Forslag til RAADETS FORORDNING om indfoerelse af en endelig udligningstold paa importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien og om endelig opkraevning af den midlertidige told

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Kommissionen indfoerte ved forordning (EF) nr. 1810/99 [1] af 17. august 1999 en midlertidig udligningstold paa importen til Faellesskabet af pyloethylenterephthalatfolie ("PET-folie") med oprindelse i Indien efter en undersoegelse af skadelig subsidiering og Faellesskabets interesser i denne sag.

[1] EFT L 219 af 19.8.1999, s. 14.

2. Kommissionen overvejede alle de synspunkter, som de interesserede parter gav udtryk for i forbindelse med disse midlertidige foranstaltninger, foer den drog sine endelige konklusioner.

3. Kommissionen bekraefter sine foreloebige konklusioner, nemlig at importen til Faellesskabet af den paagaeldende vare med oprindelse i Indien subsidieredes og forvoldte EF-erhvervsgrenen vaesentlig skade, og konkluderer, at det er i Faellesskabets interesse at traeffe beskyttelsesforanstaltninger i form af en endelig udligningstold og at endeligt opkraeve den midlertidige told med den endelige toldsats.

4. Disse midlertidige foranstaltninger havde form af en vaerditold paa mellem 6,7% og 37,2%.

5. I betragtning af de forskellige paastande, der blev fremsat af Indiens regering og de eksporterende eksportoerer, blev beregningen af subsidieringen og toldsatserne for alle samarbejdsvillige indiske eksporterende producenter revideret i nedadgaaende retning for den foreslaaede endelige udligningstold, men satserne er fortsat mellem 3,8% og 19,1% for alle indiske eksporterende producenter.

6. For de samarbejdsvillige indiske eksporterende producenter har foranstaltningerne et niveau, der enten svarer til de konstaterede subsidiemargener eller til de konstaterede skadesafhjaelpningsmargener, alt efter hvilken margen der er lavest. Resttolden fastsattes til den hoejeste sats, der konstateredes for de samarbejdsvillige selskaber.

7. Bilagte udkast til Raadets forordning indeholder detaljerede oplysninger om de kendsgerninger og overvejelser, paa grundlag af hvilke der er truffet beslutning om de foreslaaede foranstaltninger.

8. De interesserede parter blev underrettet om de vaesentligste kendsgerninger og overvejelser, der laa til grund for, at Kommissionen foreslaar Raadet, at der indfoeres en endelig udligningstold, og de fik lejlighed til at fremsaette bemaerkninger. Hvor det var relevant, blev der taget hensyn til disse bemaerkninger.

9. Paa Antidumpingudvalgets moede den 20. oktober gik fjorten medlemsstater ind for forslaget, mens en medlemsstat afholdt sig fra at stemme.

Forslag til

RAADETS FORORDNING

om indfoerelse af en endelig udligningstold paa importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien og om endelig opkraevning af den midlertidige told

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indfoersel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske Faellesskab [2], saerlig artikel 15,

[2] EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.

efter hoering af Det Raadgivende Udvalg, og

ud fra foelgende betragtninger:

1. PROCEDURE

(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1810/1999 [3] (i det foelgende benaevnt "forordningen om midlertidig told") blev der indfoert en midlertidig udligningstold paa importen til Faellesskabet af polyethylenterephthalatfolie ("PET-folie") med oprindelse i Indien og henhoerende under KN-kode 3920 62 19 og 3920 62 90.

[3] EFT L 219 af 19.8.1999, s. 14.

(2) Efter indfoerelsen af den midlertidige udligningstold blev der skriftligt fremsat bemaerkninger af de indiske samarbejdsvillige eksporterende producenter Ester Industries Ltd., Flex Industries Ltd., Garware Polyester Ltd., India Polyfilms Ltd./Jindal Polyester Ltd. (forretningsmaessigt forbundne selskaber), MTZ Polyesters Ltd., Polyplex Corp. Ltd. (i det foelgende benaevnt "de indiske eksporterende producenter"), Indiens regering, de klagende producenter i Faellesskabet (i det foelgende benaevnt "EF-erhvervsgrenen") og to brugere af PET-folie.

(3) I overensstemmelse med artikel 11, stk. 5, i grundforordningen anmodede alle ovennaevnte parter med undtagelse af en bruger om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet.

(4) En bruger, der ikke tidligere havde givet sig til kende, reagerede yderligere paa indfoerelsen af midlertidige foranstaltninger.

(5) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterproeve alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa en endelig afgoerelse.

(6) De mundtlige og skriftlige bemaerkninger, der blev fremsat efter indfoerelsen af de midlertidige foranstaltninger og efter ovennaevnte meddelelser, blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning ved de endelige undersoegelsesresultater.

2. DEN PAAGAELDENDE VARE

(7) I forordningen om midlertidig told beskrives den paagaeldende vare i betragtning (7) som polyethylenterephthalatfolie (PET-folie).

(8) I betragtning (8) i forordningen om midlertidig told hed det endvidere, at varen kan opdeles i en raekke segmenter, der inden for erhvervsgrenen typisk har magnetiske, indpakningsmaessige, elektriske, afbildningsmaessige og andre industrielle anvendelsesformaal, og at varerne i forbindelse med undersoegelsen blev inddelt i typer efter markedssegment, tykkelse, belaegningsegenskaber, overfladebehandling, mekanisme egenskaber og klarhed/uigennemsigtighed.

(9) Efter indfoerelsen af midlertidige foranstaltninger modtog Kommissionen en anmodning fra EF-erhvervsgrenen om ikke blot som fastsat i forordningen om midlertidig told at anse de typer, der tariferes under KN-kode 3920 62 19 og 3920 62 90, som PET-folie, men ogsaa typer tariferet under KN-kode 3920 62 11 og 3920 62 13. De indiske eksporterende producenter var imod inddragelsen af de to yderligere koder og haevdede, at PET-folie, der tariferes under disse koder, ikke er udskiftelig med PET-folie henhoerende under de to andre koder, nemlig 3920 62 19 og 3920 62 90. De paapegede, at kun de sidstnaevnte koder var indeholdt i EF-erhvervsgrenens klage, og at de to foerstnaevnte koder ikke var specifikt indeholdt i klagen, da den under disse koder tariferede vare ikke var udskiftelig med de varer, der tariferes i henhold til KN-kode 3920 62 19 og 3920 62 90.

(10) Paa grundlag af de oplysninger, der indhentedes i loebet af undersoegelsen, besluttede Kommissionen, at KN-kode 3920 62 11 og 3920 62 13 ikke skulle vaere omfattet af undersoegelsen, da der ikke var fremlagt oplysninger, der kunne tyde paa, at EF-erhvervsgrenens paastand i klagen med hensyn til manglende udskiftelighed ikke er korrekt.

3. SUBSIDIER

3.1 ALMINDELIGE BEMAERKNINGER

3.1.1 Tillaeggelse af rente ved beregningen af opnaaede fordele

(11) De eksporterende producenter anmodede om tilbagetraekning af det renteelement, der var blevet tillagt med henblik paa beregningen af den samlede fordel, der blev opnaaet i henhold til de forskellige ordninger. Det haevdedes, at tillaegningen af renter var uberettiget, gik videre end bestemmelserne i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (ASU) og var forbudt i henhold til artikel VI, stk. 3, i GATT 1994. Kommissionens retningslinjer for beregningen ville vaere ugyldige i denne forbindelse.

(12) Retsgrundlaget for at tillaegge renter til subsidiets paalydende vaerdi er artikel 5 i forbindelse med artikel 6 i grundforordningen. I henhold til artikel 5 beregnes det udligningsberettigede subsidiebeloeb udtrykt ved den fordel, som modtageren har opnaaet i den periode, der er omfattet af subsidieundersoegelsen. Artikel 6, der gengiver artikel 14 i ASU, fastsaetter regler for beregning af fordelen for bestemte typer subsidier. For alle kategorier af subsidier, der er naevnt i artikel 6, dvs. indskud af egenkapital, laan, laanegarantier, levering af varer og tjenesteydelser eller indkoeb af varer, er grundlaget for fastsaettelsen af fordelen den tilsvarende markedspris for finansiering. Ved anvendelse af principperne i artikel 6 som generel regel for alle kategorier af subsidier maa omkostningerne til at laane midlerne paa markedsvilkaar derfor medregnes ved beregningen af det samlede subsidie.

(13) Udtrykt i en paalydende vaerdi i undersoegelsesperioden svarer alle subsidier reelt til et tilskud Da ikke-tilbagebetalingspligtige tilskud ikke kan fremskaffes paa markedet, ville modtageren, hvis han ikke havde faaet tilskud, skulle have rejst det tilsvarende beloeb fra kilder paa markedet og have betalt det tilbage med renter over en periode. Det er dette element af fordelen, der daekkes ved at tillaegge det paalydende subsidiebeloeb renter.

(14) Denne fremgangsmaade er specifikt fastsat i Kommissionens retningslinjer for beregningen af subsidiebeloebet i forbindelse med undersoegelser vedroerende udligningstold (retningslinjer for beregningen) [4] og er Faellesskabets faste praksis, som er blevet fulgt i en raekke tidligere sager.

[4] EFT C 394 af 17.12.1998, s. 7. "Den paalydende vaerdi af subsidiebeloebet skal derfor omregnes til den vaerdi, der var fremherskende i undersoegelsesperioden, ved anvendelse af den normale markedsrente".

(15) Artikel VI, stk. 3, i GATT 1994, der er gengivet i artikel 19.4 i ASU, siger kun, at der ikke maa paalaegges told med et beloeb, der overstiger subsidiet. Subsidiebeloebet beregnes udtrykt ved fordelen i undersoegelsesperioden (artikel 14 i ASU). Da selskabet ogsaa opnaaede fordel af, at det ikke var noedt til at fremskaffe midlerne paa finansmarkedet, skal fordelen ogsaa indeholde et renteelement. Da fordelen (inklusive renter) svarer til subsidiebeloebet og udligningstolden beregnes udtrykt ved den konstaterede subsidiemargen er artikel VI, stk. 3, i GATT 1994 derfor fuldt ud overholdt ved tillaeggelsen af renter.

(16) Kravet om, at renteelementet ikke skal indgaa i beregningen af fordelene ved de forskellige ordninger, afvises derfor.

3.1.2 De forskellige ordningers specificitet

(17) De eksporterende producenter fremfoerte, at forudsaetningen i artikel 2.3 i ASU om, at subsidier betinget af eksportresultater er specifikke, ifoelge sagens natur ikke vil gaelde, da det er fastsat i artikel 27.2 i ASU, at forbuddet mod subsidier, der er betinget af eksportresultater, ikke gaelder for udviklingslande. Indien er et af de lande, der er anfoert paa listen i bilag VII til ASU, og de eksportsubsidier, der ydes af Indiens regering, er derfor ikke forbudte. Kommissionen vil derfor vaere forpligtet til at positivt at bevise, at de paagaeldende ordninger er specifikke.

(18) Det fremgaar klart af artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, at subsidier, herunder subsidier naevnt i bilag I, skal anses for at vaere specifikke, hvis de efter lovgivningen eller reelt er betinget af eksportresultater. Denne betingelse er blevet individuelt undersoegt for hver af de subsidieordninger, der er omfattet af denne procedure.

3.2 DE ENKELTE ORDNINGER

3.2.1 "Passbook Scheme" (PBS)

(19) Indiens regering og de eksporterende producenter fremfoerte bemaerkninger om denne ordning, der er beskrevet i betragtning 12 til 19 i forordningen om midlertidig told. Disse bemaerkninger behoever ikke at blive behandlet, da fordelene i henhold til denne ordning ikke indgik i den midlertidige told af de aarsager, der er naevnt i betragtning 24 i forordningen om midlertidig told. Der vil derfor ikke blive indfoert foranstaltninger over for fordele i henhold til denne ordning, og der er derfor ikke behov for endelige undersoegelsesresultater.

3.2.2 "Duty Entitlement Passbook Scheme" (DEPB) (toldgodtgoerelsesordning) paa foer-eksportbasis

(20) Indiens regering og de eksporterende producenter fremfoerte bemaerkninger om denne ordning, der er beskrevet i betragtning 26 til 30 i forordningen om midlertidig told.

(21) Navnlig blev det haevdet, at DEPB paa foer-eksportbasis er en tilladt eftergivelses-/godtgoerelsesordning i henhold til bestemmelserne i grundforordningen, og at ordningen derfor ikke er udligningsberettiget. Det blev ogsaa fremfoert, at hvis ordningen fandtes at vaere udligningsberettiget, skulle kun de beloeb, hvor godtgoerelsen faktisk havde vaeret for stor, benyttes som grundlag for beregningen af fordelen, og Kommissionen skulle have undersoegt, om der faktisk var sket en for stor godtgoerelse af importafgifter paa raamaterialer forbrugt i produktionsprocessen.

(22) DEPB paa foer-eksportbasis er ikke en eftergivelses-/godtgoerelsesordning eller substitutionsgodtgoerelsesordning som omhandlet i grundforordningen til trods for tilstedevaerelsen af en bestemmelse om den faktiske bruger. Grundlaeggende er der tale om en ordning baseret paa vaerdi og ikke paa maengde. DEPB-satsen, der giver anledning til fritagelse for importafgift, beregnes ikke i forhold til specifikke fysiske raavaremaengder, der faktisk forbruges eller skal forbruges i produktionsprocessen. Konkret fastsaettes raamaterialerne paa grundlag af saakaldte Standard Input/Output-normer (SION), der er baseret paa den formodede vaerdi af raamaterialer, der skal importeres for at fremstille en given vare. Naar DEPB-satsen er fastsat for en bestemt faerdig vare, kan raamaterialer indfoeres toldfrit i henhold til en DEPB foer-eksportlicens. Der er ingen mekanisme, der kan forhindre en eksporterende producent i at aendre de forholdsmaessige andele mellem de raamaterialer, han faktisk har indfoert, da han kun skal blive inden for det samlede kreditloft, der er indroemmet.

(23) Der er desuden ingen forpligtelse til rent faktisk at importere alle de forskellige raamaterialer, for hvilke der er indroemmet kredit. Den eneste begraensning paa maengden af noget bestemt raamateriale, der kan indfoeres i henhold til ordningen, er vaerdien af den indroemmede licens og den tilsvarende forpligtelse til at eksportere den faerdige vare. Der er derfor intet krav om, at de erstattede importerede raamaterialer skal have samme maengde, kvalitet og egenskaber som raamaterialerne fra hjemmemarkedet.

(24) Et selskab, der kan tilvejebringe raamaterialer til en lavere pris, eller som koeber nogle af sine raamaterialer paa hjemmemarkedet, vil toldfrit kunne indfoere raamaterialer, der kan benyttes til produktion eller salg paa hjemmemarkedet, da de faktisk indfoerte maengder ikke vil have nogen forbindelse med de maengder, der er fastsat i SION. Der blev ikke konstateret nogen anden ordning eller procedure med henblik paa at fastslaa, hvilke toldfri raamaterialer der rent faktisk forbruges ved fremstillingen af den eksporterede faerdige vare eller i hvilke maengder. Det fandtes endvidere, at den udligning, der kan finde sted, naar varer eksporteres, ikke sker paa grundlag af de faktiske maengder af toldfri importerede raamaterialer, der er brugt ved fremstillingen af de eksporterede varer, men snarere paa grundlag af antagelser om standardvaerdien af raamaterialerne til den eksporterede vare.

(25) Selv hvis DEPB paa foer-eksportbasis anses for at vaere en toldgodtgoerelsesordning som paastaaet, er det fastsat i bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3, til grundforordningen, at hvis det fastslaas, at eksportlandets regering ikke opretholder en saadan ordning, vil det normalt vaere paakraevet, at eksportlandet foretager en yderligere undersoegelse paa grundlag af henholdsvis de faktiske raamaterialer, der indgaar, eller de faktiske transaktioner, med henblik paa at fastslaa, om der har vaeret tale om for store betalinger. Da der som ovenfor naevnt ikke findes nogen kontrolordning for de faktisk indfoerte maengder af raamaterialer, skulle den indiske regering foretage en undersoegelse. Den indiske regering foretog ikke en saadan undersoegelse. Kommissionen undersoegte derfor ikke, om der rent faktisk var tale om for store godtgoerelser af importafgifter paa raamaterialer, der forbrugtes ved produktionen af den udfoerte vare.

(26) Under alle omstaendigheder er eftergivelsen af overskydende importafgifter kun grundlaget for beregningen af fordelens stoerrelse i tilfaelde af reelle godtgoerelses- og substitutionsgodtgoerelsesordninger. Da det er blevet fastslaaet, at DEPB paa foer-eksportbasis ikke er en godtgoerelses- eller substitutionsgodtgoerelsesordning i henhold til bilag I, punkt i), og bilag II og III til grundforordningen, er fordelen den samlede eftergivelse af importafgift og ikke nogen formodet eftergivelse af overskydende afgifter.

(27) Da DEPB-ordningen paa foer-eksportbasis indebaerer, at der gives afkald paa statsindtaegter, der ellers er betalbare, kan ordningen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), anses for at udgoere et subsidie. Da der ikke kan opnaas fordel i henhold til ordningen uden en forpligtelse til eksport, er den retligt betinget af eksportresultater, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, og den er derfor specifik.

Beregning af subsidiebeloebet

(28) Fordelen for de eksporterende producenter er beregnet som anfoert i betragtning (23) i forordningen om midlertidig told, idet der desuden er taget hensyn til ansoegningsgebyrer som oensket af de eksporterende producenter. Disse yderligere beloeb havde imidlertid ingen indflydelse paa de foreloebigt beregnede subsidiemargener.

(29) To selskaber opnaaede fordele af denne ordning i undersoegelsesperioden og modtog subsidier paa mellem 1,31% og 6,84%.

3.2.3 "Duty Entitlement Passbook Scheme" (DEPB) (toldgodtgoerelsesordning) paa efter-eksportbasis

(30) Indiens regering og de eksporterende producenter fremfoerte bemaerkninger om denne ordning, der er beskrevet i betragtning (37) til (39) i forordningen om midlertidig told.

(31) Navnlig haevdedes det, at DEPB paa efter-eksportbasis var en tilladelig substitutionsgodtgoerelsesordning, idet efter-eksportkreditter i henhold til DEPB kun ville blive indroemmet i overensstemmelse med meddelte Standard Input/Output-normer. I henhold til punkt i) i bilag I til grundforordningen kan en godtgoerelsesordning tillade anvendelsen af materialer hidroerende fra hjemmemarkedet i samme maengde og med samme egenskaber og karakteristika som de indfoerte materialer. Det haevdedes ogsaa, at afgiftsmyndighederne ville kunne kontrollere hvilke importerede raamaterialer, der indgaar i den eksporterede vare. DEPB paa efter-eksportbasis vil derfor vaere en tilladelig substitueringsgodtgoerelsesordning i henhold til bilag II til grundforordningen.

(32) Det boer erindres, at der i modsaetning til DEPB paa foer-eksportbasis ikke findes nogen "bestemmelse om den faktiske bruger". Kreditterne efter DEPB paa efter-eksportbasis beregnes som en procentdel af vaerdien af de udfoerte faerdigvarer. Saaledes indroemmede kreditter kan benyttes til udligning af told, der normalt skal betales paa indfoersel af enhver vare (undtagen varer paa negativlisten over importvarer). Anvendelsen er ikke begraenset til varer, der benyttes ved fremstillingen af den eksporterede vare. Importerede varer kan saelges paa hjemmemarkedet eller benyttes paa en hvilken som helst anden maade. Desuden er licenser, og saaledes ogsaa kreditter, frit omsaettelige.

(33) Det kan derfor konkluderes, at DEPB paa efter-eksportbasis ikke er en godtgoerelses- eller substitutionsgodtgoerelsesordning i henhold til bilag I, punkt i), og bilag II og III i grundforordningen.

(34) Den indiske regering haevdede ogsaa, at ordningen kun udgoer et eksportsubsidie i det omfang, at den tilvejebringer godtgoerelse af importafgifter ud over de afgifter, der faktisk paalaegges importerede raamaterialer, som anvendes til eksportproduktion, og at Kommissionen ikke har opfyldt sin forpligtelse til at fastslaa omfanget af denne for store godtgoerelse.

(35) Denne paastand maa afvises af de samme aarsager, som er naevnt i betragtning (26).

Beregning af subsidiebeloebet

(36) Den indiske regering fremfoerte, at for saa vidt angaar de solgte licenser ville Kommissionen skulle fastslaa den faktiske vaerdi af den fordel, som de eksporterende producenter fik gennem disse salgstransaktioner, og ikke paa grundlag af det kreditbeloeb, der blev indroemmet i licensen.

(37) Som allerede forklaret i betragtning (43) i forordningen om midlertidig told kan denne paastand ikke imoedekommes, da den fordel, som den indiske regering indroemmer den eksporterende producent i form af indtaegter, der er givet afkald paa, afspejles korrekt i licensens vaerdi. Salg af en licens til en anden (dvs. hoejere eller lavere) pris end dens vaerdi er en rent kommerciel transaktion, som ikke aendrer stoerrelsen af den fordel, der oprindeligt blev opnaaet af ordningen.

(38) Fordelen for de eksporterende producenter er blevet beregnet som forklaret i betragtning (41) til (44) i forordningen om midlertidig told. I denne forbindelse skal det bemaerkes, at fire eksporterende producenter fremsatte en raekke paastande, som blev godkendt af Kommissionen. Efterfoelgende er der blevet taget hensyn til yderligere omkostninger, som noedvendigvis paaloeb i forbindelse med erhvervelsen af licensen. Der er ogsaa foretaget justeringer af de indroemmede kreditbeloeb. Disse justeringer har foert til mindre aendringer af subsidiemargenerne.

(39) Fire selskaber opnaaede fordele af denne ordning i undersoegelsesperioden og modtog subsidier paa mellem 2,34% og 17,68%.

3.2.4 "Export Promotion Capital Goods Scheme" (EPCGS) (Eksportfremmeordning for investeringsgoder)

(40) Den indiske regering fremfoerte, at maalet for EPCGS, som er beskrevet i betragtning (46) til (50) i forordningen om midlertidig told, er at goere det muligt for virksomheder i forskellige oekonomiske sektorer at modernisere fabrikker og udstyr, samtidig med at Indiens knappe beholdning af udenlandsk valuta bevares. Det haevdedes, at EPCGS-fordelen ikke er betinget af eksportresultater, fordi EPCGS-licenser kan opnaas uden hensyn til tidligere eksportresultater. Endvidere kan indehaveren af en EPCGS-licens altid koebe indenlandske investeringsgoder frem for importerede.

(41) Med hensyn til denne paastand skal det bemaerkes, at et selskab for at benytte sig af EPCGS skal forpligte sig til at eksportere varer til en bestemt vaerdi inden for en bestemt frist. Denne ordning er derfor retligt betinget af eksportresultater, da der ikke kan opnaas nogen fordel uden en forpligtelse til at eksportere varer. Den anses derfor for at vaere specifik i henhold til artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen og foelgelig udligningsberettiget.

(42) De eksporterende producenter haevdede, at der i EPCGS ikke gives afkald paa statsindtaegter, men at de kun udskydes. Hvis en importoer af investeringsgoder ikke har opfyldt sin eksportforpligtelse inden den i ordningen fastsatte frists udloeb, opkraeves differentialtolden med renter. Det er derfor foerst ved udgangen af den periode, der er fastsat til at opfylde eksportforpligtelsen i denne ordning, at det kan afgoeres, om en importoer har faaet eftergivet told, og om der er givet afkald paa statsindtaegter, og derfor ogsaa om der derved er givet en fordel. Det vil derfor vaere for tidligt at behandle importen af investeringsgoder efter denne ordning i undersoegelsesperioden.

(43) For saa vidt angaar denne paastand finder Kommissionen, at naar et selskab anmoder om at benytte denne ordning og derved forpligter sig til at eksportere varer, maa det antages, at eksportforpligtelsen vil blive opfyldt, og at der vil blive opnaaet endelig fritagelse fra betaling af importtolden. Selskaberne maa have en forventning om, at de ikke til sidst vil skulle betale afgifter. At antage andet ville goere ordningen meningsloes.

(44) Undersoegelsen har desuden positivt fastslaaet, at den indiske regering faktisk forlaenger eksportforpligtelsesperioden for selskaber, som ikke kan opfylde deres eksportforpligtelse inden for den oprindeligt fastsatte periode.

(45) Kommissionen finder derfor, at der gives afkald paa statsindtaegter paa tidspunktet for importen af investeringsgoder, og at det importerende selskab modtager en fordel i form af det samlede ikke betalte afgiftsbeloeb.

Beregning af subsidiebeloebet

(46) Fordelen for de eksporterende producenter er blevet beregnet som forklaret i betragtning (53) i forordningen om midlertidig told. I denne forbindelse skal det bemaerkes, at der af alle eksporterende producenter blev fremsat en raekke paastande, som delvist blev godkendt af Kommissionen. Navnlig blev der taget hensyn til dokumenterede omkostninger, som selskaber noedvendigvis maatte afholde for at vaere berettiget til eller opnaa subsidiet. Disse omkostninger vedroerte bl.a. ansoegningsgebyrer og bankgarantier. Ansoegningsgebyret er en engangsforeteelse, hvorimod bankgarantierne kan vaere enkeltstaaende og daekke flere aar eller bestaa af flere aarlige afdrag, der skal betales i hele bankgarantiens loebetid.

(47) Det skal bemaerkes, at et af disse selskaber, MTZ Polyesters Ltd., haevdede, at den metode, der anvendes i forordningen om midlertidig told, ikke var hensigtsmaessig for saa vidt angaar det paagaeldende selskab, da der for dette forelaa en helt anden situation i undersoegelsesperioden end for de andre selskaber, som var beroert af undersoegelsen. Det blev isaer haevdet, at der som foelge af uforudsete begivenheder, herunder en naturkatastrofe, foerst blev indledt kommerciel produktion i oktober 1998. Dette foerte til et meget lille hjemmemarkeds- og eksportsalg i undersoegelsesperioden og derfor til en hoej subsidiemargen. Selskabet foreslog derfor en anden beregningsmetode og anmodede om, at denne blev brugt.

(48) Det skal bemaerkes, at der ikke blev forelagt et saadant krav for Kommissionen i loebet af undersoegelsen foer meddelelsen om de foreloebige resultater af denne. Sammen med anmodningen fremlagde selskabet imidlertid detaljeret og underbygget dokumentation vedroerende indledningen af den kommercielle produktion og den virkning, som en saadan forsinket indledning havde paa dets aktiviteter.

(49) Efter en noeje undersoegelse af disse oplysninger konkluderede Kommissionen, at anmodningen om at benytte andre beregningsmetoder som foreslaaet af selskabet ikke var berettiget. I betragtning af de saerlige og ekstraordinaere omstaendigheder, der paavirkede dette selskab, fandt Kommissionen dog, at en anvendelse af samme maalestok (dvs. den faktiske eksport) for dette selskab som for selskaber i en normal produktionssituation foerte til saa forskelligartede resultater, at de ikke i tilstraekkelig grad afspejlede den fordel, som dette firma opnaaede af det udligningsberettigede subsidie efter denne ordning. Kommissionen bevarede den samme beregningsmetode, men aendrede foelgelig produktions- og eksportssalgstallene for dette selskab paa grundlag af bekraeftede oplysninger fra selskaber i en normal kommerciel produktionssituation for at fordele den fordel, der var opnaaet af subsidiet i undersoegelsesperioden.

(50) Seks selskaber benyttede denne ordning i undersoegelsesperioden og modtog subsidier paa mellem 1,42% og 8,75%.

3.3 EKSPORTFORARBEJDNINGSZONER / EKSPORTORIENTEREDE VIRKSOMHEDER (EPZ/EOU)

(51) Den indiske regering fremfoerte, at den ikke giver afkald paa indtaegter i henhold til denne ordning, der er beskrevet i betragtning (55) til (58) i forordningen om midlertidig told, fordi tolden paa investeringsgoder kun er suspenderet i toldoplagsperioden. Dette betyder, at importoeren ikke behoever betale told paa import af investeringsgoder, der skal benyttes i eksportforarbejdningszoner eller eksportorienterede virksomheder. Naar investeringsgoderne saelges eller udgaar fra toldoplaget skal tolden imidlertid betales med en sats, der svarer til investeringsgodernes afskrevne vaerdi paa tidspunktet for salget eller udgangen fra toldoplaget.

(52) Denne paastand minder om den, der blev fremsat af de eksporterende producenter vedroerende EPCGS, nemlig at der ikke gives afkald paa indtaegter, men at disse blot udskydes. Det vil imidlertid goere ordningen meningsloes at antage, at investeringsgoder vil blive importeret toldfrit og derefter videresolgt paa hjemmemarkedet med betaling af told. Selv hvis investeringsgoderne blev videresolgt paa et fremtidigt tidspunkt, ville der under alle omstaendigheder blive givet afkald paa indtaegter med et beloeb svarende til den opnaaede afskrivning. Om og hvornaar saadanne investeringsgoder saelges er blot en kommerciel beslutning truffet af selskabet.

(53) Kommissionen finder derfor, at der gives afkald paa statsindtaegter paa tidspunktet for importen af investeringsgoder, og at det importerende selskab modtager en fordel i form af det samlede ikke betalte afgiftsbeloeb.

(54) Den eksporterende producent fremsatte en lignende paastand og fremsatte desuden bemaerkninger vedroerende importen af raamaterialer til eksporterede varer. Da EPZ/EOU-ordningen udelukkende blev benyttet til indfoersel af investeringsgoder, behoeves disse yderligere argumenter ikke at blive behandlet.

(55) Subsidieydelsen er retligt betinget af eksportresultater som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, eftersom den ikke kan opnaas, uden at selskabet accepterer en forpligtelse til at udfoere varer, og den anses derfor for specifik.

Beregning af subsidiebeloebet

(56) Fordelen for den eksporterende producent er blevet beregnet som forklaret i betragtning (63) til (65) i forordningen om midlertidig told. Et selskab opnaaede fordele i henhold til denne ordning med 0,7%.

3.3.1 "Income Tax Exemption Scheme" (indkomstskatteordning)

(57) Som allerede konstateret i forordningen om midlertidig told gjorde ingen eksporterende producent brug af denne ordning. Der indfoertes derfor ikke foranstaltninger, og der er ikke behov for en endelig konklusion i forbindelse med undersoegelsen.

3.4 REGIONALE ORDNINGER

3.4.1 Omsaetningsafgift

(58) De eksporterende producenter fremfoerte, at det er koeberen af varerne, og ikke saelgeren, der opnaar den fordel, der foelger af fritagelsen for omsaetningsafgift i delstaterne Gujarat og Maharashtra og tilskyndelsesordningen i forbindelse med omsaetningsafgift i delstaten Uttar Pradesh.

(59) Omsaetningsafgiften i disse delstater er en afgift paa salg af varer, der tillaegges salgsprisen paa fakturaen. Saelgeren optraeder derved som afgiftsopkraever. Omsaetningsafgiftssystemet er forskelligt fra momssystemer ved, at betalt omsaetningsafgift ikke kan modregnes i opkraevet omsaetningsafgift.

(60) Det er blevet haevdet, at selskaberne udelukkende har benyttet omsaetningsafgiftsfritagelserne i forbindelse med salgstransaktioner og ikke til noget vaesentligt koeb af varer.

(61) Under kontrolbesoeget fandt Kommissionen ingen beviser for det modsatte. Det blev ogsaa fastslaaet, at alle de vigtigste leverandoerer af raamaterialer til de eksporterende producenter er beliggende uden for de paagaeldende delstater. Der skulle derfor betales omsaetningsafgift af de eksporterende producenters koeb af varer.

(62) Det kan derfor konkluderes, at de fritagelser for omsaetningsafgift, der indroemmes af delstaterne Gujarat og Maharashtra, og delstaten Uttar Pradeshs tilskyndelsesordning i forbindelse med omsaetningsafgift ikke medfoerte nogen fordel for den eksporterende producent.

(63) Der vil ikke blive indfoert nogen foranstaltninger, og der er derfor ikke behov for endelige konklusioner om disse ordninger. Endelig skal det bemaerkes, at disse undersoegelsesresultater ikke beroerer resultaterne vedroerende brugen af disse ordninger ved koebstransaktioner.

3.4.2 Regionale ordninger - fritagelse for elektricitetsafgift

(64) Den indiske regering og en eksporterende producent, MTZ Polyesters Ltd., fremfoerte, at denne ordning, der er beskrevet i betragtning (80) og (81) i forordningen om midlertidig told, ikke var specifik, da den kunne benyttes af alle nye virksomheder i Gujarat uanset deres beliggenhed.

(65) Kommissionen analyserede den dokumentation, der var fremlagt som belaeg for denne paastand. Efter en grundig undersoegelse kan det konkluderes. at skoent der synes at vaere benyttet visse uklare formuleringer i den relevante lovgivning, isaer i forbindelse med definitionen af "servicevirksomheder" og fastsaettelsen af differentialtoldsatser, er ordningen faktisk tilgaengelig for alle nye industrivirksomheder i delstaten paa lige vilkaar og i en periode paa fem aar.

(66) I artikel 3, stk. 2, litra b), i grundforordningen er det fastsat, at naar den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udoever sin virksomhed, fastsaetter objektive kriterier eller betingelser for, hvem der er berettiget til at opnaa subsidier og for stoerrelsen heraf, er der ikke tale om specificitet, forudsat at stoetteberettigelsen opnaas automatisk, og de paagaeldende kriterier og betingelser overholdes strengt. Saadanne objektive kriterier og betingelser skal bl.a. anvendes horisontalt og ikke begunstige visse virksomheder paa bekostning af andre.

(67) I betragtning af de modtagne bemaerkninger og de beviser, der er kontrolleret i forbindelse med denne undersoegelse, finder Kommissionen, at ordningen opfylder kriterierne i artikel 3, stk. 2, litra b), i grundforordningen, herunder bl.a. fordi den anvendes horisontalt, da den kan benyttes af virksomheder i hele delstaten, og er baseret paa objektive kriterier, nemlig oprettelsen af nye industrivirksomheder.

(68) Det konkluderes derfor, at denne ordning ikke er specifik og derfor ikke udligningsberettiget.

3.4.3 Regionale ordninger - acciserefusion

(69) For saa vidt angaar acciserefusionen, der blev beskrevet i betragtning (88) og (89) i forordningen om midlertidig told, fremfoerte den indiske regering, at accissen er en indirekte afgift, som lokale myndigheder i Indien paalaegger varer, der indfoeres i en by eller et distrikt. Det blev haevdet, at "Retningslinjerne for forbrug af materialer i produktionsprocessen" i bilag II til ASU tillader indirekte skattenedslagsordninger for indirekte flerledsafgifter opkraevet i tidligere led paa importerede varer, der forbruges ved fremstillingen af eksporterede varer. Denne ordning skulle derfor ikke vaere udligningsberettiget.

(70) Dette argument maa afvises, da acciserefusionsordningen ikke har nogen som helst forbindelse med eksportproduktion.

(71) Der er ikke fremsat underbyggede bemaerkninger vedroerende specificiteten af denne ordning. Det bekraeftes derfor, at denne ordning er specifik i henhold til artikel 3, stk. 2, litra a) og c), i grundforordningen, da den er udtrykkeligt begraenset til visse virksomheder, som er beliggende i bestemte omraader inden for den ydende myndigheds retsomraade.

(72) En eksporterende producent, Garware Polyester Ltd., fremfoerte, at den ikke havde opnaaet fordel af denne ordning i undersoegelsesperioden, da delstatsmyndighederne i Maharashtra endnu ikke havde opfyldt deres tilbagebetalingsforpligtelse.

(73) Denne paastand maa afvises, da fordelen er det opnaaede krav mod delstaten Maharashtra, som selskabet er retligt berettiget til.

(74) Stoettet af de eksporterende producenter gentog den indiske regering en generel paastand om tilladelighed og fremfoerte, at Kommissionen isaer for udviklingslande ville vaere forpligtet til at fastslaa, at tilbagestaaende regioner ikke er omfattet af artikel 4, stk. 3, i grundforordningen, i stedet for at traeffe en afgoerelse baseret paa de foreliggende oplysninger.

(75) I denne forbindelse skal det bemaerkes, at for saa vidt angaar denne ordning, der kun blev benyttet af et selskab i omraadet Aurangabat i delstaten Maharashtra, fremlagde hverken den indiske regering eller nogen anden part dokumentation for opfyldelsen af kravene i artikel 4, stk. 3, i grundforordningen inden for den frist, der gjaldt for denne procedure. Visse oplysninger, der kun stammede fra 1981/82, blev fremlagt lang tid efter fristens udloeb. Under disse omstaendigheder er Kommissionen hverken forpligtet eller i stand til at fastslaa, at de kriterier, der kraeves for en afgoerelse i henhold til artikel 4, stk. 3, i grundforordningen, herunder bl.a. for maalet for oekonomisk udvikling baseret paa statistisk dokumentation, er opfyldt i forbindelse med denne ordning.

(76) Kommissionen er under disse omstaendigheder forpligtet til at bekraefte de undersoegelsesresultater, der fremgaar af betragtning (93) i forordningen om midlertidig told. Det konkluderes derfor endeligt, at denne ordning er udligningsberettiget.

Beregning af subsidiebeloebet

(77) Fordelen for den eksporterende producent er blevet beregnet som forklaret i betragtning (94) i forordningen om midlertidig told. Selskabet fremlagde imidlertid dokumentation for, at det ikke var berettiget til refusion af hele afgiftsbeloebet, hvilket efterfoelgende foerte til en lavere subsidiemargen.

(78) Et selskab opnaaede fordele af denne ordning i undersoegelsesperioden og modtog subsidier paa 1,08%.

3.4.4 Kapitalordning

(79) Indiens regering og de eksporterende producenter fremfoerte bemaerkninger om denne ordning, der er beskrevet i betragtning (96) og (97) i forordningen om midlertidig told. Disse bemaerkninger behoever ikke at blive behandlet, da fordelene i henhold til denne ordning ikke indgik i den midlertidige told af de aarsager, der er naevnt i betragtning (24) i forordningen om midlertidig told. Der vil derfor ikke blive indfoert foranstaltninger over for fordele i henhold til denne ordning, og der er derfor ikke behov for endelige undersoegelsesresultater.

Udligningsberettigede subsidiebeloeb

(80) De udligningsberettigede subsidiebeloeb i henhold til grundforordningens bestemmelser er foelgende for hver enkelt undersoegt eksportoer, udtrykt i vaerdi:

>TABELPOSITION>

4. SKADE

4.1 Definition af erhvervsgrenen i Faellesskabet

(81) Ifoelge betragtning (106) i forordningen om midlertidig told opfylder de fire klagende producenter kravene i artikel 10, stk. 8, i grundforordningen, da de tegner sig for mere end 80% af den samlede produktion i EF af den paagaeldende vare, og de anses derfor for at udgoere erhvervsgrenen i Faellesskabet, jf. artikel 9, stk. 1, i samme forordning.

(82) De indiske eksporterende producenter har fremfoert, at proceduren aldrig burde have vaeret indledt, da klagen ikke indeholdt tilstraekkelig dokumentation til at bevise, at kravene i artikel 10, stk. 8, var opfyldt. De haevdede, at det forhold, at den bundne produktion af PET-folie ikke var medtaget i klagen, betoed, at Kommissionen ikke kunne foretage et skoen over den samlede produktion af PET-folie i Faellesskabet paa grundlag af klagen. Denne paastand ansaas for ubegrundet, da den bundne produktion af PET-folie aldrig kom ud paa det aabne faellesskabsmarked som PET-folie, men foerst som en yderligere forarbejdet vare. Under alle omstaendigheder var de klagende producenters ikke-bundne produktion tilstraekkelig stor til, at deres status kunne fastslaas.

(83) Undersoegelsesresultaterne i betragtning (105) og (106) i forordningen om midlertidig told bekraeftes derfor.

4.2 FORBRUGET I FAELLESSKABET, IMPORTMAENGDE OG MARKEDSANDEL

(84) Kommissionens konklusioner i den foreloebige fase, navnlig vedroerende en betydelig stigning af den samlede indiske eksport af den paagaeldende vare samt en betydelig stigning i disse varers markedsandel paa faellesskabsmarkedet, bekraeftedes.

(85) Undersoegelsesresultaterne i betragtning (107) til (110) i forordningen om midlertidig told bekraeftes derfor.

4.3 DE SUBSIDIEREDE IMPORTEREDE VARERS PRISER

(86) De indiske eksporterende producenter har paastaaet, at prissammenligningen i forordningen om midlertidig told foerer til for dem ugunstige resultater, da den ikke tager hensyn til prisforskellen mellem PET-folie som raamateriale og saerlige typer PET-folie. De har haevdet, at den indiske eksport hovedsagelig bestaar af PET-folie af raamaterialetypen, mens en vigtig del af den af EF-erhvervsgrenen fremstillede PET-folie er af saerlige typer. Dette argument maatte afvises, da aspekterne vedroerende de forskellige PET-folietyper blev taget i betragtning ved den opdeling af varerne, der blev anvendt ved prissammenligningen.

(87) De indiske eksporterende producenter har yderligere haevdet, at udelukkelsen af visse dele af vareopdelingsstrukturen som defineret i spoergeskemaet har foert til, at de har faaet fastsat hoejere underbudsmargener. De protesterede mod forenklingen af varetypeopdelingen efter meddelelsen om de foreloebige undersoegelsesresultater og haevdede, at forenklingen foerte til en ukorrekt sammenligning mellem typer af PET-folie af forskellig kvalitet. De haevdede endvidere, at der er stoerre svind ved den indiske vare som foelge af dens termiske egenskaber, samt at den er af smallere bredde og mere uigennemsigtig end EF-varen, og at den indiske vare derfor er af lavere kvalitet og billigere.

(88) Paa grundlag af de oplysninger, der blev modtaget i forbindelse med undersoegelsen, besluttede Kommissionen i den foreloebige fase at forenkle opdelingen af de forskellige typer PET-folie i forhold til den opdeling, der fremgik af de spoergeskemaer, der blev sendt til de beroerte parter. Bredden, de termiske egenskaber og sondringen mellem klar og uklar folie blev derfor ikke taget i betragtning. Det skal i denne forbindelse bemaerkes, at opdelingen af varetyper i spoergeskemaet i denne sag som ved alle undersoegelser var vejledende og kunne aendres, navnlig i betragtning af informationsindhentningens stade. Det fremgaar af denne undersoegelse, at en opdeling i PET-folietyper efter bredde ville have foert til en betydelig stigning i antallet af varetyper, der skulle sammenlignes, uden at dette havde haft en klar indvirkning paa prissammenligningen. Det var endvidere ikke muligt at inddrage termiske egenskaber og sondringen mellem uklar og klar folie, da der ikke fandtes nogen entydig definition af gennemsigtighed, og da de beroerte parter ikke konsekvent fulgte den definition af termiske egenskaber, der blev givet i spoergeskemaet. Dette foerte til en situation, hvor baade EF-producenterne og de indiske eksporterende producenter havde benyttet forskellige og uforenelige definitioner.

(89) Der er set bort fra de indiske producenters paastand ovenfor, ikke blot fordi forenklingen af vareopdelingen var uomgaengelig for at sikre en gennemfoerlig analyse med repraesentative sammenligninger af de varetyper, der var angivet af begge beroerte parter (der blev rent faktisk foretaget en sammenligning mellem ca. 400 af EF-erhvervsgrenens varekoder og ca. 160 af de indiske eksporterende producenters KN-koder), men ogsaa fordi underbudskonstateringen allerede i forenklet form i tilstraekkelig grad afspejler forskellene i fysiske egenskaber mellem de typer, der fremstilles af henholdsvis de indiske eksporterende producenter og EF-erhvervsgrenen.

(90) Alle de indiske eksporterende producenter anmodede ogsaa om justering for handelstrin. De fremfoerte, at de saelger en stor del af deres PET-folie til importoerer i Faellesskabet, mens EF-erhvervsgrenen hovedsagelig saelger direkte til forarbejdere af PET-folie. De paastod derfor, at underbudssammenligningen skulle foretages mellem importoerernes videresalgspriser til forarbejderne og EF-erhvervsgrenens priser. De haevdede, at importoererne har en margen paa ca. 25% paa deres salg til forarbejdningsvirksomheder, hvilket er den oenskede justering for handelstrin.

(91) I denne forbindelse skal det bemaerkes, at Kommissionen i spoergeskemaet definerede handelstrinnene som 1) distributoerer, 2) forarbejdningsvirksomheder, 3) producenter af originalt udstyr, 4) endelige brugere og 5) andre. De indiske eksporterende producenter angav i deres besvarelser af spoergeskemaet, at en vaesentlig del af deres salg af PET-folie i Europa solgtes til gruppe fem, dvs. "andre", uden at give yderligere oplysninger. Efter meddelelsen om de foreloebige undersoegelsesresultater har de indiske eksporterende producenter bekraeftet, at deres salg til importoerer, der var angivet under "andre", skulle anses for at vaere salg til distributoerer. Undersoegelsen har imidlertid vist, at nogle af disse distributoerer ogsaa forarbejdede varen, hvilket tyder paa, at de naermere oplysninger, som de indiske eksporterende producenter afgav om handelstrinnet, ikke er rigtige. Undersoegelsen bekraeftede endvidere ikke, at der var en prisforskel paa 25% mellem de to handelstrin. For saa vidt angaar EF-erhvervsgrenens salg er den gennemsnitlige pris ved salg til distributoerer faktisk hoejere end den pris, som forarbejdningsvirksomhederne betaler. Med hensyn til de indiske eksporterende producenter ville dette betyde, at enhver justering faktisk ville oege de fastsatte prisunderbudssatser. Det forhold, at EF-erhvervsgrenens priser er hoejere for distributoerer end for forarbejdningsvirksomheder, forklares ved, at sidstnaevnte koeber stoerre maengder og derfor faar maengderabat. For saa vidt angaar de indiske eksporterende producenter fremgik det af deres oplysninger, at fem ud af seks selskaber solgte varer til forarbejdningsvirksomheder til hoejere priser end til distributoerer. Et selskab havde imidlertid klart hoejere priser for distributoerer, og prisforskellen mellem de to handelstrin for resten af selskaberne laa langt under 25%.

(92) Undersoegelsen har ogsaa vist, at de to vigtigste handelstrin ikke er klart adskilt, da nogle store selskaber handler baade som distributoerer og som forarbejdningsselskaber. Det bemaerkedes yderligere, at der ikke var nogen klar prisforskel mellem de to trin, idet den bestilte maengde synes at vaere en vigtigere prisfaktor end handelstrinnet. Endelig, og i modsaetning til de indiske eksporterende producenters paastande, har undersoegelsen vist, at EF-erhvervsgrenen ogsaa saelger den paagaeldende vare til distributoerer saavel som til forarbejdningsselskaber. Det konkluderedes derfor, at der ikke er grund til at indroemme de indiske eksporterende producenter en justering for handelstrin.

(93) En af de indiske eksporterende producenter, MTZ, anmodede ogsaa om en justering for en kvalitetsforskel. Selskabet fremfoerte, at det havde inkluderet "off grade"-folie i den liste over transaktioner, der var blevet benyttet ved underbudsberegningerne, og at folietyper af denne kvalitet burde indroemmes en justering i form af en stigning i salgsprisen med 100%. I denne forbindelse skal det bemaerkes, at det fremgaar af MTZ's besvarelse af spoergeskemaet, at selskabet fremstiller folie af tre kvaliteter: A, B og "off grade". I listen over transaktioner blev der imidlertid ikke henvist til forskellige kvaliteter. Efter meddelelsen om de midlertidige foranstaltninger fremlagde MTZ yderligere oplysninger om, hvorledes "off grade"-varerne i transaktionslisten kunne identificeres. Efter at have modtaget disse oplysninger sammenlignede Kommissionen priserne paa de paastaaede varetyper af "off grade"-kvalitet med de resterende typer varer og konkluderede, at der ikke er nogen prisforskelle mellem de to grupper af typer. MTZ's anmodning om en justering for kvalitet kunne derfor ikke imoedekommes.

(94) Endelig haevdede de indiske eksporterende producenter, at Kommissionen skulle have udlignet negative prisunderbudsmargener med positive margener ved underbudsberegningerne. De erklaerede, at da dette ikke var sket, var der blevet fastsat en hoejere ikke-skadevoldende pris. Det skal bemaerkes, at i henhold til den metode for beregning af prisunderbudsmargenerne, der beskrives i betragtning (112) til (114) i forordningen om midlertidig told, blev den subsidierede imports vejede gennemsnitlige nettosalgspriser sammenlignet model for model med EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige nettopriser paa faellesskabsmarkedet. Denne metode gjorde det derfor muligt for hver enkelt model at tage hensyn til det beloeb, hvormed de eksporterende producenters priser for en eksporttransaktion oversteg EF-erhvervsgrenens vejede gennemsnitspris. Argumentet afvistes derfor.

(95) Det foelger af ovenstaaende, at det midlertidige undersoegelsesresultat i betragtning (114) i forordningen om midlertidig told, nemlig at der er tale om et underbud paa mellem 28,2% og 50,5%, bekraeftes.

4.4 EF-erhvervsgrenens situation

(96) Den indiske regering paastod i generelle vendinger og baseret paa klagernes ikke-fortrolige besvarelser, at EF-erhvervsgrenen overhovedet ikke havde lidt skade. Som naevnt i betragtning (115) til (125) i forordningen om midlertidig told fremgaar det i denne forbindelse af undersoegelsen, at den samlede udvikling for EF-erhvervsgrenen er negativ, isaer med hensyn til markedsandel, priser og rentabilitet, hvilket klart er tegn paa vaesentlig skade. Denne udvikling bekraeftes i tilstraekkelig grad i EF-erhvervsgrenens ikke-fortrolige besvarelser.

(97) De indiske eksporterende producenter har paastaaet, at valget af 1995 som begyndelsesaar for indhentning af oplysninger i forbindelse med undersoegelsen, har fordrejet analysen hen imod en konklusion om, at der er forvoldt EF-erhvervsgrenen skade. De har fremfoert, at da 1995 var et ekstraordinaert godt aar som foelge af en meget stor efterspoergsel, er det kun naturligt, at skadesindikatorerne derefter udviser en negativ udvikling. De indiske eksporterende producenter haevder, at valget af 1993 som begyndelsesaar ville have givet et mere retfaerdigt billede af skadesfaktorernes udvikling. Formaalet med undersoegelser er imidlertid at vurdere virkningen af den udligningsberettigede import paa EF-erhvervsgrenens oekonomiske situation i undersoegelsesperioden. For at foretage en saadan analyse bestemmes udviklingen i en raekke indikatorer paa grundlag af oplysninger for et antal aar (saedvanligvis tre) forud for undersoegelsesperioden. Formaalet med denne analyse er derfor ikke at sammenligne begyndelsesaaret med undersoegelsesperioden, men snarere at vurdere den aarlige udvikling i hele den undersoegte periode. Under alle omstaendigheder skal det bemaerkes, at der paa det tidspunkt, hvor beslutningen om den undersoegte periode blev truffet, ikke forelaa oplysninger om muligheden for, at skadesindikatorerne ville have udvist et andet moenster, hvis der var valgt et tidligere begyndelsesaar. Endelig skal det bemaerkes, at valget af et tidligere begyndelsesaar ikke ville have begunstiget de indiske eksporterende selskaber, da der var en kraftig stigning i deres markedsandel i perioden op til undersoegelsesperioden.

(98) Undersoegelsesresultaterne i betragtning (115) til (125) i forordningen om midlertidig told bekraeftes derfor.

4.5 Konklusion om skade

(99) Det bekraeftes derfor, at EF-erhvervsgrenen har lidt vaesentlig skade, jf. artikel 8, stk. 1, i grundforordningen.

5. AARSAGSSAMMENHAENG

5.1 Virkningerne af den subsidierede import

(100) De indiske eksporterende producenter og den indiske regering haevdede, at der ikke var nogen indlysende sammenhaeng mellem den subsidierede import fra Indien og den skade, som var forvoldt EF-erhvervsgrenen. De haevdede, at der globalt har vaeret en negativ prisudvikling for PET-folie som foelge af et for stort udbud af varen paa verdensplan sammen med et fald i prisen paa de vigtigste raamaterialer. De indiske eksporterende producenter haevdede endvidere, at priserne paa PET-folie i Faellesskabet blot har fulgt den negative prisudvikling paa verdensplan, og at den kendsgerning, at EF-producenternes gennemsnitspris faldt i 1996, hvor de indiske eksporterende producenters markedsandel faldt, skulle bevise dette. Det boer imidlertid erindres, at Indien er en af de vigtigste bidragydere til det for store udbud af PET-folie paa verdensplan, og at Indien ifoelge oplysninger fra Eurostat saenkede priserne paa det europaeiske marked allerede i 1996, mens de oevrige store eksportlande (USA, Japan og Sydkorea) haevede priserne. At de indiske producenter mistede markedsandel i 1996 betyder ikke, at de ikke forvoldte EF-erhvervsgrenen skade gennem et oeget pristryk, som foerte til et fald paa 3% i EF-erhvervsgrenens gennemsnitspris. Endelig boer det erindres, at skadesanalysen foretages paa grundlag af undersoegelsesperioden, og at de foregaaende aar hovedsagelig bruges til at fastslaa udviklingen.

De argumenter, der er fremfoert af de indiske eksporterende producenter og den indiske regering, maa derfor afvises.

5.2 Virkninger af andre faktorer

(101) Undersoegelsesresultaterne i betragtning (134) til (144) i forordningen om midlertidig told bekraeftes med foelgende tilfoejelser:

5.2.1 Import fra andre tredjelande

(102) De indiske eksporterende producenter og den indiske regering fastholdt deres paastand om, at det var udtryk for forskelsbehandling, at kun importen med oprindelse i Indien blev undersoegt, mens importen fra Sydkorea er steget og de sydkoreanske gennemsnitspriser faldet i den undersoegte periode. De indiske eksporterende producenter haevdede, at stigningen i importen fra Korea sandsynligvis er endnu stoerre end officielt meddelt af Eurostat, da det er sandsynligt, at importoererne af koreansk PET-folie undertiden vil foretage toldbehandlingen under KN-kode 3920 69 00 (Af andre polyestere), ligesom de har gjort for PET-folie af indisk oprindelse.

(103) Kommissionen fastholder argumenterne i forordningen om midlertidig told, nemlig at Sydkoreas markedsandel saavel absolut som relativt er steget mindre end Indiens, og at priserne paa sydkoreansk PET-folie konsekvent har vaeret hoejere end de indiske priser. De koreanske eksporterende producenter saenkede foerst deres priser et aar efter inderne. For saa vidt angaar varer importeret under KN-koden for andre polyestere har Kommissionen ikke modtaget nogen dokumentation, der tyder paa, at koreansk PET-folie kan vaere toldbehandlet ved brug af denne kode.

(104) Endelig - og vigtigst - skal det bemaerkes, at Kommissionen ikke har set nogen grund til at indlede en undersoegelse over for Sydkorea, da den ikke har modtaget nogen dokumentation for illoyal handelspraksis fra de koreanske eksporterende producenters side i form af dumping eller subsidieret eksport.

(105) Da situationen vedroerende importen med oprindelse i Indien og Sydkorea derfor er forskellig, kan der ikke have vaeret tale om forskelsbehandling.

5.2.2 Udsving i raamaterialepriserne

(106) De indiske eksporterende producenter har fremfoert, at man paa grundlag af EF-erhvervsgrenens ikke-fortrolige besvarelser af spoergeskemaet kan konkludere, at det gennemsnitlige fald i raamaterialepriserne i den undersoegte periode snarere har vaeret paa omkring en tredjedel end de 17%, der er anfoert i forordningen om midlertidig told. De haevder, at dette bekraeftes af de offentligt tilgaengelige oplysninger om udviklingen i raamaterialepriserne. De gentog deres tidligere paastand om, at et fald i raamaterialepriserne paa en tredjedel goer det muligt for EF-erhvervsgrenen at saenke priserne uden et tilsvarende fald i rentabiliteten, og at importen fra Indien derfor ikke udloeste EF-erhvervsgrenens prisfald.

(107) Det skal bemaerkes, at Kommissionen som naevnt i betragtning (140) i forordningen om midlertidig told undersoegte prisudviklingen for alle raavarer til PET-folie paa grundlag af fortrolige besvarelser af spoergeskemaerne og naaede frem til et fald paa 17%. Det er desuden sandt, at EF-erhvervsgrenens ikke-fortrolige besvarelser af spoergeskemaet fokuserede paa prisudviklingen for dimethylterephthalat (DMT) og terephthalatsyre (PTA). Da prisen paa disse raavarer faldt mere end priserne paa andre raamaterialer er et fald paa 17% i de samlede raavareomkostninger foreneligt med et stoerre fald i prisen paa DMT og PTA. Konklusionerne i betragtning (140) i forordningen om midlertidig told er derfor forenelige med EF-erhvervsgrenens besvarelser af spoergeskemaet og bekraeftes derfor.

5.2.3 Generelle vanskeligheder i polyestersektoren

(108) De indiske eksporterende producenter fremfoerte, at de faldende priser paa biaksialt orienteret polypropylenfolie ville have en direkte virkning paa PET-foliepriserne i indpakningssektoren, da PET-foliebrugerne anser varerne for udskiftelige. De paastod derfor, at priserne under alle omstaendigheder ville vaere faldet, uanset om importen af PET-folie til Faellesskabet var steget eller ej.

(109) Kommissionen maatte afvise dette argument, da der ikke er fremlagt dokumentation for denne paastand.

5.3 Konklusion om skade

(110) I betragtning af ovenstaaende bekraeftes konklusionerne i betragtning (145) i forordningen om midlertidig told.

6. FAELLESSKABETS INTERESSER

6.1 Indledende bemaerkning

(111) Ingen parter fremfoerte nye kendsgerninger eller bemaerkninger med hensyn til Faellesskabets, andre EF-producenters eller PET-folieimportoerernes interesser.

Undersoegelsesresultaterne i forordningen om midlertidig told bekraeftes derfor, navnlig konklusionerne om at foranstaltninger for disse grupper vil have enten positive (EF-erhvervsgrenen og andre ikke-bundne EF-producenter), neutrale (bundne producenter) eller kun begraensede negative foelger (importoerer).

6.2 Brugernes interesser

(112) Som naevnt i betragtning (2) modtog Kommissionen bemaerkninger fra to brugere af den paagaeldende vare efter meddelelsen om de undersoegelsesresultater, der foerte til midlertidige foranstaltninger. I bemaerkningerne fra brugerne haevdedes det, at PET-folie i modsaetning til de foreloebige undersoegelsesresultater er en vigtig raavareomkostningsfaktor for dem, og at en betydelig del af deres samlede produktion bestaar af videreforarbejdede varer baseret paa PET-folie. De haevdede endvidere, at EF-erhvervsgrenens prisstigninger ville goere det vanskeligt for dem at konkurrere paa senere markedstrin mod importen fra Sydkorea, Folkerepublikken Kina og USA. Det blev yderligere paastaaet, at der har vaeret tilfaelde, hvor EF-erhvervsgrenen har naegtet at levere visse maengder PET-folie med henvisning til manglende kapacitet. EF-erhvervsgrenen haevdedes ogsaa at have naegtet at udvikle en ikke-standardfolie, der opfyldte en af brugernes specifikke behov, hvorimod en indisk producent havde indvilget i at goere dette. De haevder derfor, at det er i brugernes interesse at bevare en alternativ leveringskilde for PET-folie i Indien.

(113) Kommissionen fastholder argumenterne og konklusionerne i betragtning (153) i forordningen om midlertidig told for saa vidt angaar PET-folies samlede andel af brugernes samlede produktionsomkostninger og PET-foliebaserede varers samlede andel af brugernes samlede produktion paa senere produktionstrin. Da den paagaeldende analyse afspejler en samlet analyse, kan der vaere individuelle tilfaelde, hvor PET-folie kan vaere et afgoerende raamateriale for en bruger. Dette aendrer imidlertid ikke de gennemsnitlige samlede resultater af undersoegelsen. Undersoegelsen har endvidere vist, at selv for visse brugere, for hvilke PET-folie er en vigtig omkostningsfaktor, udgjorde importen af PET-folie med oprindelse i Indien kun en mindre del af deres samlede koeb af PET-folie. Brugernes bekymringer med hensyn til, at en alternativ forsyningskilde for importerede varer vil forsvinde i tilfaelde af kapacitetsmangel eller et behov for udvikling af nye folietyper, er endvidere ubegrundede, da udligningstolden ikke vil udelukke de indiske eksporterende producenter fra faellesskabsmarkedet. Tolden vil kun afhjaelpe virkningen af en ulovlig og skadelig subsidiering.

6.3 Konklusion om Faellesskabets interesser

(114) Efter at have undersoegt de forskellige involverede interesser og alle ovennaevnte aspekter kan Kommissionen bekraefte, at der ikke er tvingende aarsager til ikke at gribe ind over for den paagaeldende import.

7. ENDELIG TOLD

(115) Paa grundlag af konklusionerne vedroerende subsidier, skade, aarsagssammenhaeng og Faellesskabets interesser finder Kommissionen, at det er noedvendigt at indfoere endelige udligningsforanstaltninger.

7.1 Skadestaerskel

(116) EF-erhvervsgrenen mente, at det var noedvendigt med en hoejere mindstefortjenstmargen end 6% (fastsat af Kommissionen i betragtning (156) i forordningen om midlertidig told). Det er imidlertid ikke vigtigt at fastsaette en endelig procentsats i dette tilfaelde, da skadestaersklen selv for det laveste tal benyttet af Kommissionen er stoerre end subsidiemargenen. De indiske eksporterende producenter anmodede om justeringer for handelstrin og foreslog en aendring af beregningsmetoden for de underbudsmargener, som var noedvendige for at fastsaette skadestaersklen, Desuden anmodede MTZ om en justering for kvalitetsforskelle. Som naevnt i betragtning (92) og (93) maatte disse anmodninger afvises.

7.2 TOLDENS FORM OG STOERRELSE

(117) Der er i forhold til den foreloebige fastsaettelse af de udligningsberettigede subsidiers stoerrelse foretaget aendringer, hvor dette var relevant. Den endelige udligningstold er derfor lavere end den midlertidige told for alle de samarbejdsvillige indiske eksporterende producenter.

(118) Udligningstolden boer i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, i grundforordningen fastsaettes svarende til subsidiemargenen, medmindre skadesmargenen er lavere. Der blev derfor fastsat foelgende told for samarbejdsvillige producenter:

- Ester Industries Ltd. 12,0%

- Flex Industries Ltd. 12,5%

- Garware Polyester Ltd. 3,8%

- India Polyfilms Ltd. 7,0%

- Jindal Polyester Ltd. 7,0%

- MTZ Polyesters Ltd. 8,7%

- Polyplex Corporation Ltd. 19,1%

(119) I betragtning af den hoeje grad af samarbejde, der omfattede mere end 80% af importen til Faellesskabet af den paagaeldende vare med oprindelse i Indien, fandtes det passende at fastsaette tolden for ikke-samarbejdsvillige selskaber med samme sats som den hoejeste sats, der er blevet fastsat for de samarbejdsvillige selskaber, dvs. 19,1%. Ved dette niveau sikres det, at manglende samarbejdsvilje ikke beloennes, og at unddragelse af told begraenses mest muligt.

(120) Betragtning (159) og (160) i forordningen om midlertidig told bekraeftes.

8. OPKRAEVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD

(121) I betragtning af stoerrelsen af de udligningsberettigede subsidier, der konstateredes for de eksporterende producenter, og af alvoren af den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Faellesskabet, findes det noedvendigt, at de beloeb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold i henhold til forordning (EF) nr. 1810/99, opkraeves endeligt med satsen for den endelige told.

9. FORSLAG OM TILSAGN

(122) Endelig skal det bemaerkes, at Kommissionen ogsaa modtog forslag om pristilsagn fra fem indiske eksporterende selskaber. Kommissionen undersoegte disse forslag og konkluderede, at de ikke kan overvaages eller forvaltes tilstraekkeligt paa grund af varens kompleksitet: der vil vaere behov for omkring 160 mindstepriser for at daekke alle indiske varegrupper, og der var ingen sikkerhed for, at den organisation, der blev foreslaaet til at overvaage tilsagnene, nemlig Indiens eksportinspektionsorgan, har mandat eller tekniske midler til at gennemfoere en saa detaljeret kontrol. Kommissionen maatte derfor afvise de modtagne forslag til tilsagn -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig udligningstold paa importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) henhoerende under KN-kode ex 3920 62 19 (Taric-kode 3920 62 19.10, 3920 62 19.15, 3920 62 19.25, 3920 62 19.30, 3920 62 19.35, 3920 62 19.40, 3920 62 19.45, 3920 62 19.50, 3920 62 19.55, 3920 62 19.60, 3920 62 19.65, 3920 62 19.70, 3920 62 19.75, 3920 62 19.80, 3920 62 19.81, 3920 62 19.85, 3920 62 19.87, 3920 62 19.89, 3920 62 19.91) og ex 3920 62 90 (Taric-kode 3920 62 90.30, 3920 62 90.91) og med oprindelse i Indien.

2. Tolden fastsaettes til foelgende satser af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

3. Gaeldende bestemmelser vedroerende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

Artikel 2

De beloeb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig udligningstold i henhold til forordning (EF) nr. 1810/99, opkraeves endeligt med den endelige toldsats.

Beloeb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige udligningstold, frigives.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den ................... 1999

Paa Raadets vegne