INDHOLDSFORTEGNELSE

1........... INDLEDNING............................................................................................................ 3

2........... SAMLET VURDERING AF GENNEMFØRELSEN AF EFF................................. 3

2.1........ Finansiel gennemførelse i medlemsstaterne.................................................................. 4

2.2........ Vigtigste interventionsområder for EFF....................................................................... 4

2.3........ Ændring af EFF-forordningen...................................................................................... 5

2.4........ Opfølgning på Revisionsrettens særberetning.............................................................. 6

2.5........ Revision af gennemførelsen af forordningen om brændstof........................................ 6

2.6........ Kommissionens budgetgennemførelse......................................................................... 6

2.7........ Anvendelse af teknisk bistand i medlemsstaterne........................................................ 6

2.8........ Kommissionens anvendelse af teknisk bistand............................................................. 7

2.8.1..... Informationsteknologi.................................................................................................. 7

2.8.2..... Støtteenhed for netværket af fiskeriområder (FARNET)............................................ 7

2.8.3..... Konferencer.................................................................................................................. 7

2.8.4..... Kommunikationsaktiviteter.......................................................................................... 7

2.8.5..... Undersøgelser............................................................................................................... 7

2.8.6..... Midlertidigt ansatte...................................................................................................... 7

2.9........ Samordning af EFF med strukturfondene og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)........................................................................................... 7

3........... VURDERING AF EFF-GENNEMFØRELSEN PR. AKSE..................................... 8

3.1........ Akse 1 - Tilpasning af EU's fiskerflåde........................................................................ 8

3.1.1..... Endeligt ophør (artikel 23 i EFF-forordningen)........................................................... 9

3.1.2..... Midlertidigt ophør (artikel 24 i EFF-forordningen).................................................... 10

3.1.3..... Investeringer om bord på fiskerfartøjer og selektivitet (artikel 25 i EFF-forordningen) 10

3.2........ Prioriteret akse 2 - akvakultur og forarbejdning......................................................... 11

3.2.1..... Akvakultur.................................................................................................................. 11

3.2.2..... Forarbejdning.............................................................................................................. 11

3.3........ Akse 3 - Pilotprojekter (artikel 41 i EFF-forordningen)............................................. 12

3.4........ Akse 4 - Bæredygtig udvikling af fiskeriområder...................................................... 12

4........... FINANSIEL EFF-GENNEMFØRELSE I KONVERGENS- OG IKKEKONVERGENSOMRÅDER 14

RAPPORT FRA KOMMISSIONEN

SJETTE ÅRSRAPPORT OM GENNEMFØRELSEN AF DEN EUROPÆISKE FISKERIFOND (2012)

1. INDLEDNING

Denne rapport opfylder kravet i artikel 68 i forordningen om Den Europæiske Fiskerifond[1] (EFF) om, at Kommissionen hvert år skal forelægge Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om gennemførelsen af EFF i det foregående år. Den er baseret på Kommissionens gennemgang og vurdering af medlemsstaternes årsrapporter og andre foreliggende oplysninger.

Denne rapport falder i to hoveddele: Den første del giver en samlet vurdering af medlemsstaternes og Kommissionens gennemførelse af EFF i 2012. Den vurderer også de relevante tendenser på grundlag af de oplysninger, som medlemsstaterne har indsendt som svar på anmodninger om oplysninger fra Kommissionen i henhold til artikel 40 i EFF-gennemførelsesforordningen[2].

Anden del giver en mere detaljeret vurdering af gennemførelsen af de vigtigste foranstaltninger under EFF's forskellige prioriterede akser. For akse 1 fokuserer den på endeligt ophør (artikel 23 i EFF-forordningen), midlertidigt ophør (artikel 24 i EFF-forordningen), investeringer om bord på fiskerfartøjer og selektivitet (artikel 25 i EFF-forordningen), der almindeligvis omtales som modernisering af fartøjer. Mens den for akse 2 kun vedrører akvakultur og forarbejdning og for akse 3 kun vedrører pilotprojekter (artikel 41 i EFF-forordningen), omhandler den alle foranstaltninger for bæredygtig udvikling af fiskeriområder under akse 4.

2. SAMLET VURDERING AF GENNEMFØRELSEN AF EFF

Denne rapport suppleres af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, som bruger oplysninger fra medlemsstaternes årlige gennemførelsesrapporter til at dokumentere gennemførelsen af EFF med detaljerede oplysninger om den finansielle gennemførelse[3] i de enkelte medlemsstater.

Data indsamlet fra medlemsstaterne muliggør en sammenligning af udnyttelsen af EFF på to tidspunkter, nemlig den 31. juli 2012 og den 31. maj 2013[4]. Dette giver nyttige oplysninger om tendenser og mønstre i gennemførelsen af EFF siden 2007, navnlig når det gælder forpligtelserne.

2.1. Finansiel gennemførelse i medlemsstaterne

De godkendte anmodninger om mellemliggende betalinger, som medlemsstaterne har indsendt inden udgangen af december 2012 udgjorde 41,4 % (1 776 515 076 EUR) af de samlede EFF-bevillinger, hvilket er en stigning på 49,6 % (588 789 657 EUR) sammenlignet med december 2011.

Den 31. juli 2012 beløb EFF-forpligtelserne sig til 2,42 mia. EUR (56,31 % af de samlede EFF-bevillinger). Dette svarer til et gennemsnit på 440,36 mio. EUR om året siden 2007.

Fra den 31. juli 2012 til den 31. maj 2013 steg forpligtelserne med 476 mio. EUR (en stigning på 8 % i forhold til det årlige gennemsnit) til 2,898 mia. EUR (67,37 % af de samlede EFF-bevillinger). Der er tale om en stigning på 20 % over en periode på ti måneder, hvilket indikerer en betydelig forøgelse af gennemførelsestempoet. Det hurtigere tempo skyldes i høj grad timingen (med afslutningen på programmeringsperioden i sigte), men kan også delvis forklares med, at der er foretaget supplerende betalinger til lande, der er omfattet af finansielle tilpasningsprogrammer (jf. punkt 2.3 nedenfor).

Det offentlige nationale bidrag frem til den 31. juli 2012 udgjorde ca. 1,58 mia. EUR (287,27 mio. EUR pr. år). Det samme tal for 31. maj 2013 var på 1,729 mia. EUR, hvilket er en stigning på 149 mio. EUR over en periode på ti måneder. Sammenlignet med det årlige gennemsnit viser dette tal også et fald i de nationale udgifter, hvilket er i overensstemmelse med den finanspolitiske konsolidering, som mange medlemsstater gennemgår.

2.2. Vigtigste interventionsområder for EFF

Nedenstående tabel viser de fem vigtigste foranstaltninger (i form af forpligtelser pr. foranstaltning) i juli 2012 og maj 2013.

31. juli 2012 || 31. maj 2013

Endeligt ophør (19,61 %) || Forarbejdning (17,41 %)

Akvakultur (12,98 %) || Endeligt ophør (17,25 %)

Forarbejdning (12,79 %) || Akvakultur (14,83 %)

Fiskerihavne (10,89 %) || Fiskerihavne (11,46 %)

Midlertidigt ophør (7,67 %) || Midlertidigt ophør (7,40 %)

Denne tabel viser en væsentlig omfordeling af EFF-forpligtelserne. I første halvdel af 2013 er flådeforanstaltninger såsom endeligt og midlertidigt ophør rykket ned i forhold til EFF-støttede investeringer i forarbejdning. Forpligtelserne til endeligt ophør faldt med næsten 4 %, og forpligtelserne til midlertidigt ophør faldt ligeledes. Akvakultur er fortsat meget vigtig. Det er også værd at bemærke den beskedne stigning i forpligtelserne under akse 4 (7,2 % af forpligtelserne), hvilket kunne tyde på, at denne akse er ved at indhente det forsømte efter en langsom start. Forpligtelserne til infrastrukturprojekter (fiskerihavne) forbliver stabile.

Dette bekræfter også, at EFF-forpligtelserne har en tendens til at blive koncentreret på bestemte områder. Pr. 31. juli 2012 tegnede de fem vigtigste foranstaltninger sig for 63,96 % af de samlede forpligtelser. Pr. 31. maj 2013 tegnede de sig for 68,86 %, dvs. en stigning på 6,88 %.

Nedenstående tabel viser udviklingen i den relative fordeling af de samlede forpligtelser på hver prioriteret akse med en væsentlig stigning i forpligtelserne til akse 2, som skyldes en forhøjelse af støtten til akvakultur og forarbejdning:

Prioriteret akse || 31. juli 2012 || 31. maj 2013 || Udvikling

Akse 1 || 33,05 % || 30,42 % || ▼

Akse 2 || 28,96 % || 32,64 % || ▲

Akse 3 || 27,59 % || 27,38 % || ▼

Akse 4 || 7,1 % || 7,2 % || ▲

Akse 5 || 3,29 % || 2,42 % || ▼

Nedenstående tabel viser for hver prioriteret akse forholdet mellem forpligtelser og planlagte udgifter for programmeringsperioden. Pr. 31. juli 2012 var akse 1 kommet længst. Pr. 31. maj 2013 er det akse 2, der er kommet længst. Accelerationen i udgifterne til akse 2-foranstaltninger (+ 21 procentpoint) ligger væsentligt over gennemførelsen af EFF-forpligtelserne som helhed. Akse 3 viser også en betydelig stigning. Data for akse 4 bekræfter en positiv udvikling. Den ligger dog fortsat væsentligt under EFF-gennemførelsen som helhed, selv om forskellen er reduceret.

Prioriteret akse || 31. juli 2012 || 31. maj 2013 || Udvikling (procentpoint)

Akse 1 || 67,24 % || 74,36 % || ∆

Akse 2 || 56,6 % || 77,47 % || ▲▲▲

Akse 3 || 57,8 % || 67,31 % || ▲

Akse 4 || 28 % || 44,60 % || ▲▲

Akse 5 || 44,04 % || 44,60 % || ▬

2.3. Ændring af EFF-forordningen

I april 2012 blev EFF-forordningen ændret for at give mulighed for gennemførelse af visse finansielle bestemmelser for de medlemsstater, der har vanskeligheder eller risiko for at opleve alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet[5]. I tråd med denne ændring anmodede Portugal om en forhøjelse af de mellemliggende betalinger svarende til 10 procentpoint over medfinansieringssatsen for hver prioriteret akse til dækning af de nyligt anmeldte udgifter. Kommissionen accepterede denne anmodning og foretog en supplerende betaling på 3 886 540,26 EUR til konvergensområder og på 545 056,63 EUR til ikkekonvergensområder i forbindelse med den sidste betaling for 2012. Efter en lignende anmodning om at anvende de nye bestemmelser modtog Grækenland et kumulativt ekstrabeløb på 8 481 762,10 EUR, hvoraf 8 069 045,80 EUR går til konvergensområder og 412 716,30 EUR går til ikkekonvergensområder. Desuden anmodede Rumænien om anvendelsen af en forhøjelse af de mellemliggende betalinger på 10 procentpoint over medfinansieringssatsen til dækning af de nyligt anmeldte udgifter. De mellemliggende betalinger blev imidlertid ikke foretaget i løbet af 2012.

2.4. Opfølgning på Revisionsrettens særberetning

Opfølgningen på Revisionsrettens beretning[6] om de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 25, stk. 2, i EFF-forordningen, omfattede et vejledningsnotat, som Kommissionen sendte til medlemsstaterne i december 2011 om fortolkningen af artikel 25, stk. 2, hvor der sondres mellem investeringer, som ikke øger fartøjernes evne til at fange fisk, og dem, der gør det. På grundlag af dette vejledningsnotat gennemgik medlemsstaterne alle projekter, og de fleste af dem har nu trukket godkendelsen af ikke-støtteberettigede udgifter tilbage. Endvidere reviderede medlemsstaterne, hvor det var nødvendigt, de relevante udvælgelseskriterier for at sikre, at alle investeringer om bord på fiskerfartøjer er underlagt en forudgående evaluering. Dette blev suppleret med en bekræftelse fra støttemodtageren om, at projektet ikke vil bidrage til at øge fartøjets evne til at fange fisk, og en erklæring fra det ansvarlige bemyndigede organ (hvilket undertiden involverer en uafhængig ekspert) for at sikre, at den planlagte investering ikke øger fartøjets evne til at fange fisk.

2.5. Revision af gennemførelsen af forordningen om brændstof

Revisionen af gennemførelsen af forordningen om brændstof (Rådets forordning (EF) nr. 744/2008) tydede på, at der var tale om mangler i de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer. Kommissionen sikrede, at disse mangler er blevet behørigt analyseret af de kompetente nationale myndigheder. Om nødvendigt blev de metoder, som er indført på nationalt plan til kontrol af foranstaltningernes berettigelse, styrket, navnlig med hensyn til behørig kontrol af antallet af havdage i forbindelse med endeligt ophør af fiskeri eller metoderne til kontrol af, at fartøjerne forbliver inaktive i perioder med midlertidigt ophør. Hertil kommer, at den metode, der anvendes til at kontrollere overensstemmelse med særlige krav, såsom dem, der er fastsat i artikel 12, stk. 3, i forordning (EF) nr. 744/2008, og til kontrol af kravet om, at energiomkostningerne skulle udgøre mindst 30 % af produktionsomkostningerne, er blevet gennemgået af Kommissionen og revideret af medlemsstaterne, hvor det var nødvendigt.

2.6. Kommissionens budgetgennemførelse

Der blev i 2012 indgået forpligtelser for 15,5 % (667 529 520 EUR) af de samlede bevillinger (4 292 990 279 EUR) for perioden 2007-2013, heraf 507 543 231 EUR til konvergensområder og 159 986 289 EUR til ikkekonvergensområder. Betalingerne i 2012 udgjorde 11,1 % (474 988 271,6 EUR) af de samlede bevillinger, heraf 74,6 % til konvergensområder (354 196 149,01 EUR) og 25,4 % til ikkekonvergensområder (120 792 122,59 EUR). Disse betalinger blev foretaget som mellemliggende betalinger. For yderligere oplysninger henvises til bilag 1 og arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene.

2.7. Anvendelse af teknisk bistand i medlemsstaterne

I 2012 indgik 21 medlemsstater forpligtelser for midler på budgettet for teknisk bistand (akse 5). De medlemsstater, der indgik forpligtelser for store beløb til teknisk bistand, var: Nederlandene (58,3 % af EFF-midlerne til akse 5), Slovenien (51,6 %), Det Forenede Kongerige (51,2 %), Portugal (38 %), Polen (15,75 %) og Spanien (10,9 %). De finansierede foranstaltninger inkluderede bl.a. administrativ kapacitetsopbygning, it-udvikling, reklame og formidling af oplysninger samt støtte til forvaltning og gennemførelse af de operationelle programmer.

2.8. Kommissionens anvendelse af teknisk bistand

I 2012 anvendte Kommissionen 2 892 347,69 EUR af budgettet til teknisk bistand til følgende:

2.8.1. Informationsteknologi

Kommissionen indgik bevillinger for 463 330,89 EUR til it-udstyr og it-tjenesteydelser i forbindelse med vedligeholdelse og udvikling af Kommissionens informationssystemer til gennemførelsen af EFF.

2.8.2. Støtteenhed for netværket af fiskeriområder (FARNET)

Der blev indgået forpligtelser til støtteenheden for FARNET for 1 890 841,80 EUR. I 2012 spillede FARNET fortsat en vigtig rolle med hensyn til at fremme gennemførelsen af EFF's akse 4 gennem metodologisk og tematisk støtte til forvaltningsmyndighederne og de lokale fiskeriaktionsgrupper. Der blev afholdt to tværnationale seminarer: det ene i juni om grøn vækst i fiskeriområderne i Olhão (Portugal) og det andet i november i Quiberon (Frankrig) om forberedelse af de lokale fiskeriaktionsgrupper til det efterfølgende initiativ under akse 4 (lokalsamfundsstyret lokaludvikling under Den Europæiske Hav- og Fiskerifond). Der blev offentliggjort to tekniske dossierer og to magasiner om disse emner. FARNET bidrog til synliggørelsen af akse 4 gennem sit websted, herunder en profil på et socialt netværk, indsamling af eksempler på projekter, der følger bedste praksis, og et regelmæssigt nyhedsbrev.

2.8.3. Konferencer

I november 2012 arrangerede Kommissionen en konference om akvakultur (49 505,67 EUR) i La Coruña (Spanien).

2.8.4. Kommunikationsaktiviteter

Kommissionen indgik forpligtelser for 38 870,45 EUR til fremstilling af et videoklip om EFF-projekter under akse 4, der ligger på EUROPA-webstedet.

2.8.5. Undersøgelser

I 2012 indgik Kommissionen forpligtelser for 449 799,00 EUR med henblik på at bestille en undersøgelse vedrørende "Retrospektiv evaluering af støtte til ophugning og midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter i EFF".

2.8.6. Midlertidigt ansatte

Kommissionen indgik forpligtelser for 850 000 EUR til løn til midlertidigt ansatte, der medvirker ved gennemførelsen af EFF, navnlig for at sikre ordentlig dækning på alle officielle EU-sprog.

2.9. Samordning af EFF med strukturfondene og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)

De operationelle programmer viser, at alle medlemsstaterne er opmærksomme på behovet for at sikre, at gennemførelsen af EFF hænger sammen med og er koordineret med strukturfondene og ELFUL. De operationelle programmer indeholder oplysninger om de systemer, der er indført (eller er ved at blive indført) i medlemsstaterne for at undgå overlapning, jf. artikel 6 i EFF-forordningen. Medlemsstaternes årlige gennemførelses­rapporter indeholder ingen bemærkninger om grundlæggende samordningsproblemer.

3. VURDERING AF EFF-GENNEMFØRELSEN PR. AKSE

3.1. Akse 1 - Tilpasning af EU's fiskerflåde

De seneste data fra EU's medlemsstater, der blev offentliggjort i den årlige økonomiske rapport om EU-fiskerflåden fra 2013, viser, at EU landede 4,7 mio. tons fisk og skaldyr i 2011 til en værdi af 6,3 mia. EUR. EU's fiskerflåde landede mindre mængder i 2011 i forhold til 2010, men genererede en højere værdi. EU's fiskerflåde fortsatte sin konsolidering og den langsomme økonomiske fremgang, som har kunnet spores de seneste par år. På trods heraf skønnes det, at ca. 45 % af fartøjskategorierne har lidt tab, hvilket viser, at det er nødvendigt med yderligere tilpasning[7].

Mens antallet af dage, som EU's fiskerfartøjer tilbragte til havs, steg med næsten 8 % i perioden 2008-2011, faldt det samlede brændstofforbrug med 7,7 % i samme periode. Dette tyder på, at EU's fiskerflåde er ved at blive mere brændstoføkonomisk, idet den prøver at finde frem til måder, hvorpå brændstofforbruget kan reduceres for at afbøde virkningerne af de stigende brændstofpriser, f.eks. ved at justere fiskeriadfærden og udskifte fiskeredskaberne.

I 2011 faldt det samlede antal fiskere, der er beskæftiget i EU's fiskerflåde, med 6 % i forhold til 2010, hvorimod gennemsnitslønnen steg med 8 %. Der findes et stort antal deltidsjob afhængigt af medlemsstat og fartøjskategori, og deltidsarbejde er særligt udbredt på de små kystfartøjer.

Udokumenterede tal i den økonomiske rapport tyder på, at adskillige foranstaltninger finansieret under EFF, f.eks. pilotprojekter, certificeringsordninger og udskiftning af redskaber til fordel for mindre brændstofkrævende fiskeredskaber, har bidraget til at forbedre de økonomiske resultater i flere flåder.

Ikkeindustrielle kystflåder: Generelt klarer ikkeindustrielle kystflåder sig bedre end flåder bestående af større fartøjer. Ikkeindustrielle kystflåder tegnede sig for mere end 40 % af den samlede beskæftigelse, og selv om de kun tegner sig for 6 % af den samlede bruttotonnage og landinger efter vægt, bidrog de med 15 % af landingsværdien og 20 % af nettooverskuddet og bruttoværditilvæksten. Sammenlignet med resten af flåderne skabte de den største bruttoværditilvækst samt det højeste brutto- og nettooverskud målt som en procentdel af indtægten.

Den positive tendens bekræftes af resultaterne af en nylig socioøkonomisk undersøgelse, som analyserede kystområder i Galicien, Skotland, Bretagne og Sicilien[8]. Det billede, der fremkommer, er, at ikkeindustrielle kystflåder generelt set er rentable. Da det ofte er deltidsjob (hvilket betyder, at fiskeriet ikke er familiens eneste indtægtskilde), er små kystfartøjer også forholdsvis modstandsdygtige over for økonomiske vanskeligheder. Hvad angår størrelse, er disse flåder stabile, selv om nogle vokser. Denne stigning kan forklares med statistiske justeringer i nogle tilfælde, men også med udskiftningen af større skibe med mindre, som bruger mindre brændstof og fisker mindre efter (eller kun en del af) de regulerede bestande. Lokale borgere, som inden den økonomiske krise forlod fiskeriet for at arbejde i andre sektorer (f.eks. bygge- og anlægsbranchen og catering-branchen) er nu vendt tilbage til fiskeriet, hvilket også bidrager til denne tendens.

3.1.1. Endeligt ophør (artikel 23 i EFF-forordningen)

EFF omfatter foranstaltninger til tilpasning af EU's fiskerflåde, herunder offentlig støtte til endeligt eller midlertidigt ophør med fiskerivirksomhed. Pr. 31. juli 2012 var der sammenlagt iværksat 3 692 aktiviteter til fordel for endeligt ophør med fiskerivirksomhed. Der var indgået forpligtelser for 475 mio. EUR i EFF-støtte (128 657 EUR pr. aktivitet). Det nationale offentlige bidrag beløb sig til yderligere 364,44 mio. EUR (98 711 EUR pr. aktivitet). De samlede offentlige omkostninger pr. aktivitet var 227 368 EUR. Pr. 31. maj 2013 var antallet af aktiviteter til fordel for endeligt ophør imidlertid steget med 9,1 % til 4 026. Foranstaltningerne består af 3 977 ophugninger (98,78 %) og 49 overførsler uden for fiskeriet (1,22 %). Endeligt ophør med henblik på dannelsen af kunstige rev har endnu ikke været anvendt.

Hvad forpligtelser angår, var der indgået forpligtelser for 486 mio. EUR i EFF-støtte til ophugning (122 233 EUR pr. aktivitet). Det nationale offentlige bidrag beløb sig til yderligere 329,9 mio. EUR (82 957 EUR pr. aktivitet). De samlede offentlige omkostninger var 205 190 EUR. Ved en sammenligning af de to ser det ud til, at de gennemsnitlige offentlige omkostninger til ophugning er faldende.

Retrospektiv evaluering af foranstaltninger til endeligt ophør med fiskeri­virksomhed I forbindelse med en nylig undersøgelse[9] vedrørende foranstaltninger under EFF til støtte for midlertidigt og endeligt ophør med fiskerivirksomhed og i forbindelse med det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet er der foretaget en analyse af flådeforanstaltninger i en stikprøve bestående af ni medlemsstater[10]. De første resultater viser, at to forvaltningsmyndigheder mener, at ophugning er både ineffektiv og virkningsløs, når det gælder tilpasning af kapaciteten til ressourcerne, navnlig sammenlignet med omsættelige fiskekvoteandele[11]. Fem andre forvaltnings­myndigheder[12] mener, at ophugning er en effektiv, men omkostningskrævende måde til hurtigt at reducere fiskerikapaciteten - målt i bruttotonnage og kilowatt. De samme adspurgte myndigheder mener imidlertid, at der ikke er nogen klar sammenhæng mellem kapacitetsreduktioner og fiskeressourcernes tilstand. Undersøgelsen bekræfter også i det store og hele, at ophugning er blevet brugt som et middel til at forbedre den økonomiske effektivitet og i mange tilfælde til at modernisere flåder[13]. Den viser også, at de fleste adspurgte myndigheder mener, at der vil være mindre behov for ophugning i fremtiden, da omstruktureringen af flåderne nu næsten er afsluttet. Individuelle støttemodtagere blev også interviewet. Mange af dem har angivet, at de ville have fortsat med at fiske, hvis der ikke havde været nogen offentlig ophugningsordning. Deres bevæggrund for ophugning af deres fiskerfartøjer havde imidlertid intet at gøre med bestandenes tilstand, men vedrørte hovedsagelig deres virksomheds manglende rentabilitet og/eller faktorer såsom opnåelse af pensionsalderen osv. Undersøgelsen viser også, at mange (22 %) af dem, der har modtaget offentlig støtte til ophugning af deres fiskerfartøjer, i virkeligheden geninvesterer ophugningspræmierne i fiskerisektoren enten ved at modernisere et af deres andre fartøjer eller ved at købe et andet fartøj (der findes eksempler herpå i syv ud af ni nationale casestudier) eller ved at investere i et andet område af fiskerisektoren. Dette rejser spørgsmål om, hvorvidt de nuværende ophugningsprogrammer er effektive, når det gælder om at skabe ligevægt mellem flåder og ressourcer. Endelig viser undersøgelsen, at små kystfartøjer generelt ikke har været mål for ophugningsprogrammer, i hvert fald ikke i de medlemsstater, der indgik i stikprøven.

3.1.2. Midlertidigt ophør (artikel 24 i EFF-forordningen)

Hvad angår midlertidigt ophør, støttede EFF pr. 31. juli 2012 47 885 aktiviteter (57 % af det samlede antal aktiviteter). Den offentlige støtte pr. aktivitet var ikke desto mindre lille, nemlig 6 369 EUR (3 881,5 EUR fra EFF-midler og 2 487,5 EUR fra nationale offentlige midler). Pr. 31. maj 2013 var antallet af aktiviteter 54 826 (54,31 % af det samlede antal aktiviteter -100 935). Den offentlige støtte pr. aktivitet forblev stort set uændret, nemlig 6 397 EUR (3 914 EUR fra EFF-midler og 2 484 EUR fra nationale offentlige midler).

Retrospektiv evaluering af foranstaltninger til midlertidigt ophør med fiskeri­virksomhed I forbindelse med ovennævnte retrospektive evaluering blev det konstateret, at virkningerne af midlertidigt ophør primært var af økonomisk (herunder dokumentation for bevarelse af arbejdspladser på kort sigt) frem for af miljømæssig karakter. Det konkluderes også i undersøgelsen, at selv om ordningerne for midlertidigt ophør var blevet gennemført på grund af obligatorisk fiskestop, havde de offentlige midler gjort mere nytte, når det gjaldt om at gøre foranstaltningerne mere politisk acceptable, end når det gjaldt om at begrænse fiskeriet.

3.1.3. Investeringer om bord på fiskerfartøjer og selektivitet (artikel 25 i EFF-forordningen)

På trods af usikkerheden omkring opfølgningen på Revisionsrettens beretning fra december 2011 (se afsnit 2.4 ovenfor) vedrørende gennemførelsen af artikel 25 i EFF-forordningen udgjorde EFF-støtten til investeringer om bord på fiskerfartøjer og selektivitet (ofte benævnt moderniseringer) 8,7 % af det samlede beløb pr. juli 2012 og tæt på 11 % pr. maj 2013 (11 341 aktiviteter), hvilket er en stigning på næsten 25 % over en periode på ti måneder.

Af særlig betydning med henblik på at fremme fiskeriets selektivitet og afbødning af klimaforandringer er:

– motorudskiftninger - pr. 31. maj 2013 støttede EFF 1 065 aktiviteter til støtte for motorudskiftning, hvilket repræsenterede 1,28 % af de i alt 83 000 fiskerfartøjer i EU

– udskiftning af fiskeredskaber - pr. 31. maj 2013 støttede EFF 316 aktiviteter (0,5 % af alle aktiviteter, som blev støttet af EFF).

Løftestangseffekten af disse to foranstaltninger er temmelig stor (for hver EUR fra EFF bidrager medlemsstaterne med ca. 4 EUR, hvoraf størstedelen er private midler). Da de gennemsnitlige samlede omkostninger pr. aktivitet er temmelig beskedne (24 000 EUR for en motor og 11 000 EUR for redskaber), er det relativt let at opnå en stor løftestangseffekt.

3.2. Prioriteret akse 2 - akvakultur og forarbejdning

3.2.1. Akvakultur

Akvakulturproduktionen i EU-28 (Kroatien iberegnet) udgjorde 1,3 mio. tons i 2011 (et fald på 0,3 % i forhold til 2010) og en værdi på 3,5 mia. EUR [14]. Selv om de seneste data tyder på, at de økonomiske resultater i akvakulturvirksomhederne er blevet forbedret, er de fleste job inden for sektoren deltidsjob, hvilket betyder, at der i alt arbejder 80 000 personer i 14 000 virksomheder, hvoraf 90 % er mikrovirksomheder. Deltidsarbejde er særligt vigtigt inden for delsektorerne skaldyrs- og ferskvandsakvakultur.

Tabellerne i afsnit 2 viser, at udgifterne til akvakulturforanstaltninger fortsat tegner sig for en af de største andele af EFF-forpligtelserne. Pr. 31. maj 2013 var der indgået forpligtelser for 429,9 mia. EUR i EFF-støtte til akvakultur. EU-bidraget har udløst et nationalt offentligt bidrag på 183,4 mio. EUR og yderligere 537,8 mio. EUR i private midler. Med andre ord har én EUR i EFF-midler haft en løftestangseffekt på 1,68 EUR i yderligere nationale midler, heraf 0,43 EUR i offentlige midler og 1,25 EUR i private midler.

Selv om de seneste tendenser viser en stigning i EFF-støtten til investeringer i akvakultur, er produktionen stagneret i det sidste årti. I dag kommer 10 % af EU's forbrug af fisk og skaldyr fra akvakultur, 25 % fra fiskeriet og 65 % fra import fra tredjelande (herunder både fiskevarer og akvakulturprodukter). Forskellen mellem forbruget og produktionen fra fangstsektoren er vokset støt i de senere år - en forskel, som akvakultursektoren kan hjælpe med at udligne. Kommissionen anslår, at en stigning på 1 % i forbruget af produkter fra EU's akvakultursektor vil kunne bidrage til at skabe mellem 3 og 4 000 fuldtidsstillinger.

Derfor foreslog Kommissionen i forbindelse med reformen af den fælles fiskeripolitik at fremme akvakultur gennem en åben koordinationsmetode. Sidstnævnte pålægger ikke nye forpligtelser og ændrer ikke de eksisterende retlige rammer. Den er baseret på Kommissionens vedtagelse af de strategiske retningslinjer, som skal hjælpe medlemsstaterne med udarbejdelsen af deres flerårige nationale strategiske planer under hensyntagen til deres respektive startvilkår, udfordringer og muligheder.

I de retningslinjer[15], som Kommissionen vedtog efter høringer af de involverede parter i løbet af 2012, udpeges fire hovedudfordringer for bæredygtig vækst i sektoren: 1) identifikation af de alvorligste hindringer for vækst, 2) forbedring af den integrerede fysiske planlægning, 3) styrkelse af sektorens konkurrenceevne, herunder en mere effektiv anvendelse af EU-midler, samt 4) bedre udnyttelse af konkurrencefordele.

3.2.2. Forarbejdning

Fiskeforarbejdningssektoren i EU omfatter over 3 500 virksomheder med forarbejdning af fisk som primær erhvervsaktivitet. De har en omsætning på ca. 23 mia. EUR.

Tabellerne i afsnit 2 viser, at EFF-støtten til forarbejdningsindustrien tegner sig for den største andel af EFF-forpligtelserne. Pr. 31. maj 2013 var der indgået forpligtelser for 504,6 mio. EUR i EFF-støtte til forarbejdning. EFF-bidraget har skabt en løftestangseffekt på 264,88 mio. EUR i offentlige nationale midler og yderligere 1,003 mia. EUR i private midler. Med andre ord skaber én EUR i EFF-støtte en løftestangseffekt på 2,51 EUR i yderligere nationale midler, heraf 0,51 EUR i offentlige nationale midler og 2 EUR i private midler.

I alt er der ydet EFF-støtte til 4 903 aktiviteter med en gennemsnitlig offentlig støtte pr. aktivitet på ca. 361 686 EUR. Ca. 1 892 af disse aktiviteter vedrører udvidelse eller modernisering af bestående faciliteter (68 619 EUR i EFF-støtte pr. aktivitet), 1 289 vedrører opførelse af nye faciliteter (173 428 EUR), 739 vedrører modernisering af afsætnings­virksomheder (36 578 EUR) og 173 vedrører etablering af nye afsætningsvirksomheder (104 452 EUR).

3.3. Akse 3 - Pilotprojekter (artikel 41 i EFF-forordningen)

I perioden 2007-2012 blev der ydet EFF-støtte til 453 aktiviteter, som tager sigte på at fremme innovation. Det begrænsede antal støttede aktiviteter (0,53 % af de samlede EFF-aktiviteter) kan forklares med relativt høje offentlige omkostninger pr. aktivitet, som er blandt de højeste under EFF (273 819 EUR, hvoraf 141 042 EUR er EFF-midler og 132 774 EUR offentlige nationale midler). De samlede omkostninger pr. aktivitet er 334 327 EUR[16], hvoraf 60 486 er private midler.

Nyere data viser ikke nogen væsentlig ændring. Antallet af aktiviteter steg med 13 % til 504 (0,49 % af det samlede antal). Løftestangseffekten er også forholdsvis beskeden. Én EUR i EFF-midler har haft en løftestangseffekt på 1,37 EUR i nationale midler, hvoraf blot 0,43 EUR er private midler (det offentlige nationale bidrag udgør 0,94 EUR). Løftestangseffekten er temmelig svag - navnlig den private del - sammenlignet med den tilsvarende inden for akvakultur og forarbejdning. Disse tal viser, at innovation er dyrt og udgør en risiko for private operatører, som ikke medfører en gevinst på kort sigt. Derfor er behovet for offentlig finansiering meget større på dette område.

3.4. Akse 4 - Bæredygtig udvikling af fiskeriområder

Der er sket væsentlige fremskridt i gennemførelsen af akse 4 i 2012. I slutningen af december havde alle de 21 medlemsstater, som havde valgt at gennemføre akse 4, udpeget deres lokale fiskeriaktionsgrupper. Antallet af udpegede grupper var således steget til 303 (en stigning på 83 i forhold til slutningen af 2011). Der er gjort betydelige fremskridt, hvad angår udviklingen og udvælgelsen af projekter, idet der ved udgangen af 2012 var udvalgt 2 756 projekter sammenlignet med 1 625 ved udgangen af 2011.

Stigningen i omfanget af forpligtelser er også markant, idet antallet af aktiviteter voksede fra 2 732 pr. 31. juli 2012 til 4 704 pr. 31. maj 2013, hvilket er en stigning på 72 % i løbet af ti måneder[17].

En række dybdegående casestudier, der udføres af støtteenheden for FARNET, har vist, at fiskeriaktionsgrupper har spillet en stor rolle med hensyn til at bringe fiskersamfundene sammen og øge deres indflydelse ved at give dem adgang til beslutningsprocessen. Mange projekter har bidraget til at øge indtægterne og bevare job ved at styrke fiskernes position i forsyningskæden, således at en større del af værditilvæksten kan bevares lokalt - og i den lokale økonomi - ved at lette integrationen mellem aktører og sektorer. Akse 4 har også bidraget til at skabe jobmuligheder for lokalbefolkningen i fiskeriområder ved at fremme iværksætterånden og innovation samt udnytte potentialet for blå vækst og udvikling af kystområder. Fiskeriaktionsgrupperne har også spillet en vigtig rolle med hensyn til at mobilisere lokale ressourcer og skaffe adgang til andre finansieringskilder.

Kommissionen vil iværksætte en undersøgelse i 2013 for at gennemgå de første konkrete resultater af akse 4 og se på, om den er effektiv med hensyn til at håndtere de udfordringer, som fiskersamfundene står overfor.

I 2013 er udfordringen for medlemsstaterne at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre kontinuiteten i de lokale partnerskaber mellem programmeringsperioderne 2007-2013 og 2014-2020.

4. FINANSIEL EFF-GENNEMFØRELSE I KONVERGENS- OG IKKEKONVERGENSOMRÅDER ||

|| Land || || Vedtaget[18] a || Forpligtet b || Betalt c || % (b) / (a) || % (c) / (a)

|| Belgien || Perioden 2007-2013 || 26 261 648,00 || 21 694 722,00 || 15 856 227,33 || 82,61 % || 60,38 %

|| Regnskabsår: 2012 || 4 412 449,00 || 4 488 923,00 || 4 612 318,33 ||

|| Republikken Bulgarien || Perioden 2007-2013 || 75 876 747,00 || 61 059 315,00 || 24 502 673,70 || 80,47 % || 32,29 %

|| Regnskabsår: 2012 || 13 084 212,00 || 13 951 819,00 || 8 876 800,51 ||

|| Den Tjekkiske Republik || Perioden 2007-2013 || 27 106 675,00 || 22 710 961,00 || 19 509 468,35 || 83,78 % || 71,97 %

|| Regnskabsår: 2012 || 4 043 811,00 || 4 218 249,00 || 4 751 403,43 ||

|| Danmark || Perioden 2007-2013 || 133 675 169,00 || 113 425 745,00 || 81 116 203,18 || 84,85 % || 60,68 %

|| Regnskabsår: 2012 || 19 463 114,00 || 19 852 376,00 || 15 682 178,48 ||

|| Tyskland || Perioden 2007-2013 || 149 121 176,00 || 123 796 571,30 || 66 340 414,55 || 83,02 % || 44,49 %

|| Regnskabsår: 2012 || 22 443 794,00 || 22 615 496,00 || 5 985 395,64 ||

|| Estland || Perioden 2007-2013 || 84 568 039,00 || 69 079 907,00 || 42 228 804,18 || 81,69 % || 49,93 %

|| Regnskabsår: 2012 || 12 995 534,00 || 14 201 298,00 || 11 253 780,39 ||

|| Irland || Perioden 2007-2013 || 42 266 603,00 || 34 916 400,00 || 33 467 120,83 || 82,61 % || 79,18 %

|| Regnskabsår: 2012 || 7 101 580,00 || 7 224 661,00 || 12 876 961,83 ||

|| Grækenland || Perioden 2007-2013 || 207 832 237,00 || 178 811 400,00 || 94 864 163,39 || 86,04 % || 45,64 %

|| Regnskabsår: 2012 || 29 514 336,00 || 29 278 211,00 || 26 878 883,21 ||

|| Spanien || Perioden 2007-2013 || 1 131 890 912,00 || 967 521 798,00 || 599 079 998,75 || 85,48 % || 52,93 %

|| Regnskabsår: 2012 || 162 654 289,00 || 163 526 782,00 || 194 609 146,09 ||

|| Frankrig || Perioden 2007-2013 || 215 686 616,00 || 182 921 534,31 || 97 093 626,69 || 84,81 % || 45,02 %

|| Regnskabsår: 2012 || 31 457 343,00 || 32 086 491,00 || 9 318 657,31 ||

|| Italien || Perioden 2007-2013 || 424 342 854,00 || 360 602 126,00 || 163 479 766,46 || 84,98 % || 38,53 %

|| Regnskabsår: 2012 || 61 620 807,00 || 62 672 067,00 || 0,00 ||

|| Cypern || Perioden 2007-2013 || 19 724 418,00 || 16 736 518,00 || 15 480 209,52 || 84,85 % || 78,48 %

|| Regnskabsår: 2012 || 2 871 876,00 || 2 929 314,00 || 2 202 183,74 ||

|| Letland || Perioden 2007-2013 || 125 015 563,00 || 102 564 209,00 || 86 400 450,19 || 82,04 % || 69,11 %

|| Regnskabsår: 2012 || 19 243 706,00 || 20 816 794,00 || 21 230 404,72 ||

|| Litauen || Perioden 2007-2013 || 54 713 408,00 || 45 381 203,00 || 28 624 771,79 || 82,94 % || 52,32 %

|| Regnskabsår: 2012 || 8 161 553,00 || 8 671 254,00 || 5 503 907,88 ||

|| Luxembourg || Perioden 2007-2013 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 % || 0,00 %

|| Regnskabsår: 2012 || 0,00 || 0,00 || 0,00 ||

|| Ungarn || Perioden 2007-2013 || 34 769 572,00 || 28 229 202,00 || 21 439 659,62 || 81,19 % || 61,66 %

|| Regnskabsår: 2012 || 5 952 501,00 || 6 241 343,00 || 8 574 577,79 ||

|| Μalta || Perioden 2007-2013 || 8 372 329,00 || 6 727 108,00 || 2 862 430,91 || 80,35 % || 34,19 %

|| Regnskabsår: 2012 || 1 271 388,00 || 1 426 192,00 || 736 367,16 ||

|| Nederlandene || Perioden 2007-2013 || 48 578 417,00 || 41 219 646,00 || 21 203 569,09 || 84,85 % || 43,65 %

|| Regnskabsår: 2012 || 7 073 021,00 || 7 214 481,00 || 8 001 998,59 ||

|| Østrig || Perioden 2007-2013 || 5 259 318,00 || 4 469 039,00 || 4 374 761,67 || 84,97 % || 83,18 %

|| Regnskabsår: 2012 || 763 814,00 || 776 936,00 || 729 306,12 ||

|| Polen || Perioden 2007-2013 || 734 092 574,00 || 607 762 267,00 || 274 047 384,03 || 82,79 % || 37,33 %

|| Regnskabsår: 2012 || 121 944 858,00 || 124 084 618,00 || 63 019 617,70 ||

|| Portugal || Perioden 2007-2013 || 246 485 249,00 || 206 026 617,00 || 111 789 897,52 || 83,59 % || 45,35 %

|| Regnskabsår: 2012 || 35 759 773,00 || 36 332 633,00 || 28 194 561,04 ||

|| Rumænien || Perioden 2007-2013 || 230 645 644,00 || 162 928 626,01 || 32 299 988,49 || 70,64 % || 14,00 %

|| Regnskabsår: 2012 || 39 257 052,00 || 42 262 575,00 || 0,00 ||

|| Slovenien || Perioden 2007-2013 || 21 640 283,00 || 18 568 490,00 || 9 136 385,71 || 85,81 % || 42,22 %

|| Regnskabsår: 2012 || 3 515 536,00 || 3 298 585,00 || 3 384 733,19 ||

|| Slovakiet || Perioden 2007-2013 || 13 123 309,00 || 10 467 782,13 || 5 170 176,35 || 79,76 % || 39,40 %

|| Regnskabsår: 2012 || 1 782 386,00 || 1 971 551,00 || 0,00 ||

|| Finland || Perioden 2007-2013 || 39 448 827,00 || 33 473 027,00 || 22 341 700,84 || 84,85 % || 56,63 %

|| Regnskabsår: 2012 || 5 743 752,00 || 5 858 627,00 || 5 914 242,07 ||

|| Sverige || Perioden 2007-2013 || 54 664 803,00 || 46 384 052,00 || 24 999 874,53 || 84,85 % || 45,73 %

|| Regnskabsår: 2012 || 7 959 199,00 || 8 118 383,00 || 0,00 ||

|| Det Forenede Kongerige || Perioden 2007-2013 || 137 827 889,00 || 114 117 078,00 || 51 946 750,84 || 82,80 % || 37,69 %

|| Regnskabsår: 2012 || 23 112 801,00 || 23 409 861,00 || 32 650 846,38 ||

|| I alt || Perioden 2007-2013 || 4 292 990 279,00 || 3 581 595 343,75 || 1 949 656 478,51 || 83,43 % || 45,41 %

|| Regnskabsår: 2012 || 653 204 485,00 || 667 529 520,00 || 474 988 271,60 ||

[1] Artikel 68 i Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond (EUT L 223 af 15.8.2006).

[2] Kommissionens forordning (EF) nr. 498/2007 af 26. marts 2007 (EUT L 120 af 10.5.2007).

[3] Skema I. Finansiel gennemførelse i konvergensområder.

Skema II. Finansiel gennemførelse i ikkekonvergensområder.

Skema III. EFF-programmerede beløb pr. prioriteret akse og pr. medlemsstat.

Skema IV. EFF-attesterede udgifter pr. prioriteret akse og pr. medlemsstat.

[4] På grund af problemer med datakvaliteten i nogle få medlemsstater (Danmark, Den Tjekkiske Republik og Finland) er data anvendt for maj 2013 faktisk data for maj 2012.

[5] Rådets forordning (EU) nr. 387/2012 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 om Den Europæiske Fiskerifond (EUT L 129 af 16.5.2012).

[6] Særberetning nr. 12/2011, "Har EU's foranstaltninger bidraget til at tilpasse fiskerflådernes kapacitet til de disponible fiskerimuligheder?"

[7] Oplysninger understøttet af notatet vedrørende "EU-fiskerflådens rentabilitet" (Profitability of the EU fishing fleet) udarbejdet af Det Fælles Forskningscenter til Europa-Parlamentet - IB/B/PECH/IC/2013-087 - i juli 2013.

[8] Socioøkonomiske aspekter af EU's fiskeri. Rapport bestilt af EU-Kommissionen, MRAG, fra august 2013.

[9] Retrospective Evaluation of Scrapping and Temporary Cessation Measures in the EFF, MRAG-rapport bestilt af EU-Kommissionen, endelig rapport, november 2013.

[10] Danmark, Det Forenede Kongerige, Estland, Frankrig, Italien, Polen, Portugal, Spanien og Sverige.

[11] Danmark og Det Forenede Kongerige.

[12] Estland, Frankrig, Polen, Portugal og Sverige.

[13] I de seneste femår er den gennemsnitlige flådealder steget med lige knap to år, hvilket viser, at ophugning (med eller uden offentlig støtte) forsinker aldringen af fiskerflåderne.

[14] Data fra udkast til økonomisk rapport om akvakultur 2013, udarbejdet af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri, herunder data vedrørende produktion i yngleanlæg og klækkerier.

[15] Strategiske retningslinjer for en bæredygtig udvikling af EU's akvakultur, COM(2013) 229.

[16] Omkostningerne pr. aktivitet er betydeligt højere end omkostningerne for en aktivitet til fordel for endeligt ophør med fiskeri, omtrent de samme som for en forarbejdningsaktivitet og lavere end omkostningerne for en aktivitet vedrørende fiskerihavne (475 500 EUR) og vedrørende overførsler (490 000 EUR), som er de to dyreste.

[17] Denne stigning er den hurtigste under alle EFF-akser, idet stigningen dog er langt mere beskeden, når det gælder godkendte beløb.

[18] Beløbene for perioden 2007-2013 tager hensyn til de frigjorte beløb.