DA    DA DA 
DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 30.1.2009 
SEK(2009) 90  
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Forenkling af EU-lovgivningen vedrørende bete gnelser for tekstilprodukter og tilknyttet 
mærkning heraf - Konsekvensanalyse - Resumé 
{COM(2009) 31 endelig} 
{SEK(2009) 91} 
 
 
DA 2   DA ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Forenkling af EU-lovgivningen vedrørende bete gnelser for tekstilprodukter og tilknyttet 
mærkning heraf - Konsekvensanalyse - Resumé 
DA 3   DA EU-lovgivningen vedrørende betegnelser for teks tilprodukter og mærkning heraf består af tre 
direktiver, der i løbet af de seneste år er blev et ændret ved tilføjelse af nye fiberbetegnelser 
(tilpasning til den tekniske udvikling). I henhold til direktiv 96/74/EF om betegnelser for tekstilprodukter må der ved mærkning af tekstilprodukters fi bersammensætning kun anvendes 
de harmoniserede betegnelser i bilag I til di rektivet. I direktiv 96/73/EF og 73/44/EØF 
specificeres de analysemetoder, der anve ndes til kontrol af, om tekstilprodukters 
sammensætning er i overensstemmels e med oplysningerne på etiketten.  
Det er nødvendigt at tilpasse disse tekstildirek tiver, hver gang en ny generisk fiberbetegnelse 
skal føjes til de tekniske bilag. Proceduren  begynder med, at Komm issionen forelægges et 
ansøgningsdossier udarbejdet af en erhvervsdrive nde. Ud fra en politisk og retlig synsvinkel 
er indførelsen af en ny fiberbetegnelse en  mindre teknisk ændri ng af EU-lovgivningen. Da 
denne lovgivning er udformet som direktiver, kræves det imidlertid, at alle medlemsstater 
træffer foranstaltninger til gennemførelse af direktivændringerne i national ret. Erfaringen viser, at der går lang tid mellem indgivelsen  af en ansøgning om optagelse af en ny 
fiberbetegnelse og vedtagelsen af denne i EU -lovgivningen. Inden for rammerne af Europa-
Kommissionens program for fo renkling af lovgivningen fore slås en revision af EU-
lovgivningen om betegnelser for tekstilproduk ter og mærkning heraf med henblik på en 
forenkling af tilpasningen til den tekniske udvikling. 
Det centrale spørgsmål i forbindelse med de  retlige rammer for såvel de offentlige 
myndigheder som industrien er den tid, der går me llem indgivelsen af en ansøgning om et nyt 
fibernavn og tidspunktet, hvor dett e vedtages og får retsvirkning i hele EU. Forenklingen af 
EU-lovgivningen på dette område er således re ttet mod en strømlining af proceduren og 
tidsbesparelser i forbindelse med tilføjelsen af nye fibernavne til direk tivernes tekniske bilag. 
Derfor har de undersøgte valgmuligheder ikke betydning for bestemmelserne om mærkning af 
tekstilprodukters fibersamme nsætning, og den institutionelle beslutningsprocedure ændres 
ikke.  
Med henblik på at nå målet om en reducerin g af den tidsramme, der kræves, før en ny 
tekstilfiberbetegnelse lovligt kan anvende s på EU-markedet, foreligger der den 
løsningsmulighed at ændre de tre eksisterende direktiver til én eller tre forordninger, idet 
løsningen med én forordning foretrækkes, så fremt Juridisk Tjenes te kan godkende den som 
retligt holdbar. 
Forordningen vil forenkle tilpas ningen til den tekniske udvikli ng. Der vil ikke længere være 
behov for, at tekniske ændringer i form af dire ktiver skal gennemføres af medlemsstaterne i 
national ret, hvilket vil medføre en direkte reducering af den administrative byrde. Desuden 
vil dette gøre det muligt at godke nde markedsførelsen af en ny tekstilfiberbetegnelse inden for 
en periode, der er 12 månede r kortere end i den nuværende s ituation, hvilket  vil medføre 
betragtelige gevinster for de erhvervsdrivende. 
Det blev også undersøgt, om det var muligt at gennemføre en ikke-lovgivningsmæssig løsning 
vedrørende tekstilbetegnelser. At frafalde mær kningskravene vedrørende tekstilbetegnelser  
fuldstændigt er ikke muligt. Informationen til fo rbrugerne på dette område er vigtig i relation 
til den komfort, der associer es med visse fibres egenskab er og desuden af hensyn til 
sundheden, fordi nogle forbrugere udvikler allergier over for vi sse fibre. Desuden blev EU-
lovgivningen på dette område udviklet med henblik på at harmonisere de nationale 
lovgivninger og undgå tekniske hi ndringer for den frie handel med tekstilprodukter på EF-
markedet. Ydermere vil erhvervslivet tidligt kun ne drage fordel af de  nye fibre og få udbredt 
kendskabet dem. 
DA 4   DA Muligheden for selvregulering blev også overve jet. De erfaringer, der er indhentet i 
forbindelse med ansøgninger om nye fiberbetegnels er, har imidlertid vist , at de foreslåede 
betegnelser sommetider mere ligner varemærker end fiberbetegnelser, der er relateret til fibrenes egenskaber, og de foreslåede fiberdefin itioner er ikke altid i overensstemmelse med 
fibrenes egenskaber, hvorved de giver forbruge ren forkerte informationer; desuden er de 
foreslåede analysemetoder næsten altid uf uldstændige eller dårligt funderede, og 
markedstilsynsmyndighederne forhindres dermed i at foretage kontrol af overensstemmelsen. 
Medlemsstaterne foretrækker ikke nogen af disse  løsninger. Derfor bl ev ingen af ovennævnte 
muligheder undersøgt nærmere. 
Det blev endvidere overvejet, om den foresl åede forenkling af lovgivningen kunne have 
negative konsekvenser for miljøet og beskæftigelsen. Når det gælder miljøet, ser det ikke ud til, at forenklingen af lovgivningen medfører ændringer af den nuvære nde situation. Der er 
ikke tegn på, at der er milj øproblemer forbundet med den ry tme, hvori nye tekstilprodukter 
når frem til markedet. Derimod kan det hævdes,  at der er miljøforbedringer forbundet med 
fremme af produktionen af fibre, som kan erst atte naturlige fibre som bomuld, for hvilke det 
gælder, at produktion er forbundet med visse m iljøproblemer. Derfor blev undersøgelsen af 
eventuelle negative virkninger af, at der hvert år  bringes yderligere et tekstilfiber i omsætning, 
ikke yderligere uddybet. 
En lignende situation gør sig gældende med hensyn til beskæftigelsen. Hvis der er virkninger, 
der kan tilskrives den omstændighed, at nye te kstilfibre bringes tidligere i omsætning, kan 
disse kun være positive. Faktisk udgør den innova tion, der er forbundet med nye tekstilfibre 
en konkurrencemæssig fordel for den europæiske  tekstil- og beklædningsindustri. Sammen 
med andre aspekter har denne i nnovation bidraget til at gøre det muligt for industrien igennem 
årtier at gennemføre moderniserings- og omstruktureringsprocesser og forblive 
verdensførende på områder som tekniske og i ndustrielle tekstiler og mode. Tendenserne i 
sektoren viser, at udviklingen går imod færre, men større og mere moderne virksomheder, der 
beskæftiger færre, men bedre betalte medarbejdere . Tabet af arbejdspladser inden for Europas 
tekstil- og beklædningssektor er hovedsagelig  forbundet med ændringer i kombinationen af 
produktionsfaktorer på internati onalt plan.  I Europa giver ko mbinationen af teknologier og 
knowhow samt udgifterne til arbejdskraft, sa mmenlignet med andre regioner i verden,  
konkurrencemæssige fordele, når det gælder produktionen af kvalite tsprægede og innovative 
produkter med høj merværdi, og virksomhederne  giver ofte afkald på masseproduktionen. 
Inden for disse rammer bidrager nye teksti lfibre til en ny opbygning af tekstil- og 
beklædningsindustrien, der - til trods for sin re ducerede andel af den europæiske økonomi - 
stadig tegner sig for 3,5 % af værditilvæksten i fremstillingssektoren
1. Derfor kunne der ikke 
identificeres negative konsekve nser for beskæftigelsen af de n foreslåede forenkling af 
lovgivningen, og dette spørgsmål bl ev ikke yderligere undersøgt.  
Foruden vedtagelsen af en forordning blev der undersøgt andre muligheder for at reducere 
tiden mellem indgivelsen af en ansøgning om  optagelse af en ny fiberbetegnelse og 
vedtagelsen af denne i EU-lovgivningen 
De seneste års erfaringer har vist, at ansøgnings dossierer næsten altid er ufuldstændige, især 
hvad angår analysemetoder. Det blev derfor besluttet at undersøge, om tilvejebringelsen af 
                                                 
1 Eurostat. 
DA 5   DA mere specifik vejledning om udarbejdelsen af et  ansøgningsdossier ville være til direkte gavn 
for de erhvervsdrivende, forbrugerne og de offentlige administrationer.  
Desuden overvejedes muligheden for at lade ansøgningsdossierer undersøge af en af de 
eksisterende specialiserede laborat orier før indgivelse til Kommissionen. 
Endelig undersøgtes ideen om at overføre de tekniske direktivers indhold vedrørende 
analysemetoder til standardiseringsprocessen. Tekniske metoder kan omdannes til europæiske 
standarder. Dette ville fore nkle EU-lovgivningen yderligere. Det var derfor værd at 
undersøge, om denne operation ville vanskeli ggøre hovedmålsætningen om reducering af 
tidshorisonten for lovlig marked sføring af nye fibre i EU.  
Med disse målsætninger for øje blev fø lgende løsningsmodeller og underordnede 
valgmuligheder undersøgt med henblik på valg af politik: 
(1) Løsningsmodel 1: Ingen ændring af politikken – denne model vil blive diskuteret 
som "referencescenariet", og hver enkelt løsn ingsmodel vil blive sammenlignet med 
nuværende praksis. 
(2) Løsningsmodel 2: Vedtage en ny forordning/nye forordninger  – dette indebærer, at 
de tre direktiver om betegnelser for teksti ler og mærkning erstatte s af en forordning 
(eller en række forordninger) med fø lgende underordnede valgmuligheder: 
(a) Løsningsmodel 2.1: Vedtage en sådan ny forordning/sådanne nye forordninger 
uden yderligere foranstaltninger. 
(b) Løsningsmodel 2.2: Vedtage en sådan ny forordning/sådanne nye forordninger 
indeholdende et bilag, hvori kraven e til ansøgningsdo ssierers indhold 
specificeres. 
(c) Løsningsmodel 2.3:  Vedtage en sådan ny forordning/sådanne nye 
forordninger, der indeholder bestemmels er om etablering af en liste over 
laboratorier, der er godkendt af medlemsstaterne. 
(d) Løsningsmodel 2.4: Vedtage en sådan ny forordning/sådanne nye forordninger, 
hvori kravene til ansøgningsdossierers i ndhold specificeres, og som indeholder 
bestemmelser om etablering af en liste  over laboratorier, der er godkendt af 
medlemsstaterne (løsningsmodel 2.2 plus 2.3). 
(3) Løsningsmodel 3: Vedtage en kombineret tilgang baseret på såvel lovgivning som 
andre metoder (standardisering)  - dette betyder, at en ny forordning vil indeholde 
de bestemmelser, der for tiden findes i di rektiv 96/74/EF (som ændret), mens 
kvantificeringsmetoderne overføres  til standardiseringsdomænet. 
(a) Løsningsmodel 3.1: Vedtage en sådan ny forordning/sådanne nye forordninger 
eller nye standardiseringsprocedurer  uden yderligere foranstaltninger. 
(b) Løsningsmodel 3.2: Vedtage en sådan ny forordning/sådanne nye forordninger 
eller standardiseringsprocedurer samt et bilag, hvori kravene til 
ansøgningsdossierers indhold specificeres. 
DA 6   DA (c) Løsningsmodel 3.3: Vedtage en sådan ny forordning/sådanne nye forordninger 
eller standardiseringsprocedurer, der i ndeholder bestemmelser om etablering af 
en liste over laboratorier, der er godkendt af medlemsstaterne. 
(d) Løsningsmodel 3.4: Vedtage en sådan ny forordning/sådanne nye forordninger 
eller standardiseringsprocedurer, he runder et bilag, hvori kravene til 
ansøgningsdossierers indhold specificeres , og som indeholder bestemmelser 
om etablering af en liste  over laboratorier, der er godkendt af medlemsstaterne 
(løsningsmodel 3.2 plus 3.3). 
De foreslåede løsningsmodeller med hensyn til valg af politik kan resultere i betragtelige 
besparelser, når det gælder den periode, der gå r fra indleveringen af ansøgningen, til et nyt 
fibernavn er godkendt, hvilket  vil medføre økonomiske fordele og en reducering af 
omkostningerne. Desuden har analysen vist, at store tidsbesparel ser kan anspore til 
innovation. 
Industrien og medlemsstaterne finder, at en fr emskyndelse af den proces, hvorved et nyt fiber 
godkendes, fører til, at der komme r flere fibre på markedet. Ifølg e industrien skaber en enkelt 
ny fiber nettoindtægter for mellem 100 000 EUR og 2 mio. EUR om året afhængigt af flere 
faktorer.  Hvis der årligt introduceres yderligere én eller to nye fibernavne, vil fordelene være 
betragtelige for industrien. Fordelene ve d nye og innovative fibre for producenterne i 
downstream-sektorerne er ikke analyseret. Det er dog værd at  nævne, at en nyligt introduceret 
fiber, elastan, med særligt elastiske egenskaber  har muliggjort en række  vigtige ændringer i 
beklædningsindustrien og har resulteret i kon kurrencemæssige fordele samt betragtelige 
indtægter. 
Med hensyn til SMV'er lader det til at være særl igt vigtigt, at perioden mellem investeringen i 
en ny fiber og muligheden for at markedsføre den under en ny betegnels e reduceres.  Ifølge 
oplysninger fra industrien vil hele en SMV's eksistens kunne afhænge af, hvor lang tid det 
tager, før en bestemt fiber er nået frem til markedet. 
Analysen og sammenligningen af de forskellige valgmuligheder fører til følgende 
konklusioner: 
• De største fordele for industrien li gger i den reducerede tidsramme mellem 
indgivelsen af ansøgningen vedrørende en ny fiberbetegnelse og muligheden for 
at markedsføre fiberen med den nye bete gnelse.  Dette er ensbetydende med 
administrative besparelser og tidligere indtægter fra salget af fiberen. 
Valgmulighed 2.4 og 3.4 (scenario A)  giver potentielt de største 
udgiftsbesparelser og overordnede fordele.  De potentielle ti dsbesparelser under 
disse løsningsmuligheder er 18-33 månede r, dvs. indtil 6 måneder mere end 
tilfældet er med de andre løsningsmuligheder.  
• De største fordele for medlemsstaterne best år i, at direktiverne erstattes af en 
forordning/forordninger, idet ændringer heri  ikke længere vil s kulle gennemføres i 
national ret. Dette vi l kunne give medlemsstaterne be tydelige besparelser. Disse 
besparelser gør sig gældende i forbinde lse med alle løsningsmuligheder under 2 
og 3.  
• Der er potentielle fordele for industrie n og de offentlige myndigheder ved at 
levere vejledning om indholdskrav for an søgningsdossieret (valgmulighed 2.2 og 
DA 7   DA 3.2) og om oprettelse af en liste ove r anerkendte nationale laboratorier 
(valgmulighed 2.3 og 3.3). Hvis anvendelsen  af disse valgmuli gheder resulterer i, 
at der indgives flere ansøgningsdossi erer, som er i overensstemmelse med 
Kommissionens krav, vil dette kunne result ere i betragtelige tidsbesparelser på 
indtil 18-27 måneder for både industrie n og de offentlige myndigheder.  
• Alle løsningsmuligheder vil for forbruge rnes vedkommende bevare sikkerheden 
ved, at fibrenes betegnelser er for bundet med de specificerede egenskaber. 
Forbrugerne vil herudover også kunne drage fordel af, at nye fibre når tidligere 
frem til markedet.