MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET - Opfølgning på den flerårige EF-handlingsplan til fremme af en mere sikker anvendelse af Internettet ved bekæmpelse af ulovligt og skadeligt indhold på globale net

INDHOLD

1. INDLEDNING

2. BEHOV FOR HANDLING

3. FORDELENE VED EN INDSATS PÅ EU-PLAN

4. ERFARINGER OG KONKLUSIONER

5. VEJEN FREM

6. HANDLINGSPLANENS ANDEN FASE

7. GENNEMFØRELSE AF FORANSTALTNINGERNE I ANDEN FASE AF HANDLINGSPLANEN

8. RESSOURCEBEHOV I DEN ANDEN FASE (2003-2004)

1. INDLEDNING

Denne meddelelse vedrører opfølgningen af handlingsplanen for sikker brug af internet, der har til formål at yde støtte til bekæmpelse af ulovligt og skadeligt indhold på internet. Den nuværende handlingsplan udløber den 31. december 2002. Det foreslås, at handlingsplanen forlænges med en yderligere fase på to år, og at dens dækningsområde og gennemførelsesmidler tilpasses i lyset af erfaringerne og ny teknologi samt for at koordinere aktiviteterne med det arbejde inden for net- og informationssikkerhed, der pågår parallelt med handlingsplanen.

Som led i en samlet europæisk strategi til opfølgning af eEurope-handlingsplanen vil der blive lagt vægt på at udbygge netværksaktiviteterne for at sikre, at alle relevante aktører inddrages. Kommissionen vil formidle og bidrage til samarbejdet på europæisk og globalt plan.

Dækningen af sikker brug vil blive udvidet til at omfatte nye onlineteknologier, herunder mobil- og bredbåndsindhold, onlinespil, direkte filoverførsel mellem terminaler (peer-to-peer) og alle former for tidstro kommunikation, såsom chatrum og øjeblikkelige beskeder (IMS). Der vil blive taget skridt til at sikre, at et bredere udvalg af ulovligt og skadeligt indhold dækkes, herunder racisme og vold.

Handlingsplanens anden fase vil bane vej for et eventuelt bredere initiativ vedrørende indhold på internettet og nye onlinemedier, der bl.a. vil omfatte støtte til udformning af europæisk højkvalitetsindhold specielt rettet mod børn. Initiativet vil også omfatte uddannelse i brugen af nye medier for at tackle sammensmeltningen af teknologier og de bredere aspekter af netsikkerhed såsom forbrugerbeskyttelse.

2. BEHOV FOR HANDLING

2.1. Analyse af situationen

Ulovligt og skadeligt indhold på internettet er en vedvarende bekymring for lovgiverne, industrien og forældrene. EU har stået i spidsen for kampen mod ulovligt og skadeligt indhold siden 1996 med en strategi, som Europa-Parlamentet og Rådet har været fuldt enige om. Handlingsplanen for et mere sikkert internet er et vigtigt element i Kommissionens aktiviteter på området. De andre elementer er retlige instrumenter og praktiske foranstaltninger mod computerkriminalitet og børnepornografi samt henstillingen om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed. Grundtanken bag både henstillingen og handlingsplanen er at styrke brugerne gennem oplysning om ulovligt og skadeligt indhold og give dem midler til at bekæmpe dette indhold.

2.1.1. En fireårsplan

Handlingsplanen for et mere sikkert internet løber over en periode på fire år fra 1. januar 1999 til 31. december 2002. Handlingsplanen blev vedtaget den 25. januar 1999 [1] på grundlag af EF-traktatens artikel 153 om forbrugerbeskyttelse. Finansieringsrammen blev fastsat til 25 mio. EUR.

[1] EFT L 33, 6.2.1999, s. 1.

Handlingsplanen er udformet, så den støtter en række ikke-reguleringsmæssige tiltag. Målene for handlingsplanen, således som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning [2] ("beslutningen"), er at:

[2] Indledning til bilag I til beslutning 276/1999/EF af 25. januar 1999 (EFT L 33, 6.2.1999, s. 1).

* tilskynde aktørerne (industrien og brugere) til at udvikle og iværksætte passende selvreguleringssystemer

* sætte skub i den grundlæggende udvikling ved at støtte demonstrationer og fremme anvendelsen af passende tekniske løsninger

* bevidstgøre og informere forældre og lærere, især via deres respektive sammenslutninger

* fremme samarbejde og udveksling af erfaringer og god praksis

* tilskynde til koordinering i hele Europa og mellem de berørte aktører

* sikre kompatibilitet mellem den strategi, der følges i Europa og i den øvrige verden.

Handlingsplanen har tre hovedaktionslinjer:

* At skabe sikrere rammer (etablering af et europæisk net af hotlines og tilskyndelse til selvregulering og adfærdskodekser)

* At udvikle filtrerings- og klassificeringssystemer

* At tilskynde til oplysningsaktiviteter

2.1.2. Status og resultater

Der blev iværksat forslagsindkaldelser i 1999, 2000 og 2001. Som resultat er der nu 19 projekter i gang, og der er udvalgt 9 yderligere projekter til at modtage støtte under 2001-budgettet. Desuden er der indgået to kontrakter om tjenesteydelser, den ene vedrørende støtte til tjenesten "Safer Internet Awareness Exchange" og den anden vedrørende rådgivning til selvreguleringsorganer i forbindelse med formulering af adfærdskodekser.

Endvidere er der lanceret en indkaldelse af forslag om oplysningsaktiviteter med indsendelsesfrist den 31. januar 2002. Denne indkaldelse skal munde ud i nogle få større bevidstgørelsesprojekter med bred geografisk dækning - et første skridt mod det net, der foreslås etableret i anden fase af handlingsplanen, som beskrevet i det følgende.

Det forventes, at der ved programmets udløb vil være iværksat omkring 35 projekter med deltagelse af 125 organisationer fra 17 EØS-lande.

2.1.2.1. Det europæiske net af hotlines

Handlingsplanens vigtigste bidrag til kampen mod ulovligt indhold er det europæiske net af hotlines. Hotlines tager imod klager fra offentligheden over ulovligt indhold. Efter at have undersøgt klagerne sender disse hotlines klagerne videre til den relevante instans - politiet, internetudbyderne eller en anden hotline. Det europæiske net har foreløbig medlemmer i 11 lande (Østrig, Belgien, Danmark, Frankrig, Tyskland, Island, Irland, Nederlandene, Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige); Sammenslutningen INHOPE [3], som alle hotlines er medlem af, organiserer møder, formulerer retningslinjer for bedste praksis og yder støtte til nye medlemmer. Der er associerede medlemmer i USA og Australien.

[3] http://www.inhope.org

Særlige projektresultater:

- Information fra Internet Watch Foundation (IWF) var medvirkende til, at der blev sat en undersøgelse i værk, der førte til en af de største pædofilrazziaer i Det Forenede Kongerige.

- Aktionen "Save the Children" afslørede det hidtil mest omfattende internetbaserede børnepornografinetværk i Sverige. Aktionen byggede hovedsagelig på information fra den svenske hotline.

- Den danske hotline har lanceret en ambitiøs oplysningskampagne om mere sikker chat, der skal nå ud til alle skoleelever i Danmark mellem 12 og 17 år.

2.1.2.2. Støtte til selvregulering

Denne støtte tager form af rådgivning snarere end finansiel støtte. Efter et offentligt udbud underskrev Kommissionen for nylig en kontrakt med Oxford University om en undersøgelse vedrørende selvregulering. Som led i undersøgelsen [4] skal der forskes i selvreguleringstiltag inden for forskellige medier i Europa og ydes bistand til selvreguleringsorganer, der vil udvikle og anvende adfærdskodekser. Forskningen skal omfatte internet og den digitale film- og videobranche, videospil, digital-tv og WAP/GPRS/UMTS-teknologi. Den skal resultere i et clearingcenter for selvreguleringsmodeller, der hjælper offentlige instanser og andre til at nå deres politiske og lovgivningsmæssige mål. Desuden skal der udvikles modeller for selvregulering og regler for selvreguleringsstrategier på tværs af grænserne i samråd med repræsentanter for erhvervslivet, brugerne og forbrugerne samt officielle reguleringsinstanser.

[4] http://www.selfregulation.info

2.1.2.3. Tekniske midler til forældrestyret kontrol - klassificering og filtrering

Filtrering er et kontroversielt middel, der ofte kritiseres af to årsager. Den ene er, at filtrering indebærer, at nogen (forældre, lærere, bibliotekarer eller arbejdsgivere) beslutter, at en slutbruger (et barn, en biblioteksbruger eller en ansat) ikke kan få adgang til en bestemt type indhold, og dette kan have konsekvenser for slutbrugernes grundlæggende rettigheder med hensyn til ytringsfrihed, informationsfrihed, databeskyttelse og privatlivets fred. Når det gælder børn, mener de fleste dog, at forældre og lærere er berettigede til at træffe sådanne tekniske forholdsregler for at beskytte børnene, om end det står klart, at jo ældre barnet er, jo færre restriktioner bør der være.

Den anden årsag er, at filtreringssoftware ikke fungerer så godt som den bruger, der installerer det, kunne ønske. Der forekommer i vidt omfang "overfiltrering" - hvor der blokeres for adgang til indhold, som brugerne gerne vil lade barnet se - og "underfiltrering" - hvor der ikke blokeres for indhold, som brugeren ikke ønsker at barnet skal se. Et særligt problem for mange europæiske brugere er, at det meste software er lavet til amerikanske brugere og ikke i tilfredsstillende grad kan håndtere ord på andre sprog end engelsk.

Derfor yder handlingsplanen finansiel støtte til 13 filtreringsprojekter, der omfatter et bredt udvalg af tekniske indfaldsvinkler. Yderligere oplysninger findes på netstedet europa.eu.int/iap. Til eksempel skal kan der nævnes tre projekter:

- ICRA: Internet Content Rating Association (sammenslutning vedrørende klassificering af internetindhold. Støttet af EU har denne sammenslutning udformet et nyt internationalt indholdsklassificeringssystem, der tilgodeser de europæiske brugeres behov.

- medCERTAIN har opstillet retningslinjer for uvildig klassificering af websteders pålidelighed.

- NETPROTECT har [5] gennemført en detaljeret undersøgelse [6] af det filtreringssoftware, der findes, og navnlig af, om det er egnet for brugere, som ikke taler engelsk.

[5] http://www.net-protect.org

[6] http://www.net-protect.org/en/results3.htm

Derudover er Det Fælles Forskningscenter ved at foretage en benchmarkingundersøgelse om filtreringssoftware for Generaldirektoratet for Informationssamfundet.

2.1.2.4. Oplysningsaktiviteter

Europa-Kommissionen har støttet i alt 9 oplysningsprojekter, der omfatter 16 lande og et bredt udvalg af metoder - spørgeskemaundersøgelser, fokusgrupper og skoleklasser, praktisk oplysning via websteder og personlig kommunikation, herunder spil, oplysning gennem massemedierne osv. Projekterne har forskellige målgrupper - nogle er specielt rettet mod lærere, andre mod børn og atter andre mod offentligheden, især forældre.

Kommissionen har også oprettet en formidlingstjeneste, "Safer Internet Awareness Exchange" til støtte for denne aktionslinje. Tjenesten omfatter et websted og et nyhedsbrev, der udkommer på engelsk, fransk og tysk. Desuden organiseres der onlinedebatter og almindelige møder såsom det møde, der blev afholdt i Luxembourg den 25. oktober 2001 [7].

[7] http://www.saferinternet.org/resources/aware_present.asp

Den 1. november 2001 blev der offentliggjort en ny forslagsindkaldelse [8]. Målet var at støtte et mindre antal projekter, der hver især dækker et betydeligt antal lande, så der skabes en slags tværnationalt net. Det skal være første skridt mod et stærkt og sammenhængende fælleseuropæisk net. Dette net skal bestå af nationale knudepunkter, der skal fungere som katalysatorer for de nationale oplysningsaktiviteter - både dem, de selv gennemfører, og dem, der gennemføres af andre partnere fra samme land eller tredjeparter, der ikke er med i konsortiet.

[8] http://europa.eu.int/information_society/programmes/iap/call/2002/index_en.htm

Det europæiske aspekt indebærer også, at medlemmer af netværket deltager aktivt i fysiske og virtuelle møde med de andre konsortiepartnere og øvrige relevante parter med interesse i programmet.

Oplysningsaktiviteterne er rettet mod fire hovedmålgrupper:

- lærere og uddannelsessektoren generelt

- offentligheden, især forældre og børn

- myndighederne og pressen/medierne

- erhvervslivet, bl.a. virksomheder, der producerer, samler og distribuerer onlineindhold.

På europæisk plan skal der endvidere etableres en støttetjeneste for netværket, der tilbyder informationsudvekslings- og -formidlingstjenester, redigerings- og kommunikationsydelser og støtte til grænseoverskridende samarbejde mellem de enkelte knudepunkter og for nettet som helhed, f.eks. i form af følgende:

- udformning og planlægning af koordinerede Europa-dækkende kampagner

- et fælles koncept for både præsentation og indhold af oplysnings- og undervisningsmateriale, herunder sproglig og kulturel tilpasning af relevante informations- og oplysningsressourcer

- et fælles adgangspunkt (webportal) for alt det informations- og bevidstgørelsesmateriale, der fremstilles under projektet, herunder søge- og henvisningstjenester)

- forbindelser med internationale markedsaktører og forbrugersammenslutninger og andre relevante tværeuropæiske grupper og netværk

- målrettede analyser af den nuværende og kommende lovgivningsmæssige og teknologiske udvikling, der berører netværkets aktiviteter.

Oplysningsprojekternes vigtigste resultater:

- I SUI-projektet blev der uddelt 60 000 eksemplarer af en omfattende brochure om sikker brug af internet og handlingsplanens projekter til lærere i hele EU og i kandidatlandene

- INFONET har udformet et tosproget websted på spansk og engelsk med tegnefilmfigurer

- EDUCAUNET gennemfører forsøg i Frankrig og Belgien med et stort udvalg af spil, der er skabt specielt med det formål at formidle budskabet om sikker brug til børn og unge i forskellige aldersgrupper

- DotSAFE og CISA har undersøgt børns brug af internet og i hvor høj grad denne brug kontrolleres af forældrene i Østrig, Grækenland, Irland og Det Forenede Kongerige.

2.1.3. Fortsat bekymring i befolkningen

Der er vedvarende bekymring i offentligheden over ulovligt og skadeligt indhold på internet, hvilket også har medført øget aktivitet på nationalt plan.

Ulovligt indhold og ulovlig adfærd omfatter ikke blot distribution af børnepornografi og racistisk materiale, men også brug af computernet og -teknologi til at lette andre lovovertrædelser såsom bedrageri og angreb på netsikkerheden, f.eks. i form af hacking. Pædofiles brug af internettet til at komme i kontakt med børn med henblik på seksuelle aktiviteter, online eller offline, giver anledning til stigende bekymring.

Skadeligt indhold kan enten være indhold, der er defineret som sådan ved lov, og som dermed er genstand for forholdsregler, der skal begrænse mindreåriges adgang til indholdet, eller ganske simpelt indhold, som de enkelte forældre ikke ønsker, at deres børn skal se.

De fleste mennesker er enige i, at børn ikke bør udsættes for medieindhold, der er skadeligt for dem. Men trods den brede enighed er der stadig et vidt spillerum for diskussion om, hvilket indhold der rent faktisk er skadeligt for børn i en bestemt aldersgruppe, hvem der skal fastlægge de generelle regler, som indholdsleverandørerne bør følge, og hvem der skal træffe beslutning om anvendelse af disse regler.

Børn i forskellige aldersgrupper, og børn selv inden for en bestemt aldersgruppe, reagerer ikke altid ens over for skildringer af seksuel aktivitet og vold. Forskellige forældre har forskellige opfattelser. Det er også et område, hvor holdningerne tilsyneladende varierer fra land til land.

Bortset fra spørgsmålet om beskyttelse af mindreårige rejser brugen af internet og onlineteknologier spørgsmål om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, net- og datasikkerhed og forbrugerbeskyttelse. Der er også taget skridt til at behandle disse problemer både på internationalt, europæisk og nationalt plan [9]. De foranstaltninger, der støttes af handlingsplanen, bør tage disse spørgsmål og aktiviteter i betragtning.

[9] se bilaget.

2.2. Fremtidsudsigter

Internettet og de nye onlineteknologier bruges i langt overvejende grad til konstruktive, informative eller rekreative formål. Denne brug vil stige fremover og antage nye former. Men samtidig øges brugen af disse teknologier til at sprede ulovligt og skadeligt indhold også og antager nye former.

Der er sket store fremskridt med forskellige metoder til at bekæmpe ulovligt og skadeligt indhold, men der er fortsat brug for bedre koordinering og støtte til udveksling af information samt formidling af bedste praksis. Henstillingen om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed indeholder et sæt vejledende retningslinjer for selvregulering. Handlingsplanen vedrører praktiske foranstaltninger, der ikke kræver ændringer i lovgrundlaget, og hvor det er hensigtsmæssigt og effektivt at yde støtte fra EU.

Kommissionen har også taget andre initiativer [10], særlig i kampen mod IT-kriminalitet og børnepornografi, og har bl.a. fremsat forslag om forbedring af net- og informationssikkerheden.

[10] se bilaget.

Men der er behov for yderligere tiltag på følgende områder:

(1) Brugerne skal have bedre mulighed for at anmelde ulovligt indhold, så dette kan tages ud af cirkulation og de ansvarlige retsforfølges.

(2) Der skal tilskyndes yderligere til selvregulering for at skabe fleksible og retfærdige regler for markedsdeltagerne.

(3) Brugerne skal udstyres med den nødvendige filtreringsteknologi, så de kan fravælge skadeligt indhold.

(4) Der skal skabes øget opmærksomhed om spørgsmålet om sikker brug af internet, herunder spørgsmål om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, net- og datasikkerhed og forbrugerbeskyttelse.

Alle disse tiltag hænger nøje sammen, og de enkelte aktiviteters potentiale udnyttes ikke fuldt ud, hvis aktiviteterne udføres isoleret.

3. FORDELENE VED EN INDSATS PÅ EU-PLAN

3.1. Hvad er grundtanken bag EU-initiativet-

Handlingsplanens grundtanke - at brugerne selv skal bestemme - er stadig aktuel. Der er tale om aktiviteter på det sociale område, der supplerer og styrker EU's aktiviteter til støtte for økonomisk integration og teknologisk fremskridt.

Deltagerne i en workshop, der blev afholdt i juni 2001, og de, der blev hørt i forbindelse med midtvejsevalueringen, udtrykte klar støtte til, at EU-aktiviteterne videreføres. Kommissionen bør formidle og bidrage til samarbejdet på europæisk og globalt plan. Tiltagene bør i høj grad være decentraliserede og baseret på net af nationale deltagere.

Kommissionen har gode forudsætninger for at nå de mål, der beskrives nedenfor, og skabe en ægte europæisk "kritisk masse". Det nuværende og påtænkte EU-initiativ supplerer og indgår i et samspil med andre initiativer, og derved skabes en synergivirkning. Rådet har klart erklæret i en række konklusioner [11], at de nationale initiativer og EU-foranstaltningerne supplerer hinanden, og har opfordret Kommissionen til at fortsætte de nuværende aktiviteter.

[11] Rådets konklusioner, 2361. møde i Rådet, Luxembourg, den 21. juni 2001:

3.1.1. Kontaktflade til medlemsstaterne

Der er en række nationale initiativer i gang. Lokale kultur- og sprogforskelle tackles bedst ved at sætte ind på nationalt plan, eller endda på regionalt og lokalt plan: her har man de bedste forudsætninger for at forstå brugernes særlig behov og vide, hvordan man bedst udnytter de eksisterende rammer. Men der er også en klar fare for at "genopfinde hjulet", medmindre de erfaringer, man gør, deles med andre, der arbejder inden for samme område i andre medlemsstater. Dette gælder især for et globalt medie, hvor teknologien ikke kender nogen grænser.

Efterhånden som flere og flere medlemsstater iværksætter tiltag på dette område, kan EU drage fordel af de hidtidige anstrengelser og medvirke til at vurdere og koordinere strategier samt udveksle erfaringer.

3.1.2. Kontaktflade til kandidatlandene

Kandidatlandene bør også have adgang til de erfaringer, der høstes i EU gennem EU's og medlemsstaterne programmer og projekter. Selv om man godt kan forestille sig en-til-en-partnerskaber mellem en medlemsstat og et kandidatland, vil et EU-finansieret program være mere effektivt, idet man kan trække på bedste praksis i EU.

3.1.3. Kontaktflade til tredjelande og internationale organisationer

Der er brug for et globalt svar på globale udfordringer, og Europas stemme skal høres i diskussioner om, hvad der er den rette strategi og den bedste løsning.

Dette har givet anledning til banebrydende begivenheder såsom ministerkonferencen i Bonn om udnyttelse af mulighederne i forbindelse med globale informationsnet, arrangeret i 1997 af den tyske regering og Kommissionen, samt den internationale konference om bekæmpelse af børnepornografi på internettet, der blev organiseret i 1999 af den østrigske regering, den amerikanske regering og Kommissionen i fællesskab.

Det ses også af det vellykkede internationale topmøde om internetindhold, der blev arrangeret i 1999 af Bertelsmann Foundation og INCORE-projektet (som er blevet støttet af handlingsplanen), og af den kendsgerning, at INHOPE-sammenslutningen af hotlines har tiltrukket aktiv deltagelse fra USA og Australien. Endvidere spillede Kommissionen og deltagerne i handlingsplanens projekter en aktiv rolle i konferencen i Singapore i 2001 om sikker internetsurfing. Den anden fase vil bygge videre på dette arbejde.

4. ERFARINGER OG KONKLUSIONER

4.1. Resultaterne af midtvejsevalueringen

I henhold til beslutningens artikel 6, stk. 4, skal Kommissionen efter to år, og når handlingsplanen er afsluttet, forelægge en evalueringsberetning om resultaterne af gennemførelsen af de i bilag I nævnte aktionslinjer for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, efter at evalueringsberetningen er blevet gennemgået af det i artikel 5 omhandlede udvalg. Denne beretning skal tillige indeholde generelle konklusioner, der kan anvendes på alle kategorier af ulovligt indhold. Kommissionen kan på grundlag af disse resultater fremsætte forslag om tilpasning af handlingsplanens retningslinjer.

Midtvejsevalueringen blev foretaget af en ekstern virksomhed i henhold til en kontrakt, der blev indgået efter et offentligt udbud, som Generaldirektoratet for Informationssamfundet iværksatte i sommeren 2000. Evalueringen blev gennemført i perioden november 2000 til april 2001. En meddelelse med Kommissionens svar på de punkter, der blev rejst i evalueringsrapporten, blev vedtaget den 23. november 2001 (KOM(2001)690).

Evalueringsrapporten indeholder 15 anbefalinger: De anbefalinger, der er mest relevante for en eventuel forlængelse af programmet, er følgende:

1) Handlingsplanens nuværende inddeling i tre overordnede aktionslinjer (hotlines og selvregulering, bevidstgørelse samt klassificering og filtrering) bør bibeholdes i fremtidige tiltag.

2) Aktionslinjerne bør udvides, så der tages højde for konsekvenserne af ny teknologi.

3) Handlingsplanen bør sikre en balanceret dækning af forskellige indholdskategorier.

12) Handlingsplanen bør overveje at etablere formelle ordninger med henblik på at følge den juridiske og lovgivningsmæssige udvikling.

13) Handlingsplanen bør overveje at etablere formelle ordninger med henblik på at følge den teknologiske og markedsmæssige udvikling.

15) Handlingsplanen bør overveje at knytte flere forbindelser til aktiviteter og organisationer uden for EU.

5. VEJEN FREM

5.1. Nye interaktive teknologier

Den 11. og 12. juni 2001 blev der afholdt en workshop Luxembourg. Formålet var at undersøge, hvilken betydning nye interaktive teknologier kan få for en mere sikker brug af internettet inden for de næste 5 år. Workshoppen dækkede følgende temaer: nye teknologier, nye brugere/brugsmønstre, nye medier og oplysning samt nye former for lovgivning. Deltagerne var omhyggeligt udvalgt på et bredt geografisk grundlag for at sikre et højt ekspertiseniveau på de relevante områder.

Et uddrag af de vigtigste konklusioner:

* Samtidig med, at der åbnes for et væld af nye muligheder, skaber nye teknologier, nye brugere og nye brugsmønstre også nye risici og forværrer de eksisterende risici.

* Der er et tydeligt behov for koordinering af indsatsen for en mere sikker brug af internettet, både i de enkelte lande og på europæisk plan.

* Kommissionen bør formidle og bidrage til samarbejdet på europæisk og globalt plan. Samarbejdet mellem EU og kandidatlandene bør udbygges.

* Tiltagene bør i høj grad være decentraliserede og baseret på net af nationale koordinatorer. Alle berørte aktører bør opmuntres til at deltage, navnlig flere onlineindholdsudbydere.

* Der er behov for både regulerings-/selvreguleringstiltag og andre aktiviteter, idet der må tages hensyn til, at ulovligt indhold på den en side og skadeligt indhold på den anden kræver forskellig behandling, og at de valgte strategier skal respektere de grundlæggende rettigheder, dvs. ytringsfrihed, informationsfrihed og retten til beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred.

* Der er brug for en opfølgning af handlingsplanen for et mere sikkert internet. Vægten i et eventuelt nyt program bør ligge på selvregulering og ikke-reguleringsmæssige tiltag.

* Hovedelementet i det nye program bør være oplysning. Der skal en ekstra indsats til for at skabe øget opmærksomhed om sikker brug af internettet, navnlig i forbindelse med personligt tilpassede og interaktive systemer samt mobilapplikationer. De efterfølgende oplysningsaktiviteter bør koordineres med andre EU-tiltag vedrørende medie- og netkundskaber.

* Der må lægges større vægt på løsninger vedrørende levering af indhold, der ikke sker via nettet. Indsatsen må også omfatte video- og computerspil.

* Ved indholdsklassificering må man tage højde for konvergensudviklingen ved at stræbe efter et fælles grundlag for klassificering af indhold af lignende art, uanset mediet. Forældre har brug for et system, der er letforståeligt.

Som et første skridt mod gennemførelse af disse anbefalinger fastslår den forslagsindkaldelse, der blev offentliggjort den 1. november 2001, at oplysningstiltag ikke bør være begrænset til webindhold, der kan være uegnet for børn, men også bør behandle en række kategorier af skadeligt indhold (bl.a. racisme og fremmedhad) og nye former for interaktiv information og kommunikation, der følger med internettets hastige udbredelse (f.eks. mobiltjenester, direkte kommunikation mellem terminaler (peer-to-peer), bredbåndsvideo, øjeblikkelige beskeder (IMS), chatrum).

6. HANDLINGSPLANENS ANDEN FASE

6.1. En yderligere periode på to år

Det foreslås, at den nuværende handlingsplan forlænges med to år, og at der sker en omprioritering i overensstemmelse med resultaterne af midtvejsevalueringen og den ovennævnte workshop.

De vigtigste grunde til at forlænge den eksisterende handlingsplan med to år er følgende:

* der er behov for at udbygge netværksaktiviteterne mellem de forskellige nationale initiativer på området, og for koordinering med andre EU-initiativer, f.eks. inden for net- og informationssikkerhed og forbrugerbeskyttelse.

* Som det klart fremgik af ekspertworkshoppen, er det nødvendigt at forholde sig til konsekvenserne af nye internetteknologier og internetbaserede platforme og tjenester, og til et bredere udvalg af onlineindhold samt kontakter.

* Der er indledt drøftelser med kandidatlandene med det formål gradvist at integrere dem i handlingsplanen. Ved specifikt at tage højde for dette i opfølgningsaktiviteterne lettes og fremskyndes denne proces betydeligt.

* En forlængelse af handlingsplanen vil give mulighed for at udnytte de erfaringer, der er gjort siden programmets start, ved at tilpasse foranstaltningerne og midlerne.

Yderligere årsager er:

* Der må gøres en indsats i de medlemsstater, der mangler passende erfaring og infrastruktur, så de kommer op på samme oplysningsniveau hvad angår sikker brug af internettet som i andre lande, hvor brugen af internettet i hjem og i skoler er mere udbredt.

* De forskellige målgrupper er ulige repræsenteret: mens offentligt støttede organer, universiteter og familie-/børnevelfærdsgrupper er aktivt engageret i aktiviteterne under handlingsplanen, er industrien og de kommercielle aktører underrepræsenteret, særlig på det vigtige oplysningsområde. Den foreslåede forlængelse vil gøre det muligt for disse grupper at indtage en mere aktiv holdning.

* En forlængelse vil give tid til at skabe bredere opmærksomhed om handlingsplanen, opnå mere holdbare resultater og ruste programmets deltagere til at føre indsatsen videre på egen hånd.

Endnu en fordel ved at forlænge handlingsplanen er, at der så bliver tid til at foretage en samlet vurdering af behovet for et bredere initiativ vedrørende indhold på internet og nye onlinemedier, som led i en samlet europæisk strategi til opfølgning af eEurope. Et sådant initiativ kunne blandt andet omfatte støtte til frembringelse af europæisk højkvalitetsindhold specielt til børn. Samtidig kunne man vurdere, om der er brug for en mere langsigtet støtte til beslægtede aktiviteter såsom indholdsmærkning og uddannelse i brugen af nye medier for at tackle sammensmeltningen af teknologier og de bredere aspekter af netsikkerhed såsom forbrugerbeskyttelse.

Slutevalueringen af handlingsplanen for et mere sikkert internet vil indgå som et led i den samlede vurdering. Den er planlagt til udgangen af 2002 og vil omfatte en grundig gennemgang af resultaterne og virkningerne af de enkelte projekter under handlingsplanen. Der bliver en løbende debat og dialog med de berørte parter og repræsentanter for de forskellige interessegrupper.

6.2. Forskelle mellem handlingsplanens første og anden fase

Der vil blive foretaget de nødvendige justeringer for at tage hensyn til de indvundne erfaringer og ny teknologi, bl.a.:

i.

// Via et forum for sikker internetbrug (Safer Internet Forum) vil der blive tilskyndet til udvidelse af netværksaktiviteterne blandt alle i medlemsstaterne, der er aktive på området, og mellem projektdeltagere i de forskellige aktionslinjer, navnlig på områderne hotlines, oplysning, indholdsklassificering og selvregulering.

ii. // Indholdsindustrien og medierne vil blive tilskyndet til at engagere sig mere aktivt, og samarbejdet med offentligt støttede organer, der er aktive på området, vil blive udvidet.

iii. // Der vil blive taget skridt til at inddrage kandidatlandene i de igangværende aktiviteter, udveksle erfaringer og knowhow, og udvide forbindelserne og indlede samarbejde med lignende foretagender i tredjelande og med internationale organisationer via en rundbordskonference i tilknytning til forummet for sikker internetbrug.

iv. // Dækningen af sikker brug vil blive udvidet til at omfatte nye onlineteknologier, herunder mobil- og bredbåndsindhold, online-spil, direkte filoverførsel mellem terminaler (peer-to-peer) og alle former for tidstro kommunikation, såsom chatrum og øjeblikkelige beskeder (IMS).

v. // Der vil ligeledes blive taget skridt til at sikre, at et bredere udvalg af ulovligt og skadeligt indhold dækkes, herunder racisme og vold, og til at skabe øget kendskab til spørgsmål vedrørende beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, datasikkerhed og forbrugerbeskyttelse.

6.3. Sammenligning mellem den første og den anden fase

1. Programoversigt

>TABELPOSITION>

2. Aktionslinjer

>TABELPOSITION>

7. GENNEMFØRELSE AF FORANSTALTNINGERNE I ANDEN FASE AF HANDLINGSPLANEN

a) Mulighed for at indberette ulovligt indhold

Målet er at forbedre netværkets effektivitet yderligere, arbejde tæt sammen med oplysningskampagner om sikker brug af internettet, tilpasse retningslinjer for bedste praksis til ny teknologi, fuldføre netværksdækningen af medlemsstaterne, give praktisk bistand til kandidatlande, som ønsker at etablere hotlines, og udbygge forbindelserne til hotlines uden for Europa.

b) Støtte til selvregulering

Målet er at sikre samarbejde på EU-niveau ved at etablere net mellem de relevante strukturer i medlemsstaterne og systematisk undersøge og rapportere om relevante retlige og reguleringsmæssige spørgsmål. Desuden skal der systematisk leveres oplysninger om den teknologiske udvikling, og om hvordan teknologien anvendes, samt ydes bistand til kandidatlande, som ønsker at etablere selvreguleringsorganer, og endelig skal samarbejdet med selvreguleringsorganer uden for Europa udbygges.

c) Midler til at fravælge skadeligt indhold

Der vil blive lagt vægt på benchmarking af filtreringssoftware og -tjenester (effektivitet, anvendelighed, egnethed til europæiske markeder og nye former for digitalt indhold). Bistand til udvikling af filtreringsteknologi fortsættes under EU's forskningsprogram i nær forbindelse med aktiviteterne vedrørende filtrering under handlingsplanen.

d) Brugervenlig indholdsklassificering

Målet er at etablere forbindelser mellem industrien og berørte parter som indholdsudbydere, regulerings- og selvreguleringsorganer, software- og internetklassificeringsorganisationer og forbrugersammenslutninger med henblik på at skabe gunstige vilkår for udvikling og implementering af klassificeringssystemer, som nemt kan forstås og bruges af indholdsudbydere og forbrugere, og som giver forældre og undervisere i Europa de nødvendige oplysninger til at kunne træffe beslutninger i overensstemmelse med deres kulturelle og sproglige normer, og ligeledes tager hensyn til konvergensen mellem telekommunikation, audiovisuelle medier og informationsteknologi.

e) Øget oplysning og opmærksomhed om sikker brug

Formålet er at støtte udveksling af bedste praksis inden for uddannelse i nye medier gennem et sammenhængende europæisk netværk til oplysning om sikker brug af internettet og nye onlineteknologier. Indsatsen skal kunne trække på en omfattende tværnational base (webportal) af informations- og bevidstgørelsesressourcer samt anvendt sociologisk forskning, som inddrager alle berørte parter (f.eks. uddannelsessektoren, offentlige og private børnevelfærdsorganisationer, forældregrupper, industrien, retshåndhævende myndigheder), i børns brug af nye teknologier med det formål at finde frem til pædagogiske og teknologiske midler til at beskytte dem mod overgreb. Nettet skal også yde bistand til kandidatlande, der vil iværksætte oplysningstiltag, samt udbygge forbindelserne til oplysningsaktiviteter uden for Europa.

7.1. Gennemførelsesformer

Den valgte fremgangsmåde går ud på at udbygge nettene og udveksle information mellem aktører på området, idet man bygger videre på og konsoliderer resultaterne af den eksisterende handlingsplan. Foranstaltningerne skal tage hensyn til internettets globale karakter, idet der knyttes forbindelser til kandidatlandene og til vigtige aktører i tredjelande. Der vil blive anvendt to forskellige slags midler: samarbejde og finansiel støtte til projekter.

7.1.1. Samarbejde

Den åbne koordineringsmetode vil blive brugt til at opstille fælles retningslinjer og mål samt fastlægge overvågningsprocedurer, og, hvor det er relevant, referencepunkter baseret på aftalte indikatorer. Der vil blive oprettet et EU-forum for sikker internetbrug (Safer Internet Forum). Der vil blive udpeget passende nationale knudepunkter i hver enkelt medlemsstat efter behørigt samråd med de relevante myndigheder. De nationale knudepunkter skal fungere som kontaktpunkt for Kommissionen i spørgsmål om sikker brug af nye onlineteknologier. De nationale knudepunkter skal desuden sikre, at Kommissionen og de andre medlemsstater holdes orienteret om nationale politiske initiativer og eksempler på bedste praksis.

Forummet skal endvidere sørge for, at centrale sammenslutninger, brancher og offentlige instanser har kendskab til, høres om og bidrager til initiativer vedrørende sikker brug i EU og på internationalt plan.

Det internationale samarbejde vil blive styrket gennem en "rundbordskonference" i tilknytning til forummet for at sikre udveksling af oplysninger om bedste praksis.

7.1.2. Projekter

De valgte finansielle instrumenter bliver en blanding af projekter med omkostningsdeling, hvor der kræves en bred vifte af kvalifikationer og partnere, og 100% støttede projekter, der normalt er tjenesteydelseskontrakter for fastsatte opgaver, som forudsætter ekspertkvalifikationer og logistisk støtte, især for at dække de yderligere omkostninger ved samarbejde og etablering af net på tværs af grænserne. Udvælgelse og forvaltning af disse projekter sker via de sædvanlige procedurer (forslagsindkaldelser, udbud).

8. RESSOURCEBEHOV I DEN ANDEN FASE (2003-2004)

>TABELPOSITION>

Yderligere oplysninger findes i finansieringsoversigten.

BILAG

1. Beslægtede EU-programmer

STOP II // STOP II er et støtte- og udvekslingsprogram for personer med ansvar for at bekæmpe menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn. I 2000 ydede programmet støtte til en international konference om bekæmpelse af børnepornografi på internettet, der var en opfølgning af konferencen om samme emne i Wien i 1999. Førstnævnte konference var koncentreret om de internationale retsvidenskabelige praktiske aspekter af fænomenet. Programmet finansierede også COPINE-projektet og et efterfølgende projekt, der analyserede adfærden hos lovovertrædere, der indsamler børnepornografi. Desuden blev der ydet støtte til oprettelse af en database over børnepornografi med et automatisk indekserings- og søgesystem.

DAPHNE // Daphne-programmet for årene 2000-2003 er et forebyggende EU-program til bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder. Der er tale om vold i bredest mulig forstand, fra seksuelt misbrug til vold i hjemmet, fra kommerciel udnyttelse til mobning i skoler, fra menneskehandel til diskriminationsbaseret vold mod handicappede, mindretalsgrupper, indvandrere og andre sårbare grupper. DAPHNE finansierer et projekt vedrørende identifikation af ofre for børnepornografi.

eContent // eContent-programmet, der indgår i eEurope-handlingsplanen, bidrager til at opfylde dennes tredje mål: "stimulering af brugen af internet" eContent-programmet har til formål at støtte produktion, formidling og brug af europæisk digitalt indhold og fremme sproglig mangfoldighed på de globale net. Programmet er bygget op omkring tre hovedaktionslinjer, hvor en indsats på EU-plan kan give størst muligt ekstraudbytte: forbedret adgang til og udnyttelse af offentlig information, fremme af indholdsproduktion i et flersproget og flerkulturelt miljø, og øget dynamik på markedet for digitalt indhold.

Programmet for Informationssamfunds teknologier (IST) // IST-programmet beskæftiger sig med informationsadgang, -filtrering, analyse og behandling: Det overordnede formål er at udvikle avancerede værktøjer og teknikker til styring af multimedieindhold for at give brugerne mulighed for selv at styre, hvad de vil se og høre. Hovedvægten ligger på audiovisuelt indhold, der i dag leveres via www, cd og dvd, men som i løbet af de kommende år også vil kunne modtages via udvidet tv-udstyr, multimedieudstyr i hjemmet og trådløse multimedienet.

eLearning // Kommissionen har iværksat "eLearning"-initiativet for at tilpasse EU's uddannelsessystemer til vidensamfundet og den digitale kultur. Dette initiativ har fire komponenter: at udstyre skoler med multimedie-pc'er, at uddanne europæiske lærere i digitale teknologier, at udvikle europæiske uddannelsestjenester og software og at sætte skub i etableringen af et netværk mellem skoler og lærere. Skoler er et af de områder, hvor det er vigtigt, at man er opmærksom på problemet med ulovligt og skadeligt indhold og midlerne til at bekæmpe dette. Det netværk, der etableres som led i initiativet, bliver en kanal for formidling af det indhold, der produceres for handlingsplanen for sikker brug af internet. Spørgsmål om internetsikkerhed blev drøftet ved eSchola-arrangementet, der blev afholdt af de europæiske skolers net i 2001.

2. Beslægtede politiske initiativer på EU-plan

Henstilling om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed. // Henstillingen indeholder et vejledende sæt retningslinjer for selvregulering på nationalt plan på området beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed. Selvregulering bygger på tre hovedprincipper: for det første skal alle berørte parter (myndigheder, industrien, tjeneste- og adgangsudbydere, brugersammenslutninger) involveres i formuleringen af adfærdskodekser, for det andet skal industrien anvende adfærdskodekserne i praksis, og for det tredje skal de trufne foranstaltninger evalueres.

Meddelelse om computerkriminalitet // Kommissionen har vedtaget en meddelelse med titlen "Et sikrere informationssamfund: Højnelse af sikkerheden i informationsinfrastrukturerne og bekæmpelse af computerrelateret kriminalitet", KOM (2000) 890, der drøfter, om der på baggrund af de bredere målsætninger vedrørende informationssamfundet og frihed, sikkerhed og retfærdighed og samt EU's engagement i de grundlæggende menneskerettigheder er behov for et omfattende politisk initiativ for at højne sikkerheden i informationsinfrastrukturerne og bekæmpe internetkriminalitet. Endvidere drøftes de forskellige former et sådant initiativ kunne antage. Meddelelsen annoncerer en række initiativer, både lovgivningsmæssige og andre.

Rammebeslutning om børnepornografi // Efter beslutningen om børnepornografi på internet - en foranstaltning under EU's "tredje søjle" (samarbejde om retlige og indre anliggender), der opfordrer medlemsstaterne til at sikre en mere effektiv retshåndhævelse over for børnepornografi på internet og til at stimulere samarbejde mellem de retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne - har Kommissionen fremsat forslag om en rammebeslutning, der fastlægger, hvilke elementer der skal indgå i kriminalretten og være fælles for alle medlemsstater, herunder sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.

Meddelelse om net- og informations sikkerhed: // På grundlag af en analyse af behovet for at supplere markedsløsningerne med politiske tiltag, foreslås en europæisk strategi for forbedring af net- og informationssikkerhed. Meddelelsen opstiller en række konkrete foranstaltninger, således som efterlyst af Det Europæiske Råd på mødet i Stockholm. Den foreslåede strategi bør ses som et integrerende element i de eksisterende rammer for elektroniske kommunikationstjenester og databeskyttelse samt - af nyere dato - politikken vedrørende internetkriminalitet.

Direktiv om informations procedurer // Direktiv 98/48 indeholder bestemmelser om, at medlemsstaterne skal anmelde nye foranstaltninger vedrørende informationssamfundstjenester. Direktivet fastlægger en ordning for, hvordan eventuelle indsigelser fra Kommissionen eller andre medlemsstater behandles.

Direktiv om elektronisk handel // Direktiv 2000/31/EF dækker en række retlige spørgsmål vedrørende elektronisk handel, herunder kommerciel kommunikation, elektronisk kontrakter, krav om åbenhed og formidleransvar for internettjenesteydere. Desuden opfordres der til vedtagelse af adfærdskodekser.

Direktiv om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred // Direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger fastsætter regler for indsamling af personoplysninger, underretning af de pågældende personer, ret til indsigt og klagerettigheder, der gælder for internetbrugere og deres ret til beskyttelse af privatlivets fred, når de surfer på internet. Ifølge direktivet skal der træffes passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger til databeskyttelse. Dette er særlig relevant i forbindelse med indsatsen for at gøre internettet mere sikkert. Direktiv 97/66/EF om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden for telesektoren fastsætter også krav om en række specifikke sikkerhedsforanstaltninger. Direktivet kræver, at kommunikation, herunder e-mail, holdes fortrolig, og fastætter regler for abonnentfortegnelser og brug af e-mail til markedsføring. Kommissionen har fremsat et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor, der ajourfører og erstatter direktiv 97/66/EF.

e-Confidence- initiativet // I maj 2000 tog kommissionsmedlem David Byrne skridt til at øge forbrugernes tillid til elektronisk handel ved at lancere e-Confidence initiativet. Formålet med dette initiativ er via samregulering at fastlægge standarder for mærkningsordninger i hele Europa, der gør det lettere for brugerne at finde ud af, hvilke websteder de kan have tillid til.

3. Andre beslægtede politiske initiativer

EUROPARÅDET

Konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder // Konventionens artikel 10 bestemmer, at enhver har ret til ytringsfrihed. Denne ret omfatter meningsfrihed og frihed til at modtage eller meddele oplysninger eller tanker uden indblanding fra offentlig myndighed og uden hensyn til landegrænser. Artikel 8 bestemmer, at enhver har ret til respekt for sit privatliv og familieliv, sit hjem og sin kommunikation. Der er fastsat visse undtagelser i henhold til eller i overensstemmelse med lovene og behovene i et demokratisk samfund.

Konventionen om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger // Konvention nr. 108. Se også henstilling nr. R(99)5 fra Ministerrådet til medlemsstaterne vedrørende beskyttelsen af privatlivets fred på internettet, med bilag: Retningslinjer for beskyttelsen af fysiske personer med hensyn til indsamling og behandling af personoplysninger på informationsmotorvejene, som kan indarbejdes i eller anvendes som bilag til adfærdskodekser.

Konventionen om internetkriminalitet // Denne konvention har til formål at lette opdagelse, undersøgelse og retsforfølgelse af internetkriminalitet, både nationalt og internationalt, og at tilvejebringe ordninger for hurtigt og pålideligt samarbejde. Konventionen kan underskrives af lande, som ikke er medlemmer af Europarådet. Europa-Kommissionen deltog aktivt, ligesom USA, Canada og Japan. Konventionen omfatter både materiel strafferet (strafbare handlinger, der er rettet mod edb-datas fortrolighed, integritet og tilgængelighed, edb-relaterede strafbare handlinger og også børnepornografi) og retspraksis (opbevaring, søgning, beslaglæggelse og tidstro indsamling af edb-data samt internationalt samarbejde, herunder udlevering til retsforfølgelse og gensidig retshjælp foruden kontaktpunkter, der fungerer døgnet rundt).

G8

"Lyon-gruppen" // 10-punkts handlingsplan, Washington, december 1997. Indførte et døgnåbent kontaktpunkt.

UNESCO

Børnepornografi og pædofili på internettet // Oprettelse af Innocence in Danger-netværket efter UNESCO-konferencen i Paris den 18.-19. januar 1999 om børnepornografi og pædofili, hvor Kommissionen var repræsenteret, og forslag om en handlingsplan, som skal følges op af UNESCO's medlemmer.