MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET EUROPA-PARLAMENTET OG REVISIONSRETTEN - FINANSIELLE OPLYSNINGER OM 6., 7. OG 8. EUROPÆISKE UDVIKLINGSFOND - 2002

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. Indledning

2. Den politiske og økonomiske kontekst for vort samarbejde med AVS-regionen

3. Generelt overblik

3.1 Forpligtelser og betalinger

3.2. EUF-ressourcernes faktiske disponibilitet og udnyttelse

3.3 Fremskyndelse af afviklingen af forpligtelser

3.4 Sektorfordeling

4. Gennemførelse pr. sektor

5. Uddelegering af ressourcer og beslutningsbeføjelser til Kommissionens delegationer

5.1 Status over første fase af dekoncentrationen

5.2 Status over anden fase af dekoncentrationen

5.3 Status over tredje fase af dekoncentrationen

Bilag: 6., 7. og 8. EUF (31/12/2002) - fremskridt pr. instrument

1. Indledning

EU's forbindelser med AVS-regionen blev fornyet i juni 2000 med undertegnelsen af Cotonou-aftalen, som er en ny partnerskabsaftale med en løbetid på 20 år. Begge sider fortsatte i 2002 med ratifikationsprocessen, som er en forudsætning for aftalens officielle ikrafttræden i april 2003.

Der indtraf en ny vigtig udvikling i september 2002 med starten på forhandlingerne mellem EU og AVS-staterne om de nye økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA). I disse aftaler kombineres handels- og udviklingsanliggender på en måde, der er afpasset efter nationale og regionale forhold, og som er helt i overensstemmelse med WTO-ordningerne. ØPA-forhandlingerne vil blive fuldført inden for de næste fem år, og aftalerne skal træde i kraft den 1. januar 2008, medmindre der aftales en tidligere dato.

Fællesskabet har generelt i 2002 styrket sit fokus på Afrika, hvor udviklingsudfordringerne - med hensyn til fattigdom, marginalisering og evnesløshed - er størst. Fællesskabets forbindelser med Afrika udvikler sig i takt med initiativer som f.eks. lanceringen af Den Afrikanske Union og vedtagelsen af dennes socioøkonomiske program - det nye partnerskab om afrikansk udvikling (NEPAD) - på Den Afrikanske Unions første topmøde i Durban i juli 2002.

2. Den politiske og økonomiske kontekst for vort samarbejde med AVS-regionen

AVS-staterne omfatter nogle af verdens fattigste lande med alvorlige forvaltningsproblemer. Interventionerne i disse lande er derfor forbundet med meget høje risici, og de har ret svært ved at opfylde kravene til 'bistandspartnerskabet'.

De politiske forhold spiller i voksende grad en rolle for gennemførelsen af samarbejdet med AVS-staterne, idet medlemsstater udskyder eller suspenderer samarbejdet om både programmering og programmer/projekter, når der opstår problemer i partnerlandet i forbindelse med menneskerettighederne eller anliggender med berøring til demokratiet eller implementeringsbegrænsninger.

Der er programmeret store beløb til de fattigste lande, hvor af mange befinder sig i en krise (f.eks. Sudan, Den Demokratiske Republik Congo, Congo Brazzaville, Sierra Leone, Liberia, Burundi, Côte d'Ivoire, Rwanda, Haiti), hvor bistanden er blevet suspenderet.

Resultaterne med hensyn til bekæmpelse af fattigdom og på det økonomiske område er varierende i de AVS-stater, der modtager direkte budgetstøtte. Hvis de kriterier for god forvaltningspraksis, som verdenssamfundet har fastsat, og de tekniske betingelser, der er aftalt i forbindelse med udbetaling, ikke opfyldes, tilbageholdes betalingerne.

3. Generelt overblik

3.1 Forpligtelser og betalinger

De nye forpligtelser i 2002 udgjorde 2,115 mia. EUR (lidt over EuropeAids mål på 2 mia. EUR). Betalingerne nåede op på 1,902 mia. EUR, ligeledes lidt over det årlige mål på 1,850 mia. EUR. Det oprindelige mål på 2 mia. EUR blev nedskrevet, fordi betalingen af sidste tranche vedrørende HICP (150 mio. EUR) til EIB er blevet udsat til 2003 [1].

[1] EIB's rentegodtgørelse ydes, når landene har nået deres 'afslutningspunkt'. Men på grund af faldende verdensmarkedspriser for visse eksportvarer er det forventede økonomiske genopsving og dermed realiseringen af 'afslutningspunktet' for de pågældende lande blevet forsinket.

Det nye forpligtelsesniveau på 2,115 mia. EUR ligger lidt over 2001-tallet på 1,920 mia. EUR. Ca. 790 mio. EUR af 2002-totalen er hentet fra de almindelige reserver fra 8. Europæiske Udviklingsfond (A-rammen) på grundlag af overgangsforanstaltninger, idet ratifikationen af Cotonou-aftalen ikke var fuldført i 2002, og 9. Europæiske Udviklingsfond derfor ikke var tilgængelig. Forpligtelserne i forbindelse med de nationale og regionale programmer for AVS-staterne var på omkring 50 mio. EUR mindre end forudset, men dette blev udlignet af større udlån af risikokapital fra Den Europæiske Investeringsbank end forventet.

Kommissionen har også kunne frigøre op til 346 mio. EUR i uudnyttede midler, hvorover der tidligere var disponeret, men som ikke siden var blevet brugt til de projekter, der var afsat til. Disse midler vil nu blive nyfordelt inden for de respektive nationale og regionale programmer i 2003. Det giver et 'netto'niveau for nye forpligtelser i 2002 på 1,768 mia. EUR sammenlignet med 1,554 mia. EUR i 2001.

Som følge af disse frigørelser stabiliseredes (og endog reduceredes) de midler, over hvilke der er disponeret til programmer, men som endnu ikke er udbetalt - de såkaldte uindfriede forpligtelser (RAL) - ved udgangen af 2002 (8,469 mia. EUR ved udgangen af 2001 og 8,385 mia. EUR ved udgangen af 2002).

De samlede betalinger udgjorde 1,902 mia. EUR med et nettobeløb (-/- tilbagebetalinger) på 1,853 mia. EUR.

Sammenlignet med prognoserne er der konstateret en vis forsinkelse i forbindelse med strukturtilpasningsinstrumentet (130 mio. EUR) og de vejledende programmer (NIP/RIP: 100 mio. EUR). På den anden side har Kommissionen været i stand til at udbetale 98 mio. EUR fra A- og B-rammen (overgangsforanstaltninger) og endnu 87 mio. EUR fra Sysmin-ressourcerne.

Ovennævnte tal skal ses som ét års resultater inden for rammerne af den langsigtede flerårige EUF-cyklus. Siden 1989 har de gennemsnitlige primære forpligtelser (bruttotal) været på ca. 2,033 mia. EUR i forpligtelser, 1,645 mia. EUR for kontrakter og 1,594 mia. EUR for betalinger (se grafen).

Siden EuropeAid Samarbejdskontoret begyndte sit virke (januar 2001), er vores implementeringskapacitet blevet forbedret (med 25-35 %): niveauet for kontrakter (2,200 mia. EUR) og betalinger (2 mia. EUR) i de sidste to år ligger et godt stykke over gennemsnittet for de foregående 12 år: begge omkring 1,6 mia. EUR.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

3.2. EUF-ressourcernes faktiske disponibilitet og udnyttelse

Det samlede tal for EUF-midler, der er tildelt AVS-staterne og OLT indtil udgangen af 2002 (6., 7. og 8. EUF) er på 32,840 mia. EUR. Af dette beløb er der formelt disponeret over 29,921 mia. EUR, dvs. at der er truffet afgørelse om igangsættelse af specifikke projekter. Af disse tildelinger og forpligtelser er der udbetalt 21,546 mia. EUR. Det betyder, at der er en teoretisk forskel mellem de beløb, der oprindeligt var øremærket til AVS-staterne i den langsigtede programmeringsproces og det faktisk udbetalte beløb (over de tre sidste EUF tilsammen) indtil udgangen af 2002 på 11,304 mia. EUR. Dette beløb består af 2,919 mia. EUR, som er tildelt, men hvorover der endnu ikke er disponeret, og restbeløbet på 8,385 mia. EUR, hvorover der er disponeret, men som endnu ikke er udbetalt.

* 2,9 mia. EUR, som er tildelt, men hvorover der endnu ikke er disponeret

Det forekommer, at der tildeles eller øremærkes midler i 'teorien' til lande, med hvilke samarbejdet siden suspenderes ved en afgørelse, som EU-medlemsstaterne træffer af politisk eller praktiske grunde (borgerkrig, sikkerhedssituationen osv.), hvilket betyder, at der ikke kan godkendes forpligtelser (specifikke projekter) (f.eks. Zimbabwe og Liberia).

Midler, der er tildelt, men hvorover der ikke er disponeret, kan efter de gældende regler bruges andetsteds. Tildelingerne indefryses, indtil medlemsstaterne beslutter at genoptage samarbejdet med et givet land. Tager man f.eks. Madagaskar, hvor der var en politisk krise, blev det planlagte bistandsprogram til 70 mio. EUR blokeret af EU-medlemsstaterne i et år (december 2001 til december 2002), indtil der for nyligt blev givet grønt lys. I Angola blev et beløb på 83 mio. EUR, som ikke kunne benyttes under krigen, først for nyligt i maj 2002 gentildelt til genopbygningsarbejder efter krigen. I Eritrea er der endnu ikke indgået forpligtelser for et beløb på 80,3 mio. EUR, som er tildelt dette land til (allerede udarbejdede) programmer for hastende genopbygningsarbejder og demobilisering, og Kommissionen har derfor ikke været i stand til at bruge det.

Lande-/regionstildelinger, som er tildelt, men hvorover der endnu ikke er disponeret, repræsenterer ca. 1,7 mia. EUR af ovennævnte beløb (2,9 mia. EUR), idet resten vedrører ikke-programmerbar bistand. Det anslås, at ca. 40 % (680 mio. EUR) af dette beløb på 1,7 mia. EUR er tildelt lande, som befinder sig i en krise, eller som netop er kommet ud af en sådan (Comorerne, Liberia, Eritrea, Sudan, Haiti, Sierra Leone, Nigeria, Burundi, Côte d'Ivoire, Togo, Den Centralafrikanske Republik, Zimbabwe, Angola, Madagaskar).

* 8,3 mia. EUR, hvorover der er disponeret, men som endnu ikke er udbetalt

Det er normalt at have et stort beløb i ikke-betalte forpligtelser: der forekommer altid en tidsforskel mellem indgåelsen af forpligtelsen for midlerne til et (flerårigt) projekt, lanceringen af projektet og udbetalingen til kontrahenten i rater på basis af fremskridt med gennemførelsen (som kan strække sig over flere år). Det gælder især ved starten af en ny EUF-cyklus (f.eks. i 2003 for 9. EUF's vedkommende).

Kommissionens ikke-indfriede forpligtelser synes at være på linje med om ikke forholdsmæssigt lavere end gennemsnittet i medlemsstaterne. Beløbene varierer enormt, som det også er tilfældet med den budgetmæssige og retlige sammenhæng, men selv når man tager hensyn hertil, er Kommissionens resultater relativ gode. Under en nylig fact-finding-mission anså ingen af de nationale udviklingsagenturer i EU, der blev besøgt, niveauet for de ikke-indfriede forpligtelser for at være problematisk.

* Problematiske ikke-indfriede forpligtelser

Blandt de 8,4 mia. EUR ikke-indfriede forpligtelser har Kommissionen identificeret to typer 'abnorme' eller problematiske ikke-indfriede forpligtelser, nemlig de 'inaktive' forpligtelser, hvor der ingen finansielle bevægelser er sket (dvs. kontrakter eller betalinger) i forbindelse med projekterne i de sidste to år, og de 'historiske' udestående ikke-betalte midler, for hvilke der er indgået forpligtelser til projekter for nogen tid siden (dvs. forpligtelse indgået før 1997, som ikke er indfriet).

Det samlede beløb af 'abnorme' ikke-indfriede forpligtelser (1,205 mia. EUR) repræsenterer 14,4 % af de samlede RAL; dette tal er 14,3 % for budgetposter, der forvaltes af AIDCO.

De forpligtelser, der er identificeret som problematiske, forekommer i vid udstrækning i lande, hvor der er truffet afgørelse om projekter, men hvor samarbejdet er midlertidigt suspenderet eller forsinket (på grund af sikkerhedssituationen, borgerkrig osv. eller hvor betingelserne for en effektiv gennemførelse i almindelighed ikke er opfyldt). På Madagaskar f.eks. blev et vejbygningsprogram, til 72,5 mio. EUR, der blev godkendt i februar 2000, først sat i gang i indeværende år på grund af den politiske krise i 2001/2002. Man kan også forestille sig, at der forekommer en retstvist i forbindelse med projektet (f.eks. efter revision osv.), som gør, at midlerne må indefryses af hensyn til forsvarlig økonomisk forvaltning. Programmer for fattigdomslempelse, som støttes af EF i Namibia, Zambia, Senegal, Niger, Sierra Leone og Congo var alle forsinket i 2001/2002 (men for nylig reaktiveret), fordi betalingerne blev suspenderet efter negative revisioner.

3.3 Fremskyndelse af afviklingen af forpligtelser

Udnyttelsen af de globale tildelinger under de forskellige EUF viser stadig et ret lavt kontrakt- og betalingsniveau, som hovedsagelig skyldes de nationale og regionale vejledende programmer og til en vis grad OLT. På den anden side skal det bemærkes, at udnyttelsen af tildelingerne til ikke-programmerbar bistand derimod til sammenligning er ret høj, hvilket bekræfter den store betydning, som instrumentet for hurtig udbetaling spiller, og som også benyttes i forbindelse med HICP og allerede etablerede strukturtilpasningsprojekter. Disse instrumenter vil også kunne benyttes i forbindelse med sektorprogrammer i fremtiden. Det skal bemærkes, at kontrakt- og betalingsniveauet i de sidste to år ligger ret meget over gennemsnittet for de sidste tolv år (se kapitel 3.1).

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

De nye forpligtelser i 2003 kan anslås til mellem 2,5 mia. EUR og 2,7 mia. EUR, og betalingerne vil blive på 2,1 mia. EUR. I de kommende år antyder overslag, at der kan disponeres over de disponible ressourcer inden for Cotonou-aftalens finansprotokols løbetid (5 år). Forpligtelserne skal indgås i begyndelsen af denne periode, og det er desuden planen, at kontrakterne og betalingerne skal vokse i antal i det andet år (2004) af gennemførelsesperioden.

Der gøres desuden en betydelig indsats for at fremskynde afviklingen af forpligtelserne og at mindske både de 'inaktive' og 'historiske' uindfriede forpligtelser, således at beløbene kan frigøres fra indstillede projekter og straks nyprogrammeres til de lande, som de var øremærket til [2]: i 2002 blev det samlede beløb nedsat fra 310 mio. EUR, og overslagene for 2003 antyder en yderligere nedsættelse med 470 mio. EUR.

[2] Dette er et særligt kendetegn ved EUF, idet frigørelse af budgetbevillinger betyder, at de relevante midler går tabt.

Bestræbelser på kort sigt for at fremskynde afviklingen af forpligtelser og mindske problematiske uindfriede forpligtelser:

Mindskelse af problematiske/abnorme (historiske og/eller inaktive) uindfriede forpligtelser er en specifik prioritet i RELEX-reformen.

Der er lanceret et program for bilaterale møder mellem delegationschefen på hver af AVS-delegationerne og generaldirektøren eller vicegeneraldirektøren for EuropeAid til at fremskynde afviklingen af forpligtelser og identificere og nyprogrammere problematiske uindfriede forpligtelser (som led i AVS-seminarer i februar-marts 2003).

Kommissionen er i færd med at undersøge nye metoder for at arbejde i partnerskab med AVS-staterne om f.eks. udvidet anvendelse af delfinansiering af AVS-staternes offentlige budget inden for vedtagne rammer for 'fattigdomslempelse'. Disse 'budgetstøtteafgørelser' repræsenterede 550 mio. EUR i 2002 og omgår den lange ventetid med udformning af individuelle projekter, deres gennemførelse og evaluering, idet partnerlandene dog skal overholde visse politiske og økonomiske resultatstandarder, for at der kan foretages udbetalinger.

Eksisterende EUF-reserver anvendes til nye initiativer, herunder initiativer med hurtig udbetaling såsom bidrag til internationale instanser eller donorer (HICP, WHO).

Bestræbelser på mellemlang sigt for at fremskynde afviklingen af forpligtelser og hindre, at der opstår problematiske uindfriede forpligtelser:

I henhold til den nye finansforordning, der trådte i kraft samtidig med Cotonou-aftalen, har Kommissionen beføjelse til at suspendere anvendelsen af kontrakter om arbejder i offentligt regi i et AVS-land, hvis der verserer krav fra EF om tilbagebetaling af beløb i forbindelse med sådanne kontrakter. Dette burde anspore partnerlandene til at løse udestående finansielle problemer.

Følgende foranstaltninger i den nye finansforordning burde desuden bidrage til at fremskynde afviklingen af RAL og dermed holde dem inden for rimelige grænser:

- den såkaldte "sunset clause": tidsfrist (N + 3) for indgåelse af kontrakter, efter hvis udløb midlerne automatisk frigøres

- forlængelse af forpligtelser: der tillades kun en enkelt forlængelse af forpligtelser under 6., 7. og 8 EUF for en periode på højst tre år.

Kommissionen er i færd med at gennemføre et større program for strukturreform af den eksterne bistand. Det betyder, at Kommissionens kontorer i felten i stigende grad får ressourcer og beføjelser til at overvåge præstationer og tage beslutninger på stedet. Det burde bidrage i væsentlig grad til at mindske forsinkelserne i program-/projektgennemførelsen.

EU-medlemsstaterne gav for nylig deres tilslutning til forslag fra Kommissionen om, at EUF-tildelingerne reduceres for lande i krise (f.eks. Haiti, Liberia og Togo), således at ressourcerne kan omfordeles til andre performante lande.

3.4 Sektorfordeling

Sektorfordelingen i grafen nedenfor viser forpligtelserne sammenlagt for 6., 7. og 8. EUF og giver en sammenligning mellem de samlede tal (1986-2002) og 2002.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

1. Uddannelse

2. Sundheds- og befolkningspolitik

3. Vand og sanitet

4. Statens, civilsamfundets og andre sociale ydelser

5. Transport

6. Kommunikation

7. Energi

8. Finansielle formidlere, erhvervsydelser

9. Landbrug, opdræt og fiskeri // 10. Industri og mineralressourcer

11. Handel og turisme

12. Generel miljøbeskyttelse

13. Anden multisektor

14. Strukturtilpasning, betalingsbalance-/budgetstøtte

15. Tiltag vedrørende gæld

16. Katastrofebistand, flygtninge

17. Ikke specificeret

Social infrastruktur og sociale ydelser (sektor 1-4 på ovenstående liste - DAC-gruppen) udgør 15,8 % af de samlede forpligtelser i de samlede tal og 22,7 % for 2002, hvilket bekræfter sektorens stigende betydning - særlig sundhed og statens, civilsamfundets og andre sociale ydelser - i udviklingspolitikkerne.

I 2002 voksede forpligtelserne vedrørende energi, finansielle formidlere, industri og mineralressourcer (hovedsagelig EIB-operationer) og strukturtilpasning (10,3 % i 2001 og næsten 25 % i 2002) i relativ betydning sammenlignet med de samlede tal.

På den anden side kan der konstateres en nedgang i relativ betydning i forbindelse med uddannelse, landbrug, miljø, anden multisektor og handel og turisme i 2002.

4. Gennemførelse pr. sektor

I 2002 er der gennemført talrige programmer og projekter på de forskellige områder, der er behandlet i partnerskabsaftalerne med AVS-staterne. Her skal navnlig nævnes følgende:

Der var 30 programmer for budgetstøtte i gang i 2002. De forskellige finansieringsrater blev frigivet i takt med modtagerstaternes overholdelse af forpligtelserne. Der blev således udbetalt betydelige beløb til Burkino Faso, Zambia og Tanzania. I stater, hvor Kommissionen har konstateret svagheder i den offentlige finansforvaltning, forsinkelser i den økonomiske reformproces eller et utilstrækkeligt engagement fra regeringens side i fattigdomslempelse, er betalingerne midlertidigt suspenderet (Senegal, Malawi, Gabon, Den Centralafrikanske Republik).

Hvad angår støtten til udvikling af den private sektor, blev der medio 2002 foretaget en midtvejsrevision af programmet Business Assistance Scheme (EBAS), som viser, at programmet er velset af den private sektor, at det gennemføres på en effektiv måde og at modtagerne er yderst tilfredse. På evalueringstidspunktet var der disponeret over 19 mio. EUR siden programmets iværksættelse (1999) for 863 projekter i 55 AVS-stater.

På sundhedsområdet bekræftede Kommissionen sit stærke engagement i bekæmpelse af hiv/aids og fattigdomsbetingede sygdomme. Kommissionen har i særdeleshed i overensstemmelse med EF's handlingsplan for overførbare sygdomme bidraget med 60 mio. EUR til den globale sundhedsfond.

Med hensyn til kapacitetsstyrkelse er det decentrale samarbejdsprogram med Zimbabwe et godt eksempel på samarbejde i et vanskeligt politisk klima. Programmet blev lanceret i 2000 til at støtte græsrodsinitiativer og er en forløber for Cotonou-aftalen, hvori det formelt for første gang anerkendes, hvilken rolle ikke-statslige aktører kan spille i udviklingsprocessen. Programmets succes har ansporet nationale ikke-statslige organisationer til at organisere sig i et forum for ikke-statslige aktører, som deltager formelt i programmets styringsudvalg.

I Rwanda har Kommissionen siden 1998 finansieret et program til støtte af græsrodsbevægelser i deres indsats for genopbygning af lokal infrastruktur (skoler, sundhedscentre, broer, markeder osv.).

Hvad angår udvikling af infrastruktur, er vejbygning og -rehabilitering, navlig i Afrika syd for Sahara, et vigtigt indsatsområde: arbejder på forskellige vejstrækninger på East African Northern and Central Corridor gennem Tanzania, Kenya og Uganda (265 mio. EUR), udbedring af Northern Coastal Highway på Jamaica (80 mio. EUR), større investeringer i skabelse af en forbindelse mellem kysten og det indre af landet og forbedre forbindelsesvejene med Addis Abeba i Etiopien (325 mio. EUR).

De igangværende projekter med berøring til vand omfatter alle aktiviteter i sektoren: ressourceforvaltning, distributionsnet, spildevandsbehandling, institutionel støtte, vandpolitik. Der er registreret positive resultater med hensyn til vandforsyning i flere regioner i Ghana (56 mio. EUR) og vandtilførsel og spildevandsbehandling i tre byer i Uganda med berøring til i alt 100 000 personer (18 mio. EUR). Desuden vil installeringen i 45 lande af stationer til at modtage vejroplysninger via Meteosat komme hele Afrika til gode.

Inden for uddannelse dækker de programmer, der blev godkendt i 2002, alle niveauer inden for uddannelse: uddannelse på primær- og sekundærtrinnet, erhvervsuddannelse og videregående uddannelse. Kommissionen har sammen med andre donorer givet sig i kast med at udforme nye sektorspecifikke tilgange, som koordineres af modtagerne i Tanzania og i Namibia. Udvikling af infrastruktur, rehabilitering af folkeskoler og opførelse af universitetsbygninger har været et andet samarbejdsområde i Botswana, Etiopien, Fiji og Papua Ny Guinea. Endelig har programmer for institutionel støtte på Comorerne og i Etiopien bidraget til at styrke den nationale planlægnings- opfølgningskapacitet inden for uddannelse.

Som led i den resultatorienterede overvågning blev der aflagt 298 besøg i 2002 i 40 lande i AVS-regionen. Projekterne opviste gode resultater med hensyn til gennemslagskraft og nyttevirkning, særlig i forbindelse med fattigdomslempelse, i uddannelsessektoren.

Hvad angår de i 2002 fuldførte projekter skal nævnes følgende:

Inden for transport og infrastruktur blev der afsluttet 70 aktioner i 2002 med bygning eller rehabilitering af 2 500 km vej, navnlig nye vigtige vejstrækninger: vejen mellem Gitarama og Kibuye i Rwanda (41 mio. EUR), som er den eneste asfalterede forbindelse til Kibuye, vejen mellem Magta Lahjar og Djouk i Mauretanien (17 mio. EUR), Ramu-vejen i Papua Ny Guinea, som er blevet væsentligt forbedret.

I sundhedssektoren blev hospitalet på St. Kitts & Nevis og Karl-Heusner memorial Hospital i Belize færdiggjort.

Der blev i 2002 fuldført fem programmer til fordel for græsrodsbevægelser. Alle har haft en meget positiv indvirkning på den socioøkonomiske udvikling. I Uganda er der således til dato realiseret 500 sociale infrastrukturarbejder (folkeskoler, sundhedscentre, drikkevandsanlæg), og initiativerne har desuden bidraget til processen for decentralisering og konsolidering af lokalforvaltningen.

Med hensyn til institutionel støtte er programmet for styrkelse af OAU's konfliktforebyggelseskapacitet nu gennemført. Det har bl.a. bidraget til fredsbevarende operationer og grænsetrækning efter konflikten mellem Etiopien og Eritrea.

Der blev i 2002 fuldført 11 projekter inden for uddannelse. Projekterne indgår i almindelighed i første række i millenniumudviklingsmålene og var således rettet mod undervisning på primærtrinnet. Men de har også bidraget til uddannelse i en lang række færdigheder, som svarer til arbejdsmarkedets specifikke krav (udvikling af menneskelige ressourcer, offentlig forvaltning, management, transport og fødevaresikkerhed, forebyggelse af hiv/aids).

Med hensyn til vand er der med programmet for spildevandsbehandling i Negril-Ocho-Rios (40 mio. EUR) bygget et kloak- og affaldsbehandlingssystem på Jamaica, der kommer 40 000 personer til gode, og et vandforsyningsprojekt på Samoa for 55 000 personer i landdistrikter (18 mio. EUR) har i høj grad bidraget til at forbedre levevilkårene for de fattigste befolkningsgrupper.

5. Uddelegering af ressourcer og beslutningsbeføjelser til Kommissionens delegationer

5.1 Status over første fase af dekoncentrationen [3]

[3] 6 delegationer for 10 lande (4 regionale delegationer for 7 lande - minus Cuba): Senegal + Gambia, Kap Verde (3 lande); Côte d'Ivoire + Liberia (2 lande); Kenya + Somalia (2 lande); Den Dominikanske Republik (minus Cuba) (1 land); Sydafrika; Mali.

Delegationscheferne underskrev i løbet af første halvår 2002 de underfuldmagter, de fik forelagt. Mellem januar og juni tilrettelagde direktorat C flere støttemissioner for samtlige berørte delegationer, som i hovedsagen vedrørte anvendelsen af regnskabsværktøjer og kontraktindgåelsesprocedurerne og de finansielle procedurer, der følges i den dekoncentrerede forvaltning.

Der fandt en række kontrolbesøg sted (anden fase) fra maj til september, hvor det i hver af delegationerne blev undersøgt, hvordan underfuldmagterne blev benyttet, navnlig en teknisk og administrativ kontrol i delegationerne (stikprøvekontrol af transaktioner, organisationsmetoder for cirkulering og behandling af sagsakter mellem de operationelle afdelinger og kontrakt/finansafdelingen osv.). Man kunne samtidig sikre sig, at delegationerne havde den fulde forståelse for de nye opgaver og det nye ansvar, som følger af dekoncentrationen i praksis.

Som følge af kontrolbesøgene blev der rejst flere spørgsmål, som for de flestes vedkommende allerede er blevet behandlet, eller som vil blive det i nærmeste fremtid.

Det drejer sig i hovedsagen om:

* tjenestemandspersonalets stilling på visse delegationer

* tilpasningen af finans- og kontraktkredsløbene i retning af en større harmonisering med EUF- og BUDGET-kredsløbene (for at afspejle ændringerne i den nye finansforordning for 9. EUF)

* adgang til alle attesteringer i OLAS (og tilpasning heraf til de nye planlagte kredsløb for 9. EUF)

* en tydeliggørelse af reglerne for attestering i OLAS og stedfortræderreglerne

* mangel på regler for specifikke anvisningsberettigede i EUF

* adgang til manualer og procedurer vedrørende de finansielle og kontraktmæssige aspekter på intranet.

I den sidste del af året blev der arbejdet på den tekniske side af dekoncentrationen af samarbejdsprogrammet med Cuba (der henhører under delegationen I Den Dominikanske Republik).

5.2 Status over anden fase af dekoncentrationen [4]

[4] 8 delegationer for 9 lande (1 regional delegation for 2 lande): Cameroun, Benin, Guinea Conakry, Niger, Tanzania, Madagaskar, Etiopien (+ Djibouti), Burkina Faso.

Ved høringer i februar 2002 af de 8 delegationschefer, der var berørt af anden fase af dekoncentrationen, fik man fastslået behovet for yderligere ressourcer til delegationerne og sat processen i gang med forarbejdet til underfuldmagterne.

Der blev udvalgt og uddannet 13 tjenestemænd til finans/kontraktafdelingerne. Disse tjenestemænd er udstationeret. De 3 sidste tjenestemænd er under rekruttering. Arbejdet med rekruttering af individuelle eksperter, lokalt ansatte og ALAT er meget langt fremme. Der er etableret sikre satellitforbindelser med de fleste delegationer.

Blandt særlige problemer kan nævnes vanskeligheder med rekruttering af tjenestemænd til finans/kontraktafdelingerne og de operationelle aspekter som led i dekoncentrationen tillige med problemer med bygninger.

Underfuldmagten til delegationen i Burkino Faso blev underskrevet i november og for delegationerne i Etiopien og Tanzania i december. Forundersøgelsesarbejdet for tre andre delegationer i anden fase af dekoncentrationen blev gjort i december (Cameroun, Guinea og Benin), underfuldmagterne blev sendt til disse delegationer i januar 2003. Delegationerne i Niger og Madagaskar forventes at underskive deres underfuldmagter i februar 2003.

5.3 Status over tredje fase af dekoncentrationen [5]

[5] 30 delegationer for 58 lande og 11 OLT (9 regionale delegationer for 37 lande og 11 OLT): Barbado + Antigua og Barbuda, Dominica, Grenada, St Kitts og Nevis, St Lucia, St Vincent og Grenadinerne; OLT : Montserrat, Anguilla, Britiske Jomfruøer. (7 lande + 3 OLT); Fiji + Samoa, Kiribati, Nauru, Cookøerne, Tuvalu, Palau, Marshalløerne, Tonga, Niue, Mikronesien; OLT: Ny Kaledonien, Fransk Polynesien, Wallis og Futuna, Pitcaim ; (11 lande + 4 OLT); Gabon + Ækvatorialguinea, Sao Tome og Principe (3 lande); Ghana + Togo (2 lande); Guyana + Trinidad og Tobago, Surinam; OLT: Aruba, De Nederlandske Antiller. (3 lande + 2 OLT); Jamaica + Belize, Bahamas. OLT : Turks og Cairos. (3 lande + 1 OLT); Lesotho + Swaziland (2 lande); Mauritius + Comorerne, Seychellerne; OLT: Mayotte (3 lande + 1 OLT); Papua Ny Guinea + Salomonøerne, Vanuatu (3 lande); Angola ; Botswana ; Burundi ; Den Centralafrikanske Republik ; Congo ; D. R. Congo ; Eritrea ; Guinea-Bissau ; Haiti ; Malawi ; Mauretanien ; Mozambique ; Namibia; Nigeria ; Uganda ; Rwanda ; Sierra Leone ; Sudan ; Tchad ; Zambia ; Zimbabwe.

Direktorat C tog i begyndelsen af maj initiativ til at iværksætte processen for tredje fase af dekoncentrationen, som omfatter 30 delegationer.

Som led i det tekniske forarbejde blev der den 24. juni - 18. juli afholdt fire seminarer, der sluttede med et møde i dekoncentrationsgruppen. Der blev foretaget en dybtgående undersøgelse af sagsakterne/landene hver især, bestående af:

* en analyse af den aktuelle projektportefølje og dens udvikling/delegation

* en nøjagtig opgørelse af delegationernes nuværende personale (alle ansættelsesvilkår og personalekategorier taget under ét, med en præcis funktionsbeskrivelse) og indkredsning af yderligere behov i forbindelse med dekoncentrationen

* et forslag til organisationsplan for hver delegation ;

* et overslag over logistiske behov (telekommunikation, datamatik, kontorareal osv.)

* delegationschefens mandat.

Sagsakterne som færdigbehandlet på møderne i dekoncentrationsgrupperne er blevet forelagt generaldirektørerne for AIDCO, DEV og RELEX til godkendelse. De yderligere tjenestemandsstillinger, der er identificeret i denne forbindelse, er medtaget i turnusordningen for 2003, som startede i oktober 2002.

I december 2002 og januar 2003 gav generaldirektørerne for AIDCO, DEV og RELEX deres godkendelse til de 30 delegationschefer. Den praktiske gennemførelse af dekoncentrationsprocessen, særlig hvad angår rekruttering af kontraktpersonale (AL, ALAT, EI), som skal finansieres over 9. EUF, afhænger af Cotonou-aftalens ikrafttræden (1. april 2003).

Bilag: 6., 7. og 8. EUF (31/12/2002) - fremskridt pr. instrument

xxx

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>