Regionsudvalgets udtalelse om »Beretning fra Kommissionen om det grænseoverskridende samarbejde i 1994 mellem Fællesskabet og de central- og østeuropæiske lande« (97/C 34/04)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Beretning fra Kommissionen om det grænseoverskridende samarbejde i 1994 mellem Fællesskabet og de central- og østeuropæiske lande (KOM(95) 662 endelig udg.),

under henvisning til Europa-Kommissionens beslutning af 15. marts 1996 om i henhold til EF-traktatens artikel 198 C, stk. 1, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse herom,

under henvisning til beslutning af 8. marts 1996 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 1 »Regionaludvikling, Økonomisk Udvikling, Finansielle Spørgsmål på Lokalt og Regionalt Plan«,

under henvisning til Underudvalg 1's forslag til Regionsudvalgets udtalelse, vedtaget den 21. juni 1996 (ordfører: Günther Ermisch) (CdR 207/96 rev.),

under henvisning til Europa-Parlamentets beslutning af 19. oktober 1993,

under henvisning til Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne af 1. juli 1994 om retningslinjer for operationelle programmer, som medlemsstaterne opfordres til at udarbejde inden for rammerne af et EF-initiativ vedrørende udvikling af grænseområder, grænseoverskridende samarbejde og udvalgte energinet (),

under henvisning til Kommissionens forordning af 4. juli 1994 om gennemførelsen af et program for grænseoverskridende samarbejde mellem lande i Central- og Østeuropa og Fællesskabets medlemsstater inden for rammerne af PHARE-programmet,

under henvisning til erklæringen fra den europæiske konference om grænseoverskridende samarbejde vedrørende fysisk planlægning den 6.-7. maj 1996 (Bindlach-erklæringen), hvori regionerne på ny forpligter sig til aktivt at medvirke til, at Øst og Vest vokser sammen -

på den 14. plenarforsamling den 18.-19. september 1996 (mødet den 19. september) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Det grænseoverskridende samarbejde prioriteres højt som led i den europæiske integrationsproces. Grænseregionerne er bindeled mellem EU's medlemsstater, men også i forhold til nabostaterne langs den ydre grænse. De er således med til at præge billedet af nabostaterne.

1.2. Den historiske udvikling har i mange tilfælde bidraget til at isolere grænseregionerne og dermed hæmme deres økonomiske og infrastrukturmæssige udvikling. Det grænseoverskridende samarbejde skal bidrage til at afhjælpe denne tilstand.

1.3. Samarbejdet hen over grænserne skal udvikle sig nedefra og opefter, hvis det skal lykkes. Borgerne ved, hvilke muligheder deres region har, og de kender som regel også bedst dens mangler. Grænseoverskridende samarbejde er derfor et levende eksempel på subsidiaritetsprincippets betydning.

1.4. Det grænseoverskridende samarbejde ved EU's ydre grænser har en ekstra dimension. Det skal ikke blot have til formål at tilvejebringe en infrastrukturmæssig og administrativ sammenkobling hen over grænserne, men skal også fremme både de associerede partnerstaters og de øvrige nabostaters integration i EU. Hertil kommer, at også den nødvendige udjævning af velstandskløften kun kan gennemføres ved hjælp af nærmere samarbejde.

1.5. Siden 1989 har EU støttet det grænseoverskridende samarbejde ved de indre grænser via fællesskabsinitiativet INTERREG. Formålet med støtten er at forberede regionerne ved medlemsstaternes grænser - som ofte er vanskeligt stillede på grund af deres beliggenhed i yderkanterne - på det indre marked og at bidrage til det regionale samarbejde og dermed til efterlevelse af subsidiaritetsprincippet.

1.6. Fællesskabsinitiativet INTERREG I, som løb fra 1989 til 1994, kunne ikke tage hensyn til de politiske ændringer, der er indtrådt. De østlige delstater i Tyskland lå uden for dets anvendelsesområde.

1.7. Ved EU's ydre grænser - fra Østersøen til Middelhavet - er der hurtigt opstået et net af grænseoverskridende forbindelser. Med de euroregioner, der allerede bestod ved EU's indre grænser, som forbillede har man også her dannet euroregioner.

1.8. Af stor betydning er også byers, kommuners og amters samarbejde med deres respektive modstykker i nabostaterne. Det er særlig tydeligt i de tvillingebyer, der som følge af krigen opstod ved grænsen mellem Tyskland og Polen. Ved denne grænse kan man allerede nu opvise en imponerende række fælles projekter. Vigtige er også de fremskridt med hensyn til opbygning af grænseoverskridende forbindelser, der er gjort ved de nye EU-medlemsstaters ydre grænser. RU henviser i denne forbindelse til »Deutsch-Polnischer Kommunalausschuss« (tysk-polsk kommunaludvalg), som er dannet af den tyske sektion af De Europæiske Kommuners og Regioners Råd i samarbejde med de polske byers sammenslutning.

1.9. I forbindelse med nyudformningen af støtteinstrumenterne vedrørende det grænseoverskridende samarbejde måtte der også tages hensyn til de politiske ændringer i Europa. Da det af juridiske årsager ikke lod sig gøre at skabe et enkelt støtteprogram, som også omfattede støtten til samarbejdet hen over EU's ydre grænser, blev der i stedet tilvejebragt to komplementære instrumenter.

1.10. Med henblik på grænseregionerne inden for EU, herunder de østlige delstater i Tyskland, blev der foretaget en revision af fællesskabsinitiativet INTERREG.

1.11. Støtte til grænseoverskridende samarbejde mellem grænseregionerne i medlemsstaterne og i de associerede lande ydes via programmet PHARE/Crossborder. Dette program stiller i perioden 1994-1999 i alt 1 039 mio. ecu (heraf 150 mio. i 1995 og 180 mio. i 1996) til rådighed for det grænseoverskridende samarbejde hen over EU's ydre grænser. Tildelingskriterierne ligner dem, der gælder for fællesskabsinitiativet INTERREG II. Det bør sikres, at beslutningstagerne i regionerne får medindflydelse i forbindelse med udvælgelsen af egnede projekter og foranstaltninger.

2. Bemærkninger

2.1. Regionsudvalget har med tilfredshed modtaget Kommissionens beretning om det grænseoverskridende samarbejde i 1994 mellem Fællesskabet og de central- og østeuropæiske lande.

2.2. RU tilslutter sig anerkendelsen af de resultater, der er nået inden for det regionale samarbejde mellem EU's medlemsstater og de associerede partnere via fællesskabsinitiativet INTERREG II og aktionen PHARE/Crossborder.

2.3. Det er RU's opfattelse, at denne form for samarbejde kan yde et vigtigt bidrag til at knytte disse stater nærmere til Den Europæiske Union.

2.4. RU tager med tilfredshed til efterretning, at man for at imødekomme de baltiske staters og Albaniens særlige behov for første gang har ladet maritime grænser være omfattet af programmet. RU finder, at samarbejdet om økonomisk udvikling og miljøbeskyttelse såvel som det allerede bestående samarbejde i Østersøområdet har fået en ny kvalitet.

2.5. RU hilser det velkommen, at de central- og østeuropæiske lande for første gang får mulighed for at deltage umiddelbart i ECOS/OUVERTURE-programmet med egne støttemidler på 2 mio. ecu.

2.6. RU understreger, at det grænseoverskridende samarbejde bør udformes som en særlig form for regionalpolitik med det formål at udjævne forskellene mellem regionernes økonomiske struktur og knytte regionerne og lokalsamfundene omkring grænserne sammen. Dette bør der tages hensyn til ved udvælgelsen af projekter og foranstaltninger. Regionalpolitikken, og dermed strukturpolitikken, bør på lang sigt udvikle sig på grundlag af en politik for fysisk planlægning.

2.7. Projekter og foranstaltninger, der går ud over denne målsætning, kan meget vel have positive konsekvenser for partnerlandenes økonomiske udvikling, men de bør iværksættes under andre støtteprogrammer. For samarbejdet inden for rammerne af fællesskabsinitiativet INTERREG II og aktionen PHARE/Crossborder kan det statslige perspektiv alene ikke være udslaggivende kriterium.

2.8. RU understreger betydningen af de lokale og regionale myndigheders rolle i tilsynsudvalgene. Det er RU's opfattelse, at et succesrigt grænseoverskridende samarbejde ikke kan iværksættes fra statsligt hold, men må udvikle sig med udgangspunkt i regionerne selv, dvs. som en proces, der forløber nedefra og opefter.

2.9. RU konstaterer derfor med tilfredshed, at alle berørte parter bestræber sig for at decentralisere beslutningsprocessen i forbindelse med tildeling af midler.

2.10. RU bifalder, at Kommissionen har besluttet at harmonisere INTERREG II's og PHARE/Crossborder's tidsmæssige udstrækning.

2.11. RU konstaterer, at INTERREG II's og PHARE-Crossborder's forskellige juridiske karakter har til følge, at godkendelsesprocedurerne er uens. Kommissionen opfordres derfor til i samarbejde med de kompetente beslutningstagere i regionerne at udvikle procedurer, der kan mindske de dermed forbundne problemer ved udvælgelsen af egnede projekter og disses påfølgende forvaltning.

2.12. RU hilser det velkommen, at Kommissionen overvejer at udvikle fællesskabsinitiativet INTERREG II og aktionen PHARE/Crossborder til en slags »før-medlemskabs-strukturfond«. Yderligere styrkelse af kompatibiliteten mellem de pågældende støtteinstrumenter kan bidrage til at konsolidere den tilstræbte integrationsproces i de associerede stater i Central- og Østeuropa.

2.13. RU går ud fra, at de midler, der stilles til rådighed via programmet PHARE/Crossborder, justeres efter de nye medlemsstaters indtræden i EU. Kun således kan det sikres, at samarbejdet fastholdes på det nuværende niveau, og at allerede påbegyndte projekter og foranstaltninger videreføres.

2.14. RU understreger, at det er særlig vigtigt at yde støtte til foranstaltninger og projekter på områderne ungdom, kultur og samarbejde mellem læreanstalter (»bløde mål«) og i forbindelse med opbygning af regionale netværk (euroregioner). Disse foranstaltninger har en særlig multiplikatoreffekt, da de fremmer samkvem med borgerne i regioner, hvor der tidligere på grund af den politiske situation ikke var mulighed for samarbejde i samme omfang som ved de indre grænser.

2.15. RU konstaterer, at det regionale samarbejde ved EU's ydre grænser har bidraget til at styrke den regionale identitet og dermed til at gennemføre subsidiaritetsprincippet. RU understreger samtidig, at det er nødvendigt at inddrage beslutningstagerne i de berørte regioner kraftigt i udvælgelsen af projekter. Men naturligvis skal de kompetente statslige myndigheder også medvirke for at sikre, at de foreslåede projekter og foranstaltninger er i overensstemmelse med de nationale udviklingsplaner.

2.16. RU hilser det velkommen, at det geografiske anvendelsesområde for det flerårige program for grænseoverskridende samarbejde udvides til også at omfatte regioner langs grænserne mellem de central- og østeuropæiske lande indbyrdes og mellem de central- og østeuropæiske lande og SNG-landene. RU finder, at denne form for samarbejde også er nødvendig for at stimulere den økonomiske udvikling i regionerne. Dermed ydes der et yderligere bidrag til at fremme disse staters integrationsproces.

2.17. RU udtrykker sin anerkendelse af den tilsvarende komplementaritet mellem fællesskabsinitiativet INTERREG II og TACIS-programmet i forbindelse med støtte til grænseoverskridende projekter i det finsk-russiske grænseområde.

2.18. RU konstaterer, at der dermed for første gang er mulighed for at yde målrettet støtte til grænseoverskridende samarbejde ved hele EU's ydre grænse mod øst fra Barentshavet til Middelhavet.

3. Konklusioner

3.1. Regionsudvalget bifalder, at Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen har forøget bevillingerne til det grænseoverskridende samarbejde ved EU's ydre grænser til 180 mio. ecu for at dække det øgede behov efter de nye medlemsstaters indtræden.

3.2. Regionsudvalget opfordrer Europa-Kommissionen til i god tid at forelægge planer for videreførelse af fællesskabsinitiativet INTERREG II og aktionen PHARE/Crossborder efter 1999. Der bør i den forbindelse tilstræbes en nærmere sammenknytning af de to instrumenter med henblik på de associerede central- og østeuropæiske staters integration i EU. Dog må den fleksibilitet, der har præget gennemførelsen af INTERREG II og PHARE/Crossborder, bibeholdes.

3.3. De administrative procedurer i forbindelse med projekter og foranstaltninger, der gennemføres som led i samarbejdet mellem regioner i medlemsstaterne og regioner uden for EU og støttes via fællesskabsinitiativet INTERREG II eller PHARE/Crossborder, bør forenkles.

3.4. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at støtte til foranstaltninger og projekter inden for kultur, uddannelse og udveksling af unge (»bløde mål«) har en særlig multiplikatoreffekt i forbindelse med opbygningen af det grænseoverskridende samarbejde ved EU's ydre grænser. Grænseoverskridende netværk (euroregioner) kan spille en vigtig rolle ved gennemførelsen af sådanne foranstaltninger og dermed også bidrage til, at borgerne identificerer sig med regionen.

3.5. PHARE/Crossborder's nuværende geografiske interventionsområde bør gradvis udvides til også at omfatte grænseoverskridende foranstaltninger i naboregioner, i lighed med reglerne for INTERREG II-programmet (se retningslinjernes afsnit II, punkt 9). Det ville betyde endnu et skridt i retning af integration i forhold til EU.

Bruxelles, den 19. september 1996.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget

() EFT nr. C 180 af 1. 7. 1994, s. 60.