EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 12.9.2018 COM(2018) 631 final 2018/0330(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om den europæiske grænse- og kystvagt

og om ophævelse af Rådets fælles aktion 98/700/RIA, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1052/2013 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1624









FMT:ItalicEt bidrag fra Europa-Kommissionen til mødet mellem lederne i Salzburg den 19.-20. september 2018





BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Forordningen om den europæiske grænse- og kystvagt, som blev vedtaget på rekordtid efter migrationskrisen i 2015, trådte i kraft den 6. oktober 2016. Der skal dog stadig gøres mere for som led i en samlet tilgang til migration at sikre en effektiv kontrol af Unionens ydre grænser og optrappe den reelle tilbagesendelse af irregulære migranter betydeligt. Den europæiske grænse- og kystvagt, som den eksisterer i dag, skabte forbedringer på dette område. Det er imidlertid absolut nødvendigt, at den fuldt ud imødekommer Den Europæiske Unions ambitionsniveau og behov for effektivt at beskytte de ydre grænser og imødegå fremtidens udfordringer på migrationsområdet. Den europæiske grænse- og kystvagt bør som et håndgribeligt eksempel på europæisk solidaritet stå til rådighed med henblik på operationel indsættelse, hvor der er behov for det, og styrke beskyttelsen af Unionens fælles ydre grænser. Kommissionen har allerede fastlagt sin vision for en styrket og fuldt operationel europæisk grænse- og kystvagt for at imødekomme borgernes betænkeligheder, hvad angår trygheden og sikkerheden i Unionen. Med hensyn til den næste flerårige finansielle ramme for 2021-2027 foreslog Kommissionen, at der oprettes et stående korps bestående af 10 000 grænsevagter, og at de afsatte midler til migrations- og grænseforvaltning næsten tredobles til 34,9 mia. EUR sammenholdt med næsten 13 mia. EUR i den nuværende periode for at kunne reagere målrettet i lyset af de øgede migrations-, mobilitets- og sikkerhedsudfordringer. Dette åbner mulighed for, dels at den europæiske grænse- og kystvagt bedre kan forvalte Unionens grænser, dels at migrationspolitikken kan effektiviseres. Derudover foreslog Kommissionen at yde finansiel støtte til udstyr og træning af den nationale del af den europæiske grænse- og kystvagt i medlemsstaterne med henblik på at sætte dem i stand til at øge deres operationelle kapacitet, styrke de eksisterende redskaber og udvikle EU-dækkende informationssystemer for grænser, migrationsforvaltning og sikkerhed. I den forbindelse forelagde Kommissionen den 12. juni 2018 et forslag om Asyl- og Migrationsfonden, instrumentet for grænseforvaltning og Fonden for Intern Sikkerhed på i alt 20.9 mia. EUR. Det Europæiske Råd bekræftede i sine konklusioner fra juni 2018 behovet for en mere effektiv kontrol af Unionens ydre grænser ved yderligere at styrke den understøttende rolle, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning spiller, herunder samarbejdet med tredjelande, gennem øgede ressourcer og styrkede beføjelser. De hovedprincipper, der blev fastlagt i Det Europæiske Råds konklusioner, har også fået yderligere opbakning af medlemsstaterne i forskellige fora, idet der lægges vægt på behovet for at styrke redskaberne med henblik på europæisk solidaritet, herunder ved at sikre en effektiv forvaltning af de ydre grænser ved hjælp af en stærkere europæisk grænse- og kystvagt og indføre en mere effektiv og kohærent europæisk tilbagesendelsespolitik på grundlag af større solidaritet og gensidig tillid. Endvidere insisterede Europa-Parlamentet i sin beslutning af 30. maj 2018 om den årlige rapport om Schengenområdets funktionsmåde på, at der er behov for en hurtig indførelse af den fuldt udbyggede strategi for europæisk integreret grænseforvaltning, som institutionerne har aftalt, den tekniske og operationelle strategi for Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og medlemsstaternes deraf følgende nationale strategier. Europa-Parlamentet gav også udtryk for betænkeligheder ved den uensartede gennemførelse af strategien for integreret grænseforvaltning i medlemsstaterne og understregede, at den fulde gennemførelse af strategien for integreret grænseforvaltning i alle medlemsstater er afgørende for, at Schengenområdet fungerer tilfredsstillende. Som reaktion på disse opfordringer og på den seneste opfordring fra Det Europæiske Råd forelægger Kommissionen en række ændringer af den europæiske grænse- og kystvagt, bl.a. får agenturet sin egen operationelle enhed: en europæisk grænse- og kystvagt med et stående korps på 10 000 operationelle medarbejdere med udøvende beføjelser stilles til rådighed for alle agenturets aktiviteter med henblik på effektivt at støtte medlemsstaterne i marken. Den europæiske grænse- og kystvagts stående korps vil ikke kun udgøre en kvantitativ ændring, men vil medføre en kvalitativ ændring ved at sikre en let tilgængelig og pålidelig løsning. Den vil sikre, at Unionen kollektivt har den nødvendige kapacitet til at beskytte Unionens ydre grænser, forhindre sekundære bevægelser og effektivt gennemføre tilbagesendelse af irregulære migranter. På baggrund af at betydeligt mere teknisk udstyr stilles til rådighed, det vedtægtsomfattede personale gives nye udøvende beføjelser, og kapaciteten til at agere i tredjelande styrkes yderligere, vil den europæiske grænse- og kystvagts stående korps fuldstændig ændre situationen med hensyn til kvaliteten og effektiviteten af, hvordan Unionen kollektivt beskytter sine fælles grænser og forvalter migrationsstrømmene. Ved at fastsætte nye standarder og skabe en europæisk kultur inden for grænsebevogtning vil den europæiske grænse- og kystvagt også blive en rettesnor for, hvordan Unionens grænseforvaltning bør gennemføres. Det er derfor nødvendigt at tilpasse den måde, hvorpå den europæiske grænse- og kystvagt fungerer, først og fremmest den måde, hvorpå de strategiske prioriteter for europæisk integreret grænseforvaltning fastlægges. Forslaget tilsigter derfor at strukturere den politiske styring af den europæiske integrerede grænseforvaltning ved at fastlægge en politikcyklus bestående af europæiske og nationale strategier for integreret grænseforvaltning. Koordineringen af planlægningsprocessen for den europæiske integrerede grænseforvaltning vil blive forbedret med henblik på at forberede operationer ved grænserne bedre og fastlægge, hvordan der skal reageres på forhøjede indvirkningsniveauer, og navnlig hvordan agenturet benytter det stående korps og agenturets øvrige interventionskapacitet til støtte for medlemsstaterne. Dette vil også forbedre forberedelsen af den europæiske grænse- og kystvagts kapacitet gennem koordinering af uddannelse, erhvervelse af udstyr på kort og lang sigt, herunder forskning og udvikling. Forslaget vil også forbedre mulighederne for at udveksle oplysninger og støtte medlemsstaterne i forbindelse med tilbagesendelser. Det forelægges desuden sammen med en revision af tilbagesendelsesdirektivet for at bistå medlemsstaterne med at effektivisere tilbagesendelserne og opnå en mere effektiv og kohærent europæisk tilbagesendelsespolitik. I det omarbejdede tilbagesendelsesdirektiv foreslås klarere og mere effektive procedurer for at træffe afgørelser om tilbagesendelse og foretage fornyet prøvelse af afgørelserne, således at der sikres kohærens og synergi mellem asyl- og tilbagesendelsesprocedurerne samt en mere effektiv brug af frihedsberøvelse for at lette tilbagesendelse. I den forbindelse udvider de foreslåede ændringer af forordningen om den europæiske grænse- og kystvagt yderligere omfanget af den operationelle bistand, som agenturet skal yde medlemsstaterne. Disse ændringer underbygger og styrker også samarbejdet mellem agenturet og Den Europæiske Unions Asylagentur i forbindelse med indsættelsen af migrationsstyringsstøttehold, navnlig i hotspots og i kontrollerede centre. Kommissionen tager fat på behovet for at sikre synergi mellem asyl- og tilbagesendelsesprocedurerne via koordinering mellem de nationale kompetente myndigheder og relevante EU-agenturer, samtidig med at effektiviteten af den fælles tilbagesendelsespolitik øges som et centralt led i en holdbar migrationsstyring. Samarbejde med tredjelande er et andet centralt element i en europæisk integreret grænseforvaltning. Dette forslag styrker agenturets samarbejde med tredjelande med det formål at fremme europæiske grænseforvaltnings- og tilbagesendelsesstandarder, udveksle oplysninger og risikoanalyser, lette gennemførelsen af tilbagesendelser med henblik på effektivitetsforbedringer og støtte tredjelande med hensyn til grænseforvaltning og migration. Dette omfatter indsættelsen af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps, når en sådan støtte er påkrævet for at beskytte de ydre grænser og den effektive forvaltning af Unionens migrationspolitik. En fuldt operationel europæisk grænse- og kystvagt bør også strømline og anvende alle eksisterende operationelle værktøjer. Kommissionen foreslår at lade det europæiske grænseovervågningssystem (Eurosur) indgå i forslaget om den europæiske grænse- og kystvagt for at forbedre Eurosurs virkemåde og udvide dets anvendelsesområde til at omfatte de fleste komponenter af integreret grænseforvaltning. Det indebærer, at der bliver lettere at opdage, foregribe og reagere på krisesituationer ved Unionens ydre grænser og i tredjelande. Ovennævnte elementer vil styrke den integrerede grænseforvaltning, da den vil sætte den europæiske grænse- og kystvagt i stand til at agere som et ægte grænsepoliti for at sikre beskyttelsen af Unionens ydre grænser, sikre en effektiv forvaltning af migrationsstrømme og bidrage til at garantere et højt sikkerhedsniveau i Unionen — en betingelse af central betydning for at bevare Schengenområdet. Begrundelse for at forbedre den europæiske grænse- og kystvagts virkemåde Den obligatoriske udrykningsstyrke på 1 500 grænsevagter var et af de nye tiltag i forordningen fra 2016. På trods af at styrken er færdigetableret, kan den kun aktiveres med henblik på hurtig grænseindsatser — en meget specifik form for indsats til afhjælpning af nødsituationer. Hvad angår operationel støtte til medlemsstater i frontlinjen i forbindelse med regelmæssige fælles operationer — som er den mest almindelige type — beror agenturet fortsat udelukkende på den frivillige sammenlægning af medlemsstaternes menneskelige og tekniske ressourcer.

Under migrationskrisen er agenturets operationelle behov for at støtte medlemsstaterne i frontlinjen blevet firedoblet: operationer, der krævede indsættelse svarende til 52 359 manddage i 2014, steg til 189 705 manddage i 2017. Selv om intensiteten af presset ved de ydre grænser er faldet i forhold til 2015, og betydeligt færre irregulære migranter ankommer via den centrale og den østlige Middelhavsrute, vil agenturets øgede operationelle engagement fortsat bidrage betydeligt til disse positive resultater. De operationelle behov for menneskelige og tekniske ressourcer, som agenturet har fastslået, opfyldes imidlertid ofte ikke i tilstrækkelig grad via medlemsstaternes frivillige tilsagn. Der er behov for et vedvarende højt engagement for at sikre en ordentlig og varig beskyttelse af de ydre grænser. I betragtning af den geopolitiske udvikling i nogle af verdens strategiske regioner og de globale demografiske tendenser forventes Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning at måtte hjælpe stadig flere EU-medlemsstater med at håndtere migrationspresset, bl.a. ved at støtte effektive tilbagesendelser og samarbejde med tredjelande. Selv om medlemsstaterne i vid udstrækning har forudset denne tendens og stillet yderligere grænsevagter og eksperter til rådighed for agenturet, præges størstedelen af agenturets fælles operationer i perioden 2015-2018 desværre stadig alvorligt af vedvarende mangler, og dette gør ofte agenturets støtte delvist ineffektiv, hvilket Kommissionen gentagne gange har givet udtryk for. Den årlige tilsagnsrunde for 2018 mellem Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og medlemsstaterne resulterede i, at kun 49 % af agenturets behov for grænsevagter og 45 % af agenturets behov for udstyr til aktiviteter langs landgrænser blev dækket. I forbindelse med operationer ved søgrænser, hvor 96 % af behovet for grænsevagter blev dækket, blev kun 60 % af behovet for tekniske aktiver dækket. Denne permanente svaghed ved den gældende puljeordning påvirker Unionens kapacitet til at holde vores ydre grænser sikre, og den må afhjælpes, således som Rådet (retlige og indre anliggender) ved flere lejligheder har anerkendt. I den gældende puljeordning har medlemsstaterne desuden tendens til at knytte deres bidrag til konkrete lokaliteter og konkrete perioder, hvilket begrænser agenturets fleksibilitet til hurtigt at omfordele eksperter og/eller tekniske aktiver til andre operationelle områder efter behov. Agenturet stilles også over for utilstrækkelige tilsagn i visse spidsbelastningsmåneder, og for måneder i lavsæsonen overstiger tilsagnene behovet. Alt dette volder problemer, fordi agenturet ikke kan omfordele det operationelle personale ud fra de afdækkede behov. Agenturet søger at kompensere for medlemsstaternes utilstrækkelige bidrag og den manglende fleksibilitet i forbindelse med omfordeling ved at udvikle og bruge sin egen kapacitet, navnlig ved at sammenlægge og indsætte "udstationerede medarbejdere" som sit eget bidrag til de operationelle aktiviteter. Denne frivillige ordning og den supplerende ordning har imidlertid vist sig at være utilstrækkelig til, at agenturet kan få gavn af de vigtigste fordele, nemlig engagementets forventede langsigtethed og fleksibiliteten i forbindelse med omfordeling. Udstationerede medarbejdere kan stilles til rådighed for agenturet i et år eller mere, men de fleste udstationeres kun i den mindsteperiode på tre måneder, der er fastsat i forordningen. Erfaringerne fra agenturets operationer viser, at der er et tydeligt behov for, at agenturet har et fast, fuldt uddannet personale, som kan indsættes når som helst og hvor som helst. De bekræfter også, at der er stor ulighed med hensyn til det antal medarbejdere, medlemsstaterne indsætter, og at der er mangel på fælles uddannelse, tilstrækkelige sprogfærdigheder og en fælles operationel kultur, hvilket alt i alt hæmmer samarbejdet i marken. Fuldt uddannet personale med en og samme faglige kultur ville tilføre en reel merværdi. Endelig oplever agenturet på tilsvarende vis vedvarende mangler ved sammenlægningen af de menneskelige ressourcer, og agenturet står regelmæssigt over for betydelige mangler, hvad angår medlemsstaternes bidrag til teknisk udstyr. Da det tilsyneladende er vanskeligt at etablere en obligatorisk puljeordning, der bygger på alle medlemsstaternes ligelige deltagelse, går den eneste holdbare løsning ud på at videreudvikle agenturets egen tekniske kapacitet ved at erhverve de nødvendige aktiver under hensyntagen til den ambitiøse budgetramme til dette formål, der er fastsat i Kommissionens forslag til den næste flerårige finansielle ramme. Denne proces vil skabe yderligere efterspørgsel efter operationelt personale, der skal fungere som mandskab, og som kan vedligeholde og betjene alle disse tekniske aktiver, og dette behov bør afspejles i den langsigtede løsning. Unionens rolle med hensyn til at støtte medlemsstaterne i forbindelse med tilbagesendelser bør styrkes som et centralt element i bidraget til at imødegå den migrationssituation, som EU-medlemsstaterne står over for. Som det fremgår af tilbagesendelsesprocenterne i EU i de seneste år, er der fortsat udfordringer med hensyn til den effektive gennemførelse af tilbagesendelser. For 2017 viser Eurostats statistikker et fald i tilbagesendelsesprocenten i hele Unionen fra 45,8 % i 2016 til blot 36,6 %. Sammen med forslaget til omarbejdning af tilbagesendelsesdirektivet, hvori der foreslås klarere og mere effektive procedurer for at træffe afgørelser om tilbagesendelse og fornyet prøvelse af afgørelserne samt en mere effektiv brug af frihedsberøvelse for at lette tilbagesendelser, har nærværende forslag til formål at styrke den eksisterende overordnede ramme for tilbagesendelse. Med henblik på yderligere at opskalere den støtte, som agenturet yder medlemsstaterne, og udvikle nye aktiviteter på området tilbagesendelse — også i forhold til tredjelande — står det klart, at mere operationelt personale må stilles til rådighed til støtte for agenturets indsats på området, navnlig i betragtning af det betydelige budget, der er afsat til agenturets tilbagesendelsesaktiviteter. Sådanne udvidede beføjelser angående tilbagesendelse bør ledsages af tilstrækkelig kapacitet og tilstrækkelige menneskelige ressourcer, også i lyset af det allerede stigende antal tilbagesendelsesoperationer, som er blevet støttet operationelt af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning: agenturet har tilrettelagt eller koordineret 192 operationer i 2018 pr. 3. august sammenholdt med 90 for samme periode i 2016 og 194 i 2017. Erfaringerne fra de seneste to år har mere end nogensinde vist betydningen af at gøre en indsats i tredjelande, herunder yde operationel og teknisk støtte. Kommissionen har på vegne af Unionen forhandlet statusaftaler med visse nabolande om at lade agenturet udføre operationelle udsendelser til disse lande. Forhandlingerne med de vestlige Balkanlande er afsluttet eller er tæt på at blive afsluttet, og disse aftaler kan fremover række ud over nabolande og fungere uden de territoriale begrænsninger, så længe en sådan støtte til tredjelande vil bidrage til beskyttelsen af Unionens ydre grænser. Der vil blive behov for væsentligt mere operationelt personale fra det stående korps til sådanne operationelle udsendelser og til støtte for sådanne aktiviteter i marken i tredjelande, også med hensyn til tilbagesendelser. Den europæiske grænse- og kystvagts målsætninger Alle de ovennævnte elementer påviser det altoverskyggende behov for en varig og pålidelig løsning for at sikre, at agenturet har den nødvendige kapacitet til at beskytte Unionens ydre grænser og effektivt støtte tilbagesendelser. I forordningen om den europæiske grænse- og kystvagt, der blev vedtaget i 2016, fastlægges principperne for europæisk integreret grænseforvaltning, og den europæiske grænse- og kystvagt oprettes, men forordningen omhandler primært den rolle, Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning skal spille. Med Eurosurforordningen, der blev vedtaget i 2013, blev der skabt en ramme for samarbejde og informationsudveksling mellem medlemsstaterne og agenturet, men denne ramme er i øjeblikket begrænset til overvågning af sø- og landgrænser. Ved at sammenlægge de to forordninger kombinerer forslaget både agenturets opgaver og den rolle, som medlemsstaternes myndigheder skal spille i forbindelse med den europæiske grænse- og kystvagts virkemåde. Derfor foreslår Kommissionen at oprette den europæiske grænse- og kystvagts stående korps med et operationelt personale på 10 000 medarbejdere senest i 2020 for at give agenturet sin egen effektive og virkningsfulde operationelle enhed. Dette forslag er udformet med henblik på at afhjælpe de nuværende påviste mangler, opfylde de aktuelle behov og sikre Unionens strategiske beredskab med henblik på at imødegå udfordringer fremover. Det er navnlig vigtigt at sikre, at det stående korps hurtigt og senest i 2020 når op på et operationelt personale på 10 000 medarbejdere, således at agenturet kan klare den nuværende situation. I den forbindelse bør de forberedende aktiviteter, herunder al logistisk og administrativ forberedelse af rekruttering og udstationering, finde sted, så snart der er opnået politisk enighed om forslaget. Oprettelsen af det stående korps skal integreres i en velfungerende europæisk grænse- og kystvagt, hvor medlemsstaterne, Unionen og EU-agenturerne, navnlig Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, er velkoordinerede og arbejder hen imod fælles politiske målsætninger. Denne koordinering vil sikre evnen til at dele oplysninger og analyser, koordinere reaktionskapacitet og kapacitet til at foregribe krisesituationer ved de ydre grænser på kort, mellemlang og lang sigt og til i fællesskab at udvikle den nødvendige reaktionskapacitet. Størrelsen af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps bygger i vidt omfang på de nuværende tilkendegivelser vedrørende engagement ifølge de eksisterende puljeordninger, som dog — når der ses bort fra udrykningsstyrken — er frivillige. I overensstemmelse med bestyrelsens afgørelse er det samlede antal grænsevagter til agenturets operationelle aktiviteter 5 000. Den europæiske grænse- og kystvagts faktiske antal holdmedlemmer, der er registreret i agenturets OPERA-system, overstiger imidlertid 7 000. Denne kapacitet suppleres af 1 500 grænsevagter, der er udpeget af udrykningsstyrken. Derudover har agenturet på tilbagesendelsesområdet nu adgang til tre puljer, som efter bestyrelsens afgørelse bør bestå af henholdsvis 600 ledsagere ved tilbagesendelse, 50 tilbagesendelsesspecialister og 40 observatører til brug ved tvangsmæssig tilbagesendelse. I den forbindelse har den foreslåede størrelse af det stående korps på 10 000 medarbejdere til formål at give agenturet mulighed for, ud over blot at udfylde de nuværende tomme pladser, at øge sin støtte til medlemsstater i frontlinjen i kritiske indsatsområder og dække flere områder i Unionens medlemsstater og tredjelande samt øge antallet af tilbagesendelser betydeligt. Den europæiske grænse- og kystvagts stående korps bør bestå af tre kategorier af operationelt personale: 1) personale ansat af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning (kategori 1), 2) personale, som medlemsstaterne er pålagt at udstationere langvarigt i agenturet (kategori 2), og 3) personale, som medlemsstaterne er pålagt at stille til rådighed med henblik på kortvarig indsættelse (kategori 3). Det afgørende træk ved denne nye tilgang er, at agenturets vedtægtsomfattede personale inddrages som medlemmer af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps med alle de nødvendige beføjelser til at udføre grænsekontrol og tilbagesendelsesopgaver, herunder de opgaver, der kræver udøvende beføjelser. I henhold til artikel 77, stk. 2, litra d), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal Unionen vedtage alle nødvendige tiltag til den gradvise udvikling af et integreret system for forvaltningen af de ydre grænser. Dette udgør retsgrundlaget, som giver de ansatte, der handler på Unionens vegne, beføjelser til at håndhæve reglerne, når de udfører opgaver i forbindelse med indførelsen af et integreret system for forvaltningen af de ydre grænser. Disse beføjelser og opgaver bør imidlertid fastlægges klart, så de stemmer overens med målsætningen om at udvikle et integreret system for forvaltningen af de ydre grænser. Listen over disse opgaver indgår derfor i forslaget. Agenturets personale i kategori 1 vil være en ny type EU-personale i agenturet med udøvende beføjelser, herunder anvendelse af magt, når det fungerer som holdmedlemmer, der indsættes fra den europæiske grænse- og kystvagts stående korps. Kommissionen anser denne ordning for at udgøre et centralt element i sit reviderede forslag, som vil styrke agenturets mandat mærkbart og derigennem garantere en effektiv kontrol af Unionens ydre grænser.

Det andet centrale element i den europæiske grænse- og kystvagts stående korps er den obligatoriske karakter af medlemsstaternes kort- og langsigtede bidrag til den europæiske grænse- og kystvagts stående korps, hvilket er den eneste løsning med garanti for, at de nødvendige bidrag stilles til rådighed for agenturets aktiviteter i en ånd af solidaritet og medansvar for at sikre et velfungerende Schengenområde. Medlemsstaternes individuelle bidrag er blevet fastsat på grundlag af den fordelingsnøgle, der blev aftalt under forhandlingerne i 2016 for udrykningsstyrken og fastlagt i bilag I til forordning (EU) 2016/1624. Dette obligatoriske bidrag kan udgøre en reel udfordring for medlemsstaterne i tilfælde, hvor deres nationale kapacitet er tynget af nationale forpligtelser. Derfor indeholder forslaget bestemmelser om et system for finansiel støtte med sigte på at støtte og sikre den langsigtede udvikling af de menneskelige ressourcer, idet medlemsstaterne gives mulighed for at ansætte og uddanne yderligere personale, således at den nødvendige fleksibilitet tilvejebringes med henblik på at leve op til forpligtelserne angående den obligatoriske fælles pulje, som er oprettet inden for rammerne af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps, samtidig med at der opretholdes en tilstrækkelig national kapacitet. Modulopbygningen af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps med tre kategorier af operationelt personale vil give fleksibilitet til at modulere agenturets engagement efter de operationelle behov. Agenturets vedtægtsomfattede operationelle personale (kategori 1) vil altid være hovedmodulet i forbindelse med udsendelser fra det stående korps, men det operationelle personales engagement i kategori 2 og navnlig i kategori 3 kan tilpasses inden for rammerne af de eksisterende ordninger. Endelig udgør den europæiske grænse- og kystvagts stående korps og dets operationelle personale en integreret løsning for hele spektret af agenturets udsendelser, dvs. medlemmer af grænseforvaltningshold, migrationsstyringsstøttehold eller indsatshold til brug ved tilbagesendelser i blandede sammensætninger. Derfor integreres alle de eksisterende puljeordninger i forslaget: den nuværende årlige tilsagnsrunde for aktiviteter ved de ydre grænser, den obligatoriske udrykningsstyrke for hurtige grænseindsatser og to puljer for tilbagesendelsesspecialister og ledsagere ved tilbagesendelse. Puljen af observatører til brug ved tvangsmæssige tilbagesendelser bør undtagelsesvist forblive en særskilt ordning på grund af dens særlige opgaver og ekspertise samt behovet for uafhængighed under udførelsen af overvågningsfunktioner. Forslaget tilsigter at strukturere den politiske styring af den europæiske integrerede grænseforvaltning ved at fastlægge en politikcyklus bestående af europæiske og nationale strategier for integreret grænseforvaltning. Forslaget vil styrke mekanismerne for tidlig varsling i den europæiske grænse- og kystvagt for at øge reaktionsevnen i forbindelse med indsatsen i krisesituationer, men også for bedre at håndtere situationer, hvor Schengenområdets virkemåde kan være i fare. Foregribelse vil være et centralt element i disse processer. Forslaget tilsigter at forbedre koordineringen af den europæiske integrerede grænseforvaltnings planlægningsprocesser for at lette forberedelsen af operationer ved grænserne og fastlægge, hvordan der skal reageres på forhøjede indvirkningsniveauer, og navnlig hvordan agenturet benytter det stående korps og agenturets øvrige interventionskapacitet til støtte for medlemsstaterne. Dette vil også forbedre forberedelsen af den europæiske grænse- og kystvagts kapacitet gennem koordinering af uddannelse, erhvervelse af udstyr på kort og lang sigt, herunder forskning og udvikling. Forslaget vil også forbedre mulighederne for at udveksle oplysninger og støtte medlemsstaterne i forbindelse med tilbagesendelser. For bedre at bistå medlemsstaterne udvides agenturets opgaver med dette forslag til at omfatte teknisk og operationel bistand i forbindelse med gennemførelsen af tilbagesendelsesprocedurer, herunder forberedelse af tilbagesendelsesafgørelser og andre aktiviteter forud for tilbagesendelse, samt bistand til udvikling og forvaltning af systemer til forvaltning af tilbagesendelse og systemer til udveksling af oplysninger. Med forslaget præciseres medlemsstaternes og agenturets rolle i forbindelse med den europæiske grænse- og kystvagts virkemåde, herunder samarbejdet med tredjeparter og tredjelande. På tilbagesendelsesområdet vil agenturet kunne yde bistand til tredjelandes tilbagesendelsesaktiviteter, herunder gennem tilrettelæggelse af blandede tilbagesendelsesoperationer med deltagelse af en eller flere medlemsstater. Navnlig skal Eurosurs virkemåde forbedres yderligere ved at øge kvaliteten af de udvekslede data samt systemernes sikkerhed og reaktivitet. For bedre at støtte den integrerede grænseforvaltnings forskellige komponenter vil Eurosurs anvendelsesområde udvikle sig fra grænseovervågning til grænsekontrol, herunder rapportering om sekundære bevægelser og luftgrænser. Eurosur vil blive anvendt til grænseoperationer og integreret planlægning. Eurosur vil også forbedre det operationelle samarbejde og informationsudvekslingen med tredjelande og tredjeparter. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Dette forslag supplerer Kommissionens forslag af 12. juni 2018 om at etablere Fonden for Integreret Grænseforvaltning og Asyl- og Migrationsfonden inden for den næste flerårige finansielle ramme med henblik på at styrke finansieringen af de nationale komponenter i den europæiske grænse- og kystvagt. Alle disse forslag fra Kommissionen har til formål i fællesskab at sikre et fuldt integreret EU-grænsekontrolsystem, der gennemføres ved hjælp af en stærk og fuldt operationel europæisk grænse- og kystvagt bestående af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og de nationale myndigheder, der er ansvarlige for forvaltningen af grænser og tilbagesendelser i medlemsstaterne. For at muliggøre en effektiv indsættelse af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps pr. 1. januar 2020 bør visse afgørelser og gennemførelsesforanstaltninger træffes og iværksættes så hurtigt som muligt. Uanset den sædvanlige frist, der er fastsat i forordningen, bør bestyrelsens afgørelse om profilerne i agenturets stående korps vedtages inden 6 uger efter forordningens ikrafttræden, og medlemsstaterne bør senest 12 uger efter forordningens ikrafttræden udpege det operationelle personale til den europæiske grænse- og kystvagts stående korps. Af hensyn til kontinuiteten i støtten til de operationelle aktiviteter, som agenturet tilrettelægger, bør alle indsættelser frem til den 31. december 2019 planlægges og gennemføres, også inden for udrykningsstyrken, jf. artikel 20, 30 og 31 i forordning (EU) 2016/1624 og i henhold til de årlige bilaterale forhandlinger, der blev gennemført i 2018. Disse bestemmelser bør først ophæves med virkning fra den 1. januar 2020. Dette forslag bygger på den eksisterende grænseforvaltningspolitik og -værktøjskasse, navnlig den europæiske grænse- og kystvagt, der blev oprettet ved forordning (EU) 2016/1624. I løbet af de seneste to år har operationaliseringen af den europæiske grænse- og kystvagt leveret de første cyklusser af sårbarhedsvurderinger og sikret oprettelsen af udrykningsstyrkerne med henblik på at reagere på nødsituationer. Gennem den europæiske grænse- og kystvagts stående korps med et operationelt personale på 10 000 medarbejdere vil agenturets og dermed Unionens kapacitet blive udvidet yderligere for dels at kunne reagere effektivt på aktuelle eller fremtidige trusler og udfordringer ved de ydre grænser, idet man proaktivt styrker, vurderer og koordinerer medlemsstaternes aktioner ved de ydre grænser og i forhold til tredjelande, og dels for at øge antallet af tilbagesendelser. Med integrationen af det europæiske grænseovervågningssystem (Eurosur) i det lovgivningsmæssige instrument om oprettelse af den europæiske grænse- og kystvagt fremmer forslaget i kraft af konkrete og bindende forpligtelser yderligere samarbejdsånden, informationsudvekslingen og koordineringen af indsatsen mellem medlemsstaterne og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og tillige mellem de nationale myndigheder og EU-agenturerne. Det bygger desuden videre på forordning (EU) nr. 656/2014 om regler for overvågning af de ydre søgrænser inden for rammerne af det operationelle samarbejde, der samordnes af Frontex. I forslaget præciseres forbindelsen mellem sårbarhedsvurderinger, der udføres af agenturet, og den Schengenevalueringsmekanisme, der blev indført ved forordning (EU) nr. 1053/2013, med henblik på at opnå størst mulig synergi mellem disse to mekanismer, som er væsentlige for den europæiske kvalitetskontrol af Schengenområdets virkemåde. Forslaget bygger på og videreudvikler de eksisterende bestemmelser og samler dem i en europæisk grænse- og kystvagt, hvorved der udvikles et integreret system for forvaltningen af de ydre grænser på EU-plan, jf. artikel 77, stk. 2, litra d), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Dette forslag er i overensstemmelse med den helhedsorienterede langsigtede politik for bedre migrationsstyring, som Kommissionen har fastlagt i den europæiske dagsorden for migration, og hvori Kommissionsformand Junckers politiske retningslinjer omsættes til en række sammenhængende og gensidigt styrkende initiativer baseret på fire søjler. Disse søjler består i at mindske incitamentet til irregulær migration, sikre de ydre grænser og redde liv, føre en stærk asylpolitik og fastlægge en ny politik for lovlig migration. Med dette forslag videreføres gennemførelsen af den europæiske dagsorden for migration og nærmere bestemt med hensyn til målsætningen om at sikre de ydre grænser, da den europæiske integrerede grænseforvaltning varetages af den europæiske grænse- og kystvagt. Den udgør desuden en opfølgning på Det Europæiske Råds anmodning om at styrke Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtnings understøttende rolle, herunder i samarbejdet med tredjelande, med øgede ressourcer og et udvidet mandat for at sikre en effektiv kontrol af Unionens ydre grænser og optrappe den reelle tilbagesendelse af irregulære migranter betydeligt. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag Dette forslag til retsakt har hjemmel i artikel 77, stk. 2, litra b) og d), og artikel 79, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Artikel 77, stk. 1, litra b) og d), indeholder bestemmelser om, at EU skal udforme en politik, der sikrer, at der foretages personkontrol og effektiv overvågning ved passage af de ydre grænser, og at der gradvis indføres et integreret system for forvaltningen af de ydre grænser. Med henblik herpå vedtager Europa-Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivningsprocedure, jf. artikel 77, stk. 2, litra b) og d), foranstaltninger vedrørende den kontrol, som personer, der passerer de ydre grænser, skal underkastes, og alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for gradvis at indføre et integreret system for forvaltningen af de ydre grænser. Artikel 79, stk. 2, litra c), giver Europa-Parlamentet og Rådet beføjelse til at vedtage foranstaltninger på området ulovlig indvandring og ulovligt ophold, herunder udsendelse og repatriering af personer med ulovligt ophold. •Nærhedsprincippet Formålet med dette forslag er at sikre en europæisk integreret grænseforvaltning af Unionens ydre grænser med henblik på effektivt at styre migrationen og sørge for et højt sikkerhedsniveau internt i Unionen samtidig med, at den frie bevægelighed for personer opretholdes. I et område uden indre grænser påvirker irregulær migration over én medlemsstats ydre grænser alle Schengenområdets øvrige medlemsstater. Det er kun muligt at opretholde et område uden indre grænser, hvis de ydre grænser beskyttes effektivt. Da kontrollen med Unionens ydre grænser er af fælles interesse og skal foretages efter høje og ensartede EU-standarder, kan målene for dette forslag ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. •Proportionalitetsprincippet Formålet med forslaget er at imødegå de nye udfordringer og politiske realiteter, som Unionen stilles over for, både hvad angår migrationsstyring og intern sikkerhed. Det styrker den værktøjskasse med kapaciteter, der står til rådighed for den europæiske grænse- og kystvagt, navnlig ved at oprette den europæiske grænse- og kystvagts stående korps med et operationelt personale på 10 000 medarbejdere, som skal sikre en helhedsorienteret håndtering af udfordringer i forbindelse med forvaltningen af Unionens grænser og tilbagesendelse. Det sikrer, at medlemsstaterne fuldt ud og på korrekt vis gennemfører reglerne om integreret grænseforvaltning efter en sammenhængende flerårig strategisk politikcyklus, og at der træffes hensigtsmæssige foranstaltninger for at forebygge krisesituationer og på et tidligt tidspunkt imødegå disse effektivt ved de ydre grænser, hvis der opstår sådanne situationer, og det er kun, hvis situationen bliver mere kritisk, at der træffes nødforanstaltninger på EU-plan med henblik på direkte indgriben i marken. I lyset af målene for forslaget og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union, går dette forslag ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. •Valg af retsakt Som forklaret i kapitel 1 er oprettelsen af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps og fastsættelsen af de nødvendige ledsageforanstaltninger nye afgørende elementer, som påvirker den europæiske grænse- og kystvagts virkemåde betydeligt. I betragtning af betydningen af disse ændringer er det nødvendigt at ændre forordning (EU) 2016/1624 om den europæiske grænse- og kystvagt. Det giver også lejlighed til bedre at integrere det ændrede Eurosur i den europæiske grænse- og kystvagt ved at indarbejde de ændrede elementer i forordning (EU) nr. 1052/2013 om oprettelse af det europæiske grænseovervågningssystem (Eurosur) i den nye forordning, jf. konklusionen i forbindelse med evalueringen af forordningen om Eurosur. Kun med en forordning kan der skabes den nødvendige grad af ensartethed, som kræves for at sikre en integreret forvaltning af de ydre grænser og sikre agenturets effektive rolle i forbindelse med tilbagesendelser. Da den europæiske grænse- og kystvagt og Eurosur desuden blev oprettet ved en forordning, er det hensigtsmæssigt at anvende samme type retsakt til dette forslag om ændring og sammenlægning af de to forordninger. •Grundlæggende rettigheder I dette forslag overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Alle aktiviteter i den europæiske grænse- og kystvagt, både hvad angår Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og medlemsstaternes myndigheder med kompetence til at forvalte grænser og tilbagesendelse, skal gennemføres under fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder, der er fastsat i chartret, herunder retten til asyl (chartrets artikel 18), beskyttelse mod refoulement (chartrets artikel 19), retten til respekt for privatliv og familieliv (chartrets artikel 7), retten til beskyttelse af personoplysninger (chartrets artikel 8) og retten til adgang til effektive retsmidler (chartrets artikel 47). Forslaget tager fuldt ud hensyn til børns rettigheder og særlige behov hos personer, der befinder sig i en sårbar situation. Forslaget er således i overensstemmelse med artikel 2 og 6 i traktaten om Den Europæiske Union og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. 3.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Unionens bidrag til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning indgår allerede i Unionens budget, jf. finansieringsoversigten, der ledsager Kommissionens forslag til forordning om oprettelse af den europæiske grænse- og kystvagt. Derudover blev der afsat yderligere ressourcer til agenturet i den finansieringsoversigt, der ledsagede Kommissionens forslag til ETIAS og interoperabilitetspakken. For at oprette den europæiske grænse- og kystvagts stående korps og erhverve agenturets eget udstyr samt i tilstrækkelig grad tage hånd om andre nye eller opgraderede opgaver, der er fastsat i dette forslag, er der behov for at tilføje et beløb på 577,5 mio. EUR til det eksisterende EU-bidrag for 2019 og 2020 i den gældende flerårige finansielle ramme, hvilket kan gøre det nødvendigt at benytte de særlige instrumenter, der er fastsat i forordningen om den flerårige finansielle ramme. I perioden 2021-2027 vil der være behov for et samlet EU-bidrag på 11 270 mio. EUR til at dække agenturets opgraderede opgaver og funktioner, som i høj grad er knyttet til gennemførelsen af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps og til erhvervelsen af agenturets eget udstyr. Disse beløb vil blive suppleret med de tilsvarende bidrag fra de associerede Schengenlande. Det EU-bidrag, der anmodes om for perioden 2021-2027, kan finansieres inden for de lofter, der er fastsat i forslaget til den flerårige finansielle ramme af 2. maj 2018. Med hensyn til menneskelige ressourcer forventedes det, at agenturet skulle nå op på 1 000 medarbejdere senest i 2020. Med henblik på at oprette den europæiske grænse- og kystvagts stående korps vil agenturet få tildelt yderligere stillinger: indledningsvis 750 stillinger i 2019 med sigte på at nå op på 3 000 stillinger i alt senest i 2025. Disse yderligere stillinger vil blive fordelt ligeligt mellem midlertidigt ansatte og kontraktansatte. De nye stillinger vil for en stor dels vedkommende blive anvendt til at ansætte og træne operationelt personale i kategori 1 i den europæiske grænse- og kystvagts stående korps. Denne kategori omfatter dog også det personale, der er afsat til at oprette og operere den centrale ETIAS-enhed.

Inden for ovennævnte 3 000 stillinger kan agenturet desuden anvende op til 4 % af det samlede stående korps til at ansætte personale til støtte for oprettelsen af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps (ansættelse, daglig ledelse, operationel planlægning osv.), personale til operationelle lokalkontorer, erhvervelse af agenturets udstyr, andre nye opgaver i forbindelse med den europæiske grænse- og kystvagts virkemåde, herunder Eurosur, det styrkede mandat for tilbagesendelser og overtagelsen af FADO. Ud over agenturets budget vil der inden for fondene på migrations- og grænseforvaltningsområdet blive ydet støtte til gennemførelsen af det udvidede Eurosur på medlemsstaternes side via de eksisterende ressourcer fra instrumentet for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik i 2020 (52,5 mio. EUR) og den fremtidige Fond for Integreret Grænseforvaltning (647,5 mio. EUR) i perioden 2021-2027, idet 10 % af disse ressourcer tildeles Eurosur. De relevante aktiviteter gennemføres ved hjælp af delt eller direkte forvaltning. Den reviderede rammefinansforordning for decentrale agenturer, herunder de styrkede regler for forvaltning af disse agenturer på området for svig, uregelmæssigheder, interessekonflikter og intern kontrol, supplerer reglerne i dette forslag. 4.Den forberedende proces og høringer af interesserede parter I 2017 sendte Kommissionen fem statusrapporter til Det Europæiske Råd, Europa-Parlamentet og Rådet, hvori der blev redegjort for de fremskridt, der er opnået i forbindelse med operationaliseringen af den europæiske grænse- og kystvagt, og foretaget en analyse af de konstaterede mangler. Disse rapporter blev ofte efterfulgt af drøftelser i Rådet og fremlæggelse i de relevante udvalg i Europa-Parlamentet. Kommissionen har i sin meddelelse fra februar fastlagt prioriteter og flere muligheder for Unionens kommende flerårige finansielle ramme med en stærk og fuldt operationel europæisk grænse- og kystvagt som kernen i et fuldt integreret europæisk system for integreret grænseforvaltning. Kommissionen bekræftede i sin meddelelse af 2. maj 2018, der ledsagede forslaget til den kommende flerårige finansielle ramme, sit tilsagn om at arbejde for dette mål og foreslog at oprette et stående korps på ca. 10 000 grænsevagter. Agenturets bestyrelse holdt den 5. juli en uformel workshop for at drøfte agenturets fremtidige retlige ramme, og et skriftligt referat af mødet er sammen med 8 medlemsstaters særskilte holdninger blevet forelagt Kommissionen. Desuden blev agenturets nye mandat drøftet den 9. juli på mødet i Det Strategiske Udvalg for Indvandring, Grænser og Asyl, hvor medlemsstaternes repræsentanter gav udtryk for deres foreløbige holdninger til idéerne i forslaget til den flerårige finansielle ramme. For Eurosurs vedkommende foretog Kommissionen en samlet evaluering af Eurosur i henhold til artikel 22, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1052/2013. Rapporten fra denne evaluering er vedlagt forslaget som bilag. I evalueringsrapporten blev det konkluderet, at Eurosurrammen har opfyldt sine mål, men at Eurosurs virkemåde kan forbedres ved at omlægge det fra et teknisk informationssystem til en ramme for styring af informationsudveksling og samarbejde. Der har fundet opfølgende drøftelser sted med ekspertgruppen om Eurosur, som blev oprettet og forvaltet af agenturet med henblik på at støtte gennemførelsen af Eurosur, og med en særlig ekspertgruppe om Eurosur, som Kommissionen oprettede med henblik på at drøfte og følge evalueringsprocessen og drøfte mulige ændringer af den eksisterende forordning. Den 6. og 7. februar 2018 iværksatte Kommissionen en særlig workshop for at drøfte de teknologiske og industrielle aspekter af Eurosur med repræsentanter for industrien, forskere og regeringseksperter fra medlemsstaterne, EU-institutioner og agenturer. For at vurdere omkostningerne/fordelene ved de forskellige ændringer, som påtænkes i forslaget, har Kommissionen ladet foretage en undersøgelse for at vurdere de forskellige løsningsmodellers virkninger for så vidt angår det europæiske grænseovervågningssystems (Eurosurs) udviklingsmuligheder. Under hensyntagen til Det Europæiske Råds opfordring af 28. juni 2018 om at styrke agenturets understøttende rolle gennem et udvidet mandat og behovet for at imødekomme denne opfordring inden for en passende tidsfrist blev det besluttet ikke at foretage en konsekvensanalyse. 5.Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Med forslaget (artikel 8) indføres en flerårig strategisk politikcyklus for europæisk integreret grænseforvaltning for at sikre en effektiv gennemførelse af den europæiske grænse- og kystvagts europæiske integrerede grænseforvaltning. I den flerårige cyklus vil der blive indført en interoperabel, samlet og løbende proces med henblik på at udstikke strategiske retningslinjer til alle relevante aktører på EU-niveau og i medlemsstaterne med hensyn til grænseforvaltning og tilbagesendelser med henblik på at gennemføre den europæiske integrerede grænseforvaltning på en kohærent, integreret og metodisk måde. Cyklussen indledes med den politiske styring af den europæiske integrerede grænseforvaltning i form af en delegeret retsakt fra Kommissionen, som derefter gennemføres ved hjælp af den tekniske og operationelle strategi, der udarbejdes af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, og nationale strategier, der udarbejdes af medlemsstaterne. Der vil blive foretaget en evaluering af gennemførelsen af disse tre faser med henblik på forberedelsen af den næste cyklus. Hovedelementerne i forslaget går ud på at oprette den europæiske grænse- og kystvagts stående korps, ledsaget af forbedringer af andre centrale kapaciteter (jf. navnlig artikel 5, stk. 2, artikel 55-60 samt artikel 63 og 64). –De væsentlige elementer, der er knyttet til den europæiske grænse- og kystvagts stående korps, er forklaret i kapitel 1 ovenfor, navnlig med hensyn til dets sammensætning, størrelse, aktiviteter, obligatoriske karakter og anvendelse af de udøvende beføjelser. –For at tage hensyn til det stående korps' sammensatte karakter indføres med forslaget begrebet "operationelt personale" i den europæiske grænse- og kystvagts stående korps, dvs. grænsevagter, ledsagere ved tilbagesendelse, tilbagesendelsesspecialister og andet relevant personale. De vil kunne udsendes inden for rammerne af tre typer af hold: grænseforvaltning, tilbagesendelse eller migrationsstyringsstøtte. –Medlemsstaternes individuelle bidrag til den europæiske grænse- og kystvagts stående korps fastlægges i henhold til bilag IV og V. Fordelingen af disse individuelle bidrag er baseret på den fordelingsnøgle, der er aftalt for udrykningsstyrken, jf. bilag I til den gældende forordning om den europæiske grænse- og kystvagt. –Den europæiske grænse- og kystvagts stående korps' virkemåde og sammensætning skal underkastes en midtvejsevaluering, der gennemføres af Kommissionen. Kommissionen kan på grundlag af midtvejsevalueringen overveje at ændre de relevante bilag. –For at sikre en fælles, faglig kultur bør de hold, der udsendes fra den europæiske grænse- og kystvagts stående korps, have stillet specifik uddannelse og en uniform til rådighed. –Med henblik på indsættelse af hold fra den europæiske grænse- og kystvagts stående korps på tredjelandes område bør agenturet udvikle kapacitet med hensyn til deres egne kommando- og kontrolstrukturer. –For at afhjælpe de vedvarende mangler ved den frivillige sammenlægning af teknisk udstyr fra medlemsstaterne bør agenturet navnlig med hensyn til store aktiver råde over sit eget udstyr, som kan indsættes i fælles operationer, hurtige grænseindsatser eller andre operationelle aktiviteter. Selv om agenturet har kunnet erhverve eller lease sit eget tekniske udstyr siden 2011, hæmmes denne mulighed betydeligt af manglen på budgetmidler. Med vedtagelsen af 2016-forordningen fik agenturet afsat et særligt budget på 40 mio. EUR til erhvervelse af småt og mellemstort udstyr, og agenturet har gjort fremskridt med hensyn til at udnytte disse muligheder. Som en naturlig følge af denne udvikling og for at matche det ambitionsniveau, der ligger til grund for oprettelsen af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps, har Kommissionen i den flerårige finansielle ramme for perioden 2021-2027 afsat en betydelig finansieringsramme, der skal gøre det muligt for agenturet at erhverve, vedligeholde og betjene de nødvendige aktiver til brug i luften, til søs og på jorden svarende til de operationelle behov.

–Selv om erhvervelsen af de nødvendige aktiver kan være en langvarig proces, navnlig hvad angår store aktiver, bør agenturets eget udstyr i sidste ende blive rygraden i de operationelle indsættelser, hvor der under ekstraordinære omstændigheder kan indkaldes supplerende bidrag fra medlemsstaterne. Agenturets udstyr bør i vid udstrækning opereres af agenturets tekniske mandskab, der indgår i den europæiske grænse- og kystvagts stående korps. For at sikre, at de foreslåede finansielle midler anvendes effektivt til agenturets eget udstyr, baseres processen på en flerårig strategi, som bestyrelsen fastlægger så tidligt som muligt, og som ledsages af en handlingsplan. –For at lette agenturets arbejde i de medlemsstater, der er vært for dets operationelle aktiviteter ved de ydre grænser og tilbagesendelsesrelaterede aktiviteter, får agenturet mulighed for at oprette lokalkontorer i disse medlemsstater i den periode, hvor dets operationelle aktiviteter er i gang. Disse lokalkontorer skal fungere som forbindelsesled mellem agenturet og værtsmedlemsstaterne for at sikre koordinering, kommunikation og logistisk støtte og for at garantere en smidig afvikling af alle processer i relation til disse operationelle aktiviteter. De oprettes på steder beliggende i nærheden af de områder, hvor de operationelle aktiviteter finder sted. I forslaget (artikel 9 og 67) fastlægges rammerne for den europæiske grænse- og kystvagts integrerede planlægning. Med denne planlægning integreres de forskellige planlægningsprocesser, der finder sted hos medlemsstaternes grænsevagter og tilbagesendelsesmyndigheder samt i agenturet, på kort, mellemlang og lang sigt. Den integrerede planlægning vil følge den flerårige strategiske politikcyklus for den europæiske integrerede grænseforvaltning. –Med forslaget indføres en standardmetode til planlægning ud fra de scenarier, agenturet har opstillet. Disse scenarier vil på grundlag af en risikoanalyse tage den geopolitiske kontekst i betragtning, og de vil blive godkendt af agenturets bestyrelse. –I forslaget indføres kapacitetsudviklingsplanlægning for den europæiske grænse- og kystvagt. Den kapacitetsudviklingsplanlægning, der indføres med dette forslag, er en ordning, der sigter mod at konfrontere og indbyrdes tilnærme medlemsstaternes og agenturets langsigtede planer med henblik på at indkredse muligheder inden for uddannelse, teknisk og operationel standardisering, fælles indkøb af udstyr samt forskning og udvikling. Agenturet vil erhverve ny kapacitet med henblik på at støtte medlemsstaternes individuelle behov. Det vil også spille en central rolle i forbindelse med koordineringen af kapacitetsudviklingen inden for hele den europæiske grænse- og kystvagt. –Processen for kapacitetsudviklingplanlægning vil udmønte sig i en kapacitetskøreplan for den europæiske grænse- og kystvagt, som agenturets bestyrelse skal godkende, og som knyttes til den tekniske og operationelle strategi for integreret grænseforvaltning. Denne kapacitetskøreplan vil rumme strategiske retningslinjer for kapacitetsudviklingen inden for den europæiske grænse- og kystvagt. Kapacitetskøreplanen vil danne grundlag for udarbejdelsen af udbudsplaner og teknologikøreplaner. Disse udbudsplaner vil hjælpe medlemsstaterne og agenturet med at erhverve og lease teknisk udstyr, og teknologikøreplanerne vil støtte agenturet i at udpege centrale forskningstemaer, og de vil blive taget i betragtning i forbindelse med programmeringen af de EU-instrumenter, der støtter såvel operationelle aktiviteter som forskningsaktiviteter på området integreret grænseforvaltning og tilbagesendelse. –Med forslaget styrkes de eksisterende krav vedrørende beredskabsplanlægning på medlemsstatsniveau som led i den overordnede proces for integreret planlægning. Beredskabsplaner skal omfatte alle nødvendige foranstaltninger og ressourcer for at muliggøre en eventuel styrkelse af kapaciteten, herunder logistik og støtte, i tilfælde af forhøjede indvirkningsniveauer ved de ydre grænser, herunder kapacitet til at støtte indsættelsen af supplerende kapacitet, der koordineres af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. Disse planer bør fortsat være omfattet af kvalitetskontrolmekanismen som led i mekanismen til sårbarhedsvurdering. –På kort sigt vil den operationelle planlægning blive koordineret mellem medlemsstaterne og med agenturet inden for rammerne af Eurosur i tråd med de planlægningsprocesser for fælles grænseoperationer, der fastlægges af agenturet. I forslaget (artikel 18 ff.) inddrages Eurosur i forordningen om den europæiske grænse- og kystvagt som et nødvendigt element i den europæiske grænse- og kystvagts virkemåde. –Eurosur udvikles til en styringsramme for informationsudveksling og samarbejde mellem medlemsstaternes nationale myndigheder med ansvar for grænseforvaltning og agenturet, idet der bygges videre på de forskellige informationssystemer, der anvendes af medlemsstaterne og agenturet, og de nationale koordinationscentres rolle og beføjelser udvides. –Med forslaget forenkles de eksisterende elementer af den gældende Eurosurforordning, og Eurosurs reaktivitet forbedres. Visse tekniske dele af den gældende Eurosurforordning vil blive overført til gennemførelsesretsakter for at skabe større klarhed mht. den tekniske gennemførelse og give mulighed for større fleksibilitet og foretage eventuelle operationelle ajourføringer, samtidig med at deres bindende karakter garanteres. Med forslaget udvides Eurosurs nuværende anvendelsesområde fra overvågning af land- og søgrænser til grænsekontrol (ved at tilføje kontrol ved grænseovergangssteder og overvågning af luftgrænserne, som medlemsstaterne på nuværende tidspunkt har indberettet på frivillig basis), for at der kan tilvejebringes et fuldt overblik over situationen ved de ydre grænser, og viften af reaktionskapaciteter kan udvides. Agenturet vil udvikle nye former for tværfagligt samarbejde mellem myndighederne i luftfartssektoren for bedre at kunne opdage og reagere på nye trusler fra luftfartøjer og droner. I kraft af forslaget styrkes den europæiske grænse- og kystvagts kendskab til situationen, risikoanalyse, forebyggelsesmuligheder og reaktionsevne på følgende områder: –For at den europæiske grænse- og kystvagts risikoanalysefunktion styrkes, vil der blive foretaget en tilpasning af de forskellige informationskilder og metoder, Eurosurs grænseafsnit og indvirkningsniveauer og dem, som anvendes af agenturet og medlemsstaterne i den fælles integrerede risikovurderingsmetode (CIRAM) via Frontex' risikovurderingsnetværk (FRAN) og sårbarhedsvurderingerne (artikel 31). –Med udgangspunkt i Eurosur vil forslaget bidrage til, at den europæiske grænse- og kystvagts kendskab til situationen forbedres (artikel 29). Det sammenholder det nuværende fælles efterretningsbillede af området før grænsen, hvormed der indsamles oplysninger om området før grænsen, med det europæiske efterretningsbillede, som i den nuværende forordning svarer til de oplysninger, der er indsamlet inden for Schengenområdet. Sekundære bevægelser indgår nu i efterretningsbillederne for at vurdere migrationssituationen ved Unionens ydre grænser, både på strategisk og taktisk niveau. Medlemsstaterne og agenturet vil nu få gavn af og bidrage til disse oplysninger direkte i Eurosur via de nationale koordinationscentre. –Mekanismen med Eurosurs fusionstjenester oprettes formelt (artikel 29) for at erstatte den "fælles anvendelse af overvågningsværktøjer", som der henvises til i den gældende Eurosurforordning. Via Eurosurs fusionstjenester giver agenturet relevante oplysninger vedrørende de ydre grænser til de nationale koordinationscentre og sig selv. Eurosurs fusionstjenester leveres fortsat gennem samarbejde mellem agenturet og tredjeparter. Agenturet vil fortsat anvende jordobservationstjenesterne under Copernicus-rumprogrammet til overvågning af området før grænsen, men vil udvikle nye Eurosur-fusionstjenester sammen med andre EU-agenturer og internationale partnere, så de svarer til Eurosurs nye anvendelsesområde. Der bør f.eks. etableres et sådant tværfagligt samarbejde på området overvågning af luftgrænserne mellem agenturet, netadministratoren for det europæiske lufttrafikstyringsnet (Eurocontrol) og Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA). –Med forslaget (artikel 30) indføres et krav om en strategisk risikoanalyse for den europæiske integrerede grænseforvaltning, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning skal udarbejde hvert andet år med henblik på at præsentere en vis langsigtet indsigt og analyse for de kommende år. Denne analyse skal danne udgangspunkt for, at Kommissionens iværksætter den flerårige strategiske politikcyklus for den europæiske integrerede grænseforvaltning. Den strategiske risikoanalyse vil bidrage til de scenarier på højt niveau, som den integrerede planlægning vil bygge på. –Da sårbarhedsvurderingerne og Schengenevalueringsmekanismen, der blev indført ved forordning (EU) nr. 1053/2013, er to komplementære mekanismer, der skal garantere den europæiske kvalitetskontrol af, at Schengenområdet virker efter hensigten, bør der fastlægges klare ordninger for regelmæssig udveksling af oplysninger om resultaterne heraf mellem Kommissionen og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, således at synergierne mellem disse mekanismer maksimeres (artikel 34). –For bedre at håndtere krisesituationer, hvor situationen ved en grænse er sådan, at Schengenområdets virkemåde bringes i fare, oprettes der et yderligere, fjerde "kritisk" indvirkningsniveau i Eurosur. Nås det "kritiske" indvirkningsniveau, vil dette automatisk udløse en reaktion fra den europæiske grænse- og kystvagts stående korps (artikel 35, 36 og 42). –For migrationsstyringsstøttehold foreslår Kommissionen nye bestemmelser (i artikel 41), hvormed der sikres kohærens med Kommissionens ændrede forslag til forordning om Den Europæiske Unions Asylagentur, som forelægges sammen med dette forslag. Kommissionen foreslår at udvide det anvendelsesområde, som udløser brugen af migrationsstyringsstøttehold — indsættelse af dem forudsætter en anmodning fra den berørte medlemsstat, men den er ikke længere begrænset til omstændigheder med uforholdsmæssigt store migrationsmæssige udfordringer. Kommissionen vil være ansvarlig for koordineringen i marken, således som det allerede afspejles i den gældende forordning, samt koordineringen af medlemsstaternes anmodninger og behovsvurderingen. Dette vil sikre kohærens mellem de relevante EU-agenturers forskellige aktioner samt synergier mellem agenturernes og medlemsstaternes ressourcer.

–Med udgangspunkt i de gældende bestemmelser konsoliderer forslaget (artikel 42) den administrerende direktørs rolle med hensyn til at forelægge den pågældende medlemsstat forslag til agenturets konkrete operationelle aktiviteter, når det kan begrundes ud fra resultaterne af sårbarhedsvurderingen, en risikoanalyse eller når et eller flere grænseafsnit tillægges et kritisk indvirkningsniveau. I tilfælde af manglende samarbejde om sådanne foreslåede aktioner bør Kommissionen underrettes med henblik på at vurdere og afgøre, om der kan være behov for yderligere foranstaltninger efter artikel 43 til imødegåelse af situationen ved Unionens ydre grænser, som kræver hurtig indgriben. Med forslaget forbedres udvekslingen af oplysninger og samarbejdet inden for den europæiske grænse- og kystvagt (se generelt artikel 12): –I gennemførelsesretsakter vil det inden for rammerne af Eurosur blive yderligere præciseret, hvilken type oplysninger der skal fremlægges, men også hvilke enheder der er ansvarlige for indsamling, behandling, arkivering og fremsendelse af specifikke oplysninger, de maksimale frister for indberetning, datasikkerheds- og databeskyttelsesreglerne (jf. eksempelvis artikel 25). –Agenturet vil i real tid overvåge både nettenes og systemernes tekniske status og kvaliteten af de oplysninger, som medlemsstaterne indberetter, og dele dem med brugerne som et afgørende element i Eurosurrammens pålidelighed (artikel 24). –Kommunikationsnetværket blev udviklet inden for rammerne af den gældende Eurosurforordning og kan anvendes til at udveksle EU-klassificerede oplysninger mellem medlemsstaterne og agenturet. Dette kommunikationsnetværk bruges nu (artikel 14 og 15) til al udveksling af oplysninger mellem den europæiske grænse- og kystvagts forskellige komponenter, og klassifikationsniveauet RESTREINT UE/EU RESTRICTED øges til CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL for at forbedre informationssikkerheden og tilliden blandt aktørerne. –Agenturet skal udarbejde tekniske standarder for at forbedre udvekslingen af oplysninger, samtidig med at informationssikringen styrkes via de nationale koordinationscentre (artikel 16). Med forslaget forbedres Unionens indsats på tilbagesendelsesområdet med hensyn til følgende aspekter (se artikel 49 ff.). –Med dette forslag udvides agenturets mandat yderligere med henblik på at yde teknisk og operationel bistand til medlemsstaterne i tilbagesendelsesprocedurer, uden at dette berører sidstnævntes ansvar for at træffe afgørelser om tilbagesendelse, herunder forberedelsen af afgørelser om tilbagesendelse, identifikation af tredjelandsstatsborgere og medlemsstaternes øvrige aktiviteter forud for tilbagesendelse og i relation til selve tilbagesendelsen. –For yderligere at bistå medlemsstaterne får agenturet også til opgave at: –udvikle en referencemodel for et system for forvaltning af tilbagesendelser, som foreskriver strukturen af de nationale systemer til forvaltning af tilbagesendelse –støtte udviklingen af deres nationale systemer eller tilpasse dem til modellen –oprette et centralt system for og en fælles kommunikationsinfrastruktur mellem nationale systemer for forvaltning af tilbagesendelser og det centrale system til behandling af alle nødvendige oplysninger og data, for at agenturet kan yde teknisk og operationel bistand i overensstemmelse med forordningen. –Øget samarbejde med tredjelande: der ydes bistand til tilbagesendelsesaktiviteter i tredjelande og til deres tilbagesendelsesaktiviteter, herunder ved at indsætte den europæiske grænse- og kystvagts stående korps i tredjelande, samt ved at styrke samarbejdet med myndighederne i tredjelande om tilbagesendelse, bl.a. erhvervelse af rejsedokumenter. –Agenturets mandat styrkes med henblik på at behandle personoplysninger i forbindelse med dets aktiviteter på tilbagesendelsesområdet og udvekslingen af oplysninger med tredjelande og internationale organisationer om tilbagesendelsesaktiviteter. Med forslaget forbedres den europæiske grænse- og kystvagts eksterne dimension (jf. artikel 72-79): –Den europæiske grænse- og kystvagt vil kunne agere i alle tredjelande og ikke kun være begrænset til tilgrænsende tredjelande, herunder i forbindelse med tilbagesendelse som nævnt ovenfor. –I forslagets beskrives, på hvilke betingelser agenturet tilbyder teknisk og operationel bistand til tredjelande. Agenturets aktiviteter kan gennemføres ved enhver af det pågældende tredjelands grænser — med samtykke, hvis det er relevant, fra den eller de medlemsstater, der grænser op til indsatsområdet. –Med forslaget forbedres informationsudvekslingen med tredjelande inden for rammerne af Eurosur via de nationale koordinationscentre, samtidig med at historiske forbindelser mellem medlemsstaterne og tredjelande bevares. I nærmere bestemmelser vil det blive fastlagt, på hvilke betingelser data kan udveksles med og Eurosurs fusionstjenester kan ydes til tredjelandes myndigheder. –I tråd med Kommissionens forslag om oprettelse af et europæisk netværk af indvandringsforbindelsesofficerer (omarbejdet) anerkendes indvandringsforbindelsesofficerens rolle i forbindelse med udveksling af oplysninger og samarbejde. Ud over det europæiske netværk af indvandringsforbindelsesofficerer oprettes forbindelserne til de nationale koordinationscentre og agenturet formelt. –Kommissionens rolle med hensyn til samarbejde med tredjelande er afklaret: Kommissionen støtter medlemsstaterne og agenturet i relation til samarbejde med tredjelande ved at udarbejde modelbestemmelser og verificere, om de relevante bestemmelser i de bilaterale og multilaterale aftaler og samarbejdsaftaler er i overensstemmelse med forordningen.

Endelig foreslår Kommissionen på grundlag af Rådets konklusioner af 27. marts 2017, at systemet for falske og ægte dokumenter online (FADO-systemet) integreres i rammerne for den europæiske grænse- og kystvagt. FADO er et europæisk billedsystem, der er udformet til at udveksle oplysninger mellem medlemsstaterne om ægte og falske dokumenter, og det forvaltes på nuværende tidspunkt af Rådets Generalsekretariat. Et sådant fælles EU-billedsystem er et meget nyttigt redskab til at bekæmpe dokumentfalsk, fordi det gør det lettere at afsløre falske dokumenter. Integrationen af FADO i rammen for den europæiske grænse- og kystvagt vil give agenturet mulighed for at overtage og forvalte systemet. Integrationen af FADO vil give følgende resultater (artikel 80): –Med henblik på at støtte de medlemsstater, der kontrollerer dokumenters ægthed ved grænsen, pålægges agenturet ved forslaget at overtage og tilpasse systemet for falske og ægte dokumenter online (FADO-systemet) til gældende og fremtidige krav. Rådets fælles aktion af 3. december 1998 (98/700/RIA) vil blive ophævet i sin helhed og erstattet af et retsgrundlag i forordningen om den europæiske grænse- og kystvagt, hvilket giver agenturet mulighed for at overtage det nuværende system. Gennemførelsesbestemmelserne vil blive fastsat ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Dette vil sikre inddragelse af medlemsstaternes eksperter (via det eksisterende Artikel 6-Udvalg), og det vil også gøre det muligt at tilpasse systemet til de fremtidige behov. –FADO-systemernes flerstrengede struktur bør bevares, da det er nødvendigt at levere forskellige niveauer af information om dokumenter til forskellige interessenter, herunder den brede offentlighed. Med hensyn til overgangsperioden bør det sikres, at det nuværende FADO-system forbliver funktionsdygtigt, indtil det nye system bliver operationelt, og at de eksisterende data overføres til det nye system med medlemsstaternes samtykke som ejere af dataene. Endelig omhandler forslaget flere aspekter af agenturets forvaltning og administrative spørgsmål: –På baggrund af oprettelsen af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps og den overordnede udvidelse af agenturets mandat, navnlig på området tilbagesendelser, skal der udpeges tre viceadministrerende direktører i stedet for én som fastsat i den gældende forordning (artikel 105). Alle disse tre viceadministrerende direktører bør tildeles et særligt ansvarsområde. –På grund af agenturets afgørende betydning som en del af den europæiske grænse- og kystvagt, der er ansvarlig for den integrerede forvaltning af de ydre grænser, og Kommissionens rolle med hensyn til den flerårige strategiske politikcyklus for europæisk integreret grænseforvaltning (jf. artikel 8), bør Kommissionens ansvar inden for rammerne af agenturets forvaltning bringes i overensstemmelse med principperne i den fælles tilgang til Unionens decentraliserede agenturer, der blev vedtaget den 12. juli 2012 af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen (f.eks. med hensyn til udnævnelsen af de viceadministrerende direktører, artikel 105). –Med forslaget oprettes et udvalg, som skal bistå Kommissionen med at udarbejde en række gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i forordningen. Men for FADO's vedkommende bør det nuværende Artikel 6-Udvalg anvendes (artikel 117). I forslaget gentages bestemmelserne i den gældende forordning vedrørende Irland og Det Forenede Kongerige. Efter Kommissionens opfattelse er ovennævnte ændringer afgørende for at sikre, at den europæiske grænse- og kystvagt er veludrustet, effektiv og fuldt operationel med hensyn til at sikre medlemsstaterne effektiv støtte til beskyttelse af Unionens ydre grænser. 2018/0330 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om den europæiske grænse- og kystvagt

og om ophævelse af Rådets fælles aktion 98/700/RIA, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1052/2013 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1624









Et bidrag fra Europa-Kommissionen til mødet mellem lederne i Salzburg den 19.-20. september 2018

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b) og d), og artikel 79, stk. 2, litra c), under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger: (1)Formålet med Unionens politik på området forvaltning af de ydre grænser er at udvikle og gennemføre en europæisk integreret grænseforvaltning på nationalt plan og EU-plan, hvilket er en nødvendig følge af den frie bevægelighed for personer internt i Unionen og udgør en grundlæggende del af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Europæisk integreret grænseforvaltning er vigtig for at forbedre migrationsstyringen. Hensigten er at forvalte passagen af de ydre grænser effektivt og at håndtere migrationsmæssige udfordringer og potentielle fremtidige trusler ved disse grænser og dermed bidrage til bekæmpelsen af grov kriminalitet med en grænseoverskridende dimension og til at sikre en høj grad af intern sikkerhed i Unionen. Samtidig er det nødvendigt at handle under fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder og på en måde, der sikrer den frie bevægelighed for personer i Unionen. (2)Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004. Siden det indledte sin virksomhed den 1. maj 2005, har det med held bistået medlemsstaterne med at gennemføre de operationelle aspekter af forvaltningen af de ydre grænser gennem fælles operationer og hurtige grænseindsatser, risikoanalyser, informationsudveksling, forbindelser med tredjelande og tilbagesendelse af personer i udsendelsesposition. (3)Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser er blevet omdøbt til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning ("agenturet"), og dets opgaver er blevet udvidet med fuld kontinuitet i alle dets aktiviteter og procedurer. Hovedopgaven for agenturet bør være som led i den flerårige strategiske politikcyklus at fastlægge en teknisk og operationel strategi for gennemførelsen af europæisk integreret grænseforvaltning, at overvåge, at grænsekontrollen ved de ydre grænser er effektiv, at foretage risikoanalyser og sårbarhedsvurderinger, at yde øget teknisk og operationel bistand til medlemsstater og tredjelande gennem fælles operationer og hurtige grænseindsatser, at sikre den praktiske gennemførelse af foranstaltninger i situationer, der kræver en hurtig indsats ved de ydre grænser, at yde teknisk og operationel bistand i forbindelse med eftersøgnings- og redningsoperationer for mennesker i havsnød, at tilrettelægge, koordinere og gennemføre tilbagesendelsesoperationer og tilbagesendelsesindsatser og yde teknisk og operationel bistand til tredjelandes tilbagesendelsesaktiviteter. (4)Siden migrationskrisens begyndelse i 2015 har Kommissionen iværksat vigtige initiativer med henblik på at styrke beskyttelsen af Unionens grænser. Et forslag om en mærkbar styrkelse af mandatet for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser blev forelagt i december 2015 og forhandlet på plads på rekordtid i løbet af 2016. Forordningen om den europæiske grænse- og kystvagt trådte i kraft den 6. oktober 2016. (5)Der er dog stadig brug for at forbedre Unionens rammer for kontrol ved de ydre grænser, tilbagesendelser og asyl yderligere. Til dette formål og for yderligere at understøtte den nuværende og fremtidige planlagte operationelle indsats bør den europæiske grænse- og kystvagt reformeres ved at give Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning et stærkere mandat og navnlig overdrage det den nødvendige kapacitet i form af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps med et operationelt personale på 10 000 medarbejdere med udøvende beføjelser, således at det effektivt kan støtte medlemsstaterne i marken i deres bestræbelser på at beskytte de ydre grænser, bekæmpe sekundære bevægelser og optrappe den reelle tilbagesendelse af irregulære migranter betydeligt. (6)I sine konklusioner af 28. juni 2018 opfordrede Det Europæiske Råd til yderligere at styrke den understøttende rolle, Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning har, herunder i samarbejdet med tredjelande, med øgede ressourcer og et udvidet mandat for at sikre en effektiv kontrol af de ydre grænser og optrappe den reelle tilbagesendelse af irregulære migranter betydeligt. (7)Det er nødvendigt at foretage en effektiv overvågning af passagen af de ydre grænser, håndtere de migrationsmæssige udfordringer og mulige kommende trusler ved de ydre grænser, sikre en høj grad af intern sikkerhed i Unionen, beskytte Schengenområdets funktionsmåde og respektere det overordnede princip om solidaritet. Dette bør ledsages af en proaktiv forvaltning af migration, herunder de nødvendige foranstaltninger i tredjelande. På baggrund af det anførte er det nødvendigt at konsolidere den europæiske grænse- og kystvagt og yderligere udvide mandatet for Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. Agenturet bør i første række bestå af den europæiske grænse- og kystvagts stående korps med et operationelt personale på 10 000 medarbejdere. (8)For at afspejle den yderligere kvalitative forbedring af agenturets mandat, navnlig ved at det får sin egen operationelle enhed, den europæiske grænse- og kystvagts stående korps med et operationelt personale på 10 000 medarbejdere, bør agenturet, der tidligere var kendt som Frontex, nu betegnes som og udelukkende operere under navnet "Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning". Denne ændring bør afspejles i alle relevante tilfælde, herunder agenturets fremtræden i de eksterne kommunikationsmaterialer. (9)Der bør i forbindelse med gennemførelsen af den europæiske integrerede grænseforvaltning sikres overensstemmelse med andre politiske målsætninger, herunder at den grænseoverskridende transport fungerer efter hensigten. (10)Europæisk integreret grænseforvaltning bør gennemføres som et fælles ansvarsområde for agenturet og de nationale myndigheder med ansvar for grænseforvaltning, herunder kystvagter i det omfang de udfører grænseovervågningsoperationer til søs og andre grænsekontrolopgaver, tillige med myndigheder med ansvar for tilbagesendelser. Selv om medlemsstaterne fortsat har hovedansvaret for forvaltningen af deres ydre grænser i deres egen interesse og i alle medlemsstaternes interesse, og de har ansvaret for at træffe afgørelser om tilbagesendelse, bør agenturet støtte anvendelsen af EU-foranstaltninger vedrørende forvaltning af de ydre grænser og tilbagesendelser ved at styrke, vurdere og koordinere indsatsen i de medlemsstater, der gennemfører disse foranstaltninger. (11)For at sikre en effektiv gennemførelse af den europæiske integrerede grænseforvaltning og øge effektiviteten af den fælles tilbagesendelsespolitik bør der oprettes en europæisk grænse- og kystvagt. Denne bør udrustes med de nødvendige økonomiske og menneskelige ressourcer og det nødvendige udstyr. Den europæiske grænse- og kystvagt bør bestå af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og de nationale myndigheder, der er ansvarlige for grænseforvaltningen, herunder kystvagter, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver, tillige med myndigheder med ansvar for tilbagesendelser. Den vil som sådan basere sig på fælles anvendelse af oplysninger, kapaciteter og systemer på nationalt plan og indsatsen fra agenturet på EU-plan. (12)Europæisk integreret grænseforvaltning ændrer ikke Kommissionens og medlemsstaternes respektive kompetencer på toldområdet, navnlig for så vidt angår kontrol, risikostyring og informationsudveksling. (13)Det er fortsat EU-institutionerne, der har ansvar for at udvikle politikken og vedtage lovgivningen vedrørende kontrollen ved de ydre grænser og tilbagesendelse, herunder udvikling af en strategi for europæisk integreret grænseforvaltning. Der bør sikres en tæt koordinering mellem agenturet og disse institutioner. (14)Den effektive gennemførelse af den europæiske grænse- og kystvagts europæiske integrerede grænseforvaltning bør sikres med en flerårig strategisk politikcyklus for europæisk integreret grænseforvaltning. I den flerårige cyklus bør der fastsættes en integreret, samlet og løbende proces med henblik på at udstikke strategiske retningslinjer til alle relevante aktører på EU-niveau og i medlemsstaterne på grænseforvaltnings- og tilbagesendelsesområdet for at disse aktører gennemfører den europæiske integrerede grænseforvaltning på en kohærent måde. Den bør også omfatte alle relevante interaktioner mellem den europæiske grænse- og kystvagt og Kommissionen, andre institutioner og organer samt samarbejdet med andre relevante partnere, herunder tredjelande og tredjeparter, alt efter hvad der er relevant. (15)Europæisk integreret grænseforvaltning kræver en integreret planlægning mellem medlemsstaterne og agenturet af grænse- og tilbagesendelsesrelaterede operationer for med henblik på beredskabsplanlægningen at forberede reaktioner på større pres på de ydre grænser og for at koordinere den langsigtede udvikling af kapaciteter, både med hensyn til rekruttering og uddannelse, men også med hensyn til erhvervelse og udvikling af udstyr. (16)Gennemførelsen af denne forordning berører hverken kompetencefordelingen mellem Unionen og medlemsstaterne eller medlemsstaternes forpligtelser i henhold til De Forenede Nationers havretskonvention, den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen, den internationale konvention om maritim eftersøgning og redning, De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og protokollen hertil om bekæmpelse af menneskesmugling til lands, ad søvejen og ad luftvejen, konventionen om flygtninges retsstilling, konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og andre relevante internationale instrumenter. (17)Gennemførelsen af denne forordning berører ikke Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 656/2014. (18)Agenturet bør udføre sine opgaver, uden at dette berører medlemsstaternes ansvar med hensyn til opretholdelse af lov og orden og beskyttelse af den interne sikkerhed. (19)Agenturet bør udføre sine opgaver, uden at dette berører medlemsstaternes kompetence på forsvarsområdet.

(20)Agenturets udvidede opgaver og kompetencer bør modsvares af en styrkelse af beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder og øget ansvarlighed. (21)Agenturet er afhængigt af samarbejdet med medlemsstaterne for at kunne udføre sine opgaver effektivt. Det er i den henseende vigtigt, at agenturet og medlemsstaterne handler i god tro og udveksler præcise oplysninger rettidigt. Ingen medlemsstat bør være forpligtet til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter dens opfattelse vil stride mod dens væsentlige sikkerhedsinteresser. (22)Medlemsstaterne bør også i deres egen interesse og i de øvrige medlemsstaters interesse bidrage med relevante data, som er nødvendige for agenturets aktiviteter, herunder med henblik på kendskab til situationen, risikoanalyse, sårbarhedsvurderinger og integreret planlægning. Endvidere bør de drage omsorg for, at disse data er nøjagtige, ajourførte samt indhentet og indlæst på lovlig vis. (23)Det europæiske grænseovervågningssystem (Eurosur) er nødvendigt for den europæiske grænse- og kystvagts virkemåde, idet det danner rammen om udvekslingen af oplysninger og det operationelle samarbejde mellem medlemsstaternes nationale myndigheder og med agenturet. Eurosur sikrer disse myndigheder og agenturet den infrastruktur og de redskaber, der er nødvendige for at forbedre deres kendskab til situationen og reaktionskapacitet ved de ydre grænser med henblik på at opdage, forhindre og bekæmpe ulovlig indvandring og grænseoverskridende kriminalitet og bidrage til at redde og sikre beskyttelsen af migranters liv. (24)Medlemsstaterne bør oprette nationale koordinationscentre for at forbedre udvekslingen af oplysninger og samarbejdet med henblik på grænseovervågning samt foretage kontrol ved grænseovergangssteder mellem dem indbyrdes og med agenturet. For at Eurosur kan fungere efter hensigten, er det afgørende, at alle nationale myndigheder med ansvar for overvågningen af de ydre grænser i henhold til national lovgivning samarbejder via de nationale koordinationscentre. (25)Denne forordning bør ikke forhindre medlemsstaterne i også at gøre deres nationale koordinationscentre ansvarlige for koordineringen af udvekslingen af oplysninger og for samarbejdet om andre komponenter af integreret grænseforvaltning såsom tilbagesendelser. (26)Kvaliteten af de oplysninger, der udveksles mellem medlemsstaterne og agenturet, er en forudsætning for, at integreret grænseforvaltning kan fungere efter hensigten. Med afsæt i Eurosurs succes bør denne kvalitet sikres gennem standardisering, automatisering af udvekslingen af oplysninger på tværs af net og systemer, informationssikring og kvalitetskontrol af de videregivne data og oplysninger. (27)Agenturet bør yde den nødvendige bistand til udvikling og drift af Eurosur, herunder interoperabiliteten mellem systemer, især gennem oprettelse, ajourføring og koordinering af Eurosurrammen. (28)Eurosur bør tilvejebringe et udtømmende situationsbillede ved de ydre grænser, men også inden for Schengenområdet og i området før grænsen. Det bør omfatte land-, sø- og luftgrænseovervågning, men også kontrollen ved grænseovergangsstederne. (29)Overvågningen af luftgrænserne bør være et element i grænseforvaltningen, da både kommercielle og private flyvninger og fjernstyrede luftfartøjssystemer anvendes til ulovlige aktiviteter i forbindelse med indvandring og grænseoverskridende kriminalitet. (30)Eurosurs fusionstjenester, som agenturet leverer, bør være baseret på en fælles anvendelse af overvågningsværktøjer og samarbejde mellem agenturerne på EU-plan, herunder tilvejebringelse af Copernicus-sikkerhedstjenester. De bør forsyne medlemsstaterne og agenturet med merværdiinformationstjenester vedrørende integreret grænseforvaltning. Eurosurs fusionstjenester bør udvides til at omfatte kontrol ved grænseovergangssteder, overvågning af luftgrænserne og overvågning af migrationsstrømme. (31)Anvendelsen af små usødygtige fartøjer har medført en dramatisk stigning i antallet af migranter, der drukner ved de ydre søgrænser mod syd. Eurosur bør medføre en betydelig forbedring af agenturets og medlemsstaternes operationelle og tekniske evne til at afsløre sådanne små fartøjer og forbedre medlemsstaternes reaktionskapacitet og derved bidrage til at nedbringe antallet af omkomne migranter. (32)Det anerkendes i denne forordning, at migrationsruter også benyttes af personer med behov for international beskyttelse. (33)Agenturet bør foretage generelle og skræddersyede risikoanalyser på grundlag af en fælles integreret model for risikoanalyse, som skal anvendes af agenturet selv og medlemsstaterne. Agenturet bør bl.a. på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne stille tilstrækkelige oplysninger, der dækker alle aspekter, der er relevante for den europæiske integrerede grænseforvaltning, navnlig grænsekontrol, tilbagesendelse, tredjelandsstatsborgeres irregulære sekundære bevægelser internt i Unionen, forebyggelse af grænseoverskridende kriminalitet, herunder hjælp til uautoriserede grænsepassager, menneskehandel, terrorisme og trusler af sammensat art, samt situationen i relevante tredjelande, til rådighed, således at der kan træffes passende foranstaltninger, eller de konstaterede trusler og risici kan imødegås med henblik på at forbedre den integrerede forvaltning af de ydre grænser. (34)I betragtning af dets aktiviteter ved de ydre grænser bør agenturet bidrage til forebyggelse og opdagelse af grov kriminalitet med en grænseoverskridende dimension såsom smugling af migranter, menneskehandel og terrorisme, i det omfang det er hensigtsmæssigt for agenturet at iværksætte tiltag og så vidt det gennem dets aktiviteter er kommet i besiddelse af relevante oplysninger. Det bør koordinere sine aktiviteter med Europol, som er agenturet med ansvar for at understøtte og styrke medlemsstaternes tiltag og deres samarbejde om at forebygge og bekæmpe grov kriminalitet, der berører to eller flere medlemsstater. Grænseoverskridende kriminalitet indebærer nødvendigvis en grænseoverskridende dimension. En sådan grænseoverskridende dimension er kendetegnet ved kriminalitet direkte forbundet med uautoriserede passager af de ydre grænser, herunder menneskehandel eller smugling af migranter. Artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 2002/90/EF tillader dog medlemsstaterne at undlade at pålægge sanktioner, når formålet med aktiviteterne er at yde humanitær bistand til migranter. (35)Under udvisning af fælles ansvar bør agenturet have til opgave regelmæssigt at overvåge forvaltningen af de ydre grænser. Agenturet bør sikre en korrekt og effektiv overvågning, ikke kun via kendskab til situationen og risikoanalyser, men også via tilstedeværelsen af eksperter fra agenturets eget personale i medlemsstaterne. Agenturet bør derfor kunne udsende forbindelsesofficerer til medlemsstaterne i et tidsrum, i hvilket forbindelsesofficeren rapporterer til den administrerende direktør. Forbindelsesofficerernes rapporter bør indgå som en del af sårbarhedsvurderingen. (36)Agenturet bør foretage en sårbarhedsvurdering på grundlag af objektive kriterier for at vurdere medlemsstaternes kapacitet og beredskab til at klare udfordringerne ved deres ydre grænser og bidrage til den europæiske grænse- og kystvagts stående korps og puljen af teknisk udstyr. Sårbarhedsvurderingen bør omfatte en vurdering af medlemsstaternes udstyr, infrastruktur, personale, budget og finansielle ressourcer samt deres beredskabsplaner, for derved at imødegå potentielle kriser ved de ydre grænser. Medlemsstaterne bør træffe foranstaltninger for at afhjælpe eventuelle mangler, der konstateres ved vurderingen. Den administrerende direktør bør kortlægge, hvilke foranstaltninger der skal træffes, og henstille til de berørte medlemsstater at træffe dem. Den administrerende direktør bør også fastsætte en frist for, hvornår disse foranstaltninger bør være truffet, og overvåge, at de gennemføres rettidigt. Hvis de nødvendige foranstaltninger ikke træffes inden for fristen, bør sagen henvises til bestyrelsen, der træffer yderligere afgørelse. (37)Hvis agenturet ikke rettidigt får forelagt de korrekte oplysninger, der er nødvendige for at kunne foretage sårbarhedsvurderingen, bør det kunne tage dette forhold i betragtning ved udførelsen af sårbarhedsvurderingen, medmindre der gives behørigt begrundede årsager til at tilbageholde oplysningerne. (38)Sårbarhedsvurderingerne og Schengenevalueringsmekanismen, der blev indført ved Rådets forordning (EU) nr. 1053/2013, er to komplementære mekanismer, der skal garantere den europæiske kvalitetskontrol af, at Schengenområdet virker efter hensigten, og sikre et konstant beredskab på EU-plan og nationalt plan for at imødegå eventuelle udfordringer ved de ydre grænser. Synergierne mellem disse mekanismer bør optimeres for at skabe et bedre situationsbillede af Schengenområdets virkemåde, så dobbeltarbejde på medlemsstaternes side så vidt muligt undgås, og der sørges for en mere koordineret anvendelse af Unionens relevante finansielle instrumenter til støtte for forvaltningen af de ydre grænser. Der bør til dette formål foretages en regelmæssig udveksling af oplysninger mellem agenturet og Kommissionen om resultaterne af begge mekanismer. (39)I betragtning af, at medlemsstaterne opretter grænseafsnit, som agenturet tillægger indvirkningsniveauer, og at medlemsstaternes og agenturets reaktionskapacitet bør knyttes til disse indvirkningsniveauer, bør der fastsættes et fjerde indvirkningsniveau, som svarer til en situation, hvor Schengenområdet er i fare, og hvor agenturet bør gribe ind.

(40)Agenturet bør tilrettelægge den nødvendige tekniske og operationelle bistand til medlemsstaterne for at styrke deres kapacitet til at opfylde deres forpligtelser med hensyn til kontrollen af de ydre grænser og klare udfordringerne ved de ydre grænser som følge af ulovlig indvandring eller grænseoverskridende kriminalitet. Sådan bistand bør ikke berøre de relevante nationale myndigheders kompetence til at indlede strafferetlige efterforskninger. Med henblik herpå bør agenturet på en medlemsstats anmodning eller på eget initiativ tilrettelægge og koordinere fælles operationer for en eller flere medlemsstater og indsætte hold fra den europæiske grænse- og kystvagts stående korps samt det nødvendige tekniske udstyr. (41)Hvis der er en særlig og uforholdsmæssigt stor udfordring ved de ydre grænser, bør agenturet på en medlemsstats anmodning eller på eget initiativ tilrettelægge og koordinere hurtige grænseindsatser og indsætte både hold fra den europæiske grænse- og kystvagts stående korps og teknisk udstyr, herunder fra udstyrspuljen til hurtig udrykning. Hurtige grænseindsatser bør sikre forstærkning i en begrænset periode i situationer, hvor der er behov for en øjeblikkelig reaktion, og hvor en sådan indsats vil sikre en effektiv reaktion. For at sikre en effektiv gennemførelse af en sådan indsats bør medlemsstaterne stille operationelt personale fra den europæiske grænse- og kystvagts stående korps til rådighed med henblik på at danne de relevante hold og tilvejebringe det fornødne tekniske udstyr. Agenturet og den berørte medlemsstat bør træffe aftale om en operationel plan. (42)Hvis en medlemsstat står over for særlige og uforholdsmæssigt store migrationsmæssige udfordringer i særlige områder ved sine ydre grænser, der er kendetegnet ved store indadgående blandede migrationsstrømme, bør medlemsstaterne kunne regne med teknisk og operationel forstærkning. Denne forstærkning bør ydes i hotspotområder af migrationsstyringsstøttehold. Disse hold bør sammensættes af operationelt personale, der indsættes fra den europæiske grænse- og kystvagts stående korps, og medlemsstaternes eksperter, der indsættes af EASO, Europol eller andre relevante EU-agenturer. Agenturet bør bistå Kommissionen med koordineringen mellem de forskellige agenturer i marken. (43)Medlemsstaterne bør sikre, at alle myndigheder, der kan forventes at modtage ansøgninger om international beskyttelse såsom politiet, grænsevagter, indvandringsmyndigheder og personale i centre for frihedsberøvede har de relevante oplysninger. De bør også sikre, at sådanne myndigheders ansatte modtager den nødvendige uddannelse til at kunne varetage deres opgaver og ansvarsområder og instrukser om at meddele ansøgerne, hvor og hvordan ansøgninger om international beskyttelse kan indgives. (44)I juni 2018 bekræftede Det Europæiske Råd på ny vigtigheden af en samlet tilgang til migration og gav udtryk for, at migration er en udfordring ikke kun for én medlemsstat, men for Europa som helhed. Det fremhævede i den forbindelse, at det er vigtigt for Unionen at yde fuld støtte for at sikre en velordnet forvaltning af migrationsstrømmene. Denne støtte muliggøres ved at oprette kontrollerede centre, hvor tredjelandsstatsborgere, som sættes i land i Unionen, hurtigt kan få deres sag behandlet for at sikre adgang til beskyttelse af dem, der har behov for det, og hurtige tilbagesendelser af dem, der ikke har. Kontrollerede centre skal oprettes på frivillig basis, men Unionen bør kunne stille fuld finansiel og operationel støtte til rådighed for de pågældende medlemsstater gennem de relevante EU-agenturer, herunder Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. (45)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og [Den Europæiske Unions Asylagentur] bør arbejde tæt sammen om effektivt at imødegå migrationsudfordringerne, navnlig ved de ydre grænser, der kendetegnes ved store indadgående blandede migrationsstrømme. Begge agenturer bør navnlig koordinere deres aktiviteter og støtte medlemsstaterne med henblik på at lette proceduren for international beskyttelse og tilbagesendelsesproceduren for tredjelandsstatsborgere, hvis ansøgning om international beskyttelse afvises. Agenturet og [Den Europæiske Unions Asylagentur] bør også samarbejde om andre fælles operationelle aktiviteter såsom fælles risikoanalyse, indsamling af statistiske data, træning og støtte til medlemsstaterne til beredskabsplanlægning. (46)Medlemsstaterne bør kunne regne med øget operationel og teknisk forstærkning fra migrationsstyringsstøttehold, navnlig i hotspotområder eller kontrollerede centre. Migrationsstyringsstøtteholdene bør sammensættes af agenturets eksperter og medlemsstaternes udstationerede eksperter tillige med eksperter fra — eller medlemsstaternes eksperter, som er indsat af — [Den Europæiske Unions Asylagentur, ]Europol eller andre relevante EU-agenturer. Kommissionen bør sikre den nødvendige koordinering ved behovsvurderingen og operationer i marken med henblik på at inddrage forskellige EU-agenturer. (47)I hotspotområderne bør medlemsstaterne samarbejde med relevante EU-agenturer, der bør handle inden for deres respektive mandater og beføjelser, og under Kommissionens koordinering. Kommissionen bør i samarbejde med de andre relevante EU-agenturer sikre, at aktiviteterne i hotspotområderne finder sted under overholdelse af relevant gældende EU-ret. (48)I kontrollerede centre bør EU-agenturer efter anmodning fra den medlemsstat, der er vært for sådanne centre, og under koordinering af Kommissionen, yde værtsmedlemsstaten støtte til at anvende hurtige procedurer for international beskyttelse og/eller tilbagesendelse. I sådanne centre bør det være muligt hurtigt at sondre mellem tredjelandsstatsborgere med behov for international beskyttelse og personer uden behov for en sådan beskyttelse, foretage sikkerhedskontrol og gennemføre hele eller dele af proceduren for international beskyttelse og/eller tilbagesendelse. (49)Når det kan begrundes ud fra resultaterne af sårbarhedsvurderingen, en risikoanalyse eller når et eller flere grænseafsnit tillægges et kritisk indvirkningsniveau, bør agenturets administrerende direktør henstille til den pågældende medlemsstat at indlede og udføre fælles operationer eller hurtige grænseindsatser. (50)Hvis kontrollen af de ydre grænser bliver så ineffektiv, at det vil kunne bringe Schengenområdets funktionsmåde i fare, enten fordi en medlemsstat ikke træffer de nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med en sårbarhedsvurdering, eller fordi en medlemsstat, der står over for særlige og uforholdsmæssigt store udfordringer ved de ydre grænser, ikke har anmodet agenturet om tilstrækkelig bistand eller ikke gør brug af denne bistand, bør det afstedkomme en samlet, hurtig og effektiv reaktion på EU-plan. Med henblik på at afbøde disse risici og for at sikre en bedre koordinering på EU-plan bør Kommissionen udpege de foranstaltninger, som agenturet skal gennemføre, og som kræver, at den berørte medlemsstat samarbejder med agenturet om gennemførelsen af disse foranstaltninger. Agenturet bør dernæst træffe afgørelse om, hvad der skal gøres med henblik på den praktiske gennemførelse af de foranstaltninger, der er fastsat i Kommissionens afgørelse. Agenturet bør udarbejde en operationel plan sammen med den berørte medlemsstat. Den berørte medlemsstat bør lette gennemførelsen af Kommissionens afgørelse og den operationelle plan ved blandt andet at gennemføre de forpligtelser, der er fastsat i artikel 44, 83 og 84. I tilfælde af at en medlemsstat ikke efterlever Kommissionens afgørelse inden for 30 dage og ikke samarbejder med agenturet om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er indeholdt i afgørelsen, bør Kommissionen kunne iværksætte den særlige procedure, der er fastsat i artikel 29 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 for at imødegå ekstraordinære omstændigheder, der truer den overordnede funktion af området uden kontrol ved de indre grænser. (51)Den europæiske grænse- og kystvagts stående korps bør være et stående korps med et operationelt personale på 10 000 grænsevagter, ledsagere ved tilbagesendelse, tilbagesendelsesspecialister og andet relevant personale. Det stående korps bør bestå af tre kategorier af operationelt personale, dvs. vedtægtsomfattet personale ansat af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, personale, som medlemsstaterne udstationerer langvarigt i agenturet, og personale, som medlemsstaterne stiller til rådighed med henblik på kortvarig indsættelse. Den europæiske grænse- og kystvagts stående korps bør indsættes inden for rammerne af grænseforvaltningshold, migrationsstyringsstøttehold eller indsatshold til brug ved tilbagesendelser. (52)Det operationelle personale fra den europæiske grænse- og kystvagts stående korps, der indsættes som holdmedlemmer, bør have alle de nødvendige beføjelser til at udføre grænsekontrol og tilbagesendelsesopgaver, herunder de opgaver, der kræver udøvende beføjelser, der er fastsat i de relevante nationale love eller for agenturets personale beføjelser, der er fastsat i overensstemmelse med bilag V. (53)Medlemsstaterne bør sikre deres respektive bidrag til den europæiske grænse- og kystvagts stående korps i overensstemmelse med bilag III, hvad angår langvarige udstationeringer, og bilag IV, hvad angår kortvarige indsættelser. Medlemsstaternes individuelle bidrag er bl