MV-
m * ' "a 
•h * KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
• «li. Bruxelles, den 19.04.1996 
KOM(96)171 endelig udg. 
B 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
, «i* 
mk ULOVLIG HANDEL MED NUKLEARE MATERIALER OG RADIOAKTIVE 
STOFFER 
-C* 'i Iværksættelse al' retningslinjerne 
i Kommissionens meddelelse KOM(94) 383 af 7.9.1994 
samt konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i Essen 

Ulovlig handel med nukleare materialer og radioaktive stoffer 
Iværksættelse af retningslinjerne i Kommissionens meddelelse KOM(94) 383 af 
7.9.1994 samt konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i Essen 
Indholdsfortegnelse 
Indledning 
I. Atomsmugleriet I 1995 
II. Kontrollen med nukleare materialer 
III. Strålingsbeskyttelse 
IV. Toldsamarbejdet 
V. Retslige og indre anliggender 
Konklusion 
Bilag 1: Samarbejdet på grundlag af aftalerne med de tidligere sovjetrepublikker 
Bilag 2: Samarbejde om sikkerhedskontrol 
Bilag 3: Samarbedjet i den faglige bistand 
Kommissionen vedtog den 7.9.1994 en meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om ulovlig 
samhandel med nukleare materialer og radioaktive stoffer (KOM(94)383), hvori den fastlagde 
retningslinjer for, hvordan dette problem bør gribes an af EU: 
i. Driftsvilkårene inden for de lokale nukleare sektorer bør forbedres (samarbejde på 
grundlag af Tacis-programmet, Det Internationale Center for Videnskab og Teknologi i 
Moskva (International Science and Technology Centre - ISTC), og de specifikke 
foranstaltninger, der organiseres af Euratoms direktorat for sikkerhedskontrol). 
ii. Der bør iværksættes en dialog og et samarbejde med de berørte lande; dette kan ske 
som led i allerede indgåede aftaler og som led i den fælles udenrigs- og 
sikkerhedspolitik (FUSP). 
iii. Samarbejdet inden for EU bør styrkes (bedre samarbejde på toldområdet, inden for 
sikkerhedskontrollen, samt i forbindelse med retslige og indre anliggender og 
koordination af industribistanden) 
Tyskland lagde stor vægt på dette anliggende under sit formandsskab. Fem arbejdsgrupper i 
Rådet og de berørte landes ambassader deltog således i udarbejdelsen af en rapport til Det 
Europæiske Råds møde i Essea Her gav man udtryk for stor bekymring over smugleriet af 
nukleart materiale, og man vedtog en række foranstaltninger og retningslinjer til bekæmpelse 
heraf. Man opfordrede Kommissionen og medlemsstaterne til at intensivere samarbejdet på 
dette felt og til effektivt at støtte transitlandenes og oprindelseslandenes lokale bestræbelser på 
at bekæmpe smugleriet. Samtidig opfordrede man de lande, hvor dette endnu ikke er sket, til 
at sørge for, at strategisk følsomme materialer til civile formål (dvs. plutonium og beriget 
uran) bringes under international kontrol. 
Kommissionen og medlemsstaterne har siden topmødet i Essen fortsat deres arbejde i 
samordning med de opgaver, der udføres af Den Internationale Atomenergiorganisation 
(IAEA) og andre særlige instanser. Interessefællesskabet mellem EU, de central- og 
østeuropæiske lande og republikkerne i det forhenværende Sovjetunionen har dannet grundlag 
for dette arbejde, der gennemføres som konkrete samarbejdsforanstaltninger på basis af en 
global strategi. 
Man må i denne forbindelse ikke glemme den vedholdende interesse, som Europa-Parlamentet 
har udvist med hensyn til bekæmpelsen af smugleriet. Parlamentets medlemmer har ved deres 
tilstedeværelse på konferencer og ved særligt tilrettelagte besøg givet udtryk for deres støtte til 
Kommissionens initiativer. Europa-Parlamentet har stillet budgetmidler til rådighed for 
foranstaltninger i de central- og østeuropæiske lande og i republikkerne i det forhenværende 
Sovjetunionen. 
I det følgende gives en redegørelse for de retningslinjer, som er fastlagt i Kommissionens 
meddelelse af september 1994 og i konklusionerne af topmødet i Essea 
*• ATOMSMUGLERIET 11995 
Siden Kommissionen offentliggjorde sin meddelelse i september 1994, er der inden for EUs 
territorium kun konstateret meget fa tilfælde af atomsmuglerier. Til gengæld har der været en 
stigning i antallet af illegal deponering af radioaktivt skrot og radioaktive stoller. Antallet af 
mere eller mindre alvorligt mente afpresningsforsøg har også været støt stigende. 
I Kommissionens database har man indtil nu registreret 33 tilfælde af atomsmuglerier, hvoraf 
de fleste er forekommet i Tyskland. Kommissionen er imidlertid gennem sine kontakter til 
andre institutioner blevet klar over, at denne liste ikke er udtømmende. I nogle tilfælde, ganske 
få, er der ikke indgivet nogen officiel indberetning til Kommissionen, selv om der er pligt 
hertil ifølge Euratom-traktaten. Der er sandsynligvis tale om følgende årsager: 
de beslaglæggende instanser har været ubekendt med denne særlige del af 
Euratom-traktaten 
fortrolighedshensyn (man har ikke ønsket igangværende undersøgelser forstyrret) 
domstolene har ikke ønsket, at myndighederne griber ind i verserende sager. 
Disse forhold, som først for nylig er kommet til Kommissionen kendskab, har bevirket, at 
Kommissionen har iværksat en kontakt- og informationskampagne i medlemsstaterne, med 
forslag om at indføre en procedure for, hvorledes sådanne tilfælde skal indberettes, således at 
forordningerne overholdes både med hensyn til frist og form, samtidig med at 
fortrolighedskravet tilgodeses. 
Antallet af atomsmuglerier er således tilsyneladende (aldcndc i MJ og i Europa generelt, men 
man bør dog nævne det alvorligste tilfælde til dato, som forekom i Tjekkiet i december 1994: 
i dette tilfælde lykkedes det det tjekkiske politi at anholde smuglere, som transporterede 
næsten tre kilo uranoxid med et indhold på omkring 87% af en strategisk meget vigtig isotop 
(uran). Den sædvanlige militærkvalitet ligger på omkring 93%. 
Kommissionen finde det formålstjenligt igen at gøre rede for, hvordan der sondres mellem 
de forskellige materialer og de herfor gældende bestemmelser. Kort beskrevet skelnes der 
mellem: 
nukleare materialer, dvs. materialer, som er underlagt sikkerhedskontrol 
(safeguards) i henhold til Euratom-traktaten, Den Internationale 
Atomenergiorganisation (IAEA) eller traktaten om ikke-spredning af atomvåben, 
og som indebærer en større eller mindre risiko - alt efter hvilket materiale der er 
tale om - for direkte eller indirekte militær anvendelse. Disse materialer (W.a. 
plutonium og højtberiget uran) frembyder den største fare, idet de indebærer en 
risiko ikke blot for kontaminering, men også for udbredelse af atomvåben 
radioaktive stoffer, dvs. stoffer, som ikke er underlagt sikkerhedskontrol, og som 
ikke ubehandlet kan anvendes som brændsel, men som repræsenterer en risiko på 
grund af strålingsfaren. 
IL KDNTROfI FN MFD NI TKf FARF MATFRTÀT FR 
1. Udenrigspolitikken - Den fælles sikkerhedspolitik 
EU tog kontakt med forskellige tredjelande i forbindelse med iværksættelsen af den fælles 
iværksættelse af 1995-konferencen om gennemgang og forlængelse af traktaten om 
ikke-spredning af atomvåben, og appellerede til alle lande om at sørge for, at strategisk 
følsomme materialer til civile formål (dvs. plutonium og beriget uran) bringes under 
international kontrol. 
I leretler liar MU koncentrcrel sine diplomatiske bestræbelser om ut stolte nævnte traktats 
universelle mål og om at styrke det internationale nukleare garantisystem (IAEA's såkaldte 
93+2 program). 
2. Sikkerhedskontrollens rolle 
Siden udgangen af 1994 har man inden for sikkerhedskontrollen bestræbt sig på skabe bedre 
kontakter til de øvrige partnere, der berøres af problemet, ud fra et informations- og 
samarbejdsønske. Siden affæren i Munchens lufthavn i august 1994 har der kun været få nye 
tilfælde af beslaglæggelser af nukleart materiale, og det har således ikke senere været 
nødvendigt at udsende inspektionspersonale. 
Hvad angår administrationen af de verserende sager har der været en hektisk aktivitet, idet det 
er sikkerhedskontrollens opgave at sørge for, at alle oplysninger fra de enkelte landes 
myndigheder og fra Det Fælles Forskningscenter hurtigt formidles videre. Ydermere påhviler 
det sikkerhedskontrollen at sørge for, at beslaglagt materiale, der er taget i forvaring, 
opbevares forsvarligt af de ansvarlige instanser, dvs. under overholdelse af samtlige 
forpligtelser i Euratom-traktatens kapitel VII. 
3. Samarbejdet med treqjelande om sikkerhedskontrollen 
Det samarbejdsprogram, som Euratoms direktorat for sikkerhedskontrol og Det Russiske 
Forbund etablerede ved udgangen af 1992, blev allerede omtalt i Kommissionens meddelelse 
af september 1994. Formålet med programmet var i første omgang at udforme, indføre og 
implementere et moderne system til fysisk og regnskabsmæssig kontrol af nukleart materiale. 
Europa-Parlamentet har hertil afsat en bevilling på 1,8 millioner ECU på 1996-budgettet 
(konto B4-2001). Dette samarbejdsprogram er afpasset efter de foranstaltninger, der er 
iværksat af EFs instanser, industrien og de nationale myndigheder. 
Første fase af dette samarbejde var afsluttet allerede ved udgangen af 1994. Der var 
hovedsageligt tale om følgende: 
uddannelse af russiske eksperter inden for alle former for lagerregnskaber og 
materialekontrol 
inspektionsøvelser på rigtige anlæg 
kurser i brug af måleinstrumenter og edb-udstyr. 
Disse grundaktiviteter fortsatte i 1995 i form af intensiv uddannelse (2 måneder) af grupper på 
4-5 eksperter i Luxembourg. 
Aktiviteterne er blevet udvidet til også at omfatte større projekter. I hvert enkelt tilfælde har en 
russisk ekspertgruppe og Euratoms inspektionspersonale samarbejdet om realiseringen af et 
specifikt mål på en række udvalgte anlæg eller i en region af Rusland, der er udpeget af de 
russiske partnere. 
Dette arbejde og disse projekter er beskrevet i nærmere enkeltheder i bilag 2. Her skal man 
kun fremhæve én bestemt foranstaltning, som er den første af sin art. I november 1995 blev 
Euratoms inspektionspersonale indbudt til sammen med en russisk gruppe at gennemføre en 
rigtig inspektion - dvs. ikke kun en øvelse - på to anlæg i Dimitrovgrad-regionen. Herved fik 
man en yderst frugtbar udveksling af knowhow. 
4. Det Fælles Forskningscenters rolle 
Siden udgangen har 1994 har Det Fælles Forskningscenter, og nærmere betegnet dets institut 
for transuraner, flere gange deltaget i bekæmpelsen af smugleriet af nukleare materialer. 
Centret har blandt andet taget sig af følgende opgaver: 
a) Centret har fået stadig stigende betydning som det laboratorium, der analyserer 
beslaglagte materialer. Der har blandt andet været tale om: 
analyse af isotoperne i det materiale, der blev beslaglagt i Munchen lufthavn 
sammenlignende analyse af det højtberigede uran, der blev beslaglagt i Prag og 
Landshut 
analyse af det uran, der blev beslaglagt i Mannheim 
varetagelse af analyseopgaver for de tyske og de italienske myndigheder. 
b) Flere domstole har bedt Instituttet for Transuraner om en ekspertudtalelse. Dette er 
sket i forbindelse med retssager i Munchen, Landshut, Konstanz og Bôblingen, og seks 
andre retssager i Tyskland. 
c) De tyske myndigheder har bedt instituttet om at tilrettelægge et seminar om håndtering 
og analyse af de materialer, der smugles, til informering af de nationale og de 
forbundsstatslige myndigheder. 
d) Samme myndigheder, dvs. Bundeskriminalamt og Bundesamt fur Strahlenschutz, har 
bedt instituttet om en ekspertudtalelse om, hvilke foranstaltninger der kan træffes for 
at forebygge forsendelse af pakker, hvori nukleart materiale er kombineret med 
kemiske sprængstoffer. Instituttet er specifikt blevet bedt om at undersøge, hvilke 
metoder man kan bruge for at spore forsendelser af sådanne pakker. Der forskes i 
egnede metoder. 
e) Man arbejder videre på at oprette en database med oplysninger om nukleare 
materialers egenskaber. For at gøre denne base så komplet som mulig yder 
Kommissionen støtte til at indhente oplysninger hos russiske eksperter om den 
anvendte brændselscyklus. 
f) I den internationale tekniske arbejdsgruppe vedrørende smugleri af nukleart materiale 
(oprettet under P8) har man besluttet at iværksætte en round robin test for at finde 
frem til en bedre teknik til identificering af beslaglagte materialer. Gruppen har også 
opstillet et arbejdsprogram til styrkelse af samarbejdet, navnlig med henblik på hvilke 
foranstaltninger der skal træffes lokalt, når smuglerier opdages. Dette samarbejde 
omfatter EF, visse medlemsstater og tredjelande. Gruppens seneste møde fandt sted i 
Karlsruhe den 1.2.1996. 
5. Samarbejdet inden for den faglige bistand 
Som anført i meddelelsen af september 1994 havde Kommissionen besluttet, at der inden for 
Phare-programmet og Tacis-programmet skulle afsættes midler til faglig bistand for at hjælpe 
de berørte lande til at forbedre kontrollen med nukleart materiale. Denne beslutning fik i 1995 
enstemmig opbakning hos medlemsstaterne på et møde i Phare- og Tacis-programmemes 
forvaltningsudvalg. De forskellige projekter er nærmere beskrevet i bilag 3. 
a) Som fastlagt på topmødet i Essen giver man højeste prioritet til oprettelse af et 
uddannelsescenter i Obninsk (Russian Methodological and Training Centre - RMTC). 
De russiske myndigheder gav i marts 1995 officiel meddelelse om centrets oprettelse. 
Man er i gang med en detaljeret undersøgelse af, hvilke specifikationer 
uddannelsescentret bør have; dette arbejde finansieres over Tacis-programmets budget 
for 1994. Centrets opgaver er blevet fastlagt i fællesskab af Det Fælles 
Forskningscenter, Minatom, Gosatomnadzor og repræsentanter for Tacis-programmet. 
Uden af afvente resultatet af nævnte undersøgelse besluttede man på grundlag af 
konklusionerne af en feasibility-undersøgelse at offentliggøre de første bud med 
henblik på anskaffelse af de fem første arbejdsstationer; disse er blevet brugt i 
forbindelse med de første kurser, der blev afholdt i begyndelsen af 1996. Det er 
planen, så snart de første konklusioner af den detaljerede undersøgelse foreligger, at 
offentliggøre mere omfattende udbud med sigte på industrien for at anskaffe det 
udstyr, der kræves til Obninsk-centret. Det Fælles Forskningscenter forestår den 
overordnede udformning af projektet i nært samarbejde med de personer, der af 
russerne er udpeget til at varetage projektet. 
Det er sikkert formålstjenligt at gøre opmærksom på, at dette projekt har helt andre 
rammer end de kurser og seminarer, der afholdes i Rusland og i de central- og 
østeuropæiske lande af EU, Atomenergiorganisationen og andre, og som tager sigte på 
de umiddelbare behov. Obninsk-centret skal ses som en meget langfristet målsætning: 
hensigten er at skabe infrastrukturer, som giver russerne - og senere de øvrige 
republikker - mulighed for selv at varetage kontrol- og lagerregnskabsopgaver på det 
nukleare område. 
b) Hvis de russiske operatører og myndigheder skal kunne varetage en effektiv fysisk og 
regnskabsmæssig kontrol af nukleart materiale, så snart basen installeres, må de have 
adgang til forskelligt udstyr, som kun den russiske industri kan fremstille. Der skal 
således snarest iværksættes en detaljeret undersøgelse af, hvilke muligheder der er. 
Hovedparten af arbejdet skal udføres af russerne selv; dog gennemføres undersøgelsen 
på grundlag af et samarbejde mellem tre parter (Rusland/EU/USA) ud fra ønsket om at 
udnytte de resultater, de nævnte parter allerede har opnået med Lab-to-Lab aftalerne. 
c) Der skal foretages en undersøgelse af mulighederne for at oprette et center for 
metrologi under Minatom og et analysecenter under Gosatomnadzor, på linje med de 
europæiske institutioner (Instituttet for referencemålinger og -materialer samt Instituttet 
for Transuraner under Del Fælles Forskningscenter). Disse to centre forventes 
installeret hos Instituttet for Uorganiske Materialer i Moskva. 
d) Transurariinstituttets ekspertise er inden for Phare-programmet stillet til rådighed for 
myndighederne i de central- og østeuropæiske lande og de lokale laboratorier for at 
hjælpe dem med håndtering, behandling og analyse af nukleart materiale af ukendt 
oprindelse. De tjekkiske og de ungarske myndigheder har fremsat specifikke 
anmodninger. Det er fastlagt, hvilke opgaver der skal gennemføres som led i den 
faglige bistand, der ydes som led i PHARE-programmet til disse to lande. 
Myndighederne i Bulgarien, Polen, og Ukraine har også givet udtryk for stor interesse 
i at få en tilsvarende bistand. I september 1995 blev der truffet principiel beslutning 
om at yde faglig bistand på møder i forvaltningsudvalgene for TACIS-programmet og 
PHARE-programmet. 
6. Det Internationale Center for Videnskab og Teknologi 
Det Internationale Center for Videnskab og Teknologi i Moskva har fungeret siden marts 
1994. Formålet med centret er at sørge for, at videnskabsmænd med speciale i 
masseødelæggelsesvåben omskoles til opgaver med fredelige formål. Centret udarbejder, 
godkender, finansierer og kontrollerer forsknings- og teknologiprojekter med fredeligt sigte til 
gennemførelse på anlæg og institutter i Rusland, samt i de øvrige republikker i det tidligere 
Sovjetunionen, som måtte være interesserede heri. Centrets principielle arbejdsopgaver 
omfatter blandt andet foranstaltninger til sikring af fysisk og regnskabsmæssig kontrol af fissilt 
materiale; forskere fra det tidligere Sovjetunionen får herved mulighed for at udnytte deres 
viden. 
Et af de vigtigste projekter med sigte på bekæmpelse af smugleri af nukleart materiale (jf. 
bilag 3) er Tomsk/40-projektet "System design for safeguarding nuclear materials utilized at 
complex nuclear facilities" (815 000 USD). Formålet med dette projekt er at forske i nye 
former for sikkerhedskontrol i oparbejdningsanlæg. 
Det Fælles Forskningscenter er sammen med Los Alamos National Lab og JAERI (Japan) 
repræsenteret i den gruppe, der varetager den tekniske koordination af Tomsk/40-projektet, der 
gennemføres under Det Internationale Center for Videnskab og Teknologi i Moskva. Der er 
tale om følgende: 
anvendelse af målemetoder, såvel destruktive som ikke-destruktive 
samspillet mellem anlæggets lagerregnskabssystem og den regionale kontrolmyndighed 
planlægning af inspektionsbesøg og vurdering af deres effektivitet. 
Det Fælles Forskningscenter yder også støtte til et projekt i Bajkai 1 med det formål at oprette 
en komplet lagerprototype i Kasakhstan, med overvågning og fysisk beskyttelse samt et 
kontrol- og lagerregnskabssystem for nukleare materialer. 
Canada, Sverige, De Forenede Stater og Ukraine har oprettet et center for videnskab og 
teknologi i Ukraine med samme målsætninger som Moskva-centrets. Dette center begyndte sit 
arbejde i maj 1995. De vestlige partnere har ydet ca. 14 millioner USD i støtte (US 10 mio. 
USD, Canada 5 mio. USD og Sverige 1,5 mio. USD). EU forventer at bidrage hertil med et 
beløb på mellem 3 og 5 millioner ECU. 
7. Samarbejdet med EU's medlemsstater 
Samtlige iværksatte foranstaltninger er genstand for en nøje og regelmæssig samordning 
mellem de deltagende medlemsstater og Kommissionea 
Den bistand, som visse medlemsstater begyndte at yde i 1992, bestod først og fremmest i 
seminarer og udveksling af eksperter med landene i det tidligere Sovjetunionen. Mere 
specifikke projekter er senere blevet iværksat, herunder et projekt for direkte samordning 
mellem de instanser, der er ansvarlige for driften på britiske oparbejdningsanlæg (BNFL) og 
russiske anlæg (Mayak RT-1), samt franske (EDF) og russiske (Rosatomenergo) 
kernekraftanlæg. Sverige, Finland og Tyskland har i særlig grad sat ind i Ukraine, Kasakhstan 
og de baltiske lande, bl.a. med udvikling af et lokalt lagerregnskabssystem. 
Finland, som har en grænse på 1200 km fælles med Rusland, har knyttet nærmere forbindelse 
til de russiske forbundsstatslige og regionale myndigheder for at sikre en løbende evaluering af 
risikoen og for at skærpe kontrollen ved grænsen, både ved hjælp af bistand til Rusland og 
ved oprettelse af finske anlæg. 
8. Samarbejdet med USA 
Den 6. januar 1995 blev der undertegnet en ny aftale mellem Euratom og USA's Department 
of Energy med henblik på F&U-samarbejde vedrørende nuklear sikkerhed. J. P. Contzen 
undertegnede for Kommissionen på Euratoms vegne, og Keliher for USA's energiministerium. 
I henhold til denne aftale forpligter parterne sig til at samordne deres videnskabelige arbejde 
vedrørende overførsel af nuklear sildcerhedsteknologi til andre lande, når disse anmoder herom 
for dermed at gare deres nationale sikkerhedssystemer mere effektive. Det har vist sig i 
drøftelserne med det amerikanske energiministerium og med repræsentanter for de store 
laboratorier, at amerikanerne ønsker et nært samarbejde med Fællesskabet for at undgå 
8 
dobbeltarbejde og for at få en bedre udnyttelse af de begrænsede finansielle midler. Et godt 
eksempel herpå er undersøgelsen af, hvilke muligheder Minatom og den russiske industri 
byder på med hensyn til udstyr. Samarbejdet må også omfatte uddannelse, hvor man nu 
forventer et godt samspil mellem de forskellige projekter: 
indførelse af sikkerhedsforanstaltninger i et urankonverterings- og 
brændselsfremstillingsanlæg 
udvikling af instrumenter til måling, identificering og overvågning af nukleare 
materialer 
uddannelse af drifts- og inspektionspersonale 
tæt fagligt samarbejde vedrørende analyseprocedurer, referencematerialer og nye 
metoder til sporing af mistænkelige pakker. 
m STTULINC^BPSKYTTKLSE 
Smugling og anden illegal og ukontrolleret omgang med radioaktive stoffer og nukleart 
materiale indebærer stor fare både for befolkningen og for miljøet. Af det radioaktive 
smuglergods, som medlemsstaterne har beslaglagt eller sporet, har der mest været tale om 
strålingskilder, stoffer til industriel/medicinsk brug og kontamineret metalskrot. Efter at 
myndighederne i medlemsstaterne er blevet opmærksomme på den store fare, der er forbundet 
med smugleri af radioaktivt materiale, er der gjort en stor indsats for at tage fat på dette 
problem ofte i nært samarbejde med Kommissionen. 
1- Retslige initiativer 
Basale sikkerhedsstandarder: en effektiv bekæmpelse af atomsmugleri afhænger i 
meget høj grad af retssituationen i EU, medlemsstaterne og i andre lande. 
Medlemsstaterne henfører ikke handel med radioaktive stoffer under samme 
lovgivningsområde, og overtrædelser retsforfølges og straffes derfor forskelligt. I de 
central- og østeuropæiske lande og i Samfundet af Uafhængige Stater er lovgivningen 
inde i en overgangsperiode, idet den tidligere sovjetiske lovgivning nu er ved at blive 
udskiftet med de enkelte landes egen lovgivning. 
1 EU forventes, at landene vil få en mere ensartet behandling af atomsmugleriet, når 
de nye basale sikkerhedsstandarder træder i kraft. Herved får den europæiske 
lovgivning vedrørende strålingsbeskyttelse et større område at dække. Den nye artikel 
2 kommer til at omfatte indførsel til og udførsel fra EU. Dette åbner mulighed for en 
harmonisering af de enkelte landes bestemmelser for indførsel af radioaktive stoffer til 
EU. Kommissionen har indbudt medlemsstaternes myndigheder til et møde i juli 1996 
med henblik på at drøfte mulighederne for at realisere denne målsætning. Det bliver 
dermed vanskeligere for professionelle forhandlere at finde smutveje gennem de 
forskellige europæiske lovgivninger og etablere net for smugling af radioaktive stoffer. 
Det følger af artikel 45 i det nuværende direktiv om basale sikkerhedsstandarder, at 
medlemsstaterne skal fastlægge, hvilke foranstaltninger myndighederne skal træffe til 
beskyttelse af befolkningens sundhed, herunder til beskyttelse af befolkningsgrupper, 
der risikerer at blive udsat for strålingsdoser over det tilladte. 
Direktivet om informering af offentligheden. Med udgangspunkt i artikel 45 i de 
basale sikkerhedsstandarder har Rådet vedtaget et direktiv om, hvorledes 
offentligheden skal underrettes i tilfælde af en ulykke, der implicerer strålingsfare. Det 
følger af definitionen i artikel 2 i direktivet, at ulovlig handel og smugleri af 
radioaktive stoffer ikke direkte anses som en situation, hvor medlemsstaten på grund 
af en strålingsulykke har pligt til at træffe særlige foranstaltninger til beskyttelse af 
befolkningens sundhed. Dette direktiv revideres, når de nye basale 
sikkerhedsstandarder vedtages af Rådet. Kommissionen vil benytte sig af denne 
lejlighed til at drøfte, i hvor stort et omfang ulovlig handel bør dækkes af dette 
direktiv. 
2. Samarbejdet med de internationale organisationer 
Samarbejdet mellem Den Internationale Atomenergiorganisation og EU vedrører først og 
fremmest metoder til detektering af radioaktive materialer ved grænsen samt fremsendelse af 
information til Atomenergiorganisationens database, hvori alle beslaglæggelser af radioaktive 
materialer registreres. Atomenergiorganisationen har spillet en fremtrædende rolle som 
anker-organisation i denne forbindelse. Omvendt har Kommissionen ofte spillet en rolle som 
en af drivkræfterne. Deltagerne i de forskellige møder har fundet resultaterne meget positive; 
der er tale om følgende: 
udveksling af oplysninger om, hvilke initiativer der er i gang inden for beslægtede 
områder 
tilrettelæggelse af fællesforanstaltninger (seminarer, undervisningsmateriale, 
formulering af hvilke procedurer der skal følges i tilfælde af problemer) 
etablering af et uformelt kontaktnet, som kan udnyttes nårsornhelst. 
Et af de mest bemærkelsesværdige aspekter ved de drøftelser og møder, der er afholdt om 
smugleri af nukleare substanser, er at deltagerne har så forskellig en baggrund. Det er således 
ikke usædvanligt, at repræsentanter for politiet og andre myndighedsinstanser sidder side om 
side med talsmænd for virksomheder og sammenslutninger, der ønsker at beskytte deres 
ansatte og deres særlige sektor. På samme møde havde man således repræsentanter for 
Verdenstoldorganisationen (WCO), Den Internationale Lufh°artssammenslutning (IATA), 
Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO), Det Internationale Forbund af 
Pilotsammenslutninger (IFALPA), Den Internationale Søfartsorganisation (IMO), Interpol, 
Europol, Verdenspostforeningen (UPU), og for FN, Den Internationale Atomenergiorganisation 
og Kommissionen. 
iv. TnrnsAMARBRmrcr 
1. Generaldirektørerne for de forskellige landes toldvæsener godkendte den 22. november 
1994 et handlingsprogram, som Kommissionen havde udarbejdet, med følgende to 
hovedmålsætninger: skærpelse af kontrollen ved den ydre grænse og bekæmpelse af 
egentligt smugleri. Sider da er der iværksat flere foranstaltninger: 
a) På mødet den 9. og 10. februar 1995 godkendte vicegeneraldirektørerne for de 
forskellige landes toldvæsener et udkast til generelle retningslinjer for risikoanalyser, 
idet de samtidig understregede, hvor stor vægt de lægger på, at denne teknik også 
finder anvendelse på det nukleare område. Nævnte retningslinjer skal således suppleres 
med et afsnit om strategisk følsomme varer, herunder nukleare produkter. Det er 
planen, at man senere sammen med andre berørte tjenestegrene under Kommissionen 
vil udarbejde datablade med risikoanalyser, og herunder også på nævnte område. 
b) Som led i Mattheus-programmet tilrettelagde Kommissionen et uddannelsesseminar om 
strålingsaspekter i forbindelse med smugleri af nukleare substanser med henblik på 
toldvæsenerne. Det afholdtes den 23.-25. oktober 1995 i Wien i nært samarbejde med 
Kommissionen. Der var mere end 90 deltagere fra EU og fra 15 central- og 
østeuropæiske lande og Samfundet af Ualhængige Stater. Seminaret gav deltagerne 
10 
bedre indsigt i problemerne i forbindelse med stråling, og det vil blive fulgt op med 
særlige kurser for toldere i EUs medlemsstater og landene i Centraleuropa. Kurserne, 
der iværksættes af Kommissionen, skal afholdes i løbet af de kommende måneder i de 
medlemsstater, der har grænser fælles med lande i Østeuropa. Kommissionen 
samarbejder med det finske center for strålingssikkerhed og nuklear sikkerhed om 
afholdelsen af to kurser for det finske toldvæsen; 50 toldere har deltaget i dette kursus. 
Tilsvarende kurser afholdes snarest af de østrigske og de franske myndigheder, og der 
er taget kontakt med myndighederne i Det Forenede Kongerige, Danmark og Italien 
om samme kurser. Formålet er at give tolderne bedre mulighed for at varetage 
grænsekontrollen. Der undervises i brugen af måleudstyr til detektering af radioaktive 
og andre nukleare stoffer. 
c) Toldvæsenerne er blevet opfordret til i højere grad at bruge det elektroniske 
postsystem (SCENT/SID), hvorigennem Kommissionen og 350 terminaler rundt om på 
Fællesskabets territorium er sammenkoblet med hinanden, således at man uden 
ventetid kan udveksle oplysninger om smuglerier, dvs. såvel formodede som faktisk 
konstaterede tilfælde. 
2. Kommissionen er ved at udarbejde en brochure til toldvæsenet med oplysninger om 
hvilke umiddelbare og praktiske forholdsregler tolderne skal træffe i tilfælde af 
mistanke. 
3. Som led i den faglige bistand, der ydes til landene i Samfundet af Uafhængige Stater 
(Tacis-programmet), sætter Kommissionen i særlig grad ind på at bekæmpe smugleriet 
af nukleare stoffer. Der er allerede leveret udstyr til detektering af stråling (8 
strålingsrnålere til Kasakhstan og 5 til Ukraine), og Kommissionen agter at fortsætte 
sine bestræbelser i denne retning. Under PHARE-programmet godkendte 
Kommissionen i november 1995 et særprogram til fremme af transittrafik; heri ydes 
der faglig bistand til bekæmpelse af atomsmugleri. Eksperter er i gang med at vurdere, 
hvor stor behovet er på dette område. 
4. Med protokoller om gensidig bistand på toldområdet, der indgår i de forskellige typer 
aftaler, som Fællesskabet indgår (på egne vegne eller sammen med medlemsstaterne) 
med tredjelande (de central- og østeuropæiske lande, Samfundet af Uafhængige Stater), 
har myndighederne i de forskellige kontraherende lande fået mulighed for at 
samarbejde med hinanden om bekæmpelse af smugleri af nukleare materialer og 
radioaktive stoffer. Efter at interimsaftalerne med Rusland og Ukraine trådte i kraft 
den 1.2. 1996, kan nævnte protokoller nu også finde anvendelse på nævnte to lande 
for så vidt angår anliggender under Euratom-traktaten. 
5. Kommissionen ligger i forhandling om toldsamarbejdsaftaler med de vigtigste 
handelspartnere (USA og Canada); heri indgår gensidig bistand på de felter, hvor 
Fællesskabets bestemmelser finder anvendelse, og dermed også for anliggender under 
Euratom-traktaten. Kommissionen har også indledt et samarbejde med USA 
vedrørende dette tema, bl.a. i form af uddannelse af det berørte personale, som led i de 
bilaterale møder, der arrangeres med mellemrum vedrørende toldspørgsmål. 
V. RETSUGE OG INDRE AMJGGæNDER 
1. Som foreslået i den rapport om ulovlig handel med radioaktive stoffer og nukleart 
materiale, der blev forelagt på Det Europæiske Råds møde i Essen i december 1994, 
11 
lwJiuiorjois narkotikaafdeling (Europols forløber indtil Europol-konventionen 
ratificeres) fået et mere omfattende mandat, idet det nu også omfatter smugleri af 
radioaktive og nukleare materialer. Dette skete ved, at Rådet vedtog en 
fællesforanstaltning i marts 1995. Narkotikaafdelingen har afholdt en workshop for 
repræsentanter for ordensmagten i de medlemsstater, hvor der er blevet beslaglagt 
nukleare substanser. Der blev afholdt en europæisk konference om smugling med 
deltagelse af eksperter fra medlemsstaterne, Kommissionen og de internationale 
organisationer den 26.-27. oktober 1995. På denne konference fik narkotikaafdelingen 
anbefalet flere projekter til bedre samordning og informationsudveksling mellem 
medlemsstaterne (oprettelse af et system til øjeblikkelig indberetning af 
beslaglæggelser, oprettelse af en EU-database for håndhævelse af lovgivningen, 
ajourføring af listen over, hvilke instanser i medlemsstaterne der har beføjelser på 
området, kvartalsreporter over situationen i EU, risikoanalyser, sammenlignende 
undersøgelser af de enkelte landes retsordninger, vurdering af udstyr). Smugleri af 
nukleare og radioaktive stoffer fortsætter med at være en af Europols vigtigste 
opgaver, også når Europol-konventionen træder i kraft. Det følger af artikel 2, stk. 2, 
at Europol i første omgang skal forebygge og bekæmpe smugleri af nukleare og 
radioaktive stoffer. Som det fremgår af bilaget til konventionen (kriminalitet i 
forbindelse med nukleare ogfeller radioaktive materialer) forstås herved de 
lovovertrædelser, der er anført på listen i artikel 7, stk. 1, i konventionen om fysisk 
beskyttelse af nukleart materiale af 1980, jf. definitionen af nukleare og/eller 
radioaktive materialer i artikel 197 i Euratom-traktaten og direktiv 80/836/Euratom af 
15. juli 1980. 
Af yderligere medlemsstatsopgaver på grundlag af tredje søjle i 1995 skal nævnes en 
foreløbig vurdering af et spørgeskema, som var blevet omdelt af det tyske 
formandsskab for at få indsamlet oplysninger om bekæmpelsen af smugleriet. Det 
fremgår, at der er forskelle med hensyn til, hvor alvorligt truslen opfattes generelt, om 
der fast er installeret teknisk udstyr ved grænseovergange og i havne og lufthavne, og 
om der er indgået bilaterale aftaler med de central- og østeuropæiske lande og med 
Samfundet af Uafhængige Stater. De forslag til foranstalminger inden for EU, der blev 
aftalt med styringsgruppe II, og som fik opbakning af K4-udvalget i november 1994, 
er blevet delvis gennemgået og godkendt af den europæiske konference. 
Det italienske formandsskab ønsker at afholde et seminar om smugleri af nukleart 
materiale og radioaktive stoffer i løbet af første halvår af 1996 som led i 
toldsamarbejdet under EU-traktatens afsnit VI. 
2. Med hensyn til samarbejdet med tredjelande skal det nævnes, at EU-landenes og de 
central- og østeuropæiske landes justits-/mdenrigsministre samledes i september 1994 i 
Berlin til en konference for bekæmpelse af narkotikarelateret og organiseret 
kriminalitet. De erklærede, at de ønskede at styrke samarbejdet om bekæmpelse af 
forbrydelser, der involverer radioaktive og nukleare materialer, og aftalte at undersøge 
de forskellige muligheder for samarbejde, bl.a. om udarbejdelse af fælles 
situationsvurderinger, beskyttelse af lagre af radioaktive og nukleare materialer, 
koordinering af indberetningskanaler samt gensidig bistand mellem 
anklagemyndigheder. I juni 1995 blev der afholdt et seminar med deltagelse af EUs 
medlemsstater og de central- og østeuropæiske lande. Emnet var politisamarbejdet 
omkring bekæmpelsen af narkotika og organiseret taminalitet. Seminaret indgik i den 
strukturerede dialog med specificerede samarbejdsmetoder på de forskellige områder 
inden for den organiserede kriminalitet, og herunder også smugleri af radioaktive og 
nukleare materialer. For så vidt angår det retslige samarbejde omkring bekæmpelsen af 
12 
lovovertrædelser bør det nævnes, at EU-landenes og de central- og østeuropæiske 
landes justits-/mdenrigsministre på et møde den 25. september 1995 nåede til enighed 
om et handlingsprogram til bekæmpelse af den internationale organiserede kriminalitet. 
Her understreges det blandt andet, at det er nødvendigt at undertegne og ratificere 
1980-konventionen om fysisk beskyttelse af nukleare materialer, og at tyveri og 
smugling af radioaktive og nukleare materialer, der ikke omfattes af 
1980-konventionen, bør kriminaliseres. 
Med hensyn til forbindelserne mellem EU og Rusland har K.4-udvalget peget på 
smugleri af nukleare og radioaktive substanser som et af de anliggender, som bør nyde 
fremme, jf. konklusionerne fra det rådsmøde, som udenrigsministrene afholdt i 
november 1995. 
KONKLUSION 
Det er Kommissionens opfattelse, at det mandat, som blev givet på Det Europæiske Råds 
møde i Essen, allerede til dels er opfyldt takket være det ovenfor beskrevne arbejde. Visse 
felter kræver en mere indgående behandling, og det arbejde og de beslutninger, som EU 
varetager i samarbejde med sine partnere udadtil, må fremskyndes. Kommissionen viderefører 
det allerede indledte arbejde og er parat til at fremsætte forslag i denne forbindelse. Den mener 
endvidere, at EU i alt væsentligt har gennemført det program til bekæmpelse af smuglerier af 
nukleart materiale, der blev vedtaget på topmødet om nukleare anliggender i Moskva, og ved 
hvis forberedelse EU har medvirket. Da der er tale om samarbejde inden for retslige og indre 
anliggender, agter Kommissionen at indlede et nært samarbejde med Europols 
narkotikaafdeling og de internationale organisationer for dermed at yde et konstruktivt bidrag 
til medlemsstaternes initiativer i forbindelse med iværksættelsen af konklusionerne af topmødet 
i Essea 
13 
Bilag 1 
SAMARBEJDET PÀ GRUNDLAG AF AFTALERNE MED DE TIDLIGERE 
SOVffiTOEPUBLIKKER 
Partnerskabsaftale med Rusland 
Artikel 84 i den aftale, der blev undertegnet den 26.6.1994, vedrører samarbejde om 
forebyggelse af ulovlige aktiviteter. Dette samarbejde beror på gensidig konsultation, 
nære kontakter, samt faglig og administrativ bistand. Gennemførelsen af de 
samarbejdsforaristaltninger, der omhandles i nævnte artikel, varetages af særlige 
grupper i Rådet. 
Man forventer, at der inden den 1.1.1997 indgås en aftale med Rusland om handel 
med nukleare materialer. Den kommer eventuelt til at omfatte bestemmelser mod 
atomsmugleri. 
Partnerskabsaftale med Hviderusland 
Den aftale, der blev undertegnet den 6.3.1995, indeholder en bestemmelse, som 
udtrykkeligt tager sigte på bekæmpelse af smugleri af nukleare materialer (artikel 79): 
"Parterne er enige om nødvendigheden af at bestræbe sig på at samarbejde, inden for 
rammerne af deres respektive beføjelser og kompetence, om bekæmpelse af 
atomsmugling. Samarbejdet på dette område bør omfatte udveksling af information, 
teknisk støtte til analyse og identifikation af materialet og administrativ og faglig 
bistand til indførelse af en effektiv toldkontrol. Der kan efter behov fastlægges 
yderligere samarbejde på dette område." 
Andre indgåede aftaler (med Ukraine, Moldova, Kirgisistan og Kasakhstan) 
Forebyggelse af ulovlige aktiviteter indgår ikke i de tre første aftaler. I den aftale, der 
er indgået med Kasakhstan, indgår også artikel 84 af Ruslandsaftalen, der vedrører 
samarbejde om forebyggelse af ulovlige aktiviteter. 
Også i aftalerne med Georgien, Armenien (som blev paraferet den 15.12.1995) og 
Aserbajdsjan (paraferet den 18.12.1995) indgår visse elementer af artikel 84 fra 
Ruslandsaftalen om forebyggelse af ulovlig aktivitet. 
I alle partnerskabs- og samarbejdsaftaler indgår 
enten bestemmelser om handel med nukleare produkter (Ukraine, Kasakhstan, 
Kirgisistan og Usbekistan) 
eller mulighed for at indsætte sådanne, hvis det skulle blive nødvendigt. Hvor 
der ikke er bestemmelser på området, finder bestemmelserne i 
Euratom-traktaten anvendelse (Hviderusland, Moldova, Georgien, Armenien, 
Aserbajdsjan). 
14 
Bilag 2 
SAMARBEJDE OM SIKKERI IKDSKONTROl. 
Indledning 
1. Samarbejdet mellem Euratom og Den Russiske Føderation om sikkerhedskontrol blev 
indledt i 1992 og formaliseret i 1993. EUs medlemsstater, Europa-Parlamentet og 
Kommissionen indså, at det var nødvendigt med en øjeblikkelig indsats for at sikre 
samarbejdet omkring den nukleare sikkerhedskontrol med republikkerne i Samfundet 
af Uafhængige Stater, og herunder navnlig med Den Russiske Føderation. Der er 
følgende målsætninger: 
• at modemisere det system, der anvendes i nævnte republikker til 
regnskabsmæssig og fysisk kontrol af nukleare materialer, for at bringe det op 
på samme standard som i lande med nukleare programmer over en vis 
størrelse 
at medvirke til at sørge for, at systemet opfylder de krav til sikkerhedskontrol, 
der er fastsat af Den Internationale Atomenergiorganisation 
• at bidrage til at hindre spredning af nukleart materiale og til at minimere den 
fare for befolkningen, som ulovlig transport af nukleare materialer medfører. 
2. For at få en optimal udnyttelse af de begrænsede ressourcer har man i 1993 og 1994 
gennemført første fase al* samarbejdet med Den Russiske føderation ved hjælp af de 
midler, der blev stillet til rådighed af Europa-Parlamentet over budgetkonto B4-2001. 
Man aftalte en detaljeret (projektorienteret) koordinationsstruktur med de russiske 
myndigheder, og den har vist sig effektiv i henseende til gennemskuelighed, 
resultatdokumentation, projelrtstyring og allokering af midler. 
3. Der er følgende permanente deltagere i dette samarbejde: 
• Gosatomnadzor (GAN), dvs. Ruslands forbundsstatslige inspektorat 
• Ruslands ministerium for atomenergi (Minatom), som er den ledende 
atomoperatør i Rusland 
• Euratoms direktorat for sikkerhedskontrol (generaldirektorat XVII/E) 
• Det Fælles Forskningscenter . 
Det bør ydermere nævnes, at man lige fra starten har anmodet om - og har modtaget -
støtte fra medlemsstaternes myndigheder, og herunder også fra nukleare anlæg i EU. 
Uden denne støtte ville den uddannelse, der blev gennemført i løbet af den første fase, 
kun have haft teoretisk interesse. 
4. Samarbejdets første fase - der først og fremmest vedrørte kurser samt formulering og 
debat af koncepter og metoder - sluttede med udgangen af 1994. Tre projekter (se 
nedenfor) blev igangsat i programmets anden fase i 1995, samtidig med at man 
videreførte seminar- og kursusarbejdet. 
Resultaterne af første fase 
5. Det foranstaltninger, der blev gennemført i 1993 og 1994, havde følgende indhold: 
undervisning og indføring i emnet 
• konstruktion af systemer til kontrol af nukleart materiale 
15 
• seminarer 
• inspektionsøvelser. 
Formålet hermed var at give de russiske deltagere bedre indsigt i, hvordan man inden 
for Euratom forbereder, udfører, evaluerer inspektioner og drager konklusioner på 
grundlag heraf. 
I december 1994 foretog man på en workshop en bedømmelse af den indvundne 
erfaring. De vigtigste konklusioner var, at inspektionsarbejdet/øvelseme gav deltagerne 
vigtig praktisk erfaring, og at andre typer anlæg også burde inddrages. 
6. Den første fase af samarbejdet mellem Euratom og Den Russiske Føderation 
vedrørende sikkerhedskontrol har kostet 1,5 millioner ECU. Disse udgifter blev afholdt 
med de budgetmidler, som Europa-Parlamentet havde stillet til rådighed. 
Samarbejdets anden fase 
7. Efter den første fase af samarbejdet om sikkerhedskontrollen mellem Euratom og Den 
Russiske Føderation fremsatte man fra russisk side et forslag om fire1 store projekter, 
alle vedrørende den praktiske implementering af regnskabsmæssig og fysisk kontrol af 
nukleart materiale i Rusland, på grundlag af de ovenfor beskrevne resultater af den 
første fase. Et projekt måtte opgives, men de tre øvrige afvikles efter planen. 
Projekterne - der sædvanligvis går under betegnelserne MESfS, PROCS og CISNER -
beskrives i nærmere enkeltheder nedenfor. Fra russisk side har man understreget, hvor 
vitale alle de nævnte projekter er, hvor meget man påskønner det udførte arbejde, og 
hvor nyttige man finder resultaterne, der beskrives som yderst betydningsfulde. 
8. Idéen bag projekterne var, at de russiske eksperter skulle varetage udfonriningen af de 
relevante systemer, koncepter og metoder på grundlag af daglige kontakter, drøftelser 
og samarbejde med Euratoms personale, medens det nødvendige designudstyr 
(computere, dokumentation mv.) og infrastrukturer skulle stilles til rådighed af 
Kommissionen. 
9. Denne projektliste er blevet udvidet yderligere på et møde i Den Fælles 
Koordinationsgruppe i december 1995. Det er således planen at opstille endnu et 
projekt for fysisk lageropgørelse og -verificering (Physical Inventory-Taking and 
Verification Project - PITV) på komplekse nukleare anlæg. I henhold til forslaget skal 
projektet omfatte: 
udnyttelse af Euratoms erfaring på det metodologiske område til udvikling af 
metoder og procedurer på udvalgte anlæg 
den praktiske gennemførelse af fysisk lageropgørelse og -verificering 
afprøvning af Euratoms sikkerhedskontroludstyr og - instrumenter i projektets 
praktiske fase 
undervisning af centrets personale i nuklear fysisk lageropgørelse og 
-verificering 
Senere nedsat til 3 fordi Gosatomnadzors inspektionspersonale stødte på vanskeligheder med at 
fa adgang til oplysninger. 
16 
10. De samlede omkostninger skønnes at blive på 6 m hvoraf Euratoms bidrag skulle 
blive på ca. 3 m i 1996 (det var på ca. 1,8 m i 1995). Det forventes, at man fra russisk 
side yder et beløb af mindst samme størrelse, fortrinsvis i form af arbejdskraft. 
Konklusioner og anbefalinger 
11. De første tre års samarbejde mellem Euratom og Den Russiske Federation om 
sikkerhedskontrol giver anledning til følgende konklusioner: 
• uddannelses- og udformningsfasen blev afsluttet ved udgangen af 1994 
• man bør arbejde på at iværksætte anden fase. Den bør være projektorienteret, 
fordi dette er den bedste måde at indføre en moderne regnskabsmæssig og 
fysisk kontrol af nukleart materiale på, hvis man fra starten skal involvere et 
maksimum af ledende personale 
• Resultaterne er opmuntrende, og de er blevet officielt anerkendt af de russiske 
partnere som værdifulde og vigtige 
• Der er imidlertid visse praktiske problemer, som hindrer hurtige fremskridt: 
sprogbarrierer, problemer med at fremskaffe besøgsvisum til russiske eksperter 
og embedsmænd, navnlig med kort varsel, og problemer af logistisk art, 
herunder transport af instrumenter og udstyr til og fra Rusland, samt problemer 
i forbindelse med de begrænsede arbejdskraftressourcer. 
• Euratoms sikkerhedskontrol har også haft udbytte af dette samarbejde, 
eftersom personalet i direktoratet for sikkerhedskontrol har måttet tage 
Euratoms metoder op til vurdering og forklare dem for udenforstående, som 
derpå liar givet en professionel vurdering af metoder og praksis 
de midler, der har været stillet til rådighed af Europa-Parlamentet, har været 
tilstrækkelige. 
DETALJEREDE OPLYSNINGER OM DE IGANGSATTE PROJEKTER 
1. MINATOMB CENTRALLSEREDE INFORMATIONSSYSTEM (MINS-projekfeft 
1.1. Pmjektoeskrivelse 
MNS-projektet (hvis forkortelse er hentet fra Minatom Computerised NMAC Information 
System) er oprettet i fællesskab mellem Den Russiske Føderations ministerium for atomenergi 
(Minatom), som er den største operatør i den Russiske Føderation, og Euratoms direktorat for 
sikkerhedskontrol. Projektet omfatter analyse, udformning, specificering, bygning og 
idriftsættelse af et centraliseret edb-baseret informationssystem for Mnatom. Det var 
hensigten, at man inden for MINS-projektet først og fremmest skulle koncentrere sig om 
bygning af centraliseret system til hovedkvarteret, med forbindelse til arbejdsstationer på to 
kernekraftværker, på et anlæg til fremstilling af lavtberiget uran, og hos operatørerne, dvs. de 
organisationer, der forestår driften. Projektet forventes at give Minatom et solidt edb- og 
regnskabsgrundlag, således at de forskellige brugere kan fa erfaring med, hvordan 
edb-systemet virker, og at give de ansvarshavende russiske organisationer mulighed for senere 
at udbygge det til et komplet system for regnskabsmæssig og fysisk kontrol af nuklerare 
materialer, hvormed man kan overvåge hele brændselscyklussen i Den Russiske Føderation. 
Hovedformålene i MINS-projektet er kort beskrevet følgende: 
fastlæggelse af de retlige rammer og hertil hørende dokumentation 
17 
forbearing af hovedkvarterets centraliserede informationssystem 
forbedring af regnskabs/kontrolsystemet på anlægsniveau (installering af 
arbejdsstationer 
MINS-projektet tilsigter følgende: høj driftssikkerhed, optimal udnyttelse af mcxleme teknologi 
til hurtig og sikker informationstransmission og -behandling, store databaser til lagring og 
administration af regnskabs/kontrol-data. 
Der er mange deltagende organisationer som følge af projektets store omfang: 
Minatom, dvs. Den Russiske Føderations ministerium for atomenergi, der er 
initiativtager og ansvarligt for projektets gennemførelse 
TSNIMtominform, dvs. et stort forsknings- og informationsbearbejdningsinstitut under 
Minatom Der er oprettet en særlig afdeling under Atominform til udførelse af det 
meste arbejde i forbindelse med MINS-projektet 
Rosenergoatom, dvs. en offentlig organisation (en operatør), som omfatter og 
overvåger de fleste kernekraftværker i Den Russiske Føderation 
TVEL, dvs. en offentlig organisation (en operatør), som ejer anlægget i Novosibirsk, 
hvor der fremstilles lavtberiget brændsel 
VNUA, dvs. et institut, der forsker i automatisering 
VNUNM, dvs. et institut, der forsker i uorganiske materialer 
Gosatomnadzor, dvs. Den Russiske Føderations myndighed for sikkerhedskontrol 
Euratom, dvs. den informations- og ekspertiseformidlende partner. 
1.2. AfVikling af projektet - Status 
MINS-projektet blev officielt igangsat i september 1994. Tidsrummet fra september 1994 til 
juli 1995 gik med at gøre sig bekendt med hinandens arbejdsmetoder, med at tilrettelægge 
sonderende besøg, og med at opstille en foreløbig arbejdsplan. 
Det nuværende projekt omfatter 21 medlemmer (heraf 7 fra Euratom), mens der er yderligere 
10-15 specialister involveret på russisk side afhængigt af, hvilken opgave man er i gang med. 
Projektet forventes afsluttet ved udgangen af 1997. 
Efter flere intensive perioder med informationsudveksling har de russiske eksperter redigeret et 
stort antal tekniske noter, og herunder også en detaljeret feasibility-rapport. Systemarkitekturen 
er blevet fastlagt og de fornødne dokumenter er blevet oversat og drøftet på tekniske møder. 
Projektet er nu inde i en afgørende fase. Kalinin-værket (WER 1000) Smolensk-værket 
(RBMK 1000) blev udvalgt til at være de kernekraftværker, der skal involveres i 
MINS-projektet. Som brændsels!remstilIingsanlæg valgtes anlægget i Novosibirsk, hvor der 
fremstilles lavtberiget uranbrændsel. Alle skal udstyres med passende arbejdsstationer. Det 
samme gælder den operatør (Rosenergoatom), der bestyrer disse værker, samt Minatom. 
Den indledende analyse og feasibility-undersøgelse er nu afsluttet, og man må nu koncentrere 
sig om anskaffelse af udstyr samt installering, undervisning i og programmering af 
databasesystemet. Det forventes, at det første udstyr til forsøgsprojektet leveres midt i 1996. 
18 
2. PROCEDURER FOR FYSISK LAGEROPGØRELSE fmOC-projekfefl 
2.1. Projektbeskrivelse 
PROC-projektet er oprettet af Minatom Gosatomnadzor og Euratoms direktorat for 
sikkerhedskontrol og har til opgave at udarbejde fælles anbefalinger til, hvilke procedurer for 
fysisk lageropgørelse der bør anvendes på kemekraftværkeme (WER 1000) samt på anlægget 
til fremstilling af lavtberiget uran . 
Hensigten er at dække alle aktiviteter i forbindelse med fysisk lageropgørelse: 
regnskabssystemordninger, revision af registreringer, dokumentation, fysisk forberedelse samt 
organisation. 
2.2. Afvikling af projektet - Status 
Dette projekt blev påbegyndt i juli 1994 og blev afsluttet i februar 1996. 
De i denne forbindelse udvalgte anlæg er Kalinin-værket (et VVER 1000 
kernekraftværk) og anlægget i Novosibirsk, hvor der fremstilles lavtberiget uran. 
Operatørerne har stillet teknisk information om anlæggets drift til rådighed, herunder 
oplysninger om materialeregnskaber, samt om hvilke procedurer der følges ved fysisk 
lageropgørelse. Begge anlæg er blevet besøgt af projektgruppen, som ønskede at 
efterse den fremsendte information og undersøge ordningerne for regnskabsmæssig og 
fysisk kontrol af materialerne. 
• Anden fase består i udarbejdelse af dokumenter. Euratom har fremsat en række 
generelle anbefalinger for fysisk lageropgørelse. De er blevet oversat til russisk, drøftet 
og godkendt. Herefter er det planen, at Euratom skal udarbejde to dokumenter med 
anbefalinger vedrørende fysisk lageropgørelse på kernekraftværker og anlæg til 
fremstilling af lavtberiget uran. Endelig har operatøren (Minatom) med udgangspunkt i 
de vedtagne retningslinjer opstillet specifikke procedurer for fysisk lageropgørelse på 
anlæggene i Kalinin og Novosibirsk, og herunder også for forberedelse af driften, 
statusmetoder, evaluering mv. 
Det er blevel aftalt, at de 5 dokumenter, der er blevet udarbejdet som led i projektet (i 
såvel en engelsk som en russisk udgave) skal lægges til grund for implementeringen af 
det næste projekt (komplette øvelser i fysisk lageropgørelse, hvorefter Gosatomnadzor 
foretager en fysisk lagerverificering). Dokumenterne kan derpå tages op til vurdering 
igen på grundlag af de indvundne erfaringer. 
3. FYSISK LAGEROPmREl SF OG -VERIFICERING (PITV-projektefl 
3.1. Projekfteskrivelse 
PITV-projektet er en opfølgning af PROC-projektet. Formålet er at bruge, afprøve og foretage 
en praktisk evaluering af de dokumenter, der fremstilles som led i PROC- og 
PITV-prqjekteme. Alle tre organistioner er derfor yderst interesserede i resultaterne af dette 
projekt. 
PITV-projektet er blevet iværksat i fællesskab af Minatom, Gosatomnadzor og Euratoms 
direktorat for sikkerhedskontrol. Sigtet er at foretage to fysiske lageropgørelser (Physical 
Inventory Taking - PIT) efter hinanden med deltagelse af Euratom på kernekraftværket i 
19 
Kalinin og anlægget i Novosibirsk på grundlag af de anbefalinger og procedurer, der er blevet 
udarbejdet som led i det ovennævnte PROC-projekt, hvorefter der skal foretages en fysisk 
lagerverificering (Physical Inventory Verification - PIV) af Gosatomnadzor på grundlag af 
PIV-anbefalinger og -procedurer, som skal udarbejdes som led i dette projekt 
Det er hensigten at alprøve og om nødvendigt revidere de anbefalinger og procedurer i 
forbindelse med fysisk lageropgørelse, der er udarbejdet under det tidligere PROC-projekt, og 
at udarbejde anbefalinger og procedurer for fysisk lagerverificering. For at få dækket en 
fuldstændig lageropgørelsesperiode agter man at gennemføre to fysiske lageropgørelser efter 
hinanden på kemekraftværket i Kalinin og på Novosibirsk-anlægget, hvorefter Gosatomnadzor 
foretager den fysisk lagerverificering. 
3.2. Afvikling af projektet - Status 
3.2.1. Projektarbejdet er lige blevet startet med et indledende møde mellem de tre 
ovennævnte organisationer i februar 1996 i Luxembourg. Det forventes færdigt i 1998. 
3.2.2. Den første fysiske lageropgørelse på de valgte installationer foretages sandsynligvis 
hen imod slutningen af 1996. 
3.2.3. Det er planen at gennemføre den anden fysiske lageropgørelse inden udgangen af 1997 
som afslutning på lageropgørelsesperioden, hvorefter Gosatomnadzor vil foretage den 
fysiske lagerveriHeering. 
4. EDB-ilASERBT IMiNSKABSM/TOSIG KON1ROL AF NUKLEAR! MATERIALE 
(CISINER-projelitet) 
4.1. Projektbeskrivelse 
CISNER-projektet er oprettet af Gosatomnadzor (Ruslands forbundsstatslige kontrolagentur) og 
Euratoms direktorat for sikkerhedskontrol med henblik på udvikling og implementering af et 
edb-system til fysisk og regnskabsmæssig kontrol af nukleart materiale i Gosatomnadzors 
nordeuropæiske region. 
Det er hensigten at udvikle et system til fysisk og regnskabsmæssig kontrol af nukleart 
materiale på flere niveauer, dvs. omfattende alle niveauer af informationsstrømmen lige fra 
anlæggets operatør, over Gosatomnadzors lokale inspektionsleder, og til Gosatomnadzors 
regionale hovedkvarter i Skt. Petersborg. Systemet skal opfylde følgende krav: hurtig 
inforrnationsformidling og -behandling, yderst pålidelig informationsformidling og -behandling, 
stor driftssikkerhed, minimering af rutinearbejde, oprettelse og ajourføring af en database til 
fysisk og regnskabsmæssig kontrol af nukleart materiale i Gosatomnadzors nordeuropæiske 
region, samt udvikling af edb-værktøjer til optimering af beslutningstagningen. 
4.2. Afvikling af projektet - Status 
Arbejdet blev påbegyndt i november 1994, og det forventes færdigt i december 1997. 
Projektet blev indledt med en analyse af de eksisterende systemer for fysisk og 
regnskabsmæssig kontrol af nukleart materiale på de anlæg, der deltager i projektet. Der er 
aflagt besøg på anlæggene: det har herved vist sig, at der i de fleste tilfælde allerede fandtes et 
lokalt regnskabssystem for nukleart materiale, og at disse systemer i visse tilfælde 
moderniseres, således at de på et senere tidspunkt kan opfylde de krav, den internationale 
sikkerhedskontrol stiller. 
20 
Det viste sig også ved besøgene, at Gosatomnadzors inspektion kun omfatter kontrol af 
regnskaber og disses interne overensstemmelse. Den fysiske verificering har et marginalt 
omfang, da man mangler udstyr hertil, såsom instrumenter til ikke-destruktiv analyse, 
forseglings/overvågningssystemer. Man besluttede derfor at udvide CISNER-projektet til også 
at omfatte anskaffelse og installering af de instrumenter, som er nødvendige for at foretage 
sikkerhedskontrol på anlæggene, samt uddannelse af Gosatomnadzors inspektionspersonale i 
brugen af dette udstyr. 
Sideløbende hermed er man gået i gang med at oprette et elektronisk system til 
dataformidlings og -behandling. Dataene fra den fysiske og regnskabsmæssige kontrol af 
nukleart materiale formidles til anlæggene selv, Gosatomnadzors lokale inspektorat og 
regionalkontorer i Sosnovy Bor, Murmansk, Severodinsk, Kurchatov og Desnogorsk, samt det 
nordeuropæiske distriktsdirektorat i Skt. Petersborg. 
For at opdele projektet i let administrerbare enheder har man igangsat et forsøgsprojekt, som 
involverer ét kernekraftværk og alle kommunikationsniveauer, fra anlæggets operatør, via 
Gosatomnadzors lokale og regionale kontorer, til Gosatomnadzors overordnede regionskontor i 
Skt. Petersborg. 
Forsøgsprojektet er blevet fastlagt i detaljer, og man er i gang med at anskaffe hardware og 
software og udviklingsarbejdet er indledt. Det forventes, at det første udstyr leveres midt i 
1996. Når forsøgssystemet er afprøvet med tilfredsstillende resultat, skal det udvides til at 
omfatte de øvrige anlæg, der deltager i projektet, på grundlag af en prioriteringsliste, der 
fastlægges af Gosatomnadzor. 
21 
Bilag 3 
Projekter, der foiueredes/gennentføres som led i Tacis-nw)f?rammet op Pharo-programmct 
1. Samaibejde med Den Russiske Føderation om bekæmpelse af smugleri 
Samarbejde om udformning og udvikling af et databasesystem til identificering af nukleart 
materiale af ukendt oprindelse. 
Partner: Instituttet for Uorganiske Materialer i Moskva 
Mål: 
a) undersøgelse af, hvilke parameterværdier der er karakteristiske for nukleart materiale, 
der anvendes i landene i det tidligere Sovjetunionen 
b) undersøgelse af, hvilke processer og produktionsfaciliteter (oparbejdning, 
brændselsfremstilling, reaktorer, berigningsanlæg) der er karakteristiske for de 
individuelle anlæg i landene i det tidligere Sovjetunionen 
c) undersøgelse af, hvilke materialer der bør undersøges yderligere med hensyn til 
karakteristika, og som bør opbevare hos Instituttet for Transuraner som 
referencemateriale 
d) indlæsning af generelle oplysninger fra de tidligere Comecon-landc i 
Transuraninstituttets database og en mere detaljeret database i Instituttet for 
Uorganiske Materialer 
e) fastlæggelse af en ordning for, hvorledes Transuraninstituttets og Materialeinstituttets 
databaser kan konsulteres med henblik på analyse og fortolkning af analyseresultater. 
2. Samarbejde med Den Russiske Føderation om forbedring af sikkemedskontrollen og 
systemet for regnskabsmæssig og fysisk kontrol af nukleare materialer 
2.1 Oversigt over behovet 
Som nævnt tidligere forudsætter et effektivt samarbejde med Den Russiske Føderation omkring 
opbygningen af tekniske infrastrukturer, at det er klart, hvilke tekniske behov der må opfyldes 
i forbindelse med etablering af et system for regnskabsmæssig og fysisk kontrol af nukleare 
materialer. 
Kommissionen har derfor foretaget en nærmere vurdering af disse behov i nært samarbejde 
med de russiske myndigheder, dvs. Minatom og Gosatomnadzor, idel man har undersøgt 
specificeringsgrad og omfang af den nukleare brændselscyklus, der skal kontrolleres, og den 
type sikkerhedskontrol, der skal gennemføres: 
a) på anlægsniveau: 
Hver nuklear facilitet må have et detaljeret regnskabssystem til kontrol af alt nukleart 
materiale, der modtages, afsendes, behandles og forarbejdes. Akkurate målinger er 
påkrævet, og målingernes usikkerhed må fastlægges. 
Behov: Det må undersøges, hvor udspecificeret regnskabssystemet skal være for de 
forskellige faser af brændselscyklussen. Uddannelse, lovgivning og opstilling af 
specifikke regler for anlægget er meget vigtig i første fase af implementeringen af den 
nye sikkerhedskontrol. Yderligere behov: for hver anlægstype må der fastlægges 
passende procedurer til evaluering af materialebeholdning og statistiske regnskaber, 
ligesom der må opstilles en liste over, hvad der er de mest formålstjenlige instrumenter 
og målinger; den hertil fornødne faglige støtte og uddannelse må tilvejebringes 
22 
b) på myndighedsniveau: 
Inspektionspersonalet må uafhængigt kunne efterprøve de deklarationer, der indsendes 
af de enkelte operatører. 
Behov: Dette forudsætter uddannelse af det inspektions- og anlægspcrsonalc, som er 
ansvarligt for regnskaber, samt uafhængig analysekapacitel og en database til 
indsamling, konsultation og analyse af regnskabsdata og til registrering af 
inspektionsresultater. Inspektionsarbejdet forudsætter anvendelse af passende 
måleteknik og -instrumenter, dvs. aff>asset efter de forskellige anlægstyper. 
2.2 Uddannelse - Udvikling af sikkerhedskontrolmetoder 
Som nævnt under afsnit H, pkt. 5, litra a, besluttede Den Russiske Føderation i marts 1995 at 
oprette et center for undervisning i sikkerhedsmetoder (Russian Methodological and Training 
Centre - RMTC) under instituttet for fysik og kemekraftteknologi (Institute of Physics and 
Power Engineering - IPPE) i Obninsk i Kaluga-regionen i nærheden af Moskva. Centret skal 
først og fremmest tage sig af uddannelsen af inspektionspersonalet og driftspersonalet under 
Minatom og andre organisationer. 
Med henblik på etablering af dette undervisningscenter ombygges eksisterende anlæg, der 
allerede er godkendt til håndtering af nukleare materialer i bulk (uran, plutonium). Der skal 
indrettes klasselokaler til undervisning i teori, samt laboratorier, hvor der skal gives praktisk 
undervisning i måling af nukleare materialer. Instrumenter, samt nukleare referencematerialcr 
og -standarder, anskaffes med støtte fra Kommissionen (TACIS-programmet). 
Uddannelsesprogrammet kommer til at bestå af grundkurser, der er fælles for 
inspektionspersonalet og driftspersonalet (undervisning i principperne for fysisk og 
regnskabsmæssig kontrol af nukleart materiale, verificeringsteknik) og i særlige separate kurser 
for samme kategorier (dvs. regnskabsmæssig kontrol af nukleart materiale, samt 
inspektionsprocedurer). Det Fælles Forskningscenter, instituttet for fysik og kernekraftteknologi 
(Mnatom) og Gosatomnadzor er i gang med en undersøgelse af, hvilke detaljerede tekniske 
specifikationer der skal lægges til grund for disse kursusmoduler (med udgangspunkt i den 
nyeste russiske lovgivning på området), og hvilke uddannelsesfaciliteter, instrumenter, 
referencematerialer og dataevalueringsmetoder der kræves. 
Med henblik på første fase af opbygningen af uddannelsescentret har Det Fælles 
Forskningscenter og instituttet for fysik og kernekraftteknologi indledt et samarbejde inden for 
TACIS-programmet om afholdelse af fem kurser for uddannelse i specifikke evaluerings- og 
målemetoder, der er af interesse både for inspektionspersonalet og driftspersonalet. De første 
kurser for lærerkræfterne afholdes i løbet af kort tid på Det Fælles Forskningscenter i Ispra. 
De første kurser hos instituttet for fysik og kernekraftteknologi i Obninsk forventes igangsat i 
juni 1996. 
Herudover har man, efter en særlig anmodning fra Gosatomnadzor, afholdt særlige kurser i 
måleteknik og øvelser i fysisk lageropgørelse på Det Fælles Forskningscenter. Disse kurser 
skal overføres til Obninsk, når centret dér er blevet fuldt operationelt. 
Undervisningscentret vil også fa stor betydning som forum og mødested for driftspersonale og 
inspektionspersonale. Drøftelser og fælles seminarer vil befordre en bedre forståelse af deres 
respektive forpligtelser og af, hvordan disse kan opfyldes under den russiske 
kernekraftindustris nuværende forhold. Det forventes, at der etableres et F&U-program 
vedrørende sikkerhedskontrolkoncepter og -metoder, når centret er kommet i gang. 
23 
2.3 Videnskabelig og teknisk støtte på området 
Som Kommissionen understregede i den indledende meddelelse kræver oprettelse af et fuldt 
pålideligt system til regnskabsmæssig og fysisk kontrol af nukleart materiale, at der etableres 
specifikke faciliteter for drills- og inspektionspersonalet. Man drøller stadig med de russiske 
myndigheder, hvordan disse faciliteter skal etableres. Man er allerede nået til enighed om 
hovedlinjerne og placeringen, og en række eksperter fra Kommissionen vil snarest aflægge 
besøg i Rusland for at drøfte arbejdsopgaverne under disse projekter med de russiske 
eksperter. 
Formålet med det foreslåede samarbejde er at give Gosatomnadzor og Minatom adgang til 
konsulentekspertise og til udveksling af praktiske erfaringer. Det er også tanken at stille visse 
instrumenter til rådighed, men det afhænger af det relevante udstyrs disponibilitet i de russiske 
laboratorier. 
2.3.1 Center for måling af nukleare materialer 
Det er planen, at dette center i samarbejde med eksperter fra forskellige laboratorier skal 
a) fastlægge praksis for den sædvanlige brug af de forskellige metoder til måling af 
nukleare materialer 
b) etablere grundlaget for et kvalitetssikringsprogram til regelmæssig kontrol af de 
forskellige faciliteters og analyselaboratoriers målekapacitet. 
2.3.2 Analyse med henblik på sikkerhedskontrol 
Der må foretages yderst præcise målinger af de prøver, der tages af inspektionspersonalet. 
Dette implicerer destruktiv analyse eller i visse tilfælde ikke-destruktive metoder. 
Gosatomnadzor har givet udtryk for stor interesse i at få etableret den tekniske kapacitet og de 
fornødne infrastrukturer til implementering af forskellige metoder, afhængigt af de specifikke 
behov. Der er stigende interesse og behov for en uafhængig analyse af materialer af uvis 
oprindelse. 
2.3.3 Udvikling og anskaffelse af instrumenter 
Idag anvendes der meget få instrumenter til implementering af den fysiske og 
regnskabsmæssige kontrol af nukleart materiale i de russiske kernekraftanlæg. En del 
laboratorier i Den Russiske Føderation har imidlertid stor erfaring med udvikling af 
instrumenter til proces- og kvalitetsstyring i produktionsanlæg og nukleare målinger for 
følsomt udstyr i forskningscentre. 
Formålet med samarbejdet mellem Ruslands og Europas F&U-laboratorier og -industri er: 
a) at foretage en gennemgang af de gængse metoder og en vurdering af, om de eventuelt 
kan anvendes inden for fysisk og regnskabsmæssige kontrol af nukleart materiale 
b) at opstille specifikke projekter til udvikling af nye instrumenter med henblik på fysisk 
og regnskabsmæssige kontrol af nukleart materiale. 
På grundlag af de resultater, der opnås, forventes der etableret kontakter mellem Ruslands og 
Europas industri/produktionslaboratorier, som kan danne grundlag for industriproduktion af 
instrumenter i Rusland. 
3. Samarbejde med Phare-landene om bekæmpelse af smugleri 
3.1 FONSAFE-projektet - Ungarn 
Partner: Ungarns Atomenergikommission 
Målsætningen er: 
24 
a) at tilvejebringe bedre analysemuligheder for nukleart materiale, der beslaglægges i 
Ungarn, navnlig med hensyn til ikke-destruktiv måling af koncentrationen af U- og 
Pu-nukleider og ikke-destruktiv analyse af matrixen 
b) at tilrettelægge sammenlignende undersøgelser af ikke-destruktiv målinger og udstyr 
hertil 
c) at indlæse alle isotopinstituttets måledata og -resultater i Transuraninstituttets database. 
Nævnte institut er ansvarligt for identificering og måling af nukleart materiale, der 
beslaglægges i Ungarn 
d) at fastlægge en procedure for, hvordan man - når Ungarn anmoder herom - kan hjælpe 
dette land med måling af beslaglagt nukleart materiale og med bestemmelse af 
materialets oprindelse samt dets planlagte anvendelse, herunder: 
måling på Transuraninstituttet af stikprøver, som Ungarn stiller til rådighed, 
eller, såfremt der er tale om plutonium, af selve det beslaglagte materiale; det 
er et krav, at det resterende materiale returneres til Ungarn 
fælles analyse og fortolkning af resultaterne på grundlag af 
Transuraninstituttets database 
e) at give en ungarsk ekspert mulighed for at aflægge et besøg på en måned, således at 
han kan undersøge, hvilke erfaringer man har indvundet på dette felt. 
3.2 FONSAFE-projektet - Tjekkiet 
Partner: Tjekkiets statskontor for nuklear sikkerhed 
Målsætningen er følgende: 
A) I første omgang skal Transuraninstituttet gennemføre en supplerende analyse af det 
nukleare materiale, der beslaglægges i Tjekkiet. Til sikring af en effektiv formidling af 
know-how og erfaringer skal to eksperter fra Tjekkiet deltage i nedenstående 
aktiviteter i to gange tre måneder og en gange seks måneder: 
1) fremsendelse til Transuraninstituttet af en prøve af det højtberigede uran, der blev 
beslaglagt i Prag i tidsrummet fra november 1994 til juni 1995, med henblik på 
grundig analyser af radionukleider og kemiske urenheder 
2) evaluering af analysedata med henblik på bestemmelse af materialets oprindelse 
3) udarbejdelse af bestemte dele af et relationelt databasesystem for oplysninger om 
nukleart materiale hos Transuraninstituttet 
B) I anden omgang skal kontrahenten og dennes eksperter bistå NRI med følgende 
opgaver 
1) modernisering af laboratorieudstyret i det centrale analyselaboratorium til forbedring af 
instituttets analysekapacitet 
2) analyse af referencematerialer af højtberiget uran fra det tidligere Sovjetunionen. 
C) Endelig skal der organiseres en eller to workshops sammen med repræsentanter for 
Tjekkiet og EU med henblik på udveksling af erfaringer inden for behandling og 
analyse af nukleart materiale. 
3.3 Andre FONSAFE-projektet 
Tilsvarende landespecifikke projekter er under forberedelse for Bulgarien og Ukraine (der 
lægges større vægt på bistand til håndtering og identificering af nukleart materiale på stedet 
ved hjælp af ikke-destruktive metoder). Andre PHARE-lande har også givet udtryk for deres 
interesse i et tilsvarende samarbejde. 
25 
4. Samarbejde omkring Det Internationale Center for Videnskab og Teknologi 
4.1 ISTC-projekt 4Q 
Projektformål: at udvikle bedre metoder for sikkerhedskontrol på komplekse og strategisk 
følsomme brændselscyklusfaciliteter på Tomsk/7. 
Der forventes følgende resultater af projektet: 
a) opstilling af kriterier for reguleringen af regnskabsmæssig kontrol af nukleare 
materialer på bestemte typer brændselscyklusanlæg, på grundlag af 
feasibility-undersøgelser af udvikling af målesystemer, anvendelse af inspektionsudstyr 
i felten, samt gennemførelse af mdeslutnings- og overvågiimgsforanstaltninger 
b) opstilling af kriterier for reguleringen af inspektionsprocedurer og -omfang 
c) opstilling af en model for formidling og behandling af data om nukleare materiale på 
det regionale tilsynskontor. 
De russiske partnere kommer fra Gosatomnadzor, Minatom, kemikaliefabrikken Tomsk/7, og 
flere andre institutter. 
4.2 ISTC-projekt K-57 
Projektformål: at oprette et system til lagring, driftskontrol og fysisk beskyttelse al" nukleare 
materialer og af ioniserende strålingskilder pit Bajkai-1 komplekset, dvs. et system som 
opfylder de internationale krav til fysisk og regnskabsmæssig kontrol af radioaktive materialer. 
Partner: Atomenergiinstituttet under Det Nationale Kernekraftcenter i Republikken Kasakhstan. 
Hovedformålet med projektet er at forske i teknologi til lagring, driftskontrol og fysisk 
beskyttelse af nukleart materiale og af ioniserende strålingskilder, og at udvikle, installere og 
idriftsætte systemer til fysisk og regnskabsmæssig kontrol af radioaktive materialer og 
ioniserende strålingskilder, der er lagret på Bajkai-1 komplekset. 
26 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 171 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 12 05 14 
Katalognummer : CB-CO-96-181-DA-C 
ISBN 92-78-02996-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
i\