ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(1)

I udkastet til afgørelse konstateres et kartel på markedet for elektrolytiske kondensatorer med femten juridiske enheder (under ét »afgørelsens adressater«), der tilhører ni virksomheder: — Elna Co., Ltd (»Elna«) — Hitachi Chemical Electronics Co. Ltd (tidligere Hitachi AIC Inc.) og Hitachi Chemical Co. Ltd (under ét »Hitachi«) — Vishay Polytech Co., Ltd (tidligere Holy Stone Polytech Co. Ltd), Holy Stone Holdings Co., Ltd og Holy Stone Enterprise Co., Ltd (under ét »Holy Stone«) — Matsuo Electric Co., Ltd (»Matsuo«) — Tokin Corporation (tidligere NEC Tokin Corporation) og NEC Corporation (under ét »NEC Tokin«) — Nichicon Corporation (»Nichicon«) — Nippon Chemi-Con Corporation (»NCC«) — Rubycon Corporation og Rubycon Holdings Co., Ltd (under ét »Rubycon«) — Sanyo Electric Co., Ltd og Panasonic Corporation (under ét »Panasonic/Sanyo«).
Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på dets møde den 16. marts 2018 om udkastet til afgørelse i sag AT.40136(2) — kondensatorer

Referent: Italien

(2018/C 446/05)

Det Rådgivende Udvalg er enig med Kommissionen i, at de virksomheder, som dette udkast til afgørelse er rettet til, bør pålægges en bøde.

Det Rådgivende Udvalg er enig med Kommissionen i, at retningslinjerne fra 2006 om metoden for beregning af bøder, der pålægges efter artikel 23, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1/2003, finder anvendelse.

Det Rådgivende Udvalg er enig i varigheden af den periode, der skal ligge til grund for beregningen af bøderne.

5.

Det Rådgivende Udvalg er enig med Kommissionen i eksistensen af og niveauet for en forhøjelse for skærpende omstændigheder for én enhed.
Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på mødet den 21. februar 2019 om et udkast til afgørelse i sag AT.40023 — Grænseoverskridende adgang til betalings-TV

Referent: Polen

(2019/C 132/04)

(2)

Det Rådgivende Udvalg er enig med Kommissionen i, at proceduren over for The Walt Disney Company og The Walt Disney Company Limited (under ét benævnt »Disney«), Comcast Corporation, Universal Studios International B.V. og Universal Studios Limited (under ét benævnt »NBCUniversal«), Sony Corporation, CPT Holdings, Inc. og Colgems Productions Limited (under ét benævnt »Sony Pictures«), Warner Media, LLC. og Warner Bros. International Television Distribution Inc. (under ét benævnt »Warner Bros.«) (Disney, NBCUniversal, Sony Pictures og Warner Bros under ét benævnt »Studierne«) samt Sky Limited og Sky UK Limited (under ét benævnt »Sky«) kan bringes til ophør ved en afgørelse i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003.
30.

Desuden gav procedurens karakter og kontekst i henhold til de generelle bestemmelser i forordning (EF) nr. 773/2004 parterne uden for forlig mulighed for at udnytte substantielle beskyttelsesforanstaltninger i proceduren uden for forlig, herunder navnlig en mulighed for at svare på Kommissionens indvendinger både skriftligt og under en mundtlig høring og til at få adgang til Kommissionens forberedende sagsakter. Parterne uden for forlig har kunnet føre et detaljeret forsvar, som for Crédit Agricoles and JPMorgans vedkommende og sammenlignet med klagepunktsmeddelelsen har resulteret i betydelige forkortelser af deres respektive overtrædelsesperioder. Udkastet til afgørelse viser, at Kommissionen tog hensyn til argumenterne fremsat af parterne uden for forlig.
(16)

Ved brev fra slutningen af marts 2018 anmodede BEH-koncernen høringskonsulenten om yderligere aktindsigt i de mere detaljerede referater af ovennævnte møder. BEH-koncernen blev også af høringskonsulenten opfordret til at bekræfte, hvorvidt en opdateret fortegnelse over sagsakterne var nødvendig, og at anmode Kommissionen om at fremsende en opdateret fortegnelse over sagsakterne samt begrundelsen for anmodninger om fortrolighed i forbindelse med de mere detaljerede versioner af mødereferaterne. Efter at jeg havde grebet ind, fik Konkurrencegeneraldirektoratet (»GD Konkurrence«) Overgas' samtykke til at give BEH-koncernens eksterne rådgivere adgang til mere detaljerede versioner af mødereferaterne i et datarum. BEH-koncernen accepterede denne mulighed, idet den forbeholdt sig sine fulde rettigheder. Hvad angår anmodningen om en opdateret fortegnelse over sagsakterne og relevante anmodninger om fortrolig behandling, kunne jeg kun fremlægge mine foreløbige synspunkter, idet artikel 3, stk. 7, i afgørelse 2011/695/EU fastsætter, at ethvert spørgsmål eller problem vedrørende den effektive udøvelse af de proceduremæssige rettigheder, som de berørte parter har, først skal rejses af disse personer for Generaldirektoratet for Konkurrence.
Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på dets møde den 28. november 2018 vedrørende et udkast til afgørelse i sag AT.40461 DE/DK Interconnector

Referent: Grækenland

(2019/C 58/07)

Det Rådgivende Udvalg deler de betænkeligheder, som Kommissionen gav udtryk for i sit udkast til afgørelse, som Det Rådgivende Udvalg fik forelagt den 14. november 2018 i overensstemmelse med artikel 102 i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde (»TEUF«) og artikel 54 i EØS-aftalen.

(2)

Det Rådgivende Udvalg er enigt med Kommissionen i, at proceduren over for TenneT TSO GmbH (TenneT) kan afsluttes ved en afgørelse i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003.
DEN FÆLLES AFVIKLINGSINSTANS

Afgørelse om vurdering af afviklingsbetingelserne for ABLV Bank, AS

(2019/C 50/04)

Den 23. februar 2018 traf Den Fælles Afviklingsinstans afgørelse om ikke at afvikle ABLV Bank, AS. Denne afgørelse blev truffet på grundlag af den konklusion, at betingelsen i artikel 18, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 806/2014 (1) ikke var opfyldt. Hovedelementerne i denne afgørelse er som følger:

Dato for vedtagelse af afgørelsen: 23. februar 2018 Afgørelse nr.: SRB/EES/2018/09 Modtager: Finanšu un kapitāla tirgus komisija Institut: ABLV Bank, AS Udøvelse af beføjelserne for nedskrivning og konvertering af kapitalinstrumenter: Nej Afviklingshandling: Nej Støtte fra en afviklingsfond: Nej

Yderligere oplysninger om denne afgørelse findes på SRB's websted: https://srb.europa.eu/en/content/ablv.

(1) EUT L 225 af 30.7.2014, s. 1.
C 50/3

Afgørelse om vurdering af afviklingsbetingelserne for ABLV Bank Luxembourg S.A.

(2019/C 50/05)

Den 23. februar 2018 traf Den Fælles Afviklingsinstans afgørelse om ikke at afvikle ABLV Bank Luxembourg S.A. Denne afgørelse blev truffet på grundlag af den konklusion, at betingelsen i artikel 18, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 806/2014 (1) ikke var opfyldt. Hovedelementerne i denne afgørelse er som følger:

Dato for vedtagelse af afgørelsen 23. februar 2018 Afgørelse nr. SRB/EES/2018/10 Modtager Commission du Surveillance du Secteur Financier Institut ABLV Bank Luxembourg S.A. Udøvelse af beføjelserne for nedskrivning og konvertering af kapitalinstrumenter Nej Afviklingshandling Nej Støtte fra en afviklingsfond Nej

Yderligere oplysninger om denne afgørelse findes på SRB's websted: https://srb.europa.eu/en/content/ablv.

(1) EUT L 225 af 30.7.2014, s. 1.
I.

De beløb, der skal refunderes i forbindelse med naturalydelser, som er udredt i 2016 til familiemedlemmer, der ikke er bosat i samme medlemsstat som forsikringstageren, jf. artikel 17 i forordning (EF) nr. 883/2004 ( 2 ) , fastsættes ud fra nedennævnte gennemsnitlige udgifter: Aldersgruppe Årligt Nettobeløb pr. måned x = 0,20 Irland under 20 år 1 582,41 EUR 105,49 EUR 20-64 år 2 515,11 EUR 167,67 EUR 65 år og derover 8 964,28 EUR 597,62 EUR Portugal under 20 år 846,38 EUR 56,43 EUR 20-64 år 732,49 EUR 48,83 EUR 65 år og derover 1 646,03 EUR 109,74 EUR Det Forenede Kongerige under 20 år 832,47 GBP 55,50 GBP 20-64 år 1 846,56 GBP 123,10 GBP 65 år og derover 5 341,49 GBP 356,10 GBP Norge under 20 år 20 936,44 NOK 1 395,76 NOK 20-64 år 36 911,31 NOK 2 460,75 NOK 65 år og derover 125 978,60 NOK 8 398,57 NOK
I anden halvdel af rapporteringsperioden arbejdede udvalget efter udnævnelsen af den nye generaldirektør sammen med OLAF om at oprette et nyt rapporteringssystem, der gør det muligt for udvalget at opfylde denne kontrolopgave. I februar 2019 sendte udvalget OLAF's generaldirektør to nye »rapportmodeller« baseret på en skabelon, som OLAF selv tidligere havde foreslået. Den første af disse blev udarbejdet med henblik på en undersøgelse af mere end 12 måneders varighed, mens den anden, der var beregnet til en undersøgelse på 18 måneder eller derover, havde til formål at kontrollere virkningen af eventuelle afhjælpende foranstaltninger, som OLAF havde truffet med henblik på at fremskynde undersøgelsen.

Modelrapporterne omfattede en liste over kategorier af oplysninger, navnlig: i) en detaljeret beskrivelse af sagen, herunder de anslåede økonomiske virkninger, ii) den angiveligt overtrådte lovgivning, iii) overvejelser over potentielle sanktioner og forældelse, iv) de operationelle aktiviteter, der er iværksat, og resultaterne heraf, v) de operationelle aktiviteter, der skal udføres, vi) årsager til, at sagen ikke er afsluttet, og vii) afhjælpende foranstaltninger for at fremskynde undersøgelsen.
(15)

I følgeskrivelsen til klagepunktsmeddelelsen fik Mastercard otte uger til at indgive et skriftligt svar. I sit brev af 7. august 2015 anmodede Mastercard om aktindsigt, og virksomheden fremsatte det synspunkt, at den endnu ikke mente, at de otte uger var begyndt. I brev af 10. september 2015, hvori GD for Konkurrence fremsatte forslag om datarumsproceduren, fastsatte GD'et en frist for Mastercards skriftlige besvarelse af klagepunktsmeddelelsen, som udløb 20 arbejdsdage efter den første adgang til datarummet. Efter Mastercards bemærkninger til datarumsproceduren ændrede GD for Konkurrence denne frist, så den ville blive fastsat til 25 arbejdsdage »fra første dag i datarummet«. Ved offentliggørelsen af den midlertidige, redigerede udgave af datarumsrapporten den 18. marts 2016, påbegyndte GD for Konkurrence en ny frist for at besvare klagepunktsmeddelelsen til den 8. april 2016.
Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på mødet den 9. april 2019 vedrørende et udkast til afgørelse i sag AT.40049 — MasterCard II

Referent: Finland

(2019/C 300/02)

Det rådgivende udvalg deler Kommissionens betænkeligheder som redegjort for i udkastet til afgørelse, som det rådgivende udvalg fik forelagt den 26. marts 2019 i overensstemmelse med artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) og artikel 53 i EØS-aftalen.

2.

Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at proceduren over for Mastercard kan bringes til ophør ved en afgørelse efter artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003.
Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på mødet den 9. april 2019 vedrørende udkastet til afgørelse i sag AT.39398 — Visa MIF

Referent: Finland

(2019/C 299/04)

Det rådgivende udvalg deler Kommissionens betænkeligheder som redegjort for i udkastet til afgørelse, som det rådgivende udvalg fik forelagt den 26. marts 2019 i overensstemmelse med artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) og artikel 53 i EØS-aftalen.

2.

Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at proceduren over for Visa kan bringes til ophør ved en afgørelse efter artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003.
Visa besvarede den redigerede 2009-klagepunktsmeddelelse den 30. juli 2009 inden for Konkurrencedirektoratets frist for en skriftlig besvarelse. Konkurrencedirektoratet gav i første omgang Visa en periode på reelt otte uger efter modtagelse af en cd-rom med de tilgængelige sagsakter til at besvare 2013-klagepunktsmeddelelsen. I juli 2015 antydede Konkurrencedirektoratet uformelt over for Visa, at det ikke forventede, at virksomheden ville give en skriftlig besvarelse på 2013-klagepunktsmeddelelsen i den nærmeste fremtid. I et brev af 8. februar 2016 til Visa anførte Konkurrencedirektoratet, at Visa ikke ville skulle besvare 2013-klagepunktsmeddelelsen. Visa besvarede 2017-klagepunktsmeddelelsen den 20. november 2017 inden for Konkurrencedirektoratets frist for en skriftlig besvarelse.
—

bekræftelse af, at modtagerne har haft tilstrækkelig lejlighed til at få adgang til sagsakter til støtte for eventuelle indsigelser samt alle andre dokumenter i Kommissionens sagsakter, samt at de ikke forventer at anmode om yderligere aktindsigt eller om at blive hørt yderligere under en mundtlig høring, med mindre Kommissionens klagepunktsmeddelelse og afgørelse ikke afspejler forligsindlægget samt
C 199/2

Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål afgav en positiv udtalelse på sit møde den 1. marts 2019 vedrørende et foreløbigt udkast til afgørelse i sag AT.40481 — Førersikkerhedssystemer (II) til Volkswagen-koncernen og BMW-koncernen

Referent: Portugal

(EØS-relevant tekst)

(2019/C 199/02)

1. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at den konkurrencebegrænsende adfærd, som udkastet til afgørelse omhandler, udgør en aftale og/eller samordnet praksis mellem virksomheder som omhandlet i artikel 101 i TEUF og EØS-aftalens artikel 53.

2. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i dens vurdering af det produktmarked og det geografiske marked, der er omfattet af den aftale og/eller den samordnede praksis, der er omhandlet i udkastet til afgørelse.

3. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at de virksomheder, som udkastet til afgørelse er rettet til, har deltaget i to uafhængige og vedvarende overtrædelser af artikel 101 i TEUF og EØS-aftalens artikel 53, som angivet i udkastet til afgørelse.

4. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at formålet med de to aftaler og/eller den samordnede praksis var at begrænse konkurrencen som omhandlet i artikel 101 i TEUF og EØS-aftalens artikel 53.

5. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at de to aftaler og/eller den samordnede praksis var i stand til at påvirke samhandelen mellem EU's medlemsstater mærkbart.

6. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i dens vurdering af de to overtrædelsers varighed.

7. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, hvem der er adressater for udkastet til afgørelse for så vidt angår de to overtrædelser.

8. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at adressaterne for udkastet til afgørelse bør pålægges en bøde for hver af de to overtrædelser, de har deltaget i.

9. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at retningslinjerne om metoden for beregning af bøder fra 2006, der pålægges i henhold til artikel 23, stk. 2, litra a), i forordning nr. 1/2003, finder anvendelse.

10. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i dens fastsættelse af bødernes grundbeløb.

11. Det rådgivende udvalg er enigt i varigheden af den periode, der skal ligge til grund for beregningen af bøderne.

12. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at der ikke foreligger hverken skærpende eller formildende omstændigheder i denne sag.

13. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at punkt 37 i retningslinjerne for beregning af bøder fra 2006 bør finde anvendelse.

14. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at bøderne nedsættes i overensstemmelse med samarbejdsmeddelelsen fra 2006.

15. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at bøderne nedsættes i overensstemmelse med forligsmeddelelsen fra 2008.

16. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i bødernes endelige beløb.
C 185/7

Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på mødet den 17. januar 2019 om et udkast til afgørelse i sag AT.40049 — MasterCard II

Referent: Malta

(EØS-relevant tekst)

(2019/C 185/05)

1. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at den konkurrencebegrænsende adfærd, som udkastet til afgørelse omhandler, udgør en vedtagelse inden for en sammenslutning af virksomheder som omhandlet i artikel 101 i TEUF og EØS-aftalens artikel 53.

2. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at vedtagelsen inden for sammenslutningen af virksomheder udgør en overtrædelse af artikel 101 i TEUF og EØS-aftalens artikel 53.

3. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at formålet med vedtagelsen inden for sammenslutningen af virksomheder var at begrænse konkurrencen som omhandlet i artikel 101 i TEUF og EØS-aftalens artikel 53.

4. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at vedtagelsen inden for sammenslutningen af virksomheder har været i stand til mærkbart at begrænse konkurrencen.

5. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at vedtagelsen inden for sammenslutningen af virksomheder ikke var objektivt nødvendig.

6. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at vedtagelsen inden for sammenslutningen af virksomheder har været i stand til at påvirke samhandelen mellem EU's og EØS' medlemsstater mærkbart.

7. Det rådgivende udvalg er enigt i, at vedtagelsen inden for sammenslutningen af virksomheder ikke lever op til betingelserne for en fritagelse i henhold til artikel 101, stk. 3, i TEUF.

8. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i overtrædelsens varighed.

9. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen for så vidt angår afgørelsens adressater.

10. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at de virksomheder, som dette udkast til afgørelse er rettet til, bør pålægges en bøde.

11. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen om bødens grundbeløb.

12. Det rådgivende udvalg er enigt i varigheden af den periode, der skal ligge til grund for beregningen af bøden.

13. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at der foreligger skærpende omstændigheder i denne sag (i form af gentagne overtrædelser).

14. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at bøden nedsættes som følge af samarbejde på grundlag af punkt 37 i retningslinjerne for beregning af bøder fra 2006.

15. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i bødens endelige beløb.

16. Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i henvisningen til artikel 23, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003.
Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på det andet møde den 15. juli 2019 om et udkast til afgørelse i sag AT.39711 — Qualcomm (underbud)

Referent: Spanien

(2019/C 375/05)

Det Rådgivende Udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at afgørelsens adressat bør pålægges en bøde.

2)

Det Rådgivende Udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at den faktiske værdi af Qualcomms afsætning i hele overtrædelsesperioden på grundlag af et skøn over Qualcomms indirekte salg til tredjeparter i EØS bør tages i betragtning ved beregningen af bødens grundbeløb.
—

bekræftelse af, at adressaterne havde haft tilstrækkelig lejlighed til at tilgå de beviser, der lå til grund for de potentielle klagepunkter, samt alle andre dokumenter i Kommissionens sagsakter, samt at de ikke forventede at anmode om yderligere aktindsigt eller om at blive hørt igen under en mundtlig høring, med mindre Kommissionens klagepunktsmeddelelse og afgørelse ikke afspejlede forligsindlægget samt
afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på det første møde den 5. juli 2019 om et udkast til afgørelse i sag AT.39711 — Qualcomm (underbud)

Udtalelse

Referent: Spanien

(2019/C 375/04)

4.

Det Rådgivende Udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at Qualcomm har misbrugt sin dominerende stilling på det relevante marked ved at følge en strategi om underbudspriser over for sine to største kunder for MBB-enheder, Huawei og ZTE, mellem den 1. juli 2009 og den 30. juni 2011 med henblik på at fjerne Icera fra markedet.
(57)

I den foreliggende sag mener jeg ikke, at sagsbehandlingstiden har skadet Qualcomms effektive udøvelse af sin ret til forsvar. Blandt andet har sagen været teknisk og relativt kompleks fra starten. Som det fremgår af punkt 2 til 4 ovenfor, var påstanden i den klage, der blev indgivet til Kommissionen i 2009, og som blev revideret i 2010, at Qualcomm på forskellig vis havde udvist misbrugsadfærd, men det var først i 2012, at mistanken om, at der var tale om underbudspriser, kom frem i klagerens påstande og Kommissionens undersøgelse. Qualcomms klager over, at den tid, der er forløbet, har gjort det vanskeligere at forsvare sig, sættes i perspektiv af den omstændighed, som Retten allerede i forbindelse med sag AT.39711 (jf. punkt 22 ovenfor) har bemærket, at fordi Qualcomm havde modtaget anmodninger om oplysninger i henhold til artikel 18, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 siden den 7. juni 2010, var Qualcomm, i det mindste fra denne dato, forpligtet til at udvise omhu og træffe alle passende foranstaltninger med henblik på at bevare det bevismateriale, som selskabet med rimelighed rådede over ( 20 ) . Under alle omstændigheder synes tiden ikke at have hindret urimeligt Qualcomm i at forsvare sig. Den kritik, som Qualcomm har fremsat under udøvelsen af sin ret til at blive hørt i forbindelse med klagepunktsmeddelelsen, fik f.eks. Kommissionen til at tilpasse sin sag, således som det er tilladt i henhold til relevant retspraksis (se punkt 59 nedenfor). På sin side har udarbejdelsen af den supplerende klagepunktsmeddelelse og dertil knyttede høring af Qualcomm uundgåeligt forlænget proceduren uden at gøre denne varighed urimelig.
2.

Referenceperioden er: — januar måned for omregningskurser, der skal anvendes fra den følgende 1. april — april måned for omregningskurser, der skal anvendes fra den følgende 1. juli — juli måned for omregningskurser, der skal anvendes fra den følgende 1. oktober — oktober måned for omregningskurser, der skal anvendes fra den følgende 1. januar
Afgørelse om vurdering af afviklingsbetingelserne for AS PNB Banka

(2020/C 81/04)

Den 15. august 2019 traf Den Fælles Afviklingsinstans afgørelse om ikke at afvikle AS PNB Banka. Denne afgørelse blev truffet på grundlag af den konklusion, at betingelsen i artikel 18, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 806/2014 (1) ikke var opfyldt. Hovedelementerne i denne afgørelse er som følger:

Dato for vedtagelse af afgørelsen: 15. august 2019 Afgørelse nr.: SRB/EES/2019/131 Modtager: Finanšu un kapitāla tirgus komisija Institut: PNB Banka Udøvelse af beføjelserne for nedskrivning og konvertering af kapitalinstrumenter: Nej Afviklingshandling: Nej Støtte fra en afviklingsfond: Nej

Yderligere oplysninger om denne afgørelse findes på SRB’s websted: https://srb.europa.eu/en/content/pnb

(1) () EUT L 225 af 30.7.2014, s. 1.
I.

De beløb, der skal refunderes i forbindelse med naturalydelser, som er udredt i 2018 til familiemedlemmer, der ikke er bosat i samme medlemsstat som forsikringstageren, jf. artikel 17 i forordning (EF) nr. 883/2004 ( 2 ) , fastsættes ud fra nedennævnte gennemsnitlige udgifter: Aldersgruppe Årlig Nettobeløb pr. måned x = 0,20 Irland under 20 år 1 867,35 EUR 124,49 EUR 20-64 år 2 937,04 EUR 195,80 EUR 65 år og derover 9 180,80 EUR 612,05 EUR Portugal under 20 år 902,55 EUR 60,17 EUR 20-64 år 782,65 EUR 52,18 EUR 65 år og derover 1 757,88 EUR 117,19 EUR Det Forenede Kongerige under 20 år 852,72 GBP 56,85 GBP 20-64 år 1 906,10 GBP 127,07 GBP 65 år og derover 5 458,43 GBP 363,90 GBP Norge under 20 år 21 482,74 NOK 1 432,18 NOK 20-64 år 39 227,30 NOK 2 615,15 NOK 65 år og derover 127 067,89 NOK 8 471,19 NOK
6.

En tredje prioritet var at sikre størst mulig sammenhæng mellem EU’s RIA-agenturers relationer med tredjelande, navnlig mellem Europol og Eurojust, for derved at garantere eventuel opfølgning på retshåndhævelse og retligt samarbejde. På nuværende tidspunkt søger Kommissionen – på vegne af Europol – at indgå aftaler med otte ud af de ti ovennævnte lande. Kommissionen finder det hensigtsmæssigt så vidt og praktisk muligt at stræbe efter, at både Eurojust og Europol indgår i disse fremtidige forhandlinger, hvilket også kan gøre dem mere attraktive for de pågældende tredjelande.