30. 1. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/43 
Tillægsudtalelse om transitten gennem tredjelande: 
Schweiz, Østrig og Jugoslavien (*) 
(89/C 23/14) 
Det økonomiske og sociale Udvalgs præsidium besluttede den 27. september 1988 under 
henvisning til forretningsordenens artikel 20, stk. 3, at udarbejde tillægsudtalelse om transitten 
gennem tredjelande: Schweiz, Østrig og Jugoslavien. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
udpegede G.B. Cavazzuti til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. november 1988. 
Det økonomiske og Sociale Udvalg (ØSU) vedtog på sin 260. plenarforsamling, mødet den 
24. november 1988 enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Gennemførelsen af det indre marked og ud­
formningen af en fælles transportpolitik kræver en varig 
løsning på problemerne i forbindelse med EF-landenes 
transittrafik gennem Schweiz, Østrig og Jugoslavien. 
De hindringer, som disse lande lægger i vejen for navnlig 
vejtransporten på deres områder, betyder, at samhande­
len mellem EF-landene og fri udveksling af transporty­
delser hæmmes. 
Fjernelsen af disse hindringer, også selv om den kun 
måtte ske etapevis, er af betydning for samtlige EF-
lande, og er dermed et egentlig fællesskabsanliggende 
og den vigtigste motivationsfaktor i de bilaterale for­
handlinger mellem EF og de tre transitlande. Det er et 
spørgsmål af afgørende betydning, for det må fastslås, 
at gennemførelsen af et enhedsmarked i 1992 bringes i 
fare, hvis ikke der opnås afvejede og rimelige løsninger 
på dette problem. 
1.2. Rådet gav den 7. december 1987 Kommissionen 
tilladelse til at indlede den første forhandlingsfase med 
de tre lande. I denne fase skulle problemerne først 
og fremmes blotlægges og mulige løsninger angives. 
Derudover skulle de egentlige forhandlinger om de vig­
tigste spørgsmål forberedes. 
2. ØSU's bemærkninger 
2.1. ØSU gav i sin initiativudtalelse af 23. marts 
1988 (*) (ordfører: Cavazzuti) udtryk for sine syns­
punkter herom. ØSU satte ikke spørgsmålstegn ved det 
enkelte lands ret til at udøve sin suverænitet på eget 
territorium efter egne regler, men fastslog klart, at »det 
er via forhandlinger — og ikke på anden måde — 
at dette spørgsmål skal løses for at få reetableret de 
fundamentale ligheds- og ikke-diskrimineringsbetingel-
ser for transittransport af EF-varer på tredjelandes terri­
torium«. 
ØSU vil gerne punkt for punkt bekræfte holdningen og 
tankegangen i denne udtalelse samt de særlige be­
mærkninger, som er fremsat i denne. 
(>) EFTnr. C 134 af 24. 5. 1988. 2.2. Kommissionen har nu afsluttet den sonderende 
fase i transitforhandlingerne og anmoder Rådet om at 
få et nyt mandat, så anden fase i forhandlingerne med 
Østrig, Schweiz og Jugoslavien kan indledes og bringes 
til afslutning inden 31. december 1989. 
2.3. Sektionen for transport og kommunikation er 
blevet grundigt orienteret om resultaterne af første for­
handlingsfase på sit møde den 12. oktober 1988. Kom­
missionen redegjorde ved den lejlighed indgående for 
EF's globale strategi og holdning i transitproblematik­
ken samt for de konkrete forslag, som den agter at 
fremsætte i anden forhandlingsfase med hvert af de tre 
transitlande, for at opnå en afbalanceret løsning på de 
forskellige problemer. 
2.4. ØSU konstaterer med megen tilfredshed, at 
Kommissionen har fulgt en linje, som fuldt og helt 
stemmer overens med den generelle tankegang og de 
ønsker, som kom til udtryk i ovennævnte udtalelse. 
ØSU glæder sig navnlig over, at EF har indtaget en fast 
og beslutsom holdning i forhandlingerne, i hvilke EF i 
øvrigt har vist forståelse for og vilje til konkret samar­
bejde. 
2.5. ØSU konstaterer, at der er store problemer i 
forbindelse med EF's transittrafik gennem Østrig, 
Schweiz og Jugoslavien såvel for de nævnte tre lande 
som for EF. Det er nødvendigt at respektere alle part­
ners forhandlingsautonomi og undgå, at der opstår 
uklarheder med hensyn til rækkevidden af de resultater, 
der arbejdes henimod. Der må derfor føres separate, 
men samtidig koordinerede forhandlinger med de tre 
berørte lande, og det skal helst ske sideløbende. Hertil 
kommer, at problemerne — om end situationen er 
analog, og visse aspekter hænger indbyrdes sammen — 
er specifikke for hvert land. 
2.6. Det bemærkes, at repræsentanterne for det råd­
givende udvalg af Den europæiske Frihandelssammen­
slutning på mødet i Berlin den 13. og 14. oktober 1988 
gav udtryk for ønsket om, at forhandlingen af EF's 
transittrafik, for så vidt angår kompetencespørgsmålet, 
Nr. C 23/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1. 89 
skulle tage form af en dialog mellem EF og EFTA. 
Det må imidlertid med beklagelse konstateres, at de 
politiske og juridiske forudsætninger for, at EFTA kan 
optræde som fuldgyldig forhandlingspartner, tilsynela­
dende ikke er til stede. 
2.7. De principielle problemer, som er blevet registre­
ret i første fase af forhandlingerne med de tre nævnte 
lande, kan opsummeres således: 
2.8. Jugoslavien 
2.8.1. ØSU konstaterer med tilfredshed, at Jugosla­
vien i det store og hele er fuldt indstillet på at optræde 
som transitland og på at finde afbalancerede løsninger 
på de deraf følgende problemer. Jugoslavien giver dog 
ikke disse problemer absolut prioritet og mener derfor, 
at de bør ses i sammenhæng med transportrelationerne 
mellem EF og Jugoslavien som helhed. 
2.8.2. Tanken om at behandle transportproblemerne 
under ét er afgjort tillokkende, men kan resultere i for 
mange delaftaler, uden at der opnås ordentlige løsninger 
på de mest aktuelle og centrale problemer. ØSU mener, 
at Kommissionens mål på kort sigt i anden forhand­
lingsfase med Jugoslavien må være en løsning på de 
specifikke problemer, der knytter sig til transittrafik­
ken. Spørgsmålet om gradvis integration af Jugosla­
viens transportsystem og -politik skal ikke lades ude af 
betragtning på dette stadium; men det bør tages op 
senere og behandles i et mere langfristet perspektiv. 
2.8.3. ØSU konstaterer, at Jugoslavien på transport­
området prioriterer infrastrukturudvikling (bane og vej) 
øverst. Da infrastrukturudvikling også tjener EF-tran-
sittrafikkens interesser, vil det være hensigtsmæssigt, 
at EF undersøger alle tænkelige muligheder for EF's 
finansielle deltagelse i opbygningen af disse infrastruk­
turer, og det skal ske på langt mere smidige betingelser, 
end det er tilfældet på nuværende tidspunkt. 
2.8.4. ØSU mener endvidere, at de to parter fremover 
nøjere bør drøfte de eksisterende eller kommende juridi­
ske mekanismer, på grundlag af hvilke der vil kunne 
oprettes blandede private/offentlige virksomheder til 
varetagelse af anlæggelse og forvaltning af visse trans­
port-delinfrastrukturer i Jugoslavien. 
2.9. Østrig 
2.9A. I Østrig er man fuldt og helt indstillet på 
forhandling og til at deltage aktivt i gennemførelsen af 
EF's indre marked. 
2.9.2. ØSU konstaterer, at Østrig har accepteret en 
stor del af den vejtransittrafik fra EF, som på nuværende 
tidspunkt omledes som følge af schweiziske foran­
staltninger, og at denne trafik, som især benytter nord/ syd-aksen (Brenner), ikke bor øges udover det niveau, 
som den var nået op på, da forhandlingerne indledtes. 
2.9.3. ØSU mener i den forbindelse, at overholdelsen 
af stand sfr//-princippet, for så vidt angår de værdier, 
der var tale om i 1987/1988, kunne tjene som reference 
i forhandlingerne. Stand s£/7/-princippet bør naturligvis 
også overholdes af EF, specielt i forbindelse med visse 
væsentlige aspekter såsom vægt og dimensioner, hvor­
om der imidlertid er fremsat forslag eller er igangsat 
undersøgelser, i hvilke tendensen går i modsatte retning. 
2.9.4. En bedre udnyttelse af kapaciteten i den kom­
binerede transport — som (navnlig i Schweiz) på nuvæ­
rende tidspunkt ikke udnyttes fuldt ud — er ligeledes 
en mulighed, som fremover vil kunne bidrage til at 
reducere vejtransittrafikken gennem Østrig. 
2.10. Schweiz 
2.10.1. ØSU må, når det drejer sig om Schweiz, ud 
fra præcise og detaljerede oplysninger tilkendegive sin 
foruroligelse over den øjeblikkelige situation, den for­
ventelige udvikling og de konsekvenser, dette kan få 
for samhandelen mellem EF-landene. 
2.10.2. Med henblik på en løsning af vejtransittrafik­
kens afgørende problem foreslår Kommissionen skabel­
sen af en vejkorridor for transittrafik, som inden for 
bestemte grænser skal kunne benyttes af lastvogne på 
40 t. ØSU anmoder Kommissionen om at bekræfte og 
fastholde denne strategi. 
2.10.3. Eventuelle løsninger på de øvrige problemer 
i forbindelse med infrastrukturer, grænsepassage, mil­
jøbeskyttelse, markedsadgang og anvendelse af kombi­
neret transport (hvor der er underudnyttelse) kan kun 
findes, hvis jernbaneselskaberne og Schweiz fremsætter 
konkrete forslag, specielt med hensyn til den kombine­
rede transport. 
3. Konklusioner 
3.1. ØSU godkender de store linjer i EF's strategi 
for anden forhandlingsfase og anmoder om at blive 
orienteret om resultaterne af disse forhandlinger, som 
må afsluttes så hurtigt som muligt og sikres et heldigt 
udfald, da de er af afgørende betydning for gennemfø­
relsen af det indre marked. 
3.2. ØSU tilslutter sig uforbeholdent tanken om, at 
der i tilfælde af alvorlige vanskeligheder i forhandlinger­
ne med et transitland overvejes »gensidighedsforan-
staltninger«, og at sådanne i så fald kommer til at 
omfatte et bredere spektrum af det pågældende lands 
generelle forbindelser med EF. 
30. 1. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/45 
4. I betragtning af de principielle problemer, som 
også forhandlingerne allerede har blotlagt, er det ØSU's 
opfattelse, at tiden nu må være inde til at igangsætte 
Bryssel, den 24. november 1988. 
Udtalelse om: 
Selvom de to forslag helt klart hænger sammen, har 
de forskellige anvendelsesområder og rejser forskellige 
problemer. De behandles derfor hver for sig i den ræk­
kefølge, de præsenteres i. 
1. Forslaget om indesluttet anvendelse 
1.1. Generelle bemærkninger 
1.1.1. Det foreliggende forslag opfylder kravet om 
at få harmoniseret de forskellige bestemmelser i med­
lemsstaterne. ØSU støtter dette forslag, men fremsætter 
dog følgende bemærkninger. 
1.1.2. »In-vitro rekombinering af gener«, eller hvad 
der i dag går under betegnelsen gensplejsning, har siden 
1972 haft sin faste plads i den biologiske, biokemiske og 
medicinske forskning. Denne teknik udnyttes ligeledes i 
stigende grad i industrien og landbruget. 
(!) EFT nr. C 198 af 28. 7. 1988, s. 9-19. indgående overvejelser over EF's transportpolitik, da 
resultaterne af den hidtil førte politik ikke altid har 
været lige strålende. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Dens udvikling var i begyndelsen omfattet af meget 
strenge retningslinjer, som de berørte videnskabsmænd 
selv havde foreslået og udarbejdet. Efterhånden som 
man fik flere og flere erfaringer, blev retningslinjerne 
tilpasset den nye viden. Generelt betød dette en lempelse 
af restriktionerne. 
1.1.3. Hovedformålet med disse retningslinjer, som 
gælder i alle lande, der driver forskning, har været 
at beskytte de personer, som er direkte involveret i 
eksperimenter eller industriel udnyttelse, og miljøet 
mod skader eller mulige skader. To foranstaltninger 
blev kombineret med hinanden for at sikre den størst 
mulige sikkerhed. 
a) In ^/Yro-rekombinering af gener og arbejde med 
gensplejsede organismer skal finde sted på de betin­
gelser, som allerede har vist sig at kunnen gøre 
arbejdet med mikroorganismer og især patogener 
risikofrit. Der kan trækkes på et omfattende erfa­
ringsmateriale vedrørende arbejde med sågar stærkt 
patogene organismer, både i laboratorier og i indus-— forslaget til Rådets direktiv om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorga­
nismer, og 
— forslaget ti Rådets direktiv om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (*) 
(89/C 23/15) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 30. maj 1988 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 100 A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om de 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for miljø-, sundheds- og forbrugerspørgs­
mål, som udpegede Klaus Benedict von der Decken til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 8. november 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (ØSU) vedtog på sin 260. plenarforsamling, den 
24. november 1988 enstemmigt, følgende udtalelse.