Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om udøvelse af luftfartstjeneste i det fælles europæiske luftrum

(Forelagt af Kommissionen)

2001/0235 (COD)

Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om udøvelse af luftfartstjeneste i det fælles europæiske luftrum

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [2],

[2] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [3],

[3] EFT C

efter proceduren i traktatens artikel 251 [4], og

[4] EFT C

ud fra følgende betragtninger:

(1) Medlemsstaterne har i forskelligt omfang omstruktureret deres nationale luftfarts-tjenesteudbydere ved at udvide deres selvstændighed og frihed til tjenesteudøvelse. Under disse nye forhold er det i stigende grad nødvendigt at sikre, at minimumskrav i offentlighedens interesse bliver opfyldt.

(2) Rapporten fra Gruppen på Højt Plan om et Fælles Europæisk Luftrum (herefter "Gruppen på Højt Plan") har bekræftet, at der er behov for bestemmelser på fællesskabsniveau, så der kan skelnes mellem regulering og tjenesteudøvelse, og for at indføre et system med godkendelser og en afgiftsordning, som kan stimulere omkostningseffektiviteten.

(3) I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. xxx/xx [5] fastlægges rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum.

[5] EFT L

(4) Med henblik på oprettelsen af det fælles europæiske luftrum bør der vedtages foranstaltninger, der kan sikre, at luftfartstjeneste udøves sikkert og effektivt, og som er forenelige med organisationen og brugen af luftrummet, som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. xxx/xx af ... 2001 [om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum] [6]. Det er vigtigt at tilrettelægge harmoniserede rammer for udøvelsen af luftfartstjeneste, således at luftrumsbrugernes behov kan opfyldes i tilstrækkeligt omfang og lufttrafikken afvikles sikkert og effektivt.

[6] EFT L

(5) Det er hovedsagelig medlemsstaternes opgave at kontrollere, at udbydere af luftfartstjenester og andre relevante operatører opfylder Fællesskabets krav. Heraf følger, at de myndigheder, der udfører en sådan kontrol, på passende vis bør være uafhængige af udbyderne af luftfartstjenester.

(6) Medlemsstaterne bør have mulighed for at overdrage det til anerkendte organisationer at verificere og certificere, at udbyderne af luftfartstjenester og andre relevante operatører overholder Fællesskabets krav.

(7) For at lufttransportsystemet skal kunne fungere tilfredsstillende, kræves det også, at luftfartstjenesteudbyderne anvender de samme høje sikkerhedsstandarder.

(8) Der vil blive fremsat forslag til afhjælpning af mangelen på flyveledere i form af bedre procedurer for uddannelse og licensgivning og i form af harmonisering af sådanne procedurer på fællesskabsplan.

(9) Samtidig med at det sikres, at der er kontinuitet i tjenesteudøvelsen, bør der indføres et fælles system for godkendelse af luftfartstjenester, som kan udgøre et middel til at fastlægge luftfartstjenesteudbydernes rettigheder og forpligtelser.

(10) Godkendelsesordningen bør omfatte metoder til at kontrollere adgangen til erhvervet. Der bør tages højde for behovet for at lette indførelsen af nye tjenesteydelser samt nye regler for tjenesteudøvelse. Godkendelserne bør derfor give adgang til den bedst mulige kontrol, som er forenelig med opfyldelsen af de gældende krav. Det er også vigtigt at fastsætte ikke-diskriminerende krav vedrørende etableringssted for og kontrol med tjenesteudbydere, især udbydere af lufttrafiktjenester, som anmoder om godkendelse.

(11) Det er nødvendigt at fastsætte betingelser i forbindelse med godkendelserne, således at målsætningerne om offentlighedens interesser opfyldes til gavn for brugere af luftrummet og flypassagerer. Betingelserne bør begrundes objektivt og bør være ikke-diskriminerende, rimelige og gennemskuelige.

(12) Harmoniseringen af betingelserne i forbindelse med godkendelserne og af procedurerne for udstedelse af godkendelser burde i væsentlig grad lette udøvelsen af luftfartstjeneste i Fællesskabet.

(13) Inden for en rimelig periode bør eksisterende udbydere af luftfartstjenester have mulighed for at tilpasse sig til den nye godkendelsesordnings krav.

(14) Alle medlemsstater bør gensidigt acceptere hinandens godkendelser, så luftfartstjenesteudbydere kan udøve tjeneste i en anden medlemsstat end den, hvor de fik tildelt deres godkendelser, inden for de grænser kravene til sikkerhed stiller.

(15) Med henblik på at muliggøre en sikker afvikling af lufttrafikken på tværs af medlemsstaternes grænser til gavn for brugerne af luftrummet og deres passagerer bør godkendelsesordningen omfatte rammer, der gør det muligt for medlemsstaterne at udpege udbydere af lufttrafiktjenester, uanset hvor de er blevet godkendt.

(16) Udøvelse af hjælpetjeneste, flyvevejrtjeneste og luftfartsinformationstjeneste bør tilrettelægges inden for et konkurrencepræget marked, samtidig med at der tages hensyn til de særlige forhold i forbindelse med disse ydelser.

(17) Samarbejdet mellem tjenesteudbydere, luftrumsbrugere og andre operatører bør fremmes på et kontraktmæssigt grundlag.

(18) Luftfartstjenesteudbydere bør gennem passende aftaler etablere og opretholde et nært samarbejde med de militære myndigheder, der er ansvarlige for aktiviteter, som kan påvirke lufttrafikken.

(19) Regnskaberne for alle luftfartstjenesteudbydere bør være så gennemskuelige som muligt. Med henblik herpå bør der foreligge særskilte regnskaber for hver tjeneste og kontrolcenter.

(20) Indførelsen af harmoniserede principper og betingelser for adgang til operative data bør lette udøvelsen af luftfartstjeneste og luftrumsbrugeres og lufthavnes operationer under nye forhold.

(21) Betingelserne vedrørende afgifter for luftrumsbrugere bør være rimelige og gennemskuelige.

(22) Brugerafgifter tjener som modydelse for de faciliteter og tjenester, som luftfartstjenesteudbyderne stiller til rådighed, og sådanne faciliteter og tjenester kan i sagens natur kun stilles til rådighed af luftfartstjenesteudbyderne selv; i betragtning af denne monopolstilling bør brugerafgifternes størrelse stå i et rimeligt forhold til omkostningerne i forbindelse med tilrådighedsstillelse af sådanne faciliteter og tjenester under hensyntagen til målsætningen om økonomisk effektivitet.

(23) Der bør ikke finde nogen forskelsbehandling sted mellem luftrumsbrugere i forbindelse med ydelse af ækvivalente luftfartstjenester.

(24) Luftfartstjenesteudbydere tilbyder en række faciliteter og tjenester, som har direkte relation til styringen af luftfartøjet, og omkostningerne herved bør kunne dækkes ind efter princippet om at "brugeren betaler", dvs. at luftrumsbrugerne bør betale for de omkostninger, de forårsager på selve brugsstedet eller så tæt som muligt på dette.

(25) Det er vigtigt at sikre, at der er gennemskuelighed med hensyn til de omkostninger, som sådanne tjenester eller faciliteter giver anledning til. Derfor bør luftrumsbrugerne orienteres om enhver ændring af afgiftsordningen eller afgifternes størrelse; der bør redegøres for sådanne ændringer eller investeringer, som luftfartstjenesteudbyderne foreslår, som led i en udveksling af oplysninger mellem deres forvaltningsorganer og luftrumsbrugerne.

(26) Der bør være mulighed for at modulere afgifter, som bidrager til at maksimere systemets samlede kapacitet. Økonomiske incitamenter er en hensigtsmæssig måde, hvorpå indførelse af jordbaseret eller luftbåret udstyr, som øger kapaciteten, kan fremskyndes, et højt præstationsniveau belønnes eller ulemperne ved at vælge mindre ønskværdige ruteføringer afbødes.

(27) Kommissionen bør undersøge muligheden for at indføre en midlertidig økonomisk støtte til foranstaltninger, som kan øge kapaciteten inden for det europæiske flyvekontrolsystem som helhed.

(28) Kommissionen skal konstant føre tilsyn med fastlæggelsen og opkrævningen af afgifter fra luftrumsbrugere i samarbejde med Den Europæiske Organisation for Luftfartssikkerhed ("Eurocontrol") og i samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder og luftrumsbrugere.

(29) Præstationerne i luftfartstjenestesystemet som helhed på europæisk niveau bør konstant undersøges med henblik på at kontrollere effektiviteten af de vedtagne foranstaltninger og foreslå fremtidige foranstaltninger.

(30) Da der er tale om meget følsomme oplysninger vedrørende tjenesteudbydere, bør de nationale tilsynsmyndigheder ikke frigive oplysninger, som er omfattet af tavshedspligt, hvilket dog ikke bør hindre, at der kan tilrettelægges en ordning, hvorved der føres kontrol og offentliggøres oplysninger om tjenesteudbydernes præstationer.

(31) Målene for denne forordning, nemlig at fremme en sikker og effektiv udøvelse af luftfartstjeneste, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens grænseoverskridende omfang bedre gennemføres på fællesskabsplan, samtidig med at det sikres, at der i gennemførelsesbestemmelserne tages hensyn til de specifikke lokale forhold; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(32) Da hovedparten af de for gennemførelsen af denne forordning nødvendige foranstaltninger er generelle foranstaltninger efter artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [7] bør de vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 5 i nævnte afgørelse. I medfør af artikel 2, litra c), i nævnte afgørelse bør visse gennemførelsesbestemmelser imidlertid fastsættes efter rådgivningeproceduren i artikel 3 i afgørelsen -

[7] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Kapitel I

Almindelige bestemmelser

Artikel 1

Anvendelsesområde

Denne forordning gælder for udøvelse af luftfartstjeneste for civil flyvning, herunder lufttrafiktjeneste, vejrtjeneste, eftersøgnings- og redningstjeneste, hjælpetjenester, som leverer kommunikations-, navigations- og overvågningsinfrastruktur, samt luftfartsinformationstjeneste som specificeret i bilag I, i overensstemmelse med og inden for anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. xxx/xx [om rammerne for oprettelsen af et fælles europæisk luftrum].

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning finder definitionerne i artikel 2 i forordning (EF) nr. xxx/xx [om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk rum] anvendelse.Endvidere finder følgende definitioner anvendelse:

a) "national tilsynsmyndighed": Et eller flere organer, som er udpeget af en medlemsstat til at føre tilsyn med udbydere af luftfartstjenester

b) "anerkendt organisation": Et privat eller offentligt organ, som er anerkendt i overensstemmelse med artikel 4, og som udfører vurderingsarbejde for en national tilsynsmyndighed

c) "godkendelse": En tilladelse, som udstedes af en medlemsstat, og som certificerer, at en udbyder af luftfartstjenester er egnet til at levere en specifik tjeneste

d) "bundt af tjenester": To eller flere luftfartstjenester som anført i bilag I

e) "lufttrafiktjenester": Alle flyveinformationstjenester, alarmeringstjenester, lufttrafik-rådgivningstjenester og flyvekontroltjenester, herunder områdekontroltjenester, indflyvningskontroltjenester og tårnkontroltjenester som anført i bilag I

f) "udpegelse": En udnævnelse, som en medlemsstat eller flere medlemsstater foretager i overensstemmelse med denne forordning, og som giver en tjenesteudbyder eneret til at være ansvarlig for udøvelse af lufttrafiktjeneste

g) "hjælpetjenester": Kommunikations-, navigations- og overvågningstjenester som yderligere defineret i bilag I

h) "luftrumsblok": Et luftrum af definerede dimensioner, over land eller vand, inden for hvilket der udøves luftfartstjeneste

i) "funktionel luftrumsblok": En luftrumsblok med optimalt afgrænsede dimensioner

j) "operative data": Oplysninger og/eller data, som anvendes af luftfarts-tjenesteudbydere og luftrumsbrugere under udøvelsen af deres operative aktiviteter

k) "afgifter": Den pris, der har relation til drifts- og investeringsomkostningerne for luftfartstjenester og dertil relaterede anlæg.

Artikel 3

National tilsynsmyndighed

1. Der bør oprettes nationale tilsynsmyndigheder i hver medlemsstat, som kan påtage sig de relevante ansvar og forpligtelser i henhold til kravene i denne forordning. De nationale tilsynsmyndigheder skal være uafhængige af luftfartstjenesteudbyderne. Denne uafhængighed skal opnås gennem en passende adskillelse i det mindste på det funktionelle plan mellem de nationale tilsynsmyndigheder og sådanne tjenesteudbydere.

2. Den nationale tilsynsmyndighed skal varetage passende tilsyn med og gennemførelse af denne forordning og især tilse, at udbyderne af luftfartstjenester opererer sikkert og effektivt. I denne forbindelse skal den nationale tilsynsmyndighed gennemføre behørige inspektioner og undersøgelser for at sikre, at bestemmelserne i denne forordning overholdes.

3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navne og adresser på de nationale tilsynsmyndigheder og anfører, hvilke foranstaltninger der er truffet for at sikre, at bestemmelserne i stk. 1 overholdes. Medlemsstaterne kan indgå aftale om den tilsynsrolle, der er omhandlet i denne artikel, over for regionale tjenesteudbydere.

4. Medlemsstaterne giver underretning om enhver ændring af de oplysninger, der er afgivet i henhold til stk. 3, inden én måned efter at de foreligger.

Artikel 4

Anerkendte organisationer

1. De nationale tilsynsmyndigheder kan beslutte, at de i forbindelse med udbydere af luftfartstjenester, som opererer under deres ansvar, vil overdrage det til anerkendte organisationer fuldt ud eller delvis at foretage inspektioner og undersøgelser.

2. Medlemsstaterne må kun anerkende de organisationer, som opfylder de kriterier, der er fastsat i stk. 4, og som har forelagt de nationale tilsynsmyndigheder en anmodning om anerkendelse.

3. En anerkendelse, som er udstedt af en national tilsynsmyndighed, er gyldig i Fællesskabet. Nationale tilsynsmyndigheder kan pålægge enhver af de anerkendte organisationer, som er beliggende i Fællesskabet, at foretage de i artikel 3, stk. 2, nævnte inspektioner og undersøgelser.

4. De anerkendte organisationer skal opfylde de minimumskrav, der er fastlagt i bilag II, samt enhver anden foranstaltning, der er defineret efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2, herunder procedurerne for tildeling af anerkendelse, kontrollen med dem og arbejdsforholdet mellem dem og ansvaret mellem de anerkendte organisationer og de nationale tilsynsmyndigheder.

Artikel 5

Sikkerhedskrav

1. Eurocontrols sikkerhedskrav, (Eurocontrol Safety Regulatory Requirements) (ESARR) og Eurocontrols efterfølgende ændringer af disse krav identificeres og vedtages efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2. Offentliggørelse foretages i form af referencer til sådanne ESARR i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

2. Stk. 1 berører ikke artikel 1, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EØF) nr. xxxx/xx [8] [om fælles regler for civil luftfart og oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur].

[8] EFT L

Artikel 6

Licens til flyveledere og deres uddannelse

Flyveledernes mobilitet og forbedrede uddannelsesvilkår skal fremmes af Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen.

Kapitel II

Bestemmelser vedrørende tjenesteudøvelse

Artikel 7

Godkendelsesordning

1. Udøvelse af luftfartstjeneste betinges af en godkendelsesordning, hvorved det certificeres, at tjenesteudbyderne er egnet til at udøve denne virksomhed.

2. Medlemsstaterne udsteder og fører tilsyn med godkendelser af luftfartstjenester. Godkendelserne kan udstedes for hver enkelt luftfartstjeneste som anført i bilag I eller for en samling af sådanne tjenester.

3. Medlemsstaterne accepterer enhver tilladelse, som er udstedt i Fællesskabet i henhold til kravene i denne artikel. Med forbehold af internationale aftaler og konventioner, som Fællesskabet er en kontraherende part af, skal udbydere af lufttrafiktjenester ejes og forblive ejet direkte eller gennem majoritetsejerskab af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstaterne. De skal til enhver tid reelt være kontrolleret af sådanne medlemsstater eller sådanne statsborgere.

4. Udbydere af luftfartstjenester, som opfylder godkendelsesordningens krav, skal være berettiget til en godkendelse med henblik på at levere luftfartstjenester. I den forbindelse skal udbydere af luftfartstjenester indgive ansøgning til den nationale tilsynsmyndighed i den medlemsstat, hvor de har deres hovedaktivitetssted og eventuelt deres hjemsted.

5. Godkendelserne skal specificere de betingelser med hensyn til rettigheder og forpligtelser for udbyderne af luftfartstjenester, som er objektivt berettigede med henblik på at imødekomme denne forordnings målsætninger. Betingelserne i forbindelse med godkendelserne og procedurerne med henblik på deres tildeling skal:

a) være i overensstemmelse med de generelle retningslinjer, der er fastlagt i bilag III

b) være ikke-diskriminerende, rimelige og gennemskuelige

c) forhindre enhver form for interessekonflikt i administrationen eller driften af luftfartstjenester og sikre lige adgang for alle luftrumsbrugere

d) afspejle den betydning for offentligheden, som luftfartstjenester har.

6. Godkendelsesordningen, herunder harmoniserede betingelser med hensyn til de forskellige luftfartstjenester og de relevante betingelser og procedurer for tildeling af godkendelser, fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2.

7. Udbydere af luftfartstjenester, som eksisterer på det tidspunkt, hvor denne forordning træder i kraft, får tilladelse til fortsat at udbyde tjenester, forudsat at de opfylder betingelserne i stk. 1-5 inden for en periode på seks måneder fra vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelserne for godkendelser i overensstemmelse med stk. 5.8. Det er en forudsætning for, at en udbyder af luftfartstjenester, som er etableret i Fællesskabet, kan få tilladelse til at operere inden for Fællesskabet, at den pågældende har fået tildelt en godkendelse

Artikel 8

Udpegelse af tjenesteudbydere

1. Udøvelse af lufttrafiktjenester er underkastet en ordning med udpegelse, som giver tjenesteudbyderen mulighed for at operere med eneret inden for specifikke luftrumsblokke og som fastlægger forpligtelser og krav til driften. Medlemsstaterne skal udpege tjenesteudbydere til at udøve lufttrafiktjeneste vedrørende luftrummet over deres territorium. Med henblik herpå kan medlemsstaterne udpege en hvilken som helst tjensteudbyder, som er i besiddelse af en gyldig godkendelse inden for Fællesskabet.

2. Lufttrafiktjenester, som på det tidspunkt, hvor denne forordning træder i kraft, ydes af en luftfartstjenesteudbyder vedrørende specifikke luftrumsblokke, skal give den pågældende tjenesteudbyder ret til at blive udpeget for de samme tjenester inden for samme luftrumsblokke for en periode på højst tre år, uden at det påvirker anvendelsen af bestemmelserne i artikel 5 i forordning (EF) nr. xxx/xx [om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum].

3. Tildeling af de relevante godkendelser giver tjenesteudbyderne ret til at udøve hjælpetjeneste, vejrtjeneste og luftfartsinformationstjeneste inden for Fællesskabet, på betingelse af at de til de relevante nationale tilsynsmyndigheder i medlemsstaterne samt til Kommissionen giver underretning om de luftrumsblokke, for hvilke sådanne tjenester vil blive ydet.

4. Luftfartstjenesteudbydere skal udøve deres tjeneste på en åben, ikke-diskriminerende og gennemskuelig måde. Deres tjenester skal leveres i overensstemmelse med betingelserne i de relevante godkendelser og eventuelt de relevante udpegelser.

5. Når funktionelle luftrumsblokke, som er fastlagt i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. xxx/xx [om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum], konfigurationsmæssigt adskiller sig fra de luftrumsblokke, der er tildelt på grundlag af stk. 1 og 2 i denne artikel, udpeger medlemsstaterne tjenesteudbydere, som kan levere lufttrafiktjenester i funktionelle luftrumsblokke. Når funktionelle luftrumsblokke omfatter mere end ét lands territorium, udpeger de berørte medlemsstater tjenesteudbyderen i fællesskab senest en måned efter fastlæggelsen af den funktionelle luftrumsblok. Kommissionen skal omgående underrettes om sådanne luftfartstjenesteudbydere.

Artikel 9

Forbindelserne mellem tjenesteudbydere

Luftfartstjenesteudbydere kan benytte sig af andre tjenesteudbyderes tjenester, især for så vidt angår hjælpetjenester, vejrtjenester og luftfartsinformationstjenester. I sådanne tilfælde skal luftfartstjenesteudbyderne formalisere deres samarbejdsforhold ved hjælp af skriftlige aftaler eller tilsvarende juridiske ordninger, som fastlægger udbydernes specifikke forpligtelser og funktioner. Disse ordninger skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning.

Artikel 10

Forbindelserne til de militære myndigheder

1. Udbydere af luftfartstjenester skal træffe nødvendige foranstaltninger med henblik på at indgå skriftlige aftaler eller tilsvarende juridiske ordninger med de militære myndigheder for de luftrumsblokke, som de er udpeget for. Disse ordninger skal fastlægge hver parts specifikke forpligtelser, herunder omfanget af og procedurerne for at udveksle data og for overførslen af kontrol efter vedtagelsen af foranstaltningerne i artikel 12 i forordning (EF) nr. xxxx/xx [om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum]. Disse ordninger skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning.

2. Så længe medlemsstaterne har særskilte enheder til at yde lufttrafiktjenester til den civile og militære lufttrafik, skal de give Kommissionen meddelelse om, hvordan samarbejdet mellem sådanne enheder er organiseret.

Artikel 11

Særskilte regnskaber

1. Udbydere af luftfartstjenester skal, uanset deres form for ejerskab eller juridiske form, udarbejde, forelægge til revision og offentliggøre deres årsregnskaber i overensstemmelse med de internationale regnskabsstandarder, som Fællesskabet har vedtaget.

2. Når luftfartstjenesteudbydere yder et bundt af tjenester, skal de i deres interne bogføring føre særskilte regnskaber for hver tjeneste, som er opført i bilag I, og i givet fald konsoliderede regnskaber for andre tjenester, som ikke er luftfartstjenester, som det ville blive krævet af dem, hvis de pågældende tjenester blev ydet af forskellige virksomheder. Når udbydere af lufttrafiktjenester opererer inden for funktionelle luftrumsblokke, skal de i deres interne regnskaber føre særskilte regnskaber for hvert kontrolcenter, der er ansvarlig for den pågældende blok.

3. Tjenesteudbydere skal meddele Kommissionen de regler for allokering af aktiver, passiver, indtægter og udgifter, som tjenesteudbyderne anvender i forbindelse med udarbejdelsen af de i stk. 2 nævnte særskilte regnskaber.

4. Medlemsstaterne eller enhver kompetent myndighed, som de udpeger, samt Kommissionen, skal have ret til adgang til tjenesteudbydernes regnskaber.

Artikel 12

Adgang til og beskyttelse af data

1. Operative data skal udveksles i realtid mellem tjenesteudbydere og mellem sådanne tjenesteudbydere og luftrumsbrugere for at lette begge parters operative behov.

2. Der skal gives alle godkendte luftfartstjenesteudbydere, luftrumsbrugere og andre berørte operatører adgang til operative data på et ikke-diskriminerende grundlag.

3. Hver tjenesteudbyder skal udforme standardbetingelser for andre tjenesteudbyderes og luftrumsbrugeres adgang til de operative data. Nationale tilsynsmyndigheder skal godkende sådanne standardbetingelser. Der udarbejdes i givet fald detaljerede regler om sådanne betingelser efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2.

Kapitel III

Afgiftsordninger

Artikel 13

Generelle bestemmelser

I overensstemmelse med kravene i artikel 14 og 15 udarbejdes der en afgiftsordning for luftfartstjenester, som bidrager til skabelse af større gennemskuelighed i forbindelse med beregning, pålæggelse og opkrævning af afgifter for luftrumsbrugere. Denne afgiftsordning skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 15 i 1944 Chicago-Konventionen om international civil luftfart

Artikel 14

Generelle principper

1. Afgiftsordningen skal omfatte en redegørelse for de luftfartstjenesteomkostninger som tjenesteudbyderne påføres på grund af luftrumsbrugerne.

Ordningen allokerer omkostningerne ved luftfartstjenester mellem brugerkategorier og udvikler en afgiftspolitik.

2. Følgende principper skal anvendes ved fastlæggelsen af omkostningsgrundlaget for afgifterne:

a) De omkostninger, som skal fordeles på luftrumsbrugerne, skal være de fulde omkostninger ved at udøve luftfartstjeneste, herunder passende beløb til forrentning af kapitalinvesteringer og afskrivning af aktiver samt omkostninger til vedligeholdelse, drift, forvaltning og administration.

b) De omkostninger, der skal tages hensyn til, skal være sådanne, som anses for at vedrøre anlæg og tjenester, og som der er fastsat bestemmelser for og som er gennemført i henhold til den 24. udgave fra 1998 af ICAO Regional Air Navigation Plan, European Region dok. nr. 7754.

c) Omkostningerne ved de forskellige luftfartstjenester skal anføres særskilt, jf. artikel 11.

d) Krydssubsidiering mellem forskellige luftfartstjenester skal klart angives.

e) Omkostninger, som er eksterne i forhold til drift af anlæg og af tjenester for luftrumsbrugere såsom miljøomkostninger, indgår på den mest hensigtsmæs sige måde som del af brugerafgifterne.

f) Luftfartstjenester kan give så store indtægter, at de overstiger alle direkte og indirekte driftsomkostninger og skaber et rimeligt afkast på aktiverne, så de kan bidrage til nødvendige kapitalforbedringer.

3. For så vidt angår afgiftsfastsættelsen finder følgende principper anvendelse:

a) Afgifter for tilrådighedsstillelse af luftfartstjenester skal fastsættes på ikke-diskriminerende vilkår. Der bør ikke være forskel på afgifter, der pålægges forskellige grupper af luftrumsbrugere for brug af samme tjeneste for så vidt angår nationalitet eller kategori af luftrumsbrugere.

b) Afgifterne skal afspejle omkostningerne ved de luftfartstjenester og anlæg, som benyttes af de luftrumsbrugere, som forårsager dem.

c) Det skal sikres, at omkostningsgrundlaget for afgifterne er gennemskueligt. Der skal fastsættes standarder for tjenesteudbydernes fremsendelse af oplysninger, således at der kan gennemføres revision af udbyderens prognoser, faktiske omkostninger og indkomst. Der skal regelmæssigt udveksles oplysninger mellem de nationale tilsynsmyndigheder, tjenesteudbyderne, luftrumsbrugerne, Kommissionen og Eurocontrol.

d) Afgifterne skal skabe incitamenter til at fremme en sikker, effektiv og rentabel udøvelse af luftfartstjeneste på det lavest mulige omkostningsniveau og stimulere integreret tjenesteudøvelse. De kan omfatte incitamenter og præventive foranstaltninger, der består i økonomiske fordele og ulemper, som gælder for udbydere af luftfartstjenester og/eller luftrumsbrugere. De kan også omfatte indtægter, der kan benyttes til projekter, som er beregnet til at bistå specifikke kategorier af brugere og/eller luftfartstjenesteudbydere med henblik på at forbedre de kollektive luftfartsinfrastrukturer, udøvelsen af luftfartstjeneste og brugen af luftrummet.

4. Gennemførelsesbestemmelserne på de områder, som denne artikel stk. 1, 2 og 3 omfatter, fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2.

Artikel 15

Tilsyn med afgifter

1. Kommissionen skal, navnlig i samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder, sørge for, at der løbende føres tilsyn med i overensstemmelsen med principperne og reglerne i artikel 13 og 14. Kommissionen kan også indføre de nødvendige mekanismer til at anvende Eurocontrols ekspertise.

2. Efter anmodning fra en eller flere medlemsstater, som mener, at principperne og reglerne ikke er blevet anvendt korrekt, eller på eget initiativ, skal Kommissionen gennemføre en undersøgelse af enhver påstand om, at tjenesteudbyderne ikke overholder bestemmelserne eller principperne. Senest to måneder efter modtagelse af en anmodning, og efter at Udvalget for det Fælles Luftrum er blevet rådspurgt efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 3, træffer Kommissionen beslutning om anvendelse af artikel 13 og 14 og afgør, om tjenesteudbyderen fortsat må anvende de pågældende principper eller regler.

3. Kommissionen meddeler medlemsstaterne og den berørte tjenesteudbyder sin beslutning. Enhver medlemsstat kan forelægge Rådet Kommissionens afgørelse inden en måned. Rådet, som handler på grundlag af kvalificeret flertal, kan træffe en anden afgørelse inden en frist på en måned.

Kapitel IV

Afsluttende bestemmelser

Artikel 16

Præstationsordning

Der skal fastsættes detaljerede bestemmelser om forelæggelse af de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. xxx/xx [om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum] efter fremgangsmåden i denne forordnings artikel 19, stk. 2, med henblik på at gøre det muligt at foretage en sammenligning og at forbedre udøvelsen af luftfartstjeneste i det fælles europæiske luftrum. Forelæggelsen af disse oplysninger skal:

a) fremme det brede præstationsniveau for et net af luftfartstjenesteudbydere i Fællesskabet

b) give en oversigt over luftfartstjenesteudbydernes evne til at levere de krævede tjenester

c) forbedre konsultationsprocessen mellem luftrumsbrugere og luftfartstjeneste-udbyderne

d) gøre det muligt at identificere og fremme bedste praksis.

Artikel 17

Tilpasning til den tekniske udvikling

1. Med henblik på at foretage tilpasninger til den tekniske udvikling kan der foretages ændringer efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2, i:

a) bilagene

b) henvisningen til ICAO Regionel Air Navigation Plan, jf. artikel 14, stk. 2.

2. Kommissionen offentliggør de gennemførelsesregler, der vedtages på grundlag af denne forordning, i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 18

Fortrolig behandling af oplysninger

Nationale tilsynsmyndigheder skal ikke afsløre oplysninger, som er omfattet af tavshedspligt, især oplysninger om tjenesteudbydere, deres forretningsforbindelser eller deres omkostnings-komponenter.

Første afsnit griber ikke ind i de nationale tilsynsmyndigheders ret til at kræve dispensation fra tavshedspligten, når dette er af afgørende betydning i forbindelse med opfyldelsen af deres pligter, og i så fald skal dispensationen være afpasset og tage hensyn til tjenesteudbydernes legitime interesser med hensyn til beskyttelse af deres forretningshemmeligheder.

Første afsnit udelukker endvidere ikke offentliggørelse af oplysninger om betingelser og præstationsniveau for tjenesteudøvelsen i henhold til artikel 16, når de ikke omfatter oplysninger af fortrolig art.

Artikel 19

Udvalgsproceduren

1. Kommissionen bistås af Udvalget for det Fælles Luftrum, jf. artikel 7 i forordning (EF) nr. xxx/xx [om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum].

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes forskriftsproceduren i artikel 5 i afgørelse 1999/468/EF i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 7, og artikel 8.

Det tidsrum, der nævnes i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til en måned.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes rådgivningsproceduren i artikel 3 i afgørelse 1999/468/EF i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 7, og artikel 8.

Artikel 20

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG I

ANVENDELSESOMRÅDE FOR OG DEFINITION PÅ LUFTFARTSTJENESTER

Lufttrafiktjenester

(1) Områdekontroltjeneste: Flyvekontrol for kontrollerede flyvninger inden for et kontrolområde. Flyvekontrol er en tjeneste, som har til opgave at forebygge sammenstød mellem luftfartøjer og på manøvreområdet mellem luftfartøjer og hindringer og at fremme og opretholde en ordentlig regulering af lufttrafikken.

(2) Indflyvningskontroltjeneste: Flyvekontroltjeneste for ankommende og afgående flyvninger.

(3) Tårnkontroltjeneste: Flyvekontroltjeneste for flyvepladstrafik.

Andre tjenester

(4) Eftersøgnings- og redningstjeneste: En tjeneste, der yder bistand til luftfartøjer, der er i vanskeligheder og til overlevende fra flyulykker.

(5) Vejrtjeneste: En tjeneste, som giver operatører, flybesætningsmedlemmer, lufttrafiktjenesteenheder, eftersøgnings- og redningsenheder, lufthavne og andre, der er beskæftiget med gennemførelse eller udvikling af luftfart de nødvendige meteorologiske meldinger til brug for udøvelse af deres respektive funktioner.

(6) Luftfartsinformationstjeneste: En tjeneste, der har til opgave at sikre den informationsstrøm, som er nødvendig for den internationale luftfarts sikkerhed, regelmæssighed og effektivitet.

Hjælpetjenester

(7) Kommunikationstjeneste: En kommunikationstjeneste til brug for luftfarten.

(8) Navigationstjeneste: En navigationstjeneste til brug for luftfarten.

(9) Overvågningstjeneste: En overvågningstjenste til brug for luftfarten.

BILAG II

MINIMUMSKRAV TIL ANERKENDTE ORGANISATIONER

En anerkendt organisation skal:

- kunne dokumentere omfattende erfaring med vurdering af offentlige og private enheder inden for lufttransportsektorerne, især udbydere af luftfartstjenester, og inden for andre lignende sektorer på et eller flere af de områder, som forordningen omfatter

- organisationen skal have omfattende regler og forskrifter for de periodiske undersøgelser med ovennævnte enheder, og disse regler og forskrifter skal offentliggøres og løbende ajourføres og forbedres gennem forsknings- og udviklingsprogrammer

- organisationen må ikke være kontrolleret af udbydere af luftfartstjenester eller af andre med kommerciel interesse i udøvelse af luftfartstjeneste eller lufttrafiktjeneste

- organisationen skal beskæftige et personale inden for teknik, ledelse, støtte og forskning, der står i et rimeligt forhold til de opgaver, der skal udføres

- organisationen skal ledes og administreres på et sådan måde, at det sikres, at der er tavshedspligt omkring de oplysninger, som er nødvendige for administrationen

- organisationen skal være indstillet på at give den nationale tilsynsmyndighed og Kommissionen alle relevante oplysninger

- organisationen skal have defineret og dokumenteret sin politik, sine mål og sin forpligtelse med hensyn til kvalitet, og den skal have sikret, at politikken er blevet forstået og gennemført og opretholdt på alle niveauer i organisationen

- organisationen skal have udviklet og gennemført og opretholdt et effektivt internt kvalitetsstyringssystem, der er baseret på relevante dele af de internationalt anerkendte kvalitetsstandarder, og som er i overensstemmelse med EN 45004 (inspektionsorganer) og med EN 29001, som fortolket i IACS Quality System Certification Scheme Requirements (krav til en ordning for certificering af kvalitetsstyringssystemer)

- organisationens kvalitetsstyringssystem skal være certificeret af et uafhængigt organ med auditorer, der er anerkendt af administrationen i den stat, hvor det er beliggende.

BILAG III

EVENTUELLE BETINGELSER I TILKNYTNING TIL GODKENDELSERNE

1. Generelle oplysninger vedrørende:

- modtageren af godkendelsen

- en generel beskrivelse af formålet med godkendelsen

- bekræftelse på det udstedende organs myndighed til at udstede godkendelsen

- omfattende henvisninger til den gældende lovgivning, i henhold til hvilken godkendelsen udstedes, og i henhold til hvilken den vil blive anvendt

- en klar angivelse af den periode, godkendelsen gælder for

- den frist, der kræves, for at den godkendte tjenesteudbyder kan give afkald på godkendelsen eller den nationale tilsynsmyndighed kan tilbagekalde den

- definitioner på udtryk, der er anvendt i godkendelsen.

2. Betingelser vedrørende:

- tjenesteudbyderens organisatoriske struktur og ejerskab, herunder forebyggelse af interessekonflikter

- tjenesteudbyderens finansielle styrke og forsikring med hensyn til ansvarsrisici

- godkendelsesmodtagerens egnethed, især vedrørende tidligere erfaring og troværdighed, sikkerheds- og kvalitetsstyringssystemer og -processer, politik for menneskelige ressourcer

- forelæggelse af oplysninger i rimeligt omfang med henblik på verificering af overensstemmelse med de gældende betingelser, herunder regelmæssig offentliggørelse fra tjenesteudbydernes side af erhvervsplaner, finansielle og operative data og rapportering af sikkerhedshændelser

- styring af aktiver i forbindelse med udøvelse af den godkendt tjenesteudøvelse, herunder kapital og menneskelige ressourcer

- ikke-diskriminerende adgang til tjenester for luftrumsbrugere og det krævede præstationsniveau for sådanne tjenester, herunder sikkerheds- og inter-operabilitetsniveauer

- afgrænsning eller restriktioner vedrørende erhvervsudøvelse ud over dem, der er relateret til udøvelsen af luftfartstjeneste

- alle andre juridiske betingelser, som ikke er specifikke for luftfartstjenester

- foranstaltninger truffet af medlemsstaterne i overensstemmelse med krav af hensyn til almenvellet, som er anerkendt i traktaten, især vedrørende den offentlige sædelighed, den offentlige sikkerhed, herunder undersøgelse af kriminelle aktiviteter, samt den offentlig orden.