 
Formålet med dette afsnit er derfor at identificere et udvalg af aftaler på nøgleområder og 
undersøge de tendenser, der tegner sig. 
De aftaler, der har tiltrukket sig størst opmærksomhed i løbet af det sidste år eller 
deromkring, var US West's opkøb af en 25%'s aktiebeholdning i Time Warner 
Entertainment, sammenslutningen af Viacom/Blockbuster og der fælles opkøb af 
Paramount og naturligvis den foreslåede sammenslutning af TCI og Bell Atlantic, der blev 
aflyst i februar 1994. Disse fa aftaler og de tovtrækkerier, der fandt sted, inden de endelig 
gik igennem, var genstand for endeløse avisskriverier - hvori de fleste journalister 
forklarede dem i forhold til konvergens. Således ekspanderer US West fra 
telekommunikation til underholdningsindhold, hvorimod Viacom og Blockbuster styrker 
deres stilling som distributører ved at kombinere deres aktiviteter inden for kabellevering-
og mediedetailhandel. Begge udvider deres kontrol over indholdssiden gennem deres 
opkøb af Paramount-filmselskabet. Sådanne analyser er naturligvis forenklede, men disse 
aftaler antyder, at konvergens er mere end en mediemyte. 
I Europa er der blevet indgået en række aftaler, der generelt har været en smule mindre, 
men ikke mindre interessante. Af det enorme antal fiisioner og opkøb, der har fundet sted i 
løbet af det sidste års tid, har vi udvalgt den stikprøve, der præsenteres i tabel 2.12 
nedenfor. 
48 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
Tabel 2.12 Udvalgte fusioner og opkøb blandt europæiske informationsselskaber, 
1993/1994 
År Målselskab Aktivitet Køber Pris/ 
Kommentarer 
1994 
1993 Thomson 
Directories 
Software 
Toolworks 
(USA) 
Thames TV (UK) 
Official Airline 
Guide (USA) 
InfoPro (USA) 
Extel (UK) 
Quotron (USA) 
Vamp Health 
(UK) 
Data-Star (Ch) 
Elsevier (NL) Telefonbøger 
Multimedie­
software/ videospil 
TV-udsendelse 
Luftfarts-data & 
re-servationer 
Online-vært 
Finansielle data­
tjenester 
Tidstro finansielle 
data-tjenester 
Computer-tjenester 
til engelske læger 
Online-vært 
Forlægger US West 
(USA) 
Pearson (UK) 
Pearson (UK) 
Reed/ Elsevier 
(UK/NL) 
Questel (FR) 
Financial 
Times (UK) 
Reuters (UK) 
Reuters (UK) 
Knight Ridder 
(USA) 
Reed (UK) Købe sig ind i 
indhold/nyt marked 
Indtræden på nyt 
marked/ ekspertise 
(460 mio. US$) 
TV-ekspansion (150 
mio. US$) 
Udvidelse af 
markedsandel (417 
mio. US$) 
Køb af markedsandel 
(15 mio. US$) 
Køb af markedsandel 
(110mio.US$) 
Køb af amerikansk 
markedsandel 
Udvidelse til den 
medicinske sektor (20 
mio. US$) 
Køb af markedsandel 
(25 mio. US$) 
Sammenslutning 
Kilde: Mergers and Acquisitions in the Electronic Information Services Industry (IMO-
arbeidsdokument 94/2) / Interactive Media International 
Dette er på ingen måde en udtømmende liste, men den har til formål at give en idé om det 
spektrum af aftaler, der indgås. Microsoft's opkøb af en aktieandel i billedindhold via 
Dorling Kindersley er nu et almindeligt citeret eksempel på, at hardware- og 
49 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
softwareselskaberne ekspanderer ind i indholdssiden. De anførte aftaler giver også 
eksempler på leveringsselskaber, der køber sig ind i indhold, og indholdsselskaber, der 
udvider deres produktsortiment og softwaremuligheder. 
Det er også værd at nævne den britiske offentlige telefonoperatør, Mercury's, opkøb af en 
betydelig andel i forlags- og multimedievirksomheden Andromeda Interactive og 
Electronic Arts' tilbud om opkøb af multimedieudvikler og -udgivervirksomheden 
Broderbund. Når Broderbund trak sig ud af sidstnævnte aftale har det sikkert meget at 
gøre med, at det er blevet bevidst om selskabets potentielt øgede værdi som en etableret 
og respekteret udvikler af software og udgiver især i lyset af den pris, Pearson betalte for 
Software Toolworks. 
Uden for informationstjeneste- og forlagssektoren har en række tilknyttede 
informationssektoraftaler fundet sted med deltagelse af europæiske selskaber. I 1993 
købte British Telecom en 20%'s andel i det amerikanske telekommunikationsselskab MCI 
og udvidede dermed sine internationale interesser. Det var samme år PolyGram købte 
pladeselskabet Motown og udvidede igen sine interesser til nye geografiske markeder. 
Yderligere fusions- og opkøbsaktivitet kan forventes i Europa i løbet af 1994 og ind i 
1995, og en række selskaber har ikke gjort nogen hemmelighed ud af, at de er ude efter at 
foretage opkøb. F.eks. fortalte Philips pressen i maj 1994, at man havde til hensigt at 
udvide sine medieinteresser via opkøb. Thorn EMI har sagt, at det vil bygge på sin 
erfaring med copyright-styring i musikindustrien ved at udvide sine bog- og CD-ROM-
udgivelsesaktiviteter. Person's bestyrelsesformand, Lord Blakenham, fortalte avisen The 
Times i forbindelse med buddet på Software Toolworks, at han så mange muligheder 
fremover for Person's bog- og avisudgivelsesaktiviteter, men at "i takt med at multi­
medie-markederne bliver en realitet, må vi øge fjernsyns- og softwaremulighederne, som 
vil være nødvendige på længere sigt for at få mest muligt ud af det vi har." Andre forlags-
og informationsindholdsselskaber, som har mulighed for at gøre det, vil gøre klogt i at 
følge en lignende kurs. 
Ud over den formelle fusions- og opkøbsaktivitet har der i Europa været mange 
meddelelser om joint ventures i informationssektoren. Springer Verlag og AT&T har 
meddelt, at de vil samarbejde i Europa om at udforske mulighederne for levering af STM-
informationer (Science, Technology and Médecine = videnskab, teknologi og medicin). 
Den italienske telefonoperatør Stet og Bell Atlantic vil samarbejde i et joint venture om at 
oprette bestillingsvideo og interaktive informationstjenester i Italien og om at udbygge 
Italiens kobberledningsnet. Olivetti og Redgate Communications i USA vil danne et joint 
venture-selskab for at udnytte det europæiske multimedie-marked. I mellemtiden vil 
franske og tyske telefonoperatører, France Telecom og Deutsche Telekom, indgå et 
partnerskab med Sprint og siges at søge lignende alliancer i Japan. 
Der har været endnu flere fusioner og joint ventures i den amerikanske informationssektor 
med Microsoft og TCI, der samarbejder om interaktive TV-forsøg (Microsoft siges også 
at arbejde sammen med Japans NTT om multimedienet), og Paramount Publishing, der 
har indgået en joint venture-aftale med multimedie-softwareselskabet Davidson & 
50 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
Associates for bare at nævne to eksempler. Nogle af disse foretagender vil uden tvivl vise 
sig at være kortvarige, når selskaberne går i gang med praktiske arbejdsforhold -
Microsoft var hurtig til at nedtone sin rolle i udviklingen af styresystemet til Sega's Saturn 
CD-ROM-spillemaskiner, efter at der blev rapporteret vidt og bredt i pressen om et 
samarbejde mellem de to selskaber. 
Nogle af de aftaler, der er indgået i informationssektoren, har utvivlsomt været 
opportunistiske, og nogle afspejler en konsolideringsproces, der allerede er godt i gang. 
Ikke desto mindre afspejler et betydeligt antal aftaler, at selskaber i informationssektoren 
bevæger sig ud over deres traditionelle aktivitetsgrænser og deres ønske om at trænge ind 
på internationale markeder ved at bringe indhold, software og leveringskapacitet sammen 
for at udnytte nye markedsmuligheder. 
2.3.2 Ejerskab af flere forskellige medier og mediekoncentration 
Omgrupperingen inden for industrien og de ovennævnte fusioner, opkøb og joint ventures, 
der er opstået som resultat heraf, har bidraget til at bringe diskussionen om ejerskab til 
flere forskellige medier, mediekoncentration, monopoler og regulering i forbindelse 
hermed frem i allerforreste linie, navnlig i den audio-visuelle industri og i 
leveringsindustrien. Især er reglerne om selskabers deltagelse i en række medieaktiviteter 
kommet i søgelyset i Europa. 
Siden midten af 1980'erne har medlemsstaterne (ved siden af den respektive nationale 
konkurrencelov) iværksat særlige regler om ejerskab til medier for at forhindre en stor 
mediekoncentration, som kunne true pluralismen. På EU-niveau medfører forskellene i de 
nationale bestemmelser for ejerskab til medier en række hindringer for, at det indre 
marked kan fungere gnidningsfrit. 
Efter fremlæggelsen af grønbogen om Pluralisme og mediekoncentration i det indre 
marked og efter i mere end et år at have hørt de berørte parter har Kommissionen 
vedtaget en meddelelse om opfølgningen af grønbogen. I meddelelsen gennemgås 
resultaterne afhøringerne, og det konkluderes, at (i) et EU-initiativ om ejerskab til medier 
kan vise sig nødvendigt, (ii) en anden fase af arbejdet vil derfor blive indledt med henblik 
på en mere detaljeret undersøgelse af visse spørgsmål, navnlig spørgsmålet om indholdet 
af et muligt initiativ, (iii) efter denne anden fase vil Kommissionen i løbet af 1995 tage 
endelig stilling til behovet for og indholdet af et muligt initiativ. 
I Bangemann-rapporten om Europa og det globale informationssamfund sattes der fokus 
på medieejerskab som et af de reguleringsområder, der kræver særlig opmærksomhed. 
Ifølge rapporten er der risiko for, at uoverensstemmende nationale, love om 
medieejerskab kunne hindre selskaber i at drage fordel af mulighederne i Europa og kunne 
betyde konkurrencemæssige hindringer for dem på verdensmarkederne. Udviklingen af 
regulering på europæisk niveau vil være væsentligt for at undgå at underminere det indre 
marked og for at sikre den europæiske medieindustris konkurrenceevne. 
51 
IMO Årsberetning 1993 -1994 4/Srøf 2 
På nuværende tidspunkt har Det Forenede Kongeriges PTO, British Telecom, ikke 
tilladelse til at levere underholdningstjenester, selv om det har hævdet, at opbygningen af 
et optisk fibernet i UK kun ville blive økonomisk levedygtigt, hvis det får lov til at deltage 
i det påfølgende indholdsleveringsmarked. I mellemtiden vil nogle af de alliancer, der er 
indgået mellem europæiske PTO'er og deres amerikanske modstykker, sandsynligvis 
tiltrække de amerikanske lovgiveres opmærksomhed. Den foreslåede alliance mellem 
France Telecom, Deutsche Telekom og Sprint har allerede fremkaldt en skarp 
meningsudveksling i USA, hvor AT&T har sagt, at alliancen burde stoppes, med mindre 
Frankrig og Tyskland åbner deres markeder for konkurrence inden 1998. 
De komplekse, lovgivningsmæssige forhold er blevet fremhævet som en af årsagerne til 
fiaskoen for sammenslutningen af TCI og Bell Atlantic. Den foreslåede sammenslutning af 
Rogers Communications og Maclean Hunter, Canadas to største kabel-TV-operatører, har 
også lidt under en betydelig forsinkelse som et resultat af en undersøgelse af 
mediekoncentration. Det vil være nødvendigt at tilpasse lovgivningen om 
mediekoncentration og ejerskab af flere medier, hvis selskaberne skal kunne få fuldt 
udbytte af globale markeder og mulighederne inden for multimedier. Vanskeligheden vil 
ligge i at finde en balance mellem forebyggelse af misbrug af medieejerskab og skabelse af 
et miljø, der fremmer konkurrence og diversificering - og at nå til enighed om disse 
spørgsmål på europæisk plan. 
2.4 Reklamebranchens rolle 
Annoncering er en veletableret form for indtægtsskaber inden for de trykte og 
audiovisuelle mediebrancher, og den udgør den største, enkelte indtægtskilde for mange 
aviser, forbruger- og erhvervstidsskrifter, radio- og TV-kanaler. Forholdet mellem 
annoncerings- og de elektroniske informationsbrancher er imidlertid stadig i støbeskeen, 
og nogle nye medier viser sig mere egnede end andre til annoncering. Annoncering på 
videotex og teletekst har f.eks. en lang historie, men er sjælden på online-tjenester, i det 
mindste i Europa, og er først lige begyndt at trænge igennem på CD-ROM. Når det drejer 
sig om nyopståede tjenester, vil annonceringens rolle formentlig variere fra format til 
format. Således vil interaktivt fjernsyn f.eks. give betydelige muligheder, hvorimod der i 
øjeblikket ikke er mange udsigter for on-screen annoncering på Internet. 
Adgangen til mekanismer, der gør det muligt for brugerne at se de annonceinformationer, 
de henter, vil have en betydelig indvirkning på annoncørernes villighed til at bruge nye 
medieformer, og det samme gælder muligheden for at levere billeder og lyd som en del af 
en online-annoncering. Brugernes reaktion på annoncer, der er omgivet af tjenesternes 
almindelige indhold, og deres evne til at skelne mellem en elektronisk annonce og 
redaktionelt materiale, vil skulle afprøves grundigt. Disse annoncerings- og andre former 
for kommercielle kommunikationstjenester skal kunne bevæge sig frit over grænserne i 
betragtning af nettenes internationale dimension. I denne forbindelse vil Kommissionens 
grønbog om kommerciel kommunikation på grundlag af en omfattende europæiske 
undersøgelse, gennemført for nylig af GD XV, undersøge, i hvilken udstrækning 
52 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 2 
forskellene i de nationale lovgivninger risikerer at hindre sådanne tjenester i at cirkulere 
frit på nettene. 
Uanset i hvilken retning den nye medieannoncering går, er det sikkert, at den vil have en 
stærk virkning på både medie- og annonceringsindustrierne. Muligheden for at inkludere 
annoncer i elektroniske informationsprodukter vil opmuntre flere forlæggere til at udvikle 
elektroniske versioner af deres titler og sætte dem i stand til at sælge dem billigere. På den 
anden side er det vanskeligt at forudse virkningen af disse udviklingstendenser på med 
fordeling af annoncebudgettet på andre medier. Europa-Kommissionen har anerkendt den 
potentielle betydning af annoncering for den elektroniske informationsindustri og den 
bredere betydning for reklame- og medieindustrierne. Dette afspejles i udarbejdelsen af 
grønbogen om kommerciel kommunikation, som vil blive offentliggjort senere i år, og i 
den mere specifikke undersøgelse, som i løbet af 1994 blev sat i gang af Det Europæiske 
Informationsmarkedstilsyn under GDXIII/E. 
53 

RELATIVE STYRKER OG SVAGHEDER 
Elektroniske informationstjenester handles i vid udstrækning på et globalt marked. Inden 
for Europa opfyldes en stor del af efterspørgslen efter elektronisk information af selskaber 
med hjemsted uden for Europa. De fleste af disse selskaber kommer fra USA. Japanske 
informationsleverandører opfattes imidlertid, i stadig stigende grad som potentielle 
informationseksportører til Europa. 
Samtidig er europæiske informationsleverandører aktive på eksportmarkederne og får i 
nogle tilfælde betydelige dele af deres indtægter fra eksportsalg uden for Den Europæiske 
Union. Under disse forhold er den europæiske informationstjenestesektors 
konkurrenceposition i forhold til dens modstykker i USA og Japan helt klart en vigtig 
faktor, når industriens levedygtighed afgøres på længere sigt. Europæiske leverandører 
skal ikke blot kunne konkurrere med succes på hjemmemarkederne, men skal også være i 
stand til at konkurrere globalt. 
I løbet af 1993 gennemførte Informationsmarkedstilsynet en undersøgelse af de relative 
styrker og svagheder i informationstjenestesektorerne i Europa, USA og Japan. 
Resultaterne af undersøgelsen viser, at europæiske informationsleverandører står over for 
en række begrænsninger, som deres modstykker i USA ikke oplever. Især synes 
stordriftsfordele på hjemmemarkedet at give amerikanske selskaber en styrket 
konkurrenceevne. I Europa har sprog, kulturelle, administrative og tekniske barrierer 
tendens til at splitte markedet op i en række nationale del-markeder, hvilket således 
nedsætter muligheden for stordriftsfordele og øger produktions- og 
distributionsomkostningerne med den følgevirkning, at europæiske firmaer står i en 
ugunstig position over for amerikanske konkurrenter. Sprogbarrierer i Japan har haft 
tendens til at afskrække japanske leverandører fra at handle på globale markeder, skønt 
der er tegn på, at regeringen tilskynder japanske databaseudbydere til at gå ud på 
eksportmarkederne. 
Udviklingen af det fælles informationsområde i Europa og lignende udviklinger i USA og 
Japan vil sandsynligvis øge graden af global konkurrence. 
3.1 Den relative position 
Ved første øjekast har Den Europæiske Union et større hjemmemarked end både Japan og 
USA. Befolkningen i Den Europæiske Union var i 1993 på 344 mio. sammenlignet med 
252 mio. i USA og 124 mio. i Japan. Til trods herfor er indtægterne i den elektroniske 
informationstjenestesektor over 2!/2 gang større i USA end i Europa. 
55 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 3 
Tabel 3.1 De europæiske, amerikanske og japanske 
informationstjenestesektorers relative størrelse elektroniske 
Indtægter fra elektroniske informationstjenester (mia. ECU) 
EU 
USA 
Japan 1988 
2,5 
5,0 
0,7 1989 
2,8 
6,0 
1,0 1990 
3,1 
6,9 
1,2 1991 
3,3 
8,2 
1,3 1992 
3,6 
9,3 
1,3 
Kilde: Informationsmarkedstilsynet 
Den amerikanske sektors relativt store omfang skyldes hovedsageligt, at ca. 30% af 
indtægterne kommer fra eksport af informationstjenester, idet Den Europæiske Union er 
det største eksportmarked. 
USA er ikke blot stort, når det gælder indtægter. USA har næsten dobbelt så mange 
databaseproducenter som Den Europæiske Union og næsten dobbelt så mange gateway-
tjenester. Vækstraterne har været højere end i Europa, skønt de i de seneste år ser ud til at 
være blevet mindre sandsynligvis som et resultat af lavkonjunkturerne. 
Det europæiske marked er næsten tre gange så stort som det japanske, men dette svarer til 
de relative befolkningsstørrelser. Efter en hurtig vækst i slutningen af 1980'erne faldt de 
japanske databaseleverandørers omsætning rent faktisk en smule i begyndelsen af 
1990'erne. Til trods for dette er den japanske, elektroniske informationstjenestesektor 
stærk som følge af en stabil periode med støtte fra regeringen. Ministeriet for international 
handel og industri opmuntrer aktivt japanske informationsleverandører til at være mere 
aktive på de globale markeder. 
3.2 Den Europæiske Union 
Det er vanskeligt at identificere et europæisk marked for elektroniske 
informationstjenester. For mange af informationstjenesterne er den efterspørgsel, der 
skabes i Europa, en del af et meget bredere, globalt marked. Andre informationstjenester 
opererer på en række lokale nichemarkeder, som ofte er afgrænset af nationale, sproglige, 
kulturelle eller lovgivningsmæssige barrierer. Markedet for sådanne tjenester er og bliver 
stærkt og har et betydeligt udviklingspotentiale. 
Eksistensen af lokale nichemarkeder stiller europæiske informationsleverandører over for 
både problemer og muligheder. Markedernes begrænsede størrelse forhindrer 
virksomhederne i at drage fordel af stordriftsfordele vedrørende produktion og 
distribution. Opsplitningen gør det også vanskeligt at skabe et egentligt fælles marked for 
EU-informationstjenester. På den anden side giver markedets opdeling nogle europæiske 
virksomheder muligheder, fordi det gør det vanskeligt for leverandører uden for Unionen 
56 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 3 
at konkurrere - der er f.eks. en betydelig efterspørgsel inden for alle sektorer efter lokale 
tjenester på det nationale sprog. 
Nogle ikke-europæiske selskaber, især med hjemsted i USA, har dannet strategiske 
alliancer med selskaber i Europa for at drage fordel af nichemarkedsmulighederne og 
overvinde nogle af de problemer, som markedsopdelingen skaber. Der har også været en 
stor opkøbsaktivitet, og et nyt eksempel herpå er det amerikanskejede Knight-Ridder 
Inc.'s opkøb i 1993 af Data-Star, en af Vesteuropas førende distributører af online-
informationstjenester inden for erhvervs- og biomedicinområderne. Knight-Ridder er ejer 
af DIALOG Informationstjenester, som Data-Star havde konkurreret hårdt med for at 
fastholde sin markedsandel. Opkøbet fordoblede DIALOG'S tilstedeværelse på det 
europæiske marked. (Detaljer om andre sammenslutninger og opkøb kan findes i afsnit 
2.3). 
Bekymringer om, at sådanne aktiviteter fører til, at amerikanske udbydere øger deres 
dominans, kan imødegås med argumenter om, at dette faktisk kan forbedre 
serviceniveauet over for brugerne og dermed styrke europæiske virksomheders samlede 
effektivitet (og konkurrenceevne). Et partnerskab med USA inden for F&U-aktiviteter er 
også en reel fordel for mange europæiske værter, som ellers ville have utilstrækkelig 
kapital til rådighed. 
Samarbejdet ser ud til at lykkes særligt godt for små og mellemstore virksomheder, da det 
åbner for øgede distributionsmuligheder og spreder marketingomkostningerne. Der er ikke 
meget, der tyder på, at det uundgåeligt fører til tab af tilstedeværelse på markedet, hvis 
aktører fra Den Europæiske Union mister ejerskab. Dette skyldes for en stor del, at mange 
af et informationsselskabs funktioner er stedspecifikke. Selv hvor en informationsudbyder 
ejes af en global aktør, skal kontrollen med distribution, marketing og personale således 
finde sted lokalt. En af verdens største udbydere af virksomhedsinformationer er f.eks. et 
amerikansk selskab (Dun & Bradstreet), som får 30% af sine samlede indtægter fra 
Europa og beskæftiger 3.500 personer i Den Europæiske Union. 
På udbudssiden er Den Europæiske Unions elektroniske informationstjenestesektor 
karakteriseret ved nogle få store og mange mindre virksomheder, som generelt er mindre 
vertikalt integrerede og mere nationalt orienterede end deres amerikanske modstykker. 
EU-informationsudbydere er ikke desto mindre stærke i visse sektorer såsom kemiske, 
farmaceutiske og finansielle tjenester. 
Den Europæiske Unions elektroniske informationstjenesteudbyderes konkurrenceevne 
afhænger af en række nøglefaktorer. Disse omfatter: kvalitet og pålidelighed; ry eller 
mærkeimage; produktsortiment; pris; produktdifferentiering; brugervenlighed; geografisk 
eller markedsmæssig spredning; marketing og service efter salg samt eksklusive 
distributionsrettigheder. 
Styrker og svagheder for virksomhederne i Den Europæiske Union på det globale marked 
for virksomhedsinformationstjenester er opført i tabel 3.2. 
57 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 3 
Tabel 3.2 Styrker og svagheder i den elektroniske informationstjenestesektor i 
Den Europæiske Union 
Styrker Tilstedeværelse af verdensomspændende informations- og 
mediekonglomerater 
Lang forlagstradition og rigt informationsindholdsgrundlag 
Store og etablerede markeder for professionelle elektroniske 
informationer i industrielle nøglesektorer 
Bred adgang til ISDN-tjenester og hurtig omstilling til Euro-
ISDN-standarder 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers fjerde 
rammeprograms fokus på ICT (informations- og 
kommunikationsteknologier) 
Sproglig mangfoldighed: en fordel, når man skal trænge ind på 
nye markeder 
Svagheder Markedsopdeling 
Tjenester opfattes som for dyre 
Grænseoverskridende transaktionsomkostninger 
Retlige og infrastrukturelle vanskeligheder 
Tekniske barrierer, f.eks. manglende kompatibilitet mellem 
nationale standarder 
Begrænset adgang til regeringsinformationer i nogle 
medlemsstater 
Relativt dyre telekommunikationstjenester 
58 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 3 
3.3 Elektroniske informationstjenester i USA 
Den amerikanske, elektroniske informationsindustri er den største i verden. Den har 
udviklet sig over en længere periode. Den har i høj grad haft udbytte af, at der findes et 
stort hjemmemarked, der har gjort det muligt for firmaer at udnytte stordriftsfordele og 
især at fordele de høje omkostninger til opbygning af databaser på et stort antal brugere. 
Styrken ved dette hjemmemarked kan imidlertid have fået nogle selskaber til at ignorere 
eksportpotentialet på oversøiske markeder, selv om brugen af det engelske sprog som et 
verdenssprog giver dem en konkurrencemæssig fordel. 
Amerikanske leverandører har også haft fordel af offentlig støtte både ved oprettelse og 
udvikling af databaser inden for statslige organer og ved den relativt lette og frie adgang 
til regeringsinformationer. Regeringen støtter aktivt brugen af den private sektor til 
formidling og udnyttelse af regeringsinformationer. 
Mange amerikanske selskaber har med fordel udnyttet deres konkurrencemæssige position 
på verdensmarkederne. Den amerikanske, elektroniske informationstjenestesektor får ca. 
30% af sine indtægter fra oversøiske markeder, og en stor del heraf kommer fra salg i Den 
Europæiske Union. 
Antallet af brugere af elektroniske informationstjenester i USA er stigende. I mange 
organisationer er der et skifte mod de slutbrugernes direkte brug delvis stimuleret af 
igangsættelsen af offentligt tilgængelige informationstjenester, navnlig Internet, som 
skaber øget bevidsthed og fortrolighed. Forslagene i forbindelse med den nationale 
informationsinfrastruktur vil sandsynligvis stimulere efterspørgslen yderligere. 
Til trods for disse tendenser er det de store organisationer, der har den største 
brugsfrekvens. Små og mellemstore virksomheder har fortsat et relativt lavt niveau for 
brug af elektroniske informationstjenester. 
59 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 3 
Tabel 3.3 Styrker og svagheder i den elektroniske informationstjenestesektor i 
USA 
Styrker Stordriftsfordele ved et stort hjemmemarked 
Det engelske sprog giver adgang til eksportmarkeder 
Stordriftsfordele i kraft af større værtstj enester 
Modent informationsmarked 
Stadig mere avancerede brugere 
Stærk hardware- og softwareindustri 
God, generel adgang til regeringsinformationer 
Markedsbestemte investeringer i optiske fibre 
Svagheder Langsommere vækst på hjemmemarkedet muligvis pga. 
modenhed 
Relativt begrænset brug af informationstjenester blandt små og 
mellemstore virksomheder 
Relativt svagt samarbejde mellem regeringen og den private 
sektor 
Behov for at fokusere mere på eksportmarkedernes reelle behov 
Relativt svag i forbrugerelektronik 
60 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 3 
3.4 Elektroniske informationstjenester i Japan 
Den japanske, elektroniske informationstjenestesektor er vokset hurtigt op gennem 
1980'erne og har yderligere et stærkt potentiale både hjemme og på oversøiske markeder. 
Den japanske regering har aktivt støttet og tilskyndet til udviklingen af sektoren gennem 
en række foranstaltninger. Den støtter f.eks.- the Database Promotion Centre og giver 
skattelettelser og lavtforrentede lån til virksomheder, der opretter databaser. Gennem 
disse og andre foranstaltninger er der opstået en relativt stærk elektronisk 
informationstjenestesektor i Japan. Japans styrker og svagheder er opsummeret i tabel 3.4 
nedenfor. 
Tabel 3.4 Styrker og svagheder i den elektroniske informationstjenestesektor i 
Japan 
Styrker • Stort potentielt hjemmemarked I 
• Betydeligt oversøisk markedspotentiale, især i Sydøstasien I 
• Stærk i computere, forbrugerelektronik og CD-ROM 
• Stærkt konkurrencedygtig telekornmunikationsinfrastruktur 
• Høje investeringer i IT og dertil hørende F&U 
• Stærkt politisk engagement i sektorens udvikling I 
• Den offentlige sektor har klare visioner for informationsøkonomien 
og -samfundet 
Svagheder • Sprogbarrierer 
• Kulturelle barrierer for information som en vare 
• Umodent informationsmarked 
• Høje produktionsomkostninger, lav rentabilitet 
• Relativt svag i software 
• Relativt svag i databaseopbygning, kvalitet og udvikling I 
• Svag på eksportmarkederne | 
61 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 3 
Sproget er stadig det største problem ved udviklingen af sektoren, og det forventes, at 
fokus fortsat vil ligge på hjemmemarkedet. Med en befolkning på over 120 mio. er der 
tilstrækkeligt spillerum til at opnå stordriftsfordele for produktion og distribution af 
databaser. Selv om sproget kan have været en barriere for yderligere udvikling af 
sektoren, har det også forhindret udenlandske firmaer i at komme ind på hjemmemarkedet 
og således givet japanske selskaber et pusterum til at blive etableret. I de seneste år er der 
blevet investeret en del i forskning i maskinoversættelse, og man håber, at dette vil bidrage 
til at nedsætte omkostningerne ved oversættelse japansk-engelsk. 
Der er imidlertid tegn på, at vægten vil skifte over til eksportmarkederne. Ministeriet for 
international handel og industri har for nylig bestilt en undersøgelse vedrørende 
rækkevidden af internationaliseringen af japanske databaser, og det virker sandsynligt, at 
regeringen i sin politik vil tilskynde virksomheder til mere aktivt at udforske oversøiske 
markeder. Det stærkeste potentiale for internationalt salg kan i første omgang ligge på det 
sydøstasiatiske marked. 
3.5 Konklusioner 
Sammenlignet med USA er den europæiske, elektroniske informationstjenestesektor svag 
og ikke særlig konkurrencedygtig. Den er stærkere end sektoren i Japan, men der er tegn 
på, at de japanske informationsleverandører vokser i styrke, og at europæiske 
leverandører meget vel kan stå over for betydelig konkurrence fra deres japanske 
modstykker, navnlig på markederne i Sydøstasien. 
Informationstjenestesektorernes relative position i USA, Den Europæiske Union og Japan 
kan i vid udstrækning forklares ved de hjemmemarkedsforhold, inden for hvilke 
sektorerne har udviklet sig. Leverandører i USA har været i stand til at drage fordel af et 
stort og forholdsvis modent hjemmemarked. Dette har givet betydelige stordriftsfordele. 
USA's informationsselskaber har også i kraft af det engelske sprog haft en god 
konkurrenceposition på globale markeder. Engelsk er et internationalt sprog, og det er i 
stigende grad det fælles sprog for global forretning og handel samt videnskab og 
teknologi. 
Japan har også fordel af et relativt stort hjemmemarked, hvilket giver stordriftsfordele. 
Det er imidlertid et marked, der er isoleret af det japanske sprog, hvilket gør det 
vanskeligt for ikke-japanske informationstjenester at konkurrere med Japan. Sproget 
rejser også en barriere for japanske informationsleverandører, der ønsker at eksportere. 
Det er sandsynligt, at den japanske informationstjenestesektor fortsat vil ekspandere og 
styrkes uden nødvendigvis at blive en betydelig trussel for europæiske leverandører 
hverken i Europa eller på globale markeder. 
Europæiske leverandører har besværlige forhold som følge af manglen på et stort 
hjemmemarked. Inden for Europa er der en række lokale markeder, som mest defineres af 
sproglige og kulturelle faktorer. Hvor markeder for informationstjenester strækker sig 
tværs over Europa, er de nemlig en del af et større globalt marked. F.eks. er der få 
62 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 3 
betydelige, lokale markeder for tidstro, finansielle tjenester i Europa, men der er heller 
ikke et karakteristisk tværeuropæisk marked. Markedet for den type information er 
globalt. Europæiske leverandører har derfor forudsætninger for at sigte mod at opfylde 
behov på nichemarkeder og lokale markeder, der er sprogligt og kulturelt definerede. 
Alternativt kan de konkurrere på meget større globale markeder, som giver 
stordriftsfordele. På sådanne markeder konkurrerer de imidlertid direkte med amerikanske 
leverandører, som har været i stand til at drage fordel af stordriftsfordele fra deres store 
hjemmemarked i Staterne. Endvidere står andre europæiske leverandører end dem i 
Storbritannien og Eire over for øgede omkostninger ved at producere 
informationstjenester på engelsk, hvis de skal konkurrere globalt. 
Det virker sandsynligt, at europæiske informationsleverandører med enkelte undtagelser er 
bestemt til at forblive svage i forhold til de amerikanske. De vil imidlertid i nogle år være i 
stand til at konkurrere med succes på verdensmarkederne mod japanske leverandører. 
De spirende markeder i Central- og Østeuropa eller i Latinamerika giver europæiske 
leverandører en række markedsmuligheder. Man kunne forestille sig disse markeder som 
udvidelser til de sproglige markeder eller nichemarkeder, som allerede findes i Europa. De 
giver attraktive muligheder for informationstjenesteleverandører, som er vant til at arbejde 
på tysk, spansk og portugisisk. De giver også muligheder for yderligere at udnytte 
databaser og andre informationsressourcer, som findes på disse sprog. Det forekommer 
imidlertid sandsynligt, at det vil tage nogen tid at udvikle disse markeder til et niveau, 
hvor de skaber betydelige indtægter. 
De markeder, som informationstjenesteselskaber konkurrerer på, er flygtige. Det giver 
muligheder for selskaber, der kan innovere og udvikle nye produkter, til at drage fordel af 
ændrede markedskrav eller nye efterspørgselsstrømme. Det hastigt ekspanderende marked 
for CD-ROM-produkter er et godt eksempel herpå. Hvis europæiske leverandører kan 
gennemføre en succesfuld innovation og bringe nye produkter og tjenester på markedet 
hurtigere end deres amerikanske konkurrenter, kan de komme i en god position til at 
erobre en betydningsfuld andel af markedet. 
I nylige diskussioner om Europas relative svaghed på informationsmarkedet har man 
fremhævet den sammenlignelige infrastrukturadgang, og i hvilken grad den udnyttes i EU. 
I et dokument med titlen Construire un Marché Européen de Tinformation har René 
Mayer hævdet, at den europæiske informationssektor som helhed på mange måder ligger 
på linie med den amerikanske. Omsætning og antal ansatte i IT- og 
telekommunikationssektorerne er sammenlignelige, og skønt der har været en tendens til, 
at USA har haft lidt højere indtægter inden for disse sektorer end EU, har den europæiske 
vækst i de seneste år overgået den amerikanske. I indholdssektorerne er USA imidlertid 
klart forud for EU, når det gælder indtægter og beskæftigelse. 
Ifølge Mayer er den sammenlignelige svaghed ved den elektroniske 
informationstjenesteindustri i EU ikke et resultat af manglen på nødvendig teknologi. 
Antallet af computere er det samme, og det gælder også den samlede adgang til 
telefonlinier. Udgifter til satellitudstyr i 1993 var omtrent de samme i Europa og USA, og 
63 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 3 
i Europa blev der brugt 784 mio. US$ (682 mio. ECU) på optiske fibernet sammenlignet 
med de 424 mio. US$ (369 mio. ECU), der blev brugt i USA. 
Der hvor Europa klart bliver distanceret af USA, er i den faktiske anvendelse af 
telekommunikationstjenester og i antallet af modemer. Mayer opfatter dette som 
symptomatisk for, at man i EU, på trods af et sundt infrastrukturgrundlag, har været 
langsom til at udnytte disse ressourcer fuldt ud. Således kan europæere være udstyret med 
computere og have adgang til relevant netinfrastruktur, men er meget mindre tilbøjelige til 
at bruge dem til at søge og hente de informationstjenester, der står til rådighed for dem. 
Dette er i vid udstrækning et bevidstheds- og uddannelsesproblem. Initiativerne i henhold 
til Det fælles informationsområde og mediernes voksende opmærksomhed om 
elektroniske informationstjenester burde begge bidrage til at styrke bevidstheden på 
samme måde som undervisningen i computer-støttet forskning i europæiske skoler. 
64 
DEN FREMTIDIGE INFORMATIONSEFTERSPØRGSEL 
Et "informationssamfund" er ved at opstå, hvor information er en værdifuld ressource. Let 
adgang til informationer, kvaliteten af disse informationer og hurtige udvekslingsmetoder 
er væsentlige elementer for økonomisk succes. Dette blev afspejlet i, at Den Europæiske 
Union og den amerikanske regering i 1993 annoncerede større investeringsprogrammer 
for iriformationsinfrastruktur. Dette sker i erkendelse af, at informationsmobilitet og 
adgang til information er blevet økonomiske og sociale nøglespørgsmål. I dette klima er 
det sandsynligt, at informationsefterspørgslen vil stige hurtigt. 
Beviset herpå er, at de organisationer, der er gode til at udnytte informationer i 
beslutningstagningen, og som bruger ny teknologi til at få adgang til, behandle og 
udveksle informationer vil være bedst rustede til at overleve på stadigt mere 
konkurrenceprægede verdensmarkeder. Der er stor forskel på, i hvilken grad information 
og informationsteknologi udnyttes i de forskellige sektorer og enkelte regioner i EU. 
Men det er aldrig let at spå om fremtiden, og at forudsige informationsefterspørgslen er 
ingen undtagelse. Det er særlig vanskeligt, når man mangler pålidelige data til at beskrive 
den aktuelle situation. Senere i dette afsnit vil der blive foretaget en gennemgang af noget 
af den forskning, der er gennemført med henblik på at vurdere fremtidig vækst i 
efterspørgslen efter informationstjenester inden for en række sektorer. Først er det 
imidlertid hensigtsmæssigt at danne sig et foreløbigt overblik over, i hvilken grad 
virksomheder bruger andre IT-baserede applikationer, da dette kan være en nyttig 
indikator for vækst. 
Det er blevet hævdet, at væksten i brugen af elektroniske informationstjenester vil være 
tæt forbundet med indførelse af applikationer som f.eks. elektronisk dataudveksling (EDI) 
og elektronisk post. De effektivitetsgevinster og konkurrencefordele, disse applikationer 
giver, er mere umiddelbart synlige og lettere at sætte tal på, end dem man får ved at bruge 
elektroniske informationstjenester. Ikke desto mindre vil selskaber ved at tage EDI og 
elektronisk post i brug få rådighed over megen af den teknologi, der er nødvendig for at få 
adgang til informationstjenester. Endvidere vil de sandsynligvis blive stadig mere bevidste 
om informationstjenester gennem deres brug af disse applikationer. Ved at bruge 
elektronisk post kan brugen af BBS-informationstjenester blive mere indlysende. Det er 
stadig mere sandsynligt, at brugere af EDI-net vil støde på elektroniske 
informationstjenester. F.eks. meddelte Dunn & Bradstreet i 1994, at man ville gøre sine 
virksomhedsinformationstjenester tilgængelige over EDI-nettet, og forsikringsverdenen 
får allerede nyheder og informationstjenester leveret via handelsnettene. 
Som et fingerpeg for den potentielle vækst i efterspørgslen på elektroniske 
informationstjenester kan indførelse af EDI og elektronisk post derfor være 
betydningsfuld. Skønt indførelse af disse faciliteter er sket langsommere, end det 
oprindeligt var forudset, er der tegn på, at de nu spredes hurtigere især i Europa. 
65 
IMO Årsberetning 1993 -1994 . Afsnit 4 
4.1 Den øgede brug af elektroniske kommunikationsfaciliteter 
Selskaber, der ønsker at drive handel effektivt, kommer under stadigt større pres for at 
indføre EDI og elektronisk post. Store organisationer især i detail- og 
automobilsektorerne kan insistere på, at leverandørerne bruger EDI. Denne tendens 
spredes gradvis ud i andre sektorer. Der tages også skridt til at fjerne den ensidige 
karakter af mange EDI-forbindelser mellem store organisationer og deres mindre 
leverandører, da dette ofte fører til en situation, hvor indkommende EDI-beskeder printes 
ud og omkodes til firmaets eget system eller behandles manuelt af selskaber uden fuldt ud 
integrerede EDI-faciliteter. Dette problem udgør også en barriere for EDI-kommunikation 
mellem små og mellemstore virksomheder. Software-firmaer påvirkes og presses til at 
inkludere EDI-muligheder i standard erhvervssoftware, og dette kan også bidrage til at 
stimulere bredere implementering. 
The European Electronic Messaging Association (EEMA) fremmer brugen af alle former 
for elektronisk fremsendelse af meddelelser, inklusive EDI og elektronisk post, og 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber finansierer et program med titlen Trade 
Electronic Data Interchange Systems (TEDIS), som har til formål at fremme EDI og 
fjerne hindringer, der i øjeblikket står i vejen for mere almindeligt udbredt implementering. 
Der findes mange andre sektor-specifikke og regionale initiativer. F.eks. støtter 
EDIFORUM i Italien et net af regionale centre, der skal fremme brugen af EDI blandt små 
og mellemstore virksomheder. 
4.1.1 Elektronisk dataudveksling 
EDI startede som en elektronisk måde at udveksle handelsinformationer på, et svar på 
"papirbjerget" og en mulig vej til det papirløse kontor. Indtil nu har virkningen været 
mindre dramatisk, idet kun 1% af transaktionerne i Europa finder sted elektronisk. 
I Europa er UK et af de førende lande, når man ser på antallet af EDI-brugere. Til trods 
for at der i slutningen af 1993 var i omegnen af 10.000 organisationer, gør de fleste af 
dem imidlertid kun brug af to eller tre budskabstyper, typisk til ordreafgivelse og 
fakturering. Dette bekræfter, at selv i de organisationer, som har indført EDI, er der 
spillerum for større udnyttelse af faciliteten. Til trods for den langsomme start forventes 
det imidlertid, at 70% af de virksomhederne i UK med mere end 2.000 ansatte, vil bruge 
EDL 
Der er ingen grund til, at ikke-handelsrelaterede informationer ikke også skulle udveksles 
via EDI, og det er faktisk mere og mere almindeligt, at administrative data cirkuleres på 
denne måde. I UK er der f.eks. et stigende antal undervisningsinstitutioner, der bruger 
EDI til udveksling af informationer. Et andet eksempel er det EU-sponsorerede, 
tværeuropæiske rammeprojekt, som har til formål at udvikle systemer til overvågning af 
og kontrol med transport af farligt gods. "Byggeindustrien udforsker via ÇDICON brugen 
af EDI til udveksling af CAD-tegninger og projektdokumentation. 
66 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 4 
Elektronisk dataoverførsel indebærer adskillige fordele: den manuelle behandling 
mindskes, og man undgår at skulle indtaste data flere gange; færre fejl og færre 
gentagelser af fejl; og hurtig behandling med henblik på udveksling af ajourførte 
informationer. Det er også nyttigt ved just-in-time bestilling, lager- og 
leveringsprocedurer. Disse fordele kan betyde store besparelser i tid og penge og gøre 
organisationer mere produktive og effektive. 
Der er imidlertid spørgsmål om sikkerhed og juridiske spørgsmål, der skal behandles og 
løses, før EDI bliver en almindeligt udbredt dataudvekslingsmetode. I betragtning af at en 
af de store fordele ved EDI er, at udvekslingen bliver så let uanset afstand og nationale 
grænser, skal alle løsninger vedrørende sikkerhed og retlige spørgsmål også være 
gældende på tværs af nationale grænser. Disse spørgsmål bliver undersøgt som en del af 
EU's TEDIS-program. 
The European Article Numbering Association International rapporterer, at blandt dens 
medlemmer (hvis operationsområde strækker sig gennem Europa til Syd- og 
Centralamerika, den asiatiske del af Stillehavsområdet og Sydafrika) nåede antallet af 
endelige EDI-brugere af nationale EDI-standarder op på 18.089 i 1993, en stigning på 
26,7% i forhold til 1992. I 1994 forventes dette tal at stige til 25.583 (selv om der 
naturligvis kan være andre brugere, der ikke er tilknyttet the European Article Numbering 
Association). Endvidere var der i 1993 2.889 brugere af EANCOM Electronic Data 
Interchange standard, en stigning på 199% og med en forventet stigning for 1994 på 
100%. EANCOM-standarden opererer inden for rammerne af UN/EDIFACT-
standarderne og skal sørge for en EDI- kommunikationsstandard på tværs af brancherne. 
EDI's potentielle betydning med hensyn til at bidrage til at give en konkurrencefordel på 
verdensmarkederne har ført til, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber 
forsøger at sikre, at alle regioner og alle sektorer er i stand til at drage nytte af EDI. Især 
anerkender den behovet for især at fokusere på de små og mellemstore virksomheder og 
mindre begunstigede regioner. Selv om UK er en af de førende brugere af EDI, er andre 
lande som f.eks. Spanien kun lige begyndt at deltage i elektroniske handelsnet. 
EDI har fået en saltvandsindsprøjtning i USA med Clinton-regeringens erklæring om, at 
der vil blive "gennemført elektronisk handel i hele regeringen i forbindelse med passende 
offentlige indkøb senest i 1997". Elektronisk tilbudsgivning var også et af de ti områder, 
hvor der blev anbefalet foranstaltninger i Bangemann-rapporten til topmødet på Korfu. 
4.1.2 Elektronisk post 
I 1993 blev det anslået, at der var ca. 30 mio. brugere af elektronisk post over hele 
verden. Der forventes årlige vækstrater i størrelsesordenen 20-30%, således at der 
forudses mindst 50 mio. brugere i 1995 (kilde: Electronic Mail Association). 
Virksomhedernes brug af elektronisk post stiger tydeligt især som en intern 
kommunikationsmekanisme. De offentlige myndigheder træder også frem for at drage 
67 
IMO Årsberetning 1993 -1994 __ Af snit 4 
fordel af teknologien og vise vejen for at stimulere andre virksomheder/organisationer til 
at gøre det samme. Generalsekretariatet for EUs Ministerråd skal udstyres med software 
til elektronisk post, som vil give adgang for 1.700 brugere fem steder i Bruxelles. 
Kommissionens eksisterende elektroniske postsystem bliver erstattet med et X.400-
system, som gradvis vil give adgang til over 60 steder. Kommissionen udsender i 
øjeblikket ca. 180.000 elektroniske postmeddelelser om måneden (tal fra juni 1994), 
hvoraf omkring 35.000 er eksterne meddelelser. Omtrent 13.000 af Europa-
Kommissionens embedsmænd er allerede udstyret med elektroniske postfaciliteter, og ca. 
halvdelen af embedsmændene benytter det regelmæssigt, idet der her også kan konstateres 
en vækstrate på 20-30% (jf. ovenfor). Med udskiftningen af det selvudviklede elektroniske 
postsystem med et system, som er i fuld overensstemmelse med X.400 (88), forventer 
Kommissionen med udgangen af 1995 at have rådighed over et homogent og avanceret 
system for næsten alle medarbejdere. Valget af X.400 (88) i samtlige EU-institutioner gør 
det muligt at foretage elektronisk postkommunikation på højt niveau. Dertil kommer, at 
alle Kommissionens E-mail-arbejdsstationer også kan udveksle meddelelser med Internet 
og har elektronisk adgang til telex- og telefaxtjenester. I USA er det muligt at sende 
elektronisk post direkte til præsidenten og vice-præsidenten via adskillige kommercielle 
tjenester samt Internet. Regeringen for Det Forenede Kongerige har sagt, at den vil 
gennemføre lignende foranstaltninger til kommunikation med ministre. 
De største europæiske, offentlige, elektroniske meddelelsestjenester er nu indbyrdes 
forbundet og bruger den internationalt anerkendte kommunikationsprotokol X.400. The 
European Electronic Messaging Association (EEMA) er i færd med at fremme 
kommunikation via elektronisk post ved at udgive en regelmæssigt opdateret matrix med 
angivelse af, hvilke europæiske administrationsstyringsområder (European ADministration 
Management Domains = ADMDs), der er forbundet med hinanden og med andre 
ADMD'er over hele verden. Der er indtil videre ikke noget, der svarer til X.500-
protokollen for elektroniske katalogtjenester. X.500-standarden er beregnet til at gøre det 
lettere at foretage søgninger via elektronisk post til netværk såsom Internet. 
I løbet af 1993 udviklede EEMA tættere forbindelser med Internet og sponsorerede 
projekter til undersøgelse af forbindelserne mellem X.400-brugere og Internet, idet man 
erkendte, at den samlede vækst i den elektroniske post bedst fremmes ved samarbejde på 
tværs af forskellige systemer. 
Elektronisk post er en populær facilitet i store organisationer med mange arbejdssteder, 
hvor det er en omkostningseffektiv kommunikationsforbindelse mellem de ansatte. Selv 
om mindre organisationer har et mindre presserende behov for interne 
kommunikationssystemer, er de fordele, som kan opnås gennem elektronisk post til 
ekstern kommunikation nok større for små og mellemstore virksomheder end for store 
organisationer. Det fulde potentiale ved elektronisk post er på nuværende tidspunkt ikke 
fuldt udnyttet, og der er plads til en meget bredere anvendelse af elektronisk post som et 
kommunikationsredskab mellem organisationer. 
68 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 4 
4.2 Informationsanvendelse inden for udvalgte europæiske 
erhvervssektorer 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har forsøgt at gøre noget ved problemet 
med manglen på nøjagtige data om informationsefterspørgsel gennem en række 
videnskabelige undersøgelser. Informationsmarkedstilsynet under Kommissionen for De 
Europæiske Fællesskaber har bestilt videnskabelige undersøgelser for at identificere, 
hvordan organisationerne bruger informationerne, hvordan dette indvirker på deres 
konkurrenceevne, og hvordan situationen vil udvikle sig i fremtiden. Disse undersøgelser 
er særligt interessante, fordi de giver et overblik over anvendelsen af applikationer såsom 
EDI og elektronisk post samt elektroniske informationstjenester. 
I 1993 blev der foretaget undersøgelser af transport-, forsikrings- og 
bioteknologisektorerne i Europa. Endvidere blev der udført telefonspørgeundersøgelser 
over for 2.000 ledere over hele Europa, 750 fra henholdsvis transport- og 
forsikringssektorerne og 500 fra bioteknologisektoren. Hovedformålet med disse 
undersøgelser var at fastslå, hvad informationer betyder i forbindelse med 
konkurrenceevne. Lederne fik stillet en række forskellige informations- og 
teknologirelaterede spørgsmål og blev navnlig bedt om at udtale sig om deres 
organisations aktuelle brug af elektroniske medier og forventede brug i fremtiden. 
I de tre sektorer, der blev undersøgt i 1993, var der en klar tilkendegivelse af, at 
information menes at spille en vigtig rolle for konkurrenceevnen. Dette fremgår af tabel 
4.1 nedenfor. 
69 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 4 
Tabel 4.1 Synspunkter om informationers indflydelse på konkurrenceevnen 
Informationers 
indflydelse på 
konkurrenceevne 
Stærk 
Middel 
Lav/ukendt 
lait 
Antal respondenter 
Kilde: Impact of Informa Sektor 
Transport 
38% 
43% 
19% 
100% 
750 Forsikring 
47% 
40% 
13% 
100% 
750 Bioteknologi 
40% 
35% 
25% 
100% 
500 
tion Usage on Companies' Performance, BIS Strategic Decisions 
Hvor organisationer kommer til den erkendelse, at der er et forhold mellem information 
og konkurrencefordel, vil tendensen mod en stigende efterspørgsel efter pålidelig, tidstro 
og let tilgængelig information sandsynligvis fortsætte. Dette vil helt bestemt være tilfældet, 
hvis de bestræbelser Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber udfolder for at 
kommunikere de kommercielle fordele ved information ud til små og mellemstore 
virksomheder, lykkes. I øjeblikket er det en kendsgerning, at mindre selskaber (under 50 
ansatte) tror, at information har begrænset lav indflydelse på konkurrenceevnen. Dette 
understreger behovet for et fortsat uddannelses- og støtteprogram for små og mellemstore 
virksomheder. 
4.2.1 Transport 
Transportsektoren i Europa lider af overkapacitet, og konkurrencen skærpes med det 
øgede pres fra Østeuropa. Resultatet fra case-studierne er, at anvendelse af 
informationsteknologi i betydelig grad kan forbedre pålideligheden og 
leveringshastigheden for transportsystemer. Applikationer som EDI bliver stadig mere 
udbredte. Inden for større organisationer er der allerede en erkendelse af, at valget kan 
blive "EDI eller dø". I små og mellemstore virksomheder er budskabet ikke trængt ind 
endnu. I en sektor, der domineres af pris og ikke af servicekvalitet, og hvor små og 
mellemstore virksomheder er tilbageholdende med at investere i informationsteknologi, 
der primært opfattes som en fordel for kunden, er der klart et presserende behov for 
fortsatte uddannelses- og bevidsthedsgørelsesprogrammer. 
En yderligere barriere for informationsstrømmen i transportsektoren er, at der mangler 
standardiserede meddelelser og kommunikationsforbindelser. Kommissionen for De 
Europæiske Fællesskaber tager fat på dette med aktiviteter som f.eks. støtte til 
standardiseringsprojektet International Forwarding and Transporting Message 
Framework, EFTMR. Dette er nødvendigvis en lang og kompleks proces, men opfattes 
som et væsentligt bidrag til at ophæve barrierer for elektronisk handel og kommunikation. 
70 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 4 
De elektroniske mediers penetrationsgrad i transportsektoren i 1993 vises i tabel 4.2 
nedenfor sammen med fremskrivningerne for brugen i 1998. 
Tabel 4.2 Transportorganisationers rapportering om brug af elektroniske 
medier i 1993 og forventet brug i 1998 
Procent 
100 
Online- Videotex CD-ROM e-post EDI DedlkeredeVldeo- Mobile 
databaser netværk konferencerkom.syst. 
1993 H1998 
Antal respondenter 750 
Kilde: Impact of Information Usage on Companies' Performance, BIS Strategic 
Decisions. 
Den forventede stigning i brugen af CD-ROM (100%), elektronisk post (55%), videotex 
(24%), EDI (23%) og dedikerede netværk (22%) og online-databasernes fortsatte 
popularitet - de forventes at være i brug i 14% flere organisationer i 1998 bekræfter, at 
budskabet om den elektroniske informationsalder er ved at nå ud til et bredere publikum, 
og at disse teknologier ikke konkurrerer, men er et komplementært sæt faciliteter i den 
nye, elektroniske ramme for erhvervslivet. 
71 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 4 
4.2.2 Forsikring 
Forsikringssektoren er også stærkt konkurrencepræget med høje vækstrater ikke blot på 
de mindre udviklede markeder som Spanien, Italien og Portugal, men også på mere 
modne markeder f.eks. i Tyskland og UK. I takt med at dereguleringen i Europa skrider 
frem, vil presset på konkurrencedygtige produkter og præmier stige i hele Europa via 
internationale mæglere. Disse udviklingstendenser vil øge behovet for hurtig adgang til 
fleksible, elektroniske informationstjenester og kommunikationsforbindelser. 
Deltagere i undersøgelsen fra forsikringsbranchen blev spurgt, hvilke elektroniske medier, 
der blev brugt i deres organisationer i 1993, og hvilke de forventer at bruge i 1998. Deres 
svar vises i tabel 4.3 nedenfor. 
Tabel 4.3 Forsikringsbranchens rapportering om brug af elektroniske medier i 
1993 og forventet brug i 1998 
Procent 
100 
Online- Videotex CD-ROM e-post EDI Dedikerede Video­
databaser netværk konferencer 
1993 ^1998 
Antal respondenter 750 
Kilde: Impact of Information Usage on Companies' Performance, BIS Strategic 
Decisions. 
72 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 4 
Forsikring er en sektor, hvor mange organisationer, navnlig de større selskaber, allerede 
har forstået de fordele, som ny teknologi og især elektronisk informationsudveksling kan 
give. Derfor er det ikke overraskende at konstatere, at 72% af organisationerne allerede 
bruger online-databaser, og at ca. 70% også forventer at bruge EDI og elektronisk post i 
1998. Dette til trods for de usikkerheder om elektroniske dokumenters retlige status. 
Den væsentligste grund til at indføre elektroniske medier er muligheden for at spare tid. I 
denne sektor som i de andre, der blev undersøgt, betyder omkostningsbesparelser mindre 
end adgang til et bredere spektrum af informationer af højere kvalitet. 
4.2.3 Bioteknologi 
Case-studierne og telefonundersøgelserne antyder, at selv om dette er en sektor, som er 
klar over betydningen af adgang til informationer og de fordele, som elektroniske 
lagermedier og -netværk kan tilbyde, er der stadig plads til betydelig vækst i brugen af ny 
teknologi og nye informationskilder. 
På nuværende tidspunkt er tryksager den dominerende form for udveksling både af intern 
og ekstern information. En tredjedel af organisationerne rapporterede, at de brugte 
elektronisk post, skønt dette typisk skete på et internt system med udvidelse til mange 
arbejdssteder. Kommentarerne i case-studierne antyder, at selv der hvor elektronisk post 
blev anvendt, bliver det endnu ikke udnyttet fuldt ud. Et lignende mønster viser sig for 
EDI og dedikerede netværk. 
Tabel 4.4 nedenfor illustrerer, hvordan brugen af elektroniske medier forventes at udvikle 
sig i løbet af de næste fem år, idet den viser, hvor mange organisationer, der brugte hvert 
medie i 1993, og hvor mange der forventer at bruge dem i 1998. Det forekommer også 
sandsynligt, at der ud over stigningen i antallet af brugere vil være mere udbredt 
anvendelse af eksisterende elektroniske postfaciliteter til ekstern kommunikation. 
73 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 4 
Tabel 4.4 Bioteknologiske organisationers rapportering om brug af elektroniske 
medier i 1993 og forventet brug i 1998 
Procent 
100 
Online- Videotex CD-ROM e-post EDI Dedikerede Video­
databaser netværk konferencer 
1993 Hh998 
Antal respondenter 500 
Kilde: Impact of Information Usage on Companies' Performance, BIS Strategic 
Decisions. 
I 1998 forventer over 50% af organisationerne i bioteknologisektoren at bruge online-
databaser, EDI, elektronisk post og videotex. 44% af organisationerne vil også bruge CD-
ROM og 41% dedikerede netværk. Der er mindre variation i de typer elektroniske medier, 
der bruges i bioteknologisektoren end i de andre sektorer, hvor online, EDI og elektronisk 
post viser en tilbøjelighed til at dominere. 
4.3 Konsekvenser for beskæftigelse, uddannelse og undervisning 
De europæiske regeringer overvejer den virkning, som den øgede 
informationsefterspørgsel vil få på beskæftigelse, uddannelse og undervisning. Hvis det 
foreslåede fælles, europæiske informationsområde skal blive en succes, og hvis Europa 
skal få det fulde udbytte af den kommende informationsalder, vil det være nødvendigt at 
sikre, at befolkningen er veluddannet og oplært i de færdigheder, de nye teknologier 
kræver. Der er behov for forpligtelse til "livslang uddannelse". I betragtning af at de 
74 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 4 
nødvendige færdigheder undergår en løbende og hurtig forandring, skal der være adgang 
til undervisning og udvikling gennem hele livet. Det er i høj grad ønskeligt, at alle 
befolkningsgrupper har lige adgang til information og evnen til at bruge den. I to 
dokumenter, der blev offentliggjort af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i 
1993, behandles disse spørgsmål. Det drejer sig om hvidbogen Vækst, konkurrenceevne, 
beskæftigelse: udfordringer og veje ind i det 21. århundrede og grønbogen Europæisk 
socialpolitik: valgmuligheder for Unionen. 
Erhvervelsen af en række forskellige informationsrelaterede færdigheder vil sandsynligvis 
blive væsentligt, for at den enkelte fuldt ud kan deltage i samfundet. På arbejdet vil 
væksten i informationsefterspørgslen blive modsvaret af en vækst i efterspørgslen efter 
personer, som kan få adgang til og fortolke informationerne. Ud over øgede muligheder 
for informationsspecialister vil der også være behov for, at andre personer tilpasser sig de 
nye arbejdsmetoder, som den informationsrige fremtid vil kræve. Det vil blive nødvendigt 
at forbedre den enkeltes færdigheder inden for informationsbehandling, idet 
informationsteknologiske applikationer i den grad vil gennemtrænge alle aspekter af 
tilværelsen. 
75 

FORSKNING OG TEKNOLOGISK UDVIKLING (FTU) 
Hvis den europæiske, elektroniske informationstjenestesektor skal udnytte hele sit 
potentiale, skal en række barrierer fjernes. De forskellige sprog i Europa betyder, at hvis 
selskaber skal nå det tværeuropæiske marked, skal produkter og tjenester være 
tilgængelige på forskellige sprog. Den lette adgang til teknologien og søgning og udtræk 
af informationer er også kritisk. Individuelle organisationer investerer i 
forskningsprogrammer for at behandle disse spørgsmål. Kommissionen for De Europæiske 
Fællesskaber sørger også for støtte på dette område. Det er almindeligt anerkendt, at 
forskning og teknologisk udvikling (FTU) er kritisk for økonomiske præstationer i 
Europa, navnlig i de mindre begunstigede regioner, og at FTU derfor vil være en af de 
kritiske faktorer i en hvilken som helst økonomisk genrejsning. 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber færdiggjorde sine forslag til FTU i 
henhold til sit fjerde rammeprogram den 16. juni 1993, og disse er efterfølgende blevet 
accepteret af Det Europæiske Råd den 26. april 1994 og af Parlamentet to uger senere. 
Programmet følger den vellykkede gennemførelse af de tre tidligere programmer. Selv om 
det fjerde rammeprogram bygger på resultaterne af det tredje rammeprogram, bliver der 
lagt vægt på nye aspekter. Tidligere programmer fokuserede på teknologi med 
begrænsede muligheder for praktisk anvendelse. Koordinering af forskning og formidling 
af resultaterne samt behovet for praktiske anvendelser bliver nu prioriteret. Overførsel af 
resultater fra forskningslaboratorierne til selskaber på tværs af forskellige sektorer 
opfattes nu som et nøgleelement i stimuleringen af innovation. 
Vigtigheden af private og nationale FTU-aktiviteter anerkendes, og programmet har til 
formål at støtte disse initiativer og gøre det muligt at udnytte dem bedst muligt ved at lette 
samarbejdet mellem medlemsstater og europæiske virksomheder. Hensigten er også at 
skabe betingelser for samarbejdsbestræbelser inden for forskning i en størrelsesorden, der 
gør det muligt at konkurrere med USA og Japan. 
I det aktuelle økonomiske klima prioriteres FTU-aktiviteter højt, idet man derved vil 
kunne opretholde den nuværende beskæftigelse og skabe nye beskæftigelsesmuligheder. 
Forskning vil derfor bidrage til at styrke den europæiske økonomis konkurrenceevne. Der 
findes et højt vækstpotentiale på nye markeder, som kunne opstå af vellykkede telematik­
applikationer. Der er muligheder inden for så forskellige områder som fjernindlæring og 
styring af vejtrafik og skabelse af muligheder, som gør det lettere for ældre eller 
handicappede at være uafhængige. 
Den europæiske, elektroniske informationsindustri forventes at give andre sektorer nye, 
kommercielle muligheder. Ved at skaffe adgang til, øge værdien af eller gøre brug af den 
elektroniske informationsindustris produkter og tjenester burde sektorer som 
undervisning, sundhed, fritid og produktion opnå yderligere vækst. For at dette kan blive 
muligt, skal produkter og tjenester opfylde potentielle brugeres behov og være let 
tilgængelige. 
77 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 5 
Det fjerde rammeprogram har fået tildelt 12,3 mia. ECU. Dets målsætning er at 
implementere FTU-programmer og demonstrationsprogrammer ved at fremme 
samarbejdet med og imellem virksomheder, forskningscentre og universiteter, at fremme 
samarbejdet vedrørende Fællesskabets FTU og demonstration med tredjelande og 
internationale organisationer, at udbrede og optimere resultaterne af Fællesskabets FTU-
og demonstrationsaktiviteter samt at fremme .videreuddannelse og mobilitet for forskere i 
EU. 
De videnskabelige og teknologiske målsætninger er koncentreret om fire 
aktivitetsområder: 
Det første aktivitetsområde (9.432 mio. ECU) dækker programmer vedrørende 
forskning, teknologisk udvikling og demonstration. Der er blevet afsat 3.405 mio. 
ECU til informations- og kommunikationsteknologier, 1.995 mio. ECU til 
industriel teknologi, 1.080 mio. ECU til miljø, 1.572 mio. ECU til bioteknologi, 
1.002 mio. ECU til ikke-nuklear energi, 240 mio. ECU til forskning i 
transportspørgsmål og 138 mio. ECU til samfundsøkonomisk målforskning. 
Det andet aktivitetsområde (540 mio. ECU) vedrører fremme af samarbejdet om 
Fællesskabets FTU og demonstration med tredjelande og internationale 
organisationer. 
Det tredje aktivitetsområde (330 mio. ECU) vedrører udbredelse og optimering af 
resultaterne af Fællesskabets FTU- og demonstrationsaktiviteter. 
Det fjerde aktivitetsområde (774 mio. ECU) vedrører fremme af videreuddannelse 
og mobilitet for forskere i EU. 
Specifikke programmer, som har relevans for informationsindustrien og -markedet, 
beskrives kort nedenfor. 
5.1 Telematikapplikationer af almen interesse 
Det specifikke program for FTU og demonstration vedrørende telematikapplikationer af 
almen interesse 1994-1998 er blevet tildelt et budget på 843 mio. ECU. Målsætningen er 
udvikling og teknisk validering af telematiksystemer og -tjenester, som er 
interoperationelle på tværs af EU. Disse bør tilfredsstille brugernes behov og så vidt 
muligt gøre brug af fælles infrastrukturer og udstyr på så rentabel økonomisk vis som 
muligt. 
Dette program består af fem aktivitetsområder: 
• telematiktjenester af offentlig interesse; 
• vidensorienteret telematik; 
78 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 5 
• telematik med henblik på forøgelse af beskæftigelsen og forbedring af 
livskvaliteten; 
• horisontale FTU-aktiviteter; 
• horisontale aktioner. 
5.2 Informationsteknologier 
Det specifikke FTU-program vedrørende informationsteknologi 1994-1998 er blevet 
tildelt et budget på 1.932 mio. ECU. Målsætningen er at bidrage til etableringen af en 
europæisk informationsinfrastruktur med henblik på at sikre den fremtidige 
konkurrenceevne for europæisk industri som helhed og at forbedre livskvaliteten. 
Programaktiviteterne er grupperet under tre overskrifter: 
• software-teknologi; 
• teknologier for IT-komponenter og subsystemer; 
• multimedia-teknologier. 
5.3 Avancerede kommunikationsteknologier 
Det specifikke program for FTU og demonstration vedrørende avancerede 
kommunikationsteknologier og -tjenester 1994-1998 er blevet tildelt et budget på 630 
mio. ECU. Målsætningerne for programmet er udvikling af avancerede 
kommunikationssystemer og -tjenester med henblik på økonomisk udvikling og social 
samhørighed i Europa, idet der tages hensyn til den hastige teknologiske udvikling, 
ændringerne i gældende love og regler og mulighederne for udvikling af avancerede 
transeuropæiske net og tjenester. 
Avancerede kommunikationsteknologier omfatter seks aktivitetsområder: 
interaktive digitale multimedia-tjenester; 
lysbaserede teknologier; 
højhastighedsnet; 
mobile og personlige kommunikationsnet; 
intelligente net og tjenesteydelser; 
79 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Af snit 5 
• kvalitet og sikkerhed i kommunikationstjenester og -systemer. 
Dertil kommer en række horisontale aktioner: forhandling og opnåelse af konsensus 
mellem nationale og regionale aktiviteter; internationalt samarbejde; udbredelse og 
udnyttelse af resultater; uddannelse i forvaltning af avancerede 
kommunikationsteknologier og -tjenester. 
5.4 Samfundsøkonomisk forskning 
Det specifikke program for samfundsøkonomisk målforskning 1994-1998 er blevet tildelt 
et budget på 138 mio. ECU. Målsætningen er at belyse beslutningstagningen på 
decentralt, nationalt eller fællesskabsniveau og lægge fundamentet for en bæredygtig 
udvikling af Europas økonomier og derved sætte dem i stand til at modstå den 
internationale konkurrence og skabe nye arbejdspladser. Aktiviteterne vil være centreret 
om: 
• evaluering af de videnskabs- og teknologipolitiske handlemuligheder i Europa; 
• forskning i undervisning og uddannelse; 
• forskning i social integration og social udstødelse i Europa. 
5.5 FTU inden for informationsteknologi, sprogteknologi og 
biblioteksteknologi 
De horisontale FTU-aktiviteter, som omfatter informations- og sprogteknologi, er dem, 
som influerer på andre forskningsområder, og de er af særlig betydning for udviklingen af 
markedet for elektroniske informationstjenester og Europas konkurrenceevne. Spørgsmål 
som f.eks. tilgængelighed, ukompliceret informationssøgning og sprogbarrierer er 
emnerne for de nedenfor beskrevne programmer. Der gives endvidere en kort beskrivelse 
af biblioteksprogrammet, som også spiller en central rolle for udvikling af og 
tilfredsstillelse af behovet for elektronisk information. 
5.5.1 Informationsteknologi 
Informationsteknik (Information Engineering = DE) er et nyt aktivitetsfelt under 
telematikapplikationsområdet i Kommissionens fjerde F&U-rammeprogram. Drivkraften 
er involvering af brugeren, og formålet er at muliggøre lettere og mere selektiv adgang til 
og øget anvendelighed af alle former for elektronisk information. 
Den primære aktivitet vil være at udvikle pilotapplikationer i de tre hovedområder i 
informationskæden: 
80 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 5 
• elektronisk forlagsvirksomhed; 
• informationsformidling; 
• søgning og udtrækning af information. 
Efter en indkaldelse af forslag vedrørende sonderende aktioner på området multimedia-
publikationsvirksomhed (ref. EFT C78/S51 af 15. marts 1994) blev der udvalgt 22 
feasibility-projekter med henblik på en seksmåneders projektperiode. Målsætningerne for 
projekterne er af definere og afprøve gennemførligheden af pilotapplikationer på følgende 
områder: 
handel med informationsinputtet; 
tekniske tjenester og dokumentation; 
elektroniske aviser og tidsskrifter; 
multimedia-kataloger; 
STM-publikationsvirksomhed (videnskabelig, teknisk og medicinsk information). 
Resultaterne af feasibility-projekteme vil danne grundlag for den første indkaldelse af 
forslag på IE-området under det fjerde rammeprogram, der vil finde sted den 15. marts 
1995. Der vil skulle gennemføres andre sonderende aktioner, herunder på følgende 
områder: 
tværeuropæiske højkapacitetsnet - hvilke er mulighederne? 
informationstransaktioner; 
organisering, struktur og administration af projekter; 
undersøgelse vedrørende telepublikationsvirksomhed; 
brugbarhedsanalyse; 
status over ikke-tekstbaseret informationssøgning; 
informationsteknologi, år 2001 - identifikation af de centrale teknologier og deres 
virkning; 
virksomhedspublikationer. 
81 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 5 
Undersøgelserne vil blive gennemført parallelt med feasibility-projekteme, og resultaterne 
vil blive brugt som input til indkaldelsen af forslag vedrørende pilotapplikationer, som skal 
gennemføres i hovedfasen af telematikapplikationsprogrammet. BE-pilotapplikationeme vil 
blive ledsaget af støtteforanstaltninger inden for følgende områder: 
• IE-forskningscentemetværk; 
• akademiske IE-forbindelser; 
• standarder; 
• testcentre for anvendelighed; 
• internationalt samarbejde. 
Arbejdet er allerede indledt på to af disse områder. Et forskningspanel er blevet nedsat 
med sigte på at udvikle forbindelserne mellem programmet og den akademiske 
informationsvidenskabsverden, og muligheden for at drive et tværeuropæisk netværk af 
IE-forskningscentre vurderes i en igangværende undersøgelse. 
5.5.2 Sprogteknologi 
Med den udbredte brug af informationsteknologi til at få adgang til en stigende række 
informationstjenester både på arbejdet og i hjemmet vil udviklingen af en stærk, europæisk 
informationstjenestesektor i høj grad afhænge af, hvor godt det lykkes industrien at 
overvinde sprogbarrierer på hjemmemarkederne og de globale markeder. 
Et vigtigt formål med sprogteknologiprogrammet er at støtte indarbejdelsen af 
sprogteknologi i telematiske systemer for at sikre, at adgangen ikke begrænses af sproget. 
Dette vil gøre det muligt, at de udviklede applikationer kan spille en dobbeltrolle ved at 
skabe et bredere grundlag for deltagelse i et samfund, der bliver stadigt mere domineret af 
information, og ved at sikre at det potentielle marked for disse applikationer er 
tilstrækkeligt stort til at gøre disse og fremtidige projekter levedygtige især for små og 
mellemstore virksomheder. 
De sprogteknologiske forskningsaktiviteter under det tredje rammeprogram skabte 
betydelige videnskabelig og teknologiske resultater, og man søgte en mulighed for 
industriel udnyttelse. Behovet for praktiske applikationer er nu en drivkraft bag FTU-
aktiviteteme, og der vil blive gennemført projekter på følgende områder: 
• forvaltningssystemer for flersprogede, elektroniske dokumenters livscyklus; 
• teletjenester for transaktioner såsom telebankservice og elektroniske telefonbøger; 
• elektronisk post og faciliteter til afholdelse af telekonferencer; 
82 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 5 
• telematiske oversættelsestjenester; 
• værktøjer til sprogindlæring og brug i et interaktivt og multimediebaseret miljø. 
FTU-aktiviteter vil styrke den sproglige infrastruktur. Ordbøger og typiske udtryk er 
blandt de vigtigste af de sproglige databaser, hvortil ethvert informationssystem, der 
medfører brug af skrevet eller talt sprog, vil nødvendiggøre direkte adgang. Der vil blive 
gjort fremskridt, for at et fintmasket net af disse værktøjer kan blive tilgængeligt i hele 
Europa. 
5.5.3 Biblioteksprogrammet 
Udviklingen på biblioteksområdet vil påvirke og blive påvirket af udviklingen på det 
elektroniske informationstjenestemarked. Ved at sørge for et adgangssted og ved at 
tilbyde værdiforøgende tjenester har bibliotekerne en rolle at spille i stimuleringen af 
efterspørgslen efter særlige produkter og tjenester. 
Det langsigtede mål med biblioteksprogrammet er at hjælpe med til at skabe en moderne 
biblioteksinfrastruktur til støtte for det økonomiske, sociale og kulturelle liv i Den 
Europæiske Union. I henhold til det fjerde rammeprogram er målet at opnå yderligere 
fremskridt med henblik på at gøre den enorme mængde informationer i europæiske 
biblioteker tilgængelige for et meget bredere publikum og, gennem bibliotekerne, at lette 
brugernes adgang til verdenen af netværksbaserede informationer. 
Samtidig med at der sørges for kontinuitet med det nuværende arbejde, er det nye 
program på tydeligere vis rettet mod telematik i bibliotekerne, hvilket støttes af en styrket 
horisontal koordinering. Det omfatter tre aktionslinjer, som er udformet med henblik på at 
styrke bibliotekernes rolle i forbindelse med udbydelse af tjenester, der kombinerer den 
mere traditionelle bogbaserede vidensbestand med en verden af elektronisk information 
under stadig udvikling: 
• netværksorienterede, interne bibliotekssystemer, som skal forberede de enkelte 
biblioteker på at blive en del af de eksisterende net; 
• telematikapplikationer til indbyrdes forbundne bibliotekstjenester, programmets 
centrale felt, med det formål at bane vej for bibliotekernes deltagelse i netbaserede 
omgivelser, der forbinder bibliotekerne indbyrdes og forbinder bibliotekerne med 
"leverandører" og brugere; 
• bibliotekstjenester med henblik på adgang til informationsressourcer på netværk, 
som skal tilgodse forbindelser med verdenen af elektronisk information i bred 
forstand. 
83 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 5 
Den overordnede målsætning for det nye arbejdsprogram er således at fremme 
systemintegrationen baseret på en applikationsorienteret snarere end en 
teknologiorienteret fremgangsmåde. 
Der er blevet lagt særlig vægt på reduktion af forskellene på forskellige niveauer 
(bibliotekstype, god eller dårlig adgang til teknologierne, regionale og kulturelle 
forskelle), udvikling af menneskelige ressourcer og færdigheder samt behovet for at opnå 
konkrete resultater i praksis (f.eks. ved demonstration). 
Det nye program vil derfor bygge videre på de resultater, der opnåedes som led i 
indledningsprogrammet (1990-1994), samtidig med at bibliotekerne skal have mulighed 
for tilpasse deres kunnen og ekspertise til tjenester med lettere adgang for et bredt 
spektrum af brugere rundt omkring i Europa. Der er planlagt to indkaldelser af forslag, 
det første til den 15. marts 1995. 
84 
RETLIGE OG ADMINISTRATIVE NØGLESPØRGSMÅL 
Lovgivning og fastsættelse af regler er nødvendige i informationsindustrien for at beskytte 
tjenestebrugernes interesser og for at beskytte tjenesteproducenters og indholdsejernes 
rettigheder. Teoretisk set burde de danne én ramme, hvori informations- og 
kokmmunikationsindustrierne kan blomstre. I dette afsnit behandles nogle få af de mest 
presserende retlige spørgsmål, industrien står overfor i dag. 
I øjeblikket tages national og europæisk ret op til fornyet overvejelse i lyset af udviklingen 
i informationssamfundet. Dette skyldes delvis, at teknologierne ændres så hurtigt, og at 
lovgivningen i medlemsstaterne er så vidt forskellig. Dette har vist sig at være en betydelig 
årsag til forsinkelse af debatter om databeskyttelse, copyright, retlig beskyttelse af 
databaser og for nylig om mediekoncentrationslovgivning. Til trods for disse 
vanskeligheder anerkendes det, at bestræbelserne skal fortsættes, for at man kan nå til 
enighed, hvis der skal etableres et egentligt europæisk marked for informations- og 
kommunikationstjenester. 
En af nøgleerklæringerne i Bangemann-rapporten til Det Europæiske Råd om Europa og 
det globale informationssamfund var, at det var væsentligt at udvikle "en fælles 
lovgivningsmæssig holdning for at skabe et konkurrencedygtigt marked for 
informationstjenester over hele Europa." Det hed også i rapporten, at "uensartede, 
nationale, lovgivningsmæssige reaktioner indebærer en meget reel trussel for opsplitning 
af det indre marked". De områder, der først krævede opmærksomhed, var: beskyttelse af 
intellektuelle ejendomsrettigheder; beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred; 
elektronisk beskyttelse (kryptografering); retlig beskyttelse og sikkerhed; medieejerskab 
og konkurrencepolitik. 
I Kommissionens meddelelse om Europas vej til informationssamfundet - en 
handlingsplan fokuserede man også på de i Bangemann-rapporten fremhævede områder 
og fastsatte en tidsplan for vedtagelse af lovgivning. Den vægt, der i begge disse rapporter 
lægges på retlige og lovgivningsmæssige spørgsmål, betyder sandsynligvis, at lovgivning 
og fastsættelse af regler vil blive fremskyndet hurtigere, end det ellers ville have været 
tilfældet. 
I mellemtiden er der allerede gjort fremskridt i harmoniseringen af copyright-lovgivning i 
Europa. Der er vedtaget direktiver om: 
• retlig beskyttelse af edb-programmer, 
• rettigheder vedrørende udlejning og udlån og visse tilgrænsende rettigheder, 
• betingelser for beskyttelse af ophavsret og tilgrænsende rettigheder, samt 
• visse regler for ophavsret og tilgrænsende rettigheder, når det drejer sig om 
satellit- og kabelspredning. 
Imidlertid er der stadig mange retlige områder, hvor der er lang vej igen til harmonisering, 
og dette kan bidrage til at rejse barrierer for handel uden for de nationale grænser. 
Endvidere er der stor variation i informationsrelateret lovgivning imellem lande uden for 
85 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 6 
Europa, hvilket gør det vanskeligt for forlæggere og andre at beskytte og styre deres 
informationstjenester på eksportmarkederne. 
11993 og 1994 tog copyrightdebatten en anden drejning med den britiske Monopolies and 
Mergers Commissions (MMC = monopol- og fiisionsrådet) undersøgelse af Financial 
Times (FT). Undersøgelsen gik på FT's Profile-database og blev udløst af FT's beslutning 
om at stoppe med at give andre værter licens til databasen. Den logiske begrundelse for 
MMC's undersøgelse var spørgsmålet om, hvorvidt FTs forvaltning af sit materiale med 
ophavsret var misbrug af en monopolstilling på markedet for historiske online-nyheder. 
Efter et års undersøgelser hvor MMC hørte udsagn fra Financial Times, dens konkurrenter 
og faglige sammenslutninger, der var aktive på området, blev Financial Times renset for 
monopolmisbrug - til stor lettelse for mange andre copyrightindehavere, som frygtede at 
det omvendte resultat ville have været et slag for større informationsselskabers mulighed 
for at udnytte markedsmulighederne gennem forsvarlig copyright- og licensforvaltning. 
På andre områder er der i løbet af det seneste år gjort fremskridt med hensyn til selv­
regulering af den europæiske informationsindustri. Dette inkluderer den europæiske 
informationsindustrisammenslutnings fremlæggelse i juli 1993 af Guidelines for Cross-
Border Control ofAudiotex and Videotex (retningslinier for grænseoverskridende kontrol 
af audiotex og videotex), som forventes afsluttet i efteråret 1994. Skønt disse 
retningslinier ikke bliver indarbejdet i nationale love og stadig skal vedtages fuldt ud, 
forventes de at lette udviklingen af grænseoverskridende markeder inden for audiotex og 
videotex, hvor der er betydelige forskelle i nationale regelsæt. I 1993 udarbejdede 
EUSIDIC, EIIA og EIRENE også et sæt adfærdsregler for informationsmæglere. Dette 
har igen ikke retslcraft, men man kan håbe, at de informationsmæglere, der tilslutter sig 
reglerne, vil blive anerkendt af deres kunder som personer med sunde 
forretningsprincipper og en professionel holdning til deres arbejde. 
Spørgsmålet om synergi mellem den offentlige og private sektor på informationsmarkedet 
og den private sektors udnyttelse af regeringsej ede informationer var genstand for 
yderligere undersøgelse i 1993. I det EU-fmansierede PUBLAW 2-projekt blev 
virkningerne af retningslinier for offentlig/privat synergi, der oprindelig blev udarbejdet i 
1989, undersøgt. Resultatet af undersøgelsen var, at bevidstheden om og efterlevelsen af 
retningslinierne varierede betydeligt blandt medlemsstaterne, og endnu en undersøgelse 
(PUBLAW 3) skal foretages, så der kan stilles forslag til, hvordan man kommer videre 
med dette spørgsmål. 
Der er allerede blevet offentliggjort en del om detaljerne i de retlige udviklinger på disse 
og andre informationsrelaterede områder. Formålet med de følgende afsnit er derfor at 
anbringe nogle af de væsentligste retlige spørgsmål i en praktisk sammenhæng, vurdere 
deres virkning på informationssamfundet og undersøge de mulige løsninger, der er 
kommet frem. 
86 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 6 
6.1 Copyright og intellektuel ejendomsret 
Et højt niveau af retlig og teknisk beskyttelse af originalt indhold vil være en af de 
afgørende betingelser for at sikre det nødvendige klima for de investeringer, der er brug 
for til udviklingen af informationssamfundet. Der er således behov for internationalt 
anerkendt beskyttelse af ophavsmænd til og leverandører af materiale, som vil blive 
udbredt via den globale informationsinfrastruktur som besluttet på G7-konferencen den 
25. og 26. februar 1995 i Bruxelles. Imidlertid er en del af den copyright-ramme, der 
holdes i hævd i national lovgivning og EU-lovgivning, blevet udviklet med henblik på 
trykte medier, og der er et voksende krav om supplerende lovgivning til beskyttelse af 
andre former for indhold som f.eks. elektroniske databaser. 
Praktiske spørgsmål vedrørende copyright har manifesteret sig i form af adskillige, 
specielle problemer. De spørgsmål, der har medført særlige problemer for 
informationsindustrien er forebyggelse af ulovlig kopiering, styring af copyright-tilladelser 
og forhandling af ophavsrettigheder. 
6.1.1 Ulovlig kopiering 
Elektroniske lagermedier egner sig meget bedre til hurtig og billig kopiering end trykte 
medier - og her ligger et af de problemer, den elektroniske informationsindustri har 
kæmpet med siden sin start. Det er mere nyt, at dette problem er blevet forværret af den 
voksende lethed, hvormed mange kopier af elektroniske filer kan distribueres over 
netværk såsom Internet. I modsætning til de fleste former for krænkelse af ophavsret kan 
denne form for ulovlig kopiering finde sted uden brug af et fysisk distributionsmedie (som 
f.eks. en floppydisk), med minimale omkostninger og i mange tilfælde uden at efterlade ret 
mange spor. Det digitale miljø er velegnet til udtrækning og håndtering af informationer, 
og fristelserne er stærke. Frygten for ukontrollabel kopiering er sandsynligvis den største 
enkeltfaktor, der afskrækker informationsudbydere fra at gøre deres tjenester tilgængelige 
over netværk som Internet. 
Som det er tilfældet med den meste kriminalitet, ville forebyggelse være bedre end 
helbredelse, når det drejer sig om ulovlig kopiering. Den bedste måde at klare problemet 
på kan være at gøre det så hurtigt, let og omkostningseffektivt at få kopier på lovlig vis, at 
ulovlig kopiering, individuelt eller i større stil, bliver unødvendig. Dette kan måske være 
en urealistisk drøm i øjeblikket, men den forskning, der finder sted i systemer til at tage 
online-betalinger for informationstransaktioner (såsom EUs CITED-projekt), er et skridt i 
den rigtige retning. Det samme gælder informationsudbyderes skridt til at gøre det lettere 
for brugere at lave lovlige kopier. I foråret 1994 meddelte Dialog-DataStar f.eks., at de 
ville tilbyde erhvervsbrugere en service, hvorved de kunne lave lovlige kopier inden for 
deres organisation. For tjenester som elektronisk dokumentlevering vil det være absolut 
væsentligt, at der etableres en anvendelig copyright-ramme, og dette vil kræve betydelig 
diskussion og forhandling mellem informationsudbydere og -brugere. 
87 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 6 
En helt ny dimension i kopieringsproblemet er spørgsmålet om ansvaret for filer, der 
kopieres ulovligt over elektroniske opslagstavler, bulletin boards. I USA f.eks. kæmper 
CompuServe mod en påstand fra US National Music Publishers Association, om at det er 
ansvarligt for ulovlig kopiering af MIDI musikfiler over sine bulletin boards. CompuServe 
siger, at man tager omfattende skridt til at forebygge ulovlig kopiering, og at man som 
distributør ikke er ansvarlig for, at brugerne overtræder copyright-regler. Resultatet af 
dette og andre tvistigheder over BBS-systemer vil blive fulgt tæt affolk i den elektroniske 
informationsbranche. 
Når man ser på andre indholdsindustrier, er der stadig en del at frygte med hensyn til 
krænkelse af ophavsret. Business Software Alliance (BSA) har indledt en kampagne i 
Europa for at slå ned på softwaretyveri. BSA fandt for nylig ud af, at den spanske 
softwareindustri i 1993 mistede £330 mio. (256 mio. ECU) som resultat af krænkelse af 
ophavsret, og at ulovlig kopiering i Italien koster softwarefirmaerne ca. £166,5 mio. (129 
mio. ECU) om året. Det softwaredirektiv, som Rådet vedtog i 1991, skulle imidlertid 
være indarbejdet i de nationale lovgivninger pr. 1. januar 1993, og der er tegn på 
forbedring. F.eks. faldt andelen af ulovligt kopieret software, der er i brug i Italien, fra 
86% i 1992 til 50% i 1993 ifølge BSA. I UK faldt ulovlig kopiering af software i 
erhvervslivet fra næsten 50% i 1992 til 27% i 1993.1 mellemtiden har Software Publishers 
Association anslået, at der i 1993 blev stjålet PC-software til en værdi af ca. £4,4 mia. (3,4 
mia. ECU) over hele verden. 
6.1.2 Copyright-tilladelse 
Den udbredte udvikling af multimedieapplikationer vil stille krav om copyright-tilladelser 
til små elementer af tekst, billede, video og lyd. En udgiver af en multimedie-encyklopædi 
kunne feks. stå over for tusinder om ikke millioner tilladelser. Omkostningerne ved denne 
proces (inklusive enorme admimstrative omkostninger samt de egentlige betalinger af 
afgifter) kunne let tegne sig for en større del af de samlede produktionsomkostninger end 
design og udvikling af software. 
Skønt der er sammensat nogle fa fastpris-databaser med materiale med copyright­
tilladelse, som udviklere kan benytte (såsom Andromeda's Resource Bank), udgør 
omfanget og rækkevidden af de materialer, de indeholder, kun en dråbe i havet. 
Omkostningerne og forsinkelserne ved opnåelse af copyright-tilladelse til 
multimedieprodukter er en af de største motivationer bag applikationsudviklernes 
investeringer i indholdsejerskab. Disse praktiske vanskeligheder bidrager igen til at øge 
indholdsrettigheders og indholdsselskabers værdi. 
En af de mulige løsninger på problemet kan være at etablere ét enkelt firma, som skal tage 
sig af elektroniske informations-copyrighttilladelser, som skal koordinere funktioner, der 
varetages af organisationer som UK's Copyright Licensing Agency and Performing Rights 
Society. Dette ville gøre det muligt for udviklere at henvende sig til én enkelt organisation 
for at få tilladelserne, og de skulle kun gennemføre transaktioner med den. Dette løsning 
88 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 6 
er allerede genstand for en betydelig debat i industrien, men der skal gøres en hel del mere 
arbejde for at udvikle en brugbar løsning. 
6.1.3 Ophavsrettigheder 
Forfatteres interesser er ikke i alle tilfælde sammenfaldende med udgivernes, der forsøger 
at maksimere deres indtægter ved elektronisk versionering og ved at give eksterne 
licenser, og som er tilbøjelige til at se tilladelser til brug af rettigheder som noget, der skal 
ordnes med et minimum af omkostninger og tidsforbrug. Ophavsmænd kan meget vel 
være klar over de muligheder, som udgivelse på elektroniske medier giver, men er 
sjældent i stand til at vurdere værdien af intellektuelle ejendomsrettigheder på et marked, 
som de måske kun har et overfladisk kendskab til, og hvor man stadig mangler at se en 
standardfordeling af brugsafgifter mellem ophavsmand/udgiver. 
Selve det forhold, at udgivere skal have tilladelse fra ophavsmænd til at skabe elektroniske 
versioner af deres værker, er ved at blive almindeligt kendt i udgiververdenen. 
Hidtil har forsøg på at bringe udgivere og ophavsmænd sammen til en diskussion om 
elektroniske rettigheder været mindre end vellykkede. På længere sigt er det muligt, at der 
vil blive udviklet standardrettighedsformularer på linie med dem, der bruges i trykte 
udgivelser. I mellemtiden må ophavsmænd, deres agenter og de foreninger, der 
repræsenterer dem, selv holde sig underrettet om mulighederne. 
6.2 Retlig beskyttelse af databaser 
Forslaget til et direktiv om retlig beskyttelse af databaser vedrører de specifikke 
problemer, der opstår i forbindelse med benyttelse af elektronisk databehandlingsudstyr til 
lagring, behandling og søgning af information. Forslaget tager hensyn til både de 
intellektuelle og de økonomiske aspekter af beskyttelsen af databaser for at stimulere 
investeringerne og for at være på omgangshøjde med behovet for on line-
informationstjenester. Det foreslåede direktiv sigter på en harmonisering af 
copyrightbeskyttelsen for datasamlinger og andet materiale, som opfylder fælles kriterier 
for beskyttelse. 
Et af de fundamentale problemer i forbindelse med copyright inden for databaser er 
begrebet originalitet, som danner grundlag for store dele af den nationale 
copyrightlovgivning, og som varierer betydeligt fra land til land. Telefonbøger og andre 
referencedatabaser har været genstand for diskussion i denne forbindelse, dels fordi de 
ikke passer ind i de traditionelle fortolkninger af originalitet og snarere udgør et 
omfattende datasæt end et, som kræver originalitet i udvælgelsesmetoden. På nuværende 
tidspunkt er det muligt, at en database er copyrightbeskyttet i henhold til lovgivningen i ét 
land og ikke i et andet. 
89 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 6 
Det foreslåede direktiv indebærer tillige en retlig nyskabelse, idet det giver beskyttelse til 
de investeringer, der er foretaget i en database. Der er tale om en sui gewerå-rettighed, 
som skal forhindre uautoriseret uddragning og/eller genbenyttelse af data fra databasen 
som følge af uretmæssige handlinger af brugere eller konkurrenter. Ikke-originale 
databaser kan ikke copyright-beskyttes. En /?asfer/ør/-beskyttelse mod konkurrenters 
parasitadfærd findes i visse medlemsstater i kraft af lovgivning mod illoyal konkurrence, 
men ikke i alle. Hensigten med sui gewem-rettigheden er derfor at tilvejebringe et sæt 
fælles juridiske rammer, som kan stimulere investeringerne og beskytte dem mod 
uretmæssig udnyttelse. 
Det indledende direktivforslag gav anledning til en række ændringsforslag i forbindelse 
med Europa-Parlamentets behandling. I et ændret direktivforslag (fremsat af 
Kommissionen i oktober 1993) forsøgte man at afklare nogle af spørgsmålene. I 
mellemtiden er der sket yderligere fremskridt, og der er håb om, at direktivet vil kunne 
vedtages uden unødvendige forsinkelser. Det bør erindres, at Kommissionen i sin 
handlingsplan om Europas vej ind i informationssamfundet opfordrer Rådet til at vedtage 
direktivet om retlig beskyttelse af databaser som en hastesag. 
Det fremtidige direktiv vil udgøre en hjørnesten i etableringen af EUs juridiske rammer 
for de aspekter af informationssamfundet, der har at gøre med intellektuel ejendomsret. 
6.3 Databeskyttelse 
Siden konventionen om databeskyttelse, der blev udarbejdet af Europarådet i 1981, har 
lagring og brug af data om enkeltpersoner været et betydningsfuldt spørgsmål for 
industrien i almindelighed og for informationsindustrien i særdeleshed. Efter vedtagelsen 
af konventionen er der sket udviklinger i lovgivningen på nationalt, europæisk og 
internationalt plan, som er for talrige og for komplekse, til at vi kan gå i dybden med dem 
her. Imidlertid er det værd at overveje de vigtigste spørgsmål, det drejer sig om og de 
mulige konsekvenser for EUs direktivudkast om databeskyttelse. 
Lovgivning om databeskyttelse har til formål at beskytte personers grundlæggende 
rettigheder og frihed, herunder især privatlivets fred. Afhængig af de nationale domstoles 
strenghed kunne dette omfatte enhver elektronisk fil, hvor der findes navne på 
enkeltpersoner og kunne endda omfatte manuelle fortegnelser. Databeskyttelse har derfor 
større konsekvenser for informationsindustrien: mest indlysende for selskaber, der er 
engageret i aktiviteter som kreditvurdering, listetjenester og direct mail, men også for 
udgivere af telefonbøger, bibliografiske databaseproducenter og, i nogle lande, pressen. 
Det problem, både de, der fastlægger regler, og industrien står overfor i øjeblikket, er de 
store forskelle i national ret selv inden for Europa. Imidlertid er EU på dette punkt forud 
for alle andre geografiske enheder i verden. 
De fleste europæiske lande deler en laveste fællesnævner for databeskyttelseskrav. Denne 
omfatter principper som f.eks. loyal og lovlig behandling af personlige oplysninger. 
Desuden har de personer, hvis persondata behandles (dataregistrerede personer), en række 
90 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 6 
rettigheder. Eksempelvis har dataregistrerede personer ret til at få indsigt i de 
informationer, der er opført om dem, at undersøge disse informationer og anlægge 
erstatningssag i tilfælde af ukorrekte data. Naturligvis er der undtagelser, hvor det drejer 
sig om national sikkerhed og forebyggelse af kriminalitet, men generelt skal brugere af 
personlige data overholde visse generelle principper og skal have installeret systemer til at 
forebygge uautoriseret adgang til, sletning eller ændring af optegnelser. 
Endvidere må persondata i visse tilfælde kun behandles, hvis de dataregistrerede personer 
har givet deres samtykke. Ifølge nogle lovgivninger bør dataregistrede personer også vide, 
hvem informationer om dem er givet videre til, og nogle udvider hele deres 
databeskyttelseslovgivning til trykte optegnelser. 
For informationstjenesteindustrien, hvor datasamlinger er stadigt mere globale i deres 
dækning, og målmarkederne ofte er internationale, kan graden af variation rejse alvorlige 
problemer. Forskellige medier skal måske behandles forskelligt; i UK, Irland og 
Luxembourg er mikrofilm f.eks. ikke dækket af databeskyttelseslovgivning, selv om de er 
det i de fleste andre europæiske lande. Der er forskelle i definitionen af data og personlige 
data, som kan føre til debatter, såsom hvorvidt tidstro eller andre øjeblikkelige 
elektroniske data er underlagt databeskyttelse. Problemerne gælder også 
informationsbrugerne. F.eks. er købere af CD-ROM i nogle lande ansvarlige over for 
databeskyttelsesloven (fordi de kan hente og manipulere data, hvis de ønsker det), skønt 
de i andre lande ikke er det (fordi indholdet af en CD-ROM ikke kan ændres). 
De store forskelle i national lovgivning (der går så vidt, at Grækenland og Italien endnu 
ikke har ratificeret 1981-Konventionen og end ikke råder over lovgivning på området) 
tilskyndede Kommissionen til at fremskynde et direktiv. Rådet vedtog den 20. februar 
1995 sin fælles holdning til direktivforslaget om beskyttelse af fysiske personer i 
forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne 
oplysninger, og den endelige vedtagelse efter andenbehandlingen i Europa-Parlamentet 
ventes at finde sted i begyndelsen af 1996. Dertil kommer, at drøftelserne om et 
direktivforslag om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred i forbindelse med 
digitale telekommunikationsnet (ISDN) forventes at fortsætte i Rådet med henblik på 
vedtagelse af en fælles holdning. 
Hensigten med det generelle direktiv er at fremme den fri udveksling af personoplysninger 
i EU, samtidig med at der sørges for en høj grad af beskyttelse af personer med hensyn til 
behandling af personoplysninger. Harmonisering af de relevante nationale lovgivninger har 
vist sig at være nødvendig som følge af deres store indbyrdes forskelle og det voksende 
behov for at udveksle data som led i gennemførelsen af det indre marked. Det specifikke 
direktiv på telekommunikationsområdet tilpasser og supplerer de generelle principper med 
henblik på at sikre beskyttelse på dette særlige område samt fri bevægelse for 
telekommunikationsudstyr og -tjenester i EU. 
Beskyttelse af personoplysninger og af privatlivets fred er afgørende for udviklingen af 
informationssamfundet og informationsmarkedet i samlet forstand. Derfor bør arbejdet 
med de to direktivforslag tilendebringes hurtigst muligt. Det internationale samarbejde bør 
91 
IMO Årsberetning 1993 -1994 ___ Afsnit 6 
styrkes med henblik på at tilvejebringe et internationalt sæt juridiske rammer for 
beskyttelse af personoplysninger og af privatlivets fred. 
6.4 Adgang til oplysninger, som indehaves af statslige instanser 
Nogle af de største informationsressourcer ligger hos de statslige og andre offentlige 
myndigheder. I USA har den private sektor udtrykkelig tilladelse til i forretningsøjemed at 
få adgang til sådanne informationsressourcer (i hvert fald for så vidt som det drejer sig om 
forbundsregeringen og dennes organer). Informationsindustrien har nydt godt af dette 
forhold. 
I mange europæiske lande er der betydelig større restriktioner for private virksomheders 
adgang til det offentliges informationsressourcer. Som det blev vist i PUBLAW-
undersøgelsen, varierer de juridiske forhold og den førte politik fra medlemsstat til 
medlemsstat. Adgang til forskellige typer information kan være tilladt ved lov, eller der 
kan være et fravær af generelle bestemmelser. Kommerciel anvendelse af sådanne 
informationer kan være udtrykkeligt forbudt. Visse lande har restriktive betingelser for fri 
adgang, men søger at maksimere det økonomiske provenu. 
PUBLAW 2-undersøgelsen analyserede virkningerne af de retningslinjer for synergi 
mellem den offentlige og den private sektor, som blev defineret i 1989. Undersøgelsen 
viste, at kendskabet til og iværksættelsen af retningslinjerne varierede betydeligt fra én 
medlemsstat til en anden. Situationen i Nordamerika blev ligeledes analyseret i detaljer. På 
et velbesøgt møde i 1993 drøftedes disse spørgsmål, og det viste sig, at den private sektor 
ikke var tilfreds med de eksisterende regler, mens der i den offentlige sektor ikke var 
overbevisning om behovet for EU-intervention i form af et direktiv. 
Hvis Europas informationsindustri skal kunne tage konkurrencen op på verdensplan, bør 
der knyttes særlig opmærksomhed om de praktiske metoder til at fremme et ligeværdigt 
samarbejde mellem den offentlige og den private sektor. Næste skridt i denne retning er 
blevet taget med iværksættelsen af PUBLAW 3-undersøgelsen. 
92 
7 UDVIKLINGSTENDENSER - I DEN EUROPÆISKE 
INFORMATIONSINDHOLDSSEKTOR11993 
Det følgende afsnit har til formål at give et overblik over udvikUngstendenseme tværs over 
hele informationsindustriens spektrum i det sidste år, selv om det er ganske umuligt at 
dække alle de teknologier og markeder, de stadigt voksende informationsbrancher 
omfatter. Dækningsbredden i dette afsnit (der går fra traditionelle online-databaser til 
musikudgivelse og bestillingsvideo) er tegn på, at den elektroniske informationssektor får 
en bredere sammenhæng, som det blev nævnt i afsnit 2.1 i denne rapport. 
Rækkevidden af medier og platforme, der er tilgængelige for informationstjenestelevering, 
er i hastig vækst. Dette gør det stadigt vanskeligere for informationsudbyderne at vurdere 
de forskellige teknologiers potentiale i forhold til deres målmarkeder. Selve teknologierne 
ændrer sig så hurtigt, at udgivere ofte er forsigtige med at udvikle elektroniske produkter, 
fordi de frygter, at nye teknologier vil fortrænge det medie, de har valgt, og at 
investeringen i elektronisk produktudvikling derfor vil være spildt. 
Det er faktisk ved at blive klart, at udgivere og informationsudbydere, som har mest at 
vinde ved nye mediemarkeder, er dem der fastholder deres dataressourcer i en 
standardiseret, digital form, der så kan udnyttes gennem så mange eller så få 
leveringsmedier, som det måtte være hensigtsmæssigt. Fremkomsten af en specialsektor 
for elektronisk udgivelse og udvikling betyder endvidere, at informationsejere kan udnytte 
deres ressourcer ved at give licens til tredjemand, selv om de endnu ikke selv er parate til 
at gennemføre den elektroniske produktudvikling. 
I hvor høj grad nye teknologier vil fortrænge deres ældre modstykker er et spørgsmål, 
industrien står overfor med jævne mellemrum. I slutningen af firserne og begyndelsen af 
halvfemserne indeholdt nogle prognoser advarsler om, at CD-ROM ville betyde døden for 
online. Realiteten har været, at nogle online-funktioner er flyttet over på CD-ROM, men 
at de to medier indebærer meget forskellige fordele, hvilket giver dem mulighed for at 
eksistere samtidig. CD-ROM har faktisk bidraget til at udvide det samlede marked frem 
for blot at splitte det op. I de senere måneder har nogle kommentatorer antydet, at 
Internet endeligt vil gøre det af med online-branchen. Dette bliver formentlig ikke 
tilfældet, skønt de online-selskaber, der er i stand til at udnytte netværksmulighederne ud 
over deres andre foretagender vil stå i en stærk position. 
7.1 Online-databaser 
Online-sektoren er den ældste og mest veletablerede af informationsbrancheme og har, 
ikke overraskende, ikke længere de eksponentielle vækstrater, der ses inden for nyere 
områder som CD-ROM og multimedier. Ikke desto mindre var væksten for online-
markedet i Europa omkring 13 eller 14% i perioden 1989 til 1991, hvilket er 
opmuntrende, når man tænker på det generelle, økonomiske klima. Tal for 1992 antyder, 
at væksten siden året før kan have været så høj som 20%. Tidstro informationstjenester 
har stadig den største andel af det europæiske online-marked, og størstedelen af salget 
93 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
udløses fortsat af store selskaber med online-budgetter og professionelle 
informationsmedarbejdere. I mellemtiden fortsætter væksten i antallet og rækkevidden af 
tilgængelige databaser hastigt. 
7.1.1 Online-markedet 
Det er stadig vanskeligt at finde pålidelige og ajourførte tal for online-sektoren. Den fælles 
EHA/EC-koordinerede værtsundersøgelse giver nyttige europæiske data for udbudssiden 
frem til 1992, og nogle få markedsundersøgelsesrapporter er blevet udgivet, som dækker 
efterspørgselssiden, skønt disse har varieret i kvalitet og nøjagtighed. Værtsoversigten 
giver det mest homogene overblik over den europæiske situation over en årrække. Tabel 
7.1 viser online-indtægter mellem 1989 og 1992 og angiver, at online-industrien til trods 
for den almindelige afmatning fastholdt relativt høje vækstniveauer mellem 1989 og 1991, 
og at indtægterne i perioden 1991 til 1992 steg med næsten 17%. 
Tabel 7.1 Erhvervsmæssige online-indtægter i EU (inkl. videotex), 1989-1992 
Online-indtægter i EU (mio. 
ECU) Vækst i procent 
1989 
1990 
1991 
1992 2.203,1 
2.491,6 
3.121,7 
3.643,2 13,1 
25,3 
16,7 
Kilde: EDA/EC fjerde koordinerede undersøgelse 
\ (Tallene er omregnet efter 1992-kurser) 
I EIIA/EC-oversigten opsplittes disse tal også efter indtægternes oprindelse (se tabel 7.2). 
Interessant nok antyder disse, at andelen af de samlede indtægter fra eksportmarkeder 
uden for EU faldt langsomt, men støt mellem 1989 og 1992 fra 39% til 32%. Dette kan 
delvis tilskrives ugunstige kurser. Andelen af salg inden for EU faldt også lidt i 1992, 
mens det nationale salg voksede betydeligt som en andel af det hele. Den største andel af 
eksporten til lande uden for EU gik fortsat til Nordamerika, hvor eksporten beløb sig til 
288,2 mio. ECU i 1992. Salg til USA udgjorde 11,5% af totalen i 1992 sammenlignet med 
14,9% i 1989. 
94 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.2 Geografisk analyse af online-indtægter (ekskl. videotex) 
% af total 
50 
40 
30 
20 
10 
0 39 
— 35 I 
26 ^H 38.3 
3&,/ 
26 ^H 39.3 
• 32 34'4 34 316 
2S.7 ^H • Bff^if^-^-— l 
1989 1990 1991 1992 
Nationalt salg Salg inden for EU Eksportsalg 
Kilde: EIIA/EC Fjerde koordinerede undersøgelse 
(procenterne er omregnet med 1992-kurser) 
Rapporten Online Services fra Simba/Communications Trends fra 1993 angiver, at 
Europa-baserede online-selskaber i 1992 havde indtægter på 3,24 mia. US$ (2,79 mia. 
ECU). Ifølge Simba faldt Europas samlede andel af online-markedet med 3% i løbet af 
1992, så den kom ned på 32%. Simbas tal for Europa forekommer ret lave, når de 
sammenlignes med dem, der kommer frem i EIIA/EC-undersøgelsen. Dette kunne delvis 
skyldes, at de ikke har medtaget uafhængige datterselskaber med hjemsted i EU, men som 
i sidste instans ejes af amerikanske selskaber. 
Ifølge 1994 US Industrial Outlook voksede det elektroniske informationstjenestemarked i 
USA med 16% i 1993 og nåede op på 13,6 mia. US$ (11,7 mia. ECU). Omkring 65% af 
det samlede tal (dvs. omkring 7,6 mia. ECU) mente man kunne tilskrives online-indtægter. 
Markedet for alle elektroniske informationstjenester forventes at vokse med yderligere 
15% i løbet af 1994 med indtægter på op til 15,6 mia. US$ (13,4 mia. ECU). 
Tidstro tjenester spiller fortsat en afgørende rolle i online-industrien og udgjorde stadig 
over halvdelen af de samlede indtægter i EU (næsten 54%) i 1992. Når dette er sagt, er 
andelen af indtægter fra tidstro tjenester faldet støt siden 1990, da de tegnede sig for 59%. 
Faldende vækstrater i tidstro tjenester har delvis været et resultat af den generelle nedgang 
i finans- og bankverdenen, men er også et tegn på denne sektors forholdsvise modenhed. 
Retrospektive tjenester har på den anden side haft en vækst på næsten 27% i perioden 
mellem 1991 og 1992. 
95 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.3 Tidstro / ikke-tids tro (retrospektive) indtægtsfordelinger 
Mio. ecu 
2000 
1500h 
1000 
500 
1989 1990 1991 1992 
ITidstro Hikke - tidstro 
Kilde: EIIA/EC Fjerde koordinerede undersøgelse 
(Tallene er omregnet efter 1992-kurser) 
Reuters og Telekurs dominerer fortsat det europæiske, tidstro marked. I 1993 erhvervede 
Reuters Quotron, Citicorp's afdeling for tidstro nyheder, aktieanalyse og aktiepriser. Selv 
om Quotron almindeligvis betragtes som en forretning i tilbagegang i USA, giver det 
Reuters en løftestang på det amerikanske marked. Reuters' resultater for 1993 viste en 
omsætning på £1,874 mio. (2,436 mio. ECU), hvilket er en stigning på 19,5% i forhold til 
det foregående år. Overskuddet før skat var 14,9% højere end det foregående år og lå på 
£440 mio. (572 mio. ECU). 
Det er forholdsvis let at opdele tidstro og retrospektive indtægter, men analysen af 
industriens indtægt efter emne eller sektor er straks mere vanskelig. Den eneste 
emneanalyse, EIIA/EC-undersøgelsen indeholder, vedrører indtægter fra elektroniske 
informationstjenester generelt og ikke bare online. Disse vises i Tabel 7.4. 
96 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Ajsnit 7 
Tabel 7.4 Emneanalyse af elektroniske informationsindtægter i EU, 1990-1992 
Finans 
Erhverv 
Regering 
Videnskabtekn 
ologi medicin 
Andet 1990 
Mio. 
ECU 
1.815,6 
649,5 
41,7 
50,3 
15,9 %af 
total 
70,6 
25,2 
1,6 
2,0 
0,6 1991 
Mio. 
ECU 
1.841,7 
883,0 
178,6 
96,7 
60,8 %af 
total 
60,2 
28,8 
5,8 
3,2 
2,0 1992 
Mio. 
ECU 
1.611,1 
993,4 
230,1 
104,4 
53,4 %af 
total 
60,2 
28,8 
5,8 
3,2 
2,0 
Kilde: EIIA/EC Fjerde koordinerede undersøgelse 
I (Tallene er omregnet efter 1992-kurser) 
Simba giver en mere detaljeret opdeling af online-markedet i emner (tabel 7.5), selv om 
disse desværre ikke er opdelt i regioner. 
Tabel 7.5 Emneanalyse af online-indtægter for hele verden, 1988-1992 
I Mæglere 
Kredit 
Finans­
nyheder/ 
forskning 
Jura/admin. 
Erhverv 
Slut-bruger 
Marketing 1988 
(Mio. 
ECU) 
2698,2 
1405,2 
1051,8 
399,0 
354.5 
90.3 
8.2 1989 
(Mio. 
ECU) 
3055,8 
1468,9 
1160,1 
509,7 
446,4 
123,8 
12,9 1990 
(Mio. 
ECU) 
3385,3 
1493,8 
1301,2 
577,5 
499,9 
205,3 
19,3 1991 
(Mio. 
ECU) 
3580,9 
1521,8 
1426,7 
611,5 
529,0 
295,5 
26,7 1992 
(Mio. 
ECU) 
3847,7 
1633,6 
1591,0 
649,7 
568,6 
398,5 
34,4 % af total il 
1992 
44 
19 
18 
7 
7 
5 
>1 
Kilde: Simba/Communications Trends, 1993 
Det bliver mere og mere vanskeligt at lave prognoser for online-markedet, i takt med at 
der opstår nye teknologier. Internets potentielle virkning på traditionelle online-salg er 
særligt vanskelig at vurdere og afhænger i høj grad af online-selskabernes evne til at skabe 
fornyelse og diversificering i leveringsmuligheder. Simba har anslået, at væksten i online-
salg over hele verden vil ligge på omkring 8 til 8,5% i perioden 1994 til 1997, hvilket vil 
bringe indtægterne for hele verden op på 13 mia. ECU ved udgangen af den periode. (Se 
tabel 7.6). 
97 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.6 Prognose for onlinetj eneste-salg for hele verden 
Salg (Mia. ECU) 
0« — — — — — — — — —U 
1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Kilde: Simba/Communications Trends, 1993 
7.1.2 Adgang til og brug af online-databaser 
Gale Research Inc. udførte som en del af deres fortegnelse over databaser, 1993 en 
undersøgelse, der viser, at den samlede mængde online-søgninger fortsat vokser hurtigt, 
idet der anslået er foretaget 44,4 mio. søgninger i 1992 eksklusive søgninger på 
forretningsmæssige tjenester. Det foregående år var tallet anslået til 34,5 mio. Den samme 
fortegnelse indeholdt en liste på i alt 7.907 databaser i sin 1993-udgave (som afspejler 
situationen i 1992), hvilket er en stigning fra 7.637 det foregående år og 6.750 i 1990. Det 
er imidlertid uklart, hvor stor en del af databaserne, der var tilgængelige i bærbare 
formater (såsom CD-ROM) i modsætning til online. Endvidere er Gale-fortegnelsen meget 
tilpasset det amerikanske marked, skønt man hævder at dække alle regioner. Den 
forekommer ikke desto mindre at være den mest omfattende af de online-fortegnelser, der 
i øjeblikket er tilgængelige og er derfor nyttig, når man skal se, hvordan tendenserne 
udvikler sig. 
Opdelingen af tjenester efter emneområde i 1992 vises i tabel 7.7. 
98 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.7 Databaser efter emneområde, 1992 
Emne Antal databaser 
Erhverv 
Videnskab/Teknisk/Ing 
Jura 
Sundhed/lægevidensk. 
Almene 
Samfundsvidenskab 
Nyheder 
Humaniora 
Tværfagl. (akademiske) 
Kilde: Gale Directory of Databases, 1993 
Ifølge Gale stiger andelen af kommercielle databaseproducenter betydeligt og nåede op på 
75% i 1992 fra 70% det foregående år. I mellemtiden ser det ud til, at andelen af 
databaser, der produceres af regeringsinstitutioner og organisationer med almennyttigt 
formål, falder langsomt, idet de udgjorde henholdsvis 15% og 9% i 1992. De resterende 
udgøres af databaser, der i fællesskab udgives af den offentlige og private sektor. I Europa 
er andelen af offentlig-sektor-databaser imidlertid højere, hvilket afspejler den mere aktive 
rolle, som regeringerne har tendens til at spille i tilvejebringelsen af informationer. 
Detaljer om adgangen til og brugen af online-tjenester i hjemmet findes i afsnit 7.7 i denne 
rapport. 
7.2 Optiske informationsmedier 
Siden udbredelsen af de første CD-ROM'er i midten af 1980'erne har 
erhvervskommentatorer forudset en eksplosion i udgivelsen af optiske disks. I mange år så 
det ud, som om forudsigelsen blot var endnu et eksempel på det stadig bredere hul mellem 
reklamefiduser og virkelighed, som er typisk for high-tech-industrierne. 1993 er imidlertid 
sandsynligvis året, hvor der virkelig kom gang i CD-ROM, i den forstand at mange flere 
organisationer rent faktisk begyndte at tjene penge på CD-ROM-udgivelser, og den brede 
offentlighed begyndte at blive bevidst om optiske disks. 1993 var også året, hvor mange 
hardware-producenter begyndte at inkludere CD-ROM drev som standardudstyr på deres 
mest avancerede computere, og billigt multimedie-opgraderingsudstyr blev et almindeligt 
syn i postordrekataloger for all-round computere og i detailforretninger. 
99 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
7.2.1 Platforme 
Adgangen til dette udstyr og det voksende antal PC'er med multimediekapacitet har 
betydet, at multimedieudgivelse på standard CD-ROM XA- (udvidet arkitektur) format 
blev langt mere udbredt, skønt antallet af mærkespecifikke multimedieplatforme baseret på 
CD-ROM-standarden fortsat er steget. Ved udgangen af 1993 omfattede disse ikke blot 
Philips' CD-I, Commodore's CD-TV, Tandy's VIS og Kodak's Photo CD, men også 3DO, 
Sony's MMCD og Commodore's CD32 spillekonsol for ikke at nævne Sega's CD-
baserede konsol, Saturn. Mod slutningen af 1993 blev der også indgået en aftale om en 
standard for videoudgivelse på CD (video-CD). 
7.2.2 Antal CD-ROM-drev 
Ifølge den sjette udgave af rapporten fra the Optical Publishing Industry Assessment 
(OPIA) (der udgives af Infotech), voksede antallet af CD-ROM drev med 155% i 1993, 
hvilket bragte det samlede antal op på omkring 11,4 mio. over hele verden. Rapporten 
antyder, at dette hovedsageligt var et resultat af salg af computere med drev og "store salg 
af drev til allerede indkøbte PC'er, der var i brug, især på det amerikanske og europæiske 
marked". Antallet afdrev i Europa i midten af 1994 anslås til mellem 1,5 og 2 mio., mens 
USA ligger langt foran med et anslået antal på over 7 mio. Prisen på CD-ROM drev er 
faldet langsommere i Europa end i USA, hvilket delvis forklarer forskellen. Der sker dog 
ændringer. F.eks. blev der i Frankrig solgt 80.000 drev i 1993 - en firedobling siden 1992, 
da der blev solgt 20.000 (kilde: EuroCD). 
Antydninger af en vækst på det i OPIA-rapporten citerede niveau kom som noget af en 
overraskelse for informationsindustrien, skønt Infotech hævder, at dets foregående 
vurderinger havde været for forsigtige, og at det ikke havde forudset en sådan stigning i 
1993. I begyndelsen af 1994 blev det anslået, at over 10% af mikrocomputerne i hele 
verden havde CD-ROM drev, og det forventes at i 1999 vil næsten alle PC'er have adgang 
til enten et selvstændigt CD-ROM-drev eller være forbundet med et drev via netværk. 
Ifølge prognoser i rapporten vil det antallet afdrev mere end fordobles i 1994 og nå op på 
næsten 24,9 mio. 
Disse tal viser en større stigning i CD-ROM i løbet af det sidste år, og ifølge en rapport 
udgivet af Freeman Associates i Californien i maj 1994 kan det aktuelle antal drev blive 
endnu større end det, OPIA har anslået (se tabel 7.8 nedenfor), selv om vækstraten i 
forhold til antallet af installerede leverede drev sandsynligvis vil falde efter 1994 ifølge 
Freeman-rapporten 
100 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.8 Installerede og solgte CD-ROM drev i hele verden, 1993-1999 
1993 
1994 
1995 
1996 
1997 
1998 
1999 Leverancer (i tusinder) 
8.322 
13.699 
18.600 
22.700 
25.600 
28.150 
29.600 %-vækst i forhold 
til foregående år 
141 
63 
37 
22 
13 
10 
5 Installerede drev ved 
årets udgang 
(i tusinder) 
12.997 
25.696 
42.141 
60.396 
78.245 
94.597 
108.050 
Kilde: Freeman Associates Inc. 
OPIA forudser derimod en anden hurtig vækstfase mellem 1997 og 1999, ved udgangen 
af hvilken antallet afdrev over hele verden vil være på over 250 mio. Af dette samlede tal 
forudser OPIA, at over 50 mio. vil udgøres afdrev til brug sammen med TV. 
7.2.3 Tilgængelige titler 
Den kolossale vækst i antallet af tilgængelige CD-ROM-titler fortsatte igennem 1993, idet 
TFPL's tal angiver 3.597 titler over hele verden i begyndelsen af 1993 med en stigning til 
4.731 midt på året. TFPL's CD-ROM-fortegnelse for 1994 (udgivet primo januar 1994 og 
afspejler derfor stillingen mod slutningen af 1993) viste et andet enormt spring i antallet til 
5.379. TFPL forudsiger, at, hvis væksten fortsætter i samme takt, vil der blive produceret 
3.000 nye titler i 1994. 
OPIA angiver et endnu højere antal titler end TFPL. OPIA giver et tal på 8.100 CD-
ROM-titler i hele verden i 1993, skønt dette tal omfatter næsten 3.600 titler, der er 
produceret i selskaber til internt brug, applikationer som intern firmaundervisning og 
reference. Sådanne titler indgår ikke i TFPL-fortegnelsen. OPIA-rapporten angiver 
væksten til 54% i antallet af titler i 1992 og antyder, at antallet af titler vil nå op omkring 
10.700 i løbet af 1994 og ca. 13.000 i 1995. 
Det stigende antal CD-ROM-titler til forbrugere og af almen interesse er delvis ansvarlig 
for den betragtelige vækst i antallet af tilgængelige titler, selv om antallet af kunst- og 
humaniora-, erhvervs- og sprogtitler alle steg med over 60% mellem 1993 og 1994 ifølge 
TFPL. Tabel 1.9 viser de største emneområder for CD-ROM, når det gælder antal af 
udgivne titler. 
101 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.9 De ti største emneområder for CD-ROM efter antal titler, 1994 
Emne Antal 
titler % af totalen %-vis 
vækst 
93/94 
Alment, fritid 
Kunst, humaniora 
Uddannelse, undervisning, karriere 
Computere, computerprogrammer 
Reklame, design, marketing 
Erhverv og virksomheder 
Sprog, lingvistik 
Kriminalitet, ret, lovgivning 
Videnskab, teknologi 
Kort, geografi 1.043 
724 
631 
510 
429 
426 
417 
399 
386 
332 19,0 
13,2 
11,5 
9,3 
7,8 
7,7 
7,6 
7,3 
7,0 
6,0 73,8 
61,9 
48,8 
47,8 
53,2 
60,7 
61,6 
34,3 
37,8 
26,7 ] Kilde: TFPL Publishing 
Sammenlignet med USA har Europa et større antal selskaber, der er involveret i CD-
ROM-relaterede aktiviteter, men dette er et symptom på markedets opsplittede karakter. 
Vanskelighederne ved at sælge til hele det europæiske marked afspejles faktisk i, at der er 
næsten dobbelt så mange distributører i Europa som i USA (829 i Europa og 449 i USA 
ifølge TFPL's CD-ROM-fortegnelse for 1994). Den relative stilling med hensyn til 
udgivelsen af CD-ROM-titler er forblevet ret konstant siden 1990, idet USA tegner sig for 
lidt over 60% af titlerne og Europa for ca. 30%. Den geografiske opdeling af CD-ROM-
selskaber og titler ses i tabel 7.10. 
102 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.10 Oprindelse for CD-ROM og multimedie CD-selskaber og titler, 1994 
3500 329T 
3000 k 
84 99 32 13 6 6 
—r~H i i 
Europa Nord/Syd Asien AustralasienMellemøTsten Afrika 
Amerika 
Antal selskaber m Antal titler 
Kilde: TFPL Publishing 
7.2.4 Markeder, salg og prisfastsættelse 
OPIA anslog indtægterne for CD-ROM-titler over hele verden i 1993 til 9,6 mia. US$ 
(8,25 mia. ECU), selv om dette tal omfatter plader til firmabrug såvel som offentligt 
tilgængelige plader. Samlede indtægter for titler og drev blev anslået til 12,2 mia. US$ 
(10,5 mia. ECU) og forventedes at nå op omkring 22 mia. US$ (18,9 mia. ECU) i 1994 
og omkring 56 mia. US$ (48,2 mia. ECU) i 1995. Indtægter fra kommercielle titler anslås 
at nå op på næsten 120 mia. US$ (103,2 mia. ECU) i 1999 fra ca. 40 mia. US$ (34,4 mia. 
ECU) i 1996. Disse tal bør imidlertid behandles med en vis portion forsigtighed. Det er et 
meget dynamisk og ungt marked, og selv om udsigterne for vækst er gode, er det 
vanskeligt på dette tidspunkt at sætte tal på indvirkningen fra udviklingen på andre 
områder, især de der finder sted i netværksmiljøet. 
Ifølge OPIA vil den traditionelle CD-ROM-sektor (dvs. erhverv, biblioteker, 
virksomheder, og regering) fortsat udgøre kernen af markedet i høj grad på grund af de 
højere avancer på produkter i dette sortiment. Gennemsnitspriserne på erhvervs- og 
forretnings-CD-ROM i 1993 skulle ligge mellem 700 US$ og 900 US$ (600-775 ECU), 
103 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
mens multimedietitler til forbrugerne, som tegnede sig for en stor andel af enhedssalget lå 
mellem 50 US$ og 125 US$ (45-110 ECU). 
I perioden 1991 til 1992 har Europa måske kun tegnet sig for 20% af verdensmarkedet for 
CD-ROM, selv om dette forventes at været steget betydeligt ved udgangen af 1994. 
Væksten i indtægter fra CD-ROM-titler til erhvervsbrug i Europa har været dramatisk i de 
seneste år. EIIA/EC's fjerde koordinerede undersøgelse viste, at indtægterne steg med 
173% mellem 1990 og 1991 til 79,3 mio. ECU og med yderligere 93% mellem 1991 og 
1992 til 152,7 mio. ECU. 
Detailsalg af CD-ROM stiger i Europa, da større detailforretninger begynder at føre spil, 
underholdning og opslagsværker til forbrugere. Midt i 1993 rapporterede Gallup­
instituttet intet detailsalg for CD-ROM i UK, idet beløbene var ubetydelige i 
sammenligning med andre medier. Da Gallup igen rapporterede seks måneder senere, 
tegnede CD-ROM sig for 4% af det samlede salg. Ganske vist var CD-ROM'er med 
opslagsværker kun en lille del heraf, idet den største del af salget var spil (1,4% til CD32-
titler og 1,6% til Sega-titler). Ikke desto mindre er CD-ROM ved at blive veletableret på 
detailmarkedet. 
7.3 Multimedier 
Til trods for den enorme mængde materiale der blev udgivet om multimedier i 1993 både i 
specialpressen og i aviserne, hersker der stadig en hel del forvirring om betydningen af 
udtrykket. I sin videste forstand er multimedier et udtryk, der bruges til at beskrive 
tjenester, hvor en række medieelementer kombineres, og der skabes et interaktivt miljø. 
Sådanne medieelementer kunne inkludere tekst, lyd samt fotos og levende billeder, der 
kan søges på. Multimedier forbindes ofte med CD-baserede produkter, skønt de på ingen 
måde er begrænset til sådanne medier. 
Adgangen til bredbåndskommunikations- og kompressionsteknologier gør det muligt at 
tilbyde interaktive multimedietjenester via netværk, skønt denne type multimedier i vid 
udstrækning i EU praktisk talt er begrænset til ISDN-baserede tjenester for erhvervslivet. 
To UK-baserede selskaber On-Demand Information og Perfect Information er i det sidste 
år begyndt at tilbyde erhvervsinformationstjenester via ISDN, og andre vil sandsynligvis 
følge efter især i produktinformationssektoren. Det er usandsynligt at finde fuldt 
interaktive, netværksbaserede multimedier i hjemmet, før der er sket en betydeligt større 
udvikling af kabelnet og ATM-teknik samt og kompressionsteknikker. I mellemtiden 
bliver udviklinger som f.eks. interaktivt TV også beskrevet under multimedie-paraplyen, 
selv om den interaktivitetsgrad, sådanne tjenester kan tilbyde i begyndelsen, sandsynligvis 
vil være begrænset. (Se afsnit 7.8.3, der indeholder en videre diskussion af interaktive TV-
teknologier og -markeder). 
Information Workstation Group i USA forudser, at multimedier i deres bredeste betydning 
vil have en værdi i 1998 på 30 mia US$ (25,8 mia. ECU) i Nordamerika alene. I deres 
rapport med titlen Multimedia Opportunities antydes det, at de tre største 
104 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
applikationsområder vil være underholdning med indtægter, der kan tilskrives 
multimedier, på 9,1 mia. US$ (7,8 mia. ECU), udgivelsesprocessen 
(multimedieproduktion og forlagsaktiviteter) 4,7 mia. US$ (4 mia. ECU) og special 
effects 3,5 mia. US$ (3 mia. ECU). Uddannelses- og undervisningsapplikationer forventes 
at udløse indtægter, der kan tilskrives multimedier, på 3,3 mia. US$ (2,8 mia. ECU) i 
1998. 
CD-baserede multimedier har fanget offentlighedens og pressens fantasi i det sidste årstid, 
skønt det europæiske marked for forbrugermultimedier stadig er lille sammenlignet med 
det traditionelle CD-ROM-marked. Det antydes i OPIA-rapporten, at 
forbrugermultimedier måske tegner sig for så lidt som 20% af de samlede CD-ROM 
indtægter. 
Imidlertid oplevede man et forbrugs-boom i multimedier og spil-CD'er i 1993 
hovedsageligt i årets sidste kvartal. The American Software Publishers Association sagde, 
at salg af produkter fra 62 større CD-ROM sofware-udgivere i 1993 beløb sig til 202 mio. 
US$ (173,7 mio. ECU) fra otte mio. solgte enheder. 102 mio. US$ (87,72 mio. ECU) af 
dette samlede beløb kom i løbet af det fjerde kvartal, da der blev solgt fire mio. enheder. 
Opslagsværker som encyklopædier og ordbøger tegnede sig for 40% af salget, spil og 
hjemmeunderholdning for 30% og hjemmeuddannelse for 24%. Hvorvidt dette kan 
gentages i Europa, vil delvis afhænge af, hvor villige boghandlerkæder, musik- og 
videoforretninger og forbrugerelektronikforhandlere er til at føre CD-ROM produkter. 
Meget af den aktivitet, der omgiver udviklingen af multimedie-CD-teknologien, 
gennemføres af hardwareselskaber og producenter af forbrugerelektronik. Således har 
selskaber som Philips, Commodore og Tandy udviklet multimedie-afspillere baseret på 
privatejede arkitekturer, som ofte kræver, at applikationsudviklerne betaler en licens eller 
afgifter for retten til at udgive titler til platformen. 
Endnu nyere er det, at udviklinger i kompressionsstandarder for CD-ROM (især MPEG-
video-standarden) har gjort det muligt at skabe multimedieapplikationer på en standard 
CD-ROM med udvidet arkitektur til audio-visuelt materiale (extended Architecture: 
derfor CD-ROM XA). CD-ROM XA er en industristandard og ejes ikke af én enkelt 
producent. I modsætning til platforme som CD-I eller 3DO kræver den ikke, at brugere 
køber dedikeret hardware, selv om fuld udnyttelse af multimedier på CD-ROM XA 
kræver ekstra udstyr såsom lyd- og videokort. Antallet af multimedie-PCer ser ud til at 
stige enormt, og udviklere af generelle opslags- og "undervisnings/underholdnings,l-titler 
kan derfor beslutte sig for at vælge CD-ROM XA frem for at blive bundet til én enkelt 
producents platform. Væksten i det installerede grundlag af Windows-PC'er og Windows-
miljøets popularitet har faet mange CD-ROM XA udgivere til vælge dette format. Der vil 
sandsynligvis opstå særlige markeder for PC-baserede og fjernsynsbaserede multimedier, 
og selv om CD-ROM XA og Windows måske dominerer det førstnævnte område, vil 
mærkespecifikke platforme fortsat spille en stor rolle på det sidstnævnte. 
Philips' multimedie-CD-afspiller, CD-I, blev først lanceret i USA i oktober 1991, og 
lanceringen i Europa begyndte i UK i april 1992.1 slutningen af 1993 meddelte Philips, at 
105 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
salget af deres CD-I afspiller var nået op på 300.000 over hele verden, at der allerede var 
ca. 150 titler på markedet, og at yderligere 75 titler skulle lanceres i løbet af 1994. De 
anførte også, at der var solgt tre mio. plader indtil da, hvilket antyder et gennemsnit på 10 
indkøbte titler pr. afspiller. Antallet af detailforretninger, der solgte CD-I, skulle være 
steget til 13.000. 
Digitale video-opgraderinger til CD-I-afspillere blev lanceret i USA og UK i løbet af 
sidste kvartal af 1993, og Philips underskrev en aftale med MGM, der gav tilladelse til at 
film fra deres katalog blev produceret i CD-I-format. Mange erhvervskommentatorer 
mener, at tilgængeligheden af spillefilm på disks vil blive det incitament, der skal til for at 
få en mere udbredt stigning i CD-I, og Philips forventes at lancere en digital-video-
kampagne i løbet af 1994. En markedsprognose for CD-I-titler ses i tabel 7.11. 
Tabel 7.11 Europæisk prognose for salg af CD-I titler 
Europa (mio. ECU) USA (mio. ECU) 
1994 
1997 
2000 59,8 
727,4 
5.676,0 39,6 
545,2 
3.096,0 
1 Kilde: The Market for CD-i, Alan Barker 1993 
Commodore lancerede den første forbruger-multimedieafspiller (CDTV) i april 1991, og 
man forventede oprindeligt at den skulle konkurrere på lige fod med Philips' CD-I. 
Imidlertid blev den senere omlanceret som en spillemaskine snarere end en 
multimedieafspiller og er siden blevet fortrængt af CD32, en 32-bit computerspilsplatform. 
I mellemtiden er andre mærkespecifikke multimedieplatforme kommet frem inklusive 
3DO. 3DO blev annonceret i slutningen af 1992 og blev bakket op af bl.a. Matsushita, 
AT&T og Electronic Arts, og den første afspiller blev lanceret af Panasonic i 1993. 
7.4 Videotex 
Videotex har en meget fragmentarisk historie i Europa med Frankrigs Télétel-tjeneste som 
et eksempel, der er værd at vise frem, på offentligt styrede videotex-initiativer, mens andre 
markeder har vist minimal vækst de seneste år. I december 1993 var der installeret 6,5 
mio. videotex-terminaler i Frankrig, og yderligere 500.000 computere med modem blev 
brugt til videotex adgang ved brug af Minitel-emuleringsstandarder. Videotex-tjenesteme 
udløste 112 mio. timers forbindelsestid og indbragte indtægter på ca. FRF 6,7 mia. (1 mia. 
ECU) i løbet af 1993.1 modsætning hertil var antallet af videotex-terminaler i UK kun på 
lidt over 100.000 i samme periode. 
106 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Frankrig har den højeste penetrationsgrad for videotex-terminaler i verden med Spanien 
på en andenplads langt efter. Tabel 7.12 nedenfor viser, at væksten i antallet af videotex-
terminaler i Spanien har været dramatisk de seneste år, Italien har oplevet en høj vækst, 
selv om den samlede penetration forbliver forholdsvist lav. I den seneste tid er 
penetrationen af videotex-terminaler i Tyskland også vokset betydeligt. 
Tabel 7.12 Installerede videotex-terminaler og disse penetration, 1993 
Tyskland 
Canada 
Spanien 
Frankrig 
Italien 
Japan 
UK Installeret 
grundlag (i 
tusinder) 
378 
105 
480 
6.540 
200 
128 
104 Penetration pr. 
1000 indbyggere 
4,7 
3,7 
12,3 
113,3 
3,5 
1,0 
1,8 %-vis gns. årlig 
penetrations-vækst, 
1988-93 
14,3 
63,8 
185,8 
8,4 
117,8 
15,1 
2,8 
Kilde: Les Chiffres Clés des Télécommunications Mondiales, OMSYC 
Frankrig har også været allerlængst fremme i udviklingen af højhastigheds-
videotextjenester. I år vil Télétel Vitesse Rapide-tjenesten blive sat i gang, hvilket vil gøre 
det muligt at overføre 9.600 bits pr. sekund, hvorved det vil blive muligt at levere 
fotografiske billeder til videotex-terminaler. Muligheden for at integrere kreditkort-læsere 
i Minitel-terminalen er også ved at blive undersøgt. En sammenlignende oversigt over 
videotex andre steder i Europa vises i tabel 7.13. 
107 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.13 Videotex i Europa 
Land Tjenestens navn Ibrug-taget Antal opkald 
pr. måned 
tusinder Antal 
timer pr. 
måned 
(tusin-
der) Opda­
terings­
dato 
Østrig 
Belgien 
Danmark 
Finland 
Tyskland 
Irland 
Spanien 
Frankrig 
Grækenland 
Italien 
Luxemboug 
NL 
Norge 
Portugal 
Schweiz 
UK Bildschirm-tex 
RTT Videotex 
Teledata 
Telesampo 
BTX 
Minitel 
Ibertex 
Télétel 
Hellastel 
Videotel 
Videotex 
VideotexNL 
Teledata 
SPV 
Videotex 
Prestel 1985 
1986 
1988 
1984 
1983 
1990 
1986 
1982 
1993 
1987 
1986 
1990 
1986 
1988 
1987 
1980 250 
25 
320 
9.000 
37 
620 
148.000 
540 
2 
2.200 
55 
1.500 30 
4 
33 
2.200 
7 
130 
9.200 
167 
<1 
200 
9 
200 01/92 
05/93 
12/91 
05/93 
08/93 
07/93 
12/92 
05/93 
05/93 
10/92 
02/92 
05/93 
02/92 
10/92 
07/93 
12/92 
Kilde: La Lettre de Télétel et d'Audiotel, France Télécom 
7.5 Audiotex 
Audiotex blev først introduceret i Europa i 1986 i UK og Frankrig. I årene mellem 1987 
og 1993 lancerede næsten alle andre vesteuropæiske lande enten nationale eller regionale 
audiotextjenester, selv om disse i nogle lande senere blev opløst. Audiotex er den 
betegnelse, man bruger for at beskrive informations- og underholdningstjenester, der 
leveres via telefonen. Disse tjenester gøres ofte tilgængelige over linier med særtakst, 
skønt nogle tilbydes over standardtelefonlinier og betales via kreditkortfaktureringer eller 
abonnement. Andre typer tjenester, som de der bringer annoncer eller 
regeringsinformationer, kunne tilbyders over gratis telefonlinier. I Europa er størstedelen 
af audiotexindustrien imidlertid koncentreret omkring linierne med særtakst. 
En rapport, der blev udgivet af Eurodata Foundation i efteråret 1993 med titlen Premium 
Rate Services, antyder, at det europæiske tjenestemarked på linier med særtakst vil have 
en værdi på 2 mia. US$ (1,72 mia. ECU) i 1995, hvilket er en stigning fra 1 mia. US$ 
(0,86 mia. ECU) i 1992. Det hævdes i Eurodatas rapport, at særtakst er ved at blive en 
mere acceptabel måde at fa adgang til informationstjenester på, og at det i folks 
bevidsthed ikke længere vækker så stærke associationer til "voksen"-underholdning. 
108 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Eurodatas undersøgelse omfattede en undersøgelse over for 1.400 personer i 12 lande, og 
det var især bevidstheden, brugen og villigheden til at betale særtakster, der blev vurderet. 
I Europa under et havde 12% forretningsfolk og 9% forbrugere brugt 
særtaksttelefontjenestcr, skønt tallene for Nederlandene og UK var betydeligt højere (20% 
for forretningsfolk og 10% for forbrugere i UK; 38% for forretningsfolk og 31% for 
forbrugere i Nederlandene). Det blev konstateret, at villigheden til at betale for at fa 
adgang til informationci var særligt høj i Frankrig, hvor markedet er veletableret, og hvor 
den almindeligt udbredte brug af videotex har øget den generelle fortrolighed med ideen 
om at betale for informationer. Forretningsfolk syntes mest villige til at betale særtakst for 
regerings- og offentlige informationer, mens forbrugere var mere indstillede på at betale 
for rådgivningslinier og finansielle informationer. Tabel 7.14 viser opdelingen af 
europæiske markeder, ibrugtagningsdatoer og penetration af DTMF-telefoner 
(dobbcluonc/ileri'rekvensuppai atci ). 
Skønt størstedelen af indtægterne for særtaksttjenester stadig kommer fra "voksen" -
tjenester, er spektret af erhvervs- og forretningstjenester, der er tilgængelige via audiotex, 
vokset i Europa. Den fjerde EIIA/EC værtsundersøgelsc viste indtægter på 97,4 mio. 
ECU for erhvervsaudiotextjenester i 1992. Dette antyder, at audiotex stadig spiller en 
mindre rolle på det elektroniske erhvervsinformationstjenestemarked, idet det kun udgør 
2,3% af de samlede indtægter i 1992. 
En undersøgelse foretaget af Geste med titlen Panorama de l'Edition Audiotel giver et 
detaljeret billede af det spektrum af tjenester, der er tilgængelige i Frankrig, og hvilken 
type organisationer der tilbyder dem. På uformelt plan tyder det på, at den europæiske 
audiotexindustri har et stort antal små operatører. Geste-rapporten giver en detaljeret 
case-study, som ser ud til at bekræfte, at dette er tilfældet. Det viste sig, at omkring 60% 
af franske tjenesteudbydere kun havde en linie med kontrol over 10% af det samlede antal 
linier, hvorimod kun 3% al tjenesteudbyderne havde over 20 linier, men tilsammen 
kontrollerede 40% af det hele. Tabel 7.15 viser en opdeling efter type af organisationer, 
der tilbyder audiotextjenester. 
109 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.14 Opdeling af europæiske fuldprismarkeder, ibrugtagningsdatoer og 
DTMF-penetration 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Spanien 
Frankrig 
Grækenland 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
NL 
Portugal 
UK Markedsstørrelse (Mio. ECU) 
1992 
10,789 
24,773 
11,712 
54,062 
279,990 
6,503 
0,741 
99,587 
1,756 
346,707 1993 
15,413 
25,500 
53,678 
117,000 
348,355 
10,100 
8,750 
144,000 
1,000 
105,000 
15,600 
367,934 1995 
23,712 
30,600 
487,981 
139,018 
435,443 
20,200 
14,000 
290,223 
1,600 
127,731 
41,600 
424,540 Ibrug­
taget 
1989 
1990 
1992 
1992 
1986 
1993 
1986 
1993 
1993 
1990 
1991 
1986 Indtr. af 
DTMF-
linier 1992 
(%) 
55 
95 
10 
40 
62 
10 
60 
35 
77 
40 
10 
33 
Kilde: Overview of the Audiotex PRS Service Market, IMO Working Paper 93/3, EP 
Journal 
110 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.15 Opdeling af organisationer i Frankrig, der tilbyder særtaksttjenester 
og procenttal for kontrollerede linier 
Uafhængige 
38% 
(57) 
Mediekoncerner 
27% 
(18) 
Offentlige tjenester 
8% 
(14) 
()= % af kontrollerede linier 
Kilde: Panorama de l'Edition Audiotel, Geste 
De mere modne europæiske audiotexmarkeder såsom UK og Frankrig synes at være ved 
at stabilisere sig og blive mere veletablerede. I lande hvor audiotex er blevet indført for 
relativt nylig, er det imidlertid uheldigt, at de samme problemer vedrørende voksen- og 
træfpunkttjenester og bekymringer over særtakstregninger stadig dukker op. I Italien blev 
audiotextjenester første gang lanceret i 1993, men ved udgangen af året havde der været 
så megen offentlig harme over de regninger, brugen af Audiotel-tjenesterne medførte, at 
det italienske telefonvæsen besluttede at forbyde træfpunktlinier og lignende tjenester 
indtil juli 1994, fra hvilket tidspunkt det på nationalt plan vil være muligt at fravælge 
Audiotel 144- tjenesterne. 
Spanien havde i sin audiotexindustris første tid lignende problemer, og den fik alle sine 
tjenester lukket af den spanske regering i december 1992. I december 1993 blev 
audiotexlinier til alle tjenesteudbydere genåbnet, men på den betingelse, at 
audiotxtj enester er skulle være en valgmulighed, så kunderne skal søge telefonvæsenet, 
Telefonica, om denne facilitet. Ud over de 903 linier der oprindeligt blev brugt til 
særtaksttjenester, er der indført et nyt 906-nummer for non-profit-tjenester såsom vejr- og 
111 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
børstjenesten. Disse er tilgængelige for alle telefonabonnenter, uden at de behøver ansøge 
om dem. Det belgiske marked voksede med over 180% mellem 1991 og 1992, 
hovedsageligt som et resultat af voksentjenester og træfpunktlinier, men der er nu sket en 
barsk lovmæssig stramning, og væksten er blevet betydeligt langsommere. 
Audiotexmarkederne i Europa er næsten helt- igennem nationale, selv om der har rundet 
bilaterale samtaler sted mellem europæiske telefonvæsener for at etablere mekanismer med 
henblik på grænseoverskridende aktiviteter. Det har derfor været nødvendigt at etablere et 
sæt regler for tilvejebringelsen af audiotextjenester på tværs af grænserne, og EHA har 
udført arbejde på dette område. (Se også afsnit 6). 
7.6 Fax-baserede informationstjenester 
Fax-baserede informationstjenester er en nichesektor, og selv om antallet af fax-leverede 
informationstjenester er vokset betydeligt i løbet af de seneste få år, er det stadig et lille, 
specialiseret marked. De mest lovende applikationer for fax som et informationsmedie er 
dem, der giver adgang til specificerede informationer på efterspørgsel (bestillingsfax - fax 
on demand). 
Bestrllingsfaxtjenester effektueres ofte via telefonlinier med særtakst og giver brugerne 
mulighed for at udvælge de dokumenter, de ønsker, ved hjælp af trykknaptasterne på en 
telefon eller telefax. Typiske applikationer er detaljerede vejrinformationer, aktiepriser og 
valutakurser, forretningsresuméer og virksomhedsinformationer. En anden applikation, 
som har haft stor succes i USA, og som er ved at blive almindelig i Europa, er adgang til 
bestillingslæserinformationer. I en annonce opgives et særtakst- eller gratis 
telefonnummer, som læseren kan ringe op til for pr. telefax at modtage yderligere 
oplysninger om det annoncerede produkt eller selskab. Dette giver udgiverne mulighed for 
at tilbyde annoncører en ekstra service og at skabe indtægter ved at tage betaling fra 
læserne pr. opkald eller ved at lade annoncørerne betale for lagring og levering af 
salgsinformationer. 
En afgrundene til at fax-baserede udgivelser ikke har vundet særlig stor udbredelse er den 
manglende fleksibilitet i takststrukturen for særtakster. Taksterne varierer fra land til land, 
men selv i medlemsstater, hvor tjenesteudbydere har lov til at tage betaling pr. opkald 
(frem for pr. minut), er taksterne ofte for lave til, at det kan betale sig at tilvejebringe 
erhvervsinformationer af høj værdi. Derfor er nogle fax-operatører gået over til at levere 
andre tjenester. Et interessant eksempel på nyskabelse inden for bestillingsfax er I-Fax, en 
tjeneste, der tilbydes af en virksomhed af samme navn med oprindelse i Nova Scotia, og 
som åbnede et kontor i UK i 1993. Selskabet fungerer som tjenesteudvikler og kontor og 
bruger teknologi baseret på mønstergenkendelse. Brugerne udfylder en formular ved at 
skravere felter svarende til bogstaver og tal, hvorved de specificerer de informationer, de 
ønsker og faxer derefter anmodningen til I-Fax. Når I-Fax computeren modtager 
anmodningen, bliver den automatisk konverteret til en databasesøgning, og resultaterne 
faxes tilbage i løbet af fa minutter. 
112 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Afsnit 7 
Indtil nu bliver I-Fax systemet brugt af HPI (databasen for UK's 
motørkøretøjsregistrering) for at la udgang til ejerskab af køretøjer og informationer og af 
Infochck med henblik på selskabsberetninger og kreditvurdering. I begge tilfælde 
registreres brugerne på forhånd og får konto- og identifikationsnumre, som de anfører på 
deres informationsanmodningsformularer. Denne type system har den fordel, at det giver 
informationsudbyderne mulighed for at vælge deres egen prisstruktur og giver brugeren 
mulighed for at specificere sine ønsker meget mere nøjagtigt, end det er muligt via 
trykknap- eller stemmegenkendelse. Og det giver naturligvis mulighed for 
fjerndatabasesøgning uden en computer og uden formelle søgefærdigheder. 
Bestillingsfax-metoder som denne er sandsynligvis en bedre mulighed for 
erhvervsinformationsudbydere end systemet med særtakster, som kræver et betydeligt 
antal opkald for at være rentabelt. Bestillingsfax udgør stadig en lille andel af det samlede 
særtakstmarked (det er sandsynligvis ikke mere end 10%, selv på veletablerede markeder), 
selv om det er vanskeligt at få et nøjagtigt billede af det fax-baserede informationsmarked 
udskilt fra andre ijcnesteiiidtægter. 
Fax-levering af betalte informationer vil sandsynligvis øges betydeligt, i takt med at nye 
former for dokumentlevering og såkaldte udlån-mellem-biblioteker-tjenester bliver 
etableret. Antallet af tjenester vedrørende elektronisk dokumentoverførsel og CASIAS 
(Current Awareness Services with Individual Article Supply), der er tilgængelige på 
netværk, vokser hurtigt, og mange af disse tilbyder fax som en leveringsmulighed. Dette 
vil formentlig blive et betydeligt vækstområde for så vidt angår trafikomfang og antal 
transaktioner, selv om den langfristede økonomiske fortjeneste for udbydere af disse 
tjenester endnu ikke er klar. 
En rapport udgivet af Ovum med titlen VANs Markets Europe antyder, at der vil være tolv 
gange så mange merværdifax-tjenester i 1997, selv om definitionen på merværdifax 
omfatter forbedrede netværk til kommunikation og beskedfunktion såvel som 
informationstjenester. Det forudses også i rapporten, at det spanske marked, hvor 
merværdifax-leverandører har deres egne netværk og i betydelig grad kan underbyde 
internationale PSTN-takster, vil have en værdi på 67 mio F.CU i 1W Det loi lod, at UK 
havde det mest udviklede, merværdifax-marked, idet det tegnede sig for 70% af det 
samlede europæiske marked i 1992, efterfulgt af Frankrig, Italien, Tyskland og Schweiz. 
7.7 Elektroniske informationstjenester i hjemmet 
Det blev klart i 1993, at brugen af elektroniske underholdnings- og 
forbrugerinformationstjenester i hjemmet var ved at blive en af livets realiteter i de fleste 
europæiske lande. Imidlertid tyder en række faktorer også på, at Europa er begyndt at 
afspejle den amerikanske tendens mod arbejdsrelateret informationsadgang i hjemmet. 
Den største enkeltfaktor i denne udvikling har været det voksende grundlag af 
computerteknologi i hjemmet, i høj grad et resultat af prisfaldet på kontorudstyr og 
udstyrsproducenternes marketingsbcstræbclscr på at etablere sig på nye markeder, før 
væksten på kontormarkedet falder alt for drastisk. Vasksten har især været betydelig i 
113 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
antallet af privatejede PC'er og telefaxer (især billige kombinerede telefon/fax-apparater) 
og modem. I takt med at indbyggede modem falder i pris og bliver standard på PC'er, kan 
væksten i grundlaget af fax-apparater falde noget. Men under alle omstændigheder bliver 
hjemmebrugeres mulighed for at kommunikere elektronisk en vigtig overvejelse i 
informationstjenesteleveringen. 
Det har vist sig vanskeligt at fremskaffe pålidelige tal for det installerede 
teknologigrundlag i hjemmene, men i tabel 7.16 gives et overblik over situationen i 
henholdsvis EU og USA med hensyn til indtrængningen af tre indikator-teknologier: CD-
ROM drev, video afspillere og mobiltelefoner. 
Tabel 7.16 Teknologisk udstyr i europæiske og amerikanske hjem, 1992 
%-tal for befolkn 
EU r USA %-tal for husholdn 
EU I USA 
CD-ROM drev 
Video afspillere 
Mobiltelefoner 0,2 
20.5 
IA 1,2 
25,1 
Ai 0,5 
54,9 
3,2 3,1 
68,3 
10,7 
Kilde: IDATE Vedrører abonnementer frem for apparater 
OMSYC's tal for antal fax-maskiner, modem, personsøgere og mobiltelefoner pr. tusind 
indbyggere giver også et interessant billede af teknologiens indtrængen i EU-landene, 
USA og Japan (se tabel 7.17 nedenfor). Selv om de ikke udelukkende vedrører teknologi i 
hjemmene, bekræfter de det indtryk, IDATE's tal giver, om at Europa stadig sakker 
bagud, især når det gælder mobiltelefoner. 
Tabel 7.17 Teknologipenetration pr. 1000 indbyggere, 1993 
Fax-maskiner Modem Person-søgere Mobil-telefoner 
Tyskland 
Canada 
Spanien 
USA 
Frankrig 
Italien 
Japan 
UK 17,4 
20,6 
20,5 
48,6 
20,6 
27,2 
55,3 
19,7 9,2 
28,0 
9,7 
76,0 
19,9 
10,0 
i.a. 
13,0 6,4 
17,8 
3,9 
61,9 
5,9 
4,1 
59,4 
12,2 17,3 
42,9 
6,9 
52,8 
7,8 
17,3 
18,3 
27,7 
Kilde: Les Chiffres Clés des Télécommunications Mondiales, OMSYC 
14 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Der har været en tendens til, at tal om omfanget af personlige computere i private hjem 
har været upålidelige og misvisende. Imidlertid er der voksende enighed om, at der i 1994 
i de regioner i Europa, der er længst fremme, findes en PC i mellem 20 og 25% af 
hjemmene. 
Den store mængde af teknologi i amerikanske hjem har bidraget til at stimulere et 
forbrugermarked for elektroniske informationstjenester. I USA er forbruger-online 
allerede veletableret med Prodigy og CompuServe som de største udbydere af online-
tjenester til den brede offentlighed og hjemmearbejdende arbejdstagere. I slutningen af 
1993 havde Prodigy 2,1 mio. abonnenter - en vækst på bare 5% i forhold til det 
foregående år - hvorimod CompuServe oplevede en vækst på 41,6%, hvilket bragte det 
samlede antal abonnenter op på 1,6 mio. America Online er meget mindre end disse to, 
skønt antallet af abonnenter steg med 165% i løbet af 1993 til 0,53 mio. Amerikansk 
forbruger-online vil sandsynligvis vokse betydeligt inden for området specialiserede 
computerinformationstjenester. Der findes allerede en række online computer-tidsskrifter, 
og Apple virker fast besluttet på at gøre en kraftig entré på dette marked med sin egen 
forbrugertjeneste, eWorld, der vil blive lanceret i løbet af 1994 og ifølge Apple vil 
tiltrække millioner af brugere i løbet af de næste fem år. I slutningen af 1993 meddelte Ziff 
Davis også, at man ville lancere sin egen online tjeneste rettet mod de 3,5 mio. computer-
tidsskriftabonnenter. Ziff Davis Interactive vil blive lanceret i sidste kvartal af 1994 og 
forventes at tiltrække 185.000 abonnenter i løbet af de første 12 til 18 måneder. 
Indtil for nylig har forbrugere i Europa ikke brugt online tjenester særlig meget, men 
CompuServe er begyndt at tage hul på det europæiske marked med 130.000 abonnenter 
pr. juni 1994. Ifølge CompuServe er antallet af europæiske abonnenter fordoblet i hvert af 
de sidste tre år og forventes at fordobles igen til over 250.000 i løbet af 1994/5. Imidlertid 
kan den stigende bevidsthed om og brug af Internet i Europa gøre det sværere for 
forbruger-online-operatører at etablere sig på dette stadium. CompuServe har taget fat på 
dette problem ved at udvikle en fuld Internet-forbindelse, som det vil gøre tilgængelig i 
løbet af 1994. 
7.8 Medier og markeder på vej frem 
7.8.1 Netværk 
I løbet af 1993 og 1994 voksede adgangen til internationale datanet såsom Internet og 
nationale ækvivalenter betydeligt med enorme stigninger i antallet af brugere og tjenester 
og i mængden af tilgængelige informationer over disse netværk. 
Baggrunden for Internet er allerede drøftet i kapitel 1 i denne beretning, men det er værd 
at se lidt mere på detaljerne i Internets seneste vækst. I en rapport fra 1994 beskrev 
Infonortics følgende indikatorer for væksten af Internet: 
115 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Afsnit 7 
• mellem juli 1992 og juli 1993 steg antallet af netværk, der var forbundet med 
Internet, fra 5.739 til 13.293, idet nye netværk blev forbundet til Internet med en 
anslået hastighed af ét hvert tiende minut; 
• mellem juli 1993 og oktober 1993 steg antallet af Internet-værter fra ca. 1,8 mio. 
til lidt over 2 mio.; 
• Mellem februar 1993 og december 1993 steg antallet af artikler på USENET fra 
35.000 til 43.000; 
Det er blevet næsten umuligt at foretage nøjagtige beregninger af antallet af Internet-
slutbrugere, men tal fra begyndelsen af 1994 antydede et samlet tal på 25 mio. slutbrugere 
i 137 lande, der bruger ca. 2,2 mio. værtscomputere. Internet Selskabets tal for juni 1994 
antydede, at antallet af værter nu var steget til lidt over 3,3 mio. (hvilket udgør en stigning 
på 81% i forhold til det foregående år), og at antallet af brugere var vokset til 30 mio. En 
million nye værter kom til bare i de første seks måneder af 1994, og en stor del af denne 
vækst kan tilskrives lande uden for USA (se tabel 7.18 nedenfor). Små og mellemstore 
virksomheder og free-lancearbejende menes at udgøre en stigende andel af brugerne, 
skønt store selskaber også er stærkt repræsenteret på Internet. F.eks. har Digital 
Equipment Corp over 31.000 computere forbundet til Internet. 
116 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.18 Internet-værter over hele verden 
Land 
USA - undervisning 
USA-handel 
USA - regering 
USA - forsvar 
USA - non profit 
org. 
USA- netoperatør 
USA-lokale Antal værter 
856.234 
' 774.735 
169.248 
130.176 
66459 
30.993 
16.556 % af totalen 
27 
24 
5 
4 
2 
1 
1 %-vis forandring 
siden jan. 94 
41 
36 
31 
26 
31 
146 
153 
USA - i alt 2.044.401 63 38 
UK 
Tyskland 
Canada 
Australien 
Japan 
Frankrig 
Nederlandene 
Sverige 
Finland 
Schweiz 
Norge 
Italien 
Spanien 
Østrig 
Sydafrika 
New Zealand 
Danmark 
Belgien 
Polen 
Portugal 
Irland 
Grækenland 
Luxembourg 155.706 
149.193 
127.516 
127.514 
72.409 
71.899 
59.729 
53.294 
49.598 
47.401 
38.759 
23.616 
21.147 
20.130 
15.595 
14.830 
12.107 
12.107 
7.392 
4.518 
3.308 
2.958 
420 5 
5 
4 
4 
2 
2 
2 
2 
2 
1 
1 
1 
1 
1 
<1 
<1 
<1 
<1 
<1 
<1 
<1 
<1 
<1 37 
51 
48 
42 
69 
117 
43 
40 
i.a. 
24 
22 
38 
79 
30 
42 
157 
175 
147 
55 
25 
103 
249 
37 
Kilde: Internet Society, juli 1994 
Ifølge Internet Selskabet vil der i 1995 være 38 mio. Internet-brugere og 5 mio. Internet­
værter, hvis antallet af brugere fortsætter med at stige med samme hastighed, som det var 
tilfældet i 1993. Ifølge andre overslag vil 100 mio. bnigere om dagen i 1998 etablere 
kontakt med Internet for at sende e-post- meddelelser. 
Der findes mange forskellige informationstjenester på nettene, lige fra obskure, 
elektroniske opslagstavler (BBS), der drives af enkeltpersoner i små baglokaler til 
117 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
erhvervs- og akademiske databaser, der drives af kommercielle udgivere og 
informationsudbydere. Alene i USA blev det anslået, at der var over 50.000 
"hjemmefabrikerede elektroniske opslagstavler" i slutningen af 1993, idet der kommer nye 
til med en hastighed af nogle få hundrede om ugen (kilde: The Economist, december 
1993). Imidlertid er ikke alle BBS-amatørtjenester, der kan bruges gratis af brugerne - og 
de er heller ikke alle i den branche, hvor det drejer sig om at sprede 
dokumentationsmateriale eller skabe et forum for seriøs diskussion. USAs største BBS, 
Event Horizons, har over 35.000 abonnenter og en anslået omsætning på 3,5 mio. US$ 
(3,01 mio. ECU) om året. Den tilbyder hård pornografi i form af et katalog af faste og 
bevægelige billeder, som kan downloades og ses på en WindowsPC'er. 
Et stigende antal europæiske informationsselskaber gør deres tjenester tilgængelige over 
Internet og nationale net. Mange flere afventer imidlertid, at der etableres brugbare 
copyright- og betalingsmekanismer eller er stadig forvirrede over, hvad Internet egentlig 
er, og hvilke kommercielle muligheder det kan tilbyde. 
Der har været en tendens til, at de europæiske selskaber, der har vovet sig ud i udgivelser 
via netværk, tilbyder akademiske og forskningsmæssige informationer eller informationer 
til bibliotekarer og informationsforskere. Dette skyldes for en stor del, at nationale 
forskningsnet er bedre etablerede i den akademiske verden og inden for bibliotekerne, og i 
nogle tilfælde fordi universiteterne har slået sig sammen om at forhandle aftaler om faste 
takster for databaseadgang. Dette har været tilfældet i UK, hvor Bath Universitet har 
koordineret aftaler med informationsudbydere som ISI og the British Library, hvor 
universiteterne betaler en fast takst, og studerende og personale kan få adgang til 
databaserne, som er "gratis på brugsstedet". Mange flere informationsselskaber begynder 
at bruge Internet til at fremme deres tjenester og støtte brugere (Silver Platter tilbyder 
f.eks. SPIN-L til dette formål) og til at give forhåndsinformationer om kommende artikler 
og publikationer. Denne type aktivitet giver informationsselskaberne mulighed for at 
eksperimentere med mediet og giver nye marketingmuligheder. 
I Europa har både Elsevier og Springer Verlag spillet aktive roller i udviklingen af 
tjenester til Internet på samme måde som mange mindre udgivere og akademiske selskaber 
som f.eks. Institute of Physics Publishing og Imperial Cancer Research Fund i UK. 
Gennem Elsevier's Tulip-projekt er der kommet 60 nye tidsskrifter til Internet. 
Bibliografiske databaser, aktuelle informationstjenester (som Springer's Journal Preview) 
og dokumenttjenester (som Blackwell's UnCover) gør også deres virkning i den 
europæiske, akademiske verden. 
Selv om den største medieopmærksomhed har været vendt mod Internet, er der sket et 
stort udviklingsarbejde på regionalt og nationalt plan i Europa for at skabe akademiske og 
forskningsmæssige netværk, som senere er blevet udvidet til erhvervslivet (se tabel 7.19). 
Det franske netværk, Renater (Réseau national de télécommunications pour la 
technologie, l'enseignement et la recherche), begyndte som en forbindelse mellem flere 
regionale netværk og blev så udvidet til hele landet. Det er for nylig blevet åbnet for 
erhvervslivet. Nationale netværk i Europa er forbundet ved hjælp af EuropaNET, og en 
aftale blev underskrevet af seks netværksoperatører i slutningen af 1992 med henblik på 
118 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
udviklingen af et ATM-forskningsnet på forsøgsplan. I mellemtiden finder der fortsat 
forsøg med ATM og bredbåndsnet sted på regionalt og nationalt plan. Disse net er 
indbyrdes forbundet med Internet, skønt adgangen til nogle kan være begrænset til den 
akademiske verden. 
Tabel 7.19 Forskningsnet i Europa 
Nationale netværk, første generation 
GARR ' I Italien 
JANET UK 
RCCN Portugal 
RedlRIS Spanien 
RENATER [ Frankrig 
Forsøg med regionale ATM-net 
BBA I Belgien 
BREHAT Paris, Rennes og Lannion 
EXPLOIT Basel 
RECIBA Madrid 
RIA Aveiro 
SGN Stockholm 
SURFnet | Nederlandene 
Nationale bredbåndsnet 
BATMAN I Danmark 
DPN Tyskland 
SUPERJanet UK 
Supernet | Norge 
Grænseoverskridende net 
EuropaNET Europa 
BETEL Grækenland/Frankrig/Schweiz 
HPC-Vision Frankrig/Tyskland 
ISABEL Spanien/Portugal 
TIRONET I Nord/Sydirland 
I Kilde: Les réseaux à large-bande en Europe : quel futur? 
I IP. Euzen, EU Bruxelles 
119 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Afsnit 7 
7.8.2 Bærbare referenceprodukter og personlige kommunikationsapparater 
Siden selskaber som Franklin og Selectronics i 1980'erne indførte de første regnemaskine-
lignende, elektroniske ordbøger, er de bærbare reference- og 
kommunikationsvirksomheder skudt op som paddehatte. Selv om en række bærbare 
produkter, der kun kan bruges til opslag, stadig spiller en vigtig rolle på dette marked, 
skal de nu konkurrere med en ny generation af bærbare produkter, som også tilbyder 
dataregistrering og kommunikationsfaciliteter. Af disse produkter var det, der virkelig 
blev banebrydende i 1993, når det gælder mediedækning og almindelig 
kundskabsformidling, Apple's Newton, det første af et nyt sortiment af 
skriveredskabsbaserede produkter, som giver brugeren mulighed for at skrive beskeder på 
skærmen i hånden, konvertere disse til ASCII-tekst og overføre dem ved hjælp af fax­
modem samt have kalender- og adressebogsfaciliteter og naturligvis datafiler til opslag og 
noter. Bærbar, skriveredskabsbaseret databehandling er ikke nyt (de første pionerer inden 
for denne teknologi var GO Corporation og EO Inc.), men dette var første gang, en 
producent for alvor forsøgte at komme ind på forbrugermarkedet. 
En række europæiske producenter er blevet involveret i markedet for personlige 
kommunikationsapparater, skønt de har været tilbøjelige til at gøre dette gennem alliancer 
med US A-baserede selskaber frem for at begynde for sig selv. Siemens har f.eks. en aftale 
med Apple og støtter Newton-teknologien, mens Philips har opkøbt en aktiepost i General 
Magic, og Olivetti har købt en mindre aktiepost i EO Inc. AT&T opkøbte i mellemtiden 
51% af aktierne i EO, som selv for nylig havde sluttet sig sammen med det UK-baserede 
Active Book Company. 
Markedet for bærbart kommunikations- og opslagsudstyr må være et af de mest 
opreklamerede inden for forbrugerelektronikindustrien med prognoser for markedet for 
bærbare computere og kommunikationsapparater på helt op til 7,4 mia. US$ (6,7 mia. 
ECU) i hele verden i 1997 (kilde: Technologic Partners, New York). Olivetti forudser, at 
der alene i Europa vil være 40 mio. enheder i brug ved slutningen af år 2000. Prognoser 
udgivet af Dataquest i marts 1993 synes imidlertid noget mere rimelige, nemlig 11,5 mio. 
brugere i 1997. Dataquest antyder to mulige scenarier for udviklingen af markedet for 
bærbare computere/kommunikationsapparater. Ifølge det første vil væksten i Europa være 
lille i begyndelsen, idet stigningen ikke vil sætte ind før 1996. Kritiske faktorer for dette 
scenario er: 
• Det punkt, hvor produkterne når et acceptabelt prisniveau i Europa (omkring 350 
USS/301 ECU eller derunder). 
• Yderligere udvikling i genkendelse af håndskrift. 
• Vedtagelse af normer for mobile datakommunikationsteknologier generelt. 
• Markedets tilvænning til den nye teknologi. 
120 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
I Dataquests andet scenario kommer stigningspunktet i 1994/5 og følges af hastig vækst. 
Den vitale faktor her vil være etableringen af de-facto-normer for alle personlige 
kommunikationsapparater, der gør det muligt for markedet at udvikle sig mere 
sammenhængende. Ud over de faktorer, Dataquest lægger vægt på, er spørgsmålet om 
tværeuropæiske mobile kommunikationsnet og adgang til GSM imidlertid altafgørende i 
Europa. Indtil nu er fremskridtene sket langsomt, og Dataquests scenario med en tidlig 
stigning forekommer derfor usandsynlig. Når dette er sagt, er der i Bangemann-rapporten 
og Kommissionens efterfølgende handlingsplan lagt megen vægt på sammenkobling, 
ophævelse af regler og takstreduktion for tværeuropæiske mobile net. Kombinationen af 
regeringstiltag og nye markedsmuligheder vil sandsynligvis stimulere en intens aktivitet i 
den mobile kommunikationssektor i de næste par år. (Se afsnit 2.2.2 om 
telekommunikation med henblik på en fyldigere drøftelse af mobilkommunikation). 
Siden det privatejede Sony i 1990 i Japan lancerede sin elektroniske bog (EB), er der 
blevet foretaget en række ændringer for at forbedre dens funktionsdygtighed og gøre den 
mere tilgængelig for softwareproducenter og brugere. Imod slutningen af 1993 meddelte 
Sony, at den ramme, der ligger rundt om EB-disken, vil kunne tages af, og at brugere nu 
vil kunne afspille EB'er på et CD-ROM drev på en PC'er. EB'en er en 20 cm CD-ROM 
med en kapacitet på 200 mb, med andre ord omkring 100.000 tekstsider, 32.000 
grafikenheder eller 5,6 timers digital lyd. 
Siden lanceringen af EB hævder Sony, at der er produceret over 300 software-titler på 
otte sprog, og at salget er udvidet til 17 lande, idet Panasonic, Sanyo og Sharp alle har 
introduceret deres egne EB-afspillere. Europæiske hardwareselskaber har været mindre 
aktive på EB-markedet end deres japanske konkurrenter, skønt nogle fa europæiske 
udgivere (såsom Langenscheidt) har produceret EB-titler. Det samlede antal EB-
afspillere, der er blevet solgt i hele verden, var ifølge Sony ca. 500.000 i slutningen af 
1993, og salget i løbet af 1994 forventes at nå mellem 200.000 og 300.000 (se tabel 7.20). 
121 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Afsnit 7 
Tabel 7.20 Salg af EB-afspillere over hele verden 
Antal salg (i tusinder) 
250 
200 
150h 
100h 
50 h 
1990 230 
1991 1992 1993 1994 
Kilde: Sony 
Størsteparten af disse salg finder imidlertid stadig sted i Japan, idet salg i Japan tegnede 
sig for 65% af det samlede salg i 1993 og forventes at udgøre samme andel i 1994. 
7.8.3 Bestillingsvideo og interaktivt TV 
Bestillingsvideo (Video on Demand = VOD) vil sandsynligvis blive en af de større 
applikationer for højhastighedsnet eller informations-supermotorveje. I denne 
sammenhæng er det hensigtsmæssigt at undersøge bestillingsvideo i forbindelse med de 
informationsmarkeder, der opstår, skønt det også vil være en betydningsfuld udvikling for 
den bredere audio-visuelle sektor, der diskuteres i afsnit 7.9. 
Ideen bag bestillingsvideo er, at et film- eller videoarkiv gøres tilgængeligt over et net via 
tjenesteudbyderens server, og som brugere så kan søge på via deres fjernsynsapparater og 
intelligent tilbehør. Der foretages herefter et valg, og der gennemføres en elektronisk 
transaktion ved brug af et kreditkort eller intelligent kontokort. Afkodnings- og 
udpakningsanordninger i det intelligente tilbehør vil herefter gøre det muligt for brugeren 
122 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
at downloade og se filmen. I fremtiden kan det også blive muligt at lave en video-CD-
optagelse af filmen mod ekstra betaling. Hvor hurtigt udviklingen inden for 
bestillingsvideo kommer til at gå, afhænger i vid udstrækning af, om der findes 
telekommunikationsnet med bredbånd, og af hvor stor succes amerikanske selskaber, der i 
øjeblikket eksperimenterer med simple, interaktive tjenester, far. Fuldt udbygget 
bestillingsvideo via ATM-tilsluttede bredbåndsnet ligger sandsynligvis adskillige år og 
nogle få mia. ECU i investeringer ude i fremtiden. 
Til trods for begejstringen i medieindustrierne er det potentielle marked for 
bestillingsvideo stadig en ukendt størrelse. Af denne grund eksperimenterer operatører 
med applikationer, som kan fungere på den eksisterende infrastruktur. 
Satellitfjernsynsselskaber arbejder f.eks. på noget, der ligner bestillingsvideo (Near-Video 
on Demand), som vil gøre det muligt at få adgang til eksisterende programressourcer ved 
at bruge den eksisterende infrastruktur. En række film udsendes fortsat, så brugeren 
foretager sit valg og så venter på den næste udsendelse af filmen. Afhængig af antallet af 
sendekanaler og antallet af film kunne dette være alt fra hvert 10. minut til hver halve 
time. På denne måde ligner det teletekstudsendelse. 
Fuldstændig interaktivt fjernsyn ligger længere ude i fremtiden, delvis på grund kravet til 
to-vejskommunikation, og delvis fordi det vil blive kostbart og tidkrævende at udvikle 
indhold til interaktiv søgning som en del af en film eller et fjernsynsprogram. I mellemtiden 
kan der tilbydes en vis form for interaktivitet ved at forbinde en telefon til et fjernsyn via 
audiotex- og teleteksttjenester. Denne teknologi bliver på nuværende tidspunkt brugt til 
applikationer såsom afstemning via TV, spil og indkøb. 
Nogle af de selskaber, der allerede er involveret i at tilvejebringe tjenester, igangsætte 
forsøg og gennemføre udviklingsarbejde, fremgår af tabel 7.21. 
Rækken af de selskaber, der er involveret i interaktivt TV- og bestillingsvideo-projekter 
afspejler den kendsgerning, at dette forventes at blive et meget lukrativt marked både for 
netudbyderne og for indholdsejerne. Der er allerede stærk konkurrence om levering af 
intelligent tilbehør, og forbrugerelektronikproducenter ser ud til at være fast besluttede på 
at kæmpe for markedsdomninans på dette område. 
Bortset fra reklamepåfund er der imidlertid meget få pålidelige data til rådighed, som 
sætter tal på det interaktive TV-marked eller giver prognoser for fremtiden. Det anføres i 
en rapport fra 1993 fra Quadrature med titlen Interactive TV in Europe and the USA, at 
det amerikanske marked allerede var ca. 1 mia. US$ værd (0,86 mia. ECU) i midten af 
1993. Det hævdes også, at flere mennesker i Europa har adgang til interaktive TV-
tjenester end i USA, hovedsageligt fordi europæiske selskaber som Radio Television 
Luxembourg (RTL), Canal+ og News Corporation er begyndt at eksperimentere med at 
tilbyde ret enkle, interaktive tjenester såsom simple spil- og undersøgelsesapplikationer. 
Der forventes at komme yderligere incitament til interaktiv tjenesteudvikling fra 
amerikanske selskaber med europæiske kabelinteresser. 
123 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.21 Udvalgte selskaber, der arbejder med bestillingsvideo og interaktivt 
TV 
Selskab 
AT&T 
GTE 
Bell Atlantic 
Nynex 
Ameritech 
Microsoft 
TCI 
TV Answer 
Viacom 
Liberty Media 
Time Warner 
QVC 
BT 
France Telecom 
CLT 
Canal+ 
France 2/3 Hoved­
aktivitet 
Telekommunik. 
Telekommunik. 
Telekommunik. 
Telekommunik. 
Telekommunik. 
Software 
Kabel-TV 
Radiobølge-TV 
Satellit-TV 
Kabel 
Kabel-TV 
Kabel-TV 
Telekommunik. 
Telekommunik. 
Satellit-TV 
TV 
TV Op-
rin-delse 
USA 
USA 
USA 
USA 
USA 
USA 
USA 
USA 
USA 
USA 
USA 
USA 
UK 
F 
Lux 
F 
F Nøglepartnere 
News Corp, ComStream 
Philips, Discovery Chnl. 
Liberty Cable 
Intel, Gen.Instrument 
Hewlett-Packard 
* 
Prodigy, X Press 
AT&T, Gen.Instruments 
BSkyB 
IBM 
Lyonnaise Comms. 
News Corp 
Hachette, Virgin Megastore, 3 
Suisses J 
Kilde: Quadrature / Delphic, 1993 | 
7.9 Det audio-visuelle marked 
Værdien af det audiovisuelle marked for hele verden, herunder hardware og software, blev 
sat til 289 mia. US$ (248 mia. ECU) i 1992, og ifølge the International Observatory for 
Communication Systems (OMSYC) i Paris vil der være begrænset vækst i 1993/4, hvilket 
vil bringe markedsværdien op på 295 mia. US$ (254 mia, ECU) ved slutningen af dette år. 
Inden for denne tidshorisont forventes indtægter fra udstyr at stige 1,7%, mens indtægter 
for tjenester vil stige så lidt som 0,5%. Dette er en fortsættelse af tendensen med lav 
vækst fra begyndelsen af 1990'erne (samlet vækst var 0,6% i perioden 1990-1992) og er 
en skarp kontrast til den gennemsnitlige årlige vækstrate på 6,3% beregnet for årene 1985 
til 1990. 
Ifølge OMSYC's rapport Les Chiffres-Clés de l'Audiovisuel Mondial, der blev udgivet i 
slutningen af 1993, opdeles markedet som følger i tabel 7.22: 
124 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.22 Udgifter til det audiovisuelle marked for hele verden, 1992 
AV-hardware 
** 
TV-indtægter 
Radioannoncering 
Biograf 
Indspillede videobånd lait Mia. ECU 
' 114,3 
85,8 
10,7 
11,5 
26,5 
248,8 Procent 
45,9 
34,5 
4,3 
4,6 
10,7 
100,0 Gns. årlig vækst siden 
1987 
5,4 
4,2 
0,5 
-1,5 
6,1 
4,4 i 
Kilde: OMSYC / Television Business International, jan. 1994 1 
omfatter erhvervs-og forbrugerudstyr 
omfatter æterbåren og kabel-TV | 
I den samme rapport anføres, at USA repræsenterer den største audiovisuelle andel med 
38,4% af verdens udgifter, mens Europa tegner sig for 26,4% og Japan for 16,8%. 
Imidlertid viser tabel 7.23, at der er en koncentration af audiovisuelle kæmper i Europa, 
idet 34,4% af de førende audiovisuelle selskabers indtægter skabes i EU i 1992. Dette er 
et lille fald i forhold til det foregående år, men en betydelig forbedring i forhold til 
situationen i 1988. 
Tabel 7.23 Indtægter fra de 50 største audiovisuelle koncerner efter oprindelse 
Region 
USA 
EU 
Japan 
Andre Procent af indtægterne fra de 50 største 
1988 
41,5 
29,4 
22,5 
6,7 1991 
36,8 
36,4 
23,2 
3,6 1992 
32,6 
34,4 
27,8 
5,2 
Kilde: IDATE i 
Af én analyse fra 1994 af the Top Fifty European Media Owners fra Zenith fremgår det, 
at de tre top-placeringer for 1992 er de samme som det foregående år med Reed/Elsevier, 
Fininvest og Bertelsmann som de førende, når det gælder medieindtægter. Annoncering i 
fjernsyn, radio, aviser, tidsskrifter, biografer, og udendørs medier er omfattet af 
definitionen på medieindtægter, men udgivelses- og produktionsaktiviteter, der ikke 
vedrører annoncering (såsom trykning, bogudgivelser og programproduktion) ikke er 
medregnet. 
125 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Afsnit 7 
Ved at lægge deres 50 største sammen konkluderede Zenith, at kommercielt fjernsyn 
fortsat oplever en høj vækst, ofte direkte proprotionalt på bekostning af statsejet, 
æterbårent fiemsyn. Zenith konkluderede også, at medieselskaberne havde reageret på 
afmatningen ved at skære ned på omkostningerne, og at det skuffende antal pressetitler i 
Europa (især i Frankrig og Tyskland) har faet mange presseejere til at diversificere 
yderligere i radio- og fjernsynsmedier. Virkningerne af sammenfald og fremkomsten af 
multimediemarkeder kan ikke skelnes i Zeniths analyse, da disse to fænomener kun har 
lille praktisk betydning for medieindustrierne i den pågældende periode. I tabel 7.24 
nedenfor vises et udsnit af de 10 største medieejere, deres medieindtægter og deres 
samlede indtægter. 
Tabel 7.24 De 15 største, europæiske medieejere prioriteret efter medieindtægter 
Placering 
1 
2 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
11 
12 
13 
14 
15 Selskab 
Reed/Elsevier 
Fininvest 
Bertelsmann 
Axel Springer 
CLT 
Havas 
Heinrich Bauer 
Matra/Hachette 
Hersant 
RCS Editori 
United Newspapers 
Canal Plus 
TFl 
News International 
Daily Mail and General 
Trust Medieindt. 1992 
(Mio. ECU) 
3.198,3 
2.629,9 
2.067,4 
1.711,1 
1.606,3 
1.569,5 
1.483,5 
1.429,5 
1.397,1 
1.330,9 
1.170,8 
1.112,4 
1.028,3 
1.016,8 
975,5 Samlede indtægter 
1992 
(Mio. ECU) 
9.453,1 
3.739,5 
9.453,1 
1.963,4 
1.680,3 
4.578,3 
1.584,9 
8.950,9 
1.397,1 
2.039,1 
1.263,4 
1.289,3 
1.207,6 
1.057,8 
1.008,4 
Kilde: Top 50 European Media Owners 1994, Zenith Media Worldwide | 
7.9.1 Fjernsyn, biograf og video 
Når man ser på EU's konkurrencemæssige position, fremgår det klart af tallene for 1990-
1992, at der er et betydeligt underskud i den audiovisuelle handel EU/USA. I 1990 var 
USAs indtægter i EU fra TV, biograffilm og video på 3.198 mio. ECU (3.150 mio. ECU i 
1992), hvorimod EU-indtægterne i USA kun beløb sig til 212 mio. ECU (248 mio. ECU i 
1992). Selv om dette afspejler en lille indsnævring af hullet, var EU-underskuddet i 1992 
stadig på 2.902 mio. ECU (se tabel 7.25). 
126 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Afsnit 7 
Tabel 7.25 EU's audiovisuelle handelsunderskud over for USA, 1990-1992 
Biograffilm 
Fjernsyn 
Video 
lait 
EU-underskud 
Kilde: IDATE USAs indtægter i EU 
(Mio. ECU) 
1990 
975,2 
1.099,1 
1.124,0 
3.198,3 1992 
733,6 
1.417,3 
999,3 
3.150,2 EUs indtægter i USA | 
(Mio. ECU) I 
1990 
43 
80,8 
88,6 
212,4 
2.985,9 1992 | 
63,6 
81,7 
102,3 
247,6 
2.902,9 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har erkendt, at de europæiske film- og 
fjernsynsindustrier far brug for en radikal ændring, hvis de skal konkurrere på 
internationale markeder, men uenighed blandt medlemsstaterne om de under GATT-
forhandlingerne foreslåede foranstaltninger har gjort det vanskeligt at nå til en konsensus 
om audiovisuel politik. I april 1994 fremlagde Kommissionen en grønbog om Strategiske 
muligheder for at styrke programindustrien i forlængelse af Den Europæiske Unions 
audiovisuelle politik. Denne blev senere diskuteret på den europæiske audiovisuelle 
konference i Bruxelles i juni/juli 1994 og vedtaget af EU. Yderligere foranstaltninger 
inden for den audiovisuelle sektor blev anbefalet i Bangemann-rapporten og efterfølgende 
i Kommissionens handlingsplan. I sidstnævnte stod, at et revideret direktiv om fjernsyn 
uden grænser burde vedtages af Kommissionen i løbet af 1994, og at en opfølgning på 
grønbogen om mediepluralisme var undervejs. 
Ifølge Frost & Sullivan var værdien af fjernsynsprogrammarkedet i hele verden i 1993 80 
mia. US$ (69 mia. ECU) og stiger 10% om året. I mellemtiden ser antallet af solgte 
fjernsynsapparater ud til fortsat at stige støt med 5% om året indtil år 2000; til trods for at 
markedet er mættet, skyldes den fortsatte vækst i fjernssynssalg i vid udstrækning 
udskiftning og køb af fjernsyn nr. 2. Tallene i tabel 7.26, der er samlet af The Economist 
fra Morgan Stanley og Frost & Sullivan, angiver, at USA tegner sig for næsten 40% af 
programmarkedet, og at betalings-TV og TV-shoptjenester nu udløser betydelige 
indtægter. 
127 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.26 Beregninger over det amerikanske fjernsynsprogrammarked, 1992 
(Mia. ECU) 
Mia. ECU 
TV- Hjemme «Video- Grundl. Progr. Betalings- TV-shop Kabel-TV 
annonceringvideo kassette kabelnet salg kabelnet annoncering 
* Lejeintægt og salg 
Kilde: Morgan Stanley, Frost & Sullivan / The Economist, februar 1994 
Andelen af fjernsynsindtægter fra annoncering synes at stige støt, idet indtægter fra kabel-
TV stiger særligt hurtigt. Det fremgår af tabel 7.27 nedenfor, at æterbåren annoncering 
tegnede sig for næsten halvdelen af fjernsynsindtægterne i 1992 i hele verden. 
128 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.27 Opdeling af fjernsynsindtægter fra hele verden, 1992 
Mia. ECU 
Æterbårne 
reklamer 47.7 . Æterbårne 
abonnementer 1 .5 
Kabelannoncering 3.2 
Licens Afgift 
/regerin g 1 3.2 
Kabelabonnement 20.3 
Kilde: OMSYC/Television Business International, jan. 1994 
Hjemmevideo viser fortsat højere vækstrater end både fjernsyn og biograffilm med en årlig 
vækst på ca. 6,1% siden 1987, hvilket bringer lejeindtægter over hele verden op på 14,4 
mia. ECU i 1992 og 6,96 mia. ECU for salg det samme år. Salgsmarkedet vokser særdeles 
hurtigt (med en årlig vækstrate på 26% ifølge OMSYC), hovedsagelig takket være 
faldende detailpriser. I Europa beløb detailsalg af videoer sig til over 6 mia. US$ (5,16 
mia. ECU) ifølge en rapport med titlen Video Entertainment Europe udgivet af Dodona 
Research. Ifølge den samme rapport vil værdien af markedet om ca. tre år være over 12% 
større i faktiske tal, end det var i 1993 delvis takket være nye leveringsformer såsom 
bestillingsvideo. 
7.9.2 Audio 
En MBI rapport for hele verden for 1994 antyder, at verdensmarkedet for musiksalg vil nå 
op på 31,65 mia. US$ (27,2 mia. ECU) i 1994. Dette er en stigning på 5% siden 1993, da 
tallet var 31,14 mia. US$ (26,8 mia. ECU), og markedet forventes at vokse 7% om året 
og nå op på 44,2 mia.USS (38 mia. ECU) i 2000 (se tabel 7.28). 
129 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.28 Verdensmarkedet for musik - globalt salg og prognoser 1991-2000 
Musiksalg (Mio. ECU) %-vis årlig vækst 
1992 24.686 - 8,0 
1993 25.920 5,0 
1994 27.216 5,0 
1995 28.850 6,0 
1996 30.292 5,0 
1997 32.412 6,5 
1998 34.681 7,0 
1999 36.054 4,5 
2000 I 38.015 I 5^5 
1 Kilde: MBI World Report, 1994 
USA forventes at være et godt stykke foran med hensyn til at have den største andel af 
markedet, selv om Tyskland, UK og Frankrig fortsat vil have en plads blandt de fem 
største. I tabel 7.29 gives prognoserne for de geografiske markedsandele i år 2000. 
130 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.29 De fem største markeder for musiksalg, 2000 
Mio. ECU USA 10797 
43% 
Japan 5827 
23% Frankrig 2626 
10% 
UK 2745 
Tyskland 3265 11% 
13% 
Kilde: MBI World Report, 1994 
Salget af compact disks har nu oversteget salget af kassettebånd og LP-plader på næsten 
alle nationale markeder. 
The British Phonographic Industry, at 230.000 mennesker var ansat i musikindustrien i 
1992 i hele Europa, hvoraf en stor del var ansat i detailleddet. Alene i UK var 48.600 
ansat i musikindustrien, hvoraf ca. 30% i detailhandel, 16% var professionelle musikere, 
og 8% var ansat i pladeselskabernes administrations- og marketingafdelinger. 
7.10 Trykte udgivelser 
I 1993 udgav informationsmarkedstilsynet en rapport med titlen New Opportunities for 
Publishers in the Information Services Market. Rapporten blev hilst velkommen af 
udgivere af både trykte og elektroniske publikationer som en af de første offentliggjorte 
undersøgelser, der systematisk behandler de elektroniske informationstjenesters virkning 
på den traditionelle forlagsindustri, og hvori der opstilles nye muligheder for sektoren for 
trykte publikationer. Rapporten er også en nyttig baggrund for selve markedet for trykte 
131 
IMO Årsberetning 1993 - 1994 Afsnit 7 
publikationer, og skønt den er blevet resumeret i et IMO-arbejdspapir (93/4) og blev godt 
omtalt på Frankfurter-bogmessen, er dens resultater værd at opsummere her, da de udgør 
et nyttigt referencepunkt. 
Det blev anslået, at EU-baserede udgivere havde skabt indtægter på 75,5 mia. ECU i 1991 
fra aviser (25 mia. ECU) tidsskrifter (22 -mia. ECU), bøger (18,5 mia. ECU) og 
virksomhedsudgivelser (10 mia. ECU). Samme år havde produktionen i USA en værdi, 
der var 39% højere end i Europa ifølge INTERGRAF og næsten det dobbelte af 
produktionen i Japan. Selv om handelsmængden mellem USA og Europa forblev lav, har 
EU's eksporthandelsbalance været positiv siden 1982, skønt den faktiske værdi af 
handelsoverskuddet ifølge Eurostat faldt lidt i 1991 til 2.104 mio. ECU fra 2.136 mio. 
ECU det foregående år. 
Europa er fortsat en dominerende faktor på verdensmarkedet for trykte publikationer, især 
inden for bøger og undervisningsmateriale. En "hitliste" fra Kagan World Media over 
verdens 20 største udgivere i forhold til indtægt omfattede 10 EU-baserede forlags- og 
mediekoncerner, hvis samlede omsætning i 1991 var 24,1 mia. ECU. Af tabel 30 fremgår 
EUs største udgivere efter 1992-omsætningen, idet de figurerer sammen med de 500 
største efter omsætning. 
Tabel 7.30 EU's største udgivere efter omsætningen i 1992 
Position 
89 
151 
252 
256 
309 
417 
422 
450 
464 
469 
473 
48? 
1 Kilde: Internatio 
I omfatter Selskab 
Bertelsmann 
Hachette 
Reed Int. 
Pearson 
* 
Axel Springer 
VNU 
United Newspapers 
Wolters Kluwer 
Elsevier 
Mondadori 
Groupe de la Cité 
Dly Mail/Gen Trust nal Management, 1993 
trykkerivirksomhed Placering af 
hovedsædet 
Tyskland 
Frankrig 
UK 
UK 
Tyskland 
Nederlandene 
UK 
Nederlandene 
Nederlandene 
Italien 
Frankrig 
UK Salg 
(mio. ECU) 
7.042 
4.360 
2.319 
2.284 
1.795 
1.182 
1.160 
1.030 
982 
958 
951 
920 
Vækstraterne i forlagsindustrien i EU er blevet langsommere i de sidste par år fra omkring 
3,8% til 2%. Markedsopdelingen i tabel 7.31 viser, at aviser har den største andel af 
markedet for trykte udgivelser efterfulgt af tidsskrifter. 
132 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Afsnit 7 
Tabel 7.31 Markedet for udgivelser i EU, 1991 
Mia. ECU 
Aviser 25 
33% 
Tidsskrifter 22 
29% 
Firmapublikationer 10 
13% 
Boger 18.5 
25% 
Kilde. Consulting Trust, 1993 
Udgivelsesindustrien er stærkt koncentreret i Europa, og i mange lande kontrollerer de 
største ti udgivelseskoncerner 50-70% af markedet. Tilsammen anslås der at være ca. 
60.000 forlag i Europa, hvoraf flertallet er bogforlag. I år 2000 forudser Consulting Trust, 
at EU-baserede udgivere vil få salgs- og annonceindtægter på 123,8 mia. ECU, hvoraf de 
elektroniske forlagsaktiviteter vil bidrage med ca. 12,1 mia. ECU. 
133 

8 KONKLUSIONER 
1. Informationssamfundet er på vej. Under denne beretnings referenceperiode har den 
"digitale revolution" været et stort diskussionsemne. Men man kunne hævde, at 
den digitale revolution faktisk begyndte i informationssektoren for 25 år siden med 
fremkomsten af elektroniske informationstjenester. Drastiske ændringer finder nu 
sted i telekommunikationssektoren med indførelsen af ISDN og bredbåndsnet i 
Den Europæiske Union. Med undtagelse af CD-Audio er digitaliseringen på den 
anden side kun lige begyndt at gøre sig gældende i den audiovisuelle sektor. 
Skønt digitaliseringen har forbedret mange faglige processer, har den endnu ikke 
drastisk ændret erhvervs- og privatliv. Vi har endnu ikke fået den fulde virkning af 
den digitale revolution, og det er vanskeligt at forudse, med hvilken hastighed 
forandringen vil ske. 
Den digitale revolution vil være mere eller mindre gennemført, når de følgende 
scenarier er blevet en praktisk realitet: 
• åben, direkte og let adgang til alle offentligt tilgængelige informationer 
hvor som helst i verden (inklusive tekst, lyd, faste og levende billeder) 
uanset tid og sted, på modersmålet, om nødvendigt specielt lavet efter 
kundens ønske og økonomisk tilgængeligt for enhver; 
• økonomisk tilgængelig telekommunikation via lyd og billede over hele 
verden, til rådighed uanset tid, sted og sprog; 
• let anvendelige transaktionstjenester, tilgængelige via elektroniske medier 
fra et hvilket som helst sted. 
Vi er allerede på vej mod et miljø, hvor scenarier som disse er en mulighed takket 
være tekniske udviklinger og større industriforetagenders aktiviteter. 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har adskillige forsknings- og 
pilotprojekter undervejs til støtte for disse udviklinger. Udsigten til et 
informationssamfund har også fanget politiske og industrielle beslutningstageres 
opmærksomhed. 
2. Mange lande lægger nu fundamentet til den fremtidige udvikling. De initiativer, der 
allerede er taget i de store industrialiserede lande som USA, Japan, Canada og 
Den Europæiske Union, vil bane vejen for et informationssamfund, og yderligere 
initiativer vil følge. En G7-konference vil finde sted i Bruxelles i begyndelsen af 
1995 med henblik på at diskutere udviklingen af en åben, konkurrencedygtig og 
integreret, verdensomspændende informationsinfrastruktur. 
Den Europæiske Union, som er sakket bagud i forhold til USA og Japan i 
digitaliseringsprocessen, forsøger nu at indhente det forsømte med en række 
initiativer, herunder bl.a. det fælles, europæiske informationsområde, Hvidbogen 
135 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Konklusioner 
om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, Bangemann-rapporten og 
handlingsplanen om Europas vej til informationssamfundet. Disse initiativer er 
vigtige for Europa, fordi de vil hjælpe Unionen til at indtage sin plads blandt de 
lande, der fastsætter grundprincipperne for det globale informationssamfund. 
Imidlertid understreges det i Bangemann-rapporten og det efterfølgende svar fra 
Det Europæiske Råd, at der er behov for, at den private sektor tager initiativ til at 
tage fat på nye markeder og indføre nye teknologier. Når dette er sagt, er der en 
række spørgsmål, der stadig skal besvares: 
• Hvordan kan den private og offentlige sektor samarbejde om at opbygge 
grundlæggende infrastruktur især i de lande i Unionen, der ikke er så langt 
fremme? 
• Når infrastrukturen er på plads, hvilken slags tjenester og applikationer vil 
så blive leveret? 
• Hvilke kræfter vil drive markedet for disse tjenester? 
• Hvem vil dominere det europæiske informationssamfund - er der fare for, 
at ikke-europæiske mediekoncerner vil dominere? 
På samme måde er informationssamfundets socio-økonomiske virkninger indtil 
videre uklare: 
• Hvordan vil virkningen blive på beskæftigelsen? 
• Hvordan vil det påvirke den regionale udvikling? 
• Hvordan vil det sociale, samfundsmæssige og kulturelle miljø blive 
påvirket? 
4. En mere omfattende infrastruktur af høj kvalitet forudsætter et massemarked for 
informationsprodukter og tjenester, så der kan skabes udbytte af investeringerne 
og langsigtet omkostningseffektivitet. Betydningen og værdien af 
indholdsindustrien (herunder trykte og elektroniske udgivelser, film, video og 
produktion af audio- og fjernsynsprogrammer) vil sandsynligvis vokse som et 
resultat heraf. Den nuværende situation for informationsindustrien (som man kan 
se bevis på i det stigende antal sammenslutninger og opkøb) støtter dette 
synspunkt. 
Teknologikonvergens, som karakteriseres ved udstyr med mange funktioner for 
brugerne og multimedieprodukter, har ført til en omgruppering af IT-, software-, 
grundlæggende infrastruktur- og indholdsindustrier, som nu finder sammen for at 
136 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Konklusioner 
udnytte de nye muligheder. Dette har bidraget til at skabe store overskrifter i form 
af dramatiske ejerskift i medieindustrierne og spændende meddelelser inden for 
områder som bestillingsvideo. Udbredt mediedækning af sådanne udviklinger har 
hjulpet med til at øge den samlede viden om elektroniske informationstjenester i 
regeringer, virksomheder og blandt forbrugere. 
Indholdsindustrien har nu meget at leve op til. Brugernes forventninger er blevet 
større, og de kræver informationsindhold og -præsentation af en stadigt højere 
standard. ICT-industrierne regner med og håber på, at informations- og 
underholdningstjenestesektoren sørger for indhold til computere, 
forbrugerelektroniske produkter og net under udvikling. Regeringer over hele 
verden regner med og håber på, at informationsbrancheme som helhed skaber 
beskæftigelse og stimulerer økonomisk vækst. 
Den største udfordring for indholdsindustrien, hvis den skal leve op til disse 
forventninger, vil være dens evne til at investere tid, arbejde og økonomiske 
ressourcer i udviklingen af nyskabende informationsprodukter og -tjenester. Disse 
investeringer vil være af afgørende betydning, hvis europæiske indholdsselskaber 
skal konkurrere med USA og Japan og dele frugterne af industriens vækst med 
ICT-industrierne. 
Der er stadig usikkerhed med hensyn til fremtidig forbrugeradfærd og niveauet for 
markedsefterspørgslen efter elektroniske informationstjenester, ligesom en klar og 
stabil lovgivningsmæssig ramme stadigvæk mangler. Under disse omstændigheder 
er det ikke overraskende, at indholdsselskaberne har været tilbageholdende med at 
investere stort i at udvikle applikationer til de elektroniske supermotorveje. 
Den europæiske indholdsindustri står over for særlige udfordringer, fordi den 
består af et større antal mindre og mindre vertikalt integrerede samt mere nationalt 
centrerede selskaber end sine amerikanske konkurrenter. For at drage fordel af de 
muligheder, der ligger forude, vil europæiske indholdsselskaber ofte skulle indgå 
joint ventures og alliancer med selskaber i andre regioner. Samtidig vil det være 
nødvendigt at have politikker på nationalt og europæisk plan for at garantere den 
fortsatte tilgængelighed til forskelligartet, multikulturelt informationsindhold og at 
styrke små, europæiske virksomheders konkurrenceevne. 
Ved at bygge på resultaterne af IMPACT-programmet vil Kommissionen for De 
Europæiske Fællesskaber overveje, hvordan der bedst kan skabes gunstige 
betingelser for, at informationsudbyderne tilpasser deres færdigheder og produkter 
til et miljø under forandring, og for at brugen øges. 
6. Den elektroniske informationstjenesteindustri har høj merværdi og et stærkt 
vækstpotentiale, men det europæiske marked er stadig opsplittet. I den finansielle 
og akademiske sektor findes der til en vis grad et tværeuropæisk marked. Andre 
137 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Konklusioner 
steder eksisterer der stadig en række hindringer for dannelsen af et europæisk 
marked for informationstjenester, ikke mindst sprog. Indtrængningen af 
informationsteknologi og -infrastruktur varierer fra region til region, og der 
eksisterer en kombination af retlige og politiske barrierer for udviklingen af 
tværeuropæiske videotex- og audiotexsammenkoblinger. Den overordnede retlige 
og lovmæssige ramme for informationstjenesteindustrien varierer også betydeligt. 
Der er gjort visse fremskridt for at fjerne disse barrierer. Der gøres stadig 
bestræbelser for at søge en teknologisk løsning på sprogbarrierer, og 
Kommissionens sprogprogram vil bidrage til dette arbejde. Der har været større 
kommunikation og samarbejde mellem europæiske netværksoperatører. Der er 
blevet gjort nye bestræbelser på at skabe forbindelser mellem europæiske 
forskningsnetværk og bilaterale sammenkoblinger mellem nationale audiotex- og 
videotexsystemer. Priserne på IT-udstyr falder hurtigt, og nye medier og 
produkter (som bærbare opslagsanordninger, multimedieprodukter og 
bestillingsvideo) kommer frem. Arbejdet med at forsøge at opnå en europæisk 
konsensus om de centrale retlige forhold, som f.eks. retlig beskyttelse af databaser, 
er i gang. Alt dette kan lette og opmuntre et større antal enkeltpersoner og 
organisationer til at deltage aktivt i det informationssamfund, der er ved at opstå. 
138 
BILAG A 
ORDLISTE OG DEFINITION AF BEGREBER 
ATM (Asynchronous Transfer ModeV 
Et system til strukturering af et signal på en sådan måde, at der er mulighed for at opnå 
meget høj hastighed i signaloverførselen, samtidig med at nettets transmissionskapacitet 
udnyttes optimalt. En vedtaget standard for B-ISDN-net (se ISDN). 
AUDIOTEX: 
Audiotex er betegnelsen for telefon-baserede taleinformationstjenester med anvendelser 
både på forbrugermarkedet (i hjemmet) og på erhvervsmarkedet. Audiotextjenester er 
automatiserede og direkte tilgængelige via hensigtsmæssige (dobbelttone/multifrekvens 
eller DTMF) telefonapparater eller stemmegenkendelse. 
TRANSMITTEREDE TJENESTER: 
Tjenester, hvor kunden ikke har mulighed for interaktivt at vælge, hvad tjenesteudbyderen 
udsender. 
BUNDLING: 
"Gratis" distribution af software som del af en hardwarepakke. Hardwareproducenten 
køber software (applikationssoftware, CD-ROM-titler, spil,etc.) i store mængder fra 
producenten og forhandler dem som en del af pakken. 
FÆLLES INFORMATIONSOMRÅDE: 
Betegnelse anvendt i Kommissionens hvidbog om vækst, konkurrenceevne og 
beskæftigelse til at beskrive kombinationen af elektronisk information og applikationer, 
hardware, software, kommunikationsinfrastruktur og brugerverdenen. Kombinationen af 
disse elementer i et fælles informationsområde opfattes som afgørende for udviklingen af 
et informationssamfund. 
PAKNING: 
Den teknik, hvorved mængden af data i et signal reduceres for at reducere den nødvendige 
transmissions- eller lagerkapacitet, idet signalet bliver rekonstrueret i sin oprindelige form 
på anvendelsestidspunktet. Udstyret, som bruges hertil, kaldes en "kodek" (koder-
dekoder). 
INDHOLDSSEKTOR: 
Industrier, der leverer informations- eller underholdningsindhold frem for f.eks. hardware 
eller netinfrastruktur. Denne sektor omfatter udgivelsesvirksomhed og elektronisk 
information, film, musik, spil, TV-programmer, etc. 
139 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag A 
KONVERGENS: 
Betegnelse, der bruges til at beskrive, at IT og industrier inden for sektorerne for 
telekommunikation, indhold og lignende finder sammen som et resultat af fælles 
teknologiudviklinger og markedsønsker. 
DATAINDIVID: 
Enkeltpersoner, hvis navne findes registreret hos tredjemand - betegnelse anvendt i 
forbindelse med lovgivning om databeskyttelse. 
DATABASEPRODUCENT: 
En organisation, der er indehaver af de intellektuelle ejendomsrettigheder til indholdet af 
elektroniske informationsprodukter og -tjenester, og som kan give værtstjenester eller 
distributører licens til at gøre disse tilgængelige i elektronisk brugbar form. Sædvanligvis 
udfører databaseproducenterne de redigeringsmæssige opgaver med at indsamle og ordne 
de i de elektroniske informationstjenester indeholdte informationer. 
DIGITAL OVERFØRSEL: 
På et digitalt net omsættes det oprindelige kildemateriale til og overføres som en række 
cifre i binær kode (dvs. O'er eller l'ere). Stemme, tekst, billede eller data kan alle kodes 
som et digitalt signal, således at et enkelt net kan klare alle fire former for overførsel. 
Strengen af binære cifre kan pakkes og så igen udpakkes ved ankomsten, hvorved der 
spares overførselskapacitet (se Pakning). Forskellige strenge af binære cifre kan overføres 
i grupper samtidigt, hvilket således giver mulighed for at overføre flere særskilte samtaler 
på én enkelt linie. Strengen af cifre kan kodes inden overførslen for at sikre et højt niveau 
af informationssikkerhed og elektronisk brevhemmelighed (se Sikkerhed). Gennem 
digitalisering kan selv en stærkt forringet overførsel rekonstrueres og genskabe den 
oprindelige kilde i perfekt stand. 
DISTRIBUTØR: 
En organisation, der udfører en funktion svarende til en værtstjenestes, men hvor 
organisationens funktion vedrører massefremstillede elektroniske informationsprodukter 
(feks. magnetbånd eller disketter eller CD-ROM) frem for informationstjenester overført 
via telekommunikation. 
BESPARELSER VED INTEGRATION. OMFANG OG STORDRIFT: 
Digitalisering og pakning sikrer interoperabiliteten mellem forskellige infrastrukturer som 
feks. kabel, radio, optiske fibre og satellit, hvilket giver mulighed for 
integrationsbesparelser. De gør det også muligt for. det samme sæt fysiske infrastrukturer 
at støtte en bred vifte af tjenester fra traditionel telefoni til nye interaktive videotjenester til 
brug inden for underholdning, undervisning og handel, hvilket således giver mulighed for 
besparelser med hensyn til omfang. Hvis man udvider disse net og tjenester over et større 
geografisk område, dvs. gør dem tvær-europæiske, opnår man stordriftsfordele, eftersom 
store produktionsmængder og bred udbydelse af tjenester sænker omkostningerne. 
140 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag A 
EDI: 
Elektronisk dataudveksling, standardform for udveksling af handelsdata og transaktioner 
uden manuel behandling. 
ELEKTRONISK POST fe-postV 
En tjeneste, der giver computerbrugere mulighed for at sende elektroniske meddelelser til 
andre computerbrugere. Brugen af avanceret software sikrer, at den afsendte meddelelse 
vil finde vej ad forskellige net, indtil den når frem til adressaten. 
GATEWAY-TJENESTE: 
En gateway-operatør stiller særlige telekommunikationsforbindelser til rådighed for 
online- informationstjenester, der leveres af tredjepart. "Rene" gateway-tjenester er ikke i 
sig selv værter. 
RETROSPEKTIVE DATABASETJENESTER: 
Onlinetjenester uden tidstro opdatering. 
VÆRTSTJENESTE: 
En organisation, der tilbyder sine kunder direkte adgang til computerlagrede informationer 
via en telekommunikationsforbindelse. Denne definition omfatter tjenester overført i 
videotex-form. 
INFORMATIONSTJENESTEBRANCHER: 
Betegnelsen "informationstjenestebrancher" omfatter en række erhvervsmæssige og ikke-
erhvervsmæssige aktiviteter, som vedrører produktion, udgivelse og distribution af 
informationsprodukter og -tjenester. I denne rapport har betegnelsen en mere præcis 
betydning, idet den udelukkende vedrører den undergruppe af brancher, som leverer 
informationstjenester til erhvervsmarkeder (dvs. ikke forbrugermarkeder) på kommerciel 
basis gennem en række informationsmedier fra bogtryk til optiske disks. 
INTERCONNECTIVITY: 
Dataenheder (computere, linier, applikationsprogrammer, etc.) er 'interconnected1, dvs. 
indbyrdes forbundne, når de kan kommunikere med hinanden, dvs. sende og modtage 
data. De bruger samme kommunikationsprotokoller, feks. OSI (Open Systems 
Interconnection). 
ISDN (Integrated Services Digital Network^ N-ISDN. B-ISDN: 
Et enkelt net, der kan transportere adskillige forskellige tjenestetyper - baseret på stemme, 
tekst, data, faste eller levende billeder - ved hjælp af digitale overførselsteknikker. Det 
ISDN, der i øjeblikket er ved at blive udviklet i Europa, sikrer en kommunikation på op til 
2 megabits pr. sekund (smalbånds-ISDN). Fremtidige net vil kunne sikre 
kommunikationer ved højere hastigheder (bredbånds-ISDN). 
JPEG. MPEG: 
Pakningsstandarder for faste (JPEG) og levende billeder (MPEG). 
141 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag A 
LQKAL SLØJFE: 
Den del af telefonnettet mellem den lokale telefoncentral og abonnentens hjem, hvortil der 
for øjeblikket anvendes kobberkabler. I fremtiden vil optiske fibre eller trådløs telefoni 
også blive brugt til denne del af nettet. 
MAGNETISKE MEDIER: 
Bånd og disketter af forskellige størrelser og formater (inklusive disketter til personlige 
computere), der bruger magnetisk lagringsteknologi. 
MULTIMEDIER: 
Princippet om integreret anvendelse af stemme, tekst, data samt faste og levende billeder. 
En multimediedatabase kan feks. indeholde tekstinformation, billeder, video-klip, tabeller 
med data, der alle er let tilgængelige. En multimedietelekommunikationstjeneste (som 
f.eks. B-ISDN) ville gøre det muligt for brugeren at sende eller modtage enhver af disse 
former for information. 
NET. KOMMUNIKATION: 
Kommunikationsnet svarer til et komplet kommunikationssystem mellem 
brugerterminaler. Net kan være "punkt til punkt" (transmissionen går fra en bestemt 
afsender til en bestemt modtager), "omdirigeret" (transmissionen omdirigeres, så den når 
frem til én destination ud af mange) eller "transmitteret" (transmissionen går samtidig ud 
til mange destinationer). Net kan være "offentlige" (ejet af en operatør og åben for enhver, 
der er abonnent) eller "privat" (ejet eller leaset af en enkeltperson eller et selskab eller en 
gruppe selskaber udelukkende til eget brug). Et net kan være "reelt" (fysisk adskilt fra det 
offentlige net) eller "virtuelt" (bruger offentlige netfaciliteter, som går tilbage til offentligt 
brug, når det ikke længere er nødvendigt i det private net). 
NET. DATA: 
Et datanet er specialiseret i overførsel af data frem for stemmeoverførsel. Blandt disse net 
er Circuit Switched Data Networks (CSDN, som omfatter de såkaldte X.21-net), Packet 
Switched Data Networks (PSDN, X.25-net), Frame Relay net, Switched Multimegabit 
Data Services net (SMDS). 
NET. INTELLIGENT: 
Et intelligent net (IN) rummer avancerede faciliteter, der overgår almindelige 
telefontjenesters, såsom avanceret software, der gør det muligt at skræddersy tjenesterne, 
der ydes til den enkelte kunde. F.eks. har en bruger, som modtager et opkald, mulighed 
for at omstille opkald, der er beregnet til en anden terminal (feks. fra en telefon i hjemmet 
til en telefon på kontoret i arbejdstiden). Det giver mulighed for at fakturere opkald helt 
eller delvis til en anden end den, der foretager opkaldet, ("gratis telefon" tjenester). 
Desuden gives mulighed for virtuelle, private nettjenester. 
NET. OPTISKE FIBER: 
Optiske fibernet er telekommunikationsnet baseret på fine glasfibre, gennem hvilke der 
kan sendes signaler ved at signalere med en laser. Sammenlignet med tidligere 
142 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag A 
"multimodale" net har de nye "monomodale" net en meget højere transmissionskapacitet 
og -hastighed. 
NET. HASTIGHED: 
"Hastighed" eller "transmissionshastighed" vedrører i forbindelse med digitale net, det 
antal bits, som nettet kan transportere pr. sekund, og bliver således en målestok for nettets 
kapacitet. For stemmeoverførsel er Europas erhvervsliv blevet enig om en 
standardhastighed på 64 kilobits pr. sekund. Faste billeder kan også overføres 
tilfredsstillende ved denne hastighed. Levende billeder i farver kræver 
transmissionshastigheder i størrelsesordenen 150 Megabits pr. sekund. Det er dog ved 
hjælp af forskellige pakningsteknikker muligt at overføre levende billeder med 2 Megabits 
pr. sekund (selv om det bliver under normal TV-kvalitet). Ved fjernforbindelser, der 
transporterer mange opkald på en gang, kræves multipla af disse hastigheder. 
ONLINE ASCn-DATABASER: 
Betegnelsen "online" anses for at dække alle interaktive informationstjenester, der leveres 
af værter (direkte eller gennem gateways) via telekommunikationsforbindelser. Tjenester, 
der leverer tegn for tegn, kendetegnes med henvisningen til den internationalt anerkendte 
ASOI-tegnkodekonvention for at skelne dem fra tjenester, der leveres side for side eller 
skærmside for skærmside. 
ONP (Open Network Provision - Åbne netV 
Princip om ikke-diskriminerende åbning af telekommunikationsnet til alle 
telekommunikationsoperatører og tjenesteudbydere på grundlag af harmmonisering af 
betingelserne for adgang til og brug af telekommunikationsinfrastrukturer med henblik på 
at udvikle et tvær-europæisk informationsmarked. ONP bliver anvendt på leasede linier, 
pakkeomstillingstransmissionstjenester og ISDN og vil blive brugt til stemmetelefoni i 
1998. 
OPTISKE MEDIER: 
Forskellige disktyper, der bruger optisk lagringsteknologi, idet det hyppigst anvendte 
format er CD-ROM. 
OPHAVSMAND: 
Den oprindelige skaber af indholdsmateriale feks. en forfatter, komponist, kunstner eller 
fotograf. 
PDA (Personal Digital Assistante 
En bærbar, personlig computer med avancerede faciliteter og kommunikationsmuligheder, 
hvor teksten indlæses ved håndskrift på skærmen (frem for på traditionel vis via et 
tastatur), kaldes også en "notepad"-computer. 
PSTN (Public Switched Telephone NetworkV 
Det telefonnet, der bruges til daglig, til transmission af samtaler, fax-billeder og til 
lavhastighedsdatatransmission. Den grundlæggende stemmetjeneste kaldes også 
sommetider POTS (Plain Old Telephone Service = den gode, gamle telefontjeneste). 
143 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag A 
TIDSTRO WQRMATIQNSTJEN5STER: 
Onlinetjenester, der opdateres omgående, når nye data er til rådighed. 
SIKKERHED (Informations- og svstem-V 
Sikkerheden omfatter tre grundlæggende aspekter: fortrolighed, integritet og 
tilgængelighed. Fortrolighed vedrører beskyttelse af følsomme oplysninger mod 
uautoriseret afsløring. Integritet betyder, at informationer og computersoftware bevares 
præcist og fuldstændigt. Tilgængelighed handler om at sikre, at informationer og vitale 
tjenester er tilgængelige for brugere, når det ønskes. 
TCP-IP. 
Sæt af protokoller, der anvendes på Internet for at sikre fælles kommunikationsstandarder. 
FJERNARBEJDE: 
Muligheden for at udføre sit arbejde på et hvilket som helst sted ved hjælp af 
telekommunikations- og databehandlingsfaciliteter. 
TRANSAKTIONSTJENESTER: 
Tjenester, hvor hovedformålet er en transaktion frem for informationslevering som feks. 
EDI-tjenester. 
VALUE ADDED SERVICE (VASWÆRDIFORØGET TJENESTE. VALUE ADDED 
NETWORK SERVICE (VANWÆRDIFORØGET NET VÆRKSTJENESTE: 
I de fleste lande har visse grundlæggende telekommunikationstjenester været defineret og 
forbeholdt som et monopol for den nationale operatør. Dette omfatter sædvanligvis tidstro 
stemmekommunikation. Andre tjenester end denne kan tilbydes af andre 
tjenesteleverandører, som bruger det nationale net som det grundlæggende 
transmissionsmedie, men "øger værdien" af den grundlæggende transmissionsfacilitet 
(feks. ved at lagre og fremsende transmissionen på et senere tidspunkt, ved at distribuere 
det til mange destinationer, ved at behandle de i transmissionen indeholdte informationer 
og herefter fremsende resultatet etc.). Hvad der nøjagtigt omfattes af begreberne 
grundlæggende og værdiforøget tjeneste afhænger således af den lovgivningsmæssige 
situation i hvert land. 
VIDEOTEX: 
Onlinetjenester, der leveres side for side eller skærmside for skærmside frem for tegn for 
tegn.' 
VIRTUAL REALITY (VRV. 
Et system, hvorved brugeren får leveret computerskabte billeder og lyd, som giver indtryk 
af virkelighed. Virtual betyder i denne forstand "tilsyneladende" eller "efterlignende". 
Brugeren interagerer med den kunstige verden ved hjælp af sensorer, der registrerer 
brugerens hoved- og håndbevægelser. Fremtidigt arbejde inden for VR rettes mod at øge 
indtrykket af virkelighed f.eks. ved hjælp af tredimensionale billeder og ved at transmittere 
VR-"verdener" til brugere fjernt fra kilde-computeren. 
144 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag A 
HVIDBOG: 
Meddelelse fra Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om vækst, 
konkurrenceevne og beskæftigelse: udfordringer og veje frem i det 21. århundrede. 
Hvidbogen blev vedtaget på topmødet i Bruxelles i december 1993. 
145 

BILAG B 
AKRONYMER OG FORKORTELSER 
ADMDs 
AIM 
Asen 
AT&T 
ATM 
BATMAN 
BBA 
BBC 
BREHAT 
BSA 
BT European ADministration Management Domains 
Advanced Informatics in Medicine 
American Standard Code for Information Interchange 
American Telephone & Telegraph 
Asynchronous Transfer Mode 
Broadband ATM Access Network (Danmark) 
Belgian Broadband ATM 
British Broadcasting Corporation 
Brasseurs et REseau à Haut débit en ATM (Frankrig) 
Business Software Alliance 
British Telecom 
CAD 
CCITT 
CD 
CD-i 
CD-ROM 
CD-ROM/XA 
CDTV 
CITED 
DELTA 
DG-Xin 
DRIVE 
DTMF 
EARN 
EB 
EBU 
EC 
ECU 
EDI 
EDICON 
EEMA 
EFTA 
EIIA 
EITO 
E-mail 
ESA/IRS Computer-Aided Design 
Comité Consultatif International Télégraphique et Téléphonique 
Compact disc 
Compact disc - Interactive 
Compact disc - Read Only Memory 
Compact disc - Read Only Memory/eXtended Architecture 
Commodore Dynamic Total Vision 
Copyright in Transmitted Electronic Documents (EU-
forskningsprogram) 
Developing European Learning through Technical Advance 
EU-Kommissionens Generaldirektorat for Informationsteknologi 
og -industri samt Telekommunikation 
Dedicated Road infrastructure for Vehicle safety in Europe 
Dual Tone Multi-Frequency 
European Academic Research Network 
Electronic Book 
European Broadcasting Union 
European Commission (EU-Kommissionen) 
European Currency Unit (BECU = Billions of ECU/ mia., MECU = 
Millions of ECU/mio.) 
Electronic Data Interchange 
EDI in Construction 
European Electronic Messaging Association 
European Free Trade Association 
European Information Industry Association 
European Information Technology Observatory 
Electronic Mail 
European Space Agency/Information Retrieval Service 
147 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag B 
ESPRIT 
EU 
Eusidic European Strategic Programme for R&D in Information 
Technology 
European Union 
European Association of Information Services 
FCC 
GATT 
GSM Federal Communications Commission (USA) 
General Agreement on Tariffs and Trade 
Global System for Mobiles 
IBM 
ICSTIS 
ICT 
IDC 
IE 
IFPI 
IFTMR 
IIA 
IMO 
IMPACT 
ISDN 
ISO 
IT 
ITU International Business Machines 
Independent Committee for the Supervision of Standards of 
Telephone Information Services (UK) 
Information and communication technologies 
International Data Corporation 
Information Engineering 
International Federation of Phonographic Industry 
International Forwarding and Transporting Message Framework 
Information Industry Association (USA) 
Information Market Observatory 
Information Market Policy ACTions 
Integrated Services Digital Network 
International Standards Organisation 
Information Technology 
International Telecommunications Union 
JANET 
JPEG 
LAB 
LAN 
LFR Joint Academic NETwork (UK) 
Joint Photographic Expert Group (ISO) 
Legal Advisory Board 
Local Area Network 
Less Favoured Regions 
M&A 
MIDI 
MMC 
MMCD 
MPEG Mergers and Acquisitions 
Musical Instrument Digital Interface 
Monopolies and Mergers Commission (UK) 
Multimedia CD (Sony) 
Motion Picture Expert Group (ISO) 
NREN 
NSF National Research and Education Network (USA) 
National Science Foundation (USA) 
OECD 
OMSYC 
ONP 
OPIA Organisation for Economic Co-operation and Development 
International Observatory for Communications Systems 
Open Network Provision 
Optical Publishing Industry Assessment 
148 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag B 
PC 
PRS 
PSTN 
PTO 
RACE 
RBOC 
RENATER 
RTD Personal Computer 
Premium Rate Services 
Public Switched Telephone Network 
Public Telephone Operator 
Research & Development in Advanced Communications in Europe 
Regional Bell Operatings Company 
Réseau National de Télécommunications pour la Technologie, 
l'Enseignement et la Recherche (Frankrig) 
Research and Technological Development 
SDI 
SGML 
SGN 
SMEs 
STM Selective Dissemination of Information 
Standard Generalised Markup Language 
Stockholm Gigabit Network 
Small and Medium Enterprises 
Science, Technology and Médecine 
TEDIS 
TFPL Trade Electronic Data Interchange System 
Task Force Pro Libra 
UIT Union Internationale des Télécommunications 
VADS 
VANS 
VAT 
VIS Value Added Data Services 
Value Added Network Services 
Value Added Tax 
Video Information System (Tandy) 
WAN Wide Area Network 
149 

BILAG C 
LITTERATURLISTE 
Amended Proposal for a Council Directive on the Legal Protection of Databases, EU-
Kommissionen, Bruxelles, oktober 1993. 
Barker, Alan, The Market for CD-i, 1993. 
Cable ande Satellite Europe [passim]. 
Case Studies in the Field of Information Economics, Biotechnology Sector, prepared for 
IMPACT 2 by HERTIS Information and Research, 1994. 
Case Studies in the Field of Information Economics, Insurance Sector, udarbejdet for 
IMPACT 2 af Fuinca, 1993. 
Les Chiffres-Clés de l'Audiovisuel Mondial, OMSYC, 1993. 
Convergence in Europe: State of the Art, Rapport til IMO, EU-Kommissionens 
Generaldirektorat XIII/E, Jean-Claude Burgelmann, februar 1994. 
Directory of Online Databases, Gale Research Inc., 1993 og 1994. 
EAN International Annual Report 1993. 
The Economist, [passim]. 
EEMA Briefing, [passim]. 
EIIA/EC Third Co-ordinated Host Survey, IMO, EU-Kommissionen, GDXm/E, 1993. 
EIIA/EC Fourth Co-ordinated Host Survey, IMO, EU-Kommissionen, GDXIII/E, 1994. 
Electronic Books International, Conference Proceedings, Mecklermedia, marts 1994. 
EP Journal [passim]. 
Europe and the Global Information Society. Recommendations to the European council, 
Rapport præsenteret af Bangemann-gruppen på topmødet på Korfu, 24. - 25. juni 1994. 
European Information Technology Observatory Update, EITO, oktober 1993. 
European Multimedia Yearbook, Interactive Media Publications, 1994. 
151 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag C 
Europe's Way to the Information Society - An Action Plan. Meddelelse fra Kommissionen 
til Rådet og Europa-Parlamentet, Bruxelles, juli 1994. 
Facts and Figures of the CD-ROM Industry, TFPL 1994. 
Financial Times, [passim]. 
Vækst, konkurrenceevne, beskæftigelse. Udfordringer og veje ind i det 21. århundrede. 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, 1993. 
Guidelines for Cross-Border control ofAudiotex and Videotex, 
EIIA, juli 1993. 
IDP Report, Simba [passim]. 
IDT - Marchés et Industries de l'Information, Konferenceindlæg, l'Association des 
professionnels de l'information et de la documentation, juni 1994. 
The Impact of Information Technology Usage in the Transport Sector, udarbejdet for 
IMPACT 2 af SISNet, 1993. 
Impact of Information Usage on Companies' Competitiveness, udarbejdet for EU-
Kommissionen GDXm/B, US Strategic Decisions, 1994. 
Interactive TV in Europe and the USA, Quadrature, juli 1993. 
Interactive Media International, [passim]. 
Internet World and Document Delivery World International, Konferenceindlæg, 
Mecklermedia, maj 1994. 
Key Indicators of the Information Industry, 1992. IDATE, april 1994. 
Latest Internet Measurements Reveal Dramatic Growth in 1994. Internet Society 
pressemeddelelse, 4. august 1994. 
Legal Advisory Board Files, LAB-arbejdsdokumenter, 1993/4. 
Legal Implications of Convergence Between Media and Telecommunications Industries, 
Centre de Recherches Informatique et Droit, februar 1994. 
La Lettre de Télétel et d'Audiotel [passim]. 
Mayer, René, Construire un Marché Européen de l'Information, indlæg præsenteret på 
IMPACT-informationsdagen, maj 1994. 
152 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag C 
Le Marché Audiovisuel Européen - Audiovisuel et Industries Culturelles, IDATE, 1993. 
MBI World Report, MBI, 1994 
Mergers and Acquisitions in the Electronic Information Services Industry, arbejdspapir 
fra IMO, EU-Kommissionen GDXIII/E, maj 1994. 
National Information Infrastructure: Agenda for Action. Information Infrastructure Task 
Force, 1993. 
New Opportunities for Publishers in the Information Services Market, IMO, EU-
Kommissionen, GDXm, 1993. 
Online Services: 1993 Review, Trends & Forecast, Simba, 1994. 
Optical Publishing Industry Assessment, Infotech, 1994. 
Art Overview of Print Publishing Markets in the European Community, arbejdspapir fra 
IMO, EU-Kommissionen, GDXIII/E, september 1993. 
Overview of the Audiotex PRS Market, arbejdspapir fra IMO, EU-Kommissionen, 
GDXin, juni 1994. 
Panorama de l'Edition Audiotel, Geste, 1994. 
Personal communicators - Analysis of Industrial & Technological Evolutions, GDXin, 
EU-Kommissionen, Bruxelles 1993. 
Premium Rate Services, Eurodata Foundation, 1993. 
Rietbroek, John, EC initiatives on trans-European networks. Information Economics and 
Policy, 5 (1993) 287-294. 
RTDNews, [passim]. 
Television Business International [passim]. 
Top '50 Media Owners, Zenith Media Worldwide, 1994. 
US Industrial Outlook, den amerikanske regering, 1994. 
US Telecommunication Services in European Markets, Office of Technology Assessment, 
United States Congress, august 1993. 
Om en fælles strategi for mobil- og personkommunikation. EU-Kommsssionen Bruxelles, 
april 1994. 
153 
IMO Årsberetning 1993 -1994 Bilag C 
World Telecommunications Report, International Telecommunications Union, marts 
1994. 
World TelemeaHa/Voice international [passim]. 
154 

ISSN 0254-1459 
KOM(95) 492 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 16 15 
Katalognummer : CB-C0-95-532-DA-C 
ISBN 92-77-94569-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
155