Nr. C 139/20 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 5. 6. 79 
Udtalelse  fra  Revisionsretten  om  finansforordningen  af 21.  december  1977  vedrørende 
De europæiske  Fællesskabers  almindelige  budget 
REVISIONSRETTEN  FOR  DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til artikel  78h  i traktaten  om  opret-
telse  af Det  europæiske  Kul-  og Stålfællesskab,  artikel 
209 i traktaten  om  oprettelse  af Det  europæiske  øko-
nomiske  Fællesskab  og artikel  183  om oprettelse  af Det 
europæiske  Atomenergifællesskab, 
under  henvisning  til anmodning  fra Rådets  formand  af 
14. november  1977  om  udtalelse  vedrørende  de be-
stemmelser  i udkastet  til finansforordning,  der vedrører 
Revisionsretten, 
under  henvisning  til den  foregående  af Revisionsretten 
vedtagne  deludtalelse  om  artikel  85—91  (revision  af 
regnskaberne)  i udkastet  til finansforordning,  fremsendt 
til formanden  for  Rådet  med  skrivelse  af 2. december 
1977,  hvori  der  udtrykkeligt  tages  forbehold  for Revi-
sionsrettens  senere  udtalelse  om  udkastet  til finans-
forordning, 
under  henvisning  til den  anden  betragtning  i finans-
forordningen  af 21. december  1977,  hvoraf  det fremgår, 
at alle  forordningens  bestemmelser  vil blive  taget  op til 
fornyet  behandling,  så snart  Revisionsrettens  tillægsud-
talelse  foreligger,  og 
under  henvisning  til artikel  108,  stk.  2, i finansforord-
ningen  af 21.  december  1977,  hvori  det  er fastsat,  at 
bestemmelserne  i denne  finansforordning,  i overens-
stemmelse  med  de i traktaten  herom  fastsatte  frem-
gangsmåder,  skal  tages  op til fornyet  behandling,  efter 
at Revisionsretten  har  afgivet  en udtalelse  herom  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Det er Rettens  opfattelse,  at forordningens  henvisninger 
bør suppleres  med  »under  henvisning  til Revisionsret-
tens udtalelse«,  og at der følgelig  ikke  længere  er nogen 
grund  til at bibeholde  den  anden  og fjerde  betragtning, 
der henviser  til den  allerede  afgivne  deludtalelse. 
AFSNIT  I 
Almindelige  principper 
Artikel  1 
Retten  konstaterer,  at artikel  1, tredje  afsnit  ikke  inde-
holder  noget  begrænsningskriterium  hvad  angår  de arter af institutionernes  virksomhed,  der  kan  give  anledning 
til udgifter.  Bestemmelsen  bør  derfor  udvides  som  føl-
ger: 
»De ovennævnte  udgifter  omfatter  kun  udgifterne 
ved virksomhed,  der  hidrører  fra  opgaver,  der  er 
pålagt  institutionerne  ved  traktaterne  eller  de med 
hjemmel  heri  vedtagne  retsakter.« 
Artikel  10 
Retten  er klar  over,  at der  ud over  de i finansforord-
ningen  indeholdte  bestemmelser  er ved  at blive  udarbej-
det særlige  forskrifter  for anvendelsen  af ERE  i de af De 
europæiske  Fællesskabers  institutioner  vedtagne  retsak-
ter. Derfor  udgør  den  normgivende  ordning  for ERE  et 
brudstykke,  der  er med  til at understrege  nødvendig-
heden  af en samordning  på området. 
Ud over  dette  krav  af mere  generel  art mener  Retten,  at 
det i stk.  1 nævnte  udtryk  »summen  af følgende  beløb« 
bør ændres  til det  mere  præcise  »samtlige  følgende 
beløb«,  der er indeholdt  i udkastet  til forordning  vedrø-
rende  ERE. 
Retten  mener  i øvrigt,  at det  især  ville  være  hensigts-
mæssigt  at supplere  den  nuværende  bestemmelse  ved  at 
indføre  en mekanisme  til regelmæssig  regulering  af de i 
artiklen  omhandlede  beløb. 
Flvad  angår  Kommissionens  fastsættelse  af værdien  af 
ERE,  synes  det  at være  bedre  at udelade  fodnoten  på 
siden,  hvori  der  blot  henvises  til EFT  nr.  C 21  af 
30. januar  1976,  side  4 (for  øvrigt  en ufuldstændig 
henvisning  idet  Kommissionens  oprindelige  meddelelse 
er blevet  ændret  flere  gange),  og direkte  i teksten  anfø-
res: »For  beregningsmåden  gælder  der  passende  be-
stemmelser  truffet  af Kommissionen  og offentliggjort  i 
De Europæiske  Fællesskabers  Tidende«. 
AFSNIT  II 
Udformning  af budgettet  og budgettets  struktur 
Artikel  IS 
Retten  bemærker,  at det i stk.  2 bestemmes  at indtægter 
og udgifter  opdeles  i afsnit,  kapitler,  artikler  og konti, 
og at det i stk.  3 bestemmes,  at kontoplanen  fastlægges  i 
5. 6. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 139/21 
forbindelse  med  budgetproceduren  for  så vidt  angår 
opdelingen  af indtægter  og udgifter  i afsnit,  kapitler  og 
artikler. 
Ved en gennemgang  af disse  bestemmelser  fremgår  det 
ikke klart,  om  opdelingen  i konti  skal  gennemføres  i 
kontoplanen,  og om den  har  en betydning  af tvingende 
karakter,  især  hvad  angår  de i artikel  21 omhandlede 
overførsler. 
Efter  Rettens  opfattelse  bør de pågældende  bestemmel-
ser klarlægges. 
AFSNIT  III 
Gennemførelse  af budgettet 
Artikel  18 
Det er Rettens  opfattelse,  at bestemmelsen  om  at ude-
lukke  delegering  af beføjelser,  for så vidt  angår  en be-
slutning  om at undlade  at tage  hensyn  til finansinspek-
tørens  påtegning,  bør  suppleres  med  en henvisning  til 
artikel  23 og 24, der ligeledes  omhandler  beslutninger  af 
samme  art. 
Artikel  20 
I artikel  20,  stk.  4, bestemmes  det,  at underordnede 
regnskabsførere  udnævnes  »på  samme  måde«  som  regn-
skabsføreren,  uden  at der  er angivet  noget  nøjere  med 
hensyn  til den  fremgangsmåde,  der skal  følges  ved deres 
udnævnelse  (f.eks.  på grundlag  af et forslag  fremsat  af 
regnskabsføreren  osv.). 
Retten  fremhæver  i denne  henseende  nødvendigheden  af 
mere  præcise  torskrifter  på området,  så meget  mere  som 
det drejer  sig om tjenestemænd,  der er pålagt  et direkte 
ansvar  (artikel  70)  og at der  til forskel  fra,  hvad  der 
gælder  for  finansinspektørerne,  ikke  er nogen  henvis-
ning  til gennemførelsesbestemmelser  for udarbejdelsen 
af særlige  forskrifter  på dette  område. 
For ligeledes  at muliggøre  en passende  oplysning  om de 
af institutionerne  trufne  foranstaltninger  med  henblik 
på regnskabsførerne  selv  bør  bestemmelserne  i denne 
artikel  suppleres  på samme  måde,  som  det  er sket  for 
finansinspektørerne  (artikel  19, stk.  4). 
Artikel  24,  stk.  2 
Retten  henstiller,  at ordene  »et  forslag  om  bortfald« 
ændres  til »et begrundet  forslag  om bortfald«. Artikel  32,  stk.  3 
Retten  foreslår,  at udtrykket  »ud  fra  de virkelige  bp-
hov«  udgår  af dette  stykke,  da det kan  fortolkes  som  en 
forudsætning  for et nøjagtigt  regnskab  med  forpligtelser 
og anvisninger. 
Artikel  37,  stk.  2, andet  afsnit 
Dette  afsnit  bør formuleres  således: 
»Dog  kan  bilag  vedrørende  ikke  endeligt  afsluttede 
transaktioner  opbevares  ud over  denne  periode  og 
indtil  udgangen  af det  år, der  følger  efter  det år, 
hvor  de nævnte  transaktioner  er afsluttet«. 
AFSNIT  IV 
Indgåelse  af kontrakter,  fortegnelser  og regnskab 
Artikel  50,  stk.  2 
For at sikre  den  fornødne  offentliggørelse  i Fællesska-
berne  af indkaldelser  af tilbud  finder  Retten  det  hen-
sigtsmæssigt,  at de bekendtgøres  i tillægget  til De Eu-
ropæiske  Fællesskabers  Tidende  i lighed  med  bekendt-
gørelserne  om entrepriser  og koncessioner  på offentlige 
bygge-  og anlægsarbejder  og om  offentlige  indkøb  i 
henhold  til Rådets  direktiv  71/305/EØF  af 26.  juli 
1971,  suppleret  med  direktiv  72/277/EØF  af 26.  juli 
1972  og direktiv  77/62/EØF  af 21. december  1976. 
Artikel  52 
Der er givet  mulighed  for  at indgå  underhåndsaftaler 
under  litra  c), såfremt  udbudene  har  været  forgæves 
eller har ført  til uacceptable  priser. 
Det kunne  være  præciseret,  at i disse  tilfælde  er der kun 
adgang  til at indgå  underhåndsaftaler,  hvis  de oprinde-
lige vilkår  for aftalen  ikke  er blevet  væsentligt  ændrede. 
Artikel  57 
I denne  artikel  er der åbnet  mulighed  for at anvende  en 
forenklet  fremgangsmåde  (regning  eller  faktura)  for 
visse  kontrakter  om  »varer  m.v.  eller  arbejds-  eller 
tjenesteydelser«. 
I artikel  50, stk.  1, tredje  afsnit  omfatter  den  forenklede 
fremgangsmåde  derimod  kun  »anskaffelse«,  og der  er 
Nr. C 139/22 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 5. 6. 79 
følgelig  en uoverensstemmelse  i affattelsen  af de to 
artikler. 
Artikel  58 
Retten  konstaterer,  at de bestemmelser,  som  institutio-
nerne  skal  følge,  ikke  blot  bør  være  de, der  vedrører 
offentlige  arbejder,  hvortil  der  henvises  i artiklen,  men 
også  de der vedrører  offentlige  indkøb  (Rådets  direktiv 
77/62/EØF  af 21. december  1976).  I betragtning  af, at 
direktivets  bestemmelser  på flere  punkter  afviger  fra 
dem,  der  er fastsat  i denne  del af finansforordningen, 
foreslår  Retten  desuden,  at indledningen  til denne  arti-
kel ændres  til:  »Ved  indgåelse  af de i denne  finans-
forordning  omtalte  kontrakter  skal  hver  institution, 
uanset  de i denne  forordning  fastsatte  bestemmelser, 
følge  de bestemmelser  vedrørende  osv.«. 
Artikel  61,  stk.  3 
Når fast  ejendom  eller  større  anlæg  stilles  til rådighed  af 
institutionerne  uden  vederlag,  bør  der hertil  være  knyt-
tet passende  indskrænkninger;  sådanne  aftaler  bør f.eks. 
gøres  afhængige  af, at den  begunstigedes  anvendelse  af 
fast ejendom  eller  større  anlæg  er medvirkende  til opnå-
else af institutionens  mål  (forskning,  udbredelse  af viden 
osv.)  Retten  bør  også  underrettes  om  transaktioner  af 
denne  art for at kunne  sikre  sig,  at princippet  om for-
svarlig  økonomisk  forvaltning  overholdes. 
AFSNIT  V 
De anvisningsberettigedes,  finansinspektørernes,  regn-
skabsførernes  og forskudsbestyrernes  ansvar 
Artikel  68 
Retten  bemærker,  at blandt  de  ansvar,  som  den 
ansvarsberettigede  pådrager  sig ved  ikke  at overholde 
denne  forordning,  er der,  ved  siden  af undladelsen  eller 
forsinkelsen  af indkasseringer,  ikke  anført  noget  om 
undladelse  eller  forsinkelse  af udstedelse  af betalings-
ordrer,  som  i begge  tilfælde  kan  medføre  civilretligt 
ansvar  for institutionen  overfor  tredjemand. 
Artikel  70,  stk. 1, andet  afsnit 
Regnskabsførerne  og de underordnede  regnskabsførere 
er ansvarlige  for tab eller  ødelæggelse  af midler,  værdier og dokumenter,  hvis  dette  tab  eller  denne  ødelæggelse 
kan tilregnes  dem  som  forsætligt  eller  groft  uagtsomt. 
Regnskabsførernes  ansvar  for deres  beholdning  er såle-
des begrænset  til tilfælde  af svig  eller  grove  fejl  dvs. 
praktisk  talt  den  samme  ordning  som  den,  der  gælder 
for samtlige  tjenestemænd  på grundlag  af vedtægtens 
artikel  22 (herunder  regnsbaksførerne  i egenskab  af 
betalingsberettigede),  der indeholder  en bestemmelse  om 
erstatning  af tab i tilfælde  af »grove  personlige  fejl«. 
I betragtning  af deres  tjenestes  særlige  art forekommer 
det tværtimod,  som  om regnskabsførerne  burde  have  et 
større  ansvar  end  det,  der påhviler  samtlige  funktionæ-
rer, et ansvar,  der ligeledes  omfatter  tilfælde  af mindre 
fejl, og det  så meget  mere,  som  regnskabsførerne  er 
begunstigede  af fordele,  der  ikke  er tillagt  de øvrige 
tjenestemænd,  dvs.  en forsikring  mod  økonomiske  risici 
og en garantifond. 
Artikel  70,  stk.  2 
De betragtninger,  der er fremsat  hvad  angår  regnskabs-
førerne,  gælder  ligeledes  for  forskudsbestyrerne  på 
grund  af det særlige  ansvar,  som  bliver  pålagt  dem. 
AFSNIT  VI 
Regnskabsaflæggelse  og revision  af regnskaberne 
Artikel  78 
Stk. 2 i denne  artikel,  der  indeholder  en bestemmelse 
om, at de opgaver,  som  overdrages  de ansatte  i Retten, 
skal defineres  særligt  og begrænses  til det tidsrum,  der 
er nødvendigt  til deres  udførelse,  kunne  hæmme  revi-
sionsarbejdet,  eftersom  materialet  der  skal  kontrolleres, 
og revisionens  varighed,  vanskeligt  kan  bestemmes  på 
forhånd 
Artikel  78,  stk.  2, bør  udgå,  så meget  mere  som  den 
betyder  en begrænsning  i udøvelsen  af Rettens  beføjelser 
til at opbygge  sine  tjenestegrene. 
Artikel  79 og 80 
Der henvises  fejlagtigt  til artikel  18 og 19 i forordning 
(EØF)  nr.  2891/77;  der  er tale  om  henholdsvis 
artikel  17 og 18 i samme  forordning. 
5. 6. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 139/23 
AFSNIT  XI 
Overgangsbestemmelser  og afsluttende  bestemmelser 
Artikel  106 
Gennemførelsesbestemmelserne  til finansforordningen 
supplerer  ofte  bestemmelserne  i selve  forordningen,  og 
det er derfor  af betydning,  at Revisionsretten  kan  være 
med ved  udarbejdelsen  heraf  i lighed  med  de andre  fæl-
lesskabsinstitutioner,  der  skal  afgive  deres  forhånds-
udtalelse  om de nævnte  bestemmelser. Retten  er endvidere  af den  opfattelse,  at gennemførel-
sesbestemmelserne  bør  indeholde  særlige  forskrifter  for 
finansinspektøren  for  at sikre  gennemførelsen  af det 
ansvar,  der  påhviler  disse  ansatte  (artikel  19 og 69 i 
finansforordningen). 
Vedtaget  den  8. juni  1978. 
Michael  N. MURPHY 
Formand  for  Revisionsretten 
Udtalelse  fra Revisionsretten  om  Rådets  forslag  til forordning  (EKSF,  EOF,  Euratom)  om 
anvendelse  af den  europæiske  regningsenhed  (ERE)  i de af De europæiske  Fællesskabers 
institutioner  vedtagne  retsakter 
REVISIONSRETTEN  FOR  DE  EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til artikel  78h  i traktaten  om  opret-
telse  af Det  europæiske  Kul-  og Stålfællesskab,  artikel 
209 i traktaten  om  oprettelse  af Det  europæiske  øko-
nomiske  Fællesskab  og artikel  183  om oprettelse  af Det 
europæiske  Atomenergifællesskab, 
under  henvisning  til anmodning  fra Rådets  formand  af 
23. januar  1978  om  udtalelse  vedrørende  det oprinde-
lige forslag  og det ændrede  forslag  til Rådets  forordning 
om anvendelse  af den  europæiske  regningsenhed  (ERE)  i 
de af De  europæiske  Fællesskabers  institutioner  ved-
tagne  retsakter  (dok.  R/2360/76  (FIN  622)  og 
R/1229/77  (FIN  326),  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Retten  er blevet  anmodet  om  en udtalelse  om  de af 
Kommissionen  officielt  fremsatte  forslag,  og udtalelsen 
kan for så vidt  angår  udkastet  kun  omfatte  de forslag  til 
forordning,  der  er forelagt  Retten,  selv  om  disse  ikke 
helt giver  udtryk  for  de nuværende  retningslinjer  på 
området;  dette  indebærer,  at der  bør  indhentes  en ny 
udtalelse  fra Retten,  såfremt  de pågældende  forslag  til 
forordning  skulle  undergå  væsentlige  ændringer; 
det er Rettens  opfattelse,  at den  i sin udtalelse  bør  tage 
ganske  særligt  hensyn  til de aspekter  i foreskrifterne  om 
ERE,  der har virkning  på udøvelsen  af Rettens  eksterne 
kontrol,  under  særlig  hensyntagen  til bestemmelserne  i 
afsnit  I og II i udkastet  til forordning; 
for så vidt  angår  opbygningen  af forslaget  til forordning 
omhandler  afsnit  I anvendelsen  af ERE  som  middel  i budgetforvaltningen,  medens  afsnit  II indeholder  be-
stemmelser  om  anvendelsen  af ERE  som  betalingsmid-
del i forbindelse  med  Fællesskabernes  finansielle  rettig-
heder  og forpligtelser;  denne  rækkefølge  forekommer 
ikke logisk,  da regnskabet  alene  er et udtryk  i ERE  for 
Fællesskabernes  rettigheder  og forpligtelser;  det  ville 
derfor  være  mere  hensigtsmæssigt  at bytte  om på ræk-
kefølgen  af disse  to afsnit  i udkastet  til forordning; 
udkastets  artikel  4, stk.  2, indeholder  en bestemmelse 
om, at betalingsordrer  i ERE  effektueres  ved overførsler 
i ERE  med  frigørende  virkning;  selv  om  dette  princip 
anvendes  i begrænset  omfang,  er det på grund  af sine 
eftervirkninger  uden  for  fællesskabsinstitutionerne  en 
grundlæggende  bestanddel  af den  foreslåede  ordning,  og 
der er derfor  grund  til at understrege  dens  betydning 
med henblik  på den  senere  udvikling  mod  en ønskelig 
udbredelse  af anvendelsen  af ERE  fra  det  tidspunkt, 
hvor  forpligtelserne  indgås,  til det  tidspunkt,  hvor  de 
realiseres  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Retten  finder  først  og fremmest,  at der er anledning  til 
at supplere  forordningens  henvisninger  med  »under 
henvisning  til udtalelse  fra Revisionsretten«. 
Artikel  1 (Definition  af ERE) 
Retten  er af den  opfattelse,  at den  i denne  artikel  givne 
definition  af ERE  bør  harmoniseres  med  bestemmel-
serne  i artikel  10 i finansforordning  af 21.  december 
1977  vedrørende  Fællesskabernes  almindelige  budget 
for herved  at undgå  den  opdeling,  der kunne  være  føl-
gen af at vedtage  særskilte  forskrifter.