KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 09.12.1998 
KOM(1998) 596 endelig udg. 
(forelagt af Kommissionen) 

Grønbog om radiospektrumpolitik Résume 
RESUME 
BAGGRUND: RADIOSPEKTRUMMETS ØKONOMISKE OG POLITISKE BETYDNING | 
Radiospektrum danner grundstammen i en lang række industriprocesser inden for bl.a. 
områderne telekommunikation, radio-/tv-spredning, transport, FTU og tjenester af generel 
interesse. Det har derfor en betydelig økonomisk vægt både i markedsværdi og 
beskæftigelse. Da mange af disse områder er omfattet af Fællesskabets politikker, har 
Fællesskabet en betydelig interesse i udviklingen af en sammenhængende politik for 
radiospektrum. 
Selvom spektrets direkte bidrag til de ovennævnte områder kan variere, er radiospektrum en 
væsentlig og stadig mere knap ressource. Økonomisk bestemmes værdien af 
radiospektrum af værdien af de tjenester, som kan ydes ved hjælp af radiospektrum. 
Værdien af radiospektrum er dog ikke en fremtrædende faktor ved den nuværende 
administration af radiospektrum. 
Måden, hvorpå beslutninger tages og prioriteter fastlægges vedrørende anvendelse og 
brugere af radiospektrum er et nøglespørgsmål for Fællesskabet af tre vigtige grunde: 
• Den vellykkede gennemførelse af en række af Fællesskabets vigtige sektorspecifikke 
politikker (telekommunikation, radio-/tv-spredning, transport, FTU osv.) afhænger af, at 
radiospektrum bliver gjort tilgængeligt og er tilstrækkeligt beskyttet. 
• Beslutninger vedrørende adgang til radiospektrum skal være i overensstemmelse med en 
række horisontale politikker på fællesskabsniveau, navnlig med henblik på at støtte 
udviklingen af det indre marked, at sikre konkurrence, og at udvikle og bevare det 
sociale niveau og den offentlige interesse i Fællesskabet. 
• Radiospektrum anvendes i stadig højere grad til kommercielle aktiviteter, hvilket gør det 
nødvendigt at tage regler og forpligtelser vedrørende international handel med 
beslægtede varer og tjenester med i betragtningerne. De er relevante for Fællesskabets og 
dets medlemsstaters internationale forpligtelser. 
MÅL OG NØGLESPØRGSMÅL: DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS INTERESSE I RADIOSPEKTRUM | 
Set fra Fællesskabets standpunkt omfatter de politiske mål, som er forbundet med 
tilstrækkelig og tilgængelig radiospektrum. 
• at muliggøre udviklingen af nye tjenester for at imødekomme forbrugernes og det 
offentliges efterspørgsel efter radiotjenester 
• at skabe et indre marked samt konkurrence inden for radiokommunikationsudstyr og -
tjenester, navnlig i sammenhæng med etablering og drift af paneuropæiske og globale 
systemer og tjenester 
• at opfylde politiske målsætninger vedrørende den offentlige interesse inden for 
områderne sikkerhed samt kulturelle og sociale aspekter osv. 
• at beskytte Fællesskabets interesser i multilaterale og bilaterale forhandlinger om 
radiospektrum 
• at stimulere teknologiinnovation og støtte Europas konkurrencedygtighed 
• i bredere forstand at generere økonomisk vækst, skabe beskæftigelse og fremme det 
almene velfærd. 
•io. 
Grønbog om radiospektrumpolitik Résume 
Med tanke på disse generelle målsætninger er der visse nøglespørgsmål, som bør 
overvejes i forbindelse med måden, hvorpå radiospektrum gøres tilgængeligt: 
v at sikre tilgængeligt radiospektrum for paneuropæiske radiosystemer, -tjenester og 
-udstyr 
s at sikre en passende afvejning af kommercielle interesser og den offentlige 
interesse i radiospektrumpolitikken 
s at afspejle radiospektrums økonomiske værdi som en knap ressource 
s at skabe retssikkerhed hvad angår radiospektrums tilgængelighed og anvendelse 
* at sikre åbne, transparente, objektive og ikke-diskriminerende procedurer, som 
støtter et konkurrencepræget udbud af radiotjenester og -udstyr 
v at sikre en effektiv anvendelse af radiofrekvenser 
s at sikre, at radiospektrumforskrifter fremmer konkurrence og 
teknologiinnovation 
s at støtte udvikling af stordriftsfordele for indførelsen af nyt brugerorienteret udstyr 
s at sikre sammenhæng mellem politik for radiospektrum og standardisering. 
UDVIKLINGSFAKTORERNE: 
RADIOSPEKTRUMPOLITIKKEN SET I EN UDVIKLINGSSAMMENHÆNG 
Den teknologiske udvikling, markedstendenseme og den politiske/lovgivningsmæssige 
udvikling, som alle er indbyrdes afhængige, har en væsentlig indflydelse på tilgængeligheden 
af radiospektrum og gør både søgningen efter radiospektrum til nye anvendelser og 
harmoniseringen af anvendelsen af radiospektrum stadig mere kompliceret. Mange tendenser 
er stadig under udvikling, men har allerede udløst følgende ændringer: 
s Tilnærmelse mellem forskellige tjenester, som anvender radiospektrum og 
udviklingen af nye systemer, som forener en række tjenester, sætter spørgsmålstegn 
ved den traditionelle inddeling af spektrumbrugere og de deraf følgende vilkår for 
adgang til spektrum. 
^ Globaliseringen af tjenester og markedsaktører (via sammenslutninger eller 
multinationale virksomheder) har givet radiospektrumpolitikken en ny dimension. 
y Den voksende andel af kommerciel anvendelse af spektrum, til dels på grund af 
liberalisering betyder, at kommercielle anvendelser nu konkurrerer med ikke-
kommercielle anvendelser (herunder anvendelser, som er i offentlighedens 
interesse) om adgang til radiospektrum. Anvendelser inden for forskellige sektorer 
konkurrerer om adgang til radiospektrum. 
V Beslutninger om radiospektrum kan have en vidtrækkende indflydelse på 
markedsaktørers relative styrkeforhold, både mellem aktører, som anvender 
radiospektrum, men ofcjså mellem brugere af radiobaserede eller ikke-radiobaserede 
infrastrukturer. I det sidste tilfælde kan virkningen af beslutninger om spektrum 
påvirke mere end spektrumadgang og forårsage større ændringer af 
markedsstrukturer. 
s Beslutninger om anvendelsen af radiospektrum har indflydelse på et samfunds 
præstationer, ikke kun udtrykt i penge, men i stigende grad også med hensyn til 
industriel konkurrenceevne og evne til innovation. 
U 
Grønbog om radiospektrumpolitik Résume 
UDFORDRINGEN: EN SAMMENHÆNGENDE RADIOSPEKTRUMPOLITIK I FÆLLESSKABET 
På fællesskabsniveau er der flere udviklingsfaktorer, som antyder, at det er på tide at 
efterprøve, om den nuværende radiospektrumklima er egnet til at beskytte Fællesskabets 
interesser, og at overveje, om der er behov for en radiospektrumpolitik på fællesskabsniveau. 
Det drejer sig f.eks. om: 
s Ensartede vilkår for adgang til radiospektrum for ens tjenester i hele 
Fællesskabet. Især globaliseringen af radiosystemer, dvs. indførelsen af 
paneuropæiske eller globale systemer, som anvender radiospektrum, forudsætter en 
effektiv spektrumadministrationspolitik, så man undgår forsinkelser og slipper for 
unødvendige problemer ved indførelse og udbredelse af sådanne systemer på grund 
af uensartet allokering af radiospektrum i hele Fællesskabet. 
s Bevarelse af sammenhængen i Fællesskabets nuværende forskrifter: Nogle af 
de vigtigste sektorer, som anvender radiospektrum, er underlagt 
fællesskabsforskrifter, bl.a. telekommunikation men også visse dele af radio-/tv-
spredning. En opsplitning af radiospektrums planlægning, tilgængelighed og 
anvendelse gør det vanskeligt at bevare et sammenhængende regelværk på 
fællesskabsniveau. For globale systemer, som anvender radiospektrum, ville 
samordning på fællesskabsniveau styrke Det Europæiske Fællesskabs position i 
forbindelse med international koordinering og forhandlinger. 
s En sammenhængende og velafvejet fremgangsmåde på tværs af alle sektorer: 
Fællesskabets radiospektrumpolitik er indtil nu blevet ført på grundlag af separate 
sektorspecifikke hensyn og, det har med undtagelse af telekommunikation været et 
område, hvor der ikke nødvendigvis krævedes særlige reguleringstiltag. En 
sammenhængende og velafvejet fremgangsmåde på tværs af alle berørte sektorer 
bør overvejes med henblik på at mindske konflikten mellem forskellige 
sektorspecifikke aktiviteter, som kræver radiospektrum, navnlig hvis disse er 
underlagt fællesskabslovgivning. 
s Radiospektrum set i sammenhæng med det indre marked: Den nuværende 
administration af radiospektrum inden for CEPT har traditionelt været ført på grundlag 
af tekniske overvejelser. På baggrund af den stadig mere udbredte kommercielle 
anvendelse er der behov for at tage større hensyn til markedsaspekterne. Set i lyset 
af en voksende integration af markedet, har radiospektrumpolitik, f.eks. 
adgangsvilkår, uundgåeligt en fællesskabsdimension, især hvis spektrumbrugeme er 
globale markedsaktører. Foruden aspekterne vedrørende det indre marked, drejer det 
sig også om Fællesskabets industrielle konkurrenceevne. 
s Radiospektum set i sammenhæng med verdenshandelen: Det sker stadig oftere, 
at Det Europæiske Fællesskab, i sin egenskab af ansvarlig for handel med udlandet, 
modtager henvendelser vedrørende radiospektrum fra de vigtigste handelspartnere. 
For at kunne svare må Fællesskabets position med hensyn til radiospektrum 
fastlægges nøje, således at det er muligt at forsvare denne position, både ved 
bilaterale kontakter og i internationale organisationer. 
1 Cs 
Grønbog om radiospektrumpolitik Résume 
STILLINGTAGEN: NØGLESPØRGSMÅL 
De spørgsmål1, som denne Grønbog opfordrer til stillingtagen til, er grupperet i henhold til de 
forskellige vigtige områder, der er udpeget for spektrumpolitik. 
1. Strategisk planlægning af anvendelsen af radiofrekvenser 
Europa-Kommissionen ønsker stillingtagen til den strategiske planlægning af 
anvendelsen af radiospektrum i Det Europæiske Fællesskab, særlig hvad angår omfanget 
af planlægningsaktiviteter og hvilke oplysninger, der er behov for hertil. Desuden, hvorvidt 
planlægningen af radiospektrum for paneuropæiske tjenester forudsætter et politisk og 
retligt tilsagn, samt i hvilket omfang der er behov for en samordnet fremgangsmåde i 
Fællesskabet for at udvikle og gennemføre genopdyrknings- og substitutionstiltag som en 
del af frekvensplanlægningen. 
2. Samordning af radiospektrumallokering 
Europa-Kommissionen ønsker stillingtagen til radiospektrumsamordning i Det Europæiske 
Fællesskab og i en videre sammenhæng, hvorvidt en forudgående fællesskabsaftale 
kræves i forbindelse med samordningsforanstaltninger, og på grundlag af hvilke kriterier, 
disse kan afgøres, samt hvilket retssikkerhedsniveau, der er påkrævet for 
medlemsstaternes gennemførelse af sådanne foranstaltninger. 
Tildeling af radiospektrum og licenser 
Europa-Kommissionen ønsker stillingtagen til tildeling af radiospektrum og licenser, 
navnlig hvilken mekanisme, der er mest velegnet til at sikre en effektiv udnyttelse af 
radiospektrum og en samordnet indførelse af paneuropæiske tjenester, i hvilket omfang 
der kræves en fælles fremgangsmåde ved værdiansættelse og eventuel handel med 
radiospektrum samt de eventuelle omkostninger ved at flytte eksisterende 
radiospektrumbrugere, og det fornødne retssikkerhedsniveau i fællesskabssammenhæng. 
Radioudstyr og standarder 
Europa-Kommissionen ønsker stillingtagen til forbindelsen mellem Fællesskabets politik 
for radioudstyr, standarder og radiospektrum, navnlig med hensyn til samarbejde mellem 
standardiserings- og radiospektrumadministrationsorganer, og foranstaltninger inden for 
den operative administration af radiospektrum. 
5. De institutionelle rammer for samordning af radiospektrum 
Europa-Kommissionen ønsker stillingtagen til, hvorvidt de nuværende institutionelle 
arrangementer for koordinering af radiospektrum er tilstrækkelige til at imødekomme 
Fællesskabets politiske målsætninger, dvs. at bidrage til økonomisk vækst, beskæftigelse 
og velfærd, stimulere teknologiinnovation og udviklingen af nye tjenester, til at skabe 
konkurrence på det indre marked og styrke Europas konkurrenceevne i etablering af 
paneuropæiske og globale radiosystemer. 
Mere detaljerede spørgsmål findes under disse overskrifter i grønbogens kapitel 4. 
IV 
1d 
Grønbog om radiospektrumpolitik Résume 
GRØNBOGEN SET I EN GENEREL SAMMENHÆNG: BESLÆGTEDE DRØFTELSER 
Målet med forslaget til grønbogen er at finde ud af, hvordan man bedst gennemfører en 
spektrumpolitik på fællesskabsniveau. Samtidig vil grønbogens informationer blive brugt 
som input i flere separate drøftelser, som foregår i øjeblikket. 
Grønbogen om konvergensen mellem telesektoren, mediesektoren og 
informationsteknologisektoren har allerede drøftet visse radiospektrumspørgsmål i forbindelse 
med bestemte sektorer. Resultaterne herfra skal indgå i en større sammenhæng i forbindelse 
med en overordnet strategi for radiospektrumpolitik, som skal drøftes i nærværende grønbog. 
Til gengæld kan spektrumpolitikken nyde godt af konvergensdrøftelserne, f.eks. når man 
drøfter udviklingen af nye anvendelser og brugere eller definitionen af forsyningspligtydelser 
inden for konvergerende områder. Disse resultater vil være vigtige for en anbefaling om 
passende foranstaltninger for adgang til radiospektrum. 
For telesektorens vedkommende vil gennemgangen af telelovgivningsrammerne ("99 
Review"), som er under udarbejdelse, anvende resultaterne fra radiospektrumdebatten til at 
konstatere, hvor eksisterende lovgivning skal suppleres eller ændres for at fremme 
indførelsen af en radiospektrumpolitik for hele Fællesskabet. 
Inden for transportsektoren overvejer Fællesskabet i øjeblikket at styrke Europas position 
inden for verdensomspændende satellitnavigationssystemer (GNSS), som både gør det 
muligt at levere tjenester af offentlig interesse (navigation, positionsbestemmelse, 
tidsangivelse) og har et betydeligt markedspotentiale. Disse systemer kan potentielt også 
danne grundlag for en lang række industrielle/kommercielle aktiviteter. Allokering og 
beskyttelse af radiospektrum må sikres i europæiske og internationale forhandlinger, hvis et 
sådant initiativ skal gennemføres. På mellemlangt sigt vil grønbogen om radiospektrumpolitik 
bidrage til at finde ud af, hvordan man på en praktisk måde kan imødekomme denne sektors 
særlige krav i form af koordinerende foranstaltninger og beskyttelse af radiospektrum inden 
for en overordnet generel strategisk ramme for radiospektrumpolitik, dvs. som omfatter alle 
sektorer. 
Overvejelserne vedrørende de spørgsmål, som stilles i denne grønbog, vil også bidrage til en 
optimal forberedelse til de internationale forhandlinger om radiofrekvenser ved den 
kommende verdensomspændende radiokommunikationskonference (WRC-2000). 
Kommissionen har i en tidligere meddelelse præsenteret de vigtigste punkter på konferencens 
dagsorden og detaljeret gjort rede for, hvordan de hænger sammen med Fællesskabets 
politikker. Resultaterne fra høringen om denne grønbog vil bidrage til at fastlægge 
Fællesskabets holdninger til konferencens vigtigste spørgsmål. 
le 
Grønbog om radiospektrumpolitik Indholdsfortegnelse 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
1. INDLEDNING 1 
2. RADIOSPEKTRUMS ØKONOMISKE OG POLITISKE BETYDNING 4 
2.1. Radiokommunikationsmarkedet 4 
2.2. Fællesskabspolitikker med forbindelse til radiospektrum 8 
2.3. Faktorer i udviklingen 10 
3. EU'S RADIOSPEKTRUMPOLITIK: NUVÆRENDE SITUATION 12 
3.1. Fastlæggelse af EU's radiospektrumpolitik 12 
3.2. Fællesskabets nuværende praksis inden for radiospektrumpolitik 13 
4. EU'S RADIOSPEKTRUMPOLITIK: DEBATOPLÆG 16 
( 1) Strategisk planlægning af anvendelsen af radiospektrum 16 
(2) Samordning af radiospektrumallokering 17 
(3) Tildeling af radiospektrum og licenser 18 
(4) Radioudstyr og standarder 20 
(5) De institutionelle rammer for samordning af radiospektrum 21 
5. KONKLUSION 23 
BILAG I: FÆLLESSKABSPOLITIKKER, SOM INVOLVERER RADIOSPEKTRUM l-V 
BILAG II: EU'S RADIOSPEKTRUMPOLITIK l-IX 
BILAG III LISTE OVER FORKORTELSER I-Il 
V 
Kapitel I Indledning 
1. INDLEDNING 
Radiospektrum er grundstammen for mange aktiviteter inden for 
Fællesskabspolitikkens områder, f.eks. mobil- og satellitkommunikation, radio/tv-
spredning, transport og FTU. Disse områder har i de senere år udviklet sig til vigtige 
vækstområder i Fællesskabet. Set i lyset af informationssamfundets krav om øjeblikkelig 
informationsadgang og -spredning, uafhængigt af tid eller sted, får radiospektrum stadig 
større betydning for udviklingen af den europæiske økonomi. 
Efterspørgslen efter radiospektrum vokser hele tiden på grund af den tekniske samt 
markeds- og reguleringsmæssige udvikling. Dette opvejes ikke af et større udbud af 
radiospektrum på grund af ny og mere effektiv teknologi (f.eks. digitalradiosystemer inden for 
radio-/tv-spredning og mobil-/personkommunikation). Følgen er, at radiospektrum bliver en 
stadig knappere ressource. Hvor radiospektret er overfyldt, vil man være nødt til at vælge for 
at afveje efterspørgsel og udbud af radiospektrum. 
Brugen af radiospektrum er reguleret. Eftersom radiobølger ikke standser ved grænserne, 
koordinerer de forskellige lande anvendelsen af radiospektrum inden for rammerne af Den 
Internationale Telekommunikationsunion (International Telecommunications union - ITU), 
et særligt FN-organ. På ITU's verdensomspændende radiokommunikationskonferencer 
(World Radiocommunications Conferences - WRC) vedtager 186 lande hvert andet år 
foranstaltninger, som skal fremme den internationale samordning af anvendelsen af 
radiospektrum. Det er nødvendigt for at opnå stordriftsfordele ved produktionen af radioudstyr, 
lette global adgang til tjenester og at undgå, at en brugers transmissioner forårsager 
uacceptabel interferens for en anden bruger. Der foregår yderligere detaljeret koordinering 
regionalt og nationalt. 
I Europa koordinerer 43 lande, herunder EU-medlemsstaterne, anvendelsen af radiospektrum 
inden for rammerne af Den Europæiske Telestyrelse (European Conference of Postal and 
Telecommunications Administrations - CEPT). CEPT vedtager 
harmoniseringsforanstaltninger, som organisationens medlemmer gennemfører på frivillig 
basis. Både ITU7WRC og CEPT dækker alle anvendelser af radiospektrum, herunder 
telekommunikation, radio-/tv-spredning, transport og FTU. 
Med undtagelse af radiospektrum til brug for mobil- og personkommunikation, hvor der findes 
fællesskabslovgivning, forlader Fællesskabet sig hovedsageligt på det arbejde, der 
udføres i ITU/WRC og CEPT for at opnå den samordning af radiospektret, der er 
nødvendig for at sikre et paneuropæisk og globalt udbud af tjenester og udstyr. 
Tildelingen af radiospektrum til enkeltbrugere sker nationalt og er underlagt visse betingelser, 
som er aftalt i Verdenshandelsorganisationen (World Trade Organisation - WTO) og i 
Fællesskabet. 
Efterhånden som efterspørgslen efter radiospektrum er vokset, er koordineringen og 
administrationen blevet yderst indviklet i forhold til tidligere. Tidligere koordinerede de 
forskellige lande anvendelsen af radiospektrum på vegne af et forholdsvis lille antal 
radiospektrumbrugere og på grundlag af tekniske overvejelser, dvs. for forsvarssektoren, 
offentlige telekommunikations- og radio-/tv-spredningsorganisationer, som hovedsageligt 
opererede nationalt. 
Klimaet inden for radiospektrumpolitik er meget forandret. Radiotjenester og -udstyr 
udvikles til det globale marked snarere end til nationale markeder. De traditionelle 
radiospektrumbrugere, som leverer forsyningspligtydelser nationalt, konkurrerer nu om 
brugen af radiospektrum med en stadig stigende antal globale kommercielle aktører, 
navnlig inden for områderne telekommunikation og radio-/tv-spredning. Adgang til 
radiospektrum er ved at blive et nøglespørgsmål i handelspolitiske forhandlinger. 
Udviklingen går således i retning af et behov for internationalt samarbejde om 
> 
Kapitel I Indledning 
radiospektrumpolitik for at lette indførelse og udbud af tjenester og udstyr 
internationalt. Det er derfor væsentligt at sikre, at der fuldt ud tages hensyn til Fællesskabets 
og dets medlemsstaters interessser, når adgang til radiospektrum diskuteres. 
Et resultat af det ændrede klima inden for radiospektrumpolitikken er, at Fællesskabet bl.a. 
står over for følgende vigtige udfordringer: 
y Den strategiske planlægning af anvendelsen af radiospektrum må nu tage hensyn 
til de forskellige interesser og krav, som et stigende antal nye systemer, samt 
kommercielle og ikke-kommercielle globale aktører har. 
y Globaliseringen medfører et øget behov for internationalt samarbejde ved allokering 
og samordning af anvendelsen af radiospektrum, men de forskellige lande og 
radiospektrumbrugere har forskellige prioriteter for, hvilke tjenester der bør 
være samordnet radiospektrum til rådighed for internationalt. Afvejningen af de 
forskellige interesser mellem kommercielle og ikke-kommercielle anvendelser samt 
mellem de enkelte landes prioriteter går videre end den tekniske administration af 
radiospektrum. De seneste erfaringer fra ITU/WRC-forhandlinger viser, at inden for 
områder, hvor der ikke er enighed inden for Fællesskabet, og hvor der ikke er politisk 
støtte til forslag, er det svært at nå fælles målsætninger. 
> Tildelingen af radiospektrum til individuelle brugere bør ske på grundlag af rimelige 
vilkår. Efterspørgslen efter radiospektrum er dog øget så meget, at myndighederne 
stadig oftere afkræver brugerne en betaling for anvendelsen af radiospektrum, 
som afspejler markedsværdien og det faktiske behov for at udbyde tjenesten. Denne 
fremgangsmåde kritiseres, da den kan hindre teknologiinovation og konkurrence samt 
muligvis medfører højere forbrugerpriser. International indføreise og udbud af 
tjenester forhindres muligvis, da licenser skal søges i individuelle lande, som 
desuden måske anvender forskellige mekanismer og vilkår for tildeling af 
radiospektrum. 
V Tilgængeligheden af og anvendelsen af radioudstyr på tværs af grænserne er 
afhængig af, i hvilket omfang radiospektrum samordnes, og i hvilket omfang der 
findes fælles standarder, som sikrer interoperabilitet. Overvågning af brugen af 
radioudstyr og og markedsovervågning bliver stadig vigtigere, og den 
forudsætter en betydelig indsats fra myndighedernes side i samarbejde med 
industrien og radiospektrumbrugerne. 
y De institutionelle arrangementer til koordinering, planlægning og samordning af 
anvendelsen af radiospektrum blev etableret for at dække et begrænset antal 
aktørers behov. I takt med den tiltagende liberalisering og globalisering af 
radiomarkedet kommer disse institutionelle arrangementer under pres fra 
kommercielle interesser, hvis mål ikke nødvendigvis er sammenfaldende med de 
myndigheders, som repræsenterer dem i de relevante organer. Afvejningen af 
forskellige nationale interesser vanskelliggør desuden 
radiospektrumsamordning og kan medføre en usikker retssituation for 
radiospektrums tilgængelighed og samordning. 
Denne grønbog sigter mod at igangsætte en offentlig debat om, hvorvidt den nuværende 
radiospektrumpolitik er egnet til at imødegå disse udfordringer, eller om der er behov for 
ændringer for at nå Fællesskabets målsætninger: 
y at lette teknologiinnovation og konkurrence via en fleksibel men konsekvent 
planlægning af anvendelsen af radiospektrum og ved hjælp af hensigtsmæssig 
tildeling af radiospektrum fra myndighedernes side. 
Kapitel I Indledning 
at etablere et forudsigeligt og retssikkert regelværk til koordinering af anvendelsen 
af radiospektrum, som samtidig er gennemskueligt og imødekommmer kommercielle 
og ikke-kommercielle behov på tværs af sektorer, bl.a. inden for telekommunikation, 
radio-/tv-spredning, transport og FTU. 
enkelte y at sikre en hensigtsmæssig repræsentation og afvejning af de en, 
medlemsstaters og Fællesskabets interesser i beslutninger om radiospektrum 
y at styrke Det Europæiske Fællesskabs position på det verdensomspændende 
marked for radiotjenester og -udstyr ved at kombinere medlemsstaternes og 
Fællesskabets nødvendige tekniske og politiske styrke. 
Alle berørte parter - radiospektrumbrugere, tjenesteudbydere, som anvender radiospektrum, 
udstyrsfabrikanter, offentlige myndigheder, sektorspecifikke organisationer, forbrugere -
opfordres til at bidrage med deres bemærkninger og synspunkter. Kommissionen har til 
hensigt at udarbejde en orienterende meddelelse på grundlag af de modtagne bemærkninger 
med de første, foreløbige konklusioner. 
Alle interesserede parter opfordres til at bidrage til debatten ved at afgive deres 
bemærkninger til grønbogen og indsende deres bidrag senest 15. april 1999. 
Bidrag bedes sendt via e-mail i HTML-format2 til: 
Europa-Kommissionen, GD XIII A1 
Attn.: R. Niepold 
200 rue de la Loi, BU 31 2/52 
B-1049 Bruxelles 
Belgien 
e-mail: spectrum.greenpaper@bxl.dg13.cec.be 
Fax: (+32 2) 29 68 395 
Medmindre andet udtrykkeligt angives af forfatterne, betragtes alle bidrag som offentlige dokumenter, som 
offentliggøres på spektrumgrønbogens Webside (http:// www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/æmm-
en.htm). Elektroniske bidrag i HTML format foretrækkes, men bidrag sendt pr. fax eller almindelig post kan 
accepteres (i 4 eksemplarer). 
Kapitel 2 Radiospektrums økonomiske og politiske betydning 
2. RADIOSPEKTRUMS ØKONOMISKE OG POLITISKE BETYDNING 
Kapitel 2 har til formål at beskrive radiospektrums økonomiske og politiske betydning 
samt de grundlæggende elementer, som bestemmer Fællesskabets radiospektrumpolitik. 
Dette kapitel giver et overblik over en voksende antal anvendelser og sektorer, som er 
afhængige af tilgængeligt radiospektrum, og beskriver radiospektrumaktiviteters økonomiske 
betydning (afsnit 2.1). Den teknologiske samt markeds- og reguleringsmæssige udvikling 
ændrer måden, hvorpå radiospektrum anvendes, og de generelle rammer for, hvordan 
radiospektrumpolitikken føres (afsnit 2.2). Gennemførelsen af en række sektorspecifikke 
fællesskabspolitikker er afhængig af tilgængeligt radiospektrum, men deres 
radiospektrumkrav behandles inden for forskellige politiske rammer. Herudover er området 
også omfattet af horisontal fællesskabslovgivning (afsnit 2.3). 
2.1 Radiokommunikationsmarkedet 
Radiospektrum3 er den trådløse infrastruktur for en lang række aktiviteter. Hver 
radioapplikation, f.eks. garageåbnere, spædbømsalarmer, mobiltelefoner eller globale 
positionsbestemmelsessystemer, har sit eget frekvensbånd inden for radiospektret, selv 
om mange bånd deles af flere applikationer. Placeringen og mængden af spektrum, der 
er allokeret til hver tjeneste, kan variere meget landene imellem, afhængigt af det 
nationale behov for og betydning af de forskellige radiobaserede tjenester. Kun en meget lille 
del af det aktuelt anvendte radiospektrum er samordnet mellem de forskellige lande. Hvorvidt 
en tjeneste er internationalt tilgængelig afhænger af, i hvor høj grad anvendelsen af 
radiospektret er harmoniseret. 
Visse frekvensbånd er bedre egnet til særlige radiokommunikationstjenester end andre og er 
ret nemme at udnytte med eksisterende teknologi. Den nuværende udnyttelse og 
efterspørgsel efter visse frekvensbånd har skabt eller skaber snart en "trafikprop": 
efterspørgslen er større end mængden af til rådighed værende frekvenser. Man står 
derfor i en valgsituation. 
Andre frekvensbånd er mindre værdifulde for tiden, fordi de er nyttige for færre tjenester, fordi 
det er for dyrt at udnytte dem eller fordi der skal ny teknologi til. Det er muligt, at disse 
frekvensbånd ikke får problemer med overbelastning. 
Ligesom for alle andre knappe ressourcer må der ske en afvejning, når man beslutter 
hvilke anvendelser og brugere, der skal tildeles radiospektrum. Inden for 
radiospektrumpolitik kan en sådan afvejning omfatte: 
s Nye aktører tildeles frekvenser på betingelse af, at de deler frekvenserne med 
eksisterende brugere. Deling kan dog medføre anvendelse af dyrere teknikker for 
begge parter sammenlignet med tilfælde, hvor en bruger har førsteret/eneret til 
radiospektrum. 
s Den etablerede radiospektrumbruger flyttes til en mindre trafikeret del af radiospektret 
for at give plads til nye brugere. Det kaldes "genopdyrkning" af radiospektrum og 
er forbundet med en flytning af den etablerede bruger. I dette tilfælde er den gamle 
bruger selvfølgelig nødt til at erstatte eller tilpasse eksisterende udstyr for at kunne 
En radiobølge er en elektromagnetisk bølge, som bevæger sig mellem en sendende og en modtagende 
antenne. Radiobølger har en frekvens og ved at indstille en radiomodtager til en bestemt frekvens kan man 
modtage et bestemt signal. De regulerende myndigheder bestemmer, hvem der har lov til at bruge et bestemt 
frekvensbånd til et bestemt formål, og udsteder licenser til specifikke tjenester. Frekvensbånd er det bestemte 
sted i radiospektret, hvor en tjeneste er beliggende. 
Kapitel 2 Radiospektrums økonomiske og politiske betydning 
udnytte sit nye frekvensbånds ændrede egenskaber. I nogle lande kræves, at den 
nytilkomne bruger betaler en del af omkostningerne herfor. 
s Den gamle radiospektrumbruger skal helt opgive sin del af radiospektret. I denne 
situation kan det være en mulighed at anvende alternative transmissionsmedier (dvs. 
substitution af transmissionsteknologi). I så fald er den etablerede bruger nødt til at 
investere i alternativt transmissionsudstyr. 
s Hvor det ikke er realistisk at dele eller genopdyrke/flytte eller substituere for 
etablerede brugere af tekniske grunde eller ikke ønskeligt af politiske grunde, kan der 
måske ikke gives adgang for nye brugere. 
Den følgende oversigt over anvendelsen af radiofrekvenser er ikke udtømmende, men den 
giver et overblik over de forskellige typer radioapplikationer, som for størstedelens 
vedkommende kræver en eller anden form for licens til at anvende radioudstyr eller til at 
udbyde radiobaserede tjenester. 
Tabel 1 : Radiobaserede sektorer og aktiviteter4 
I = "* I > Telefoni (GSM, DCS, DECT, S-PCS, IMT2000/UMTS, WLL, CB) I 
> Personsogning (ERMES, Pocsag, FLEX) 
Telekommunikation ^ Tradlos multimedie/lntemet (UMTS, bredbandssatellittjenester, 
LMDS, MMDS) 
> Datatransmission (GSM, IMT2000/UMTS, 
bredbandssatellittjenester, FS) 
> Private radiosystemer (PMR, TETRA) 
> Landbaseret TV (analog/digital - alment tilgaengelige kanaler, 
betalingstv) 
> Satellit TV (analog/digital - alment tilgaengelige kanaler, 
RadiO'/tv-spredning betalingstv, NVOD) 
y Ekstratjenester (teksttv og home banking, teleshopping til digital 
TV) 
y Radio (analog/digital) 
y Lufttransport (trafikkontrol, navigation) 
Transport > Sotransport (GMDSS, VTMIS) 
y Vejtransport (RTT-systemer) 
> Jernbanetransport og indre vandveje (lokalisering) 
> Forsvar (kommunikation og overvagning, radar) 
> Udrykningstjenester (politi, brandvaem) 
Myndigheder ^ Kriminalitetsbekaempelse (TETRA, jordobservation) 
> Rumforskning (f.eks. jordobservation, radioastronomy, 
radionavigation) 
> Applikationer affodt af Faallesskabets forpligtelser i henhold 
til internationale aftaler (navigation, positionsbestemmelse og 
tidsangivelse, miljo) 
> Jordobservation 
FTU y Radioastronomi 
Bilag I indeholder en detaljeret beskrivelse af Fællesskabets politik inden for disse områder. 
Kapitel 2 Radiospektrums økonomiske og politiske betydning 
Der findes ingen samlede oplysninger for hele Fællesskabet for så vidt angår, hvilke 
radiotjenester, der er anbragt i det forskellige dele af radiospektret, samt hvilke 
frekvensmængder tjenesterne råder over. Hvis oplysningerne foreligger, er det kun på 
nationalt niveau, som vist i det følgende eksempel. 
Tabel 2: Allokering af radiospektrum efter tjenester (Det Forenede Kongerige)5 
Telekommunikation 
y Mobil- og celleopdelt kommunikation 
y Faste tjenester (PTO og private faste 
tjenester) 
y Faste forbindelser 
y Satellittjenester 
Radio-/tv~spredning 
(herunder ekstratjenester inden for radio-/tv-
spredning) 
Transport 
y Civil luftfart/aeronautik 
> Sofart 
Myndigheder 
y Forsvar 
y Udrykningstjenester 
y Rumobservation 
Andet 9 kHz til 
1 GHz 
23% 
-
.. 
-
40% 
3% 
--
29% 
2% 
--
3% 
100% 1 GHz til 
3 GHz 
7% 
26% 
.. 
.. 
12% 
14% 
2% 
31% 
3% 
2% 
3% 
100% 3 GHz til 
30 GHz 
„ 
--
38% 
5% 
3% 
4% 
-
38% 
--
--
12% 
100% 
Radiobaserede tjenesters og udstyrs samlede bidrag til EU's økonomi er vanskelig at vurdere. 
Udbuddet af mobil- og audiovisuelle tjenester afhænger f.eks. helt af rådighed over 
radiospektrum. Disse sektorers samlede økonomiske resultat kan derfor anvendes som 
indikator for radiospektrums økonomiske betydning på de europæiske og internationale 
markeder, samtidig med at der tages hensyn til ikke-økonomiske gevinster for samfundet, 
som skyldes den strategiske, offentlige eller kulturelle anvendelse af radiospektrum til 
ikke-kommercielle formål som forsvar, udrykningstjenester samt forsyningspligtydelser inden 
for telekommunikation og radio-/tv-spredning. 
Kilde: Approaches to the allocation and assignment of the radio spectrum resource, rapport udarbejdet for 
Europa-Kommissionen, NERA, Smith System Engineering, KPMG, november 1997. 
Kapitel 2 Radiospektrums økonomiske og politiske betydning 
Tabel 3: Anslået markedsandel og prognose (mia. ECU): telekommunikation, mobil- og 
satellitkommunikation, radio-/tv-spredning (samt audiovisuelle tjenester) og 
radionavigation 
Anslaet marked Prognose 
I Telekommunikation 150,7 162,2(1998) 
(E0S, 1997)6, heraf 
172,3(1999) 
~y Faste tjenester 9o\1 101,0(1998) 
103,9(1999) 
_ _______ __ 29,7(1998) 
33,6(1999) 
_ __________ 2_ g ________ 
34,8(1999), 
Satellitkommunikation 62 
(verden, 2005)7 
> Mobile satellittjenester (MSS) (verden)8 1 (2000) 
7,2 (2005) 
24,1 (2010) 
Audiovisuelle tjenester 41,5 46,8 (2000) 
(EU, 1995)9 59,0 (2005) 
71,4(2010) 
y Indtaegter, leverandorer af indhold (EU, 1995)10 8,9 16,1(2005) 
> Arsindtaegt betalingstv (Europa, 1997)11 5 22(2005) 
> Indtaegter fra offentlig radio-/tv-spredning (licens-, 14 
reklame- og sponsorindtaegter) (EU, 1996)12 
> Radio (licens- og reklameindtaegter) 6 
Radionavigationstjenester og -udstyr13 4 (2000, Europa) 
40 (2005, 
verden) 
10 
12 
13 European Information Technology Observatory 98, Yearbook for the Information and Communications 
Technology (ICT) industry in Europe, 1998, side 350. 
Via Satellite, september 1998. Global Satellite Telecommunications Review. Joe N. Pelton og Global Satellite 
Communications Review Panel, side 19. 
Global Mobile, Volume 5, Baskerville Communications Corporation, 9. juli 1998, side 12. 
Market developments of telecommunications and integrated communications services to the year 2010, IDATE, 
december 1997, side 14 og 175. 
Norcontel, Economic Implications of New Communication Technologies on the Audio-Visual Markets. April 
1997, side 6. 
N. Bertolotti for JP Morgan Securities Ltd, The European Pay-TV Industry, januar 1998. Se Kommissionens 
interne arbejdsdokument om WRC-99, side 7. 
Kilde: EUROSTAT 
Meddelelse fra Kommissionen - På vej mod et transeuropæisk net af positionsbestemmelses- og 
navigationssystemer: en europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS), KOM(98)29 endelig 
udg. af 21.1.1998, side 15. 
Kapitel 2 Radiospektrums økonomiske og politiske betydning 
2.2 Fællesskabspolitikker med forbindelse til radiospekfrum 
En række sektorspecifikke fællesskabspolitikker er afhængige af tilgængeligt 
radiospektrum, navnlig inden for områderne telekommunikation, radio-/tv-spredning, 
transport og FTU (bilag 1 indeholder en oversigt over de vigtigste politikker). De politiske 
rammer for beslutninger om radiospektrum, er dog meget forskellige fra sektor til 
sektor. 
y Inden for telekommunikation, navnlig hvis der er tale om paneuropæiske eller globale 
systemer (f.eks. mobil- og mobil-satellittjenester), sker den politiske og 
lovgivningsmæssige fastlæggelse i Fællesskabsregi for så vidt angår samordnet rådighed 
over radiospektrum14. Desuden er udbuddet af tjenester omfattet af Fællesskabets 
licensregler, som sigter mod at fremme teknologiinnovation og konkurrence. Antallet af 
ansøgninger om tildeling af radiospektrum er steget betydeligt som følge af 
teknologiinnovation og den globale liberalisering af telekommunikationsmarkederne. 
Denne tendens ses også i den voksende betydning af internationale forhandlinger om 
samordning af frekvenser.15 
• I modsætning hertil har radiospektrum til radio-Ztvspredning hidtil ikke i Fællesskabet 
været anset for et spørgsmål, som kræver politiske eller lovgivningsmæssige tiltag, hvilket 
til dels skyldes, at medlemsstaterne stillede tilstrækkeligt radiospektrum til rådighed, inden 
radio-/tv-spredningen begyndte at gå i en stadig mere kommerciel retning. Der har dog 
været en sammenhæng mellem tilgængeligt radiospektrum og Fællesskabet politik inden 
for fri bevægelighed for radio- og tv-programmer, lige siden grænseoverskridende satellit-
tv-udsendelser begyndte, hvilket førte til direktivet om fjernsyn uden grænser. Foruden at 
radio-/tv-spredning og de audiovisuelle markeder generelt er i vækst, rykker grænserne 
mellem telekommunikation og radio-/tv-spredning stadig tættere på hinanden og truer det 
radiospektrum, som traditionelt har været afsat til disse aktiviteter.16 Konkurrencen om 
knapt og værdifuldt radiospektrum mellem radio-/tv-udbydere og andre potentielle brugere 
vil højst sandsynlig intensiveres. 
s Fællesskabet har hidtil ikke vedtaget særforanstaltninger for at sikre radiospektrum til 
gennemførelsen af dets transportpolitikker (dvs. luft- og søtransport, radionavigation og 
positionsbestemmelse). Disse politikker nyder godt af, at radiospektrum er til rådighed på 
14 Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og til orientering for Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg samt Regionsudvalget om gennemførelsen og virkningen af frekvensdirektiverne vedrørende 
mobilkommunikation, KOM(98)559 endelig udg. af 9.10.1998. 
15 Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet - Radiofrekvenskrav for Fællesskabets politik på 
området den Verdensomspændende Radiokommunikationskonference 1999 (WRC-99), KOM(98)298 endelig 
udg. af 13.5.1998. Kommissionens interne arbejdsdokument om "Issues at the World Radiocommunications 
Conference 1999 (WRC-99) in the context of Community policies", SEK(1998)839 af 12.5.1998. Bemærk 
venligst, at det efter offentliggørelse af disse dokumenter er besluttet at afholde den næste WRC i år 2000; det 
har dog ingen indflydelse på dokumenternes indhold. 
16 Grønbog om konvergensen mellem telekommunikationssektoren, mediesektoren og 
informationsteknologisektoren og de lovgivningsmæssige implikationer heraf - Mod en 
informationssamfundsstrategi, KOM(97)623 endelig udg 03.12.1997. Se navnlig sammenfatningen af 
resultaterne af den offentlige høring om grønbogen om konvergensen mellem telekommunikationssektoren, 
mediesektoren og informationsteknologisektoren: spørgsmål til yderligere overvejelse, SEC(98)1284 af 
29.7.1998. De indkomne bemærkninger viste, at der er udbredt bekymring over eventuel bortauktionering af 
radiospektrum, fulgt af forsikringrer om, at dette ville medføre større hindringer for markedsadgang og højere 
forbrugerpriser. Andre bemærkninger pegede på en risiko for diskriminering, enten ved at begunstige etablerede 
brugere eller ved at diffentiere mellem sektorer. Spørgsmålet om, hvorvidt man skulle fastsætte eller aftale 
datoer på europæisk niveau med henblik på at afslutte analog radio-/tv-spredning, affødte mange kommentarer 
fra radio-/tv-selskaber, udstyrsfabrikanter, forbrugergrupper og medlemsstater. Meningerne var delte mellem de, 
der mener, at udviklingen fra analog til digital radio-/tv-spredning skal være markedsbestemt og ikke kræver 
myndigheds- eller EU-intervention, og de, der mener, at en nationalt fastsat frist vil være en virkningsfuld 
stimulator for udviklingen af digital radio-/tv-spredning i EU. Der redegøres yderligere herfor i grønbogens 
kapitel 4. 
Kapitel 2 Radiospektrums økonomiske og politiske betydning 
næsten eksklusiv basis internationalt for at sikre kommunikation vedrørende sikkerhed for 
menneskeliv inden for luft- og søtransport. Men også her mærkes presset fra den øgede 
efterspørgsel efter radiospektrum. Udbydere af kommercielle mobile satellittjenester har 
f.eks. foreslået at dele radiospektrum, som er reserveret til navigations- og 
positionsbestemmelsesapplikationer. Det blev dog besluttet, at behovet for at sikre den 
interferensfrie drift af sådanne applikationer var vigtigst. Muligheden for at udvikle en 
europæisk komponent til det globale satellitnavigationssystem betyder, at man må være 
helt bevidst om behovet for at sikre og beskytte radiospektrum, hvilket også støttes af 
Rådet. 
s Inden for FTU (f.eks. jordobservation og radipastronomi) har tilgængeligt radiospektrum 
ikke været regnet for et område, som kræver politiske eller lovgivningsmæssige tiltag. Det 
er dog sådan, at radiospektrum, som traditionelt har været til rådighed for sådanne 
applikationer, nu er under pres, enten fordi nye brugere ønsker at bruge det 
radiospektrum, der er allokeret til FTU, eller fordi interferens fra andre tjenester nu er så 
stor, at gennemførelsen af FTU-aktiviteter giver tekniske problemer. 
Når man tager i betragtning, at efterspørgslen efter frekvensbånd overstiger udbuddet, står 
gennemførelsen af de ovennævnte EU-politikker over for en situation, hvor man ikke 
længere kan tage tilgængeligt radiospektrum for givet. Radiospektrum må derfor 
behandles som et nøglespørgsmål i EU's beslutningsproces. Desuden må man, hvor 
der er nødt til at ske en afvejning af, hvilke tjenester der skal have prioritet med hensyn 
til adgang til og brug af radiospektrum, foretage en sammenhængende, nøjagtig 
afvejning af de forskellige interesser. 
Uanset den specifikke anvendelse af radiospektrum er horisontale EU-politikker og -
lovgivning relevante (f.eks. konkurrence, indre marked, standardisering/certificering af 
radioudstyr, forbrugerbeskyttelse). 
s Formålet med Fællesskabets konkurrenceregler er at sikre, at valg vedrørende tildeling 
af radiospektrum ikke begunstiger tekniske løsninger på bekostning af konkurrerende 
teknologier, som opfylder brugernes behov bedre, og som ikke begrænser produktion, 
afsætning eller teknisk udvikling som fastlagt i EF-traktatens artikel 86. 
Konkurrencereglerne kommer også ind i billedet for anvendelsen af radiospektrum, 
navnlig hvis der er tale om offentlighedens interesse i sammenhæng med artikel 90. For 
eksempel på områderne radio-/tv-spredning og transport er det i stigende grad blevet 
vanskeligt at definere grænsen mellem offentlige og kommercielle tjenester. 
s For så vidt angår det indre marked, påvirker tilgængeligheden af radiospektrum 
omfanget af paneuropæisk udbud og fri bevægelse for tjenester og udstyr. Samordningen 
af anvendelsen af radiospektrum er særlig vigtig i denne sammenhæng for at lette 
indførelsen af paneuropæiske og globale systemer og for at opnå de stordriftsfordele, 
som er nødvendige, for at gøre europæisk industri konkurrencedygtig på 
verdensmarkedet. For det sidste punkt er det nødvendigt at tage standardiserings- og 
typegodkendelsespolitik med i betragtningerne. 
s Fællesskabets forbrugerpolitik bør ses som en supplerende politik til gennemførelsen af 
det indre marked og understreger alle forbrugeres større valgmulighed og udvalg, 
herunder adgangen til radiotjenester og -produkter, som opfylder forbrugernes 
efterspørgsel og behov. Beskyttelse af forbrugernes helbred mod elektromagnetisk 
stråling er også ved at blive et vigtigt område, hvor der forskes intensivt, og som kræver 
en gennemskuelig og samordnet fremgangsmåde for at sikre en sikker anvendelse af 
radiotjenester og undgå modsatrettede nationale politikker på dette område. I 
Fællesskabet er der inden for rammerne af sundheds- og FTU-politikkerne iværksat 
undersøgelser af de eventuelle helbredspåvirkninger af anvendelsen af radiospektrum for 
at sikre, at forbrugerne har tillid til radiotjenester og -produkter. 
Kapitel 2 Radiospektrums økonomiske og politiske betydning 
Radiospektrum har været behandlet som vigtigt spørgsmål ved internationale 
forhandlinger om liberalisering af handelen inden for telekommunikation. 
I henhold til de aftaler, der er etableret inden for rammerne af WTO, skal medlemmerne 
administrere radiospektrum på en objektiv, gennemskuelig, ikke-diskriminerende og så enkel 
som mulig måde. De er desuden forpligtet til at offentliggøre den nuværende allokering af 
frekvensbånd. Heraf følger, at enhver regional eller national foranstaltning inden for 
administration af radiospektrum, som har til formål eller virkning at blokere eller 
urimeligt begrænse markedsadgangen for operatører fra andre WTO-mediemslande på 
en diskriminerende måde, ville være en overtrædelse af WTO-aftalen, eftersom den 
forbyder diskriminerende, konkurrencebegrænsende eller vilkårlig administration af 
frekvenser. Disse internationale forpligtelser må tages med i betragtningerne, hvor 
operatører fra tredjelande ønsker at få adgang til EU-markedet, og hvor europæisk 
industri, søger adgang til verdensmarkedet. 
Endelig må en enighed om, hvilke EU-politikker der skal følges inden for 
telekommunikation, radio-/tv-spredning, transport og FTU, nøje afveje økonomiske, 
politiske, sociale og kulturelle interesser. Det er derfor vigtigt at sikre, at tekniske 
afvejninger fuldt ud tager hensyn til dette. Det er særlig vigtigt, når man tager i betragtning, 
at tilgængeligt radiospektrum ikke kan tages for givet på grund af stigningen i ansøgninger om 
anvendelsen af radiospektrum. 
2.3 Faktorer i udviklingen 
Radiospektrumpolitik er blevet mere kompliceret på grund af den hurtige teknologiske 
udvikling, indførelsen af nye tjenester (f.eks. bredbånds-multimedietjenester), 
markedsudviklingen samt politiske og lovgivningsmæssige ændringer. Disse tendenser er ofte 
indbyrdes forbundne og deres relative vægt tages med i betragtningerne i forskelligt omfang, 
når man afvejer hvilke anvendelser og brugere.der skal tildeles radiospektrum. 
De vigtigste faktorer, som har ændret opfattelsen af radiospektrumpolitik, beskrives i 
det følgende: 
Teknologisk udvikling 
S Inden for mange tjenester, som anvender radiospektrum, er der konvergens (fast og 
mobil telekommunikation, radio-/tv-spredning og telekommunikation og IT-sektoren). Det 
har flere konsekvenser: (a) traditionelle radiosystemer tilbyder nye typer tjenester (f.eks. 
radio-/tv-selskaber, som tilbyder Internet-tjenester, teleoperatører, som tilbyder 
videotjenester, forsvaret, som anvender civile radiokommunikationsapplikationer); (b) der 
sættes spørgsmålstegn ved den traditionelle definition af, hvordan radiospektrum tildeles, 
samt ved den løbende fordeling af radiospektrum mellem tjenestetyper og brugere (f.eks. 
er mobiltelefonitjenester, som traditionelt reguleres som en telekommunikationstjeneste, 
ved at udvikle sig til en multimedietjeneste, som fokuserer mere på indhold). 
s Den teknologiske udvikling fører til udvikling af nye tjenester, som kræver sikkerhed for, 
at der er i fremtiden er radiospektrum til rådighed, således at der kan tages 
investeringsbeslutninger. Man støder desuden på substitution fænomener (f.eks. tilbyder 
kabel/satellit radio-/tv-spredning et større udvalg af tjenester end det er tilfældet for 
landbaseret radio-/tv-spredning), hvilket kan medføre, at nye systemer og tjenester eller 
tjenester, som udnytter spektret bedre, giver en anderledes anvendelse af 
radiospektret. 
10 
Kapitel 2 Radiospektrums økonomiske og politiske betydning 
s Der er stillet forslag om nye systemer, som kombinerer en række tjenester F.eks. 
kombinerer mobile og satellit-bredbåndskommunkationssystemer, som planlægges indført 
i den nærmeste fremtid, traditionelle tjenester som telefoni, datatransmission, Internet­
adgang og positionsbestemmelse. 
Markedsudviklingen 
s Den stigende efterspørgsel efter radiospektrum opvejes ikke af et større udbud af 
radiospektrum, efterhånden som ny teknologi øger mængden af anvendeligt 
radiospektrum. Med henblik på at fordele det begrænsede til rådighed værende 
radiospektrum for visse applikationer på en gennemskuelig måde på grundlag af objektive 
kriterier, anvender visse regulerende myndigheder prissætning for at afspejle 
radiospektrums markedsværdi. Prisansættelse for radiospektrum er derfor relevant for 
beslutninger om radiospektrum, selv om erfaringer med sådanne tiltag stadig er 
begrænsede. 
s Tendensen går i retning af globale systemer, som forudsætter dannelse af globale 
alliancer mellem aktører for at kunne mestre de betydelige investeringer og operationelle 
krav (f.eks. adgang til frekvenser, nationale licenser, tjenesteudbud). Radiospektrumpolitik 
vil skulle tage hensyn til denne tendens, og reguleringstiltag bør støtte en samordnet 
indførelse af sådanne systemer og sikre passende deltagelse i systemernes udvikling og 
udbredelse. 
Den politiske og reguleringsmæssig udvikling 
s Andelen af kommercielle applikationer, som anvender radiospektrum er voksende, 
navnlig efter liberaliseringen af telemarkederne. Det gør det ekstra vanskeligt at holde 
radiospektrum tilgængeligt for applikationer, som er i den offentlige interesse 
(udrykningstjenester, transport). Man kan ikke længere prioritere adgangen til 
radiospektrum udelukkende på grundlag af tekniske oplysninger, men må også tage en 
nøje afvejning af økonomiske og politiske faktorer med i betragtningerne. 
s Beslutninger om adgang til og brug af radiospektrum kan få indflydelse på 
markedsaktørers relative styrke samt på konkurrencesituationen på markedet. Det 
gælder ikke kun for radiotjenester (ens tjenester eller forskellige tjenester), som 
konkurrerer om adgangen til radiospektrum. Beslutninger om adgang til spektrum kan 
også have en betydelig virkning på det relative styrkeforhold på markedet mellem aktører, 
som udbyder sammenlignelige tjenester via konkurrende radio- og ikke-radioinfrastruktur 
(f.eks. fiberoptik/satellitkommunikation eller trådet/trådløst abonnentkredsløb). 
s Radiospektrum er vigtig for samhandelen, da markedsadgangen for radioaktiviteter 
ikke kan ske uden adgang til radiospektrum. Den handelsmæssige side af 
radiospektrumproblematikken bliver stadig vigtigere set i lyste af liberaliseringstendensen 
inden for den internationale handel med varer og tjenester, som for en stor dels 
vedkommende er afhængig af tilgængeligt radiospektrum. 
s Et betydeligt antal spektrumbrugere opererer ikke i et kommercielt miljø, men er nødt til at 
konkurrere med kommercielle brugere om spektrum. En vigtig reguleringsmæssig opgave 
bliver at foretage en afvejning mellem visse velafgrænsede offentlige/i kke-
kommercielle anvendelser af radiospektrum og behovet for radiospektrum som en 
væsentlig resource for erhvervsaktiviteter. 
s Anvendelsen af radiospektrum udgør en væsentlig og voksende del af den økonomiske 
aktivitet. Den virkning, tilgængeligt radiospektrum har for samfundet inden for f.eks. 
beskæftigelse, industriel konkurrenceevne og innovation, er meget større nu, end det var 
tilfældet tidligere. 
11 
Kapitel 3 EU's radiospektrumpolitik: nuværende situation 
3. EU'S RADI0SPEKTRUMP0LIT1K: NUVÆRENDE SITUATION 
Kapitel 3 har til formål at beskrive Det Europæiske Fællesskabs politiske målsætninger 
for radiospektrum (afsnit 3.1) og at forklare Fællesskabets nuværende praksis i 
forbindelse med radiospektrumspørgsmål for så vidt angår strategisk planlægning af 
tilgængelighed, samordning, tildeling og anvendelse af radiospektrum samt radioudstyr og -
standarder, og de institutionelle rammer for koordineringen af radiospektrum (afsnit 3.2). 
Bilag II indeholder en nøje beskrivelse af gældende praksis inden for EU-radiospektrumpolitik, 
herunder politisk grundlag og retsgrundlag. 
3.1 Fastlæggelse af EU's radiospektrumpolitik 
Den økonomiske, sociale eller politiske værdi af radiospektrum afhænger af denne 
knappe ressources faktiske anvendelse og administration. EU's radiospektrumpolitik 
beskæftiger sig med begge dele. 
Uanset om radiospektrum anvendes til at fremme Fællesskabets politik inden for 
telekommunikation, radio-/tv-spredning eller FTU, er de vigtigste mål for radiospektrum: 
• at muliggøre udviklingen af nye tjenester for at imødekomme forbrugernes og det 
offentliges efterspørgsel efter radiotjenester 
• at skabe et indre marked samt konkurrence inden for radiokommunikationsudstyr og -
tjenester, navnlig i sammenhæng med etablering og drift af paneuropæiske og globale 
systemer og tjenester 
• at opfylde offentlige politiske målsætninger inden for områderne sikkerhed samt 
kulturelle og sociale aspekter osv. 
• at beskytte Fællesskabets interesser i multilaterale og bilaterale forhandlinger, hvor 
radiospektrum diskuteres 
• at stimulere teknologiinnovation og støtte Europas konkurrenceevne 
• i bredere forstand at generere økonomisk vækst, skabe beskæftigelse og fremme det 
almene velfærd. 
I denne sammenhæng har Det Europæiske Fællesskab en særlig forpligtelse til at sikre, 
at administrationen af radiospektrum sker i overensstemmelse med de fastlagte retlige 
principper som åbenhed, gennemskuelighed, objektivitet og ikke-diskrimination samt 
Fællesskabets konkurrenceregler. 
Med tanke på disse generelle målsætninger er der visse nøglespørgsmål, som bør 
overvejes i forbindelse med måden, hvorpå radiospektrum gøres tilgængeligt. 
s at sikre tilgængeligt radiospektrum for paneuropæiske radiosystemer, -tjenester og -
udstyr 
s at sikre en passende afvejning af kommercielle interesser og den offentlige 
interesse i radiospektrumpolitikken 
s at afspejle radiospektrums økonomiske værdi 
12 
Kapitel 3 EU's radiospektrumpolitik: nuværende situation 
s at skabe retssikkerhed hvad angår radiospektrums tilgængelighed og anvendelse 
* at s/7cre åbne, transparente, objektive og ikke-diskriminerende procedurer, som 
støtter et konkurrencepræget udbud af radiotjenester og -udstyr 
s at sikre en effektiv anvendelse af radiofrekvenser 
s at sikre, at radiospektrumpolitik fremmer konkurrence og teknologiinnovation 
s at støtte udvikling af stordriftsfordele for indførelsen af nyt brugerorienteret udstyr 
s at sikre sammenhængen mellem radiospektrum- og standardiseringspolitik. 
3.2 Fællesskabets nuværende praksis inden for radiospektrumpolitik 
I 1987 erkendte Fællesskabet for første gang, at der var behov for samordning af 
radiospektret med henblik på udbud af paneuropæiske mobiltjenester. Siden da er der 
iværksat en række initiativer for at gennemføre EU's målsætninger for radiospektrumpolitik 
inden for følgende områder: 
1. Den strategiske planlægning af radiospektrumanvendelse: hvornår er 
radiospektrum tilgængeligt? 
2. Radiospektrums tilgængelighed og samordning: hvor meget radiospektrum vil 
være tilgængeligt og samordnes anvendelsen? 
3. Tildeling af radiospektrum: hvordan tildeles radiospektrum, hvordan får man 
adgang og på hvilke betingelser? 
4. Radioudstyr og standarder: hvilke regler og vilkår gælder for markedsføring og 
anvendelse af radioudstyr, herunder standarder? 
5. Institutionelle rammer: hvor tages beslutningerne, og hvad er Fællesskabets rolle. 
Det politiske grundlag og retsgrundlaget for Fællesskabets indsats er forskelligt fra område til 
område, hvilket ses i nedenstående tabel. Nedenfor gives en oversigt over Fællesskabets 
nuværende praksis inden for de forskellige områder (bilag II indeholder en detaljeret 
beskrivelse af Fællesskabets radiospektrumpolitik). 
13 
Kapitel 3 EU's radiospektrumpolitik: nuværende situation 
Tabel 4: Politisk grundlag og retsgrundlag for Fællesskabets radiospektrumpolitik 
Politisk grundlag Retsgrundlag 
Strategisk > Radets resolution 90/C166/02 > Direktiv 87/372/E0F (GSM) 
planlaegning af radio- y Direktiv 9O/544/E0F (ERMES) 
spektrumanvendelse 
> Kommissionens direktiv 96/2/EF 
Samordning af > Radets resolution 90/C 166/02 > Direktiv 87/372/E0F (GSM) 
radiospektrum- y, Radets resolution 92/C 318/01 > Direktiv 9O/544/E0F (ERMES) 
aliokering 
y Direktiv 91/287/E0F (DECT) 
> Europa-Parlamentets og Radets 
beslutning om S-PCS 
> Forslag til Europa-Parlamentets 
og Radets afgorelse om UMTS 
Tildeling af ~ > ONP-rammedirektivet 97/51 /EF 
radiospektrum > Kommissionens direktiv 96/2/EF 
> Licensdirektivet97/13/EC 
Radioudstyr og > Radets resolution 90/C 166/02 > Forslag til Europa-Parlamentet 
standarder og Radets direktiv om radio- og 
telekomm. Terminaludstyr 
(RTTE) 
Rammeme for > Radets resolution 90/C 166/02 ~ 
koordinering af > Radets resolution 92/C 318/01 
radiospektrum 
> Radets konklusioner af 3. 
Februar1992 
> Radets konklusioner af 7. 
December 1993 
> Radets konklusioner af 22. 
September 1997 
Strategisk planlægning af radiospektrumtilgængelighed 
s Den langsigtede planlægning, udvikling og markedsføring af paneuropæiske 
radiotjenester og -produkter afhænger af tilgængeligt radiospektrum. Fælleskabets 
direktiver bestemmer, at medlemsstaterne er forpligtet til at planlægge og 
offentliggøre oplysninger om tilgængeligt radiospektrum, navnlig for mobil- og 
personkommunikationstjenester. I Rådets resolutioner opfordres CEPT desuden til at 
forelægge de regulerende myndigheder eller Fællesskabet anbefalinger vedrørende det 
langsigtede behov for radiospektrum og til at nå frem til en mere velafvejet allokering 
af radiospektrum til de forskellige anvendelser. 
Den strategiske planlægning af radiospektrumtilgængelighed i sammenhæng med 
Fællesskabets politikker er særlig påkrævet inden for områderne mobil- og 
satellitkommunikation (mobil- og satellitbredbåndssystemer), radio-/tv-spredning 
(overgangen fra analog til digital transmission) og transport (etablering af et globalt 
satellitnavigationssystem - GNSS). 
14 
Kapitel 3 EU's radiospektrumpolitik: nuværende situation 
Sikring af samordnet tilgang til radiospektrum 
s Radiospektrum samordnes ved hjælp af frekvensallokeringsforanstaltninger, dvs. 
foranstaltninger, som udpeger frekvenser til udbud af bestemte tjenester, samt de 
tekniske hensyn, der skal tages. Frekvenssamordning inden for Fællesskabet er sket via 
vedtagelsen af direktiver om GSM, DECT og Hermes. Tilgang til samordnet 
radiospektrum til S-PCS og (i fremtiden) UMTS sikres via vedtagelse af Rådets og 
Europa-Parlamentets beslutninger, som refererer til medlemsstaternes 
koordineringsindsats inden for CEPT's rammer. Hvis arbejdet inden for CEPT eller 
medlemsstaternes gennemførelse ikke forløber tilfredsstillende, kan Fællesskabet 
iværksætte yderligere foranstaltninger. I andre sammenhænge og efter anmodning i 
Rådets resolutioner bør samordningen af radiospektrum ske inden for CEPT. 
Medlemsstaterne er i dette tilfælde ikke forpligtet til at gennemføre de 
samordningsforanstaltninger, som vedtages i CEPT. 
Etablering afEU-regler for tildeling og anvendelse af radiospektrum 
S Tildeling af frekvenser er den proces, hvorved myndighederne giver individuelle brugere 
tilladelse til at anvende radiostationer eller til at udbyde radiotjenester inden for udpegede 
frekvensbånd. I visse tilfælde er frekvenstildeling forbundet med udstedelse af 
brugertilladelser, bl.a for opkrævning af betaling (dvs. administrative omkostninger og 
gebyrer) for anvendelsen af radiospektrum. Tildeling af radiospektrum er reguleret i 
Fællesskabets direktiver og er underlagt konkurrencereglerne. De sigter mod at 
skabe ensartede betingelser for alle brugere af radiospektrum, som bygger på åbenhed, 
objektivitet, ikke-diskrimination og gennemskuelighed. 
Etablering af EU-regler for radioudstyr og standarder 
S Fælles frekvensbånd er en forudsætning for at radioudstyr kan anvendes i forskellige 
lande, for at samordningsproblemer på tværs af grænserne mindskes og for at lette den 
massefremstilling af udstyr, der er nødvendig for at sikre europæisk industris 
konkurrenceevne på verdensmarkedet. Markedsføring og anvendelse af radioudstyr er 
underlagt et (forslag til) fællesskabsdirektiv. Fællesskabets politik for standarder 
sigter mod en ikke-diskriminerende og teknologineutral adgang til radiospektrum, samtidig 
med at interoperabilitet og et paneuropæisk udbud af tjenester sikres. 
De institutionelle rammer for samordning af radiospektrum 
v i erkendelse af, at radiospektrum ikke gør holdt ved Fællesskabets grænser, besluttede 
Rådet (Telekommunikation) i begyndelsen af 1990'erne, at Fællesskabets politiske 
målsætninger for radiospektrum bedst kunne nås via internationale aftaler i stedet 
for internt i Fællesskabet. Med henblik herpå blev der vedtaget en række resolutioner 
og konklusioner i Rådet, som overlader det til Den Internationale 
Telekommunikationsunion (ITU, 186 medlemslande) og dennes verdensomspændende 
radiokommunikationskonferencer (WRC) at gennemføre international 
frekvensharmonisering, og til Den Europæiske Telestyrelse (CEPT, 43 medlemmer) at 
gennemføre radiospektrumharmonisering i Europa og at udarbejde passende europæiske 
holdninger til ITU7WRC. 
I overensstemmelse med Rådets resolutioner og konklusioner indgik Det Europæiske 
Fællesskab og CEPT et formelt samarbejde i form af undertegnelse af et 
aftalememorandum (1994). Fællesskabet forsøger i sin rolle som observatør ved 
ITU/WRC og som rådgiver for CEPT at sikre, at Fællesskabets interesser 
repræsenteres på passende vis i disse organer. 
15 
Kapitel 4 EU's radlospektrumpolitlk: debatoplæg 
4. EU"S RADIOSPEKTRUMPOLITIK: DEBATOPLÆG 
Kapitel 4 har til formål at opfordre alle interesserede parter til afgivelse af 
bemærkninger for at sætte gang i debatten om, hvorvidt der bør ske en tilpasning af det 
nuværende politiske og retlige grundlag samt den praktiske gennemførelse af 
Fællesskabets radiospektrumpolitik, set i lyset af den teknologiske samt markeds- og 
lovgivningsmæssige udvikling. 
De emner, der præsenteres, er ikke udtømmende, men sigter mod at fokusere debatten på 
områder, hvor fællesskabspolitik i øjeblikket gælder, og hvor tilpasning måske er påkrævet. 
Bemærkninger om andre emner, som kræver yderligere overvejelser i 
fællesskabsammenhæng medtages i en senere meddelelse om resultaterne af den offentlige 
høring om grønbogen. 
(1) Strategisk planlægning af anvendelsen af radiospektrum 
EMNE1 
Europa-Kommissionen ønsker stillingtagen til den strategiske planlægning af 
anvendelsen af radiospektrum i Det Europæiske Fællesskab, særlig hvad angår 
omfanget af planlægningsaktiviteter og hvilke oplysninger, der er behov for. Desuden, 
hvorvidt der er behov for et politisk og retligt tilsagn for at planlægge radiospektrum 
for paneuropæiske tjenester, og i hvilket omfang, der er behov for en samordnet 
fremgangsmåde i Fællesskabet for at udvikle og gennemføre genopdyrknings- og 
substitutionspolitikker som en del af planlægningen for radiospektrum, herunder 
gradvis afvikling af analoge tjenester inden for radio-/tv-spredning og mobiltelefoni. 
1 (a) Opfylder den strategiske planlægning af anvendelsen af radiospektrum de 
behov, der er inden for kommerciel og ikke-kommerciel anvendelse, især 
inden for områderne mobil- og personkommunikation, radio-/tv-spredning, 
transport og FTU? 
Der findes ingen særlige fællesskabskrav til planlægningen af anvendelse af radiospektrum til 
nogen tjenester bortset fra telekommunikation, selv om forpligtelsen til at offentliggøre 
nationale frekvensallokeringsoversigter også burde omfatte oplysninger om radiospektrum til 
radio-/tv-sprednings-, transport- og FTU-applikationer. CEPT's detaljerede 
spektrumundersøgelser omfatter alle anvendelser for radiospektrum, men da anbefalingerne 
ikke er bindende, kan der stadig være forskelle i radiospektrumplanlægningen 
medlemsstaterne imellem. Det kan medføre, at udviklingen og gennemførelsen af 
Fællesskabets politikker, som er afhængige af tilgængeligt radiospektrum, og den generelle 
forretningsstrategi for radiokommunikationsinteresser hindres på grund af manglende 
oplysninger. 
1 (b) Hvilke oplysninger om radiospektrumallokering og -tildeling samt 
udstedelse af licenser burde være offentligt tilgængelige for erhvervslivet 
og de politiske beslutningstagere? Hvor bør disse oplysninger indsamles 
og præsenteres i Fællesskabet? 
Aktører på radiokommunikationsmarkedet har ikke kun behov for retlig sikkerhed for, at der er 
radiospektrum til rådighed for udbud af tjenester, men har også behov for at kende 
proceduren og vilkårene for anvendelse af radiospektrum. Denne type oplysninger er normalt 
ikke medtageet i frekvensallokeringsoversigter, og oplysningerne foreligger ikke for hele 
Fællesskabet. 
16 
Kapitel 4 EU's radiospektrumpolitik: debatoplæg 
1 (c) Bør genopdyrknings- og substitutionspoiitrkker være en del af den 
strategiske planlægning for paneuropæiske tjenester og, i givet fald, 
hvordan (f.eks. hvem involveres, tidspunkt) samt i hvilket omfang der er 
behov for en fælles fremgangsmåde inden for Fællesskabet, f.eks. i 
forbindelse med afvikling af analoge tjenester inden for radio-/tv-spredning 
og mobiltelefoni? 
Den strategiske planlægning af anvendelsen af radiospektrum forudsætter også retlig 
sikkerhed vedrørende planlagte flytninger af eksisterende brugere til mindre trafikerede 
frekvensbånd (genopdyrkning eller flytning inden for radiospektret) eller opmuntring af 
etablerede brugere til at anvende alternativ transmissionsinfrastruktur (substitution), under 
hensyntagen til eksisterende konkurrenceregler. Der foreligger normalt ikke oplysninger af 
denne art. Det er også et særligt spørgsmål, hvorvidt der er behov for regulering for at støtte 
indførelsen af teknologi, som udnytter spektret bedre, f.eks. om der er behov for en fælles 
fremgangsmåde i Fællesskabet for at støtte overgangen fra analog transmission af 
mobiltelefoni og radio-/tv-signa!er til digitale transmissionsformer.17 
(2) Samordning af radiospektrumallokering 
EMNE 2 
Europa-Kommissionen ønsker stillingtagen til radiospektrumsamordning i Det 
Europæiske Fællesskab og i en videre sammenhæng, hvorvidt en forudgående 
fællesskabsaftale kræves i forbindelse med samordningsforanstaltninger, og på 
grundlag af hvilke kriterier dette kan afgøres, samt hvilket retssikkerhedsniveau der er 
påkrævet for medlemsstaternes gennemføreise af sådanne foranstaltninger. 
2 (a) Er der behov for særlige fællesskabsforanstaltninger for at sikre 
radiospektrum til paneuropæiske applikationer inden for 
telekommunikation, radio-/tv-spredning, transport og FTU, eller bør der 
fastlægges kriterier, som angiver, hvornår der er brug for samordning af 
radiospektrum? 
I øjeblikket findes der ingen lovfæstede kriterier, som angiver, hvornår der er brug for 
samordning af radiospektrum. Ansøgere til radiospektrum søger politisk støtte fra Europa-
Kommissionen til at gennemføre beslutninger taget i CEPT. Samtidig påvirkes de tekniske 
forslag i CEPT og ITU/WRC i stigende grad af kommerciel og politisk lobbyvirksomhed. Der 
ser ud til at mangle forud definerede kriterier, som både tager hensyn til tekniske og 
samfundsøkonomiske elementer, og som kan danne grundlag for objektive og transparente 
beslutninger om behovet for samordning af radiospektrum. 
17 De bemærkninger, som blev afgivet efter offentliggørelse af Kommissionens konvergensgrønbog, gav ikke 
noget entydigt resultat for så vidt angår afvikling af analoge tjenester, og de var fordelt mellem dem, der mente, 
at overgangen fra analog til digital radio-/tv-spredning var markedsdrevet og ikke krævede intervention fra 
myndigheders eller EU's side, og dem, der mente, at en nationalt fastsat tidsfrist ville være virkningsfuld til at 
stimulere udviklingen af digital radio-/tv-spredning inden for EU. Mange så EU's rolle som værende koordinering 
af afviklingsfrister snarere end at fastlægge én dato for alle medlemsstater. En række mobiloperatører og 
udstyrsfabrikanter mente, at det ville være en fordel at fastlægge frister for afvikling af analoge 
mobilkommunikationssystemer for at frigøre spektrum til yderligere digitalkommunikationer. De fleste mente, at 
radiospektrum ville fortsætte med at være en knap ressource inden for en overskuelig fremtid til trods for, at 
digital kommunikation udnytter spektret mere effektivt, og der frigøres radiospektrum, som har været anvendt til 
analoge tjenester. Især radio-/tv-selskaber påpegede, at radio-/tv-spredning i lang tid ville foregå samtidig via 
analoge og digitale frekvenser, og derved optage yderligere frekvenser. Yderligere oplysninger findes i 
KOM(98)1284 af 29.7.1998, s. 29-30. 
17 
Kapitel 4 EU's radiospektrumpolitik: debatoplæg 
2(b) Hvor og på grundlag af hvilke kriterier skal prioriteter fastlægges og 
eventuelle konflikter mellem radiospektrumbehov til Fællesskabets 
politikker inden for telekommunikation, radio-/tv-spredning, transport og 
FTU løses? Hvordan sikres det, at kommercielle interesser og 
offentlighedens interesse er defineret og hensigtsmæssigt afbalanceret i 
denne proces? 
Der mangler også forud definerede kriterier til fastlæggelser af, hvilke tjenester der først og 
fremmest skal have adgang til (samordnede) frekvensbånd. Dette forhold giver problemer, 
hvor der er indbyrdes modstridende radiospektrumbehov, dvs. hvor radiosektorer konkurrerer 
om adgang til (det samme) radiospektrum ud fra forskellige økonomiske, politiske eller sociale 
betragtninger, og hvor radiospektrum anvendes forskelligt i nabolande. 
2 (c) Kan gennemførelsen af foranstaltninger vedrørende samordning af 
radiospektrum, som er nødvendig for udbuddet af paneuropæiske 
tjenester, klares ved hjælp af frivillige beslutninger i medlemsstaterne, 
eller er der behov for en lovbunden forpligtelse? Skal Det Europæiske 
Fællesskab indsamle og offentliggøre relevante oplysninger i begge 
filfælde? 
Hvor Fællesskabet ikke fastlægger krav til samordning af frekvensbånd, sker 
medlemsstaternes gennemførelse af CEPT-foranstaltninger på frivillig basis. I øjeblikket 
foreligger der ingen sammenhængende oplysninger om, hvilke medlemsstater der har 
gennemført CEPT-samordningsforanstaltninger i henhold til hvilke nationale 
gennemførelsesbestemmelser.18 Sådanne oplysninger er vigtige for erhvervslivets 
beslutninger. 
(3) Tildeling af radiospektrum og licenser 
EMNE 3 
Europa-Kommissionen ønsker stillingtagen til tildeling af radiospektrum og licenser, 
navnlig hvilken mekanisme, der er mest velegnet til at sikre en effektiv udnyttelse af 
radiospektrum og en samordnet indførelse af paneuropæiske tjenester, i hvilket 
omfang, der kræves en fælles fremgangsmåde ved værdiansættelse og eventuel handel 
med radiospektrum samt de eventuelle omkostninger ved at flytte eksisterende 
radiospektrumbrugere, og det fornødne retssikkerhedsniveau i 
fællesskabssammenhæng. 
3 (a) Hvad er den overordnede virkning på konkurrencesituationen, hvor 
medlemsstaterne har forskelligt tilgængeligt radiospektrum til 
paneuropæiske tjenester? 
18 For at sikre en klar regulering på dette område foreslog Kommissionen at gøre gennemførelsen af CEPT-
foranstaltninger obligatorisk før en angivet dato og at forpligte medlemsstaterne til at underrette Kommissionen, 
så de nationale gennemførelsesforanstaltninger kunne offentliggøres. Se også: En ny fremgangsmåde ved 
koordinering af radiofrekvenser i Fællesskabet, Meddelelse fra Kommissionen vedrørende et forslag til Rådets 
afgørelse om medlemsstaternes gennemførelse af foranstaltninger vedrørende radiofrekvenser, KQM/93/382 
endelig, udg. af 10.9.1993. I dette dokument foreslog Kommissionen desuden, at Kommissionen står for 
Fællesskabets indsats i organisationer, som behandler radiokommunikation, at Rådet udarbejder retningslinjer 
for de holdninger, som medlemsstaterne skal vedtage i ERC og ERO, samt at der oprettes et repræsentativt 
udvalg, som tager stilling til, hvilke foranstaltninger der skal gennemføres. 
18 
Kapitel 4 EU's radiospektrumpolitik: debatoplæg 
Kommissionens meddelelse om gennemførelse og virkning af frekvensdirektiverne 
konstaterede, at der generelt fra land til land er stor forskel på, hvor meget spektrum 
operatører tildeles. Der kan endda være stor forskel på tildelingen til operatører inden for 
samme land af årsager, som ikke altid er lige gennemskuelige. En fællesskabsdækkende 
samordning af radiospektrumallokering og -tildeling vanskeliggøres også af, at der er 
forskellige vilkår for udstedelse af licenser, herunder tilladelsernes længde. Det kan også 
påvirke konkurrencesituationen, især hvor det drejer sig om paneuropæiske tjenester. 
3 (b) Er der behov for, at man i Fællesskabet enes om, hvilken mekanisme for 
radiospektrumtildeling der giver den mest effektive udnyttelse af 
radiospektret for de forskellige tjenestetyper? 
Hvor radiospektrum er en knap ressource og antallet af licenser derfor begrænset, har 
medlemsstaterne adskillige muligheder for at tildele radiospektrum (f.eks. først-til-mølle 
princippet, sammenligning af bud, auktioner), samtidig med at der tages hensyn til en effektiv 
udnyttelse af radiospektret. Der er dog ikke enighed om, hvilken metode der er bedst til 
fordeling, da der er vidt forskellige meninger om, hvad der udgør en effektiv udnyttelse af 
radiospektret.19 
3 (c) Hvilken virkning har forskellige nationale mekanismer for tildeling af 
radiospektrum på paneuropæiske tjenester, hvilken mekanisme 
understøtter bedst et paneuropæisk tjenesteudbud, og i hvilket omfang er 
der behov for initiativer på fællesskabsniveau? 
Da man regner med, at der også fortsat kun vil være begrænset radiospektrum til rådighed til 
paneuropæiske tjenester, overvejer og indfører en række medlemsstater brugen af auktioner 
for at fordele de til rådighed værende licenser, f.eks. for UMTS. I denne sammenhæng skal 
også nævnes, at der ikke er enighed om, hvilken mekanisme der bedst støtter udbuddet af 
paneuropæiske tjenester, ej heller om, hvilken virkning forskellige nationale fremgangsmåder 
har. 
3 (d) Hvilken virkning har afgifter og gebyrer, herunder flytteomkostninger, for 
anvendelsen af radiospektrum på udviklingen af tjenester og på 
konkurrencesituationen? 
Medlemsstaterne kan pålægge ikke-diskriminerende afgifter i tilgift til administrative 
omkostninger for at sikre, at radiospektret udnyttes optimalt, og for at fremme udviklingen af 
innovative tjenester og konkurrence. Der er forskellige meninger om virkningen af afgifter for 
radiospektrum. Hvor der allerede er udstedt licenser, hævdes det, at auktioner har en tendens 
til at styrke de etablerede brugeres dominans ved at øge omkostningerne for nye 
markedsaktører.20 Nogle teleoperatører hævder, at omkostningerne i forbindelse med 
19 Bemærkningerne, som er indkommet til konvergensgrønbogen viser, at der er generel enighed om en bedre 
udnyttelse af radiospektret, selv om der er udbredt bekymring om en eventuel auktionering af radiospektrum. 
Nogle bidragydere erkendte, at man ved at give frekvenser en kommerciel værdi eventuelt kunne fremme en 
mere effektiv udnyttelse, og at civile brugere af radiofrekvenser måske ville være mere tilbøjelige til at frigive 
noget af det eksisterende spektrum. Andre påpegede, at der var en risiko for diskrimination, hvis sent tilkomne 
brugere skulle betale markedsværdien, medens etablerede brugere betalte meget lavere gebyrer. For 
størstedelen af tv-selskaberne, teleoperatørerne og udstyrsfabrikanteme var de nuværende mekanismer, bl.a. 
den såkaldte "skønhedskonkurrence" eller sammenligning af bud, den mest effektive måde til at afveje behovet 
for at sikre en effektiv udnyttelse af frekvenser med behovet for at undgå for høje omkostninger for de 
involverede parter, eftersom disse omkostninger i sidste ende ville skulle betales af forbrugerne. Sådanne høje 
omkostninger blev ofte anset for at være grundet på nationale budgethensyn snarere end hensyn til en effektiv 
udnyttelse af radiospektret. Samtidig gjorde en række radio-/tv-selskaber, herunder repræsentanter for 
kommunale og lokalradiostationer, opmærksom på, at hvis radiospektrum værdiansættes højt, måtte det sikres 
at leverandører af forsyningspligtydelser stadig kunne få frekvenser til en overkommelig pris. Yderligere 
oplysninger findes i KOM(98)1284 af 29.7.1998, s. 29-30. 
20 Kommissionen behandler i øjeblikket klager vedrørende auktioners virkninger. 
19 
Kapitel 4 , EU's radiospektrumpolitik: debatoplæg 
auktioner vil mindske villigheden til at investere i net og medføre højere forbrugerpriser. Andre 
mener, at potentielle brugere i praksis byder med en del af deres fremtidige gevinst, uden at 
dette får nogen mærkbar virkning på den pris, forbrugeren betaler. 
Nogle operatører har udtrykt betænkeligheder over kravet (hvor det findes) om at betale 
etablerede brugeres flytteomkostninger, især hvis deres konkurrenter ikke er forpligtet hertil. 
Et andet spørgsmål er, i hvilket omfang indtægterne anvendes til radiospektrumpolitik og 
frekvensadministration, f.eks. til at frigøre yderligere radiospektrum (til paneuropæiske 
tjenester). 
3 (e) Bør tildelingen af radiospektrum adskilles fra udstedelsen af godkendelser 
af tjenester og licenser? Hvilken virkning ville oprettelsen af et sekundært 
marked for radiospektrum have på udbud af lignende eller forskellige 
tjenester, og hvilke kontrolforanstaltninger er der behov for i denne 
forbindelse? 
Det hævdes, at man får den bedste udnyttelse af radiospektret ved at adskille godkendelser 
for tjenester samt licenser og tildelingen af radiospektrum. En af fordelene ved handel med 
spektrum siges at være, at individuelle tildelinger kunne overføres (mod betaling) fra en 
bruger til en anden, uden at det ændrer anvendelsen af spektret. Alternativt kunne tildelinger 
underopdeles eller kombineres samt, i givet fald, anvendes til udbud af en anden type 
radiotjeneste, som der er et marked for. Da radiospektrum udgør en flaskehals, bør man 
overveje, hvilke potentielle virkninger sekundær handel ville have på 
konkurrencebegrænsende adfærd og på misbrug af dominerende markedspositioner. Man bør 
også overveje risiciene ved en yderligere opsplitning af anvendelsen af radiospektrum. 
Fællesskabet må i denne forbindelse være særlig opmærksom på, om forskellige nationale 
fremgangsmåder eller fraværet af en fælleseuropæisk fremgangsmåde i disse spørgsmål 
påvirker et paneuropæisk tjenesteudbud og den effektive anvendelse af radiospektrum. 
(4) Radioudstyr og standarder 
EMNE 4 
Europa-Kommissionen ønsker stillingtagen til forbindelsen mellem Fællesskabets 
politik for radioudstyr, standarder og radiospektrum, navnlig med hensyn til 
samarbejde mellem standardiserings- og radiospektrumorganer, og foranstaltninger 
inden for den operative administration af radiospektrum. 
4 (a) Er der behov for en bedre forbindelse mellem udarbejdelsen af standarder 
og samordningen af radiospektrumallokering til paneuropæiske tjenester 
inden for områderne telekommunikation, radio-/tv-spredning, transport og 
FTU? 
Gennemførelsen af en række fællesskabspolitikker, f.eks. inden for radionavigation og 
vejtransporttelematik afhænger af standarder, som udarbejdes i andre fora end ETSI, der 
hovedsageligt beskæftiger sig med udarbejdelse af standarder på teleområdet. 
4(b) Hvilke praktiske arrangementer er nødvendige for at sikre, at det fulde 
potentiale af Fællesskabets politik for radioudstyr støttes af 
hensigtsmæssige tiltag inden for radiospektrumadministration? 
RTTE-direktivet vil fjerne mange forskriftsmæssige hindringer for markedsføring, fri 
bevægelighed for og ibrugtagning af nyt og innovativt teleterminaludstyr i Fællesskabet. Det 
vil tette markedsføringen af udstyret i hele Fællesskabet og afskaffe behovet for ad hoc-
arrangementer medlemsstaterne imellem for gensidig anerkendelse (f.eks. som dem, der er 
20 
Kapitel 4 EU's radiospektrumpolitik: debatoplæg 
udviklet af CEPT i de senere år). Det er dog sådan, at rettidig adgang til samordnet spektrum 
er en forudsætning, hvis forbrugerne og industrien skai kunne høste fordelene, og der er 
behov for nært samarbejde mellem politiske beslutningstagere, fabrikanter og brugere med 
henblik på drøftelse af etablering af en database med nationale forskrifter for anvendelsen af 
radiospektrum, one stop-anmeldelsesprocedurer og ordninger, som støtter 
markedsovervågning. 
(5) De institutionelle rammer for samordning af radiospektrum 
EMNES 
Europa-Kommissionen ønsker stillingtagen til, hvorvidt de nuværende institutionelle 
arrangementer for koordinering af radiospektrum er tilstrækkelige til at imødekomme 
Fællesskabets politiske målsætninger, dvs. at bidrage til økonomisk vækst, 
beskæftigelse og velfærd, stimulere teknologiinnovation og udviklingen af nye 
tjenester, at skabe konkurrence på det indre marked og styrke Europas 
konkurrenceevne ved at etablere paneuropæiske og globale radiosystemer. 
5 (a) Er rammerne for koordinering af radiospektrum tilstrækkeligt åbne, 
gennemskuelige og retssikre set i lyset af behovet for at have et 
forudsigeligt miljø for anvendelsen af radiospektrum i Fællesskabet? Er 
det klart, hvor og på grundlag af hvilke principper behovene for 
radiospektrumsamordning elier Fællesskabets holdninger fastlægges? 
Både nye og etablerede brugere af radiospektrum vil kunne drage fordel af større åbenhed 
omkring de lovgivningsmæssige rammer og bør derfor involveres mere i 
beslutningstagningen. Visse dele af radiospektret er overfyldt, og hvis nye applikationer inden 
for telekommunikation, radio-/tv-spredning, transport og FTU skal indføres, kan det være 
nødvendigt at dele radiospektrum eller etablerede brugere kommer måske til at opgive deres 
plads eller eventuelle udvidelser af deres aktiviteter på frekvensbåndene. I denne 
sammenhæng skal der fuldt ud tages hensyn til Fællesskabets konkurrenceregler. Alle 
ændringer i anvendelsen af radiospektrum påvirker nye og etablerede brugere lige meget, og 
de bør derfor konsulteres med henblik på at vurdere, om eventuelle beslutninger er 
hensigtsmæssige. 
Især hvor ansøgere til radiospektrum inden for forskellige økonomiske sektorer konkurrerer 
på forskelligt økonomisk, politisk eller socialt grundlag, kan det være vanskeligt at prioritere, 
hvis der ikke findes nogen objektive principper (uanset om det er tekniske, økonomiske, 
politiske eller sociale principper), som kan danne grundlag for en prioriteringsrækkefølge for 
spektrumadgang. Resultatet er også, at ansøgere til radiospektrum (både europæiske og fra 
tredjelande) på samme tid indgiver deres krav til medlemsstaterne, CEPT og Fællesskabet, 
hvilket er ineffektivt og kan medføre, at europæiske operatører søger støtte hos myndigheder 
i andre dele af verden til indførelse af nye systemer, både hvad angår spektrumallokering og 
-tildeling. 
5 (b) Er det nødvendigt med en forudgående aftale i Fællesskabet for at nå frem 
til en samordning af radiospektret, eller er det tilstrækkeligt at koordinere 
medlemsstaternes holdninger i CEPT på et ad hoc- og teknisk grundlag? 
Fælles EU-holdninger i CEPT kan kun sikres, hvis man når frem til en politisk og retlig aftale i 
fællesskabssammenhæng. I alle andre tilfælde har erfaringen vist, at det er vanskeligt at 
vurdere, om Fællesskabets økonomiske og almene interesser er sikret, hvis man kun har de 
tekniske oplysninger fra udarbejdelsen af samordningsforanstaltninger eller europæiske 
holdninger i CEPT at gå ud fra. Det tyder på et behov for at underbygge de foreliggende 
tekniske oplysninger med økonomiske, politiske og sociale elementer for at konstatere, 
hvorvidt og i hvilken fase af udarbejdelsen af holdninger en fælles EU-aktion er nødvendig i 
CEPT og ITU/WRC. 
21 
Kapitel 4 EU's radlospektrumpolitik: debatoplæg 
5 (c) I hvilket forum skal fællesskabsholdninger, som der er brug for i drøftelser 
mellem Fællesskabet og dets handelspartnere, udarbejdes? 
Radiospektrum dukker stadig oftere op som et element i drøftelser om markedsadgang 
mellem Fællesskabet og dets handelspartnere. Ledigt radiospektrum og adgang hertil er en 
vigtig betingelse for, at organisationer kan udbyde radiotjenester og -produkter i udlandet, 
samt for intern og ekstern kommunikation. Fællesskabet råder dog ikke over oplysninger, som 
gør det muligt at drøfte nuværende eller fremtidigt ledigt radiospektrum for Fællesskabet som 
helhed. Ifølge de nuværende reguleringsrammer er det CEPT, der burde udarbejde sådanne 
fælleseuropæiske holdninger efter behov. Det kan dog tage lang tid for CEPT at udarbejde en 
holdning, som heller ikke altid afspejler Fællesskabets holdning. 
5 (d) Bør man indføre procedurer for at sikre, at medlemsstaterne støtter CEPT-
holdninger ved ITU/WRC, navnlig af hensyn til behovet for at forsvare 
Fællesskabets interesser i international sammenhæng? 
CEPT's medlemmer er ikke forpligtet til at gå ind for de europæiske holdninger, som 
udarbejdes til ITU/WRC.21 I praksis er Europa-Kommissionen ikke i en position, som gør det 
muligt at sikre en fælles fremgangsmåde for Fællesskabet ved ITU/WRC, og den kan heller 
ikke mægle i tilfælde, hvor CEPT-medlemmer er uenige om, hvilken holdning man skal 
indtage. 
21 Europæiske fællesforslag (ECP) er forslag, som udarbejdes af CEPT's gruppe (CPG) til forberedelse af ITU-
møder, og som afspejler holdningen hos de CEPT-medlemmer, der har givet udtryk for, at de vil 
medunderskrive forslaget. Godkendelse af et fællesforslag kræver mindst 10 CEPT-medlemmers støtte, og der 
må ikke være mere end 6 medlemmer, som går imod forslaget. Modstanderne af et forslag forventes at 
samarbejde med alle CEPT-medlemmer ved en WRC på et konsensusgrundlag og at afstå fra at forsvare 
separate enkelt- eller multilaterale forslag, men de er ikke formelt ved lov forpligtet til dette. 
22 
Kapitel 5 Konklusion 
5. KONKLUSION 
Store fremskridt inden for teknologisk samt markeds- og reguleringsmæssig udvikling påvirker 
radiospektrumpolitikken i Det Europæiske Fællesskab og internationalt. Tilgængeligt 
radiospektrum er desuden blevet en nøglefaktor for gennemførelsen af Fællesskabets 
politikker inden for telekommunikation, radio-/tv-spredning, transport og FTU. Når man tager i 
betragtning, at radiospektrum er en flaskehals, er det hensigtsmæssigt at drøfte 
radiospektrumpolitikken med alle interesserede parter på grundlag af udviklingen for at sikre 
den bedst mulige anvendelse af det til rådighed værende radiospektrum. 
På baggrund af Fællesskabets politiske målsætninger for radiospektrum og set i 
sammenhæng med det politiske og retlige grundlag samt de praktiske realiteter for 
Fællesskabets indsats vedrørende de europæiske rammer for koordinering af radiospektrum, 
strategisk planlægning af anvendelsen af radiospektrum, samordning af 
radiospektrumallokering og -tildeling, udstedelse af licenser samt radioudstyr og standarder 
opfordres i denne grønbog til, at interesserede parter afgiver deres bemærkninger til en række 
emner, som er vigtige i en fællesskabssammenhæng. 
Det drejer sig om emner, som kræver en bred offentlig debat for at afgøre, om der er behov 
for yderligere fællesskabsforanstaltninger. 
Kommissionen forelægger en redegørelse for resultaterne fra høringsperioden og forelægger 
om nødvendigt Europa-Parlamentet og Rådet forslag til fællesskabsforanstaltninger. 
23 
Bilag I Fællesskabspolitikker, som involverer radiospektrum 
BILAG I 
FÆLLESSKABSPOLITIKKER, SOM INVOLVERER RADIOSPEKTRUM 
Gennemførelsen af en række af Fællesskabets sektorspecifikke politikker afhænger i højeste 
grad af tilgængeligt radiospektrum. Dette bilag giver en oversigt over disse politikker.22 
Horisontale fællesskabspolitikker henvises der til i selve grønbogens tekst. 
Telekommunikation 
Det Europæiske Fællesskab hjalp med indførelsen af den digitale generation af offentlige 
mobilkommunikationssystemer (GSM, DECT, ERMES) i slutningen af 80'erne via 
spektrumkoordinering og liberalisering på forskriftsområdet med til at skabe et paneuropæisk 
tjenesteudbud, som nu er ea gennemført succes og anses for at være brugerorienteret samt 
en vigtig industrigren i sig selv. På baggrund af den forventede efterspørgsel efter offentlig 
mobilkommunikation, både mængde og forbedret samt udvidet tjenesteudbud, understøtter 
Fællesskabet i øjeblikket udvikling og udbredelse af et europæisk forslag til et 
tredjegenerations mobilsystem (IMT2000) og UMTS (Universal Mobile Telecommunications 
System - Universelt mobiltelesystem). Spektrum til disse systemer er et væsentligt spørgsmål, 
som skal drøftes på den kommende verdensomspændende radiokonference (WRC-2000). 
Trådløs kommunikation overvejes også i sammenhæng med konvergenstendensen -mellem 
mobile og faste tjenester. Anvendelse af trådløse abonnentkredsløb (wireless local loop -
WLL) er muligvis et vigtigt middel til at sikre den nødvendige konkurrence inden for 
teleområdet. 
Der er gennemført intensive FTU-aktiviteter på fællesskabsniveau inden for udviklingen af 
mobil landbaseret kommunikation via RACE- og ACTS-programmerne. Projektstøtten beløb 
sig til ca. 176 mio. ECU i perioden 1986-1998. 
Satellitkommunikation anses også for at være en nødvendig komponent ved realiseringen af 
informationssamfundet. Foruden liberaliseringen af satelHtsektoren ved hjælp af 
fællesskabsforanstaltninger i begyndelsen af 90'erne, forsøges det via satellithandlingsplanen 
at støtte synergieffekten mellem de involverede parter. Det Europæiske Fællesskab bidrager 
desuden aktivt til bestræbelserne på at koordinere indførelsen af globale S-PCS-systemer. 
Det omfatter også samordning af radiospektrumbånd. 
Det Europæiske Fællesskabs støtte til satellitkommunikationsprojekter i forbindelse med FTU-
programmer var på 85 mio. ECU i perioden 1987-1997. Det femte rammeprogram for FTU 
opererer med en støtte til finansiering af informationssamfundsteknologi på 3,3 mia. ECU for 
perioden 1998-2002. Satellitkommunikations andel heraf forventes at være omkring 15 mio. 
ECU pr. år.23 
Inden for transeuropæiske net er man ved at udarbejde projekter, som skal stimulere 
anvendelsen af satellit-baseret infrastrukturgrundstamme for kommunikation. 
22 En nøjagtig beskrivelse af disse politikkers spektrumaspekter findes i Kommissionens interne arbejdsdokument 
"Issues at the World Radiocommunications Conference 1999 (WRC-99), SEK(1998)839 af 12.5.1998. 
23 Koordineringsgruppen for rummet, Det femte rammeprogram og applikationer for rumteknologier, 
SEK(1998)1055. , 
oil 
Bilag I Fællesskabspolitikker, som involverer radiospektrum 
Radio-/tv-spredning 
Direktivet om fjensyn uden grænser fastsætter fri bevægelighed for tv-programmer inden for 
Fællesskabet og er derfor hovedsageligt en foranstaltning i forbindelse med det indre marked, 
som skal sikre fri bevægelighed for tjenester. Direktivet er senest blevet ændret ved direktiv 
97/36/EF for at tage højde for ændrede markedsforhold, herunder navnlig ændringer på grund 
af den teknologiske udvikling. MEDIA-programmet (Fællesskabets budget: 310 mio. ECU i 
perioden 1996-2000) sigter mod at fremme og udvikle den europæiske audiovisuelle industri. 
Digitalisering og udviklingen af nye tjenester som specialiserede kanaler og video-on-demand 
vil skabe øget efterspørgsel efter audiovisuelt indhold. Fællesskabets politik er at sikre at 
denne efterspørgsel, af kulturelle, industrielle og beskæftigelsesmæssige årsager, dækkes af 
europæisk audiovisuel produktion. 
Det Europæiske Fællesskabs politik inden for avanceret fjernsyn og digital radio-/tv-spredning 
sigter mod at lette den markedsdrevne indførelse af digital- og wide-screen- fjernsyn.24 Den 
har både reguleringsmæssige og salgsfremmende komponenter. Direktivet om standarder for 
transmission af tv-signaler25 etablerede et enkelt regelværk, som skulle støtte indførelsen af 
digitale tv-tjenester ved at give sikkerhed for investorer og sikre, at den offentlige interesse 
blev tilgodeset. 
Inden for salgsfremmende foranstaltninger har Kommissionen støttet DVB-gruppens (Digital 
Video Broadcasting) aktiviteter.26 Gruppen har defineret de europæiske digitale tv-
spredningsstandarder for kabel-, satellit- eller landbaseret fjernsyn, som i stigende grad 
anvendes i resten af verden. Fællesskabet iværksatte desuden en handlingsplan27 i 1993, 
som løb i fire år, for at overvinde det markedssvigt, som forhindrede indførelsen af wide­
screen-fjernsyn i 16:9-formatet. Wide-screen er nu en etableret del af markedet for tv-
tjenester og fjernsyn og er klar ti! at spille en større rolle på digitaltv-markederne. 
Kommissionen følger også aktiviteterne inden for World Digital Audio Broadcasting Forum 
(DAB). Dette forum, som har flere end 100 organisationer fra hele verden som medlemmer, 
sigter mod at fremskynde indførelsen af digital lydtransmission i Europa. DAB blev oprettet af 
en konsortium af europæiske fabrikanter, forskningsinstitutter, netoperatører og radio-/tv-
selskaber under EUREKA-teknologiprogrammet og med Fællesskabets støtte. Systemet har 
fået ITU's anerkendelse som en verdensstandard. 
I øjeblikket har en medlemsstat påbegyndt digital landbaseret radio-/tv-spredning, og en 
række andre medlemsstater har til hensigt at gøre det samme. Det er vanskeligt at vurdere 
virkningen af en generel frist for afvikling af analog landbaseret radio-/tv-spredning på 
markedet som helhed, da tv-markederne er vidt forskellige fra den ene medlemsstat til den 
anden. Dette emne er i øjeblikket genstand for politiske drøftelser, som omfatter flere 
spørgsmål, hvoraf spektrumpolitik kun er ét. 
24 Se Rådets afgørelse om en handlingsplan for indførelse af avancerede tv-tjenester i Europa, 93/424/EØF, EFT 
L 196 af 5.8.1993, s. 48. Denne handlingsplan har lettet markedsadgangen for 16:9 wide-screen-formatet, som 
er klar til digitaltv. 
25 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/47/EF af 24. oktober 1995 om standarder for transmission af tv-
signaler, EFT L 281 af 23.11.1995, s. 51. 
26 Digitial Video Broadcasting-gruppen (DVB) er en sammenslutning af radio-/tv-selskaber, transmissionsselskaber 
samt forbrugere og elektronikfabrikanter. Gruppen omfatter flere end 200 organisationer i mere end 30 lande. 
DVB-gruppen har udviklet en komplet familie af indbyrdes beslægtede tv-systemer til alle transmissionsmedier 
(herunder landbaseret, kabel og satellitbaseret) på alle kvalitetsniveauer (standarddefinition til høj definition) og 
med mulighed for at tilbyde nye konvergenstjenester som Internet-adgang. DVB-systemerne er blevet 
standardiseret af ETSI og anerkendes af ITU globalt. 
27 Rådets afgørelse 93/424/EØF af 22. juli 1993 om en handlingsplan for indførelse af avancerede tv-tjenester i 
Europa, 93/424/EØF, EFT L 196 af 5.8.1993. Rådets afgørelse stillede op til 228 mio. ECU til rådighed over en 
fire års periode, som endte den 30. juni 1997. 
À< 
Bilag I Fællesskabspolitikker, som involverer radiospektrum 
Digitalisering af landbaseret radio-/tv-spredning ville potentielt mindske radiospektrumbehovet 
til eksisterende radio-/tv-tjenester og således frigøre radiospektrum. Det er dog sandsynligt, at 
overgangen til digitalteknologi kræver en lang overgangsperiode i mange lande. Forbrugerne 
får brug for tid til at udskifte deres radioapparater. De vil også skulle købe en eller flere 
dekodere for at opgradere deres analoge tv-apparater eller købe et eller flere nye, integrerede 
digitale tv-apparater. Det vil derfor være nødvendigt med en periode med "samsending" 
(måske så længe som 15 år), og det vil føre til ekstra pres på det tilgængelige radiospektrum. 
Udbuddet af tv-tjenester er desuden i voldsom vækst, bl.a. med flere NVOD-tjenester (near 
video on demand), temakanaler og interaktivt tv. Efterhånden som tv-spredning udvikler sig 
fra sin begyndelse (få offentlige landbaserede kanaler) hen imod betalingstv og 
teletransaktioner med levering af programmer "efter bestilling" og i takt med at trådløs 
kommunikation udvikler sig i retning af multimedietjenester, sætter økonomiske aktører inden 
for andre sektorer stadig oftere spørgsmålstegn ved de vilkår for adgang til spektrum, som 
landbaseret radio-/tv-spredning i øjeblikket nyder godt af.28 
Hvad indførelsen af digitalradio angår, skal det meddeles, at operationelle DAB-tjenester 
allerede er igangsat i forskellige medlemsstater som Sverige (dækker 80% af befolkningen), 
Det Forenede Kongerige (en offentlig og en kommerciel tjeneste har allerede fået licens), 
Frankrig og Italien. Andre medlemsstater planlægger at iværksætte almindelige DAB-tjenester 
snart (f.eks. Tyskland i foråret 1999). 
Transport 
Det Europæiske Fællesskab gennemfører aktiviteter inden for en række transportrelaterede 
sektorer, f.eks. aeronautiske tjenester, satellitnavigation og -positionsbestemmelse, navigation 
til søs, kommunikation og udvikling af intermodale transporttelematikapplikationer. 
Som følge af bestræbelserne på at etablere et indre marked for lufttransport på grundlag af fri 
markedsadgang, er lufttransportsektoren blevet stimuleret betydeligt, hvilket har medført 
forstærkede krav om forbedring og yderligere udvikling samt innovation af aeronautisk 
kommunikation og navigationshjælp29, som typisk bygger på radiokommunikationsteknikker 
og derfor kræver spektrumallokering. Tilgængeligt radiospektrum er derfor en væsentlig 
forudsætning for den vellykkede gennemførelse af en politik for lufttransport. 
Maritim kommunikation er fortsat en vigtig sektor, navnlig set i lyset af de særlige krav til 
sikkerhed30, og den er udpeget som sådan i retningslinjerne for det transeuropæiske 
transportnet.31 Det Europæiske Fællesskab har derfor støttet udviklingen af maritime 
systemer via forskningsaktioner under det fjerde rammeprograms TELEMATICS-program. 
Positionsbestemmelse ved hjælp af satellit og navigations- og tidsbestemmelsessystemer 
som GPS og GLONASS, der oprindeligt blev udviklet til militære applikationer, tænkes at 
have bredere anvendelsesmuligheder, herunder aeronautisk navigation og navigation til søs, 
flådestyring og -positionskontrol, præcise tidsangivelser og positionsbestemmelse for 
forbrugere osv. Fællesskabet overvejer i øjeblikket sin rolle i forbindelse med udviklingen af 
28 Kommissionen behandler i øjeblikket klager, som involverer uigennemskuelige og potentielt diskriminerende 
tildeling af radiospektrum inden for denne sektor. 
29 Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa- Parlamentet om overbelastning og krise inden for lufttrafik, 
KOM(95)318 endelig udg. af 5.7.1995. 
30 Grønbog om søhavne og skibsfartsinfrastruktur, KOM(97)678 af 10.12.1997. 
31 Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996, som bestemmer, at det 
transeuropæiske styrings- og informationsnet for søtransport omfatter kyst- og havnetrafikstyringssystemer, 
systemer til positionsbestemmelse for skibe, indberetningssystemer for skibe, der transporterer farligt eller 
forurenende gods, kommunikationssystemer for skibe i havsnød og for sikkerhed til søs. 
M> 
Bilag I ^ Fællesskabspolitikker, som involverer radiospektrum 
den næste generation af globale satellitbaserede positionsbestemmelses- og 
navigationssystemer, samt mulighederne for samarbejde med USA og Den Russiske 
Føderation. Rådighed over samt planlægning og beskyttelse af spektrum ti! GNSS anses for 
at være en prioritet, og Rådet har bekræftet, at der er behov for, at internationale fora 
erkender nødvendigheden af en tilstrækkelig beskyttelse af radiospektrum til GNSS.32 
De samlede investeringer i udbygningen af GNSS anslås til at være mellem 570 mio. og 4 
mia. ECU, afhængigt af det valgte alternativ. Det Europæiske Fællesskabs støtte tii GNSS i 
1998 er på 21 mio. ECU. Støtten forventes at stige væsentligt efter år 2000.33 
Der er et voksende antal nye transporttelematiksystemer på vej, hvoraf mange er resultatet af 
beslægtede FTU-projekter under Fællesskabets programmer som f.eks. TELEMATICS-
programmet, hvor der er brugt ca. 220 mio. ECU på transport FTU-aktiviteter i perioden 1984-
1998. Der arbejdes på nye forslag som f.eks. omfattende transportinformationssystemer og en 
Europa-dækkende "GSM-tjeneste til jernbaner". Inden for vejtransport anvendes allerede 
DSRC-systemer (Dedicated Short Range Communications - dedikeret kortrækkende 
kommunikation) til elektronisk betalingsopkrævning, og de vil i stigende grad blive anvendt til 
chaufførinformation og forskellige andre systemer, som er afhængige af kommunikation 
mellem køretøjer eller køretøj og infrastruktur. Det forventes, at denne type applikationer vil 
øge den samlede efterspørgsel efter spektrum.34 
Jordobservation 
Jordobservation er et betydningsfuldt grundlæggende værktøj for en række særlige politikker 
som globale målinger35, gennemførelse af miljø- og civilbeskyttelsespoiitikker36 samt 
landbrugspolitik37. Europa har derfor udviklet et teknologisk grundlag i samarbejde med ESA-
medlemmeme (European Space Agency) samt via nationale programmer. Et eksempel på 
applikationer er vejrsatellitter til de europæiske meteorologiske tjenester, som drives af 
EUMETSAT. Senest er der opstået en efterspørgsel efter miljøovervågningstjenester i 
forbindelse med bindende internationale aftaler som Montreal-protokollen, Kyoto-protokollen, 
konventionen om den biologiske mangfoldighed og rammekonventionen om klimaændringer. 
Europa-Kommissionen bestræber sig på at stimulere et godt teknologisk grundlag inden for 
jordobservation via FTU-programmer. Under det fjerde rammeprogram (1995-1998) var der 
32 Meddelelse fra Kommissionen - På vej mod et transeuropæisk net af positionsbestemmelses- og 
navigationssystemer: en europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS), KOM(98) 29 
endelig udg. af 21.1.1998, side 15 og Rådets konklusioner af 17. marts 1998. 
33 Meddelelse fra Kommissionen - På vej mod et transeuropæisk net af positionsbestemmelses- og 
navigationssystemer: en europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS), KOM(98)29 endelig 
udg. af 21.1.1998. 
34 -.Designation of further frequency bandwidth for road transport and traffic telematics within Dedicated Short 
Range Communication Systems», undersøgelse bestilt af Kommissionen januar 1998. 
35 Jordobservation, der sigter mod globale målinger af parametre som havfarve, havoverfladetemperatur, 
vejrudsigter, kontinentale overfladeforhold og afbrænding af biomasse - altsammen målinger, der væsentlige for 
opbygning og validering af global change-modeller - er meget afhængig af jordobservation. Den videnskabelige 
jordobservation indebærer et globalt partnerskab, hvor Europa har helt klare forpligtelser. 
36 Jordobservation kan være et lønsomt værktøj ved gennemførelsen af miljø- eller civilbeskyttelsespolitik. 
Jordobservation anvendes allerede præ-operationelt til overvågning af ændringer i overfladeforhold i forbindelse 
med Natura 2000-netværket som en del af direktivet om bevaring af naturtyper og vilde dyr og planter, samt til 
at opdage oliespild som led i overvågningen af Bonn-konventionen. De oplysninger, som jordobservation fra 
rummet leverer, kan hjælpe ved bekæmpelse og endda forudsigelse af naturkatastrofer som oversvømmelser, 
storme og skovbrande. Det gælder i særlig grad, hvis sådanne begivenheders frekvens eller omfang tiltager i 
takt med klimaændringer eller effekter fra f.eks. "El Nino". I disse tilfælde kan jordobservation medvirke til at 
afbøde de værste økonomiske virkninger. 
37 Jordobservation anvendes i EU allerede til kontrol af ansøgninger om landbrugsstøtte og til indsamling af 
statistiske data. Jordobservation vil også spille en rolle i forbindelse med udviklingen af den fælles 
landbrugspolitik, navnlig ved en øget opmærksomhed over for miljøpåvirkninger. 
IV 
# 
Bilag I Fællesskabspolitikker, som involverer radiospektrum 
afsat ca. 275 mio. ECU til jordobservationsrelateret forskning. Kommissionens forslag til det 
femte rammeprogram38 for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, 
teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002) omfatter forskningsaktiviteter inden for 
udvikling af generiske jordobservationsteknologier, navnlig satellitteknologier til miljø- og 
ressourceovervågning. FTU-aktiviteter inden for jordobservation behandles også i 
meddelelsen om applikationer til rummet og deres markedsperspektiver.39 
Radioastronomi 
Radioastronomy er udpeget som en af de aktiviteter, som det Europæiske Fællesskab har en 
generel interesse i at deltage i. Det forudsætter dog betydelige investeringer i passende 
infrastruktur, og store anlæg drives stadig oftere på dele- eller global basis. I øjeblikket 
gennemføres Fællesskabets aktiviteter under FTU-rammeprogrammets 4. aktion, navnlig 
områderne forskningsnetværk og adgang til store videnskabelige anlæg40. Begge aktiviteter 
planlægges fortsat under det femte rammeprogram.41 
Fællesskabet internationale indsats organiseres via deltageise i OECD's Megascience Forum 
(arbejdsgruppen for astronomi). Det finansielle bidrag for perioden 1994-1998 anslås til 7,3 
mio. ECU. Foruden koodineringen af FTU-aktiviteter har radioastronomer påpeget et behov 
for globale initiativer til at løse det hastigt voksende problem med radiointerferens, som er en 
følge af den intensive udnyttelse af radiospektret og beslægtede fænomener, som 
satellitemissioner uden for båndet. Da radioastronomiske eksperimenter er så utroligt 
følsomme, kan denne radiointerferens forstyrre de fleste landbaserede observationer (på 
Jorden) i fremtiden. 
38 K0M(97)142 endelig udg., Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om femte rammeprogram for 
Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002) af 
30.4.1997. 
39 KOM(96)617 endelig udg. Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet - den Europæiske 
Union og rummet: fremme af applikation, markeder og industriens konkurrenceevne, 4.12.1996. 
40 94/916/EF: Rådets beslutning om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling samt demonstration 
inden for forskeres uddannelse og mobilitet, EFT L 361 af 31.12.1994, s. 90. 
41 Forslag til Rådets beslutning om et særprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration inden for 
"udvikling af det menneskelige forskningspotentiale og den samfundsøkonomiske videnbase" KOM(98)305 
endelig udg. - Bind II. 
21 
Bilag II EU's radiospektrumpolitik 
EU'S RADIOSPEKTRUMPOLITIK BILAG II 
I dette bilag forklares det politiske og retlige grundlag samt den nuværende praksis for 
Fællesskabets radiospektrumpolitik inden for følgende områder: (1) den strategiske 
planlægning af anvendelsen af radiospektrum; (2) tilrådighedsstillelse af samordnet 
radiospektrum til paneuropæiske og globale radiotjenester; (3) håndhævelse af reglerne for 
distribution og anvendelse af radiospektrum; (4) markedsføring og brug af radioudstyr; (5) de 
institutionelle rammer for samordning af radiospektrum. 
1. Strategisk planlægning af anvendelsen af radiospektrum 
Vigtigste formål: at skabe et forudsigeligt miljø for nuværende og fremtidig 
anvendelse af radiospektrum 
Hvis man vil skabe et radiospektrummiljø, som tillader langsigtet planlægning og udvikling 
af paneuropæiske radiotjenester og -produkter, især inden for teleområdet, er der behov 
for strategisk planlægning af anvendelsen af radiospektrum. Om nødvendigt bør man 
skride ind, hvor den teknologiske, markedsmæssige eller reguleringsmæssige udvikling 
nødvendiggør en tilpasning af fordelingen af radiospektrum blandt de forskellige 
anvendelser. 
Politisk og retligt grundlag 
Strategisk planlaagning af anvendelsen af radiospektrum 
Direktiv 87/372/E0F • Medlemsstateme udarbejder planer for GSM's udbredelse til alle reserverede 
(GSM) frekvensband i henhold til kommerciel eftersporgsel 
Direktiv 9O/544/E0F "• Medlemsstateme udarbejder planer for ERMES udbredelse til alle reserverede 
(ERMES) frekvensband i henhold til kommerciel eftersporgsel 
Radets resolution 90/C "• CEPT forelaegger de regulerende myndigheder eller Faellesskabet anbefaling til 
166/02 de langsigtede radiospektrumbehov 
Radets resolution 95/C • CEPT skal sorge for en mere afbalanceret allokering af frekvensspektrum til 
188/0242 forskellige anvendelser 
• I ERC-sammenhasng skal der stilles frekvenser til radighed for mobil- og 
personkommunikation, som overholder europaeiske standarder 
Kommissionens • Medlemsstateme offentliggor frekvensplaner og procedureme for tildeling af 
direktiv 96/2/EF43 frekvenser til saerlige tjenester 
• Medlemsstater offentliggor hvert ar, forelaegger efter anmodning og underretter 
Kommissionen om allokeringen af frekvenser, der er reserveret til mobil- og 
personkommunikationstjenester, herunder planer for fremtidige 
frekvensudvidelser 
« Nuvaerende frekvensallokering gennemgas jaevnligt og der forlanges detaljeret 
kendskab til den faktiske situation med hensyn til allokering og anvendelse af 
radiospektrum 
• Ved et begraenset til radighed vaerende antal licenser undersoger 
medlemsstateme, om teknologiske fremskridt g0r det muligt at frigore spektrum 
og udstede yderligere licenser 
42 
43 Rådets resolution af 29. juni 1995 om videreudvikling af mobil- og personkommunikation i Den Europæiske 
Union, 95/C188/02, EFT C 188 af 22.7.1995, s. 3. 
Kommissionens direktiv 96/2/EF af 16. januar 1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så vidt angår mobil-
og personkommunikation, EFT L 20 af 26.1.1996. 
l°l 
Bilag II ^ _______ £Us radiospektrumpolitik 
Nuværende praksis 
Den strategiske planlægning af anvendelsen af radiospektrum i en fællesskabs­
sammenhæng foregår således: 
a Fællesskabets behov for planlægning af anvendelsen af radiospektrum til mobil- og 
personkommunikation overvåges 
Kommissionens meddelelse44 om gennemførelse og funktion af mobilfrekvensdirektiverne 
konstaterede, at det kun er et begrænset antal medlemsstater, som indtil nu har 
underrettet Kommissionen om deres planer for radiospektrum til mobil- og 
personkommunikation. Især inden for mobil- og satellitkommunikation (GSM, UMTS, S-
PCS) ønsker markedsaktørerne dog klarhed over, hvor meget radiospektrum, der er til 
rådighed til disse applikationer i fremtiden. Det gælder også for andre områder end 
telekommunikation. Der er f.eks. behov for fælleseuropæiske frekvensbånd for at støtte 
Fællesskabets politikker inden for transport, radio-/tv-spredning og FTU. 
o Det Europæiske Fællesskab bidrager til etableringen af en europæisk oversigt over 
frekvensallokering 
Fællesskabet delfinansierer CEPT's indsats inden for detaljerede spektrumundersøgelser 
(DSI), som skal bidrage til etablering af en samordnet europæisk oversigt over 
frekvensallokering og -anvendelse (forventes afsluttet af CEPT senest 2008). CEPT har 
desuden fået adgang til eksterne undersøgelser, bestilt af Kommissionen, om 
markedsudviklingen inden for radiokommunikationstjenester. 
G Medlemsstaterne er ikke forpligtet til at følge den foreløbige europæiske 
frekvensallokeringsoversigt ved deres radiospektrumplanlægning 
Der foreligger inden oplysninger om, i hvilket omfang medlemsstaternes nationale 
radiospektrumplanlægning svarer til den foreløbige udgave af CEPT's europæiske 
oversigt over frekvensallokering, da gennemførelsen baserer på frivillighed. 
Medlemsstaterne offentliggør i stigende grad frekvensallokeringsoversigter. Der er dog 
store forskelle landene imellem med hensyn til format og præsentation af oversigterne. 
Der findes ingen oplysninger om radiospektrumallokering for Fællesskabet som helhed. 
G Fællesskabet har ikke modtaget nogen anbefaling vedrørende langsigtede 
frekvensbehov 
Hidtil er Kommissionen hverken underrettet om nationale undersøgelser af den 
nuværende radiospektrumallokering eller om, hvorvidt teknologiske fremskridt eventuelt 
muliggør udstedelse af yderligere licenser. CEPT har indtil nu ikke forelagt Fællesskabet 
anbefalinger vedrørende langsigtede radiospektrumbehov og har heller ikke foretaget sig 
noget konkret for at nå frem til en mere velafvejet allokering af radiospektrum til de 
forskellige anvendelser. 
44 se fodnote 17. 
3Ù 
Bilag il EU's radiospektrumpolitik 
2. Samordning af radiospektrumaUokering -—-i 
Hovedformål: sikring af tilrådighedsstillelse af samordnet radiospektrum til 
paneuropæiske tjenester 
Etablering af EU- og internationale frekvensbånd er væsentlig faktor for den fri 
bevægelighed for varer, personer og tjenesteydelser. Koordinering af radiospektrum er 
derfor omfattet af kompetencen for det indre marked. Radiospektrum samordnes ved 
hjælp af frekvensallokeringsforanstaltninger, dvs. foranstaltninger, som udpeger 
frekvenser til udbud af bestemte tjenester, samt de tekniske hensyn, der skal tages. 
Politisk og retligt grundlag 
Samordning af radiospektrumallokering 
Direktiv 87/372/E0F — Medlemsstaterne stiller saerlige frekvensband til radighed for GSM 
(GSM)45 
Direktiv 9O/544/E0F "• Medlemsstaterne stiller saerlige frekvensband til radighed for ERMES 
(ERMES)46 
Direktiv 91/287/E0F • Medlemsstaterne stiller saerlige frekvensband til radighed for DECT 
(DECT)47 
Radets resolution 90/C • CEPT giver regulerende myndigheder eller Faellesskabet anbefaling om 
166/02 passende frekvenser til paneuropaeiske tjenester 
Radets resolution 92/C • Medlemsstaterne b0r deltage I udarbejdelsen af ERC-beslutninger 
318/01 • Medlemsstaterne b0r forpligte sig til at gennemf0re ERC-beslutninger om 
TFTS og RTT i henhold til ERC-procedurer 
Europa-Parlamentets • CEPT har til opgave at samordne frekvenser og godkendelsesvilkar for S-
og Radets besiutning pCS 
om S-PCS48 • Hvis arbejdet inden for CEPT eller medlemsstaternes gennemforelse ikke 
forlober tilfredsstillende, kan Faellesskabet ivaarksaette yderligere 
foranstaltninger 
Forslag til Europa- • CEPT har til opgave at samordne frekvenser og godkendelsesvilkar for 
Parlamentets og Radets UMTS 
afgorelse om UMTS49 • Hvis arbejdet inden for CEPT eller medlemsstaternes gennemferelse ikke 
forl0ber tilfredsstillende, kan Faellesskabet ivaerksaette yderligere 
foranstaltninger 
45 
46 
47 
48 
49 Rådets direktiv 87/372/EØF om de frekvensbånd, der skal stilles til rådighed for samordnet indførelse af 
offentlig fælleseuropæisk digital celleopbygget landmobilradiokommunikation i Fælleskabet, EFT L 196 af 
17.7.1987, s. 85. Direktivet blev vedtaget parallelt med Rådets henstilling 87/371/EØFaf 25, juni 1987 om 
samordet indførelse af offentlig fælleseuropæisk digital celleopbygget landmobilradiokommunikation i 
Fællesskabet, EFT L 196 af 17.7.1987, s. 81. 
Rådets direktiv 90/544/EØF af 9. oktober 1990 om de frekvensbånd, der skal anvendes til samordnet indførelse 
af fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgning i Fællesskabet, EFT L 310 af 9.11.1990, s. 28. 
Direktivet blev vedtaget parallelt med Rådets henstilling 90/543/EØF af 9. oktober 1990 om de frekvensbånd, 
der skal anvendes til samordnet indførelse af fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgning i. 
Fællesskabet, EFT L 310 af 9.11.1990, s. 23. 
Rådets direktiv 91/287/EØF af 3. juni 1991 om det frekvensbånd, der skal allokeres i forbindelse med den 
samordnede indførelse af digital europæisk trådløs telekommunikation (DECT) i Fællesskabet, EFT L 144 af 
8.6.1991, s. 45. Direktivet blev vedtaget parallelt med Rådets henstilling 91/288/EØF af 3. juni 1991 om det 
frekvensbånd, der skal allokeres i forbindelse med den samordnede indførelse af digital europæisk trådløs 
telekommunikation (DECT) i Fællesskabet, EFT L 144 af 8.6.1991, s. 47. 
Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 710/97/EF af 24. marts 1997 om en koordineret fremgangsmåde 
for godkendelse inden for satellitbaserede personkommunikationstjenester i Fællesskabet, EFT L 105 af 
23.4.1997, s. 4. 
Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om koordineret indførelse af mobil- og trådløs 
kommunikation (UMTS) i Det Europæiske Fællesskab, KOM(98)58 endelig udg., EFT C 131 af 29.4.1998. 
3/ 
Bilag II EU's radiospektrumpolitlk 
Nuværende praksis 
På det operationelle niveau sikres tilrådighedsstillelse af samordnede frekvensbånd i Det 
Europæiske Fællesskab på en af følgende måder: 
G Fællesskabet vedtager særlige retlige foranstaltninger, som pålægger 
medlemsstaterne at stille samordnede frekvensbånd til rådighed 
Denne fremgangsmåde er tidligere blevet anvendt ved indførelsen af GSM, ERMES og 
DECT. Hvis medlemsstaterne ikke gennemfører foranstaltninger, kan der gribes ind på 
passende vis på fællesskabsniveau. 
G Fællesskabet vedtager retlige foranstaltninger for samordnet indførelse af systemer 
og overlader det til CEPT at sørge for samordningen af de krævede frekvensbånd 
Denne nye metode anvendes for S-PCS og UMTS og giver Fællesskabet mulighed for at 
gribe ind, hvis medlemsstaterne ikke gennemfører foranstaltningerne. 
G Fællesskabet delfinansierer CEPT tekniske arbejde i forbindelse med 
samordningen af radiospektrumallokering 
På grundlag af aftalememorandaet og rammeaftalen med CEPT ERC/ERO kan 
Kommissionen overlade det tekniske arbejde med henblik på samordning af 
radiospektrumallokeringen til ERC/ERO. Ved denne fremgangsmåde bestemmer 
medlemmerne af CEPT, herunder EU-medlemsstateme dog, om de vil følge op på det 
arbejde, der er udført af ERC/ERO, f.eks. ved at vedtage 
radiospektrumsamordningsforanstaltninger. Desuden kan individuelle CEPT-medlemmer 
selv bestemme, hvorvidt de vil gennemføre de foranstaltninger, der er vedtaget af CEPT. 
G CEPT afgør på eget inititiav, hvornår der skal udarbejdes, vedtages og 
gennemføres samordningsforanstaltninger 
I alle andre tilfælde end de ovenfor nævnte tager CEPT selv initiativet til samordning af 
radiospektret. CEPT anbefalinger forelægges altid for de 43 medlemslande og ikke 
specielt Fællesskabet. Hvis CEPT udarbejder foranstaltninger, som Fællesskabet ikke har 
bedt om, sker medlemssstaternes vedtagelse og gennemførelse på frivillig basis. Selv i 
tilfælde, hvor Fællesskabsmidler anvendes til at udpege tilgængeligt radiospektrum og 
behovet for samordning til paneuropæiske tjenester, findes der ingen formelle eller retlige 
mekanismer til sikring af, at CEPT vedtager hensigtsmæssige foranstaltninger eller at de 
gennemføres af medlemssstaterne. 
3. Tildeling af radiospektrum og licenser 
Hovedformål: anvendelse af reglerne for, hvordan brugerne tildeles og de regulerende 
myndigheder tildeler radiospektrum 
Tildeling af frekvenser er den proces, hvorved myndighederne giver individuelle brugere 
tilladelse til at anvende radiostationer eller til at udbyde radiotjenester inden for udpegede 
frekvensbånd. Tildelingen af radiospektrum til individuelle brugere og udstedelse af 
licenser til radiokommunikationsoperatører er underlagt Det Europæiske Fællesskabs 
retsprincipper, herunder konkurrencereglerne. De sigter mod at skabe et ensartede 
forskriftsmæssige betingelser for alle brugere af radiospektrum, som bygger på åbenhed, 
objektivitet, ikke-diskrimination og gennemskuelighed, og som støtte teknologiinnovation 
og konkurrence. 
IV 
IV 
Bilag II EU's radiospektrumpolitik 
Retsgrundlag 
Tildeiing af radiospektrum og licenser 
ONP- • Vilkar for adgang til og anvendelse af frekvenser b0r vasre objektive, ikke-
rammedirektivet50 diskriminerende, gennemskuelige og sta i forhold til det onskede mal 
• For at sikre effektiv udnyttelse af frekvenser og for at undga skadelig interferens 
kan medlemsstaterne begraense adgangen til frekvenser 
Kommissionens • Det er kun tilladt at begraense antallet af hcenser til mobil- og 
direktiv 96/2/EF personkommunikation, hvis radiofrekvenser er knappe og for at sikre 
opfyldelsen af vaesentlige krav (dvs. Sikker drift af nettet, sikring af nettets 
sikkerhed, tjenesteinteroperabilitet, databeskyttelse, miljobeskyttelse, lands- og 
byplanlaegning) 
• Sa snart frekvenser bliver fri, skal medlemsstaterne tildele licenser, og ledige 
frekvenser skal tildeles pa en aben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende 
made 
• Effektiv udnyttelse af radiospektret og reel konkurrence skal sikres 
• Medlemsstaterne ma ikke begraense kombinationen af mobilteknologier eller -
systemer, isaer hvor der findes multistandard-udstyr, og vedtager om nodvendigt 
foranstaltninger til sikring af reel konkurrence blandt konkurrenter 
Licensdirektivet51 • Adgang til frekvenser sker kun i henhold til n0je fastlagte procedurer og frister 
« Frekvenslicenser kan adskilles fra tjenestetilladelser 
• Antallet af licenser ma kun begraenses for at sikre en effektiv udnyttelse af 
radiospektret og for at give brugerne storst mulige fordele samt udvikle 
konkurrencen; myndighedeme offentliggor og reviderer beslutninger om 
begraensninger og opfordrer til indgivelse af ansogninger 
• Vilkar for individuelle licenser offentligg0res, og licenser udstedes pa grundlag 
af abne, ikke-diskriminerende og gennemskuelige procedurer inden for rimelige 
tidsfrister 
• Der kan palaegges individuelle licenser ikke-diskriminerende gebyrer, forudsat at 
dette ikke pavirker udviklingen af tjenester og konkurrencen negativt 
Nuværende praksis 
Tildeling af radiospektrum og licenser inden for Fællesskabet foregår således: 
G Tildeling af licenser til individuelle operatører sker i medlemsstaterne, men er 
underlagt Fællesskabets retsprincipper, herunder navnlig konkurrencereglerne og 
licensdirektivets bestemmelser 
Medlemsstaterne kan i princippet vælge imellem at anvende individuelle tilladelser eller at 
acceptere generelle tilladelser, men der anvendes normalt individuelle tilladelser inden for 
radiokommunikationssystemer og beslægtede tjenester. Vilkår og metoder for tildeling af 
licenser varierer fra den ene medlemsstat til den anden. Det gælder både procedurer for 
tildelingen og vilkår for ansøgningen. Der kan også konstateres forskelle for 
paneuropæiske og globale systemer. 
50 
51 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/51 /EF af 6. oktober 1997 om ændring af Rådets direktiv 
90/387/EØF og 92/44/EØF med henblik på tilpasning til konkurrenceforhold på telekommunikationsområdet, 
EFT L 295 af 29.10.1997, s. 23. 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle 
tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester, EFT L 117 af 7.5.1997, s. 15. 
<^ 
Bilag II EU's radlospektrumpolitik 
G 
G 
G I de fleste tilfælde hænger en licens for udbud af en tjenester sammen med en 
tilladelse til at anvende radiospektrum 
Selv om det retligt er muligt i henhold til licensdirektivet, er det ikke særlig almindeligt at 
adskille tjenestelicenser og spektrumtilladelser. 
Hvis der er ledigt radiospektrum, skal det tildeles efter anmodning 
Det betyder, at hvor der er vedtaget og gennemført spektrumallokeringsforanstaltninger, 
bør medlemsstaterne behandle ansøgninger om radiospektrumanvendelse ansvarligt og 
hurtigt. 
Tildelingen og anvendelse af radiospektrum bør lette udviklingen af konkurrencen 
og give brugerne størst mulige fordele 
Inden for de nationale rammer og ud fra overvejelser af markeds- og samfundsbehov bør 
mekanismer for tildeling af radiospektrum medføre den mest effektive udnyttelse af 
radiospektret via konkurrencepræget udbud af tjenester, så brugerne opnår de størst 
mulige fordele. 
Radioudstyr og standarder 
Hovedformål: anvendelse af reglerne for markedsføring og anvendelse af radioudstyr 
Fælles frekvensbånd er en forudsætning for at radioudstyr kan anvendes i forskellige 
lande, for at samordningsproblemer på tværs af grænserne mindskes og for at lette den 
massefremstilling af udstyr, der nødvendig for at sikre europæisk industris 
konkurrenceevne på verdensmarkedet. Fællesskabets politik for standarder sigter mod en 
ikke-diskriminerende og teknologineutral adgang til radiospektrum, samtidig med at 
interoperabilitet og et paneuropæisk udbud af tjenester sikres. 
Politisk og retligt grundlag 
Radioudstyr og standarder 
Rådets resolution 90/C 
166/02 Fælles frekvensbånd er en forudsætning for at radioudstyr kan anvendes i 
forskellige lande, for at samordningsproblemer på tværs af grænserne 
mindskes og for at lette den massefremstilling af udstyr, der nødvendig for at 
sikre europæisk industris konkurrenceevne på verdensmarkedet. 
CEPT og ETSI arbejder nært sammen for at sikre den vitale forbindelse 
mellem frekvensplanlægning og standarder 
Forslag til Europa-
Parlamentet og Rådets 
direktiv om radio- og 
telekommunikations-
terminaludstyr (RTTE)52 Der er fri bevægelighed for radioudstyr i Fællesskabet 
Indførelse af generelle rammer for godkendelse af radioudstyrs anvendelse 
Ophævelse af forudgående markedsadgangskontroller (certificering ved 
tredjepart) 4 ugers anmeldelsesfrist før markedsføring af udstyr, som ikke 
anvender samordnede frekvenser 
Medlemsstaterne skal planlægge anvendelsen af radiospektrum på en 
gennemskuelig måde 
52 KOM(97)257, EFT C 248 af 14.8.1997. Der er fastlagt en fælles holdning: Rådets fælles holdning (EF) nr. 
39/980 af 8.6.1998, EFT 227 af 20.7.1998, s. 37. Direktivforslaget vil erstatte Europa-parlamentets og Rådets 
direktiv 98/13/EF af 12. februar 1998 om teleterminaludstyr, satellitjordstationsudstyr og gensidig anerkendelse 
af udstyrets overensstemmelse, EFT L 74 af 12.3.1998, s. 1. 
VI 
W 
Bilag II EU's radiospektrumpolltlk 
Nuværende praksis 
Forholdet mellem radiospektrumsamordning og standarder styres på følgende måde: 
G Fælleseuropæiske standarder for telekommunikation udarbejdes inden for 
rammerne af ETSI 
Udarbejdelsen af fælleseuropæiske standarder sker inden for ETSI (European 
Telecommunications Standards Institute - Det europæiske institut for telestandarder). I 
påkrævet fald, f.eks. hvis en fællesskabsforskrift forudsætter et fælles teknisk grundlag, 
støtter Fællesskabet, at ETSI udarbejder sådanne standarder, og kan anmode CEPT om 
at udpege og samordne det nødvendige radiospektrum. 
G CEPT og ETSI har etableret arbejdsrelationer 
For så vidt angår forholdet mellem radiospektrum og standarder er disse fastlagt i et 
aftalememorandum mellem CEPT/ERC og ETSI. De forskellige arbejdsprogrammer 
følges af både ETSI- og CEPT-repræsentanter. 
Fri bevægelighed for og markedsføring af udstyr reguleres på fællesskabsniveau således: 
G Fællesskabslovgivning kommer til at regulere fri bevægelighed for og anvendelse 
af radioudstyr 
Radioudstyr er omfattet af RTTE-direktivforslaget, som vil fjerne de forskriftmæssige 
hindringer for fri bevægelighed og anvendelse af udstyr, samtidig med at 
medlemsstaterne får mulighed for at beskytte radiospektret. Direktivet vil afskaffe 
forudgående markedsadgangskontroller og bygge på fabrikanters og leverandørers 
ansvarsbevidsthed og garantiforpligtelser, samtidig med at medlemsstater får et større 
overvågningsansvar. Det nye system fjerner obligatoriske standarder eller nationale 
specifikationer, der er almindelige i de systemer, som det erstatter. 
5. De institutionelle rammer for frekvenskoordinering 
Hovedformål: at sikre, at rammerne for koordinering af radiospektrum er i 
Fællesskabets interesse og opfylder internationale forpligtelser 
Det vigtigste princip for Fællesskabets indsats på dette område har været at være særlig 
opmærksom på mulighederne for i nogle tilfælde at nå de mål, der er fastlagt i traktaten, 
via internationale overenskomster snarere end ved hjælp af interne instrumenter. Med 
andre ord, hvis der allerede er indledt passende og effektive skridt internationalt, kan 
Fællesskabet afstå fra at vedtage særlige fællesskabsforanstaltninger. Efter Rådets 
vedtagelse af en række resolutioner og konklusioner i begyndelsen af 1990'erne forsøger 
Fællesskabet at sikre, at medlemsstaternes koordinering af anvendelsen af radiospektrum 
inden for rammerne af Den Europæiske Konference af Post- og Teleadministrationer 
(CEPT) og Den Internationale Telekommunikationsunions (ITU) verdensomspændende 
radiokommunikationskonferencer (WRC) stemmer overens med Fællesskabets 
interesser. 
VII 
<?r 
Bilag II EU's radlospektrumpolitik 
Politisk grundlag 
Rammerne for koordinering af radiospektrum i Europa 
Radets resolution 90/C I • Kommissioen og medlemsstaterne b0r stotte CEPT, herunder etablering af 
166/0253 ER0 ^det europ^'ske radiokommunikationskontor) 
• CEPT b0r tage hensyn til udtalelser fra nationale frekvenseksperter, 
telekommunikationsorganisationer samt andre tjenesteydere, industrien og 
forbrugerne 
• CEPT giver regulerende myndigheder eller Faellesskabet anbefaling om 
passende frekvenser til paneuropaeiske tjenester 
• CEPT forelaegger de regulerende myndigheder eller Faellesskabet 
anbefalinger om langsigtede frekvensspektrumbehov 
Radets resolution 92/C • Kommissionen ska! fuldt ud betragte ERC's (European 
318/0154 Radiocommunications Committee - Den Europaeiske 
Radiokommunikationskomite) som det vigtigste forum til sikring af de 
n0dvendige frekvenser til nye paneuropaeiske radiotjenester 
Radets konklusioner af 7. • Bekrseftelse af Radets resolution 92/C 318/01 
December 1993 . ERC-beslutningsmekanisme bor indf0res 
• Kommissionen underskriver med henblik herpa et aftalememorandum og en 
rammeaftale med ERC/ERO 
Koordinering af den europaeiske holdning ved ITU/WRC 
Radets resolution 90/C "• CEPT udarbejder faelleseuropaeiske holdninger ved ITU/WRC 
166/02 
Radets konklusioner af 3. • Koordinering af holdning ved WRC sker kun, hvis CEPT-koordinering ikke 
Februar 1992 udmunder i aftaler, der er n0dvendige for at forsvare Fasliesskabets og de 
enkelte medlemsstaters interesser 
• Det er kun Faellesskabet, der kan indga eksterne forpligtelser ved WRC for 
sa vidt angar frekvensdirektiverne (GSM, DECT, ERMES) 
Radets konklusioner af 22. ~* Bekraeftelse af Radets konklusioner af 3. Februar 1992 
September 1997 # Kommissionen deltager intensivt i CEPT/CPG, herunder bilaterale kontakter 
med tredjelande og regionale telekommunikationsorganisationer 
• Kommissionen ivaerksastter dr0ftelser med industrien 
53 Rådets resolution af 28. juni 1990 om intensiveret samarbejde om radiofrekvenser på europæisk plan, navnlig 
med henblik på tjenester med fælleseuropæisk dimension, EFT C 166 af 7.7.1990, s. 4. 
54 Rådets resolution af 19. november 1992 om Fællesskabets gennemførelse af Den Europæiske 
Radiokommunikationskomités afgørelser, EFT C 318 af 4.12.1992, s. 1. 
VIII 
3(p 
Bilag II EU's radiospektrumpolitik 
Nuværende praksis 
Med hensyn til koordinering inden for en europæisk ramme forsøger Fællesskabet at 
sikre overensstemmelse mellem medlemsstaternes holdninger i CEPT og ved ITU/WRC og 
de retlige forpligtelser og aftalte politikker på følgende måde: 
• Medlemsstaternes holdninger i CEPT og ved ITU/WRC er underlagt specifikke 
politiske og retlige målsætninger, som skal nås i Fællesskabet 
Denne procedure følges i forbindelse med mobil- og satellitkommunikation (dvs. GSM, 
DECT, ERMES, S-PCS og UMTS). Hvis arbejdet inden for CEPT eller medlemsstaternes 
gennemførelse ikke forløber tilfredsstillende, kan Fællesskabet iværksætte yderligere 
foranstaltninger. 
• Hvis der ikke er fastlagt nogen specifikke målsætninger for Fællesskabet, vurderer 
Europa-Kommissionen på grundlag af de tekniske oplysninger, som foreligger i 
CEPT og ved ITU/WRC, om Fællesskabets politiske og økonomiske interesser er 
sikret 
Kommissionen rådgiver CEPT og repræsenterer Fællesskabet som observatør ved 
ITU/WRC. Disse organer behandler spørgsmål om behov for samordning af 
radiospektrum på grundlag af tekniske oplysninger. I denne proces koordinerer 
Fællesskabet ikke medlemsstaternes holdninger, og CEPT og medlemsstaterne 
bestemmer selv, om de vil støtte vedtagelse og gennemførelse af foranstaltninger til 
samordning af spektret. Medlemsstaternes holdninger koordineres generelt ikke af 
Fællesskabet i denne situation. 
• Fællesskabets bidrager til CEPT udarbejdelse af foranstaltninger til samordning af 
radiospektret eller europæiske holdninger ved ITU/WRC 
I henhold til aftalememorandaet og rammeaftalen med ERC/ERO kan Fællesskabet yde 
et finansielt bidrag til udarbejdelsen af passende foranstaltninger og holdninger, selv om 
det ikke har nogen retlige midler til at gennemtvinge beslutningstagning eller 
beslutningsgennemførelse. Medlemsstaternes holdninger koordineres generelt ikke af 
Fællesskabet i denne situation. 
IX 
#-
Bilag III Liste over anvendte forkortelser 
BILAG III 
LISTE OVER FORKORTELSER 
ACTS Advance Communications Technology Systems 
Avancerede kommunikationsteknologier og tjenester 
CEPT European Conference of Postal and Telecommunications 
Administrations 
Den europæiske konference af post- og teieadministrationer 
CPG Conference Preparatory Group of the CEPT 
Gruppe under CEPT, som udfører forberedende arbejde i 
forbindelse med konferencer 
DECT Digital European Cordless Telecommunications 
Digital europæisk trådløs telekommunikation 
DSI Detailed Spectrum Investigation 
Detaljeret spektrumundersøgelse 
DVB Digital Video Broadcasting 
Digital billedtransmission 
EBU European Broadcasting Union 
Den Europæiske Radiounion 
ECP European Common Proposals (of CEPT) 
Fælleseuropæisk forslag, som udarbejdes af CEPT/CPG 
ECTRA European Committee for Telecommunications Regulatory Affairs (a 
CEPT committee) 
Det Europæiske Udvalg for Retsforskrifter på Teleområdet under 
CEPT 
ERC European Radiocommunications Committee (a CEPT committee) 
Den europæiske radiokommunikationskomité under CEPT 
ERMES European Radio Messaging System 
Det Europæiske radiomeddelelsessystem 
ERO European Radiocommunications Office (of CEPT) 
Det europæiske radiokommunikationskontor under CEPT 
ESA European Space Agency 
Den Europæiske Rumorganisation 
ETSI European Telecommunications Standards Institute 
Det europæiske institut for telestandarder 
EC Europa-Kommissionen 
EU Den Europæiske Union 
EUMETSAT European Meteorological Satellite 
Europæisk meterologisk satellit 
EØS Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde 
FTU Forskning og teknologisk udvikling 
GATS General Agreement on Trade in Services (of WTO) 
Almindelig overenskomst om handel med tjenesteydelser (WTO) 
GLONASS Global Orbiting Navigation Satellite System (of the Russian 
Federation), Satellitsystem I den russiske føderation 
2? 
Bilag III Liste over anvendte forkortelser 
GMPCS MoU Global Mobile Personal Communications Services Memorandum of 
Understanding (of ITU) 
Aftalememorandum om globale 
mobilpersonkommunikationstjenester (under ITU) 
GNSS Global Navigation Satellite System 
Globalt navigationssatellitsystem 
GSM Global System for Mobile communications 
Globalt mobilkommunikationssystem 
ICAO International Civil Aviation Organisation 
Den internationale organisation for civil luftfart 
IMT International Mobile Telecommunications 
International mobiltelekommunikation 
IMO International Maritime Organisation 
Den Internationale Søfartsorganisation 
IT Information Technology 
Informationsteknologi 
ITU International Telecommunication Union 
Den Internationale Telekommunikationsunion 
ITU RR Radio Regulations of the ITU 
ITU's radioregulativer 
MSS Mobile Satellite Services 
Satellitbaseret mobiltjeneste 
ONP Open Network Provision 
Tilrådighedsstillelse af åbne net 
RACE Research and technology development in advanced 
communications in Europe 
Forskning og udvikling inden for avanceret 
kommunikationsteknologi i Europa 
RTTE Radio and Telecommunications Terminal Equipment (Directive) 
Radio- og telekommunikationsterminaludstyr (direktiv) 
S-PCS Satellite Personal Communications Services 
Satellit-personkommunikationstjenester 
TENs • Trans European networks 
Transeuropæiske net 
TFTS Terrestrial Flight Telephone System 
Landbaseret flytelefonsystem 
WLL Wireless Local Loop 
Trådløst abonnentkredsløb 
WRC World Radiocommunications Conference (of ITU) 
ITU's verdensomspændende radiokommunikationskonferencer 
WTO World Trade Organisation 
Verdenshandelsorganisationen 
UMTS Universal Mobile Telecommunications System 
Det universelle mobiltelesystem 
3r 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 596 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 10 16 
Katalognummer : CB-CO-98-759-DA-C 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
Hd