DA Den Europæiske Unions Tidende C 191/44

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om særlige bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og målet om investeringer i vækst og beskæftigelse og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1080/2006

COM(2011) 614 final — 2011/0275 (COD)

2012/C 191/08

Ordfører: Etele BARÁTH

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 25. og 27. oktober 2011 under henvisning til artikel 178 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om særlige bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og målet om investeringer i vækst og beskæftigelse og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1080/2006

COM(2011) 614 final — 2011/0275 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. april 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 480. plenarforsamling den 25.-26. april 2012, mødet den 25. april, følgende udtalelse med 178 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og overvejelser i udtalelsen

1.1 Lovforslagene vedrørende samhørighedspolitikken for perioden 2014-20, som Kommissionen vedtog den 6. oktober 2011 (samhørighedspakken) indfører større ændringer for den måde, hvorpå samhørighedspolitikken udformes og gennemføres. Hovedmålet med denne politik og et af dets vigtigste redskaber – Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) – er at anvende investeringer som et instrument til at nå målene i Europa 2020-strategien. EFRU-investeringer skal derfor komme alle EU-borgere til gode.

1.2 Det er dog vigtigt at holde sig for øje, at den foreslåede forordning indeholder nogle regler, der fastsætter de generelle bestemmelser for fondene (»forordningen om fælles bestemmelser«), hvoraf nogle har direkte forbindelse til EFRU. Disse overordnede bestemmelser, der har stor betydning for anvendelsen af EFRU:

— koncentrere bevillingerne på et mindre antal prioriteter,

— sørge for bedre sammenhæng mellem prioriteterne og Europa 2020-strategien,

— fokusere på at nå resultater,

— overvåge de fremskridt, der gøres i retning af aftalte mål,

— øge anvendelsen af betingelser,

— og forenkle leveringen.

Men det samme gælder for mere specifikke bestemmelser, som for eksempel bestemmelser, der bl.a. fremmer anvendelsen af en mere integreret tilgang eller dem, der mere specifikt regulerer anvendelsen af de finansielle instrumenter.

1.3 Man bør også huske på, at Kommissionen den 29. juni 2011 fremsatte et forslag vedrørende den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020, dvs. EU's budget for den kommende programperiode. EØSU har også fremsat en række udtalelser, der vedrører EU's egne indtægter.

1.4 EØSU fremsatte i sin udtalelse om »Generelle bestemmelser for strukturfondene« (1) en række nøglebudskaber med hensyn til »samhørighedspakken« som helhed. Den igangværende udtalelse støtter til fulde disse budskaber og bygger videre på dem med særligt hensyn til EFRU.

1.4.1 Partnerskab

1.4.1.1 EØSU er stærkt overbevist om, at et ægte partnerskab, der involverer alle parter, som defineret i artikel 5, stk. 1, i forordningen om fælles bestemmelser, i forberedelsen, udførelsen og de efterfølgende evalueringer af projekter, der foregår inden for rammerne af EU-samhørighedspolitikken, bidrager direkte til, at de bliver en succes. Udvalget bifalder derfor, at adskillige partnere er blevet defineret i artikel 5, stk. 1, i Kommissionens forslag, og at partnerskab bliver et obligatorisk aspekt i EU's sammenhørighedspolitik.

1.4.1.2 EØSU konstaterer med glæde, at gennemførelsen af Lissabontraktaten kan blive styrket, ikke blot ved at fremhæve den europæiske identitet, men også ved at sørge for, at partnerne, som defineret i artikel 5, stk. 1 i forordningen om fælles bestemmelser inddrages i projekter, så disse bliver langt mere effektive.

1.4.1.3 EØSU er dybt bekymret over signaler fra Rådet, hvor visse medlemsstater synes at begrænse partnerskabsprincippet og opfordrer Kommissionen og Europa-Parlamentet til at forsøge at vende denne udvikling.

1.4.1.4 EØSU mener, at forslaget til forordning, umiddelbart efter vedtagelsen, vil værne om nærhedsprincippet, eftersom opgaverne for EFRU er fastsat i traktaten, og politikken gennemføres i overensstemmelse med princippet om delt forvaltning og under hensyntagen til de institutionelle kompetencer i medlemsstaterne og regionerne.

1.4.2 Konditionalitet

1.4.2.1 EØSU mener, at større anvendelse af konditionalitet i EU's samhørighedspolitik vil medføre mere fokuserede og reelt bæredygtige resultater. I mange af sine analyser har EØSU beskæftiget sig med emner, der vedrører konditionalitet i gennemførelsen, som bør gå hånd i hånd med større effektivitet, forbedret kvalitet og vigtig forenkling.

1.4.2.2 Forhåndsbetingelse bør knyttes til en egentlig gennemførelse af partnerskabsprincippet.

1.4.2.3 EØSU går ikke ind for makroøkonomisk konditionalitet sådan som det er formuleret på nuværende tidspunkt, da det sender de forkerte signaler og i sidste ende straffer de regioner og borgere, der ikke er skyld i de makroøkonomiske excesser, der er foregået på nationalt plan.

1.4.3 Forenkling

1.4.3.1 EØSU anerkender den indsats, som Kommissionen har gjort, for at forenkle procedurerne i og omkring EU-samhørighedspolitikken. Ikke desto mindre er de stadig alt for komplekse.

1.4.3.2 Med den uforholdsmæssigt store vægt på høringer og procedurer lammer de nationale og europæiske myndigheder fortsat adgangen til EU-midler for SMV'er og ngo'er. Alt for megen energi går tabt i administrativt arbejde. Der bør absolut tages afstand fra overregulering på alle niveauer.

1.4.3.3 EØSU er helt enig med indsatsen for at koordinere Europa 2020-strategien og samhørighedspolitikken med henblik på at koncentrere sig mere om de centrale emner for i højere grad at fokusere på resultaterne.

1.4.3.4 EØSU er også helt enig i, at der er behov for at forenkle den finansielle og administrative overvågning samt procedurereglerne i forbindelse med anvendelsen af strukturmidlerne.

1.4.4 Politisk koordinering

1.4.4.1 EØSU bifalder desuden Kommissionens forslag om en tematisk koncentration som en måde til at begrænse opsplitningen af indsatsen på.

1.4.4.2 EØSU anbefaler ikke desto mindre at udvise større fleksibilitet for så vidt angår den tematiske koncentration hovedsageligt for at gøre den territoriale tilgang lettere at anvende og dermed forbedre effektiviteten i politikken.

1.4.4.3 EØSU opfatter den fælles strategiske ramme som et vigtigt redskab til at koordinere strukturfondenes interventioner og beklager, at udvalget ikke kan afgive udtalelse om den fælles strategiske ramme, sådan som formuleringen er nu.

1.4.5 Finansiering, finansieringsteknik

1.4.5.1 EØSU er stærkt overbevist om, at man bør sørge for, at hver enkelt euro, der bevilges gennem samhørighedsmidler, opnå størst mulig effekt.

1.4.5.2 Resultaterne af den offentlige høring om den femte samhørighedsrapport viser, at der findes generel enighed om at koncentrere finansieringen. EØSU vurderer, at meget af den bekymring, der kom til udtryk om en række områder, er velbegrundet og forudsætter en afklaring, inden den kommende generelle forordning træder i kraft.

1.4.5.3 Der er behov for at sikre, at den kraftige koncentration, navnlig den håndfaste fortolkning af de 11 tematiske mål og mindsteandelen af de ressourcer, der anvendes til at finansiere visse prioriterede tematiske mål (f.eks. energieffektivitet og vedvarende energi, forskning og innovation, støtte til SMV'er) ikke blokerer for støtte til udviklingsrelaterede projekter som følge af lokale og regionale forskelle.

1.4.5.4 EØSU har ofte understreget, at Europa 2020 og samhørighedspolitikken supplerer hinanden. For at kunne koordinere stabilitetspolitik, (som forudsætter strukturelle reformer), samhørighedspolitik, (som sigter mod konvergens) og vækststrategier, har EU behov for flere ressourcer.

1.4.5.5 Der bør i den forbindelse i højere grad gøres brug af Europa 2020-projektobligationer som foreslået i nylige udtalelser fra EØSU.

1.4.5.6 Desuden foreslår EØSU, at man nøje undersøger muligheden for at anvende forpligtede fremtidige samhørighedsmidler samt ubrugte midler fra den løbende programperiode med henblik på at kickstarte EU's økonomiske vækst NU!

2. Generelle bemærkninger og henstillinger

2.1 EØSU anerkender, at Kommissionen har gennemført et utroligt detaljeret og møjsommeligt forberedende arbejde med hensyn til gennemførelsesbestemmelserne for samhørighedspolitik og Europa 2020-strategien for perioden 2014-2020.

2.2 I sine forskellige undersøgelser og udtalelser har EØSU fremsat en række bemærkninger om indholdet i den fjerde og femte samhørighedsrapport, om anvendelsen af strukturfondene i løbet af det seneste årti, deres effektivitet, og hvorvidt de er velegnede til deres tilsigtede formål. Der er blevet taget hensyn til mange af disse bemærkninger i udarbejdelsen af samhørighedspolitikken for perioden 2014-2020.

2.3 Kommissionens forslag om de generelle bestemmelser for anvendelsen af strukturfondene for perioden 2014-2020 er blevet fremlagt på et tidspunkt, hvor der er meget divergerende holdninger til karakteren af den forværrede europæiske krise og årsagerne til den.

2.4 EØSU mener, at den nuværende økonomiske og finansielle krises historiske rødder gør det nødvendigt at gennemføre strukturelle reformer i det institutionelle, sociale og politiske system. EFRU kan spille en afgørende rolle for omlægningen af det sociale velfærdssystem, så det bliver mere omkostningseffektivt og bæredygtigt. For at skabe forandring i disse systemer er der dog midlertidigt behov for yderligere finansielle ressourcer. EØSU anerkender, at begrænsede midler samt anvendelsen af princippet om at samle foranstaltningerne har været medvirkende til, at der er blevet lagt mindre vægt på investeringsprioriteter, der sigter mod strukturelle ændringer i infrastrukturen i de sociale velfærdssystemer. EØSU påpeger tillige det faktum, at samhørighedspolitikkens effekt for disse systemer vil være begrænset uden sådanne investeringer.

2.5 Som følge af krisen kan manglende offentlige såvel som private ressourcer føre til problemer med hensyn til fremskaffelsen af den nødvendige medfinansiering af interventioner, der er vigtige for at kunne foretage de ønskede ændringer. EØSU mener, at en fleksibel, ansvarlig tilgang for så vidt angår medfinansieringssatser og betingelsesklausuler vil forbedre chancerne for at opnå en vedvarende effekt af de interventioner, der finansieres gennem fondene.

2.6 Europa 2020-strategien og forslaget til EFRU-forordning, der har ladet sig inspirere heraf, afspejler en økonomisk tilgang, der svarer til de færdigheder og behov, de udviklede økonomier har, og som er karakteriseret ved langsom vækst og betragtelig kapacitet på F&U-området. I udviklede lande er der ingen tvivl om, at forskning, udvikling og innovation spiller en nøglerolle for økonomisk vækst. Konkurrenceevne, der ganske vist ikke er i strid med samhørighedspolitikken som sådan, tillægges imidlertid mindre betydning.

2.7 Samhørighedspolitikken er ment som det vigtigste investeringsinstrument til støtte for Unionens nøgleprioriteter, der er nedfældet i Europa 2020-strategien. Det sker gennem fokus på de lande og regioner, hvor behovet er størst. EØSU er grundlæggende enig i denne tilgang, men påpeger samtidig en række elementer i den foreslåede forordning, der eventuelt kan vanskeliggøre realiseringen af Europa 2020-målene.

2.7.1 EFRU kan have stor indvirkning både på realiseringen af konvergensmål og de europæiske målsætninger på konkurrenceområdet. Eftersom indtægtsniveauet ikke kan øges særligt meget, mener EØSU, at der er yderlig mulighed for at definere klarere målsætninger og sikre, at de foreslåede investeringsprioriteter knyttes mere præcist til målsætningerne. Da den territoriale tilgang lægger op til en mere præcis definition af målsætningerne, er EØSU's holdning, at der bør lægges mere vægt på europæiske strategier, der tager udgangspunkt i området såsom eksisterende eller fremtidige makroregionale strategier som reference for områdespecifikke målsætninger.

2.7.2 Makroøkonomisk konditionalitet kan lægge en dæmper på økonomisk vækst og derved begrænse de til rådighed værende instrumenter og måske føre til tilbagetrækning af støtte og omfordeling af instrumenter, der er trukket tilbage til fordel for mere udviklede regioner. Der er sandsynlighed for, at der opstår en større konflikt mellem stræben efter på den ene side konkurrenceevne og på den anden side samhørighedspolitik. Tematiske og institutionelle forhåndsbetingelser som nævnt i forordningen om fælles bestemmelser kan imidlertid tjene det formål at forbedre effektiviteten i EFRU.

2.7.3 I visse mindre udviklede medlemsstater eller regioner, kan den 50 % andel af EFRU-midlerne, der er blevet øremærket til særlige formål, føre til en effektivitetsnedgang. Denne virkning kan skyldes, at »obligatoriske« investeringsmål måske ikke er den bedste måde til at opnå den optimale udvikling af den pågældende region eller medlemsstat. I disse tilfælde opstår der en nedgang i ressourceeffektiviteten. Der er endda risiko for absorptionsproblemer, når den kritiske masse, der er nødvendig for en effektiv løsning af flaskehalsproblemerne vedrørende udvikling, ikke kan nås. Derudover kan foranstaltninger, der ikke svarer til reelle udviklingsproblemer, føre til stadig mindre tillid fra offentlighedens side. Alle disse punkter understreger, at regionernes specifikke udviklingsmål og -behov bør forvaltes på en fleksibel måde inden for rammerne af investeringsprioriteterne i EFRU.

3. Særlige bemærkninger og henstillinger

3.1 Særlige territoriale karakteristika (byudvikling, regioner i den yderste periferi)

3.1.1 EØSU bifalder den kendsgerning, at man har været ekstra opmærksom på at løse specifikke problemer i forbindelse med bæredygtig udvikling af byområder og regionerne i den yderste periferi.

3.1.2 EØSU bifalder den udtrykkelige forpligtelse til at anlægge en integreret tilgang på området for byudvikling. Ikke desto mindre mener udvalget, at partnerskabskontrakter kun bør indeholde en vejledende liste over byer, der drager fordel af støtte og den årlige fordeling af ressourcer til dette mål, så hver enkelt stat har mulighed for at forvalte projekterne mere fleksibelt, hvilket også kan have en positiv indvirkning på resultaterne i de støtteberettigede byer.

3.1.3 For så vidt angår forvaltning af integrerede aktioner understreger EØSU, at der for disse komplekse foranstaltninger er en risiko for at gennemføre overdrevent bureaukratiske og ufleksible udvælgelseskriterier og administrationsprocedurer. Dette kan gå ud over medlemsstaternes og de støtteberettigedes evne til at få det fulde udbytte ud af disse muligheder. EØSU anbefaler derfor, at Kommissionen bør sørge for, at medlemsstaterne er i stand til at gennemføre disse integrerede tiltag og bliver pålagt mindst muligt bureaukrati.

3.1.4 EØSU går ind for, at der oprettes en europæisk platform for byudvikling i forbindelse bæredygtig byudvikling. EØSU mener ikke, at det er nødvendigt at overlade det til Kommissionen at bestemme, hvilke byer der skal deltage i platformen. Det må være tilstrækkeligt med en række fastsatte kriterier.

3.1.5 For så vidt angår oprettelsen af en byudviklingsplatform mener EØSU, at det ikke er nødvendigt at oprette et nyt organ. Opgaverne kan varetages gennem de eksisterende sammenslutninger af europæiske byer. Udvalget anbefaler Kommissionen at udforske mulighederne for i videst muligt omfang at inddrage eksisterende organisationer i platformens drift.

3.1.6 Platformen bør også støtte indgåelsen af netværkssamarbejde mellem alle byer, der iværksætter innovative aktioner på Kommissionens initiativ. EØSU mener, at ikke blot Kommissionen, men også grupper af medlemsstater skal kunne tage initiativ til at træffe innovative foranstaltninger eller oprette netværker inden for rammerne af platformen.

3.1.7 EØSU bifalder forslaget om, at minimum 5 % af EFRU-midlerne anvendes til integreret byudvikling. Det er et vigtigt og opmuntrende budskab fra EU til medlemsstaterne og deres regioner. Beløbets bevilling og dets forbindelse til anvendelsen af andre ressourcer er endnu ikke afklaret.

3.1.8 EØSU mener, at der er grund til at fastlægge en definition af bysystemer, der består af små, mellemstore og større byer på europæisk plan på baggrund af en fælles europæisk strategi for territorial udvikling. Det er ligeledes vigtigt at opstille retningslinjer for udviklingen af et polycentrisk netværk i byområder i henhold til målsætningerne i Europa 2020-strategien.

3.2 Territorial udvikling

3.2.1 Som tidligere EØSU-udtalelser også har understreget, så er den bedste måde at hjælpe disse regioner med at indhente efterslæbet på at styrke det territoriale forbindelsesled og støtte alle former for mobilitet. Konkurrenceevnen forbedres, hvis fysiske netværker inden for byområder og produktion får lov til at udvikle sig. De ønskede forbindelser er imidlertid ikke begrænset til transport og kommunikation, og de dermed forbundne målsætninger varierer fra region til region.

3.2.2 EØSU anbefaler, at man når frem til en ny europæisk ramme for integrerede projektforslag af særlig europæisk interesse, og at en sådan ramme bør have særlige territoriale målsætninger. EFSR bør opfattes som det rette dokument, der henviser til denne ny europæiske ramme. EØSU anbefaler at overveje, om der er behov for en formaliseret »europæisk territorial udviklingsstrategi«. Udover prioriteterne i de makroøkonomiske strategier, bør der lægges særlig vægt på målsætningerne vedrørende Europas bynet.

3.2.3 Det er værd at undersøge, om det i forbindelse med integreret byudvikling eller makroregionale strategier ikke er nødvendigt at udarbejde og fremme nye målsætninger, uden hvilke større projekter risikerer at blive bremset i deres udvikling. Som hjælp til fastlæggelsen af disse målsætninger, der helst bør knyttes til et bestemt område, foreligger der godt gennemarbejdede dokumenter, der tager udgangspunkt i det forberedende arbejde, og som eksempelvis er udformet som en del af forberedelserne til EU's territoriale dagsorden eller ESPON-programmet.

3.2.4 Den territoriale udviklingsstrategi kan definere målsætninger, der fremmer det makroregionale, økonomiske og sociale samarbejde på områder som:

— fremme af forsknings- og innovationsinfrastruktur (forskningsområder): forbinde europæiske superforskningscentre med hinanden og fremme kompetencecentre for at sætte skub i Europas udviklingspoler

— investering i erhvervsforskning og innovation, produkt- og serviceudvikling osv. internationalisering af lokale produktionssystemer (klynger) og støtte til etablering af europæiske netværker

— transportsystemer ud over TEN-T-infrastrukturnetværket (forvaltning af vandressourcer, miljøbeskyttelse, energi, informations- og kommunikationssystemer osv.)

— det institutionelle netværk for bottom-up udvikling af makroregionale og transnationale myndighedsniveauer, osv.

3.2.5 EØSU har i den henseende høje forventninger til Kommissionens forslag om FSR. Det foreligger endnu ikke, men udvalget forventer at blive informeret og hørt.

3.3 Connecting Europe

3.3.1 EØSU har ofte anført, at der som følge af de koncentrerede ressourcer er behov for at tilvejebringe midler og specifikke retlige rammer til at styrke det tværnationale samarbejde og dermed styrke forbindelserne inden for Europa. EØSU foreslår imidlertid, at Kommissionen overvejer at udvide anvendelsesområdet for mulige interventioner, der foregår gennem Connecting Europe-faciliteten, ved at åbne op for det, så det ud over projekter om transport og kommunikation også kan omfatte finansieringsprojekter af særlig europæisk interesse. Derudover anbefaler EØSU at indføre mekanismer, der sikrer, at finansierede projekter rent faktisk fører til bedre økonomisk, social og territorial samhørighed i Europa.

3.3.2 EØSU er overbevist om, at det vil være i overensstemmelse med TEUF at udvikle Connecting Europe-faciliteten til en finansiel ramme, der finansierer gennemførelsen af projekter af særlig europæisk interesse, som skitseret i punkt 3.2.2 i denne udtalelse. Faciliteten bør omfatte transport, energi og ikt-relaterede initiativer.

3.4 Økonomiske aktiviteter

3.4.1 EØSU går ind for at prioritere fire målsætninger, der er særligt vigtige for så vidt angår EFRU's bidrag til almenvellet:

— bidrag til beskæftigelse, F&U og innovation gennem virksomhedsstøtte

— investeringer i grundlæggende infrastruktur (f.eks. transport-, energi-, miljø-, social- og sundhedsinfrastrukturer)

— etablering og – hvad der er mindst lige så vigtigt – overdragelse af virksomheder og

— udvikling af SMV'ers konkurrenceevne med særlig støtte til mikro- og håndværksrelaterede virksomheder.

3.4.2 EØSU mener tillige, at områder såsom uddannelse eller udvikling af turisme er vigtige og bør forblive i centrale i EFRU's interventionsområde i overensstemmelse med visse medlemsstaters eller regioners særlige udviklingsbehov.

3.4.3 EØSU er enig i, at, for så vidt angår virksomhedsstøtte, kan det hævdes, at en sådan støtte, især i form af tilskud, er vigtigst for små virksomheder til innovative aktiviteter og i områder med industriel tilbagegang, hvor der sker strukturelle ændringer. EØSU mener, at virksomhedsbegrebet ikke udelukkende bør referere til SMV'er i visse tilbagestående regioner.

3.4.4 I forbindelse med innovationskæder – eller klynger, som de også kaldes – og lokale produktionssystemer, der fungerer upåklageligt, er spørgsmålet, om det ville være hensigtsmæssigt at give større fleksibilitet til de virksomheder og leverandører, der er veletablerede i et område samt at øge andelen af de støttemidler, der skal tilbagebetales (eksempelvis rentegodtgørelser) i tilfælde af fælles og sammensat finansiering.

3.4.5 Dette rejser også spørgsmålet om, hvorvidt støtte til udviklede regioner ikke er nødvendig, når det drejer sig om grundlæggende infrastruktur. Man bør tage højde for undtagelser og en fleksibel tilgang eksempelvis i de tilfælde, hvor udviklingen af en central og mere udviklet region er nødvendig, for at de omkringliggende territorier kan udvikle sig.

3.4.6 For så vidt angår de foreslåede prioriteter vedrørende støtte af virksomheders og erhvervslivets konkurrenceevne, gentager EØSU, at virksomheder inden for den sociale økonomi yder et vigtigt bidrag til territorial og regional udvikling, hvilket EU-institutionerne har anerkendt i mange officielle dokumenter. EØSU anbefaler at lade den sociale økonomi indgå i de foranstaltninger, der fokuserer på erhvervslivets konkurrenceevne, iværksætterånden, nye forretningsmodeller, uddannelse og undervisning, forskning, teknologisk udvikling og innovation, fremme af beskæftigelse, fremme af energieffektivitet og vedvarende energi og social inklusion.

3.5 Den finansielle ramme

3.5.1 EØSU støtter Kommissionens forslag vedrørende den nye nomenklatur for regioner og andelen af strukturmidler.

3.5.2 EØSU mener, at det er nødvendigt at anvende dele af EFRU-midlerne, som lige nu er øremærket til Connection Europa-Faciliteten med henblik på udvidede grænseoverskridende forbindelser som foreslået i pkt. 3.2.2 ovenfor.

3.5.3 EØSU tilslutter sig Kommissionens forslag, der fastlægger en minimumsandel for hver enkelt kategori af regioner i forbindelse med den europæiske socialfond (ESF) for at øge fondens bidrag til at opnå Europa 2020-strategiens hovedformål. EØSU anbefaler, at ressourcer, der er øremærket til ESF, og som kan investeres i uddannelse og social infrastruktur, i første omgang bør anvendes til integrerede foranstaltninger, der fremmer vækst.

3.5.4 EØSU mener, at koncentrationen af investeringsprioriteter er en god afspejling af Europa 2020-strategien og henviser i den forbindelse til punkt 1.4.5.3, 2.4, 2.5, 2.6 og 2.7 i udtalelsen.

Bruxelles, den 25. april 2012 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Generelle bestemmelser for strukturfondene (Se side 30 i denne EUT, ordfører, Ioannis Vardakastanis).