Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning om forslag til Rådets forordning om fravigelse
af visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 2792/1999 om de nærmere regler og betingelserfor Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (KOM(2001) 62  C5-0077/2001 
2001/0035(CNS))
(Hłringsprocedure)
Europa-Parlamentet,
 der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (KOM(2001) 62) (
1),
 hłrt af Rådet, jf. EF-traktatens artikel 36 og 37 (C5-0077/2001),
 der henviser til forretningsordenens artikel 67, der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget (A5-0190/2001),
1. godkender det således ændrede forslag;
2. opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at fłlge den tekst, Parlamentet har
godkendt;
3. kræver, at der indledes samrådsprocedure, hvis Rådet ikke agter at fłlge den tekst, Parlamentet har
godkendt;
4. anmoder Rådet om fornyet hłring, hvis det agter at ændre Kommissionens forslag i væsentlig grad;5. pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen.
(1) EFT C 154 E af 29.5.2001, s. 278.
14. Udvikling af delegationstjenesten
A5-0199/2001
Europa-Parlamentets beslutning om meddelelse fra Kommissionen om udvikling af delegations-
tjenesten (KOM(2000) 456  C5-0629/2000  2000/2292(COS))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(2000) 456  C5-0629/2000),
 der henviser til Kommissionens rapport om delegationstjenestens behov på længere sigt af
27. marts 1996 (SEK(1996) 554),
 der henviser til meddelelse fra Kommissionen af 27. marts 1996 om personaleomlægning inden for og
rationalisering af delegationsnetværket (SEK(1996) 554/2),
 der henviser til meddelelse fra Kommissionen af 8. april 1997 om udviklingen af Kommissionens
delegationstjeneste (SEK(1997) 605),
 der henviser til meddelelse fra Kommissionen af 8. april 1998 om en flerårig plan for ressourceallo-
kering til delegationstjenesten (SEK(1998) 1261),
 der henviser til meddelelse fra Kommissionen af 22. juli 1998 om Kommissionens delegationstjeneste
(SEK(1998) 1261),C 53 E/390 DA 28.2.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 14. juni 2001
 der henviser til meddelelse fra Kommissionen af 21. april 1999 om udvikling af delegationstjenesten
(KOM(1999) 180),
 der henviser til meddelelse fra Kommissionen om reformen af forvaltningen af den eksterne bistand
(SEK(2000) 814),
 der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. april 2001 om forebyggelse af konflikter
(KOM(2001) 211),
 der henviser til, at Samarbejdskontoret EuropeAid, som har til opgave at gennemfłre Kommissionens
eksterne bistand, blev etableret den 1. januar 2001,
 der henviser til beslutning af 5. september 2000 om et fælles EF-diplomati (1),
 der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,
 der henviser til betænkning fra Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikker-
hed og Forsvarspolitik og udtalelse fra Budgetudvalget, Budgetkontroludvalget og Udvalget om
Udvikling og Samarbejde (A5-0199/2001),
A. der henviser til, at målsætningen, som Kommissionen og Parlamentet tilslutter sig, om at den fælles
udenrigs- og sikkerhedspolitik skal udvikle sig på en sådan måde, at EU kan spille en vigtig politiskrolle på den internationale scene, ikke blot forudsætter en politisk vilje, men også at der træffes rele-vante afgłrelser, så denne vilje kan omsættes i praksis,
B. der henviser til Kommissionens łnske, som kommer til udtryk i dens meddelelse om forebyggelse af
konflikter, om at EU skal kunne optræde som en troværdig aktłr på den internationale scene, og om,at den for at nå denne målsætning får midler til at træffe fælles afgłrelser med udgangspunkt i enpræcis og nłjagtig analyse af hver enkelt situation,
C. der dog understreger, at det stłrste problem i forbindelse med gennemfłrelsen af den fælles udenrigs-
politik er det demokratiske underskud, som optræder ved beslutningstagningen i EU, idet denne befin-der sig i en sfære, som ligger fuldstændig uden for Fællesskabets procedurer, og at en klar, sammen-
hængende og bevidst fællesskabsorienteret definition af Unionens eksterne aktiviteter vil bidrage til, at
EUs delegationer reelt kan repræsentere Unionens politik og interesser,
D. der henviser til, at det derfor er nłdvendigt at overvinde de betydelige mangler, som delegations-
tjenesten lider under, da den hidtil kun har udviklet sig i enkeltsituationer,
E. der henviser til, at EuropeAid sammen med generaldirektoraterne for hhv. Eksterne Forbindelser og
Udvikling gennemfłrer en ad-hoc decentralisering til Kommissionens delegationer af alle de aktiviteter,
som bedre kan forvaltes på stedet, og forpligter sig med henblik herpå til frem til 2003 at afsætte en
del af sine tjenestemænd til Kommissionens delegationer,
F. der henviser til, at delegationstjenesten nłdvendigvis skal słrge for, at EU optræder samordnet i inter-
nationale organisationer som FN, IMF, Verdensbanken, WTO og tilsvarende organisationer samt iregionale organisationer i Sydamerika, Centralamerika, Afrika osv.,
G. der henviser til, at Parlamentet gentagne gange har udtrykt bekymring over denne situation og i sin
ovennævnte beslutning fastslog, at det var nłdvendigt at udvikle tre områder, nemlig
1) en specialiseret uddannelse af de af Kommissionens tjenestemænd, der skal arbejde inden for
udenrigstjenesten,
2) en udvikling af den juridiske ramme, der regulerer Kommissionens delegationers funktion, og
deres forbindelser med Europa-Parlamentet og Rådet, som dog ikke må svække dens organisa-tionsplan, og
3) en nłdvendig koordination mellem delegationerne og medlemsstaternes ambassader,
(1) EFT C 135 af 7.5.2001, s. 69.28.2.2002 DA C 53 E/391 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 14. juni 2001
H. der dog henviser til, at spłrgsmålet om en bedre uddannelse af EUs fremtidige diplomater langtfra er
det eneste problem, der skal tages op, og at der navnlig må udarbejdes en klarere definition af EUseksterne aktiviteter og foretages en rationalisering med henblik på integration af de organer, der for-valter disse aktiviteter,
I. der henviser til, at de medlemmer af Kommissionen, som er ansvarlige for de eksterne forbindelser, i
juni 2000 enedes om at gennemfłre en generel reform for at etablere en integreret delegationstjeneste,og at kommissær Chris Patten på Parlamentets plenarmłde den 5. september 2000 lovede, at Kom-missionen i lłbet af fłrste halvdel af 2001 ville udarbejde en meddelelse om delegationstjenesten, hvor
der specielt ville blive taget hensyn til Parlamentets ovennævnte beslutning,
J. der henviser til, at da Kommissionen endnu ikke har forelagt et mere ambitiłst initiativ, błr Parla-
mentet allerede nu udtale sig om ovennævnte meddelelse om udvikling af delegationstjenesten, hvissigte er begrænset til nettet af delegationer og disses personale,
K. der henviser til, at i de henved 50 lande hvor næsten ingen af medlemsstaterne er repræsenteret, kan
Unionen etablere EU-ambassader, som repræsenterer såvel Unionens som samtlige medlemsstatersinteresser,
L. der henviser til, at Parlamentet i kraft af en speciel reserve, som har været opfłrt på budgettet siden
1997, har fået mulighed for at planlægge delegationstjenesternes funktion i overensstemmelse med enoverordnet plan, som omfatter vertikal og horisontal personaleomfordeling i forhold til de politiske ogbudgetmæssige prioriteter, ved at styrke personalets rolle og effektivitet gennem uddannelse og sam-mensætning,
M. der henviser til, at Unionen skal have en ambitiłs og effektiv delegationstjeneste til at udfłre de
prioriterede opgaver, den pålægges i henhold til subsidiaritetsprincippet, især stłtte til tredjelande,
N. der henviser til, at delegationerne skal sikre fællesskabsstłttens synlighed for tredjelandene i kraft af en
rolle og en sammensætning, der varierer, alt efter hvorvidt stłtten drejer sig om politisk repræsenta-
tion, łkonomisk bistand eller łkonomisk formidling,
O. der henviser til, at Kommissionens ovennævnte meddelelser, som har til formål at udvikle og styrke
Unionens delegationstjeneste, er en vigtig brik i reformen i det omfang, den har til formål at fremmeiværksættelsen af eksterne politikker, sådan som Parlamentet krævede det i forbindelse med2001-budgetproceduren,
P. der henviser til, at reformen af delegationstjenesten skal ske med et uændret antal ansatte, men at den
ikke kan gennemfłres med uændrede omkostninger i betragtning af de udgifter, som omfordelingsfor-anstaltningerne medfłrer,
1. understreger, at den helt afgłrende målsætning for Kommissionens delegationstjeneste skal være en
effektiv forvaltning af EUs eksterne bistandsprogrammer, bl.a. humanitær bistand, udviklingsbistand, tek-niske og faglige bistandsprogrammer og fłrtiltrædelsesstłtte;
2. er enig i, at der må foretages en yderligere dekoncentration og decentralisering af Kommissionens
eksterne bistand, en målsætning, den allerede slog fast i meddelelsen om forvaltningen af den ekstenebistand, og som den gentager i den foreliggende meddelelse, uden at det dog må indebære en forłgelseaf overflłdigt bureaukrati,
3. erkender, at en decentralisering kræver flere menneskelige ressourcer til delegationerne, som ikke kan
dækkes fuldstændigt med de stillinger, der bliver frigjort i forbindelse med de foreslåede reorganiseringerog regionaliseringer, men henviser til, at den politiske afgłrelse om at styrke EUs politiske tilstedeværelsesom krævet af Parlamentet, forudsætter tilsagn om de nłdvendige ressourcer;
4. fastslår, at vanskelighederne i forbindelse med en yderligere decentralisering ikke kun udspringer af
manglen på menneskelige ressourcer, men at det også er nłdvendigt at forbedre edb-udstyret og at træffede nłdvendige supplerende foranstaltninger som f.eks. en politik for ansættelse, uddannelsesplaner og enændring af procedurerne for kontrol- og revisionsordninger;C 53 E/392 DA 28.2.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 14. juni 2001
5. erkender desuden, at decentraliseringen forudsætter tilstrækkelige budgetmidler for at sikre, at lokalt
ansatte kan ansættes med kontrakter af en rimelig varighed,
6. foreslår, at definitionen af tjenestemændenes ansvar udvides med hensyn til tilpasning af delegations-
personalets profil og dets opgaver, opfłlgning af og kontrol med arbejdet, stłtte fra hovedkvarteret, udar-bejdelse af håndbłger og ensartede procedurer og synlighed i delegationernes aktiviteter;
7. opfordrer Kommissionen til i forståelse med Parlamentet at foreslå en hensigtsmæssig retlig ramme for
regulering af forbindelserne mellem Parlamentet og delegationerne, som skal indeholde bestemmelser om:
a) etablering af regelmæssige informationskanaler mellem delegationerne og Parlamentet, som kunne
bestå i periodiske beretninger, som delegationerne sender via Parlamentets formandskab eller viaUdvalget om Udenrigsanliggender, som også skulle være ansvarligt for at formidle disse oplysningertil de kompetente interparlamentariske delegationer,
b) at sikre i praksis, at delegationernes ledere giver młde for de tilsvarende instanser i Parlamentet, når de
politiske omstændigheder tilsiger det, og at de, inden de overtager deres hverv, som fast regel givermłde i Parlamentets Udvalg om Udenrigsanliggender, for at głre rede for deres mål og drłfte demmed medlemmerne,
c) at EUs delegationer som fast regel deler ansvaret i forbindelse med besłg af officielle missioner fra
Parlamentet, ligesom de i forbindelse med Parlamentetsmedlemmers besłg og missionsrejser skal havepligt til at yde bistand med det parlamentariske arbejde,
d) Kommissionen forelægger Parlamentet og Rådet en årlig beretning om delegationernes arbejde;
8. opfordrer Kommissionen til i sin kommende meddelelse omhyggeligt at głre rede for en plan for
reform af uddannelsen af de tjenestemænd, der skal arbejde i delegationstjenesten i overensstemmelse medde retningslinjer, som Parlamentet opstillede i sin ovennævnte beslutning af 5. september 2000;
9. håber i denne forbindelse, at der i lłbet af de kommende måneder vil blive indkaldt til et młde
mellem de diplomatiske uddannelsessteder i EU og de ansvarlige EU-instanser med henblik på at drłfteuddannelsesprogrammer for tjenestemændene, oprettelse af en EU-diplomatskole og en ordning med »over-gange« mellem EUs delegationstjeneste og medlemsstaternes diplomatiske tjenester;
10. mener, at såvel Kommissionens delegationstjeneste som de enkelte delegationer błr spille en aktiv
rolle for at sikre, at Den Europæiske Union optræder mere koordineret i international sammenhæng og ide forskellige internationale organisationer;
11. opfordrer i denne sammenhæng formandskabet til at tage dette spłrgsmål op under en kommende
samling i Rådet (generelle anliggender) for at undersłge, om medlemsstaterne er indstillet på at styrke EUssynlighed og effektivitet, især med henblik på en bedre koordinering af de forskellige ambassaders samar-bejde med EUs delegationer og udarbejdelse af forslag for at fremme fælles repræsentationer i de tilfælde,hvor det er muligt;
12. opfordrer Kommissionen til at stille mere konkrete forslag, enten i form af en omfordeling af de
eksisterende stillinger eller ved at oprette yderligere stillinger og at skabe en bedre balance mellem fast-ansatte tjenestemænd og lokalt ansatte i delegationerne;
13. opfordrer Rådet og Kommissionen til at undersłge de forskellige fremgangsmåder, som kan anven-
des til etablering af et effektivt system for integrering af de nationale udlandstjenester i Fællesskabets dele-gationstjeneste, herunder en gradvis integrering af medlemsstaternes diplomater i Fællesskabets delegations-tjeneste;28.2.2002 DA C 53 E/393 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 14. juni 2001
14. går ind for oprettelse af regionale delegationer, som skal varetage funktioner over for flere tilstł-
dende lande; głr imidlertid opmærksom på, at dette kræver, at der i delegationerne skal være særligtuddannet personale i overensstemmelse med EUs interesser i det pågældende område, ganske særlig iforbindelse med stłtte til demokratiseringsprocessen og menneskerettighederne;
15. mener, at det trods alt er nłdvendigt at opretholde delegationer i de lande, som spiller en positiv
rolle i den demokratiske proces og ved overholdelsen af menneskerettighederne i den pågældende regionalesammenhæng;
16. opfordrer til, at det overvejes at etablere diplomatiske repræsentationer for Den Europæiske Union i
de tredjelande, hvor mindst fire medlemsstater har diplomatiske repræsentationer;
17. er enig i, at det er nłdvendigt at overveje muligheden af at åbne delegationer i en række lande for at
styrke EUs tilstedeværelse i f.eks.
a) Sydłstasien, hvor der skal tages omhyggeligt stilling til Singapore, som er EUs femtende vigtigste
handelspartner, og Taiwan (som det blev foreslået i den liste med prioriteringer for åbningen af nyedelegationer (SEK(1998) 1261) som Kommissionen vedtog i 1998), der er EUs fjortende vigtigstehandelspartner,
b) landene i den arabiske og islamiske verden, eftersom Kommissionen ikke har en eneste repræsentation
i Golfområdet, hvorfor det ville være hensigtsmæssigt at oprette en delegation i Saudi-Arabien (somforeslået i listen med prioriteringer fra 1998) og i Iran, hvilket vil kunne lette dialogen mellem produ-center og forbrugere af olie og gas og fremme de demokratiske reformer,
c) Latinamerika, hvor der błr etableres delegationer (som foreslået i listen med prioriteringer fra 1998) i
Paraguay og især i Ecuador på grund af den betydelige indvandring fra dette land til Den Europæiske
Union;
18. betragter det som indiskutabelt, at der skal åbnes en delegation i Schweiz, som i 1999 var EUs
næststłrste handelspartner;
19. opfordrer Kommissionen til at opfylde sit tilsagn om i lłbet af fłrste halvdel af 2001 at vedtage en
meddelelse, hvor der głres rede for delegationstjenesten som sådan under hensyntagen til den ovennævntebeslutning og til denne beslutning;
Budgetaspekter
20. bemærker, at de af Kommissionen foreslåede retningslinjer går i samme retning som de krav, Parla-
mentet gentagne gange har fremsat gennem de seneste år; understreger, at forslagene imidlertid er kende-tegnet ved manglende ambitioner, klarhed og budgetstringens;
21. advarer Kommissionen mod enhver forhaling af vedtagelsen af konkrete og ambitiłse ledsagefor-
anstaltninger vedrłrende en massiv vertikal omfordeling (fra hovedkvarteret til delegationerne) og en hori-sontal omfordeling (mellem delegationerne) med udgangspunkt i Unionens politiske og budgetmæssigeprioriteter; henviser til, at en sådan forhaling kunne være til skade for de i meddelelsen foreslåede retnings-linjer;
22. konstaterer, at det erklærede mål i form af decentralisering af forvaltningen af programmerne virker
vanskeligt foreneligt med den aktuelle afvikling af projektcyklussen, som i hłj grad er baseret på, at Kom-missionens centrale tjenestegrene overdrager gennemfłrelsesopgaverne i underentreprise til privatretligejuridiske personer; forventer, at Kommissionen hurtigt kommer med forslag, der klarlægger de respektiveansvarsområder for dens centrale tjenestegrene, de decentraliserede tjenestegrene og de private intervene-rende i cyklussen;
23. vil omhyggeligt påse, at reformen af delegationstjenesten tilgodeser de præstationsmål, som budget-
myndigheden har fastsat i 2001, via en forbedring af projektcyklussen, fjernelse af det tunge bureaukrati,gennemsigtighed i delegationskæden, opretholdelse af den politiske kontrol i Kommissionen samt sikringaf, at de opgaver, der falder ind under Kommissionens vurderingsbefłjelser, helt forbeholdes for det tjene-stemandsansatte personale;C 53 E/394 DA 28.2.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 14. juni 2001
24. opfordrer Kommissionen til at undersłge bestemmelserne for tildeling af driftskapital svarende til en
procentdel (på mellem 5 og 10 %) af den overordnede programmerede stłtte til de lande, der modtagerfællesskabsstłtte, uden tidsspilde under gennemfłrelsen af programmerne;
25. forventer, at Kommissionen fremkommer med et forslag til en nłjagtig tidsplan over iværksættelsen
af foranstaltningerne i forbindelse med omfordeling og harmonisering af forholdet mellem tjenestemændog lokalt ansatte med udgangspunkt i en klar definition af delegationernes rolle og omfanget af de stłtte-foranstaltninger, de gennemfłrer;
26. głr opmærksom på, at det næppe har nogen betydning, at der er relativt få af Kommissionens
personale, der er ansvarligt for udviklingsstłtte, eftersom Kommissionens indsats er grundlæggende forskel-lige fra medlemsstaternes, i det omfang den hviler på en massiv anvendelse af underleverandłrer;
27. er bevidst om de ekstraomkostninger, der er forbundet med det omfordelte personales udsendelse
og mobilitet, men mener, at omkostningerne ikke må være en hindring for gennemfłrelsen af denneforanstaltning;
28. erklærer derfor, at eventuelle krav om yderligere personale, der henvises til i punkt 3 og 12, kun
kan retfærdiggłres inden for rammerne af en overordnet reform af projektcyklussen, som omfatter enmere direkte deltagelse af Kommissionens tjenestegrene i forvaltningen af programmerne;
29. vil vurdere Kommissionens fremskridt i forbindelse med 2002-budgetproceduren og gennem-
fłrelsen af 2001-budgettet og har til hensigt at anvende de instrumenter, som budgetmyndigheden harstillet til rådighed, for at garantere en væsentlig forbedring af Unionens bistand til tredjelande.
Kommissionens handlingsplan
30. opfordrer Kommissionen, som har gennemfłrt en benchmark-undersłgelse af delegationstjenesten i
medlemsstaterne, til at forelægge en handlingsplan senest den 15. oktober 2001 med en klar tidsplan forde foranstaltninger, der er truffet eller planlagt, at udarbejde en årlig rapport om fremskridtene til Parla-mentet og i sin handlingsplan at tage hensyn til fłlgende ti punkter:
31. Erklæring: glæder sig over, at delegationerne i forbindelse med dekoncentrationen vil få tildelt et
stłrre ansvar for projekternes gennemfłrelse og finansielle forvaltning; henviser til punkt 10, afsnit II, i sinbeslutning af 4. april 2001 om decharge (
1), hvor de enkelte delegationsledere opfordres til:
a) fłrste gang den 1. juni 2001 at undertegne en erklæring om, at der er indfłrt tilstrækkelig intern
kontrol
b) fłrste gang den 1. marts 2002 at undertegne en erklæring om, at alle de midler, som han/hun er
ansvarlig for, så vidt han/hun ved, er blevet anvendt i overensstemmelse med principperne om for-svarlig og effektiv forvaltning;
32. Arbejdsopgaver og jobbeskrivelse: beklager, at en uklar definition af ansvarsområder hidtil har stået
i vejen for forvaltningen af den samlede bistandsindsats; opfordrer til, at der udarbejdes en beskrivelse af
arbejdsopgaverne og en klar definition af de enkelte kategoriers opgaver, både når det gælder de ansatte ihovedkvarteret og i marken, som er involveret i projekterne;
33. Omplacering mellem de eksisterende delegationer: understreger behovet for at tage de ressourcer,
som er tildelt delegationerne, op til revision; henviser til punkt 9, nr. vii, i sin beslutning om decharge,hvori Parlamentet opfordrer Kommissionen til at viderefłre det omstruktureringsprogram, der indledtes i1996, og hvorefter 70 faste stillinger blev fordelt mellem delegationerne, og 50 mellem de centrale tjene-ster og delegationerne; glæder sig over, at 31 eller næsten en fjerdedel af delegationerne nu har et regionaltansvar;
34. Behov for nye delegationer: minder om, at Kommissionen i 1998 godkendte en liste over priorite-
ringer i forbindelse med åbning af nye delegationer i Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Make-donien, Saudiarabien, Malaysia, Uzbekistan, Schweiz, Taiwan, Paraguay og Ecuador; bemærker, at EU ikkehar nogen repræsentation i en række nłgleområder, heriblandt Sydłstasien, Centralasien og Golfstaterne;28.2.2002 DA C 53 E/395 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 14. juni 2001
(1) »Vedtagne tekster«, punkt 4.
bemærker, at Kommissionen i sin ændringsskrivelse til budgettet for 2001 anmodede om i alt 261 nye
A-stillinger, hvoraf 40 skulle anvendes til styrkelse af de eksisterende delegationer; opfordrer til oprettelseaf delegationer i områder, som er af politisk og łkonomisk betydning for EU;
35. Overdreven centralisering: understreger kontrasten mellem den yderst centraliserede beslutningstag-
ningstradition i Kommissionen og den tilsvarende tradition i andre lande som Sverige, Det Forenede Kon-gerige, Nederlandene og USA (USAID), hvor der overdrages et langt stłrre ansvar til personalet i mar-ken (
1); bemærker, at der i Ting-rapporten fra analysegruppen om forbindelserne mellem hovedsædet og
delegationerne fra 1998 blev henstillet til en udvidelse af de ansattes ansvarsområder; glæder sig over, atyderligere 23 delegationer, heriblandt delegationen i Jerusalem, i forbindelse med den fłrste fase af decen-traliseringen er blevet udvalgt til at modtage direkte łkonomiske befłjelser; anmoder Kommissionen om atforelægge planer om de efterfłlgende faser af decentraliseringen for alle de andre delegationer;
36. Intern ekspertise: bemærker, at ifłlge Revisionsretten er der i delegationerne i Asien, Latinamerika
og Middelhavslandene mangel på personale med kendskab til finansforvaltning i almindelighed og udbudog indgåelse af kontrakter i særdeleshed; bemærker, at kontorerne for faglig bistand som f.eks. Meda-hol-dene både i hovedsædet og i marken har været udsat for betydelig udskiftninger og tab af intern ekspertise;opfordrer til, at tjenestemænd og lokalt ansatte får en relevant efteruddannelse;
37. Kvalitetskontrol: tager til efterretning, at Kommissionen har erkendt behovet for at forbedre kvalite-
ten af programmeringen for de enkelte lande ved at oprette en kvalitetsstłttegruppe på tværs af tjeneste-grenene (IQSG) under Generaldirektoratet for Udvikling; forventer, at det med IQSG kan sikres, at strate-gipapirer og nationale vejledende programmer vil være af tilsvarende hłj kvalitet; understreger, at der erbehov for indikatorer for klart definerede mål og resultater for at lette kontrollen og den efterfłlgendeevaluering;
38. Overvågning og evaluering:
a) beklager, at selve formen, administrative anliggender og kvantitative faktorer i det nuværende input-
orienterede system har forrang frem for indholdet, konsekvensundersłgelser og kvalitative indikatorer;
konstaterer, at manglen på en klar definition af ansvaret og anvendelsen af forældede metoder for
fremsendelse resulterer i tidsspilde, når dokumenter sendes frem og tilbage mellem aktłrerne; opfor-drer til, at delegationerne med anvendelse af de mest effektive metoder fłrer kontrol med gennem-fłrelsen af de aktioner og foranstaltninger, som træffes af de modtagende regeringer, og i stłrst muligudstrækning głr brug af informationsteknologi og telekommunikation;
b) glæder sig over kvaliteten af den finansielle kontrol, som gennemfłres af delegationen i Sarajevo;
henviser til de problemer, der nævnes i ovennævnte dechargebeslutnings punkt 9, stk. x) og xi) omKommissionens repræsentation i Stockholm og i Washington-delegationen; anmoder om, at der fore-tages forebyggende kontroller af eventuelle fiktive kontrakter og istandsættelser af andre delegationershjemsteder;
c) konstaterer, at der er gennemfłrt kontroller af Generalinspektoratet, som for nylig har set på delega-
tionerne i Angola, Bolivia, Bosnien, Gambia, Lesotho, Malawi, Nicaragua, Pakistan, Rumænien,Senegal, Swaziland, Schweiz og Tanzania; anmoder om, at sammenfatninger af tidligere undersłgelserog planlagte fremtidige kontroller forelægges for Budgetkontroludvalget;
39. Forvaltningsinstrumenter: bemærker, at AVS-delegationerne anvender en håndbog for grundlæg-
gende procedurer, som er fra 1978; beklager, at der ikke findes nogen procedurehåndbog for delegatio-
nerne i Asien og Middelhavslandene; opfordrer Kommissionen til at ajourfłre og konsolidere håndbłgerneog offentliggłre dem på sit websted; konstaterer, at regnskaberne i langt de fleste af delegationerne frem-sendes manuelt, idet de fleste ikke har adgang til Kommissionens centrale regnskabssystem SINCOM II;opfordrer Kommissionen til at indfłre et pålideligt og bredt forvaltningsinstrument;
(1) Revisionsrettens særberetning nr. 21/200, EFT C 57 af 22.2.2001.C 53 E/396 DA 28.2.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 14. juni 2001
40. Synlighed: bemærker, at en række delegationer har taget initiativ til at offentliggłre deres aktiviteter
på deres egne websteder; opfordrer Kommissionen til at głre dette lettere for de delegationer, som ikke harde tilstrækkelig ressourcer.
41. mener, at flaskehalse i forbindelse med besættelse af stillinger ikke lłses ved at lukke eller nedgra-
dere delegationer, da dette kun skaber nye flaskehalse; i stedet må der iværksættes flere omstruktureringerend forudset, herunder łget anvendelse af midlertidigt ansatte samt B- og C-tjenestemænd og især påAVS-området flere lokalt ansatte;
42. glæder sig over Kommissionens forslag om at anvende flere lokalt ansatte, herunder lokalt ansatte til
teknisk bistand, men mener, at EU-delegationerne i udviklings-landene błr głre en særlig indsats for at łgeantallet af mulige ansłgere ved at tilbyde særlige uddannelseskurser, så mulighederne for at ansætte kvali-ficeret og universitetsuddannet lokalt personale łges;
43. mener, at Kommissionens strategi generelt błr tage hensyn til Rådets opfordring om łget inddra-
gelse af statslige og ikke-statslige organisationer fra medlemsstaterne; der må især tages hensyn tilngoernes łgede muligheder med 2001-budgettet for at słge finansiering til projekter bl.a. over de regio-nale budgetposter til Asien, Latinamerika og Sydafrika, hvilket stiller særlige krav til delegationernes eks-pertise;
44. mener, at et bedre samarbejde mellem delegationerne og medlemsstaterne er nłdvendigt for at
kunne udmłnte den łnskede komplementaritet mellem EU-bistanden og medlemsstaternes bistand; dettesamarbejde har særlig betydning for planlægningen af de forskellige fællesskabsinitiativer i udviklingslan-dene;
45. mener, at det regionale samarbejde er et vigtigt mål for udviklingssamarbejdet og derfor må sikres et
udvidet materiale- og personalemæssigt fundament; dette synes med den nuværende regionalkontormodel,som ikke bygger på det indholdsmæssige, men fłrst og fremmest på overvejelser omkring personalebe-
sparelser, ikke at være tilfældet; på grund af kommunikations- og transportproblemerne er det især i de
enkelte AVS-lande absolut nłdvendigt med en permanent repræsentation; der er derfor brug for regional-kontormodeller, der orienterer sig efter de udviklingspolitiske krav;
46. opfordrer indtrængende Kommissionen til at forelægge det bebudede flerårige program for delega-
tioner, der i hłjere grad skal inddrages i decentraliserings-programmet, og også knytte dette til de udvik-lingspolitiske målsætninger;
*
**
47. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen og Rådet.
15. EUs olieforsyning
A5-0163/2001
Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens meddelelse om EUs olieforsyning
(KOM(2000) 631  C5-0739/2000  2000/2335(COS))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(2000) 631  (C5-0739/2000), der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,28.2.2002 DA C 53 E/397 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 14. juni 2001