–skabe et instrument til sikring af budgetdisciplin ved fastlæggelse af en finansiel ramme for udviklingen af EU's politik vedrørende garantier for Kommissionens og EIB's lån til tredjelande .

–danne en "likviditetsreserve" med det formål at undgå træk på EU's budget, når der ikke eller ikke til tiden betales af på et garanteret lån, og

Fonden dækker misligholdelser af lån og lånegarantier, der er ydet til tredjelande eller til projekter i tredjelande. Den blev oprettet for at:

–lån med makroøkonomisk sigte ydet af Den Europæiske Union, dvs. makrofinansielle bistandslån til tredjelande, betalingsbalancelån til medlemsstater, der ikke har indført euroen, og som har betalingsbalanceproblemer, lån under den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme ("EFSM") til medlemsstater, som befinder sig i eller er alvorligt truet af en meget alvorlig økonomisk eller finansiel situation som følge af usædvanlige begivenheder, de ikke selv er herre over, og som normalt ydes med finansiel støtte fra IMF

Beretningen er bygget op på følgende måde: I afsnit 2 gennemgås de vigtigste træk ved de transaktioner, der garanteres af EU's budget. Der beskrives ligeledes flere andre supplerende krisestyringsmekanismer, som ikke indebærer nogen risiko for EU's budget. I afsnit 3 beskrives udviklingen i de garanterede transaktioner. Derefter sættes der i afsnit 4 fokus på de hovedrisici, der dækkes af EU-budgettet, mens der i afsnit 5 gøres rede for aktiveringen af garantierne og udviklingen i Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland ("fonden") .

Formålet med denne beretning er at redegøre for kreditrisikoen for EU's budget som følge af de garantier og udlånstransaktioner, der henholdsvis stilles og gennemføres enten direkte af Den Europæiske Union eller indirekte gennem den garanti, som stilles for Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) finansiering af projekter uden for EU.

Eurogruppen/Økofinrådet havde i april 2013 besluttet at forøge den maksimale vægtede gennemsnitlige løbetid for EFSM-lånene fra 12,5 til 19,5 år, hvilket gav de støttemodtagende lande mulighed for at anmode om en forlængelse af løbetiderne indtil senest 2026 (tranche for tranche).

I konklusionerne fra Økofinrådet den 9.-10. maj 2010 blev det fastslået, at mekanismen skal omfatte 60 mia. EUR . Derudover var medlemsstaterne i euroområdet klar til om nødvendigt at supplere disse ressourcer. Artikel 2, stk. 2, i Rådets forordning nr. 407/2010 begrænser de udestående låne- eller kreditlinjebeløb, der tildeles medlemsstaterne, til den margen, der er til rådighed under loftet for egne indtægter for betalingsbevillinger.

- Den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF): EFSF blev oprettet i juni 2010 af medlemsstaterne i euroområdet som en midlertidig redningsmekanisme for at yde finansiel bistand til medlemsstaterne i euroområdet inden for rammerne af et makroøkonomisk tilpasningsprogram. Traktaten om oprettelse af en permanent redningsmekanisme, den europæiske stabilitetsmekanisme, trådte i kraft den 27. september 2012. Siden den 1. juli 2013 har EFSF fortsat sine igangværende programmer til fordel for Grækenland (sammen med IMF og visse medlemsstater) og til fordel for Irland og Portugal (sammen med IMF, visse medlemsstater og EU/EFSM), men deltager ikke længere i nye finansieringsprogrammer eller lånefacilitetsaftaler.

EU-garantien dækker finansierings- og investeringstransaktioner, der er indgået af EIB under infrastruktur- og innovationsvinduet og af EIF under SMV-vinduet. En del af disse transaktioner er dækket af EU-garantien, mens en del er gennemført på egen risiko af EIB-Gruppen.

- Garantifonden under Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI)

Hvis tredjelande optages som medlemsstater, er lån til disse lande ikke længere dækket af fonden, og risikoen skal bæres direkte af EU's budget. Fonden får tilført midler fra EU's budget og skal holdes på et niveau, der svarer til en vis procentdel af de udestående låne- og garantibeløb, der dækkes af fonden. Denne procentdel, den såkaldte målsats, udgør i øjeblikket 9 %. Hvis fondens midler ikke er tilstrækkelige, stilles de nødvendige midler til rådighed over EU's budget.

En anmodning om at forlænge det første EFSM-lån på 5 mia. EUR udbetalt til Irland i 2011 – med forfald i december 2015 – blev modtaget fra Irland den 27. juli 2015. Lånet blev refinansieret i tre transaktioner med løbetider indtil 2023 (2 mia. EUR), 2029 (1 mia. EUR) og 2035 (2 mia. EUR).

Desuden blev der ydet et overgangslån på 7,16 mia. EUR til Grækenland i en periode på en måned mellem den 20. juli og den 20. august 2015. Dette lån blev tilbagebetalt fuldt ud.

Pr. 31. december 2015 havde EFSM en resterende kapacitet på 13,2 mia. EUR ud af sin udlånskapacitet på 60 mia. EUR til alt efter behov at stille yderligere bistand til rådighed for medlemsstater i euroområdet.

Udviklingen efter den 31. december 2015

Den 11. januar 2016 anmodede også den portugisiske regering om en forlængelse af det andet EFSM-lån på 4,75 mia. EUR, der blev udbetalt i 2011 og havde forfald i juni 2016. Refinansieringen er sket i tre transaktioner med løbetider indtil 2023 (1,5 mia. EUR), 2031 (2,25 mia. EUR) og 2036 (1 mia. EUR).

3.1.2.Betalingsbalancemekanismen

EU's mellemfristede finansielle bistand under betalingsbalancemekanismen blev reaktiveret i november 2008 for at hjælpe Ungarn og derefter i januar og maj 2009 for at hjælpe Letland og Rumænien med at genskabe markedets tillid med et samlet lånetilsagn på 14,6 mia. EUR. Af dette beløb blev 1,2 mia. EUR ikke udbetalt, da der ikke blev fremsat yderligere anmodninger, og da fristen for udbetaling udløb.

Udviklingen i 2015

Letland og Rumænien tilbagebetalte henholdsvis 1,2 mia. EUR og 1,5 mia. EUR.

Den 22. oktober 2013 besluttede Rådet at stille ny forebyggende mellemfristet finansiel bistand på op til 2 mia. EUR til rådighed for Rumænien i form af et lån med en gennemsnitlig maksimal løbetid på otte år. Faciliteten er ikke blevet anvendt, og fristen for anmodning om midler udløb den 30. september 2015.

Pr. 31. december 2015 havde betalingsbalancemekanismen en resterende kapacitet på 44,3 mia. EUR ud af dens maksimale kapacitet på 50 mia. EUR til alt efter behov at yde yderligere bistand.

Det udestående beløb for betalingsbalancelån faldt fra 8,4 mia. EUR til 5,7 mia. EUR i 2015.

Udviklingen efter den 31. december 2015

Ungarn tilbagebetalte sin sidste lånetranche på 1,5 mia. EUR i april 2016.

3.1.3.Makrofinansiel bistand i form af lån

Som hovedregel er det Europa-Parlamentet og Rådet, der træffer afgørelse om makrofinansiel bistand (artikel 212 i TEUF). Rådet kan dog på forslag fra Kommissionen vedtage afgørelsen, når situationen i et tredjeland kræver akut finansiel bistand (artikel 213 i TEUF), og denne procedure blev anvendt i forbindelse med den anden pakke af makrofinansiel bistand til Ukraine i 2014.

Udviklingen i 2015

Den 15. april 2015 besluttede Europa-Parlamentet og Rådet at yde makrofinansiel bistand til Ukraine på maksimalt 1,8 mia. EUR i form af lån. En første tranche på 600 mio. EUR blev udbetalt i juli.

I april 2015 blev det resterende beløb på 250 mio. EUR af det i 2010 godkendte første program til Ukraine udbetalt sammen med den første tranche på 10 mio. EUR til Georgien (ud af de 23 mio. EUR i henhold til afgørelsen).

Det makrofinansielle bistandslån, der er ydet til Jordan (ud af de 180 mio. EUR i henhold til afgørelsen), blev udbetalt fuldt ud i 2015 – en første tranche på 100 mio. EUR i februar og den anden og sidste rate på 80 mio. EUR i oktober.