23. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 182/29 
3.4. I samarbejdet inden for afprøvning og godkendelse 
af sikkerhedsforanstaltninger skal der tages hensyn til de 
lovbestemmelser, som de offentlige myndigheder har 
fastsat, og samarbejdet må aldrig føre til en forringelse af 
disse bestemmelser. 
3.5. Endelig må aftalerne mellem forsikringsselskaber 
om opstilling af standardkontrakter under ingen omstæn­
digheder påbyde betingelser, som forsikringstagerne ikke 
har indvilget i skriftligt, især når der er tale om 
kontraktstilføjelser eller -ændringer. 
4. Andre aspekter af forholdet mellem forsikringstager og 
forsikringsgiver ' 
4.1. ØSU anser det for nyttigt at lade sine overvejelser gå 
videre end til det foreliggende forslag ril rådsforordning, 
idet man skønner, at forslaget tilsigtes at pålægge 
forsikringsgiverne at tilbyde produkter og tjenesteydelser 
på de mest favorable vilkår i såvel erhvervslivets som 
forbrugernes interesse. 
4.2. Samarbejdet inden for skadeopgørelsesprocedurer 
skal føre til, at erstatning udbetales hurtigere. I denne 
forbindelse kunne man måske foreslå at bevæge sig i 
retning af udlignings- eller clearingaftaler. 
4.3. Forsikringsvirksomhed er en aktivitet, som er åben 
for international konkurrence; det gælder ikke mindst 
skibsforsikring, dækning af store risici og reassurance. 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 85/3/EØF om vægt, dimensioner og 
visse andre tekniske data for visse landevejskøretøjer med henblik på fastsættelse af visse tilladte 
maksimumsdimensioner for påhængsvogntog (') 
(90/C 182/11) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 7. december 1989 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 75 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
udpegede G.B. Cavazzuti til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. maj 1990. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 277. plenarforsamling den 30. maj 1990 med 
104 stemmer for, 31 imod og 8 hverken for eller imod følgende udtalelse: 
(») EFT nr. C 316 af 16. 12. 1989, s. 5. Der bør drages omsorg for, at konkurrencebestemmelserne 
på forsikringsområdet også gælder for selskaber fra 
tredjelande, og der må ved EF-lovteksternes gennemførelse 
ikke opstå konkurrenceforvridninger mellem forsikrings­
virksomhederne til skade for forsikringsselskaberne i 
Fællesskabet. 
4.4. ØSU henstiller, at Kommissionen ser nærmere på 
spørgsmålene omkring de forsikringer, der tegnes som 
garanti for optagne lån. 
4.5. Forbrugerne rammes undertiden af urimelige 
klausuler fra visse forsikringsgiveres side. Disse klausuler 
skyldes ofte, at policerne er uklart formuleret, idet 
opmærksomheden henledes på andre vilkår, som hævdes at 
være bedre end konkurrenternes. ØSU opfordrer her 
Kommissionen og de offentlige myndigheder i medlemssta­
terne til stedse at være på vagt. 
4.6. ØSU bemærker afslutningvis, at forsikringsselska­
ber undertiden nægter at forsikre visse risici, selv mod 
betaling af en forhøjet præmie. Denne holdning skaber 
juridisk usikkerhed i de tilfælde, hvor forsikringer er 
lovpligtige. Nægter et selskab at forsikre en risiko, bør det i 
det mindste give en skriftlig begrundelse. 
Bruxelles, den 30. maj 1990. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
Nr. C 182/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 7. 90 
1.1. ØSU gør opmærksom på, at det tidligere har haft 
lejlighed til at udtale sig om spørgsmålet vedrørende 
landevejstransportkøretøjers længde i sin udtalelse (EFT 
nr. C 71 af 20. marts 1989, s. 17) om direktiv 89/461/EØF 
vedrørende dimensioner for landevejskøretøjer, som 
ændrede direktiv 85/3/EØF. 
1.2. ØSU vil atter pege på de principper, som det på 
daværende tidspunkt tog udgangspunkt i, og som stadig 
har deres gyldighed, selv om det ikke kan se bort fra Rådets 
beslutning af 18. juli 1989, med hvilken det blev tilladt at 
øge den maksimale længde for sættevognstog til 16,50 m. 
(Direktiv 89/461/EØF, EFT nr. L 226 af 3. august 1989, 
s. 7). 
1.3. Disse principper udkrystalliserede sig i al væsent­
lighed i følgende fem målsætninger: 
— gennem anvendelse af egnede tekniske anordninger skal 
der opnås en rationel udnyttelse af lastarealet, 
— samtidig hermed skal der sikres et passende areal til 
førerkabinen for at tilgodese chaufførens arbejdsvilkår, 
— de valgte løsninger skal garantere et maksimum af 
sikkerhed, 
— der skal udstikkes en retssikkerhedsramme dækkende 
alle involverede parter, som forebygger overtrædelser, 
der ikke kan strafforfølges, samt omgåelser af lovgiv­
ningen, 
— transportsystemets overordnede effektivitet og produk­
tivitet skal fremmes. 
ØSU's holdning er den samme, når det drejer sig om 
påhængsvogntog, idet man samtidig skal understrege, at 
forslaget til Rådets direktiv burde have indgået i en mere 
global sammenhæng. 
1.4. Set på baggrund af de ovenfor fremførte betragt­
ninger finder ØSU, at dette forslag fra Kommissionen er 
mere acceptabelt end det foregående. Det gør opmærksom 
på, at det er nødvendigt mere målrettet at arbejde hen imod 
en begrænsning af dimensionerne for vejgodstrans­
portkøretøjer. 
1.5. ØSU erkender, at Kommissionen er tvunget til at 
handle på et meget vanskeligt grundlag, da den dels skal 
tage hensyn til gentagne udspil fra visse regeringer, der 
ønsker stadig større køretøjer, og dels må konstatere en 
klar mangel på interesse fra Rådets side, ikke blot med 
hensyn til at godkende forslag, der lægger op til en resolut 
drejning af udviklingen, men også når det gælder om at 
passe denne udvikling ind i en ny og omdefineret 
overordnet strategi for det transportpolitiske område. 
1.6. Dette fritager dog ikke Kommissionen for et ansvar 
i dette spørgsmål, eftersom Traktaten giver Kommissionen 
— og denne alene — beføjelse til at fremsætte forslag til 
direktiver eller forordninger. Kommissionen bør derfor — 
således som det er sket med skiftende held inden for andre sektorer — fremsætte de forslag, den skønner nødvendige. 
Dette er den eneste måde, hvorpå man kan skaffe sig den 
nødvendige lydhørhed og støtte (hos Europa-Parlamentet, 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg, repræsentative 
samfunds- og erhvervsorganisationer og den offentlige 
mening) for at få gennemført et nyt sæt af regler og en ny 
politik på transportområdet. Forholdet er endvidere det, at 
gennemgribende ændringer vil tage tid, og hvis ikke 
Kommissionen fremsætter de fornødne forslag, vil den 
blive pålagt det fulde ansvar for den nuværende tingenes 
tilstand og for de manglende fremtidsperspektiver. 
1.7. Hvis man havde bevæget sig i denne retning på det 
tidspunkt, hvor godstransporten ad landevej begyndte at få 
et omfang, som vanskeliggjorde dens forenelighed med 
kravene om miljøhensyn, energibesparelser og sikkerhed, 
ville man ikke være gerådet i den kritiske situation, man 
befinder sig i i dag. 
1.8. ØSU finder det endvidere på sin plads at understre­
ge, at en af de vigtigste målsætninger for den fælles 
transportpolitik, bl.a. i lyset af 1992-horisonten og 
gennemførelsen af det indre marked, er at fjerne enhver 
form for ulige konkurrencevilkår og konkurrenceforvrid­
ning inden for og mellem de enkelte transportformer, og 
desuden, gennem udvikling af kombineret transport, at 
fremme komplementaritet og samarbejde mellem de 
forskellige transportformer. 
1.9. Forskellige foranstaltninger, som er blevet foreslået 
af visse sektorer med henblik på at opprioritere vejtrans­
porten ved at give den en kunstig fortrinsstilling i forhold til 
de øvrige transportformer, er ikke alene i modstrid med 
synspunkter, som hyppigt er blevet fremført på forskellige 
niveauer i EF og medlemsstaterne, men vil også få negative 
følgevirkninger med hensyn til sikkerhed, miljøgener og 
energiforbrug, hvilket befolkningen vanskeligt vil kunne 
acceptere. 
1.10. Derfor må problemerne i forbindelse med dimen­
sioner for påhængsvogntog også vurderes ud fra denne 
sammenhæng, idet forkerte løsninger kan skabe tvivl om 
EF-politikkens troværdighed, specielt i tredjelande, og ikke 
mindst i de tredjelande, med hvilke transitforhandlingerne 
helt er gået i stå, samtidig med at transitsituationen bliver 
bestandig mere usikker. 
1.11. ØSU mener i tilknytning til det ovenanførte, at 
Kommissionen, eftersom den har fastsat en bestemt længde 
for lastareal og til en vis grad har begrænset længden heraf i 
forhold til de fremherskende tendenser, på en tydeligere 
måde burde have tilkendegivet, at udviklingen nu gik i 
modsat retning, ved at have benyttet lejligheden til en første 
(omend også beskeden) nedsættelse af den samlede længde 
for påhængsvogntog. 
1.12. ØSU understreger i den forbindelse hensigtsmæs­
sigheden af, at man også i ISO (og lignende organisationer) 
23. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 182/31 
når frem til nogle standardiseringsregler, som fastlægger 
dimensionerne for containere og veksellad, så disse bringes 
i overensstemmelse med målsætningerne om at begrænse 
dimensionerne for vejgodstransportkøretøjer og om at 
sikre en rationel udnyttelse af lastarealet. 
2.1. Den ubeslutsomhed, som på nuværende tidspunkt 
kendetegner EF-lovgivningen, har bidraget til de negative 
tendenser, som visse transportvirksomheder er tilhængere 
af, idet de ønsker 1) den størst mulige indskrænkning af 
førerkabinearealet (f.eks. via udbredt anvendelse af 
»topsleepers«), med en forringelse af chaufførernes 
arbejdsbetingelser til følge, samt 2) indførelse af forskyde­
lige trækstænger, som i praksis medfører en »forlængelse« 
af påhængsvogntoget under kørsel. 
2.2. Det er tilsyneladende Kommissionens mål at få 
fastlagt nogle specifikke bestemmelser, som skal supplere 
EF-lovgivningen, med det formål at imødegå denne 
udvikling og sikre samtlige berørte parter de fornødne 
juridiske garantier. 
2.3. De foreslåede løsninger vedrørende førerhusets 
minimumslængde og vedrørende minimumslængde og 
specifikationer for sammenkoblingsanordninger, og den 
deraf følgende dimensionering af lastarealet, giver en 
realistisk og konkret ramme. 
ØSU understreger nødvendigheden af, at direktivets 
juridiske indhold klart afspejler de forskrifter, som er 
nedfældet i begrundelsen til direktivet. Kun derigennem vil 
de juridiske garantier — som udgør et af de mest positive 
aspekter af Kommissionens forslag — fremtræde så klart, 
at der gives den fornødne sikkerhed for dets praktiske 
anvendelighed. 
2.4. Disse løsninger vil kunne tjene som et helheds-
kompromis, der tilgodeser samtlige berørte parters 
interesser. Præcise og afbalancerede bestemmelser vil 
dæmme op for uensartede vilkår for transportvirksomhe­
derne. Bedre retssikkerhed vil fjerne risikoen for konkur­
rencefordrejninger mellem køretøjsfabrikanter. Arbejds­
tagernes arbejds- og sikkerhedsvilkår vil blive beskyttet. 
Virksomheder, som benytter sig af vejgodstransport, opnår 
den nødvendige effektivitetsforøgelse og et rationelt 
organiseret transportudbud. 
2.5. Det må i den forbindelse erkendes, at Kommissio­
nens forslag råder bod på den nuværende mangel på 
bestemmelser og regler, som er resultatet af de enkelte 
landes politik og udgangssituationer. 
2.6. ØSU foreslår, at problemerne i forbindelse med 
direktivets ikrafttræden og den overgangsperiode, som skal gælde for lastvognstog indregistreret inden en bestemt 
dato, ikke gribes for drastisk an, men løses på en måde, der 
sikrer en tilstrækkelig rentabel anvendelse af påhængs­
vogntogene, eventuelt gennem indførelse af selektive 
foranstaltninger. 
Konklusion 
3.1. ØSU understreger atter behovet for en hurtig 
vedtagelse af præcise bestemmelser, som er i overensstem­
melse med EF-lovgivningen, og som sikrer alle berørte 
parter juridiske garantier og bringer udviklingen hen imod 
stadig større landevejskøretøjer til ophør. 
3.2. Ud fra denne synsvinkel godkender ØSU Kommis­
sionens forslag og støtter de foreslåede tekniske foranstalt­
ninger som et første nødvendigt skridt hen imod en vending 
af den igangværende udvikling i retning af stadig større 
køretøjer. Det er denne udvikling, som skaber skævheder 
på hele godstransportmarkedet og dermed også har en 
negativ indflydelse på sikkerheden, forureningen og 
energiforbruget. 
3.3. ØSU understreger endvidere, at også medlemssta­
ternes regeringer i sidste instans er nødt til at træffe 
foranstaltninger, der kan føre til vedtagelsen af bestemmel­
ser for den indenlandske trafik, som er forenelige med de 
retningslinjer og bestemmelser, der fastlægges på EF-plan. 
3.4. ØSU understreger atter nødvendigheden af, at disse 
specifikke foranstaltninger betragtes som en del af en 
overordnet godstransportproblematik og som et element i 
en konsekvent, integreret godstransportpolitik på EF-plan, 
idet Kommissionens indfaldsvinkel hidtil har været alt for 
sektororienteret. 
3.5. ØSU har derfor det ønske, at der også på nationalt 
plan tages beslutning om en politik, der fremmer kombine­
ret transport og styrker jernbanegodstransportsektoren, 
specielt i forbindelse med transport over længere stræk­
ninger. 
Bruxelles, den 30. maj 1990. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
Nr. C 182/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 7. 90 
BILAG I 
Følgende medlemmer, som enten var til stede eller repræsenterede, stemte for udtalelsen: 
ALEXOPOULOS, AMATO, ARENA, ATAIDE, BAGLIANO, BAZIANAS, BELTRAMI, BERGER, BERNS, 
BLESER, BOISSEREE, BORDES-PAGES, BREDIMA-SAVOPOULOU, BREYIANNIS, BRIGANTI, Vasco 
CAL, CAMPBELL, CARROLL, CAVAZZUTI, CEBALLO HERRERO, CEYRAC, CHRISTIE, COLLAS, 
COLOMBO, ALVES CONDE, CORTOIS, DECAILLON, von der DECKEN, DELLA CROCE, DE 
TAVERNIER, VAN DIJK, DODD, DOS SANTOS, DRILLEAUD, van EECKERT, ETTY, EULEN, FLUM, 
FORGAS, GAYETOT, GEUENICH, GOMEZ MARTINEZ, GREDAL, HAAS, HAGEN, HILKENS, 
HOUTHUYS, HORSKEN, HOVGAARD JAKOBSEN, JENKINS, JESUS SEQUEIRA, KAZAZIS, 
KIRCHFELD, KITSIOS, de KNEGT, KROGER, LAKA MARTIN, LAPPAS, LARSEN, LAUR, LIVERANI, 
LOW, MADDOCKS, MAINETTI, MARGALEF MASIA, MARGOT, MAYAYO BELLO, MERCIER, 
MEYER HORN, MORSELLI, MUHR, MURPHY, NIELSEN Bent, NIELSEN Preben, NIEUWENHUIZE, 
ORSI, PELLETIER Charles, PETERSEN, PETROPOULOS, QUEVEDO ROJO, RAFTOPOULOS, 
RANGONI-MACHIAVELLI, ROUZIER, SALMON, SANTILLAN CABEZA, SCHMITZ, SCHNITKER, 
SCHOEPGES, SCHWEITZER, SILVA, SMITH A.R., SMITH L.J., STAEDELIN, STORIE-PUGH, 
STRAUSS, TAMLIN, TIEMANN, TIXIER, VANDEN BROUCKE, VERCELLINO, WAGNER, WITH-
WORTH, YVERNEAU, ZUFIAUR NARVAIZA 
Følgende medlemmer, som enten var til stede eller repræsenterede, stemte imod udtalelsen: 
APARICIO BRAVO, BENTO GONCALVES, BERNASCONI, CORELL AYORA, COYLE, van DAM, 
DONK, GIACOMELLI, GREEN, KAARIS, KELLY, KENNA, LUSTENHOUWER, MACHADO VON 
TSCHUSI, MORELAND, MULLER, NOORDWAL, PANERO FLOREZ, PEARSON, PELLETIER Robert, 
PERRIN-PELLETIER, PROUMENS, REA, RIBIERE, ROLÅO GONCALVES, ROSEINGRAVE, SCHADE­
POULSEN, TELLES, TERMES CARRERO, TUKKER, VIDAL 
Følgende medlemmer, som enten var til stede eller repræsenterede, stemte hverken for eller imod udtalelsen: 
ÅRETS, BEALE, BOS, BROICHER, FLATHER, FRESI, GARDNER, HANCOCK 
BILAG 2 
Følgende ændringsforslag fremsat til sektionens udtalelse i overensstemmelse med forretningsordenen blev 
forkastet under forhandlingerne : 
Punkt 1.11. 
ØSU finder det forståeligt, at Kommissionen vil fastsætte maksimumsdimensionen, men beklager, at der 
ikke tages højde for nuværende praksis. ØSU insisterer på, at maksimumslængden fastsættes til 18,75 m, 
således at der opnås en større fleksibilitet for veksellad-transport. 
ØSU anmoder Rådet om, at det, efter at maksimumslængden er endeligt fastsat til 18,75 m, gør det klart 
over for Kommissionen, at alle vægte og dimensioner for landevejskøretøjer nu er fastlagt, og at der derfor 
ikke er behov for yderligere forslag på dette område i de kommende år.« 
Begrundelse 
Teksten i det eksisterende punkt 1.11 er ikke i overensstemmelse med transportsektionens holdning. 
Resultat af afstemningen i sektionen 
Stemmer for: 40. 
Stemmer imod: 90. 
Stemmer hverken for eller imod: 7.