DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS UDTALELSE

af 7. september 2021

om et forslag til et direktiv om ændring af direktiv 2013/34/EU, direktiv 2004/109/EF, direktiv 2006/43/EF og forordning (EU) nr. 537/2014 for så vidt angår virksomheders bæredygtighedsrapportering (CON/2021/27)

(2021/C 446/02)

Indledning og retsgrundlag

Den Europæiske Centralbank (ECB) modtog den 29. juni 2021 en anmodning fra Europa-Parlamentet om en udtalelse om et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2013/34/EU, direktiv 2004/109/EF, direktiv 2006/43/EF og forordning (EU) nr. 537/2014 for så vidt angår virksomheders bæredygtighedsrapportering (1) (herefter »direktivforslaget«).

ECB’s kompetence til at afgive udtalelse fremgår af artikel 127, stk. 4 og artikel 282, stk. 5, i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde, da direktivforslaget indeholder bestemmelser, som er omfattet af ECB’s kompetenceområde, herunder navnlig gennemførelsen af den monetære politik i henhold til traktatens artikel 127, stk. 2, første led, og artikel 282, stk. 1, tilsynet med kreditinstitutter i henhold til traktatens artikel 127, stk. 6, og bidraget til den smidige gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende det finansielle systems stabilitet i henhold til i traktatens artikel 127, stk. 5. I overensstemmelse med artikel 17.5, første punktum, i forretningsordenen for Den Europæiske Centralbank er denne udtalelse vedtaget af ECB’s Styrelsesråd.

1. Generelle bemærkninger

1.1 ECB glæder sig over direktivforslagets målsætning om at forbedre kvantiteten, kvaliteten og tilgængeligheden af bæredygtighedsrelaterede oplysninger som led i Europa-Kommissionens bredere dagsorden for bæredygtig finansiering ( 2 ) og i overensstemmelse med målene i den europæiske grønne pagt ( 3 ) . ECB glæder sig endvidere over den tidsplan, der er fastsat i direktivforslaget, navnlig vedtagelsen af det første sæt standarder for bæredygtighedsrapportering senest i oktober 2022.

1.2 Den Europæiske Unions (EU’s) nuværende ordning for offentliggørelse af oplysninger om bæredygtighed sikrer ikke tilstrækkelige, konsekvente og sammenlignelige oplysninger for den private sektor eller de offentlige myndigheder. Interessenterne kan ikke vurdere, hvordan virksomhederne påvirker bæredygtigheden og i særdeleshed klimaændringerne. Bedre oplysninger om fremadrettede indikatorer vil ikke blot gøre det muligt for interessenterne at overvåge de fremskridt, som virksomhederne gør med hensyn til at tilpasse deres forretningsmodeller og drift til en kurs, der er i overensstemmelse med en kulstoffattig og senere kulstofneutral økonomi, som omhandlet i den europæiske grønne pagt, men også bidrage til at vurdere risici for virksomheder som følge af potentielle værdijusteringer af aktiver i tilfælde af, at kursen ikke holdes. I den forbindelse støtter og supplerer direktivforslaget de oplysninger, som virksomhederne skal offentliggøre i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 ( 4 ) (herefter »taksonomiforordningen«), og bringer EU’s økonomi tættere på målene i den europæiske grønne pagt.

1.3 De standarder for oplysninger om bæredygtighed, der i øjeblikket gælder på de finansielle markeder, er utilstrækkelige til at sikre, at bæredygtighedsrelaterede finansielle risici forstås korrekt og prisfastsættes fuldt ud af alle markedsdeltagere. Den begrænsede kvalitet og kvantitet af oplysninger om bæredygtighed på virksomhedsniveau begrænser de oplysninger, der er tilgængelige for investorer og deltagere på de finansielle markeder. Den mindsker gennemsigtigheden, øger informationsasymmetrien, skader sammenligneligheden og hæmmer generelt udviklingen af bæredygtig finansiering og informerede investeringsbeslutninger. Som det også fremgår af betragtningerne til direktivforslaget, kan flere investeringsbeslutninger, der ikke tager tilstrækkeligt hensyn til bæredygtighedsrelaterede risici, desuden føre til aggregerede og forstærkede virkninger, der potentielt kan skabe systemiske risici, der truer den finansielle stabilitet ( 5 ) . Desuden forhindrer virksomhedernes mangelfulde oplysninger om bæredygtighed lovgiverne, tilsynsmyndighederne, myndighederne med ansvar for finansiel stabilitet og centralbankerne i at vurdere eksponeringen mod bæredygtigheds- og navnlig klimarelaterede risici for virksomheder og kredit- og finansieringsinstitutter, der bruger virksomhedernes oplysninger til at træffe finansieringsafgørelser. ECB mener derfor, at direktivforslaget er et nødvendigt skridt til at afhjælpe den mangel på data, der i øjeblikket hindrer udviklingen af passende bæredygtighedspolitikker samt rammer for risikovurdering og risikoovervågning for den finansielle sektor ( 6 )

1.4 ECB betragter direktivforslaget som et vigtigt skridt hen imod fuldførelsen af kapitalmarkedsunionen og navnlig udviklingen af integrerede, betydelige og modne grønne kapitalmarkeder i EU, der rækker ud over nationale grænser ( 7 ) . En grøn kapitalmarkedsunion vil yderligere styrke EU’s rolle på de grønne kapitalmarkeder på verdensplan ( 8 ) og dermed styrke euroens rolle som en global valuta. Ved at skabe fælles standarder og infrastrukturer for grønne kapitalmarkeder i EU vil den således kunne fungere som en katalysator for integrationen af EU’s kapitalmarkeder som helhed ( 9 ) . En standardiseret og direkte offentliggørelse af oplysninger (om bæredygtighed) er navnlig en forudsætning for at sikre, at investorerne har solide og sammenlignelige data, der kan danne grundlag for deres investeringsbeslutninger, og afgørende for at fremme allokeringen af kapital til de mest eftertragtede projekter i hele EU i overensstemmelse med målene for det indre marked. Den deraf følgende øgede allokering af kapital kan bidrage til at forbedre den private grænseoverskridende risikodeling og EU-økonomiens modstandsdygtighed ( 10 ) . I den forbindelse glæder ECB sig også over, at oplysninger om bæredygtighed, som virksomhederne offentliggør, i henhold til direktivforslaget skal medtages i det kommende fælles europæiske adgangspunkt ( 11 ) . Ved at integrere bæredygtighedsoplysninger med finansielle data vil der blive skabt en »one-stop-shop« for alle kritiske oplysninger om en virksomhed, herunder dens miljøvenlighed, hvilket vil gavne ikke blot investorer, men alle private og offentlige interessenter, der er interesserede i regnskabs- og bæredygtighedsrapportering.

1.5 ECB støtter de foreslåede krav om, at store EU-virksomheder og virksomheder, der er noteret på EU’s regulerede markeder, herunder kreditinstitutter, skal offentliggøre en række bæredygtighedsmål og de fremskridt, de gør i retning af at nå dem. Den risiko for dårligt omdømme, som virksomheder, der ikke overholder deres forpligtelser til at tilpasse sig til Parisaftalen, står over for, vil bidrage til at fremme markedsdisciplinen og være et vigtigt incitament i kreditinstitutternes risikostyrings- og tilpasningsstrategier.

1.6 For at forbedre gennemsigtigheden og fremme en passende tilsynsmæssig overvågning, navnlig af klima- og miljørelaterede risici, mener ECB også, som det foreslås i Kommissionens nye strategi for bæredygtig finansiering ( 12 ) , at finansielle institutioner bør offentliggøre deres planer for omstilling til bæredygtighed og dekarbonisering, herunder mellemfristede og langsigtede mål samt oplysninger om, hvordan de planlægger at reducere deres miljøaftryk. Dette vil kunne være et effektivt redskab til at styre det finansielle system i retning af klare milepæle for at opnå overensstemmelse med målet om at begrænse den globale opvarmning til 1,5 °C som fastsat i Parisaftalen. De kompetente myndigheder bør have værktøjer til at overvåge og reagere på de risici, der opstår som følge af manglende overensstemmelse mellem kreditinstitutternes porteføljer og omstillingsmålene.

2. Direktivforslagets relevans for ECB’s og Eurosystemets mål og opgaver

2.1 Bæredygtighedsrelaterede spørgsmål, navnlig klimaændringer, kan påvirke den måde, hvorpå centralbankerne opfylder deres mandater, jf. nedenfor ( 13 ) . Som led i sine tilsynsopgaver og sit bidrag til finansiel stabilitet støtter ECB EU’s politiske bestræbelser på at gøre det nemmere at identificere og styre finansielle risici i forbindelse med bæredygtighed med henblik på at øge kreditinstitutternes sikkerhed og soliditet og det finansielle systems stabilitet. I den forbindelse vil tilstrækkeligt omfattende og detaljerede oplysninger om miljørisici også gøre det nemmere at fastsætte markedsprisen på de dermed forbundne risici i overensstemmelse med princippet om en åben markedsøkonomi ( 14 ) . Desuden vil en sådan oplysningspraksis også styrke Eurosystemets muligheder for at overvåge og vurdere klimaændringernes indvirkning på transmissionen af pengepolitikken.

2.2 Relevans for pengepolitikken

2.2.1 Klimaændringerne og omstillingen til en mere bæredygtig økonomi påvirker udsigterne for prisstabilitet, som er ESCB’s hovedmål, idet de påvirker makroøkonomiske indikatorer såsom inflation, produktion, beskæftigelse, renter, investeringer og produktivitet samt den finansielle stabilitet og transmissionen af pengepolitikken ( 15 ) . Fysiske risici og omstillingsrisici i forbindelse med klimaændringer kan bl.a. påvirke værdiansættelsen af virksomhederne og deres kreditværdighed med afsmittende effekter på kreditinstitutter og det finansielle system ( 16 ) . Metoderne til vurdering af omfanget af de klimarelaterede risici for bankerne og den finansielle stabilitet er ganske vist stadig under udvikling, men de foreliggende skøn tyder på, at virkningen af disse risici sandsynligvis vil være betydelig ( 17 ) . Dette kan igen påvirke transmissionen af pengepolitikken, f.eks. gennem strandede aktiver og pludselige prisjusteringer af klimarelaterede finansielle risici. Med hensyn til banksektoren kan værdien af sikkerhedsstillelse desuden blive reduceret, og der kan opstå kredittab, hvilket kan påvirke kreditinstitutternes og andre finansielle formidleres kapital- og likviditetspositioner og derved svække deres evne til at kanalisere midler til realøkonomien. Network of Central Banks and Supervisors for Greening the Financial System (NGFS) anbefaler derfor, at centralbankerne tager hensyn til klimaændringernes mulige indvirkning på økonomien. NGFS anfører, at disse virkninger kan være relevante for pengepolitikken, også selv om de først opstår på den anden side af pengepolitikkens konventionelt mellemlange tidshorisont ( 18 )

2.2.2 Endvidere skal Eurosystemet, når det forfølger sit mål om prisstabilitet, sikre en passende risikobeskyttelse af sin balance gennem sin risikostyringsramme. Eurosystemet er derfor nødt til at identificere, overvåge og begrænse de risici, der er forbundet med dets modparter, den sikkerhed, det accepterer i sine markedsoperationer, og dets beholdninger af aktiver hidrørende fra egentlige købs- eller salgsforretninger, herunder i forbindelse med dets ikke-pengepolitiske portefølje.

2.2.3 I den forbindelse vil bedre praksisser for virksomheders offentliggørelse af oplysninger om bæredygtighed i væsentlig grad forbedre Eurosystemets muligheder for at overvåge og vurdere klimaændringernes indvirkning på transmissionen af pengepolitikken, afhjælpe de klimarelaterede finansielle risici, som det allerede har på sin balance, og sikre en passende risikobeskyttelse af Eurosystemets balance.

2.2.4 Som bebudet i handlingsplanen om at medtage klimaændringshensyn i sin pengepolitiske strategi ( 19 ) vil Eurosystemet desuden indføre oplysningskrav for aktiver i den private sektor som et nyt belånbarhedskriterium eller som grundlag for en differentieret behandling af sikkerhedsstillelse og køb af aktiver. Sådanne krav vil tage hensyn til EU’s politikker og initiativer, herunder direktivforslaget, og vil dermed fremme en konsekvent praksis for offentliggørelse på markedet.

2.3 Relevans for den finansielle stabilitet

2.3.1 Direktivforslagets mål om at sikre pålidelige, konsekvente og sammenlignelige oplysninger om virksomheders eksponering over for klimarelaterede risici på tværs af forskellige sektorer er en forudsætning for at kunne foretage en nøjagtig vurdering af de finansielle risici som følge af klimaændringer ( 20 ) . Bedre bæredygtighedsrelaterede oplysninger baseret på ensartede rapporteringsstandarder og indgivet i maskinlæsbar form vil i væsentlig grad forbedre ECB’s muligheder for at overvåge og afhjælpe klimaændringernes indvirkning på den finansielle stabilitet.

2.4 Relevans for tilsynet med kreditinstitutter

2.4.1 Signifikante institutter, som ECB fører direkte tilsyn med, forventes at offentliggøre væsentlige klimarelaterede risici ( 21 ) . De forventes navnlig at oplyse om udledningen af drivhusgasser for hele koncernen, herunder downstreamemissioner, samt nøgleresultatindikatorer (KPI’er) og centrale risikoindikatorer (KRI’er), som de anvender med henblik på strategifastsættelse og risikostyring ( 22 ) . Det er desuden ECB’s målsætning at udvikle nye indikatorer, der bidrager til at vurdere kreditinstitutternes CO2-fodaftryk ( 23 )

2.4.2 I overensstemmelse med kravene i artikel 449a i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 ( 24 ) (herefter »kapitalkravsforordningen« eller »CRR«) offentliggjorde Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) i marts 2021 et udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder (ITS) ( 25 ) , som foreslår sammenlignelige kvantitative oplysninger om klimarelaterede omstillingsrisici og fysiske risici for visse kreditinstitutter, herunder oplysninger om eksponeringer mod kulstofrelaterede aktiver og aktiver, der er udsat for kroniske og akutte klimaændringer.

2.4.3 Derfor er pålidelige og sammenlignelige klima- og miljødata fra virksomheder afgørende for, at finansielle institutioner, herunder kreditinstitutter, på korrekt vis kan beregne og efterfølgende offentliggøre klima- og miljøparametre, herunder oplysninger, der er relevante i henhold til tilsynsrammen. Forslaget om at udvide det nuværende anvendelsesområde for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/95/EU ( 26 ) (herefter »direktivet om ikke-finansiel rapportering« eller »NFRD«) til at omfatte alle store virksomheder vil støtte institutternes bestræbelser på at indsamle relevante data. De mere detaljerede krav i direktivforslaget og den foreslåede digitalisering af de ønskede data vil gøre det nemmere at indsamle dem på en konsekvent måde.

2.5 Relevans for indsamlingen af statistiske oplysninger

2.5.1 Artikel 5 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank giver ECB beføjelse til, med bistand fra de nationale centralbanker, at indsamle de statistiske oplysninger, som er nødvendige for udførelsen af Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB’s) opgaver, og til at bidrage til harmoniseringen af regler og praksis for indsamling, udarbejdelse og distribution af statistikker inden for dens kompetenceområder. Ved udførelsen af sine opgaver og aktiviteter baserer ECB sig så vidt muligt på eksisterende data for at begrænse den byrde, der pålægges rapporteringsenhederne. Som allerede nævnt er tilgængeligheden af bæredygtighedsrelaterede oplysninger af høj kvalitet på et detaljeret og aggregeret niveau en forudsætning for at kunne træffe kvalificerede beslutninger i forbindelse med gennemførelsen af pengepolitikken, tilsynet med kreditinstitutter og bidraget til en smidig gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende det finansielle systems stabilitet. I den forbindelse vil udviklingen af standarder for bæredygtighedsrapportering, som præciserer, hvilke oplysninger virksomhederne skal offentliggøre om bæredygtighedsfaktorer, også gøre det muligt for ECB bedre at opfylde sine funktioner ved at udarbejde statistiske indikatorer vedrørende bæredygtig finansiering ( 27 ) . Dette vil igen gøre det muligt for ECB potentielt at forbedre sin egen indsamling af statistiske oplysninger for at afspejle og fokusere på miljømæssige bæredygtighedsfaktorer.

2.5.2 Derfor glæder ECB sig over, at virksomhederne i henhold til direktivforslaget vil udarbejde deres bæredygtighedsrapportering i et fælles format for elektronisk rapportering (XHTML) ( 28 ) . Det væld af data, der vil blive produceret ved gennemførelsen af direktivforslaget, bør opfylde målene i EU’s strategi for data og strategien for digital finans ( 29 ) , navnlig om at skabe et indre marked, hvor data kan strømme inden for EU og på tværs af sektorer for at udnytte potentialet i den nye generation af data i offentlighedens interesse og fremme datadrevet finansiering. Opfyldelsen af disse mål vil hjælpe officielle statistikere med at forbedre følsomheden, aktualiteten og dybden af deres data og metadata.

2.5.3 Med henblik herpå støtter ECB kraftigt de rapporterende enheders anvendelse af internationalt vedtagne standarder, såsom den globale identifikator for juridiske enheder som anbefalet af Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici i 2020 ( 30 ) , eller andre aftalte standarder som entydige identifikatorer for at opfylde rapporteringskravene. ECB mener, at anvendelsen af disse identifikatorer, hvor det er muligt i de rapporteringsstandarder, der skal udvikles, vil forbedre pålideligheden af de statistiske oplysninger og deres anvendelsesområde ved at gøre det muligt at knytte data om virksomheders bæredygtighed til andre kilder til statistisk information, som indsamles af ESCB (f.eks. individuelle balancedata og/eller AnaCredit-data om individuelle banklån), hvilket letter det analytiske arbejde og støtter den politiske beslutningstagning.

2.6 Ikke-pengepolitiske porteføljer

2.6.1 Pålidelige data om bæredygtighedsspørgsmål vil ligeledes være afgørende for bæredygtige investeringer i ikke-pengepolitiske porteføljer. Eurosystemet er for nylig nået til enighed om en fælles holdning til klimarelaterede bæredygtige og ansvarlige investeringer i eurodenominerede ikke-pengepolitiske porteføljer med det formål at påbegynde offentliggørelsen af klimarelaterede oplysninger om disse typer porteføljer inden for to år ( 31 )

3. Anvendelse af direktivforslaget på centralbanker

3.1 I henhold til direktivforslaget kan medlemsstaterne vælge ikke at anvende forpligtelsen til at offentliggøre bæredygtighedsrelaterede oplysninger på visse virksomheder, der er udelukket fra anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU ( 32 ) (herefter »kapitalkravsdirektivet«), herunder centralbanker ( 33 ) . Da visse centralbanker vil kunne klassificeres som virksomheder i henhold til regnskabsdirektivet ( 34 ) og derfor i princippet er omfattet af direktivforslagets anvendelsesområde, hilses det velkommen, at de berørte medlemsstater får mulighed for at udelukke centralbanker fra dette anvendelsesområde.

3.2 Selv om ECB ikke er omfattet af direktivforslagets anvendelsesområde, vil dens egne offentliggørelser kunne drage fordel af de fælles rapporteringsstandarder, som anføres i direktivforslaget, i det omfang de kan skræddersys til ECB’s specifikke formål. ECB har f.eks. allerede påbegyndt arbejdet med at udvide sin egen eksisterende ramme for miljørapportering til at omfatte økonomiske, ledelsesmæssige og sociale spørgsmål i 2021 under hensyntagen til kravene i NFRD ( 35 ) . Det er ECB’s mål at begynde at offentliggøre oplysninger om bæredygtighed i 2022 med udgangspunkt i ECB’s resultater for 2021 ( 36 )

3.3 Som anført ovenfor har Eurosystemet desuden forpligtet sig til at begynde at offentliggøre klimaændringsrelaterede oplysninger om sine eurodenominerede ikke-pengepolitiske porteføljer i de kommende to år ( 37 ) og vil offentliggøre klimaændringsrelaterede oplysninger om aktiver, der er købt under det pengepolitiske program til opkøb af virksomhedsobligationer fra 1. kvartal 2023. Desuden vil gennemførelsen af ECB’s nyligt præsenterede handlingsplan for at medtage klimaændringshensyn i sin pengepolitiske strategi som minimum være i overensstemmelse med de fremskridt, der er gjort med hensyn til EU’s politikker og initiativer inden for offentliggørelse og rapportering af oplysninger om miljømæssig bæredygtighed, herunder direktivforslaget ( 38 ) . I betragtning af den nuværende mangel på data af høj kvalitet vil Eurosystemets oplysninger om bæredygtighed i høj grad drage fordel af oplysningerne fra de virksomheder, der er omfattet at direktivforslagets anvendelsesområde, når de er tilgængelige. Ved at støtte en standardisering af rapporteringen vedrørende klimaændringer vil offentliggørelsesstandarderne i henhold til direktivforslaget derfor kunne lette Eurosystemets egne fremtidige klimarelaterede oplysninger. ECB vil overveje, om de fælles rapporteringsstandarder eller dele heraf kan anvendes i fremtiden som grundlag for dens egne klimarelaterede oplysninger, samtidig med at den er opmærksom på de særlige forhold, der gør sig gældende for ECB’s opgaver og mål.

4. Direktivforslagets anvendelsesområde

4.1 I henhold til direktivforslaget vil det fra den 1. januar 2023 være obligatorisk for alle store virksomheder og fra den 1. januar 2026 for alle små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret EU-marked, at offentliggøre bæredygtighedsrelaterede oplysninger ( 39 ) . ECB glæder sig over, at direktivforslagets anvendelsesområde udvides til at omfatte alle store virksomheder som defineret i regnskabsdirektivet set i forhold til det snævrere anvendelsesområde for NFRD, som kun kræver obligatorisk offentliggørelse fra store virksomheder af interesse for offentligheden med mindst 500 ansatte ( 40 ) . ECB glæder sig også over, at direktivforslaget udvides til at omfatte små og mellemstore virksomheder (SMV’er), der er noteret på EU’s regulerede markeder. Det er nødvendigt at udvide omfanget af virksomhedernes offentliggørelser for at gøre det nemmere for finansielle institutioner, navnlig kreditinstitutter, at opfylde deres egne krav til oplysninger om bæredygtighed og gøre det muligt for dem at styre deres egne eksponeringer mod bæredygtighed, navnlig klimarelaterede risici. Navnlig SMV’er spiller en central rolle i den europæiske økonomi og er ikke kun selv udsat for klimarelaterede risici, men spiller også en vigtig rolle med hensyn til at sikre EU’s omstilling til en lavemissionsøkonomi. Det er derfor vigtigt for alle interessenter at indhente pålidelige, konsekvente og sammenlignelige bæredygtighedsrelaterede oplysninger fra SMV’er, herunder, som allerede nævnt, for finansielle institutioner, der skal indhente relevante oplysninger om deres modparter for at forbedre deres egen risikostyring og træffe informerede finansieringsbeslutninger vedrørende SMV’er.

4.2 Samtidig anerkender ECB, at den administrative byrde, der er forbundet med yderligere rapporteringskrav, kan have en uforholdsmæssig stor indvirkning på mindre virksomheder, og understreger betydningen af at undgå en uforholdsmæssig stor administrativ byrde for SMV’er. I den forbindelse glæder ECB sig over, at direktivforslaget søger at mindske den yderligere indberetningsbyrde for mindre virksomheder ved at indføre en gradvis indfasning og forenklede rapporteringsstandarder for børsnoterede SMV’er, som skal udvikles af European Financial Reporting Advisory Group (EFRAG) ( 41 ) . Denne forholdsmæssige tilgang bør også sikre, at de yderligere indberetningskrav til kreditinstitutter vedrørende deres modparter ikke påvirker SMV’ers adgang til finansiering negativt.

4.3 ECB støtter af ovennævnte årsager generelt en forholdsmæssig tilgang til SMV’er, men er af den opfattelse, at tidsplanen for anvendelsen af de forenklede rapporteringsstandarder kan fremskyndes i forhold til, hvad der i øjeblikket er planlagt i direktivforslaget. Det vil desuden være vigtigt, at de forenklede rapporteringsstandarder, der foreslås for SMV’er, sikrer et tilstrækkeligt niveau af sammenlignelige og konsekvente oplysninger, der gør det muligt at foretage en passende vurdering af bæredygtighedsrelaterede risici og at tilpasse de respektive SMV’er til overgangen til en lavemissionsøkonomi.

4.4 ECB bemærker, at de fleste dele af direktivforslaget også vil gælde for kreditinstitutter. Navnlig vil kreditinstitutterne skulle offentliggøre bæredygtighedsrelaterede oplysninger i henhold til direktivforslaget. Det fremgår imidlertid ikke af den nuværende affattelse, om hensigten med direktivforslaget er, at det skal dække alle kreditinstitutter, uanset deres respektive størrelse, eller om det kun skal dække kreditinstitutter, der kan betegnes som store virksomheder, eller som virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på EU’s regulerede markeder. I betragtningerne til direktivforslaget ( 42 ) hedder det, at kreditinstitutter bør være underlagt krav om bæredygtighedsrapportering, såfremt de opfylder visse størrelseskriterier. Den nærmere begrænsning af anvendelsesområdet for kreditinstitutter baseret på visse størrelseskriterier følger imidlertid ikke klart af artiklerne i direktivforslaget ( 43 ) . De relevante bestemmelser kan snarere også fortolkes således, at kreditinstitutter vil være omfattet af samordningsforanstaltningerne uanset deres størrelse. I overensstemmelse med direktivforslagets lovgivningsmæssige hensigt, som udtrykt i betragtningerne, foreslår ECB at præcisere dette punkt, således at kun kreditinstitutter, der også opfylder størrelseskriterierne, vil være underlagt krav om bæredygtighedsrapportering ( 44 ) . Desuden bør der sikres et mindstemål af tilpasning til omfanget af de miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige risici, der skal offentliggøres i henhold til CRR, navnlig artikel 449a i nævnte forordning, i henhold til hvilken der både lægges størrelsesmæssige og kompleksitetsmæssige kriterier til grund ved vurderingen af, om et kreditinstitut kan betegnes som stort.

5. Obligatoriske fælles rapporteringsstandarder

5.1 Med direktivforslaget indføres der obligatoriske fælles rapporteringsstandarder, der skal vedtages af Kommissionen som delegerede retsakter ( 45 ) . Fælles rapporteringsstandarder af en tilstrækkelig god kvalitet, der understøtter sammenlignelige, gennemsigtige og pålidelige bæredygtighedsrelaterede oplysninger, er afgørende for at kunne udvikle mere sammenlignelige og pålidelige indikatorer for bæredygtighed, foretage en korrekt vurdering af bæredygtighedsrelaterede (finansielle og ikke-finansielle) risici og dermed prisfastsætte aktiver og kalibrere risikostyringsforanstaltninger. Dette vil være til gavn for kreditinstitutternes risikostyring, interne rapportering og offentliggørelse af oplysninger om miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige risici (ESG) og, som allerede nævnt, for centralbanker og tilsynsmyndigheder, når de foretager analyser og indarbejder klimarelaterede overvejelser i udøvelsen af deres mandater ( 46 )

5.2 I overensstemmelse med direktivforslagets indhold bør de fælles rapporteringsstandarder, der skal vedtages, også indeholde et dobbelt væsentlighedsperspektiv med fokus på spørgsmål, der påvirker virksomhedernes resultater, situation og udvikling (»finansiel væsentlighed«), men også oplysninger om virksomhedernes bredere miljømæssige og sociale indvirkning (»miljømæssig og social væsentlighed«). De fælles rapporteringsstandarder bør som minimum omfatte standardiserede og sammenlignelige dataposter, der er relevante for analysen af klimarelaterede finansielle risici, såvel overgangsrelaterede risici som fysiske risici ( 47 ) . Disse omfatter f.eks. aktivers/faciliteters geografiske placering og forretningsaktiviteter og de dermed forbundne miljøbelastninger, sektorklassifikationen af virksomheder og den respektive sektorspecifikke koncentration af finansielle eksponeringer, drivhusgasemissioner (scope 1-3) ( 48 ) og kulstofintensitet. De fælles rapporteringsstandarder bør indeholde klare retningslinjer for de metoder, der anvendes til at kvantificere de finansielle virkninger af klimaændringsrelaterede risici for den virksomhed, der offentliggør oplysningerne. ECB glæder sig også over, at direktivforslaget indeholder bestemmelser om vedtagelse af delegerede retsakter, der præciserer de oplysninger, som virksomhederne skal indberette, og som er specifikke for den sektor, de opererer i ( 49 ) . I overensstemmelse med de bestemmelser, som direktivet allerede indeholder nu, bør de fælles indberetningsstandarder også inkludere omfattende og sammenlignelige oplysninger om de politikker, som virksomhederne gennemfører med henblik på at håndtere og styre de potentielle virkninger af disse risici ( 50 ) . I den forbindelse bør indberetningsstandarderne omfatte kvantitative indikatorer, som strækker sig ud over den overvejende kvalitative karakter af de eksisterende oplysninger, og som vil lette anvendeligheden og sammenligneligheden af bæredygtighedsrelaterede oplysninger.

5.3 I den forbindelse glæder ECB sig også over medtagelsen af fremadrettede mål i forslaget. NFRD mangler i øjeblikket fremadrettede bæredygtighedsparametre, som er en afgørende faktor for at kunne identificere risici på et tidligt tidspunkt og udarbejde afbødende tiltag på en proaktiv måde. Fremadrettede bæredygtighedsparametre er en nødvendig komponent for at kunne fastsætte mål og analysere scenarier. ECB støtter derfor kraftigt bestemmelsen i direktivforslaget om, at de oplysninger, der skal indberettes, skal omfatte »planer for at sikre, at virksomhedens forretningsmodel og -strategi er forenelig med overgangen til en bæredygtig økonomi og med begrænsningen af den globale opvarmning til 1,5 °C i overensstemmelse med Parisaftalen« ( 51 ) . Sådanne fremadrettede oplysninger bør udtrykkes i standardiserede og let sammenlignelige termer, som understøttes af harmoniserede metoder, og de bør kontrolleres eksternt af tredjeparter som fastsat i direktivforslaget for at sikre deres troværdighed og pålidelighed.

5.4 Ifølge direktivforslaget skal ECB høres om standarder for bæredygtighedsrapportering, og det fastsættes, at ECB i givet fald skal afgive udtalelse om sådanne standarder senest to måneder efter, at den er blevet hørt af Kommissionen ( 52 ) . ECB er rede til at afgive en sådan udtalelse inden for den foreslåede periode på to måneder. Desuden glæder ECB sig over den store betydning, der tillægges offentlige myndigheder og EU-institutioner i lovgivningsprocessen for de delegerede retsakter ( 53 ) og vil fremme et samarbejde mellem dem.

6. Tilpasning til anden EU-lovgivning

6.1 ECB støtter kraftigt direktivforslagets erklærede mål om at sikre overensstemmelse mellem standarderne for bæredygtighedsrapportering og de krav, der er fastsat i anden EU-lovgivning ( 54 ) . Standarderne bør navnlig tilpasses til de oplysningskrav, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2088 ( 55 ) , og de bør tage hensyn til de underliggende indikatorer og metoder, der er fastsat i de forskellige delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til taksonomiforordningen, oplysningskrav, der finder anvendelse på benchmarkadministratorer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 ( 56 ) , minimumsstandarderne for opbygningen af EU’s benchmarks for klimaovergangen og Paristilpassede EU-benchmarks og til ethvert arbejde, der udføres af EBA i forbindelse med gennemførelsen af søjle III-oplysningskravene i CRR ( 57 ) . ECB støtter initiativer, der har til formål at sikre konsekvens og minimere kompleksiteten af de rapporteringsforpligtelser, der følger af forskellige lovtekster. Overlapning af forpligtelser og uoverensstemmelser i definitionerne, anvendelsesområdet og målene for de gældende krav medfører unødvendige komplikationer og tvetydigheder for virksomhederne ( 58 ) og mindsker generelt gennemsigtigheden og EU-lovgivningens tiltrækningskraft på internationalt plan. Hvis en sådan redundans og sådanne uoverensstemmelser ikke kan undgås ved udarbejdelsen af EU’s standarder for bæredygtighedsrapportering, som det vil være tilfældet, når de stammer fra lovgivningsteksterne, bør Kommissionen overveje en samlet revision af den lovgivningsmæssige ramme for bæredygtig finansiering, herunder eventuelle målrettede lovændringer for at strømline og forenkle det lovgivningsmæssige landskab.

6.2 ECB understreger, at direktivforslaget bør sigte mod fuld tilpasning til andre EU-retsakter og bør minimere, og ideelt set eliminere, risikoen for nuværende eller fremtidige uoverensstemmelser, der kan opstå, i takt med at de forskellige lovgivningsinstrumenter udvikler sig over tid. Da ovennævnte lovgivningsinstrumenter alle er indbyrdes forbundne og for at fungere korrekt er afhængige af de informationskrav, de hver især stiller til hinanden, er rammen muligvis ikke tilstrækkelig solid til at kunne modstå ukoordinerede ændringer af de enkelte komponenter. Direktivforslaget indeholder navnlig bestemmelser om revision af standarderne for bæredygtighedsrapportering hvert tredje år ( 59 ) , mens andre lovtekster vil forblive statiske. Dette indebærer en risiko for uoverensstemmelser over tid. ECB støtter helhedsorienterede revisioner af rammerne for bæredygtig finansiering som helhed frem for parallelle og ukoordinerede revisioner af hvert enkelt lovgivningsinstrument.

6.3 Som følge af den centrale rolle, som taksonomiforordningen spiller i EU’s dagsorden for bæredygtig finansiering, bør de oplysninger, der offentliggøres i henhold til direktivforslaget, være i overensstemmelse med de oplysningskrav, der er fastsat i taksonomiforordningen, og give virksomheder og andre agenter, der er omfattet af taksonomiforordningens forpligtelser, mulighed for at indhente alle de relevante oplysninger, som de har brug for for at overholde de oplysningsforpligtelser på produkt- og virksomhedsniveau, der er fastsat i taksonomiforordningen.

7. Tilpasning til internationale initiativer

7.1 ECB glæder sig også over, at det i direktivforslaget fastsættes, at EU’s standarder for bæredygtighedsrapportering bør bygge videre på og bidrage til de internationale initiativer vedrørende bæredygtighedsrapportering ( 60 ) . Manglen på en globalt standardiseret ramme for offentliggørelse fører til utilstrækkelig sammenlignelighed og konsekvens på tværs af jurisdiktioner, kan skabe unødvendige hindringer for internationale strømme af bæredygtig finansiering og føre til ulige konkurrencevilkår på tværs af jurisdiktioner, hvilket kan påvirke EU-virksomheder negativt og medføre højere omkostninger for EU-virksomheder og finansielle institutioner. ECB støtter således en globalt koordineret indsats med henblik på konvergens i retning af fælles standarder for gennemsigtighed og offentliggørelse på globalt plan, navnlig forslaget fra International Financial Reporting Standards (IFRS) Foundation om at etablere et nyt Sustainability Standards Board og udvikle standarder for klimarelateret rapportering og andre bæredygtighedsspørgsmål. IFRS Foundation bør udarbejde en sådan standard sammen med EFRAG for at sikre overensstemmelse og forenelighed mellem IFRS’ standarder og EU-standarderne. Alle internationale standarder bør leve op til den bedste globale praksis og bør ideelt set dække alle aspekter af bæredygtighed i overensstemmelse med direktivforslagets indhold. Det bør kræves, at virksomhederne offentliggør ikke blot oplysninger, der påvirker virksomhedens værdi, men også oplysninger om virksomhedens bredere miljømæssige og sociale indvirkning (»dobbelt væsentlighed«). Initiativer på regionalt eller globalt plan bør ikke forhindre EU i at gå videre ved tilpasningen af sine standarder for bæredygtighedsrapportering i henhold til direktivforslaget i overensstemmelse med EU’s egne ambitioner og retlige rammer, samtidig med at der sikres overensstemmelse med og konsekvens i forhold til det internationale grundlag.

8. Bestemmelser om revision

8.1 ECB glæder sig over indførelsen af en kontrolproces med hensyn til virksomhedernes bæredygtighedsrapportering, som indføres med den obligatoriske revision ( 61 ) . Udvidelsen af den obligatoriske revision til ikke blot at omfatte retrospektive, men også fremadrettede oplysninger er afgørende for at give alle interessenter sikkerhed og sikre troværdigheden af oplysningerne og tilsagnene. De fremlagte oplysningers større pålidelighed vil støtte udviklingen og den efterfølgende uddybning af de finansielle markeder, ikke kun med hensyn til den nødvendige finansiering af omstillingen, men også med henblik på afdækning af bæredygtighedsrelaterede risici. Hvor ECB foreslår ændringer af direktivforslaget, vedlægges som bilag ændringsforslag med en begrundelse herfor i et separat teknisk arbejdsdokument. Det tekniske arbejdsdokument er tilgængeligt på engelsk på EUR-Lex.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 7. september 2021. Christine LAGARDE Formand for ECB

(1) COM(2021) 189 final.

(2) Se »Overview of sustainable finance«, der findes på Kommissionens websted www.ec.europa.eu.

(3) Kommissionen offentliggjorde sin meddelelse om »Den europæiske grønne pagt« den 11. december 2019, se COM(2019) 640 final.

(4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13).

(5) Jf. betragtning 12. Se også »Climate-related risks to financial stability«, særafsnittet i ECB Financial Stability Review fra maj 2021, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(6) Se s. 24 ff. i Eurosystemets svar på Europa-Kommissionens offentlige høringer om den nye strategi for bæredygtig finansiering og revisionen af direktivet om ikke-finansiel rapportering, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(7) Se Christine Lagardes tale »Towards a green capital markets union for Europe«, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(8) Eksempelvis havde ca. 60 % af alle grønne usikrede seniorobligationer, der blev udstedt på verdensplan i 2020, oprindelse i EU. Investeringer i miljø-, social- og virksomhedsledelse er også koncentreret i Europa, hvor over halvdelen af de obligationsbaserede foreninger er hjemmehørende i euroområdet. I 2020 var ca. halvdelen af de grønne obligationer, der blev udstedt på verdensplan, desuden i euro.

(9) Se Christine Lagardes tale »Towards a green capital markets union for Europe« og »Financing a green and digital recovery«, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(10) Markedet for grønne obligationer har allerede næsten dobbelt så store grænseoverskridende beholdninger som resten af de europæiske obligationsmarkeder. Dette tyder på, at udviklingen af markedet for grønne obligationer vil øge EU’s finansielle integration yderligere. Se kapitel 5 i ECB Financial Stability Review fra november 2020, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(11) Jf. betragtning 48 til direktivforslaget.

(12) Se Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget af 6. juli 2021: Strategi for finansiering af omstillingen til en bæredygtig økonomi, COM(2021) 390 final.

(13) Jf. afsnit 2.4. i udtalelse CON/2021/12. Alle ECB’s udtalelser er offentliggjort i EUR-Lex.

(14) Se s. 2 i Eurosystemets svar, nævnt i fodnote 6.

(15) Se pressemeddelelsen »ECB præsenterer handlingsplan til inddragelse af klimahensyn i den pengepolitiske strategi« af 8. juli 2021, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(16) Se »Climate-related risks to financial stability«, særafsnittet i ECB Financial Stability Review fra maj 2021, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(17) Jf. afsnit 2.4 i udtalelse CON/2021/12, afsnit 2.2 i udtalelse CON/2021/22, og Isabel Schnabel, »Never waste a crisis: COVID-19, climate change and monetary policy«, virtuel rundbordsdiskussion om »Sustainable Crisis Responses in Europe«, INSPIRE Research Network af 17. juli 2020, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(18) Jf. afsnit 2.4 i udtalelse CON/2021/12, »Climate Change and Monetary Policy: Initial Takeaways« af juni 2020, som findes på Network of Central Banks and Supervisors for Greening the Financial Systems websted www.ngfs.net på side 3.

(19) Se pressemeddelelsen »ECB præsenterer handlingsplan til inddragelse af klimahensyn i den pengepolitiske strategi« af 8. juli 2021, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(20) Se ECB/ESRB Project Team on climate risk modelling, »Climate-related risk and financial stability« af juli 2021, s. 9, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(21) Se ECB’s banktilsyn, »Guide on climate-related and environmental risk« af maj 2020, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(22) Se ECB’s banktilsyn, »Guide on climate-related and environmental risk« af maj 2020, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(23) Se pressemeddelelsen »ECB præsenterer handlingsplan til inddragelse af klimahensyn i den pengepolitiske strategi« af 8. juli 2021, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(24) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).

(25) Se »Implementing Technical Standards (ITS) on prudential disclosures on ESG risks in accordance with Article 449a CRR«, som findes på EBA’s websted www.eba.europa.eu.

(26) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/95/EU af 22. oktober 2014 om ændring af direktiv 2013/34/EU for så vidt angår offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger og oplysninger om mangfoldighed for visse store virksomheder og koncerner (EUT L 330 af 15.11.2014, s. 1).

(27) Se også pressemeddelelsen »ECB præsenterer handlingsplan til inddragelse af klimahensyn i den pengepolitiske strategi« af 8. juli 2021, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu, hvor det bekræftes, at ECB vil udvikle indikatorer for grønne finansielle instrumenter, finansielle institutioners eksponering over for klimarelaterede fysiske risici gennem deres porteføljer og finansielle institutioners CO2-aftryk.

(28) Jf. betragtning 48 og artikel 1, nr. 4, i direktivforslaget, hvori indsættes den nye artikel 19d i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU af 26. juni 2013 om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF (EUT L 182 af 29.6.2013, s. 19) (herefter »regnskabsdirektivet«).

(29) Jf. betragtning 48 til direktivforslaget.

(30) Se Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling af 24. september 2020 om identifikation af juridiske enheder (ESRB/2020/12).

(31) Se pressemeddelelsen »Eurosystem agrees on common stance for climate change-related sustainable investments in non-monetary policy portfolios« af 4. februar 2021, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(32) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).

(33) Jf. artikel 1, stk. 1, andet afsnit, i direktivforslaget, der henviser til artikel 2, stk. 5, nr. 2)-23), i kapitalkravsdirektivet.

(34) Jf. bilag I og II til regnskabsdirektivet.

(35) Se »Feedback on the input provided by the European Parliament as part of its resolution on the ECB Annual Report 2019«, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(36) Se »Feedback on the input provided by the European Parliament as part of its resolution on the ECB Annual Report 2019«, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(37) Se pressemeddelelsen »Eurosystem agrees on common stance for climate change-related sustainable investments in non-monetary policy portfolios« af 4. februar 2021, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(38) Se pressemeddelelsen »ECB præsenterer handlingsplan til inddragelse af klimahensyn i den pengepolitiske strategi« af 8. juli 2021, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(39) Jf. artikel 1, stk. 1 og 3, i direktivforslaget, der erstatter artikel 19a i regnskabsdirektivet.

(40) »Store virksomheder« defineres i regnskabsdirektivets artikel 3, stk. 4, som virksomheder, »som på balancetidspunktet overskrider mindst to af følgende tre kriterier: a) balancesum: EUR 20 000 000, b) nettoomsætning EUR 40 000 000, c) gennemsnitligt antal medarbejdere i løbet af regnskabsåret: 250«. NFRD omfatter derimod kun store virksomheder med mere end 500 ansatte, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i regnskabsdirektivets artikel 2, stk. 1 (nuværende artikel 19a, stk. 1, i regnskabsdirektivet).

(41) Jf. artikel 1, nr. 4), i direktivforslaget, som indsætter artikel 19c om standarder for bæredygtighedsrapportering for SMV’er i regnskabsdirektivet.

(42) Jf. betragtning 23 til direktivforslaget.

(43) Jf. artikel 1, stk. 3, i direktivforslaget, der henholdsvis ændrer artikel 1 og erstatter artikel 19a i regnskabsdirektivet.

(44) Som foreslået i det tekniske bilag, der er vedlagt som bilag.

(45) Jf. direktivforslagets artikel 1, stk. 4, der indsætter artikel 19b i regnskabsdirektivet.

(46) Se s. 26 i Eurosystemets svar, nævnt i fodnote 6.

(47) Se også ECB’s banktilsyn, »Guide on climate-related and environmental risk« af maj 2020, som findes på ECB’s websted www.ecb.europa.eu.

(48) GHG-protokollen (Greenhouse Gas Protocol) skelner mellem virksomheders direkte drivhusgasudledninger fra ejede eller kontrollerede kilder (scope 1), indirekte udledninger fra købt elektricitet, damp, opvarmning eller køling (scope 2) og alle andre indirekte emissioner, herunder navnlig de udledninger, der er forbundet med den værdikæde, som virksomheden indgår i, i op- eller nedadgående retning (scope 3), se Greenhouse Gas Protocol på webstedet ghgprotocol.org.

(49) Jf. direktivforslagets artikel 1, stk. 4, der indsætter artikel 19b, stk. 1, litra b), nr. ii), i regnskabsdirektivet.

(50) Jf. også direktivforslagets artikel 1, nr. 3), hvori artikel 19a i regnskabsdirektivet erstattes, og der indsættes et nyt litra d) i stk. 2 i samme artikel.

(51) Jf. direktivforslagets artikel 1, stk. 3, der erstatter artikel 19a, stk. 2, i regnskabsdirektivet.

(52) Jf. direktivforslagets artikel 1, stk. 11, der ændrer artikel 49 i regnskabsdirektivet.

(53) Jf. direktivforslagets artikel 1, stk. 11, der ændrer artikel 49 i regnskabsdirektivet.

(54) Jf. betragtning 35 til direktivforslaget.

(55) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2088 af 27. november 2019 om bæredygtighedsrelaterede oplysninger i sektoren for finansielle tjenesteydelser (EUT L 317 af 9.12.2019, s. 1).

(56) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 af 8. juni 2016 om indeks, der bruges som benchmarks i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter eller med henblik på at måle investeringsfondes økonomiske resultater, og om ændring af direktiv 2008/48/EF og 2014/17/EU samt forordning (EU) nr. 596/2014 (EUT L 171 af 29.6.2016, s. 1).

(57) Jf. betragtning 35 til direktivforslaget.

(58) Se s. 29 i Eurosystemets svar, nævnt i fodnote 6.

(59) Jf. direktivforslagets artikel 1, stk. 4, der indsætter artikel 19b, stk. 1, i regnskabsdirektivet.

(60) Jf. betragtning 37 til direktivforslaget.

(61) Jf. direktivforslagets artikel 3, som ændrer Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 84/253/EØF (EUT L 157 af 9.6.2006, s. 87).