2009
DEN EUROPÆISKE UNIONS 
FOLKESUNDHEDSPROGRAM  (2003-2007): 
ET EFFEKTIVT REDSKAB TIL AT FORBEDRE SUNDHEDEN?DEN EUROPÆISKE 
REVISIONSRET
Særberetning  nr. 2
ISSN 1831-0796
DA

DEN EUROPÆISKE UNIONS 
FOLKESUNDHEDSPROGRAM (2003-2007): ET EFFEKTIVT REDSKAB TIL AT FORBEDRE SUNDHEDEN?Særberetning  nr. 2   2009
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET(artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF)
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?2
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-45410
Fax +352 4398-46410
E-post: euraud@eca.europa.eu
Internet: http://www.eca.europa.eu
Særberetning nr. 2   2009
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren (http://europa.eu)
Bibliografiske data findes bagest i denne publikationLuxembourg: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, 2009ISBN 978-92-9207-223-0
© De Europæiske Fællesskaber, 2009
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Belgium
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?3
INDHOLD
Punkt
 FORKORTELSER
I-VI RESUMÉ
1-9 INDLEDNING
10-12  REVISIONENS OMFANG OG REVISIONSMETODE
13-82  REVISIONSBEMÆRKNINGER
13-33  PROGRAMMETS UDFORMNING
14-18 INTERVENTIONSLOGIKKEN VAR IKKE BESKREVET EKSPLICIT
19-21 PROGRAMMÅLENE VAR IKKE SPECIFIKKE, MÅLBARE OG TIDSAFGRÆNSEDE
22-28 DER VAR INGEN STRATEGISK PLANLÆGNING, OG FASTLÆGGELSEN AF PRIORITETER VAR MANGELFULD29-33 INDIKATORERNE PÅ PROGRAMNIVEAU VAR IKKE EGNEDE TIL OVERVÅGNING AF MÅLOPFYLDELSEN
34-65  PROGRAMGENNEMFØRELSE: FRA PROJEKTUDFORMNING TIL RESULTATER 
35-38 PROJEKTMÅLENE VAR IKKE SPECIFIKKE, KONTROLLERBARE OG KVANTIFICERBARE
39-49  DET VAR UNDTAGELSEN SNARERE END REGLEN, AT DE FORVENTEDE PROJEKTRESULTATER VAR DEFINERET, 
AT DER VAR ANGIVET MÅLGRUPPER, OG AT DER VAR PLANER TIL SIKRING AF VARIGE RESULTATER
50-54  DET BLEV IKKE TILSTRÆKKELIGT OVERVÅGET, AT PROJEKTERNE VAR KOMPLEMENTÆRE, OG AT PROJEKTPORTEFØLJEN 
VAR SAMMENHÆNGENDE
55-65 BEGRÆNSET EUROPÆISK MERVÆRDI
66-82  PROJEKTFORVALTNING
67-69 PARTNERSKABET FUNGEREDE GODT70-73 KOMMISSIONENS PROJEKTOVERVÅGNING VAR AD HOC SNARERE END SYSTEMATISK
74-78 OUTPUT BLEV LEVERET, MEN IKKE FORMIDLET AKTIVT
79-82 PROJEKTEVALUERING ER ENDNU IKKE ALMINDELIG PRAKSIS
83-92  KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
 BILAG I:  FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET 2003-2007 (ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«) — 
FINANSIEREDE PROJEKTER PR. EMNE
 BILAG II:  FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET (ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«) — 
ANALYSE AF SEKS POLITIKOMRÅDER
 BILAG III:  FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET (ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«) — 
ANVENDELSE AF SMART-KRITERIERNE PÅ DE PROJEKTMÅL, DER ER FASTSAT I TILSKUDSAFTALERNE 
VEDRØRENDE DE 36 REVIDEREDE PROJEKTER
 KOMMISSIONENS SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?5
FORKORTELSER
EF:  Det Europæiske Fællesskab
EU: Den Europæiske Union
GD: Generaldirektorat
Ngo : Ikke-statslig organisation
RDI-cyklus : Cyklus bestående af forskning, udvikling og implementering (research-
development-implementation)
WHO : Verdenssundhedsorganisationen
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?6
RESUMÉ
I.
Formålet med folkesundhedsprogrammet for 
2003-2007 var at supplere medlemsstater-
nes foranstaltninger til beskyttelse og for-
bedring af folkesundheden. Det var bygget 
op om tre programaspekter: »sundhedsop-
lysning«, hurtig reaktion på »sundhedsri-sici« og sundhedsfremme ved at tage fat på 
»sundhedsdeterminanter«. 
II.
I løbet af perioden gav programmet tilskud til konsortier af organisationer med hen-
blik på gennemførelse af 352 projekter. Det samlede fællesskabsbidrag beløb sig til ca. 232 millioner euro.
III.
Målet med Rettens revision var at få svar  på, om man havde skabt de nødvendige  
forudsætninger for, at de projekter, der  
blev finansieret over EU-budgettet, kunne  
bidrage effektivt til at forbedre de euro-
pæiske borgeres sundhed og supplere  
medlemsstaternes foranstaltninger. Retten 
undersøgte navnlig: 
om folkesundhedsprogrammet var udfor- a) 
met således, at det udgjorde et hensigtsmæs-
sigt grundlag for en effektiv gennemførelse 
og overvågning af fællesskabsfinansierede sundhedsfremmeaktioner 
om Kommissionen i forbindelse med pro- b) 
gramgennemførelsen og udvælgelsen af 
projekter sørgede for, at de projekter,  der blev finansieret under folkesund-
hedsprogrammets aspekt »sundhedsde-terminanter«, havde sandsynlighed for at opnå varige resultater, at de var komple-mentære, og at de tilførte EU-merværdi
om Kommissionen og projektkoordina- c) 
torerne sørgede for, at projekterne blev 
forvaltet effektivt.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?7
IV.
Retten konstaterede og konkluderede  
følgende:
De mål, der blev opstillet for folkesund- a) 
hedsprogrammet, var meget brede og  
ambitiøse, og de var slet ikke afstemt  med de midler, der var til rådighed. I en 
sådan situation er det vigtigt at fokusere 
på, hvad der faktisk kan opnås. Interven-
tionslogikken blev imidlertid ikke på  noget tidspunkt beskrevet eksplicit, og dette forhold stimulerede ikke til opstil-
ling af klare, relevante og logisk sam-menhængende mål og fastsættelse af  hensigtsmæssige indikatorer. Det betød, at folkesundhedsprogrammet manglede 
strategisk fokus. Antallet af »aktionsom-
råder« i de årlige arbejdsprogrammer  var større end antallet af projekter, der 
blev finansieret. Projektforslagsstillerne 
blev opfordret til at søge om finansiering 
under hovedpunkter, der ofte var meget 
generelle. Projekternes emner og mål-
grupper var derfor talrige og meget for-
skellige, hvilket betød, at programmets input blev udvandet, og at resultaterne 
blev fragmenterede. 
Projekternes effektivitet var hæmmet af b) 
svagheder i udformningen og proble-mer med gennemførelsen. Med få und-
tagelser beskrev projekterne ikke, hvilke 
resultater der skulle opnås, og det kunne 
derfor ikke dokumenteres, at de havde  
haft nogen effekt. Deltagerne forstod  
ofte ved varige resultater, at projektakti-
viteterne kørte videre, og varigheden var derfor meget afhængig af fortsat finan-
siering fra Fællesskabet. Der var ingen  systematisk overvågning af de aktioner, der allerede var i gang på de forskellige prioritetsområder, hvilket somme tider førte til dobbeltarbejde.
På den positive side skal det nævnes,  c) 
at programmet bragte interessenter fra forskellige lande sammen. Projekterne  havde generelt en europæisk dimension, 
og i mange tilfælde fremmede de udveks-ling af erfaringer og gav interessenterne 
mulighed for at lære af hinanden. Net-
værkene var de projekter, der bedst  
kunne tilføre europæisk merværdi.RESUMÉ
V.
På baggrund af sine revisionsresultater  
anbefaler Retten, at programlogikken beskri-
ves eksplicit, hvis en tilsvarende lovgivning 
vedtages i fremtiden. For så vidt angår det 
nuværende program bør Kommissionen fore-
tage en kortlægning med henblik på at få  et overblik over de aktioner, der allerede er 
gennemført, og dermed identificere eventu-
elle huller. Antallet af årlige aktionsområder 
bør reduceres betydeligt, og de bør have  fokus på strategiske emner og aktiviteter,  der har en klar europæisk merværdi. Kom-
missionen bør også afhjælpe de svagheder, der blev konstateret med hensyn til projekt-udformning og -gennemførelse.
VI.
Med henblik på perioden efter 2013 opfor-drer Retten mere grundlæggende Kommis-
sionen og medlemsstaterne til at tage EU’s 
finansieringsmetode på folkesundhedsom-
rådet op til fornyet overvejelse. Der findes 
andre samarbejdsmekanismer, f.eks. den  
åbne koordinationsmetode, som det er  
muligt at videreudvikle. 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?8
INDLEDNING
 1.  Fællesskabets rolle med hensyn til folkesundhed er defineret i EF-trakta-
tens artikel 152, hvor det fastslås, at Fællesskabets indsats »skal være 
rettet mod at forbedre folkesundheden og forebygge sygdomme hos mennesker samt imødegå forhold, der kan indebære risiko for men-
neskers sundhed«. Disse fællesskabsaktioner skal være et supplement 
til de nationale foranstaltninger og fuldt ud respektere medlemssta-
ternes ansvar for organisation og levering af sundhedstjenesteydelser 
og medicinsk behandling.
 2.  Kommissionens vigtigste opgave på folkesundhedsområdet er at fremme 
samarbejdet mellem myndighederne i medlemsstaterne og gennem-føre tilskyndelsesforanstaltninger. EU er specifikt bemyndiget til at fastsætte sikkerhedsstandarder for organer, stoffer af menneskelig oprindelse og blod, men derudover er EU’s lovgivningsmæssige befø-jelser på dette område begrænset til vedtagelse af tilskyndelsesforan-staltninger uden nogen form for harmonisering af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser. 
 3.  Det første folkesundhedsprogram blev vedtaget for perioden 2003-2008 
ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF1 og 
erstattede otte handlingsprogrammer om specifikke sundhedsemner2. 
Folkesundhedsprogrammet havde tre generelle mål:
en højnelse af oplysnings- og vidensniveauet med henblik på at a) 
udbygge folkesundheden (aspektet »sundhedsoplysning«)
en forbedring af mulighederne for at reagere hurtigt og med en koor- b) 
dineret indsats på sundhedsrisici (aspektet »sundhedsrisici«)
sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse ved at tage fat på sund- c) 
hedsdeterminanter i forbindelse med alle politikker og aktiviteter (aspektet »sundhedsdeterminanter«).
 4.  For at virkeliggøre disse mål gav Kommissionen tilskud til konsortier af 
organisationer (statslige organisationer, ikke-statslige organisationer, universiteter og forskningsinstitutioner) med henblik på gennemfø-relse af projekter vedrørende de prioriterede sundhedsspørgsmål i de årlige arbejdsprogrammer, som var udarbejdet af Kommissionen og et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne
3. 1 EFT L 271 af 9.10.2002, s. 1.
2 Det drejer sig om 
EF-handlingsprogrammerne vedrørende kræft, sjældne 
sygdomme, forureningsrelaterede 
sygdomme, aids og andre 
smitsomme sygdomme, 
forebyggelse af personskader, forebyggelse af narkotikamisbrug, 
sundhedsovervågning 
samt sundhedsfremme, 
sundhedsoplysning, 
sundhedsundervisning og 
sundhedsuddannelse.
3 I forbindelse med det 
årlige arbejdsprogram til 
gennemførelse af programmet 
fungerer programudvalget som 
forvaltningsudvalg, jf. artikel 4 
og 7 i Rådets afgørelse 1999/468/
EF (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23). Det fører tilsyn dels med de 
ordninger, kriterier og procedurer, 
der anvendes ved udvælgelse og 
finansiering af programaktioner 
og ordninger for gennemførelse af fælles strategier og aktioner samt 
for evaluering af programmet, 
dels med visse foranstaltninger 
vedrørende koordinering af 
sundhedsovervågning og hurtig reaktion på sundhedsrisici. 
Andre foranstaltninger med 
relation til gennemførelsen 
af folkesundhedsprogrammet 
vedtages efter den 
rådgivningsprocedure, som er 
fastsat i artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?9
4 Tallene for indkaldelsen af 
forslag vedrørende 2007 bygger 
på listen over godkendte forslag. 
I oktober 2008 var der stadig forhandlinger i gang om flere af 
kontrakterne. 5.  Folkesundhedsprogrammet dækkede årene 2003-2007. I denne periode 
blev der finansieret 352 projekter, og EU’s bidrag beløb sig til i alt 
231,7 millioner euro i forpligtelser4 (jf. figur 1 ). Budgetmæssigt var 
»sundhedsdeterminanter« det største af de tre aspekter med et fæl-lesskabsbidrag på 90,8 millioner euro, hvilket svarer til 40 % af det samlede beløb, der blev forpligtet til projekter.
SAMLET FÆLLESSKABSBIDRAG (FORPLIGTELSER I MILLIONER EURO 
SOM PROCENT AF DET SAMLEDE BUDGET) OG ANTAL PROJEKTER PR. PROGRAMASPEKT FIGUR 1
 6.  Under folkesundhedsprogrammet blev der indgået tilskudsaftaler med 
projektkoordinatorer, som fik medfinansiering på op til 60 % (i særlige 
tilfælde op til 80 %) af de omkostninger, der blev afholdt i forbindelse 
med projektaktiviteterne. Ud over tilskud til projekter blev en mindre del (ca. 3 %) af folkesundhedsprogrammets operationelle budget  
brugt på tjenesteydelseskontrakter, som blev indgået efter udbud.Sundhedsrisici
58,8 millioner euro (25%) 68 projekter Sundhedsoplysning
82,1 million euro (35 %) 135 projekter 
Sundhedsdeterminanter
90,8 millioner euro (40 %) 149 projekter 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?10
 7.  De projekter, der blev finansieret af folkesundhedsprogrammet, var meget 
forskelligartede med hensyn til størrelse, tilgang og målgruppe (jf. 
tekstboks 1 ). Konsortierne bestod af mellem 3 og 60 partnere, fæl-
lesskabsbidraget var på mellem 45 000 og 2,5 millioner euro, og pro-jektaktiviteterne var vidt forskellige.
 8.  Den 1. januar 2008 trådte det andet EF-handlingsprogram for sundhed 
(2008-2013) i kraft5. Kommissionen havde oprindelig foreslået, at fol-
kesundhedsprogrammet og forbrugerbeskyttelsesprogrammet skulle lægges sammen
6. Den havde også foreslået en budgetforhøjelse på ca. 
270 % (804 millioner euro til sundhed i perioden 2008-2013) med den begrundelse, at folkesundhedsprogrammets budget til sundhedsak-tioner ikke var stort nok til, at man kunne leve op til traktatbestem-melsen om at imødegå sundhedsrisici
7. 
 9.  Efter den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 om den finansielle 
ramme for 2007-2013 godkendte Europa-Parlamentet og Rådet imid-
lertid hverken sammenlægningen af folkesundhedsprogrammet og 
forbrugerbeskyttelsesprogrammet eller det forhøjede budget. Resul-tatet af lovgivningsprocessen var et nyt sundhedsprogram med de 
samme mål og aktiviteter som folkesundhedsprogrammet, men med 
et reduceret budget på 322 millioner euro, ca. 9 % mindre pr. år end 
under det foregående program (jf. tekstboks 2 ). 5 Europa-Parlamentets og Rådets 
afgørelse nr. 1350/2007/EF 
(EUT L 301 af 20.11.2007, s. 3).
6 KOM(2005) 115 endelig.
7 »Le maintien du budget actuel 
ne permet pas une mise en 
œuvre optimale des obligations du Traité, ni de répondre à la 
volonté politique d’en faire plus 
pour les citoyens en matière 
de santé et en matière de 
protection des consommateurs. 
En effet, les ressources financières 
existantes ne permettent pas à la Communauté d’assurer de 
façon exhaustive les actions 
nécessaires notamment en ce 
qui concerne la lutte contre 
les grands fléaux ou maladies 
importantes et la coopération 
entre les États membres en matière de santé.« (Konsekvensanalysen 
SEC(2005) 0425, s. 29).
FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET (ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«) — 
EKSEMPLER PÅ PROJEKTAKTIVITETER
Indsamling af data om forfalskede recepter som indikator for stofmisbrug.• 
Afholdelse af et videnskabeligt symposium om dopings medicinske bivirkninger.• 
Udarbejdelse af en rapport om overholdelse af lovgivningen om markedsføring af alkohol.• 
Udarbejdelse og udbredelse af informationsmateriale til prostitutionsmigranter.• 
Afholdelse af en konkurrence for at fremme røgfrie skoleklasser.• 
Udvikling af nationale og regionale politikker og planer vedrørende amning.• TEKSTBOKS 1
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?11
SAMMENLIGNING AF FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET (2003-2007) 
OG SUNDHEDSPROGRAMMET (2008-2013)TEKSTBOKS 2
Folkesundhedsprogrammet 
(2003-2007)Sundhedsprogrammet 
(2008-2013)
Retsgrundlag Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 
nr. 1786/2002/EF af 23. september 2002 om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008)Europa-Parlamentets og Rådets 
afgørelse nr. 1350/2007/EF af 23. oktober 2007 om oprettelse af andet EF-handlingsprogram for sundhed (2008-2013)
Mål •  en højnelse af oplysnings- og 
vidensniveauet med henblik på at udbygge folkesundheden
•  en forbedring af mulighederne for at 
reagere hurtigt og med en koordineret indsats på sundhedsrisici
•  sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse 
ved at tage fat på sundhedsdeterminanter i forbindelse med alle politikker og aktiviteter•  udarbejdelse og formidling af 
information og viden om sundhed
•  forbedring af borgernes 
sundhedssikkerhed
•  fremme af sundheden, herunder 
mindskelse af ulighed i sundhed
Budget i henhold til afgørelsen om programmet354 millioner euro (2003-2008)8
dvs. 59 millioner euro pr. år i seks år322 millioner euro (2008-2013)
dvs. 53,7 millioner euro pr. år i seks år
Finansierings-mekanismer Tilskud til aktioner Udbud (tjenesteydelseskontrakter)
9Tilskud til aktionerDriftstilskudKonferencerFælles aktionerUdbud (tjenesteydelseskontrakter)
Program-gennemførelse GD for Sundhed og Forbrugere10Fuldt ud forvaltet af Forvaltningsorganet for Sundhed og Forbrugere
11
Konsekvens analyse Ingen Udvidet konsekvensanalyse (2005)12
8 Der er to hovedårsager til diff  erencen mellem det vejledende budget i afgørelsen om folkesundhedsprogrammet og det beløb 
på 231,7 millioner euro i forpligtelser til projekter i 2003-2007, som er anført i punkt 5: Det vejledende budget omfattede ca. 58 millioner euro vedrørende 2008 (som i stedet blev dækket af sundhedsprogrammet), og det dækkede også udgifterne til forvaltningsorganet.
9 I de årlige arbejdsprogrammer blev der fastsat et loft for udbud på 10 % af det operationelle budget. Dette loft blev forhøjet  til 20 % 
under sundhedsprogrammet.
10 Fra 2005 blev forvaltningen af tilskud og afholdelsen af udbud gradvist overført til Forvaltningsorganet for 
Folkesundhedsprogrammet (fuldt operationelt siden 1. januar 2007).
11 Kommissionens afgørelse 2004/858/EF (EUT L 369 af 16.12.2004, s. 73). I 2008 blev Forvaltningsorganet for 
Folkesundhedsprogrammet omdannet til Forvaltningsorganet for Sundhed og Forbrugere.
12 SEC(2005) 0425, bilag til Kommissionens forslag til en strategi og et program for sundhed og forbrugerbeskyttelse 
(KOM(2005) 115 endelig).
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?12
REVISIONENS OMFANG 
OG REVISIONSMETODE
 10.  Sundhedsfremmeaktioner kan defineres som aktioner, der hjælper men-
nesker til at vælge og opretholde en sund livsstil og skaber levevil-
kår (miljøer), der understøtter sundhed13. Aktioner af denne type var 
i overvejende grad omfattet af folkesundhedsprogrammets aspekt  »sundhedsdeterminanter«. Ved revisionen blev det analyseret, om  man dels i forbindelse med Europa-Parlamentets, Rådets og Kommis-sionens udformning af programmet, dels i forbindelse med Kommis-
sionens og projektkoordinatorernes gennemførelse af det havde skabt 
de nødvendige forudsætninger for, at projekterne kunne bidrage  effektivt til at øge de europæiske borgeres evne til at forbedre deres 
egen sundhed.
 11.  Retten undersøgte: 
om folkesundhedsprogrammet var udformet således, at det  a) 
udgjorde et hensigtsmæssigt grundlag for en effektiv gennem-
førelse og overvågning af fællesskabsfinansierede sundhedsfrem-
meaktioner, der supplerede medlemsstaternes foranstaltninger
om Kommissionen i forbindelse med programgennemførelsen og b) 
udvælgelsen af projekter sørgede for, at projekterne under fol-
kesundhedsprogrammets aspekt »sundhedsdeterminanter« havde 
sandsynlighed for at opnå varige resultater, at de var komplemen-
tære, og at de tilførte EU-merværdi 
om Kommissionen og projektkoordinatorerne sørgede for, at pro- c) 
jekterne blev forvaltet effektivt.
 12.  Revisionen omfattede:
en analyse af programmets retsgrundlag og en gennemgang af  a) 
programevalueringer og anden relevant dokumentation
en analyse af Fællesskabets aktioner og politikudvikling på  b) 
udvalgte områder under aspektet »sundhedsdeterminanter«: nar-
kotika, alkohol, tobak, seksuel og reproduktiv sundhed, mental  sundhed samt ernæring og fysisk aktivitet
14. Analysen omfattede 
en gennemgang af Kommissionens politikoplæg, WHO’s politik-
oplæg, initiativer og programmer i medlemsstaterne og i tredje-
lande samt akademisk og videnskabelig litteratur 
en vurdering af en stikprøve på 36 (af i alt 149) projekter finansie- c) 
ret under aspektet »sundhedsdeterminanter«, som var et af de tre aspekter under folkesundhedsprogrammet (2003-2007). Stikprø-ven dækkede alle de projekter i de seks udvalgte områder, som 
havde nået en tilstrækkelig modenhed, da revisionen fandt sted
15. 
Vurderingen omfattede en gennemgang af projektdokumentatio-
nen, interview med alle projektkoordinatorerne og en internetba-seret spørgeskemaundersøgelse henvendt til projektpartnerne
1613 Don Nutbeam et al.: »The 
Evidence of Health Promotion 
Effectiveness — Shaping 
Public Health in a New Europe, International Union for Health 
Promotion and Education« (IUHPE), 
1999. s. 3.
14 De udvalgte 
politikområder dækker alle 
de seks livsstilsrelaterede 
prioritetsområder under aspektet 
»sundhedsdeterminanter«. På alle 
disse områder blev der hvert år fra 
2003 til 2007 udvalgt projekter til 
finansiering (jf. bilag I ).
15 Stikprøven omfattede alle 
de projekter vedrørende 
de seks livsstilsrelaterede 
sundhedsdeterminanter 
— alkohol, tobak, narkotika, 
ernæring og fysisk aktivitet, seksuel og reproduktiv sundhed 
samt mental sundhed — som 
var afsluttet, eller hvor der som 
minimum var indsendt en første 
foreløbig teknisk rapport.
16 Spørgeskemaundersøgelsen 
blev gennemført for at få 
oplysninger om de andre 
projektdeltageres syn på 
partnerskaberne og forvaltningen 
af sundhedsfremmeprojekter. Den blev gennemført fra 11. marts til 
4. april 2008. Rettens spørgeskema 
tog udgangspunkt i tidligere 
spørgeskemaundersøgelser på 
dette område (jf. El Ansari W.: »Educational Partnerships for 
Health: Do Stakeholders Perceive 
Similar Outcomes?« i Journal of 
Public Health Management and 
Practice , Vol. 9(2), 2003, s. 136-
156). 505 deltagere i stikprøvens 
projekter blev bedt om at besvare 
spørgeskemaet, og 242 af dem 
besvarede alle spørgsmålene 
— en svarprocent på 47,9. 19 af de 
øvrige deltagere besvarede nogle 
af spørgsmålene. 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?13
interview med ansatte i GD for Sundhed og Forbrugere og For- d) 
valtningsorganet for Folkesundhedsprogrammet
en kvalitativ analyse af de stillede forslag, de finansierede pro- e) 
jekter og projekternes budgetter
høring af interessenter i de nationale sundhedsministerier og  f) 
institutter for folkesundhed, medlemsstaternes repræsentanter  
i programudvalget, og de nationale kontaktpunkter i otte med-lemsstater (Belgien, Tyskland, Estland, Frankrig, Letland, Finland, 
Sverige og Det Forenede Kongerige)
drøftelse af relevante emner med en gruppe eksperter i sund- g) 
hedsfremme og sygdomsforebyggelse på forskellige tidspunkter 
under revisionen. Eksperternes væsentligste input bestod i, at  
de bidrog til Rettens analyse, f.eks. ved at foreslå en RDI-cyklus som grundlag for analysen (jf. tekstboks 10 ), og at de godkendte 
revisionsbemærkningerne i denne beretning.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?14
PROGRAMMETS UDFORMNING
 13.  Programmer er mest effektive, hvis de er udformet korrekt, og hvis de ønskede 
resultater er defineret klart. Sandsynligheden for dette er størst: 
hvis interventionens underliggende logik er beskrevet eksplicit i afgø- a) 
relsen om programmet (eller den medfølgende dokumentation)
hvis der er defineret programmål, som er specifikke, målbare,  b) 
accepterede, realistiske og tidsafgrænsede (SMART)
hvis der fastlægges prioriteter i overensstemmelse med organi- c) 
sationens strategi
hvis resultaterne og målopfyldelsen kan overvåges ved hjælp af d) 
robuste og hensigtsmæssige indikatorer.
INTERVENTIONSLOGIKKEN VAR IKKE BESKREVET EKSPLICIT
 14.  Det er et centralt element i udformningen af et program, at man defi-
nerer interventionslogikken — de hypotetiske årsagssammenhænge, 
der viser, hvordan man forventer at nå en interventions overordnede 
mål. I EU-sammenhæng er de overordnede mål for politikker og pro-
grammer generelt fastlagt i traktaten. En interventionslogik forbinder begrebsmæssigt en interventions input med frembringelsen af dens 
output og dens efterfølgende effekt på samfundet i form af resulta-
ter og udfald
17. Når logikken bag en planlagt intervention beskrives 
eksplicit, bliver det muligt at opstille et målhierarki og opstille nøg-
leindikatorer til brug i forbindelse med overvågning og evaluering.
 15.  Logiske modeller, der viser, hvordan input i de forskellige aktioner fører til de forventede resultater, er de mest velegnede til at illustrere inter-ventionslogikken. Folkesundhedsprogrammets interventionslogik er  
ikke beskrevet på denne måde hverken i Kommissionens lovgivnings-
mæssige forslag om programmet
18, i programmets retsgrundlag eller i 
nogen andre relevante dokumenter (såsom konsekvensanalyser19 eller 
årlige arbejdsprogrammer). Det samme er tilfældet med hensyn til  
sundhedsprogrammet.
 16.  Logiske modeller anvendes på andre EU-politikområder, f.eks. foran-
staltninger udadtil, og det er almindelig praksis at anvende dem  på folkesundhedsområdet i andre dele af verden (USA, Canada). For eksempel blev der anvendt logiske modeller i forbindelse med plan-lægning, gennemførelse og evaluering af »Southern Arizona Border 
Health Careers Opportunity Program«
20, »Health Improvement Ini-
tiative« finansieret af California Wellness Foundation21 og »Calgary 
Cross-Cultural Mental Health Consultation Project«22.REVISIONSBEMÆRKNINGER
17 Europa-Kommissionen, GD for 
Budget: »Evaluating EU activities: a 
practical guide for the Commission 
services«, juli 2004, s. 87. 
18 KOM(2000) 285 endelig.
19 Kommissionens forslag om 
folkesundhedsprogrammet 
blev fremsat før indførelsen af 
obligatoriske konsekvensanalyser 
i 2002, og der blev derfor 
kun foretaget en begrænset omkostningseffektivitetsanalyse. 
Til gengæld er der foretaget 
en udvidet konsekvensanalyse 
af sundhedsprogrammet (jf. 
Kommissionens arbejdsdokument 
SEC(2005) 0425: »Bilag to the 
Health and Consumer Protection strategy and programme — 
Extended Impact Assessment«).
20 »How Using a Logic Model 
Refined Our Program to Ensure Success« af M. Page, S.H. Parker 
og R. Renger, i Health Promotion 
Practice OnlineFirst , 
28. august 2007.
21 »Evaluating the California 
Wellness Foundation’s Health Improvement Initiative: A Logic 
Model Approach« af A. Cheadle, 
W.L. Beery, H.P. Greenwald, G.D. 
Nelson, D. Pearson og S. Senter, 
i Health Promotion Practice , 
april 2003; vol. 4: s. 146-156.
22 »Evaluability Assessment: A 
Catalyst for Program Change and 
Improvement« af W.E. Thurston, J. Graham og J. Hatfield, i Evaluation 
& the Health Professions , juni 2003, 
vol. 26: s. 206-221.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?15
 17.  I rapporten om midtvejsevalueringen af folkesundhedsprogrammet23, 
anbefalede de eksterne evaluatorer netop, at man udviklede en syste-
matisk og begrundet, faktabaseret beskrivelse af forbindelserne mel-lem input, aktiviteter, output og udfald (jf. tekstboks 3 ). Retten har 
anbefalet, at man anvender interventionslogik i forbindelse med pro-
gramudformning, opstilling af mål og måling af resultater på andre 
budgetområder
24.
 18.  Efter Rettens mening er det sværere at definere SMART-programmål (jf. 
punkt 19-21) og opstille robuste indikatorer, som muliggør en effektiv overvågning af programgennemførelsen (jf. punkt 70-73), hvis der  ikke findes en begrebsramme.
ANBEFALINGER I MIDTVEJSEVALUERINGEN AF FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET 
(2003-2008)
Evaluatorerne mente, at folkesundhedsprogrammet midtvejs i programperioden leverede det output, 
der var fastsat i de årlige arbejdsprogrammer, men at det var et godt tidspunkt at bygge videre på 
disse resultater:
ved at udvikle mere klart formulerede prioriteter med udgangspunkt i interessenternes forventninger og • 
borgernes behov samt ved at opfylde politikkens mål og overholde høje standarder for redelighedved ikke blot at overvåge aktiviteterne i lyset af de enkelte projekters mål, men også i lyset af de 
• 
overordnede mål i afgørelsen om programmetved at underrette interessenterne mere præcist om programmets prioriteter og aktioner og sende 
• 
skræddersyede meddelelser til andre aktører på folkesundhedsområdet.
Evaluatorerne anførte, at man lettere ville kunne forstå, hvad dette kræver, hvis man udviklede en logisk 
model, som kunne spore de nøjagtige årsagssammenhænge, der forventes at forbinde programaktivi-teterne med de ønskede resultater.
(Wija J. Oortwijn et al.: »Interim evaluation of the Public Health Programme 2003-2008«. Endelig rapport, RAND Europe technical  
report, 2007, s. 6.)TEKSTBOKS 323 Wija J. Oortwijn et al.: »Interim 
evaluation of the Public Health 
Programme 2003-2008«. Endelig 
rapport, RAND Europe technical report, 2007, s. 6.
24 Jf. særberetning 
nr. 9/2007, »Evaluering af 
EU’s rammeprogrammer for forskning og teknologisk 
udvikling — kan Kommissionens 
tilgang forbedres?« (EUT C 26 
af 30.1.2008), punkt 34-36, 
og særberetning nr. 7/2008, 
»Intelligent energi (2003-2006)« 
(EUT C 279 af 1.11.2008), punkt 18 og 21.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?16
PROGRAMMÅLENE VAR IKKE SPECIFIKKE, 
MÅLBARE OG TIDSAFGRÆNSEDE
 19.  I Kommissionens system for aktivitetsbaseret forvaltning (ABM) er mål 
defineret som de ønskede virkninger af en aktivitet. Målene skal ikke 
beskrive selve aktiviteten, men i stedet illustrere den forandring,  
aktiviteten skal føre til25. Det er fastsat i finansforordningen, at der 
skal opstilles SMART-mål for alle de aktivitetsområder, som budgettet omfatter
26. 
 20.  Uden en eksplicit interventionslogik er det svært at opstille sammen-
hængende programmål, og faktisk er beskrivelsen af de mulige  
aktiviteter holdt i meget brede og generelle vendinger i afgørelsen om folkesundhedsprogrammet, hvilket bl.a. ses i forbindelse med  
aspektet »sundhedsdeterminanter«. Politikkens overordnede mål,  
»sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse ved at tage fat på sund-
hedsdeterminanter i forbindelse med alle politikker og aktiviteter« 
er ikke udmøntet i specifikke, målbare og tidsafgrænsede mål (jf.  tekstboks 4 ).
 21.  Det fremgår ikke klart af afgørelsen om programmet, hvordan disse akti-
viteter forventes at bidrage til opfyldelsen af politikkens overord-
nede mål om at fremme sundhed og forebygge sygdom, eller hvordan opfyldelsen af dette overordnede mål kan vurderes. 
DER VAR INGEN STRATEGISK PLANLÆGNING, 
OG FASTLÆGGELSEN AF PRIORITETER VAR MANGELFULD
 22.  Hvis udgiftsprogrammer skal have en målbar effekt, skal de være koncen-
treret om udvalgte aktiviteter, som identificeres gennem strategisk 
planlægning med anvendelse af et nøje fastlagt sæt af prioriteter.  
Antallet af prioriteter skal stå i et rimeligt forhold til det disponible budget, eftersom mulighederne for at opnå en effekt på de enkelte 
områder bliver mindre, hvis der er for mange prioriteter.
 23.  Hvert år bruger EU’s medlemsstater i gennemsnit 1 400 euro pr. borger 
på sundhed27. En del af disse udgifter finansierer ganske vist foran-
staltninger til sundhedsfremme og sundhedsoplysning, men hoved-parten går til levering af sundhedstjenester og lægebehandling, som i medfør af traktaten udelukkende hører ind under medlemsstaternes beføjelser. 25 Europa-Kommissionen: SPP/
ABM-guide, anden udgave, 
oktober 2004, s. 25.
26 Artikel 27, stk. 3, i Rådets 
forordning (EF, Euratom) 
nr. 1605/2002 af 25 juni 2002 om 
finansforordningen vedrørende 
De Europæiske Fællesskabers 
almindelige budget (EFT L 248 af 
16.9.2002, s. 1).
27 WHO Regional Office for Europe, 
København: »Public expenditure 
on health, purchasing power parity 
euro per capita, WHO estimates for 
2003-2005«, Health for All-databasen (HFA-DB), 
(http://www.euro.who.int/hfadb), 
oktober 2008. 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?17MÅL FOR FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET, ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«
Programmål — 
aspektet »sundhedsdeterminanter»SMART-kriterier
Specifi  kke
(fremskridt 
skal kunne 
kontrolleres)Målbare
(rapporte-
ringen af 
fremskridt 
skal være 
pålidelig og 
verifi  cerbar)Accepterede RealistiskeTidsafgræn-
sede 
(med 
deadline)
»Sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse både gennem aktioner vedrørende sundhedsdeterminanter og aktioner på tværs af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter gennem:
Nej
1Nej2Ja Delvis3Nej43.1. formulering og gennemførelse af strategier og foranstaltninger, bl.a. vedrørende 
befolkningens bevidsthed om livsstilsrelaterede sundhedsdeterminanter, såsom ernæring, fysisk aktivitet, tobak, alkohol, narkotika og andre stoff  er, og vedrørende den 
mentale sundhed, herunder foranstaltninger, der skal træff  es i alle fællesskabspolitikker 
og alders- og kønsspecifi  kke strategier
3.2. analyse af situationen og udarbejdelse af strategier vedrørende sociale og 
økonomiske sundhedsdeterminanter med henblik på dels at konstatere og bekæmpe uligheder i sundhedsmæssig sammenhæng, dels vurdere de sociale og økonomiske faktorers indvirkning på sundheden
3.3. analyse af situationen og formulering af strategier vedrørende miljørelaterede 
sundhedsdeterminanter med henblik på at bidrage til en indkredsning og vurdering af de miljørelaterede faktorers konsekvenser for sundheden
3.4. analyse af situationen og udveksling af oplysninger om genetiske faktorer og 
anvendelse af genetisk screening
3.5. udformning af metoder, der gør det muligt at evaluere de sundhedsfremmende 
strategiers og foranstaltningers kvalitet og eff  ektivitet
3.6. fremme af relevante uddannelsesaktiviteter, der vedrører ovennævnte 
foranstaltninger.»
1 Det specifi  ceres ikke, hvad der skal ændres, og der er ingen konkrete mål, som gør det muligt at vurdere fremskridt.
2 Målet er ikke målbart eller kvantifi  cerbart, og der er ikke defi  neret resultatindikatorer.
3 På grundlag af de aktiviteter, der i afgørelsen om programmet kaldes »mål«, er målet i det mindste til en vis grad realistisk.
4 Der er ikke angivet et tidsrum.TEKSTBOKS 4
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?18
28 De ni emner var alkohol, 
tobak, narkotika, ernæring 
og fysisk aktivitet, seksuel og reproduktiv sundhed og hiv, 
mental sundhed, socioøkonomiske 
sundhedsdeterminanter, 
miljørelaterede 
sundhedsdeterminanter samt 
forebyggelse af sygdomme og 
personskader. I 2003 og 2004 var der to emner mere: uddannelse 
vedrørende folkesundhed (senere 
ændret til kapacitetsopbygning) 
og sundhedsfremme i særlige 
miljøer. I 2005 blev det sidste 
emne opgivet, og emnet genetiske 
sundhedsdeterminanter blev tilføjet. 24.  Folkesundhedsprogrammets budget på ca. 59 millioner euro pr. år til 
foranstaltninger til sundhedsfremme og sundhedsoplysning samt  
imødegåelse af sundhedsrisici svarer til 13 cent pr. EU-borger. I denne situation ville det være hensigtsmæssigt, at EU målrettede sit for-
holdsvis beskedne budget mod nogle få prioriterede aktiviteter på 
områder med klar EU-merværdi, dvs. områder med problemstillinger, der kan behandles mest effektivt på internationalt plan.
 25.  De prioriteter, der skal tages fat på inden for folkesundhedsområdet, er 
fastlagt i de årlige arbejdsprogrammer, der fungerer som en vejledning 
for dem, der foreslår projekter. De årlige arbejdsprogrammer for perio-
den 2003-2007 indeholdt for hvert programaspekt lange lister over 
emner, som tilsammen dækkede et meget bredt felt. Hvert år blev der foreslået ni sådanne emner under aspektet »sundhedsdeterminanter« (med et årligt budget på ca. 18 millioner euro). Der blev også ydet finansiering til tre andre områder, men ikke hvert år
28 (jf. bilag I ).
 26.  For hvert af disse ni emner blev der hvert år fastlagt mellem ét og syv 
potentielle »aktionsområder«, som kunne være specifikke eller gene-
relle (jf. eksemplerne i tekstboks 5 ). Der blev givet en beskrivelse af, 
hvilke aktiviteter der kunne stilles forslag om, men aktionsområderne 
blev ikke defineret, og der blev ikke opstillet mål, der ville gøre det 
muligt at vurdere fremskridtene.
 27.  Det medførte, at der alene for aspektet »sundhedsdeterminanter« blev fastlagt 154 aktionsområder i de årlige arbejdsprogrammer for perioden 
2003-2007. Da der i den samme periode kun blev finansieret 149 pro-
jekter under dette programaspekt, var det altså — selv under optimale betingelser — ikke muligt at gennemføre et projekt for hvert område. 
I virkeligheden var dækningen af prioriteterne endnu mere begrænset, 
eftersom der på nogle aktionsområder var mere end ét projekt. Desuden 
blev brede sundhedsemner såsom ernæring, alkohol og mental sundhed ofte kun behandlet i ét eller to projekter i et givet år (jf. bilag I ).
 28.  Fordi organisationerne og konsortierne blev opfordret til at søge om 
finansiering under hovedpunkter, der ofte var meget generelle (jf.  
eksemplerne i tekstboks 5 ), var der meget ofte en mangel på stra-
tegisk fokus i de forslag, de stillede til Kommissionen. Det var især et problem på områder, hvor man havde en forventning om, at pro-
jekterne skulle levere baggrundsundersøgelser eller på anden måde 
bidrage til politikudviklingen. På disse områder giver udbud (og ind-
gåelse af tjenesteydelseskontrakter) mulighed for mere præcist at  
beskrive de forventede produkter. Der blev imidlertid fastsat et loft 
for udbud på 10 % af folkesundhedsprogrammets budget. Dette loft 
blev forhøjet til 20 % under sundhedsprogrammet (jf. tekstboks 2 ).
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?19
ÅRLIGE AKTIONSOMRÅDER UNDER FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET, 
ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«TEKSTBOKS 5
Emne Årlige aktionsområder fastlagt i de årlige arbejdsprogrammer (eksempler)
(Kilde : de årlige arbejdsprogrammer til gennemførelse af 
folkesundhedsprogrammet, 2003-2007)
Tobak »Fremme af strategier vedrørende reduktion af antallet af rygere, herunder strategier og foranstaltninger, som skal reducere tobaksforbruget.« (2004)
Alkohol »Vurdering af håndhævelsen af national lovgivning og selvregulering inden for reklame for og markedsføring af alkoholiske drikke i medlemsstaterne.« (2004)
Narkotika Forslag vedrørende følgende prioriteres:•  behandlings- og reintegrationsaktiviteter, som dækker alle medlemsstater og 
omfatter misbrug af lovlige/ulovlige stoff  er
•  bedste praksis med hensyn til at forbedre udbuddet af forebyggende og 
skadebegrænsende tjenesteydelser og prioritere hiv/aids og andre blodbårne infektioner. (2005)
Ernæring og fysisk aktivitet »Udvikling af nyskabende foranstaltninger [...] til forbedring af kostvanerne og vanerne, hvad angår fysisk aktivitet, i alle befolkningsgrupper.« (2003)
Mental sundhed »Udvikling af strategier for indgreb vedrørende fremme af mental sundhed og forebyggelse af selvmord, depression og dermed forbundne lidelser i relevante miljøer med udgangspunkt i en gennemgang af den nuværende bedste praksis.« (2003)
Seksuel og reproduktiv sundhed »Under hensyntagen til de oplysninger, som tilvejebringes fra sundhedsovervågningssystemet, skal der udvikles strategier for sundhedsfremme og defi  neres bedste praksis i forbindelse med spørgsmål vedrørende 
seksualundervisning (graviditet blandt teenagere og familieplanlægning) og forebyggelse af seksuelt overførte sygdomme som f.eks. hiv/aids, idet man overvejer forskellige tilgange rettet mod skolemiljøer og specifi  kke målgrupper.
« (2004)
Forebyggelse af 
personskader»Der vil blive givet støtte til udveksling af bedste praksis inden for børns sikkerhed mellem alle medlemsstater, EØS- og kandidatlande samt til en europæisk konference om fremme af børns sikkerhed. Håndtering af fysisk vold og risikokommunikation gennem tilrettelæggelse af praktiske aktiviteter inden for forebyggelse af personskader vil få særlig opmærksomhed.« (2006)
Miljørelaterede determinanter »Der vil blive givet høj prioritet til aktioner, som støtter udviklingen af sundheds- og miljøpolitikker og -strategier samt til integration af sundheds- og miljøhensyn i andre fællesskabspolitikker. Der vil i særlig grad blive fokuseret på tilvejebringelse af rådgivning og ekspertise med henblik på at udvikle forskellige aktiviteter, bl.a. lovgivning og andre initiativer inden for miljørelateret sundhed, navnlig vedrørende luftforurening (herunder indendørs luftforurening) og elektromagnetiske felter.
«
Socioøkonomiske determinanter »Behandling af socioøkonomiske determinanter vil fortsat være et af programmets vigtigste prioriterede områder. I 2004 vil man støtte arbejde vedrørende:1.  bestemmelse af eff  ektive strategier for fj  ernelse af sundhedsmæssige 
uligheder og undersøgelse af den betydning, som socioøkonomiske determinanter i specifi  kke miljøer har for sundheden og for 
befolkningsgrupper, som er særligt udsatte, navnlig de socialt udstødte samt minoritets- og indvandrergrupper
2.  udvikling af arbejde vedrørende strategier for behandling af de 
sundhedsmæssige virkninger af arbejdsløshed og usikre arbejdsforhold.«
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?20
INDIKATORERNE PÅ PROGRAMNIVEAU VAR IKKE EGNEDE TIL 
OVERVÅGNING AF MÅLOPFYLDELSEN
 29.  Det er et krav i forbindelse med aktivitetsbaseret forvaltning, at Kommis-
sionens generaldirektorater definerer klare, relevante og logisk sam-menhængende mål for deres aktiviteter og opstiller hensigtsmæssige resultatindikatorer med henblik på at overvåge målopfyldelsen. Der 
skal defineres indikatorer for både effekt (den forskel, målgruppen 
oplever) og output (de midler, der skal bevirke denne forskel)
29.
 30.  Udviklingen af sådanne resultatindikatorer blev hæmmet af, at afgørel-
sen om folkesundhedsprogrammet og de årlige arbejdsprogrammer hverken indeholder en eksplicit interventionslogik eller specifikke, målbare og tidsafgrænsede mål. Før 2006 indeholdt GD for Sundhed og Forbrugeres årlige forvaltningsplaner f.eks. ingen effektindikatorer 
for målet vedrørende »sundhedsdeterminanter«. Effektindikatoren  
»sunde leveår« (som måler det antal år, en person med en vis alder 
kan forvente at leve uden helbredsproblemer) blev udviklet i forbin-
delse med et projekt, som var medfinansieret af Kommissionen, og i 2005 blev den opstillet som en Lissabon-strukturindikator.
 31.  Selv den effektindikator, der blev udviklet senere, var dog for generel 
til at kunne bruges i forbindelse med overvågning og evaluering, og 
den var ikke knyttet til et kvantificeret mål. Som eksemplet viser, var effektindikatoren snarere udformet som et mål end som et redskab 
til måling af opfyldelsen (jf. tekstboks 6 ).29 Europa-Kommissionen, 
Generalsekretariatet: 
SPP/ABM-guide, anden udgave, 
oktober 2004, s. 26 ff.
EFFEKTINDIKATOREN FOR FOLKESUNDHEDSPROGRAMMETS ASPEKT 
»SUNDHEDSDETERMINANTER« I DEN ÅRLIGE FORVALTNINGSPLAN FOR 2006 
Skabe øget bevidsthed hos og reaktion fra interessenterne og den offentlige politik med hensyn til 
livsstilsrelaterede sundhedsdeterminanter, især vedrørende ernæring og fysisk aktivitet, alkohol og sygdomme med central relevans for den offentlige sundhed.TEKSTBOKS 6
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?21
UDVALGTE INDIKATORER FOR MÅLET »SUNDHEDSFREMME I ET ALDRENDE 
EUROPA« I DEN ÅRLIGE FORVALTNINGSPLAN FOR 2009
Den offentlige bevidsthed om usund adfærd og livsstilsrelaterede sundhedsrisici og sundhedsdeter-• 
minanter, især vedrørende ernæring, fysisk aktivitet og alkohol skal øges fra 66 % til 80 %
Andelen af borgere, der får målt deres blodtryk hvert år, skal øges fra 59 % til 80 % • 
Den andel af befolkningen, der er bevidst om de sundhedsrisici, tobaksrøg indebærer for ikke-rygere, • 
skal øges fra 75 % til 80 %.TEKSTBOKS 7 32.  For nylig er situationen blevet forbedret, da der i de aktivitetsrappor-
ter, der ledsager det foreløbige budgetforslag for 2009, er opstillet 
effektindikatorer og kvantificerede mål for den offentlige bevidsthed om visse sundhedsdeterminanter (jf. tekstboks 7 ).
 33.  Da denne beretning blev udarbejdet, havde Kommissionen imidlertid 
endnu ikke brugt disse indikatorer til at vurdere effektiviteten af  
folkesundhedsprogrammet som helhed eller af enkeltprojekter. Fak-tisk konstaterede revisorerne, at Kommissionen ikke på noget stadie 
i programmet havde etableret et tilstrækkeligt overvågningssystem, 
som kunne sætte den i stand til at måle resultater (jf. punkt 70-73).
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?22
PROGRAMGENNEMFØRELSE: FRA PROJEKTUDFORMNING 
TIL RESULTATER 
 34.  Hvis et program skal være effektivt, skal dets projekter skabe positive 
resultater. Der er større sandsynlighed for at opnå positive resultater, hvis man før iværksættelsen af et projekt definerer målene, målgrup-perne og de ønskede resultater og fastlægger, hvordan resultaterne 
kan give den ønskede effekt.
  På dette politikområde forudsætter en effektiv gennemførelse også, at 
Kommissionen som programforvalter
har tilstrækkeligt overblik over sin projektportefølje til at kunne a) 
sikre sammenhæng og konsekvens
sørger for, at de finansierede projekter klart tilfører europæisk  b) 
merværdi.
PROJEKTMÅLENE VAR IKKE SPECIFIKKE, KONTROLLERBARE 
OG KVANTIFICERBARE
 35.  Projekter skal udformes på en sådan måde, at der er sandsynlighed for, 
at de vil være effektive. Ligesom på programniveau er det i forbin-
delse med projektudformning vigtigt at opstille SMART-mål, som bør 
være logisk afledt af de politikmål, der er defineret i afgørelsen om programmet. Ifølge folkesundhedsprogrammets tildelingskriterier  
skulle forslagsstillerne definere »specifikke og realistiske målsæt-ninger [...] Projektet fastlægger de verificerbare og kvantificerbare målsætninger«
30. 
 36.  Rettens analyse af tilskudsaftalerne vedrørende de reviderede projekter 
viste, at initiativtagerne i forbindelse med deres forslag ikke præ-senterede egentlige mål, men en blanding af aktiviteter og output. Typiske »mål« for projekterne var udveksling af oplysninger mellem organisationer på området, kapacitetsopbygning og fremme af god 
praksis (jf. tekstboks 8 ). Kommissionen traf imidlertid ingen korri-
gerende foranstaltninger for at rette op på denne mangel, før den  
indgik tilskudsaftaler.30 »Betingelser, kriterier 
og procedurer til brug ved 
udvælgelse og finansiering 
af handlingsprogrammet 
»folkesundhed«« 
(EUT C 62 af 15.3.2003).
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?23
 37.  Rettens detaljerede analyse af, om projektmålene i tilskudsaftalerne lever 
op til SMART-kriterierne, er beskrevet i bilag III . Retten konkluderer, 
at ikke et eneste af projekterne i den undersøgte stikprøve havde mål, der fuldt ud var SMART. Målene var ikke udformet på en sådan måde, 
at de var målbare og tidsafgrænsede, og det stod ikke klart, i hvilken 
grad det var muligt at opfylde dem. Der var ikke fastsat konkrete  mål, som på et senere tidspunkt ville gøre det muligt at overvåge de fremskridt, der blev gjort. Når der endelig var defineret en specifik 
målgruppe for projekterne, var de angivne mål imidlertid generelt  
relevante for målgruppen (jf. punkt 40). 
FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET (ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«) — 
EKSEMPLER PÅ PROJEKTMÅL I TILSKUDSAFTALER
A&M (»European Centre AIDS and Mobility« — europæisk center for spørgsmål om aids og 
mobilitet): 
at stimulere samarbejde og networking mellem de europæiske medlemsstater og ansøgerlandene • 
med hensyn til spørgsmålet om (unge) migranter
at vurdere og dokumentere bedste praksis i Europa med hensyn til forebyggelse, pleje og støtte på • 
området hiv/aids og migranter, mobile arbejdstagere og unge.
CHOB (»Children, obesity and associated avoidable chronic diseases« — børn, fedme og der-
med forbundne kroniske sygdomme, som kan undgås):
at måle og analysere effekten af fødevaremarkedsføring over for børn og unge• 
at fastslå og overveje politikkens muligheder for at afhjælpe fedme hos børn.• 
ELSA (»Enforcement of National Laws and Self-Regulation on Advertising and Marketing of 
Alcohol« — håndhævelsen af national lovgivning og selvregulering inden for reklame for og markedsføring af alkohol):
at oprette et ekspertnetværk bestående af partnere fra 28 europæiske lande, uddanne partnerne i • 
vurdering af national lovgivning og selvregulering og afholde tre møder for netværket
at udarbejde en rapport om de eksisterende nationale lovgivninger, strukturer samt regulerings- og • 
selvreguleringsmekanismer inden for reklame for og markedsføring af alkoholiske drikke.TEKSTBOKS 8
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?24
 38.  Der er ikke grundlag for at konkludere, at det er umuligt at opstille 
SMART-mål på dette område. I den reviderede stikprøve fandt revi-
sorerne også et projekt med specifikke mål, som med små justeringer kunne have levet helt op til SMART-kriterierne (jf. tekstboks 9 ). 
DET VAR UNDTAGELSEN SNARERE END REGLEN, 
AT DE FORVENTEDE PROJEKTRESULTATER VAR DEFINERET, 
AT DER VAR ANGIVET MÅLGRUPPER, OG AT DER VAR PLANER TIL SIKRING AF VARIGE RESULTATER 
 39.  Ifølge folkesundhedsprogrammets tildelingskriterier skulle projektfor-
slagsstillerne sigte mod »at fremskaffe varige resultater, der kan  anvendes til at realisere programmets målsætning«
31. Det var således 
et krav til projekterne, at de skulle angive en målgruppe og beskrive, hvilke resultater der skulle opnås, og hvordan disse resultater kunne sikres en varighed ud over projektperioden.
FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET (ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«) — 
»PEER DRIVE CLEAN!« — PROJEKTET — EKSEMPEL PÅ PROJEKTMÅL, DER NÆSTEN ER SMART
Det overordnede mål er at gøre unge mellem 18 og 24 år bevidste om farerne ved alkohol og narko-
tika og at modificere målgruppens eventuelle højrisikobrug af narkotika på et tidligt stadie... Gennem PEER-vejledernes face-to-face-aktioner skal målgruppen overbevises om, at de bør undlade at indtage rusmidler, når de fører et motorkøretøj.
Er de formulerede mål SMART?
Specifikke• : ja (der er en målgruppe, og det fremgår klart, hvad der skal forandres)
Målbare• : nej (»gøre bevidste«, »overbevise«)
Accepterede• : ja (unge bilister har højere risiko for ulykker med spirituskørsel)
Realistiske• : ja
Tidsafgrænsede• : nej
Projektets mål opfylder SMART-kriterierne, bortset fra at de ikke er målbare og tidsafgrænsede. Disse to 
aspekter kunne man have taget højde for ved at sætte et mål for bevidstgørelse (f.eks. »Ved afslutningen 
af projektet skal X % af de elever, der går op til køreprøve i de deltagende køreskoler, kunne nævne X farer ved brug af alkohol og narkotika«) eller — endnu bedre — for adfærdsændring (f.eks. »Ingen af 
deltagerne må blive taget for spirituskørsel i det første år, efter at de har fået kørekort«).TEKSTBOKS 931 »Betingelser, kriterier 
og procedurer til brug ved 
udvælgelse og finansiering af handlingsprogrammet 
»folkesundhed« 
(EUT C 62 af 15.3.2003). 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?25
I DE FLESTE TILFÆLDE VAR DER IKKE ANGIVET EN MÅLGRUPPE
 40.  Kun i 16 af tilskudsaftalerne vedrørende sundhedsfremmeprojekterne 
i Rettens stikprøve var der angivet en målgruppe. Kun i ni af disse  
var det specificeret, hvilke forandringer projektet skulle medføre for 
målgruppen. Projekter under folkesundhedsprogrammet er typisk ikke rettet direkte mod de europæiske borgere, som er den endelige mål-gruppe for sundhedsfremmeaktionerne (f.eks. hivsmittede, overvæg-
tige unge, stofmisbrugere, unge med risiko for at blive alkoholikere), 
men er henvendt til et mellemled bestående af sundhedspersonale eller beslutningstagere. Dog var ni af de 36 projekter, som Retten  
reviderede, fra begyndelsen udformet, så de kunne få en direkte sund-
hedseffekt på befolkningen. Det svarer til over halvdelen (56 %) af 
de projekter, hvor der var angivet en målgruppe.
FORBINDELSEN MELLEM DE FORVENTEDE RESULTATER OG DEN ØNSKEDE 
EFFEKT VAR IKKE BESKREVET
 41.  De forventede resultater af de enkelte projekter var anført i et særligt 
afsnit i tilskudsaftalerne. Under sin revision af en stikprøve af pro-jekter konstaterede Retten imidlertid, at der blot var tale om en liste 
over output, produkter og aktiviteter (såsom at et møde ville blive 
afholdt, eller at en instruktionsbog ville blive udarbejdet), og at der 
ikke var givet nogen forklaring på, hvordan disse aktiviteter ville  
medføre forandringer for de direkte adressater. Den ringe definition 
af de forventede resultater og fraværet af indikatorer betød, at det 
hverken kunne påvises eller afvises, at målene blev opfyldt.
 42.  Retten konstaterede også, at forslagene ikke beskrev den logiske for-
bindelse mellem projekterne og det mulige sociale udbytte af dem, og at hverken Kommissionen eller projektkoordinatorerne under  
udvælgelsesprocessen eller før underskrivelsen af tilskudsaftalerne 
sikrede sig, at en sådan forbindelse faktisk fandtes. Åbenbart antog 
man, at de positive virkninger ville følge automatisk, når man satte sundhedsfremme på den politiske dagsorden, opbyggede netværk og udvekslede oplysninger. På intet stadie blev det imidlertid forklaret, hvordan projektaktiviteterne kunne få en kaskadeeffekt, som faktisk 
ville forbedre menneskers evne til at vælge en sund livsstil. Dette  
viser også, hvor vigtigt det er at have en interventionslogik.
KUN I MEGET FÅ TILFÆLDE VAR DER PLANER TIL SIKRING AF VARIGE 
RESULTATER
 43.  I forbindelse med vurdering af sundhedsfremmeprojekter kan man  
anvende en såkaldt RDI-cyklus til at klassificere projekterne: under-
søgelses- og forskningsprojekter, udviklingsprojekter, implemente-
ringsprojekter og »going-to-scale«-projekter (jf. tekstboks 10 ). 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?26
 44.  Fordi projekter under folkesundhedsprogrammet har en begrænset 
varighed (for det meste to til tre år) og begrænsede ressourcer, er 
de ikke udformet med henblik på at dække hele cyklussen for sund-hedsfremmeaktioner fra etablering af en videnbase til udvikling og 
implementering af offentlige interventioner og opnåelse af en varig 
sundhedseffekt. De kan kun beskæftige sig med en del af denne pro-ces. Ikke desto mindre bør der være en vejledende plan for, hvordan et projekts resultater kan tages op på næste trin i cyklussen.
 45.  Ingen af de reviderede projekter havde en plan for, hvordan deres resulta-
ter kunne anvendes på næste trin i RDI-cyklussen, eller hvordan deres 
resultater kunne sikres varighed over tid. De interviewede projekt-
koordinatorer forstod normalt ved varige resultater, at projektakti-viteterne fortsatte efter projektperioden, snarere end at resultaterne blev anvendt effektivt efter projektperioden. I ingen af de reviderede projekter var de output, projekterne leverede — såsom websteder  
eller databaser — blevet opdateret efter projektafslutningen.
 46.  Retten konstaterede, at projekterne — med nogle få undtagelser — ikke 
engang havde en plan for, hvordan det kunne sikres, at resultaterne 
var varige og blev anvendt efter projektperiodens udløb. Projekterne 
fokuserede på at få et tilskud fra Kommissionen til videreførelse, så 
aktiviteterne kunne fortsætte. Den mest almindelige holdning var,  
at projektresultaterne kun var varige, hvis partnerne kunne blive ved 
med at skaffe finansiering fra Fællesskabet.
RDI-CYKLUSSEN
RDI-cyklussen (research-development-implementation — forskning-udvikling-implementering) er 
et begreb, der beskriver de forskellige trin i udviklingen af folkesundhedsprogrammer, fra under-søgelse af de faktiske omstændigheder og etablering af en videnbase over udvikling af en strategi eller et arbejdsprogram til pilottest og endelig implementering i fuld skala. 
Projekter, der kun dækker ét af disse trin, kan anses for at have opnået varige resultater, hvis resul-
taterne tages op og anvendes på næste trin i cyklussen. For eksempel bør det sikres, at resultater fra forskningsprojekter udnyttes på udviklingstrinnet, og i projekter til udvikling af interventioner bør man anvende den videnbase, der allerede er etableret af forskningsprojekter, og planlægge (pilot)implementering.
Følgende projektkategorier blev anvendt i forbindelse med Rettens revision:
undersøgelses- og forskningsprojekter (f.eks. dataindsamling)
• 
udviklingsprojekter (f.eks. udvikling af politikker, retningslinjer eller programmer)• 
implementeringsprojekter (f.eks. pilotimplementering, uddannelse og kapacitetsopbygning)• 
»going-to-scale«-projekter (f.eks. formidling, implementering i større skala).• TEKSTBOKS 10
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?27
UAFBRUDT FINANSIERING AF NETVÆRK I OVER 10 ÅR
 47.  Netværk bestående af sundhedspersonale og -organisationer fra for-
skellige medlemsstater danner grundlag for at samle erfaringer og 
udveksle bedste praksis. De er således et redskab til at opnå visse  
resultater, men de er strengt taget ikke et resultat i sig selv. På grund af deres art kan de ikke umiddelbart klassificeres som tilhørende  et bestemt trin i RDI-cyklussen. Den reviderede stikprøve af projek-
ter omfattede 13 netværk. Da Retten interviewede koordinatorerne, 
sagde de, at opbygningen af netværket var deres respektive projekters grundlæggende formål og resultat.
 48.  Netværkene var i særlig grad afhængige af uafbrudt finansiering fra Fæl-
lesskabet. Nogle netværk havde modtaget finansiering under folke-sundhedsprogrammet og de foregående programmer i over 10 år (jf. 
figur 2 ). Når Kommissionen ikke gav tilskud til videreførelse, ophørte 
netværksaktiviteterne, og netværket gik i opløsning. 
FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET (ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«) 
— EKSEMPLER PÅ VEDVARENDE NETVÆRKSPROJEKTERFIGUR 2
1991 1996 2003 2008AIDS and Mobility
(siden1991)  
TAMPEP
(siden1993)  
ENSP
(1996-2008)  
ENYPAT
(1996-2006)  17 år (stadig i gang)
15 år (stadig i gang)
13 år 
10 år Før 1996
(»Europa mod AIDS«–
handlingsplan 1991-1994)Otte handlingsprogrammer 1996-2002
(handlingsprogram om aids ogsmitsomme sygdomme,handlingsprogram om kræft)Folkesundhedsprogrammet(2003-2007)Sundhedsprogrammet
(2008-2013)
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?28
 49.  Det skal også bemærkes, at ingen af finansieringsmekanismerne under fol-
kesundhedsprogrammet var egnet til uafbrudt finansiering af netvær-
kenes driftsomkostninger. Folkesundhedsprogrammets indkaldelser 
af forslag gav mulighed for tilskud til aktioner (finansforordningens artikel 108, stk. 1, litra a)), men ikke for driftstilskud. Det betød, at 
netværkene skulle betegnes som en eller anden type projekter, og at 
tilskudsaftalerne skulle omfatte nogle projektaktiviteter, hvorigen-
nem driftsomkostningerne kunne dækkes. Netværkene var også nødt til at deltage i indkaldelser af forslag og underkaste sig de samme udvælgelsesprocedurer som andre projekter. Denne situation lagde en unødvendig administrativ byrde på både deltagerne og Kommis-
sionen. Under sundhedsprogrammet kan netværk nu finansieres ved 
hjælp af en særlig mekanisme for driftstilskud (jf. tekstboks 2 ).
DET BLEV IKKE TILSTRÆKKELIGT OVERVÅGET, 
AT PROJEKTERNE VAR KOMPLEMENTÆRE, OG AT 
PROJEKTPORTEFØLJEN VAR SAMMENHÆNGENDE
 50.  Effektiv programgennemførelse forudsætter, at programforvalteren (dvs. 
Kommissionen eller forvaltningsorganet) har et præcist og ajourført overblik over projektporteføljen. Det gør det muligt at undgå over-
lapninger og dobbeltarbejde, at skabe synergi mellem de forskellige 
aktioner og at sikre sammenhæng og konsekvens i planlægningen, 
gennemførelsen og opfølgningen af programmet.
PROJEKTPORTEFØLJEN BLEV IKKE OVERVÅGET
 51.  Da revisionen fandt sted, havde hverken GD for Sundhed og Forbrugere 
eller Forvaltningsorganet for Folkesundhedsprogrammet et over-
vågningsredskab, som gav et overblik over de forskellige projekters prioriteter, aktiviteter og resultater (jf. punkt 70 til 73). Det betød, at 
man ikke kunne sikre en programgennemførelse, der var sammenhæn-
gende over tid. Eftersom der ikke forelå oplysninger om disse forhold, 
fastsatte Kommissionen prioriteter i sine årlige arbejdsprogrammer 
uden at vide, hvilke projekter der allerede fandtes på de enkelte  politikområder, og hvilke aktiviteter der allerede var dækket.
FRAGMENTERING, OVERLAPNING MELLEM PROJEKTER OG SIDELØBENDE 
GENNEMFØRELSE AF AKTIONER, DER LIGNER HINANDEN
 52.  Med henblik på at drage en konklusion om komplementaritet, selv om 
der ikke forelå en sådan oversigt, analyserede Retten alle de projek-
ter, der omhandlede en af de seks livsstilsrelaterede sundhedsde-
terminanter (alkohol, tobak, narkotika, ernæring og fysisk aktivitet, seksuel og reproduktiv sundhed samt mental sundhed) (jf. bilag II ). 
Denne detaljerede analyse blev suppleret med en kvalitativ analyse, 
interview med interessenter og høring af eksperter. 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?29
 53.  Analysen viste, at der både manglede komplementaritet mellem projek-
terne og sammenhæng i projektporteføljen som helhed. Det skyldtes 
følgende: 
fragmentering: På politikområdet »narkotika« finansierede folke- a) 
sundhedsprogrammet kun et lille antal projekter, som behandlede 
meget forskellige aspekter af narkotikaproblemet, fra doping i  
fritidssport over forfalskede recepter som indikator for misbrug af lovlige stoffer til forebyggelse af narkotikamisbrug i fængsler. En lignende situation blev konstateret på politikområdet »ernæring og fysisk aktivitet«, hvor de få projekter under folkesundhedspro-
grammet havde meget forskellige mål og aktiviteter 
overlapning af aktiviteter og dobbeltarbejde b) : På politikområdet  
»alkohol« var projekterne under folkesundhedsprogrammet karak-
teriseret ved, at der med hensyn til de involverede partnere og de producerede oplysninger var en hel del overlapning, ikke kun 
mellem projekterne i stikprøven, men også mellem disse projekter 
og et projekt, der var finansieret under det tidligere fællesskabs-
handlingsprogram for sundhedsfremme, samt en rapport, der var 
udarbejdet efter et tidligere udbud. På politikområdet »mental  
sundhed« blev to projekter med identiske aktiviteter finansieret 
under successive indkaldelser af forslag
sideløbende gennemførelse af aktioner, der ligner hinanden c) : På  
politikområdet »tobak« var de væsentligste projekter, der blev  
finansieret over folkesundhedsprogrammet, to store netværk  
til bekæmpelse af rygning, det ene rettet mod befolkningen i  almindelighed, det andet kun rettet mod unge. På politikområdet »seksuel og reproduktiv sundhed« finansierede folkesundheds-programmet mange netværk, hvis mål var at styrke de deltagende 
ngo’ers kapacitet. Netværkerne fandt hver sin niche ved at foku-
sere på forskellige direkte og indirekte adressater: ngo’er i cen-
traleuropæiske lande eller ngo’er, der arbejder med migranter,  
prostitutionsmigranter, lokale prostituerede, stiknarkomaner eller hiv/aids-smittede. 
 54.  På alle disse områder er der allerede andre mekanismer, som kunne 
overtage folkesundhedsprogrammets rolle: platforme, arbejdsgrup-
per, agenturer (Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika  og Narkotikamisbrug, Det Europæiske Center for Forebyggelse af  og Kontrol med Sygdomme), WHO og andre EU-programmer såsom 
rammeprogrammerne for forskning og teknologisk udvikling eller  programmet for forebyggelse af narkotikamisbrug og information af 
offentligheden (jf. punkt 64 og tekstboks 12 ). 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?30
BEGRÆNSET EUROPÆISK MERVÆRDI 
 55.  I overensstemmelse med traktatens principper om subsidiaritet og pro-
portionalitet må Fællesskabet på områder, hvor det ikke har ene-
kompetence — f.eks. folkesundhed — kun handle på den betingelse 
og i det omfang, at målene på grund af handlingens omfang eller  virkninger bedre kan opfyldes af Fællesskabet
32.
EUROPÆISK MERVÆRDI I DE FORSKELLIGE PROGRAMASPEKTER: 
ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER« HAR MINDST SANDSYNLIGHED 
FOR AT TILFØRE EUROPÆISK MERVÆRDI
 56.  En væsentlig konsekvens af subsidiaritetsprincippet er, at EU’s sund-
hedspolitik kun bør bestå af aktioner, som leverer output, de enkelte 
medlemsstater ikke kan opnå på egen hånd, eller som giver stor-
driftsfordele. Aspektet »sundhedsrisici« omhandler overvågning af  
smitsomme sygdomme, og aspektet »sundhedsoplysning« omhandler 
indsamling af sammenlignelige data og udvikling af fælles indikato-
rer. Disse to aspekter har således fokus på emner, som klart ikke kan forvaltes af medlemsstaterne hver for sig. Efter Rettens mening kunne 
man imidlertid lige så godt anvende andre mekanismer for samarbejde 
mellem medlemsstaterne til dette formål (jf. punkt 64 og 65).
 57.  Til gengæld er arbejdet med sundhedsdeterminanter i forbindelse med 
sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse ikke en grænseover-
skridende opgave som sådan. Navnlig er direkte sundhedsfremme  
— sundhedsuddannelse og påvirkning af livsstil — en kulturspecifik 
aktivitet, som kræver, at der tages hensyn til de særlige træk ved det 
nationale sundhedssystem og den lokale befolknings karakteristika og behov. Når man sammenligner folkesundhedsprogrammets tre aspek-
ter, er det derfor aspektet »sundhedsdeterminanter«, der lader til at 
have det mindste potentiale med hensyn til europæisk merværdi.
EUROPÆISK MERVÆRDI I DE FORSKELLIGE PROJEKTTYPER: NETVÆRK 
HAR STØRST SANDSYNLIGHED FOR AT TILFØRE EUROPÆISK MERVÆRDI 
 58.  Retten vurderede europæisk merværdi i sundhedsfremmeprojekter under 
aspektet »sundhedsdeterminanter« ved at se på en række argumen-
ter for, at en foranstaltning kun kunne gennemføres — eller bedre kunne gennemføres — på europæisk plan. Analysen tog hensyn til de 
fire projektkategorier i RDI-cyklussen, mens netværk blev undersøgt 
særskilt (jf. tekstboks 10 ).32 Jf. artikel 2 og 5 i traktaten 
om Den Europæiske Union, og 
punkt 5 i protokol (nr. 30) om 
anvendelse af nærhedsprincippet 
og proportionalitetsprincippet.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?31
 59.  Det gælder for alle projekttyper, at partnere fra flere europæiske lande 
skal være involveret. På grund af deres grænseoverskridende art har 
netværk størst sandsynlighed for at tilføre europæisk merværdi gen-nem ekspertisedeling, konsensusopbygning og udveksling af god  
praksis mellem landene. 
 60.  De andre projekttypers europæiske merværdi er mindre indlysende.
Undersøgelses- og forskningsprojekter: a) Den europæiske merværdi 
lå primært i, at data blev indsamlet fra flere lande og underka-
stet en sammenlignende analyse. Formålet med disse projekter 
var at udvikle en fælles terminologi, fastlægge fælles standarder 
og sikre, at medlemsstaterne anvendte sammenlignelige data og metoder. Der var dog en del overlapning med aktiviteter, der  
blev gennemført under aspektet »sundhedsoplysning«, og med  
aktiviteter under andre EU-programmer såsom rammeprogram-
merne for forskning og teknologisk udvikling
33 eller programmet 
for forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentlig-
heden (jf. punkt 54 og bilag II ).
Udviklingsprojekter: b) Disse projekters europæiske merværdi bestod 
i deres forbindelse med udviklingen af EU’s politik. De havde til 
formål at fremme udviklingen af deres respektive prioritetsom-
råder på europæisk plan og bidrage til at sætte den politiske  
dagsorden i Europa.
Implementeringsprojekter og »going-to-scale«-projekter: c)  Det var 
sværest at få øje på en europæisk merværdi i disse projekter. Det 
skyldes, at projektaktiviteterne (pilottest, uddannelse, kapacitets-
opbygning, formidling og gennemførelse i større skala) i sagens 
natur skal foregå på stedet, dvs. ikke på europæisk plan, men i  
en bestemt region eller et bestemt land. Med hensyn til denne  type projekter kunne man argumentere for, at aktiviteterne bør 
finansieres af den region eller det land, hvor de finder sted. Det 
var faktisk tilfældet i nogle projekter. Fællesskabsfinansieringen 
blev kun anvendt til »europæiske aktiviteter« (f.eks. møder mellem 
nationale koordinatorer), ikke til de konkrete interventioner eller 
de daglige, landebaserede aktiviteter. I andre tilfælde blev der  
dog anvendt midler fra folkesundhedsprogrammet til nationale eller regionale aktiviteter. 
 61.  Efter Rettens mening har alle projekttyper under aspektet »sundhedsde-
terminanter« potentiale til at give en vis grad af europæisk merværdi 
ved at bringe partnere fra forskellige EU-medlemsstater sammen. Men 
vurderingen efter Rettens kriterier viste klart, at de projekter i stikprø-
ven, der bedst kunne tilføre europæisk merværdi, var netværkene.33 I perioden 2003-2006 var 
»Biologiske videnskaber, 
genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste« et af de 
syv prioriterede forskningstemaer 
under Den Europæiske Unions 
sjette rammeprogram. Hensigten 
var at skabe ny viden og bruge 
den til at udvikle redskaber, der 
gavner menneskers sundhed. Til det formål blev der med 
et vejledende budget på 
2 514 millioner euro ydet støtte 
til forskningsorganisationer 
inden for såvel grundforskning som anvendt forskning. Der 
fandtes finansieringsmuligheder 
inden for følgende områder: 
genomforskningsmetoder i 
forbindelse med sundhed og 
sygdom, bioteknologi, kræft, hiv/
aids, malaria og tuberkulose. Lignende finansieringsmuligheder 
fandtes under femte 
rammeprogram og findes 
under det nuværende syvende 
rammeprogram.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?32
SPØRGESKEMAUNDERSØGELSE HENVENDT TIL PROJEKTPARTNERNE
»Projektets mål kunne kun opfyldes gennem deltagelse i det europæiske 
folkesundhedsprogram.«
0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 %
15 %
9 %
2 %
5 %36 %32 %
hverken enig eller uenig
uenig
meget uenig
ved ikkeenigmeget enig
»Det er mere effektivt at deltage i det europæiske folkesundhedsprogram 
end at deltage i et nationalt sundhedsprojekt.«
0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 %
26 %
6 %
2 %
6 %29 %31 %
hverken enig eller uenig
uenig
meget uenig
ved ikkeenigmeget enigTEKSTBOKS 11
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?33
INTERESSENTERNE UDTALTE SIG POSITIVT OM DERES DELTAGELSE 
I PROGRAMMET
 62.  Deltagerne bekræftede i stor stil, at deres projekter havde en europæisk 
dimension. Et stort flertal af projektpartnerne (68 %) angav i deres 
besvarelse på Rettens spørgeskema, at de var enige eller meget enige 
i, at målene for deres projekt kun kunne opfyldes gennem deltagelse i folkesundhedsprogrammet. Ca. 60 % mente, at deltagelse i folke-sundhedsprogrammet var mere effektivt end deltagelse i nationale projekter (jf. tekstboks 11 ).
 63.  Interessenter i medlemsstaterne mente, at programmet som helhed også 
tilførte europæisk merværdi, fordi det gav mulighed for at samle viden og udveksle god praksis. De repræsentanter for nationale myndig-
heder, som blev interviewet i forbindelse med revisionen (medlem-
mer af programudvalget og nationale kontaktpunkter), erklærede sig 
enige i, at folkesundhedsprogrammet bidrog til at sikre, at medlems-
staterne samarbejdede ved at udveksle oplysninger, erfaringer og  
retningslinjer om folkesundhedsproblemer, som vedrører alle. I midt-
vejsevalueringen af folkesundhedsprogrammet blev det konkluderet, at rationalet bag europæisk intervention på folkesundhedsområdet 
nyder udbredt accept og støtte.
34 
Eksempler på eksisterende koordineringsmekanismer (se detaljer i bilag II )
Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug• 
Det Europæiske Alkohol- og Sundhedsforum • 
EU’s platform for kost, fysisk aktivitet og sundhed• 
Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme• 
Hiv/aids-tænketanken• 
Civilsamfundsforummet vedrørende hiv/aids• TEKSTBOKS 1234 Wija J. Oortwijn et al.: »Interim 
evaluation of the Public Health 
Programme 2003-2008«. Endelig 
rapport, RAND Europe technical 
report, 2007, s. 63.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?34
 64.  Medlemsstaternes udveksling af oplysninger og samarbejde på folkesund-
hedsområdet er imidlertid ikke begrænset til folkesundhedsprogram-
met. Der findes andre mekanismer, der kan give denne europæiske merværdi. På de fleste politikområder inden for folkesundhed er der 
en række fora, arbejdsgrupper og platforme, som ikke kun beskæftiger 
sig med sundhedsdeterminanter, men også med sundhedsoplysning og sundhedsrisici. De fremmer kontakt mellem interessenter — især i offentlige organisationer, men også i civilsamfundet, erhvervslivet 
osv. — og udgør et »mødested«, hvor fælles metoder kan udvikles og 
koordineres (jf. punkt 54 og 60 a)). Men da der findes andre mekanis-mer, er spørgsmålet, om sådanne aktiviteter fortsat skal gennemføres 
under folkesundhedsprogrammet.
 65.  I sin aktuelle EU-sundhedsstrategi, som blev offentliggjort i oktober 
2007, foreslår Kommissionen, at der udvikles en »mekanisme for struk-tureret samarbejde«, som skal identificere og fremme nødvendige  koordineringsaktiviteter mellem medlemsstaterne
35. I december 2008 
oprettede Rådet en særlig arbejdsgruppe på højt embedsmandsplan 
vedrørende folkesundhed, som skal hjælpe Kommissionen med at fast-
lægge prioriteter, definere indikatorer, udarbejde retningslinjer og henstillinger, fremme udveksling af god praksis og måle fremskridt.35 Europa-Kommissionens 
hvidbog — Sammen om sundhed: 
en strategi for EU 2008-2013 (KOM(2007) 630 endelig, s. 10).
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?35
PROJEKTFORVALTNING
 66.  Projektudformning er vigtig, men projekter skal også forvaltes på en 
sådan måde, at deres muligheder for at blive effektive øges. Et pro-
jekt kan i sidste ende bidrage til opfyldelsen af det overordnede mål, hvis det opnår de ønskede resultater, og disse resultater udnyttes af målgruppen. Sandsynligheden for dette er størst: 
hvis partnerskabet fungerer godt a) 
hvis projekterne overvåges tilstrækkeligt under gennemførelsen, b) 
så Kommissionen dels kan holdes informeret om projektaktivite-
ter, output, potentielle overlapninger og muligheder for at skabe 
synergi mellem forskellige projekter, dels kan give feedback til projektkoordinatorerne 
hvis de forventede output leveres og formidles korrekt c) 
hvis projekterne evalueres til sidst, så Kommissionen og andre  d) 
projektinitiativtagere kan lære af erfaringerne.
PARTNERSKABET FUNGEREDE GODT 
 67.  I forbindelse med ethvert projekt, der gennemføres af flere aktører, bety-
der det meget for effektiviteten, at partnerskabet fungerer godt. Alle projekterne i stikprøven blev gennemført af en række organisationer i 
forskellige medlemsstater og somme tider også kandidatlande. Typisk havde projekterne en hovedkoordinator og i gennemsnit 12 associe-rede partnere fra forskellige lande. 
 68.  I de fleste tilfælde var der en klar ansvarsfordeling mellem koordinatoren 
og partnerne. I 9 af de 36 reviderede projekter konstaterede reviso-rerne imidlertid, at der var en meget skæv balance i partnerskabet, idet projektkoordinatoren og/eller én anden partner gennemførte  hovedparten af projektaktiviteterne, mens de øvrige partnere kun  
var involveret i begrænset omfang. 
 69.  De fleste projektkoordinatorer og partnere gav en meget positiv vurdering 
af samarbejdet inden for partnerskabet (jf. tekstboks 13 ). Mange af 
dem, der besvarede Rettens spørgeskema, fremhævede partnerskabet 
som et af projektets vigtigste elementer, fordi det gav mulighed for 
at etablere kontakt og udveksle idéer, erfaringer og god praksis.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?36
SPØRGESKEMAUNDERSØGELSE HENVENDT TIL PROJEKTPARTNERNE
»Jeg er tilfreds med den måde, projektpartnerne samarbejder/samarbejdede på.«
0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 %
13 %
5 %
1 %
1 %48 %32 %
hverken enig eller uenig
uenig
meget uenig
ved ikkeenigmeget enig
»Projektkoordinatoren involverer alle partnerne i arbejdet.«
10 %
3 %
0 %
3 %43 %41 %0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 %
hverken enig eller uenig
uenig
meget uenig
ved ikkeenigmeget enigTEKSTBOKS 13
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?37
KOMMISSIONENS PROJEKTOVERVÅGNING VAR AD HOC 
SNARERE END SYSTEMATISK
 70.  Hverken GD for Sundhed og Forbrugere eller Forvaltningsorganet for 
Sundhed og Forbrugere har skriftlige retningslinjer for overvågning af projekter eller dokumentering af overvågningsprocessen
36 (jf.  
punkt 51). Det var altså op til den enkelte projektmedarbejder, hvad der skulle gøres. Generelt bestod overvågningen i, at man ved hjælp af koordinatorens midtvejsrapport og endelige rapport kontrollerede, om kontraktens krav var opfyldt, og gav finansmedarbejderen grønt lys til at foretage betalingen. Som regel gav Kommissionen ikke koor-dinatoren skriftlig feedback om projektets indhold og resultater.
 71.  Mange projektkoordinatorer var utilfredse med Kommissionens pro-
jektovervågning, især når der var tale om projekter, som bidrog til 
politikudviklingen. 17 af de 32 interviewede koordinatorer udtalte, at 
de aldrig havde drøftet de tekniske aspekter af deres projekter med 
repræsentanter for Kommissionen i løbet af projektperioden. De fleste 
koordinatorer havde indbudt Kommissionens projektmedarbejder til projektmøder, men projektmedarbejderen tog sjældent imod sådanne 
indbydelser.
 72.  Medarbejderne i GD for Sundhed og Forbrugere bekræftede, at projek-
tovervågning udgjorde en meget lille del af deres arbejde, og at de normalt ikke havde tid til at følge projekterne nøje. Nogle projekter 
havde desuden på grund af personaleudskiftning haft tre eller fire forskellige projektmedarbejdere tilknyttet i projektets løbetid, mens andre projekter i flere måneder ikke havde en projektmedarbejder  
tilknyttet. 
 73.  Kommissionens overvågning af de igangværende projekters tekniske 
aspekter var ad hoc snarere end systematisk, den byggede ikke på  fælles minimumskrav, og der blev ikke givet formel feedback til del-tagerne. Dette skal ses i sammenhæng med, at man ikke havde et  overblik over projekterne, som kunne have sat Kommissionen i stand til at undgå dobbeltarbejde og sikre, at potentielle synergier mellem forskellige projekter blev udnyttet fuldt ud (jf. punkt 50 og 51). 36 Med hensyn til de fleste af 
projekterne i Rettens stikprøve 
var det stadig GD for Sundhed og 
Forbrugeres projektmedarbejdere, 
der havde ansvaret for den 
tekniske overvågning. For 12 projekter, der var blevet 
udvalgt efter indkaldelsen af 
forslag i 2005, overgik ansvaret 
for overvågningen til det 
nyoprettede Forvaltningsorgan for 
Folkesundhedsprogrammet, efter 
at kontrakten var underskrevet.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?38
OUTPUT BLEV LEVERET, MEN IKKE FORMIDLET AKTIVT 
 74.  Output eller produkter er defineret som det, der produceres med de 
ressourcer, som er tildelt til en intervention. Generelt producerede 
de reviderede sundhedsfremmeprojekter de output, der var fastsat i kontrakterne. Almindelige typer output var rapporter om specifikke emner, uddannelsesforløb, databaser, websteder, nyhedsbreve og  
informationsmateriale såsom foldere.
 75.  Projekterne brugte for det meste internettet til formidling. I næsten 
alle projekterne blev output uploadet på et websted, enten projekt-
koordinatorens eget websted eller et særligt websted for projektet. Det betød, at der på hvert område på samme tid blev oprettet en  række websteder, der lignede hinanden, hvilket gjorde det sværere for interesserede at finde relevante oplysninger. 
 76.  Andre formidlingskanaler var konferencer, nyhedsbreve, bidrag til viden-
skabelige tidsskrifter og pressemeddelelser. Projektpartnerne spil-
lede en vigtig rolle i forbindelse med formidlingen, eftersom de var 
fortrolige med de nationale og regionale forhold og muligvis allerede 
havde et etableret netværk af kontakter i deres land eller region.
 77.  Retten konstaterede, at de aftalte output blev produceret og formid-
let, men ingen af projektkoordinatorerne for de reviderede projekter kunne dokumentere, at deres målgruppe havde gjort brug disse out-put. Projekterne indsamlede ikke engang oplysninger af denne type
37. 
Formidlingen var heller ikke varig, eftersom websteder og databaser generelt ikke blev opdateret efter finansieringsperiodens udløb (jf. 
punkt 45).
 78.  Desuden havde de interviewede repræsentanter for nationale ministerier 
og sundhedsinstitutter ofte intet kendskab til, hvilke projekter der var gennemført, endsige til deres resultater. De fleste af de nationale interessenter, som revisorerne interviewede, kritiserede formidlingen af projektresultaterne og mente ikke, at de havde fået oplysninger nok om udfaldet af projekterne (igangværende såvel som afsluttede).37 Det skal bemærkes, at det lå 
uden for revisionens omfang 
at fastslå, hvilke virkninger 
formidlingen af projektoutput 
havde på målgrupperne, dvs. at 
undersøge, om et nyhedsbrev 
blev læst og værdsat, eller om en database blev konsulteret af 
sundhedspersonale.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?39
PROJEKTEVALUERING ER ENDNU IKKE ALMINDELIG PRAKSIS
 79.  Uden en robust evaluering kan et projekts effektivitet ikke dokumenteres. 
Ifølge WHO skal initiativer til sundhedsfremme evalueres på såvel  processer som resultater
38. Det var imidlertid ikke et krav i bestemmel-
serne vedrørende folkesundhedsprogrammet, at der skulle foretages projektevaluering.
 80.  Ikke desto mindre meddelte Kommissionen allerede i 2003, i sin første 
indkaldelse af forslag, at den ville give førsteret til projekter, der viste 
»særlig opmærksomhed over for [selv]evalueringen af processen og resultaterne«
39. Fra og med indkaldelsen af forslag i 2005 indeholdt 
tilskudsaftalerne en obligatorisk arbejdspakke vedrørende evaluering af projektet, men projektkoordinatorerne fik ingen nærmere instruk-ser om, hvad dette skulle indebære.
 81.  Retten undersøgte, om der af de reviderede sundhedsfremmeprojekter 
var foretaget evalueringer, som opfyldte kriterierne om nytte, sam-
menhæng, robusthed, upartiskhed, klarhed og omkostningseffekti-
vitet40. Rettens analyse viste følgende:
Af de 24 projekter i stikprøven, der blev udvalgt før 2005, havde  —
tre foretaget en omfattende selvevaluering. Kun den ene af disse evalueringer opfyldte alle de nævnte kriterier. 
Ni af de 12 projekter, der blev udvalgt efter indkaldelsen af forslag  —
i 2005, indeholdt planer for begrænsede selvevalueringer, f.eks. 
at koordinatoren skulle indsamle feedback fra projektpartnerne i form af spørgeskemaer om projektmøder eller workshops. I de 
andre tre projekter var det planlagt, at evalueringer skulle fore-
tages af en ekstern evaluator.
 82.  Kommissionen har opfordret til — og på det seneste stillet krav om — at 
sundhedsfremmeprojekter foretager en omfattende selvevaluering, 
men det er endnu ikke blevet almindelig praksis blandt deltagerne, 
hvilket delvis skyldes, at der mangler vejledning fra Kommissionen 
til projektkoordinatorerne, og at der ikke er nogen opfølgning fra  
Kommissionen og Forvaltningsorganet for Sundhed og Forbrugere  (jf. punkt 70-73).38 »Health promotion evaluation: 
Anbefalings to policy-makers«. 
Rapport fra WHO’s europæiske 
arbejdsgruppe om evaluering af 
sundhedsfremme, s. 4.
39 »Betingelser, kriterier 
og procedurer til brug ved 
udvælgelse og finansiering 
af handlingsprogrammet 
»folkesundhed«« 
(EUT C 62 af 15.3.2003).
40 Rettens revisionsretningslinjer 
om evaluering, november 2005, 
s. 7. 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?40
PROGRAMMETS UDFORMNING
 83.  Retten mener ikke, at folkesundhedsprogrammet var udformet således, 
at det udgjorde et hensigtsmæssigt grundlag for en effektiv gennem-
førelse af fællesskabsfinansierede sundhedsfremmeaktioner og en  
effektiv overvågning af disse aktioner. Folkesundhedsprogrammets underliggende interventionslogik var ikke beskrevet eksplicit, og  dette forhold stimulerede ikke til opstilling af specifikke, målbare og 
tidsafgrænsede mål og fastsættelse af hensigtsmæssige indikatorer 
til måling af opfyldelsen. 
 84.  Revisionen viste også, at der var svagheder i Kommissionens strategi-
ske planlægning, og at fastlæggelsen af prioriteter var mangelfuld. Emnerne var meget forskellige, og der blev fastlagt mange årlige akti-onsområder, hvilket betød, at programmets input blev udvandet, og at resultaterne blev fragmenterede, især fordi der kun var et begrænset 
budget til rådighed. Programmet gik i mange forskellige retninger 
og manglede strategisk fokus. Retten mener ikke, at folkesundheds-
programmet (2003-2007) bidrog væsentligt til sundhedsfremme i Den 
Europæiske Union.
ANBEFALING 1
For at afhjælpe den aktuelle skæve balance mellem mål og midler bør 
senere programmer have mere fokuserede programmål, som er bedre afstemt med det disponible budget.
I fremtidige generationer af programmer bør den underliggende inter-
ventionslogik beskrives eksplicit, idet der på politik- og programniveau 
opstilles specifikke, målbare, accepterede, realistiske og tidsafgræn-sede mål, gøres rede for forbindelsen mellem dem og defineres indi-
katorer, der kan bruges til at måle opfyldelsen. KONKLUSIONER 
OG ANBEFALINGER
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?41
PROGRAMGENNEMFØRELSE: FRA PROJEKTUDFORMNING 
TIL RESULTATER
 85.  Retten mener ikke, at Kommissionen i forbindelse med projektudvælgelse 
og programgennemførelse sørgede for, at der var komplementaritet 
mellem projekterne, at projektporteføljen var sammenhængende, og at der blev ydet finansiering til den type projekter, der havde størst sandsynlighed for at tilføre europæisk merværdi. 
 86.  Projektmålene (foreslået af initiativtagerne) var ikke logisk afledt af 
programmålene og opfyldte ikke finansforordningens krav, om at der 
skulle opstilles SMART-mål. Kommissionen traf ingen korrigerende  
foranstaltninger for at rette op på denne mangel, før de reviderede tilskudsaftaler blev indgået. 
 87.  De forventede projektresultater var ikke defineret som en effekt på en 
målgruppe, og Retten mener, at der kun i begrænset omfang er opnået 
varige resultater. Generelt producerede projekterne de planlagte out-put, men under revisionen kunne det ikke dokumenteres, at projekt-
resultaterne blev anvendt. Meget ofte var det fra begyndelsen uklart, 
hvilken relevans disse output havde for målgruppen, og hvordan de 
senere skulle anvendes af andre aktører. Deltagerne forstod ofte ved 
varige resultater, at projektaktiviteterne kørte videre, og varigheden 
var derfor meget afhængig af fortsat finansiering fra Fællesskabet. 
 88.  Retten anerkender, at programmet bragte interessenter fra forskellige 
lande sammen. Projekterne havde generelt en europæisk dimension, og 
i mange tilfælde fremmede de udveksling af erfaringer og gav interes-senterne mulighed for at lære af hinanden. EF-traktatens artikel 152 
giver imidlertid kun EU begrænset kompetence med hensyn til folke-
sundhedspolitikken. Lissabontraktaten (som endnu ikke er ratifice-
ret) ændrer ikke væsentligt på dette. Merværdien ved EU-aktiviteter på sundhedsfremmeområdet, herunder folkesundhedsprogrammets aktiviteter, ligger derfor først og fremmest i, at de kan fremme sam-arbejde mellem interessenterne i de forskellige medlemsstater. Af de 
projekttyper, der blev finansieret under folkesundhedsprogrammet, er 
det netværkene, der har størst sandsynlighed for at tilføre europæisk 
merværdi og bedst giver områdets aktører mulighed for at udveksle god 
praksis, udvikle fælles standarder og retningslinjer og dele viden. 
 89.  Folkesundhedsprogrammets væsentligste gennemførelsesmekanisme (til-
skud til aktioner udvalgt efter indkaldelser af forslag) er imidlertid ikke 
den mest velegnede mekanisme til finansiering af sådanne netværk. 
Den er heller ikke velegnet til finansiering af aktiviteter, som efter 
hensigten skal bidrage til udviklingen af Kommissionens politik. 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?42
PROJEKTFORVALTNING
 90.  Med hensyn til projektforvaltning konstaterede Retten, at partnerskaberne 
generelt fungerede godt. Kommissionens overvågning af igangværende 
projekter var ad hoc snarere end systematisk, og der blev ikke givet formel feedback til deltagerne. Projekterne producerede de produkter, der var anført i tilskudsaftalen, men resultaterne blev sjældent formid-
let aktivt af initiativtagerne. Efterfølgende evaluering af projekterne 
er endnu ikke blevet almindelig praksis blandt deltagerne.
ANBEFALING 2
For så vidt angår sundhedsprogrammet (2008-2013) bør Kommissio-
nen foretage en kortlægning med henblik på at få et overblik over  projekterne og deres resultater, så den kan identificere eksisterende 
overlapninger og eventuelle huller i sin projektportefølje. 
Antallet af årlige aktionsområder bør reduceres betydeligt, og de bør 
have fokus på strategiske prioriteter.
Kommissionen bør også gøre følgende for at afhjælpe svagheder i  
forbindelse med udformning og gennemførelse af projekter:
sørge for, at projektmålene er i overensstemmelse med program-
• 
målene og de refokuserede årlige aktionsområder, som Retten  
anbefaler. Desuden bør tilskudsaftalerne ikke kun angive, hvilke  aktiviteter der skal udføres, men også indeholde oplysninger om 
de ønskede resultater af disse aktiviteter, om målgrupperne og  
om, hvordan resultaterne vil blive anvendt på en varig måde efter 
projektets afslutning 
benytte enhver mulighed for at opstille kvantificerede mål og resul-
• 
tatindikatorer, så det bliver lettere at overvåge de fremskridt, der 
bliver gjort
foretage efterfølgende evaluering med henblik på at forbedre  • 
udformningen af kommende projekter (og eventuelle senere pro-
grammer) ved at lære af de høstede erfaringer.
Endelig bør Kommissionen i indeværende programmeringsperiode fuldt ud gøre brug af mekanismerne for finansiering af netværk (driftstilskud) under 
sundhedsprogrammet (2008-2013), da de er mere velegnede til sådanne 
aktiviteter end tilskud til aktioner. Med hensyn til tjenesteydelseskontrak-ter bør Kommissionen udnytte det forhøjede loft (20 % i stedet for 10 % 
af det disponible budget) til at gennemføre aktiviteter, der bidrager til 
politikudviklingen. Det vil dog kræve, at der fastsættes specifikationer, 
som er mere nøjagtige end specifikationerne i indkaldelser af forslag.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?43
SAMLET KONKLUSION
 91.  De mål, der blev opstillet for folkesundhedsprogrammet, var meget brede 
og ambitiøse, og de var slet ikke afstemt med de begrænsede midler, 
der var til rådighed. Denne ubalance er blevet endnu større efter  iværksættelsen af sundhedsprogrammet (2008-2013). 
 92.  Retten sætter spørgsmålstegn ved nytten af visse komponenter i de 
europæiske folkesundhedsprogrammer. Revisionen viser, at det er  
svært for sådanne programmer at få en påviselig effekt på borgernes 
sundhed. Når der opnås europæisk merværdi, ligger den først og  
fremmest i, at interessenterne får mulighed for at samarbejde i net-værk og udveksle god praksis med henblik på at supplere nationale programmer og aktiviteter. Retten bemærker desuden, at der findes samarbejdsmekanismer såsom den åbne koordinationsmetode, som 
også giver mulighed for at samarbejde i netværk og udveksle god  
praksis.
ANBEFALING 3
Med henblik på perioden efter 2013 bør Europa-Parlamentet, Rådet og 
Kommissionen revurdere mulighederne for EU-aktiviteter vedrørende folkesundhed og tage tilgangen til EU-finansiering på dette område 
op til fornyet overvejelse. Dette bør gøres med tanke på de disponible budgetmidler og på det forhold, at der findes andre samarbejdsme-kanismer (f.eks. den åbne koordinationsmetode
41), som kan fremme  
samarbejde og udveksling af oplysninger mellem interessenter i hele 
Europa. 
Den kritiske gennemgang af EU-budgettet, som netop er i gang, er en 
oplagt lejlighed til at tage hul på disse overvejelser. 
  Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 5. marts 2009.
På Revisionsrettens vegne
å e s o s ette s eg e
Vítor Manuel da Silva Caldeira
Formand41 Denne koordineringsmetode 
bygger på princippet om frivilligt 
mellemstatsligt samarbejde. 
Den har især fokus på, at 
medlemsstaterne skal lære af 
hinanden, fastsætte benchmarks 
og udveksle bedste praksis.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?44
BILAG IFOLKESUNDHEDSPROGRAMMET 2003-2007 (ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«) — 
FINANSIEREDE PROJEKTER PR. EMNE
År Emne
Tobak
Alkohol
Narkotika
Ernæring og fysisk 
aktivitet
Seksuel og reproduktiv 
sundhed, hiv/aids
Mental sundhed
Sociale 
sundhedsdeterminanter
Miljørelaterede 
sundhedsdeterminanter
Sundhedsfremme i 
særlige miljøer
Uddannelse vedrørende 
folkesundhed
Forebyggelse af syg-
domme og personskader
Genetiske 
determinanter
KapacitetsopbygningI alt
2003 Finansierede projekter 2 1 1232 2114 19
Antal aktionsområder 7 2 3211 3211 23
Finansierede projekter pr. aktionsområde 0,29 0,50 0,33 1,00 3,00 2,00 0,67 0,50 1,00 4,00 1,33
2004 Finansierede projekter 2 1 224132532 27
Antal aktionsområder 7 1 131121211 21
Finansierede projekter pr. aktionsområde 0,29 1,00 2,00 0,67 4,00 1,00 1,50 2,00 2,50 3,00 2,00 1,81
2005 Finansierede projekter 5 4 222332 411 29
Antal aktionsområder 5 4 235543 312 37
Finansierede projekter pr. aktionsområde 1,00 1,00 1,00 0,67 0,40 0,60 0,75 0,67 1,33 1,00 0,50 0,81
2006 Finansierede projekter 4 2 5545 1 1 3 4 2 45
Antal aktionsområder 3 3 354344 2 2 33
Finansierede projekter pr. aktionsområde 1,33 0,67 1,67 1,00 1,00 1,67 2,75 0,75 2,00 1,00 1,38
2007 Finansierede projekter (skøn) 10 11 4 3 1 29
Antal aktionsområder 3 5 465344 4 2 40
Finansierede projekter pr. aktionsområde 0,83 0,79 0,50 0,75 0,50 0,67
Finansierede projekter i alt 149
Aktionsområder i alt 154
Finansierede projekter pr. aktionsområde i alt 0,97
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?45
BILAG II
FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET (ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«) 
— ANALYSE AF SEKS POLITIKOMRÅDER
NARKOTIKA
 1.  I december 2004 godkendte Det Europæiske Råd EU’s narkotikastrategi 
(2005-2012), som omfatter to successive EU-handlingsplaner for nar-kotikabekæmpelse, der hver skal gælde i fire år. Strategiens to gene-
relle mål vedrører folkesundhed (forebyggelse af narkotikamisbrug, 
skadebegrænsning og behandling) og sikkerhed (håndhævelse af love, 
der forbyder fremstilling af og handel med narkotika). GD for Sundhed 
og Forbrugere er en mindre aktør i narkotikapolitikken på EU-niveau. GD for Retfærdighed, Frihed og Sikkerhed står for politikudviklin-gen, og hovedparten af projektmidlerne går til forskningsprojekter, der forvaltes af GD for Forskning og GD for Energi og Transport. For 
perioden 2007-2013 er der oprettet et program for forebyggelse af 
narkotikamisbrug og information af offentligheden, som forvaltes af 
GD for Retfærdighed, Frihed og Sikkerhed (budget: 21 millioner euro). 
Dette program har de samme mål som folkesundhedsprogrammet, og det er rettet mod de samme deltagere.
 2.  Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug 
(Narkotikacentret) forsyner EU og medlemsstaterne med en fælles  
ramme af oplysninger om narkotika. Narkotikacentret indsamler  oplysninger om alle aspekter af narkotikamisbrug gennem et net af 
nationale overvågningscentre. Det har også oprettet en database  over bedste praksis inden for forebyggelse af narkotikamisbrug.
 3.  Under folkesundhedsprogrammet blev der kun finansieret et lille antal 
narkotikaprojekter, som dækkede en bred vifte af narkotikapro-
blemets aspekter og omstændigheder. De havde dog alle fokus på  forskning/indsamling af oplysninger og udveksling af bedste praksis. Retten bemærkede, at nogle af projekternes mål og aktiviteter, f.eks. dataindsamling og oprettelse af en database over bedste praksis,  
overlappede med Narkotikacentrets virkeområde. Disse aktiviteter  
kan udføres mere omkostningseffektivt af Narkotikacentret. Eftersom 
der allerede findes et narkotikacenter og et særligt program for fore-
byggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden, bør 
det undersøges nærmere, om det er hensigtsmæssigt at gennemføre 
narkotikaprojekter under EU’s sundhedsprogrammer.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?46
BILAG II
ALKOHOL
 4.  Alkohol er sværere at behandle som et sundhedsemne end andre afhæn-
gighedsrelaterede sundhedsdeterminanter, fordi alkohol er socialt accepteret, og fordi et moderat forbrug ikke udgør en egentlig risiko. Det skønnes imidlertid, at det skadelige alkoholforbrug er årsag til 
ca. 10 % af den samlede sygdomsbyrde, samtidig med at det skaber 
eller forstærker andre sociale eller økonomiske problemer såsom ulyk-ker og vold. De mest (omkostnings)effektive politikker til at styre  
alkoholforbruget er lovmæssige restriktioner, som hører ind under 
medlemsstaternes beføjelser (højere omsætningsafgifter, begrænset 
tilgængelighed og foranstaltninger til bekæmpelse af spirituskørsel 
og alkoholforbrug blandt mindreårige). 
 5.  Som reaktion på nogle konklusioner, som Rådet offentliggjorde i 2001, 
udarbejdede Kommissionen i 2006 en strategi for reduktion af alkohol-
relaterede skader. Strategien omfatter støtte til skadebegrænsende 
projekter, dataindsamling og udvikling af oplysnings- og uddan-nelsesforanstaltninger i samarbejde med medlemsstaterne. For så  
vidt angår alkoholindustrien bygger Kommissionens alkoholstrategi 
på frivillige kodekser og selvregulering snarere end på lovmæssige 
restriktioner. I juni 2007 oprettede Kommissionen Det Europæiske  
Alkohol- og Sundhedsforum med repræsentanter fra erhvervslivet  
(alkoholproducenter, reklameindustrien, medierne, detailhandelen 
og restaurationsbranchen) og fra folkesundheds- og civilsamfunds-organisationer. Forummets medlemmer opfordres til at forpligte sig 
til at styrke foranstaltninger, der reducerer alkoholrelaterede skader, f.eks. ved at fremme ansvarlig kommerciel kommunikation. 
 6.  Alkoholprojekterne under folkesundhedsprogrammet var karakteriseret 
ved, at der var en hel del overlapning mellem de involverede partnere 
og mellem de producerede oplysninger. Tre af de fem projekter i  stikprøven indsamlede data og udarbejdede rapporter om den alko-holpolitiske situation i EU’s forskellige medlemsstater. Samtidig blev der på Kommissionens bestilling udarbejdet en omfattende rapport 
om alkohol i Europa (»Alcohol in Europe«) og en rapport om alkohol-
politikker i EU-medlemsstaterne og Norge (»Alcohol policies in EU  
Member States and Norway«), som blev finansieret med midler fra det 
tidligere fællesskabshandlingsprogram for sundhedsfremme. Denne 
overlapning kan forklares med, at EU i årene før 2006 ikke havde en alkoholstrategi, som gjorde det muligt at holde styr på prioriteterne, 
og at man ikke havde foretaget en kortlægning af de tidligere akti-
viteter på dette område.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?47
BILAG II
TOBAK
 7.  Ifølge WHO er tobak en af verdens førende årsager til for tidlige døds-
fald, der kan forebygges. Den mest (omkostnings)effektive sundheds-fremmende foranstaltning vedrørende tobak er lovgivning (højere  omsætningsafgift, begrænsning af mulighederne for at ryge på  
arbejdspladsen, reklameforbud), som bør kombineres med forbru-
geroplysning gennem sundhedsadvarsler og kampagner.
 8.  Fællesskabet begyndte allerede i 1987 med Europa mod Kræft-programmet 
at yde støtte til antirygeorganisationer. EU har også vedtaget lovfor-
anstaltninger vedrørende bekæmpelse af tobaksrygning. De bygger på EU’s beføjelser i det indre marked som fastlagt i EF-traktatens arti-kel 95. Navnlig blev der i 2001 og 2003 vedtaget to vigtige direktiver om henholdsvis tobaksprodukter og reklame. Senere — i begyndelsen 
af 2007 — offentliggjorde Kommissionen grønbogen »Mod et Europa 
uden tobaksrøg: politiske valgmuligheder på EU-plan«.
 9.  Sideløbende med disse lovgivningsforanstaltninger har Fællesskabet støttet 
tiltag vedrørende forebyggelse og rygestop i hele Europa, hvor projek-
terne under folkesundhedsprojekterne har spillet en beskeden budget-
mæssig rolle. De vigtigste programmer er de offentlige kampagner mod 
tobaksrygning, der finansieres af Fællesskabsfonden for Tobak, som får 
sine ressourcer fra en afgift på den støtte, der ydes til EU’s tobakspro-
ducenter. Indtil nu har Fællesskabsfonden for Tobak finansieret to store opmærksomhedskampagner. Den seneste kampagne, »HELP — til et liv 
uden tobak«, blev iværksat i 2005 med et budget på 72 millioner euro over fire år. Den blev udarbejdet for Kommissionen af et konsortium af sundhedseksperter og PR-folk, og den omfatter en omrejsende udstil-
ling og tv-spots, der sendes i alle EU’s medlemsstater.
 10.  De væsentligste tobaksprojekter, der blev finansieret over folkesund-
hedsprogrammet, var to store netværk, som havde modtaget finan-siering siden 1996 under de tidligere handlingsprogrammer. Det ene omhandlede forebyggelse af rygning generelt med meget fokus på lobbyarbejde og agitation for bekæmpelse af rygning, mens det andet 
havde fokus på unge. Eftersom disse netværk ikke officielt var beret-
tiget til støtte, blev de omdannet til »rammeprojekter«, som koor-
dinerede flere underprojekter. I 2005 opgav man denne struktur, og 
nogle af underprojekterne fortsatte som selvstændige projekter. 
 11.  Effekten af »projekterne« under folkesundhedsprogrammet er ikke måle-
lig, men indirekte satte fællesskabsfinansieringen det førstnævnte  
netværk og de deltagende organisationer i stand til med succes at 
udføre lobbyarbejde og agitere for bekæmpelse af rygning på både 
EU-plan og nationalt plan. Et eksempel på dette er, at flere medlems-
stater for nylig har forbudt rygning på offentlige steder. 
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?48
BILAG II
ERNÆRING OG FYSISK AKTIVITET
 12.  Den tiltagende bekymring i offentligheden med hensyn til den stigende 
fedmeforekomst, især hos børn, er i de seneste år blevet afspejlet i flere aktioner fra Kommissionen. I 2006 offentliggjorde Kommissio-nen hvidbogen »En EU-strategi om sundhedsproblemer i relation til 
ernæring, overvægt og fedme«. Et vigtigt redskab i forbindelse med 
gennemførelsen af denne strategi er EU’s platform for kost, fysisk  aktivitet og sundhed, som blev oprettet i 2005 som et forum for  
interessenter fra civilsamfundet og erhvervslivet, der vil forpligte  
sig til at arbejde for at reducere fedmeforekomsten. Myndighederne 
i medlemsstaterne har kontakt til hinanden gennem det europæiske 
netværk vedrørende ernæring og fysisk aktivitet. Med henblik på at fremme medlemsstaternes udveksling af idéer og praksis på dette  politikområde, nedsatte Kommissionen desuden i 2007 en ekspert-gruppe med fokus på sundhedsproblemer i relation til ernæring og 
fysisk aktivitet. 
 13.  Ud over at omfatte disse platforme lægger strategien vægt på EU-aktivite-
ter på beslægtede politikområder såsom forbrugerpolitik (mærkning), 
landbrug (uddeling af frugt i skoler) og bytransport (stimulering af 
fysisk aktivitet). Folkesundhedsprogrammets rolle i strategien er  
meget begrænset1. 
 14.  Folkesundhedsprogrammet har ikke ret mange projekter på området ernæ-
ring og fysisk aktivitet, og de har meget forskellige mål og aktiviteter, hvilket giver et fragmenteret billede. Det gjaldt for flere af de revi-derede projekter, at deres resultater ikke kunne dokumenteres, eller at deres europæiske merværdi var lav. For eksempel blev et projekt finansieret med det formål at finde partnere til et opfølgningsprojekt, som der aldrig blev stillet forslag om. Revisorerne konstaterede, at et andet projekt — en undersøgelse af effekten af fødevaremarkedsfø-ring over for børn — delvis svarede til en lignende WHO-undersøgelse. Et tredje projekt finansierede nogle aktiviteter vedrørende ernæring og fysisk aktivitet, som projektpartnerne hver for sig gennemførte på en række skoler. For at øge børnenes engagement lod man dem selv udforme disse lokale aktiviteter, som kunne være alt fra afholdelse af en sportsturnering i en park til udsmykning af skolens vægge med billeder af frugter. Dette kan have haft en sundhedseffekt på de del-tagende skoler, men det er tvivlsomt, om der har været en europæisk merværdi og et reelt behov for EU-finansiering.1 Det nævnes kun en enkelt 
gang: »Kommissionen vil også 
fremover støtte overvågningen 
gennem sine projekter under 
folkesundhedsprogrammet, 
som fremmer netværkstiltag og udveksling af oplysninger om god 
praksis i forbindelse med kost og 
fysisk aktivitet og forebyggelse af 
fedme« (hvidbogen, s. 9).
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?49
BILAG II
SEKSUEL OG REPRODUKTIV SUNDHED
 15.  Folkesundhedsprogrammet markerede et brud med Kommissionens 
»sygdomsspecifikke« tilgang (som havde kendetegnet dens program vedrørende aids og andre smitsomme sygdomme (1996-2002)). Poli-tikområdet seksuel og reproduktiv sundhed er blevet bredere. De  
fleste projekter på dette område har dog stadig fokus på hiv/aids
2. 
 16.  I 2005 vedtog Kommissionen sin meddelelse om bekæmpelse af hiv/aids 
i EU og EU’s nabolande i perioden 2006-2009. Meddelelsen indeholdt 
en handlingsplan, som var et væsentligt dokument, der identificerede de aktuelle behov og de nødvendige aktioner. Kommissionen har  også iværksat flere initiativer med henblik på høring af de relevante interessenter på området. Hiv/aids-tænketanken er et forum, hvor  
Kommissionen, medlemsstaterne, kandidatlandene og EØS-landene 
kan udveksle oplysninger. Civilsamfundsforummet vedrørende hiv/
aids er et uformelt rådgivende organ, som blev oprettet i 2005 for at 
inddrage ngo’er og netværk.
 17.  Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme 
(Sygdomskontrolcentret) er et EU-agentur, som blev oprettet i 2005, 
og som har til opgave at overvåge smitsomme sygdomme. Det beskæf-
tiger sig også med hiv og har et program vedrørende hiv, seksuelt overførte infektioner og blodbårne virus.
 18.  Projekterne på området seksuel og reproduktiv sundhed udgjorde den 
største gruppe i Rettens stikprøve af projekter under folkesundheds-
programmet. De fleste af disse projekter var netværk, som alle havde 
til formål at styrke de deltagende ngo’ers kapacitet. De fandt hver 
sin niche ved at fokusere på forskellige direkte og indirekte adressa-ter: ngo’er i centraleuropæiske lande eller ngo’er, der arbejder med migranter, prostitutionsmigranter, lokale prostituerede, stiknarko-maner eller hiv/aids-smittede. 
 19.  Nogle af netværkene indsamlede data og overvågede udbredelsen af 
hiv/aids eller andre aspekter af hiv/aids-problematikken i deres  respektive målgrupper. I fremtiden kan disse aktiviteter overtages  
af Sygdomskontrolcentret.2 Siden sygdommens fremkomst 
i 1980’erne har hiv/aids forårsaget 
over 25 millioner dødsfald 
i hele verden. I 1990’erne 
blev sygdommens spredning 
midlertidigt bremset i Europa. Situationen ændrede sig efter 
årtusindskiftet, hvor WHO 
rapporterede, at hiv spredte 
sig hurtigt i Østeuropa, og at 
forekomsten igen var stigende i 
Vesteuropa.
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?50
BILAG II
MENTAL SUNDHED
 20.  I de seneste år er mental sundhed i stadigt højere grad blevet aner-
kendt som et område inden for folkesundheden. I modsætning til  den gældende EF-traktat nævner Lissabontraktaten eksplicit mental sundhed som et EU-indsatsområde
3. Der blev dog allerede under tidli-
gere, successive folkesundhedsprogrammer medfinansieret projekter 
vedrørende fremme af mental sundhed og forebyggelse af mentale lidelser.
 21.  I september 2005, efter WHO’s europæiske ministerkonference om mental 
sundhed, offentliggjorde Kommissionen en grønbog om emnet (»For-bedring af befolkningens mentale sundhed. På vej mod en strategi 
for mental sundhed i Den Europæiske Union«), som satte gang i en 
høring om foranstaltninger, der eventuelt kunne indgå i en planlagt 
strategi for mental sundhed. Medlemsstaterne kunne imidlertid ikke 
enes om strategien, og den måtte opgives. Det medførte, at EU’s  
planlagte platform for mental sundhed heller ikke blev til noget. Efter flere forsøg på at komme videre, afholdt Kommissionen i juni 2008 
en konference på højt plan, som nåede til enighed om en europæisk 
pagt for mental sundhed og trivsel.
 22.  Der var en betydelig overlapning mellem tre af stikprøvens fire projek-
ter på området mental sundhed. Det skyldtes, at der ikke fandtes  en strategi for mental sundhed, som gjorde det muligt at målrette EU’s aktioner, at de årlige arbejdsprogrammers prioriteter for men-
tal sundhed var meget brede, og at man ikke havde overblik over de 
eksisterende aktiviteter. To projekter, som blev finansieret under  successive indkaldelser af forslag, gennemførte identiske aktiviteter 
med fokus på politikudvikling og dataindsamling. Der var også til-
fælde, hvor projekterne udførte det samme arbejde som andre aktører. 
Adskillige databaser over programmer for mental sundhed er blevet oprettet sideløbende (f.eks. har Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur i Bilbao en database om stress), men forbindelserne mellem dem er ikke gode. 
 23.  Et andet projekt, som skulle finansieres med henblik på at støtte Kom-
missionens udvikling af strategien for mental sundhed, blev aldrig realiseret. Projektet blev efterfølgende ændret og fik til opgave at 
koordinere de andre projekter vedrørende mental sundhed og hjælpe 
med at formidle deres output, men i denne rolle overlappede det med 
et projekt finansieret under rammeprogrammet for forskning.3 EF-traktatens artikel 152: 
»Fællesskabets indsats, der 
skal være et supplement til 
de nationale politikker, skal 
være rettet mod at forbedre 
folkesundheden og forebygge sygdomme hos mennesker samt 
imødegå forhold, der kan indebære 
risiko for menneskers sundhed.« 
Lissabontraktatens artikel 168: 
»Unionens indsats, der skal være 
et supplement til de nationale 
politikker, skal være rettet mod at forbedre folkesundheden 
og forebygge fysisk og mental 
sygdom samt imødegå forhold, der 
kan indebære risiko for den fysiske 
og mentale sundhed.«
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?51
BILAG III
FOLKESUNDHEDSPROGRAMMET (ASPEKTET »SUNDHEDSDETERMINANTER«) — 
ANVENDELSE AF SMART-KRITERIERNE PÅ DE PROJEKTMÅL, DER ER FASTSAT I TILSKUDSAFTALERNE VEDRØRENDE DE 36 REVIDEREDE PROJEKTER
SMART-kriterier4Analyse af projektmål
Specifi  kke (Er der angivet en 
målgruppe, og er det specifi  ceret, 
hvilke faktorer der skal ændres?)Kun i nogle få tilskudsaftaler var det klart angivet, hvem der var de direkte 
og indirekte adressater, og hvilke forandringer projekterne skulle medføre. Selv om der ikke var angivet en målgruppe, kunne man ofte slutte sig til dennes identitet ud fra projektaktiviteterne (implicit målgruppe).
Målbare (Er målene angivet i et 
måleligt format, f.eks. som et omfang af virkningerne eller som et antal, der skal nås?)Ingen af projekterne opstillede målbare mål. Når der var defi  neret 
kvantitative resultatindikatorer, vedrørte de ikke målene, men de output, der skulle produceres (typisk »der skal trykkes X eksemplarer af en rapport«, aldrig f.eks. »andelen af skolebørn, som oplyser, at de har udøvet fysisk aktivitet i løbet af de seneste syv dage, skal øges til X %«).
Accepterede (Er målene relevante 
for målgruppen/målgrupperne?)Det lå uden for revisionens omfang at undersøge dette spørgsmål for alle 
projekter ned til den endelige målgruppe. Direkte adressater såsom ngo’er og sundhedspersonale var imidlertid ofte involveret som projektpartnere. I Rettens spørgeskemaundersøgelse henvendt til projektpartnerne anførte 88 % af dem, der svarede, at projektmålene var relevante for deres land eller region, og 86 % anførte, at målene var relevante for deres organisation.
Realistiske  (Er det muligt at nå 
målene med den tid, de penge og det personale, der er til rådighed?)I forbindelse med de fl  este projekter var det uklart, om målene var nået. Der 
manglede for det meste resultatindikatorer, der passede til målene, og det blev normalt ikke overvåget, hvilke fremskridt der blev gjort med hensyn til målopfyldelsen. På den anden side kan man sige, at det næsten er umuligt ikke at opfylde mål såsom »at udveksle oplysninger«, »at skabe mere viden« og «at fremme samarbejde«.
Tidsafgrænsede  (Er det angivet, 
inden for hvilken tidsramme målene skal opfyldes?)Der blev næsten aldrig anvendt tidsangivelser i forbindelse med mål, kun 
i forbindelse med output (f.eks. »der skal udarbejdes en rapport senest i X måned«).
4 Spørgsmålene i parentes er taget fra »The European Quality Instrument for Health Promotion (EQUIHP)« af Kok, H., Bollars, C., 
Molleman, G. og Van den Broucke, S., 2005.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?52
KOMMISSIONENS 
SVAR
RESUMÉ
IV.
Vedrørende Rettens konstateringer og  
konklusioner: 
a) 
I overensstemmelse med traktatens arti-kel 152 tager Kommissionens indsats på fol-kesundhedsområdet sigte på at supplere de foranstaltninger, medlemsstaterne træffer  til at beskytte og forbedre folkesundheden. Folkesundhedsprogrammet for 2003-2007  er kun ét af de instrumenter, der anvendes i denne sammenhæng.
Kommissionen er enig i, at man med et større 
budget ville have kunnet opnå flere resul-
tater, men gennemførelsen af folkesund-
hedsprogrammet for 2003-2007 afspejler  
de budgetmidler, der var tildelt af Europa-
Parlamentet og Rådet, samt de af begge  institutioner godkendte prioriteter og mål-
sætninger for programmet.
Den logiske ramme for folkesundhedspro-
grammet for 2003-2007 er den sundheds-strategi, som Kommissionen vedtog i 2000 
(KOM(2000) 285 endelig), og den inddrager subsidiaritetsprincippet, som er fastslået  i traktaten. Bilaget til programafgørelsen  omfatter en række specifikke prioriteter.  Programmet tager primært sigte på mellem-
liggende indikatorer, såsom identificering  og formidling af god praksis, netværkssam-
arbejde mellem folkesundhedseksperter i EU 
og kortlægning af udfordringerne i forbin-
delse med folkesundhed i EU med henblik på udarbejdelse af fælles strategier.
Prioriteterne for folkesundhedsprogrammet, 
som de fremgår af Europa-Parlamentets og 
Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF om vedta-
gelse af et program for Fællesskabets indsats 
inden for folkesundhed (2003-2008), blev  
fastlagt i overensstemmelse med kravene i traktatens artikel 152 og med den sundheds-
strategi, der blev vedtaget i 2000.
Kommissionen er enig i, at der bør arbejdes 
yderligere på i det årlige arbejdsprogram at specificere en række prioritetsområder og  
potentielle indsatsområder, som er forene-
lige med de disponible budgetbevillinger.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?53
b) 
De reviderede projekter blev udvalgt i fol-kesundhedsprogrammets startfase (2003-
2007). Der blev foretaget betydelige  
ændringer i løbet af det reviderede pro-grams sidste to år, og disse ændringer er  fastholdt i det nuværende program (2008-
2013). Siden 2006 har den »vejledning for  
ansøgere«, som anvendes i forbindelse med forslagsindkaldelse, indeholdt detaljerede  
instrukser til ansøgerne om at anvende de  
seneste generelt accepterede principper for 
projektforvaltning, når de udfærdiger deres 
ansøgning. Forhandlingsprocessen sikrer,  at disse principper rent faktisk fastslås i til-skudsaftalen, og PHEA, det nuværende EAHC, sørger for, at de overholdes i projektets  
løbetid. Forvaltningsorganet har siden 2007 
foretaget et årligt kortlægningsarbejde.
c) 
Kommissionen glæder sig over, at det af revi-
sionen fremgår, at interessenterne kunne  
bekræfte den »europæiske merværdi« og  
folkesundhedsprogrammets nytteværdi. Det 
skal også bemærkes, at europæisk merværdi har været et kriterium for ydelse af tilskud 
siden starten af folkesundhedsprogrammet (2003-2007).
V. 
I EU-sammenhæng er Kommissionens lov-
givningsforslag normalt ledsaget af en  »forhåndsevaluering«, som analyserer de  
økonomiske, sociale og miljømæssige virk-
ninger af de politiske valgmuligheder. Det 
er i denne sammenhæng, at Kommissionen har til hensigt at redegøre for programlogik-ken i eventuelle programmer, der efterføl-ger det nuværende folkesundhedsprogram 
(2008-2013).
Midtvejsevalueringen af folkesundhedspro-
grammet (2003-2007), som blev foretaget  
i 2007, identificerede nogle områder, som  kunne forbedres. En række foranstaltninger 
er allerede gennemført eller er ved at blive 
gennemført i forbindelse med forvaltningen 
af folkesundhedsprogrammet (2008-2013),  
herunder den anbefalede kortlægning.Siden 2006, og især hvad angår det nuvæ-
rende folkesundhedsprogram (2008-2013),  
har den »vejledning for ansøgere«, der  
anvendes i forbindelse med forslagsindkal-delserne, indeholdt detaljerede instrukser  til ansøgerne om at anvende de seneste  
generelt accepterede principper for pro-
jektforvaltning, når de udfærdiger deres  ansøgninger. Forhandlingsprocessen sik-
rer, at disse principper rent faktisk fastslås 
i tilskudsaftalen, og PHEA, det nuværende  
EAHC, sørger for, at de overholdes i projek-
tets løbetid.
VI. 
Kommissionen er enig med Retten i, at  
den begrænsede EU-finansiering, der er til 
rådighed, må fokuseres på strategiske emner 
og aktiviteter, der har en klar europæisk  
merværdi.
Kommissionen deler også Rettens synspunkt 
om, at »den åbne koordineringsmetode« og 
andre fora og platforme på sundhedsområ-
det, som letter samarbejdet og udvekslin-
gen af oplysninger mellem medlemsstaterne 
og interessenterne i EU, bør udvikles  yderligere.
Kommissionen mener dog, at en sådan sam-
arbejdsmekanisme hverken kan eller bør  
erstatte et specifikt europæisk finansierings-program på folkesundhedsområdet. Selv om 
sådanne instrumenter letter samarbejdet og 
udvekslingen af oplysninger, sikrer de ikke 
den nødvendige finansiering af folkesund-hedsinitiativer på EU-plan (f.eks. etablering og vedligeholdelse af netværk).
Desuden sikrer folkesundhedsprogrammet  
Kommissionen de nødvendige midler til at 
iværksætte foranstaltninger, der kan støtte 
og underbygge udviklingen inden for folke-
sundhedens nøgleområder gennem forskel-
lige forslagsindkaldelser.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?54
REVISIONENS OMFANG OG 
REVISIONSMETODE
10.
Det hedder i traktatens artikel 152, at »Fæl-
lesskabets indsats skal være et supplement til de nationale politikker [og] skal være ret-tet mod at forbedre folkesundheden«. Der-
ved sondres der mellem medlemsstaternes 
ansvar for at gennemføre deres sundheds-fremmende programmer og Fællesskabets  
ansvar for at supplere deres indsats.
I denne forbindelse skal Kommissionen  
understrege, at folkesundhedsprogrammet primært tager sigte på formidlere (medlems-
stater, nøgleinteressenter og -aktører), på at 
forbinde dem i netværk og hjælpe dem til at 
identificere og afprøve god praksis med det 
formål at underbygge og støtte udviklingen 
af politikker for folkesundhed.
Se også svarene til punkt 14, 21, 40 og 60 c).
REVISIONSBEMÆRKNINGER
14.Den interventionslogik, der ligger til grund 
for folkesundhedsprogrammet, er baseret på traktatens artikel 152, som fastslår, at »Fæl-lesskabets indsats skal være et supplement 
til de nationale politikker [og] skal være ret-
tet mod at forbedre folkesundheden«. Der-ved sondres der mellem medlemsstaternes 
ansvar for at gennemføre deres sundheds-
fremmende programmer og Fællesskabets  
ansvar for at supplere deres indsats.
Folkesundhedsprogrammet tager derfor  
primært sigte på formidlere (medlemssta-ter, nøgleinteressenter og -aktører), på at  forbinde dem i netværk og hjælpe dem til  at identificere og afprøve god praksis med det formål at underbygge og støtte udvik-lingen af politikker for folkesundhed. I  denne forbindelse skal det også bemærkes, at vejledningen »Evaluating EU activities«  blev offentliggjort i 2004, og derfor ikke  havde kunnet anvendes i 1999-2000, da fol-kesundhedsprogrammet for 2003-2007 blev udformet.Desuden afspejler folkesundhedspro-
grammet (2003-2007), som det er ved-
taget i afgørelse nr. 1786/2002/EF, de  prioriteter og målsætninger, som Europa-Parlamentet og Rådet gav udtryk for under 
godkendelsesprocessen.
Se også svarene til punkt 10, 21, 40 og 60 c).
Kommissionen er imidlertid enig i, at inter-ventionslogikken for folkesundhedspro-
grammet (2003-2007) ikke fremgår helt klart af programafgørelsen. Det skal dog bemær-
kes, at dette program blev udformet i 1999-
2000 og godkendt i 2002, dvs. i en periode, 
hvor Kommissionens nuværende program-
merings-, overvågnings- og evalueringsme-
toder endnu ikke var taget i anvendelse.
15. 
Fordelene ved en strategi, der anvender  
logiske modeller, vil blive stadig tydeli-
gere nu, hvor folkesundhedsprogrammet  
er blevet mere veletableret, og dets output fremstår mere klart. Som foreslået i midtvej-
sevalueringen fra 2007 vil der kunne gøres et første forsøg på at vurdere de potentielle fordele ved folkesundhedsprogrammet for  EU-borgerne i forbindelse med den efterføl-gende evaluering [der skal foretages i 2010] 
(Wija J. Oortwijn et al: »Interim evaluation of the Public Health Programme 2003-2008. 
Final Report, RAND Europe technical report«, 
2007, sektion 2, s. 100).
16. 
Efter Kommissionens mening kan folkesund-hed ikke sammenlignes direkte med andre  EU-politikområder på grund af Fællesska-bets begrænsede kompetence på området  i henhold til traktaten. På samme måde kan Kommissionens foranstaltninger på folke-
sundhedsområdet ikke sammenlignes med  
foranstaltninger iværksat af de institutioner, Retten omtaler. Det er klart, at The California 
Wellness Foundation (som er en privat fond) 
har et mere specifikt mandat og en direkte 
adgang til de endelige modtagere af dens  
indsats (borgere i Californien), og den kan 
kun sammenlignes med regionale organer i medlemsstaterne.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?55
17. 
Den handlingsplan, der blev fastlagt efter  
midtvejsevalueringen af folkesundhedspro-
grammet (2003-2007) i 2007, har bekræftet, at der bør anvendes logiske modeller ved  evaluering af folkesundhedsprogrammet.
Se også svaret til punkt 15.Desuden har det i ansøgningsformularen  
for projekter siden 2006 været et krav, at  
projektudformningen skal følge en logisk  
model. Siden PHEA, det nuværende EAHC,  blev oprettet, er dette princip blevet styrket 
og indgår i projektforhandlingen og projekt-
opfølgningen, som det fremgår af agentu-
rets forhandlingsretningslinjer.
18. 
Kommissionen er enig i, at det er nødven-digt at fastsætte indikatorer for en effek-
tiv programovervågning. Udviklingen af  
egnede indikatorer vedrørende politikker,  
programmer og projekter er sammen med  
indsamling af data en af målsætningerne i  folkesundhedsprogrammets aspekt vedrø-
rende »sundhedsoplysning«.
Se også svarene til punkt 30 og 31.19. 
Folkesundhedsprogrammet (2003-2007) blev udformet i 1999-2000 og godkendt i 2002,  
dvs. i en periode, hvor Kommissionens nuvæ-
rende programmerings-, overvågnings- og  
evalueringsmetoder endnu ikke var taget i anvendelse.
Det skal også bemærkes, at den nævnte SPP/
ABM-guide først blev offentliggjort i 2004.
På projektniveau er igennem de to sidste år 
af folkesundhedsprogrammet (2003-2007)  
og i det efterfølgende nuværende program krævet fastsættelse af SMART-mål. Siden  
2006 har den »vejledning for ansøgere«, som 
anvendes i forbindelse med forslagsindkal-
delse, indeholdt detaljerede instrukser til  
ansøgerne om at anvende de seneste gene-
relt accepterede principper for projektfor-
valtning, når de udfærdiger deres ansøgning. Forhandlingsprocessen sikrer, at disse prin-cipper rent faktisk fastslås i tilskudsaftalen, 
og PHEA, det nuværende EAHC, sørger for, 
at de overholdes i projektets løbetid.
Se også svaret til punkt 86.20. 
Kommissionen mener principielt, at det er  
vanskeligt at gøre folkesundhedsprogrammets interventionslogik så eksplicit som interventi-onsprogrammet for et program for sundheds-fremme i en medlemsstat eller i et tredjeland. Dette skyldes, at folkesundhedsprogrammet ikke er et program for sundhedsfremme rettet 
mod borgerne. Dette er også grunden til, at 
de globale politiske målsætninger ikke blot 
kan udmøntes i specifikke mål i forbindelse 
med programmer og projekter.
Se også svarene til punkt 14-16.
21. 
Aktiviteterne under folkesundhedsprogram-
met følger af den sundhedsstrategi, som Kom-
missionen vedtog i 2000 (KOM(2000) 285), og som etablerer forbindelsen til andre aktørers 
aktiviteter (f.eks. medlemsstaternes). Folke-sundhedsprogrammet tager derfor primært sigte på formidlere (medlemsstater, nøglein-teressenter og -aktører), på at forbinde dem i netværk og hjælpe dem til at identificere 
og afprøve god praksis med det formål at  underbygge og støtte udviklingen af politik-
ker for folkesundhed.
Desuden afspejler folkesundhedsprogrammet 
(2003-2007), som det er vedtaget i afgørelse nr. 1786/2002/EF, de prioriteter og målsæt-ninger, som Europa-Parlamentet og Rådet har givet udtryk for.
Se også svarene til punkt 10, 14, 40 og 60 c).
22. Kommissionen har gjort en betydelig indsats for præcist og detaljeret at fastlægge sine  prioriteter i det årlige arbejdsprogram.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?56
23. 
Det er vanskeligt at sammenligne Kom-missionens finansielle bidrag på folke-sundhedsområdet med medlemsstaternes,  eftersom de respektive kompetenceområder er forskellige med hensyn til både form og rækkevidde.
24. 
Kommissionen er enig i, at et større budget ville have kunnet skabe flere resultater, men 
gennemførelsen af folkesundhedsprogram-
met for 2003-2007 afspejler de budgetmid-ler, Europa-Parlamentet og medlemsstaterne har tildelt, og de prioriteter og målsætnin-ger, som begge institutioner har godkendt.
Folkesundhedsprogrammet er en katalysator 
for udviklingen af bedre sundhedsfremmende 
aktiviteter. Beregning af et gennemsnit pr. 
EU-borger er ikke særlig relevant for et pro-
gram som dette.
25. 
Kommissionen har til stadighed gjort en  
betydelig indsats for præcist og detalje-ret at fastlægge sine prioriteter i det årlige 
arbejdsprogram med henblik på at fast-
slå, hvilke opgaver der bør udføres, samt  
forbindelsen til politikker og til tidligere  
arbejde. Udvælgelsen af emner er influeret 
af medlemsstaternes repræsentanter i den  
programkomité, der vedtager det årlige  
arbejdsprogram.
Se også svaret til punkt 78.26. 
Ved fastlæggelsen af det årlige arbejds-
program har Kommissionen for hvert emne 
udpeget specifikke områder, hvor en indsats ville være særlig relevant.
27. 
Kommissionen er enig i, at der bør gøres  fremskridt med hensyn til i det årlige  arbejdsprogram at fastslå potentielle emner og indsatsområder, som er forenelige med 
de disponible budgetmidler.28. 
I mange tilfælde må etableringen af for-bindelser mellem aktører inden for forskel-lige områder af folkesundhedspolitikken  og udviklingen af netværksstrukturer på  tværs af medlemsstaterne også betragtes  som de vigtigste målsætninger for de fleste af de projekter, der samfinansieres af fol-kesundhedsprogrammet. Sådanne aktivite-ter gennemføres hovedsagelig ved hjælp  af tilskud, der er tildelt på grundlag af  forslagsindkaldelsesprocedurer.
Anvendelsen af udbudsprocedurer er ofte  
vanskelig, særlig inden for de områder,  hvor antallet af potentielle tilbudsgivere er begrænset.
30. 
Folkesundhedsprogrammet for 2003-2007  
blev udformet i 1999-2000 og godkendt i  
2002, dvs. i en periode, hvor Kommissionens nuværende programmerings-, overvågnings- 
og evalueringsmetoder, såsom den aktivi-
tetsbaserede forvaltning, endnu ikke var  
taget fuldt ud i anvendelse.
Folkesundhedsprogrammet var det første  
program, der forudså fastsættelse, via aspek-
tet »sundhedsoplysning«, af stærke og fælles 
indikatorer og indsamling af relevante data 
i medlemsstaterne. Det skal også bemærkes, 
at Kommissionens indikator »sunde leveår« 
er den første og eneste globale folkesund-hedsindikator på EU-plan.
31. 
Kommissionen mener, at fastsættelsen af  
indikatorer for en effektiv programover-
vågning i høj grad afhænger af, om der  
foreligger relevante data på projektniveau. Udviklingen af relevante indikatorer og af  
metoder til dataindsamling er et af formå-lene med folkesundhedsprogrammets aspekt vedrørende »sundhedsoplysning«.
Se også svaret til punkt 18.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?57
32. 
Nye indikatorer i den årlige forvaltnings-plan (AMP) (f.eks. »den offentlige bevidst-hed om usund adfærd og livsstilsrelaterede sundhedsrisici«, »andel af borgere, der får  målt deres blodtryk hvert år«, »andel af  befolkningen, der er bevidst om de sund-hedsrisici, tobaksrøg indebærer for ikke-rygere«, »andel af befolkningen, der ved,  at en afbalanceret kost indebærer, at man  spiser et udvalg af forskellige fødevarer«)  blev udviklet ved forberedelsen af aktivitets-erklæringen for 2009 i forbindelse med det foreløbige budgetforslag for 2009, og Rådets budgetudvalg anså disse indikatorer for at være en betydelig forbedring (Rådets doku-ment 13895/08 FIN362 af 7. oktober 2008 — s. 23 — »COMBUD’s evalueringsrapport om aktivitetserklæringerne i FBF 2009 — indle-dende bemærkning«).
Desuden har Kommissionen nedsat en  
arbejdsgruppe, som skal fortsætte fastlæg-
gelsen af indikatorer til anvendelse i forbin-
delse med den årlige politikstrategi (APS)  
og den årlige forvaltningsplan (AMP), med henblik på at systematisere indsamlingen af 
de relevante data på et mere regelmæssigt 
grundlag i forbindelse med APS og AMP for 
2010.
33. 
I løbet af den periode, Retten har revideret, 
har Kommissionen givet formel feedback  til deltagerne sag for sag i forbindelse med 
midtvejsrapporten og den endelige rapport, hvad angår både operationelle og finansielle aspekter.
Siden etableringen af PHEA, det nuværende 
EAHC, er projektovervågningen blevet yder-ligere forbedret.
Se også svarene til punkt 51, 53 og 70-73.36. 
De projekter, Retten har kontrolleret, blev  udvalgt i startfasen af folkesundhedspro-grammet (2003-2007). Kommissionen skal  bemærke, at det tog ansøgerne nogen tid  at vænne sig til kravene om at give en mere præcis beskrivelse af målsætninger, aktivi-teter og aktioner. Kommissionen mener dog, at situationen fortsat forbedres.
Den »vejledning for ansøgere«, som siden  
2006 har været anvendt i forbindelse med  
forslagsindkaldelse, indeholder instrukser til ansøgerne om at anvende de seneste gene-relt accepterede principper for projektfor-valtning, når de udfærdiger deres ansøgning. Forhandlingsprocessen sikrer, at disse prin-cipper rent faktisk fastslås i tilskudsaftalen, 
og PHEA, det nuværende EAHC, sørger for, 
at de overholdes i projektets løbetid.
38. 
Se også svarene til punkt 19 og 86.
40. 
Folkesundhedsprogrammet tager primært  sigte på formidlere (medlemsstater, nøglein-
teressenter og -aktører), på at forbinde dem 
i netværk og hjælpe dem til at identificere 
og afprøve god praksis med det formål at  
underbygge og støtte udviklingen af natio-
nale politikker for folkesundhed.
Se også svarene til punkt 10, 14, 21, 36 og 
60 c).
41. 
Det gælder kun projekterne fra 2003, 2004 
og 2005, og situationen er siden blevet for-
bedret efter offentliggørelsen i 2006 af en 
ansøgervejledning med mere omfattende  oplysninger.
Se også svaret til punkt 36. 
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?58
42.
Projekternes relevans for EU-politikkerne  er et hovedkriterium ved udvælgelsen af  projekter til finansiering. Projekterne har  på forskellige måder en indvirkning på den politiske proces, f.eks. ved at:
sprede resultaterne til medlemsstaternes  —
og interessenternes tekniske organer
fremme varige ekspertisenetværk —
give grundlag for anbefaling af god   —
praksis.
Indvirkningen på befolkningens livsstil  
opnås indirekte.
45.
RDI-cyklussen kan ikke anvendes fuldt ud, da 
projekterne kun kunne rettes mod mellem-
niveauet. Indsatsen var derfor begrænset til 
forskning efterfulgt af udvikling og i nogle 
tilfælde pilotprojekter, men Kommissionen er ikke i stand til at nå til niveauet med fuld 
implementering.
Kommissionen kan nævne en række eksem-
pler på vellykket udnyttelse på det følgende niveau af resultater af projekter, der er  
finansieret under folkesundhedsprogram-
met (2003-2007), f.eks. følgende:
Resultaterne vedrørende reklamens ind- —
virkning på unge mennesker (børn, fedme 
og tilknyttede undgåelige kroniske syg-domme) blev anvendt i Kommissionens 
rundbordsdrøftelse om selvregulering  på reklameområdet (i 2005), som førte  til med en adfærdskodeks for selvregu-
lering inden for reklamesektoren i EU.  
De kunne også anvendes ved udform-
ningen af EU-platformen om ernæring,  fysisk aktivitet og sundhed, hvori »Det  
Europæiske Hjertenet« fortsat deltager aktivt.Programmet »Shape-up« bidrog til at   —
udvikle innovative eksempler på god  praksis med henblik på at fremme sund adfærd i skolemiljøer og på anvendelsen af offentligt-private partnerskaber, som fremmes i den »EU-strategi om sund-hedsproblemer i relation til ernæring,  overvægt og fedme«, som Kommissionen vedtog i 2007. »Shape-up«-lederne del-tager i øjeblikket i en gruppe af aktører, som Kommissionen har bragt sammen for at fremme god praksis og fællesskabs-strategier baseret på offentligt-private partnerskaber.God praksis og anbefalinger af politik   —
vedrørende seksualundervisning og sek-suel sundhed udviklet under SAFE-pro-jektet blev præsenteret for tænketanken 
og civilsamfundsforummet vedrørende  
hiv/aids. En række nøgleelementer i  
deres konklusioner blev taget op i det  diskussionsoplæg, der blev udarbejdet  
under rundbordsdrøftelsen om seksuel  
sundhed og potentielle EU-foranstalt-
ninger på området og drøftet i en work-shop i maj 2008. 
Vedrørende narkotika i fængsler, har   —
ENDIPP (European Network on Drugs and 
Infections in Prison) bidraget med bag-
grundsinformation for opfølgningsar-
bejde, som igen har ført til udarbejdelse 
af nationale rapporter om forebyggelses-, 
behandlings- og skadesbegrænsningstil-bud til indsatte, reintegrationstilbud ved 
løsladelsen og metoder til overvågning/analyse af brugen af narkotika blandt  indsatte, og bidraget til det forbere-
dende arbejde med henblik på et forslag 
til en henstilling fra Rådet.
SUPPORT-projektet er blevet omformet  —
for at skabe mere gennemsigtighed og  
synergi mellem projekter vedrørende  mental sundhed og bidrage til udnyt-telse og formidling af deres resultater. SUPPORT har givet input til forberedel-sen af den europæiske pagt for mental 
sundhed og velvære, til konferencen på højt plan i juni 2008 og arrangeret work-
shops om emnet.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?59
Eurocare-projektet udfyldte et tomrum  —
og bidrog til at skabe lige betingelser for drøftelser om alkoholpolitik med interes-senter, idet det satte ikke-erhvervsmæs-sige aktører i stand til at nå frem til fælles holdninger og fremføre disse i drøftelser arrangeret af Kommissionen med øko-nomiske aktører. Projektet gjorde det  muligt for folkesundhedssektoren at give et væsentligt struktureret og koordineret input til Fællesskabets alkoholstrategi, som blev vedtaget i oktober 2006, og til dens implementering.Input til Kommissionens grønbog »Mod  —
et Europa uden tobaksrøg« (gennem  en række projekter finansieret af GD  SANCO og omtalt i grønbogen); input  
til rammekonventionen om tobakskon-
trol (FCTC) gennem et positionspapir  
fra »Framework Convention Alliance«  
(et internationalt netværk af mere end  200 ikke-statslige organisationer), som 
blev udarbejdet under ENSP (europæisk 
netværk til forebyggelse af rygning).
Oprettelsen af ECDC (Det Europæiske Cen-
ter for Forebyggelse af og Kontrol med Syg-
domme) i Stockholm er blevet støttet, og  
dets prioriteter er fastlagt på grundlag af  
projekter vedrørende overvågning af over-
førbare sygdomme, som er støttet under  
aspektet »sundhedstrusler«.
Mere generelt er indikatoren »leveår uden 
sundhedsproblemer« i Lissabon-strategien, som er en vigtig reference i forbindelse med indsatsen vedrørende »sundhedsdeterminan-
ter«, blevet udviklet på grundlag af projek-
ter vedrørende sundhedsindikatorer under 
aspektet vedrørende sundhedsoplysning, og indikatoren beregnes og udvikles stadig på 
grundlag af sådanne projekter, ligesom andre vigtige referenceindikatorer for sundhed  på EU-plan, der er opført på listen over EF-sundhedsindikatorer (ECHI). Disse indikato-
rers relevans på nationalt plan fremgår klart: 
f.eks. er indikatoren »leveår uden sundheds-
problemer« vedtaget som væsentligste ben-
chmark for den nationale sundhedsstrategi i 
Estland, og Nederlandene anvender den mere detaljerede ECHI-liste til at evaluere deres 
nationale politikker i en særlig publikation 
med titlen »Dare to Compare«.46. 
Normalt er de nationale finansieringskilder kun til rådighed for de nationale komponen-ter af netværksaktiviteter mellem medlems-stater. Dette er grunden til, at der er behov for et europæisk folkesundhedsprogram til finansiering af sådanne aktiviteter, som klart er af interesse for EU som helhed.
Se også svarene til punkt 56 og 64.Under det første folkesundhedsprogram  
(2003-2007) var finansieringsmekanismerne ikke tilpasset ydelse af langsigtet finansiel støtte. Under det nuværende folkesundheds-program (2008-2013) er der andre, mere  egnede, værktøjer og finansieringsmeka-nismer til rådighed, specielt driftstilskud og 
finansiering af fælles aktioner.
48. 
Se svaret til punkt 46.
51. 
Kommissionen mener, at dens overvågning 
af iværksatte projekter er blevet betyde-ligt forbedret efter den periode, som revi-
sionen vedrører. Oplysninger om tidligere  
finansierede projekter har dog altid været  
til rådighed. Særlig er lister over tidligere  
finansierede projekter med links til deres  
rapporter blevet offentliggjort enten på  
GD SANCO’s eller PHEA’s, det nuværende  
EAHC’s, websteder. Siden 2008 er sådanne  overvågningsoplysninger også blevet ind-
kodet i en omfattende database.
Dette værktøj vil yderligere forbedre  
Kommissionens overvågning af sin  
projektportefølje.
Se også svarene til punkt 33, 52 og 70-73.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?60
52. 
Hvad angår komplementaritet mellem pro-jekterne, har Kommissionen anmodet ansø-gerne om at relatere deres projekter til  eksisterende projekter og bygge på allerede opnåede resultater. Dette er også blevet  fastslået som et af kriterierne for tildeling  af støtte.
I visse tilfælde har Kommissionen krævet,  
at ansøgerne skulle samarbejde med andre 
projekter og stille dokumentation om tid-
ligere finansieret arbejde til rådighed for  offentligheden.
Desuden er det almindelig procedure, at  
lister over projekter, der er udvalgt til finan-siering, sendes til høring i Kommissionens  forskellige tjenestegrene.
Se også svaret til punkt 51.53 
a) 
Det skal også bemærkes, at når det gælder 
»sundhedsdeterminanter«, er aktionsmulig-hederne store. Folkesundhedsprogrammet  
tog sigte på at afprøve forskellige strategier, 
samtidig med at man undgik overlapninger. 
Kommissionen mener, at den omstændighed, 
at projekterne var forskellige og dækkede  
forskellige aspekter af området »narkotika« 
eller »ernæring og fysisk aktivitet«, viser, at 
bestræbelserne på at undgå overlapninger lykkedes.
Projekter som »Shape up« og »EPODE«, som 
blev finansieret under folkesundhedspro-
grammet, bidrog til hvidbogen fra 2007 om 
ernæring, overvægt og fedme. EU’s narko-
tikastrategi forudser en tværfaglig tilgang  (dokument 15074/04 af 22. november 2004 
om EU’s strategi for narkotikabekæmpelse  (2005-2012)).
53 
b) 
Alle de kontrollerede projekter opfyldte fol-kesundhedsprogrammets udvælgelses- og  
tildelingskriterier. Selv om nogle projekter 
kan have omhandlet de samme spørgsmål, 
har de behandlet dem ud fra forskellige  synsvinkler og med anvendelse af forskel-
lige metoder.Inden for området bekæmpelse af alkohol-
relaterede skader var der kun et begrænset antal organisationer, der arbejdede på EU-plan og/eller var i stand til at lede projek-ter med en europæisk dimension. Det skal  bemærkes, at de forskellige nationale rap-porter om situationen vedrørende alkohol-politik i EU’s medlemsstater, på den ene  side, og rapporten »Alcohol in Europe«, på den anden side, havde forskellige formål  og er forskellige med hensyn til indhold (se bilag II, punkt 6).
53 
c) Kommissionen mener, at de to tobaksnetværk havde tydeligt forskellige målgrupper.
Inden for området »seksuel og reproduktiv 
sundhed« har Kommissionen en målrettet  
hiv/aids-politik, herunder en handlingsplan, som delvis implementeres med finansiering 
over folkesundhedsprogrammet. En sådan  
finansiering betyder en forbedre beskyt-
telse mod hiv-spredning i Europa (se bilag II, punkt 15).
De rådgivende organer, som Retten omta-
ler, spiller en vigtig rolle i forbindelse med 
koordineringen af EU-politikken vedrørende 
hiv/aids, men de har ingen finansieringska-
pacitet (se bilag II, punkt 16.).
Efter Kommissionens mening er det vigtigt at støtte og styrke de specialiserede ngo’er og netværk, der arbejder i marken eller på poli-tisk plan, og som støtter hiv/aids-smittede 
eller arbejder med forebyggelse af nye hiv-
infektioner. Ngo’erne og netværkene skal nå 
ud til deres adressater, det være sig patienter, personer i risikogrupper, lokale eller nationale 
myndigheder eller politikere. En specialise-ring, eller, som rapporten siger, en »niche«, er derfor et plus for en ngo, der arbejder inden for hiv/aids-området. Hvis man f.eks. tager højde for udgifterne til en livslang antiretro-
viral behandling i EU til en gennemsnitlig pris af 10 000 EUR pr. person pr. år (udelukkende 
til medicin), må en investering i specialise-
rede og professionelle ngo’er, der når ud til 
personer, der har størst risiko for at pådrage sig hiv-smitte, siges at være både berettiget 
og rimelig (se bilag II, punkt 18).
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?61
Det Europæiske Center for Forebyggelse af 
og Kontrol med Sygdomme (ECDE) i Stock-holm har været fuldt ud operationelt med  hensyn til hiv/aids-epidemiologi fra 2008 og fremefter (se bilag II, punkt 19).
54. 
Kun FTU-rammeprogrammet og narkotika-
programmet samt ECDE, hvad angår overvåg-ning af smitsomme sygdomme, finansierer  
samarbejde på EU-plan. I disse tilfælde har 
Kommissionen etableret mekanismer, for at sikre koordinering og for at undgå overlap-ning med folkesundhedsprogrammet.
Gennem folkesundhedsprogrammet har  
Kommissionen iværksat aktioner inden  
for forskellige områder, som har under-
bygget og støttet udviklingen af EU-poli-
tikker for folkesundhed. Dette er gjort  
under hensyntagen til andre eksisterende  samarbejdsmekanismer.
ECDC blev oprettet på grundlag af resulta-
terne af projekter under folkesundhedspro-grammet (2003-2007). Desuden finansierer 
Kommissionen projekter i samarbejde med 
internationale organisationer som WHO  
(f.eks. 2007WHO02 »Overvågning af ernæ-
ring og fysisk aktivitet«) og OECD (f.eks.  
2006OECD02 »Sundhedspersonale og inter-
national migration«).
Se også svaret til punkt 45.
56. 
Tilførslen af »europæisk merværdi« har altid 
været et nøglekriterium for tildeling af støtte 
til folkesundhedsprojekter.Den omstændighed, at der findes andre sam-
arbejdsmekanismer (f.eks. »den åbne koordi-neringsmetode«) til at lette samarbejde og udveksling af oplysninger mellem interes-senter i EU, udelukker ikke foranstaltninger over folkesundhedsprogrammet. De fleste  af disse andre mekanismer giver ikke den  nødvendige finansiering af iværksættelse og drift af initiativer på EU-plan.
Se og svarene til punkt 46 og 64.57. 
Langt størstedelen af projekterne bestod af netværk, da et af tildelingskriterierne var  deltagelse af partnere fra forskellige euro-pæiske lande.
58. 
Se svaret til punkt 45.
60. 
a) 
Se svaret til punkt 52.
60. 
c) 
Folkesundhedsprogrammet finansierer nor-
malt ikke »going-to-scale«-projekter. Dette 
er medlemsstaternes ansvar.
Se også svarene til punkt 10, 14 og 40.
62. 
Kommissionen glæder sig over denne  bekræftelse af »europæisk merværdi« og af nytten af folkesundhedsprogrammet.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?62
64. 
Andre eksisterende mekanismer til samar-bejde, især med medlemsstater, kan ikke  erstatte folkesundhedsprogrammet, når det gælder underbygning af og støtte til fast-læggelsen af politikker inden for en række områder og aktiviteter, hvor en reel finansiel støtte er af afgørende betydning.
Se også svarene til punkt 46, 54 og 56.65.
De aktiviteter, der iværksættes som følge  af drøftelserne i Rådets arbejdsgruppe, skal finansieres over det nuværende folkesund-hedsprogram (2008-2013).
69. 
Kommissionen er enig i, at partnerskaberne 
generelt fungerede godt.
Den glæder sig især over projektkoordina-
torernes positive vurdering af de store net-
værker, som tager sigte på at udveksle viden 
og ekspertise på EU-plan.
70-73. 
I løbet af den periode, Retten har revideret, 
har Kommissionen givet formel feedback  
til deltagerne sag for sag i forbindelse med 
midtvejsrapporten og den endelige rapport, 
hvad angår både operationelle og finansielle 
aspekter. Hvor det har været nødvendigt, har 
der været truffet korrigerende foranstaltnin-ger på baggrund af rapporterne, og der er  
tilbageholdt betaling for en periode i afvent-ning af uddybende oplysninger.
Kommissionen mener, at siden etable-
ringen af PHEA, det nuværende EAHC, er  
projektovervågningen blevet yderligere  forbedret.
Se også svarene til punkt 33, 51 og 52.78. 
Medlemsstaterne får officiel meddelelse  om listen over udvalgte projekter (se f.eks. C(2008) 6180 for 2008), efter at forslagene er blevet evalueret af deres repræsentanter i udvalget for folkesundhedsprogrammet.  Denne liste bliver formelt gennemgået af pro-gramudvalget, inden den forelægges Europa-Parlamentet til undersøgelse og senere  Kommissionen til formel godkendelse.
Se også svaret til punkt 25.
KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
Programmets udformning83.
Det hedder i artikel 152, at »Fællesskabets 
indsats skal være et supplement til de natio-
nale politikker [og] skal være rettet mod at forbedre folkesundheden«. Derved sondres 
der mellem medlemsstaternes ansvar for  
at gennemføre deres sundhedsfremmende  
programmer og Fællesskabets ansvar for at supplere deres indsats.
Folkesundhedsprogrammet blev udformet  
i overensstemmelse med den sundheds-
strategi, Kommissionen vedtog i 2000 (se  
KOM(2000) 285) og under hensyntagen til  
Fællesskabets begrænsede kompetence i  
henhold til traktaten.
Folkesundhedsprogrammet tager primært  
sigte på formidlere (medlemsstater, nøglein-teressenter og -aktører), på at forbinde dem i netværk og hjælpe dem til at identificere og afprøve god praksis med det formål at  underbygge og støtte udviklingen af politik-ker for folkesundhed.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?63
Kommissionen er enig i, at interventions-
logikken for folkesundhedsprogrammet  (2003-2007) ikke fremgår helt klart af pro-gramafgørelsen. Det skal dog bemærkes, at dette program blev udformet i 1999-2000  og godkendt i 2002, dvs. i en periode, hvor Kommissionens nuværende programme-rings-, overvågnings- og evalueringsmeto-der endnu ikke var taget i anvendelse.
Fordelene ved en strategi, der anvender  
logiske modeller, vil blive stadig tydeli-gere nu, hvor folkesundhedsprogrammet  er blevet mere veletableret, og dets output fremstår mere klart. Som foreslået i midtvejs-evalueringen fra 2007 vil der blive gjort et første forsøg på at vurdere de potentielle  
fordele ved folkesundhedsprogrammet for  
EU-borgerne.
Se svaret til punkt 10, 14, 15, 19, 21, 40 og 
60c).
Udviklingen af egnede indikatorer og  
metoder til indsamling af data er en af  målsætningerne i det aspekt af folke-
sundhedsprogrammet, der vedrører sund-
hedsoplysning. Kommissionen mener, at  
fastlæggelsen af indikatorer for en effek-
tiv programovervågning i høj grad afhæn-
ger af, at der foreligger relevante data på  
projektniveau.
Der blev udviklet nye indikatorer i forbin-
delse med det foreløbige budgetforslag for 2009. Desuden har Kommissionen nedsat en arbejdsgruppe, som skal fortsætte fastlæg-
gelsen af indikatorer til anvendelse i forbin-
delse med den årlige politikstrategi og den 
årlige forvaltningsplan for 2010.
Se svarene til punkt 31 og 32.84. 
Kommissionen har udfoldet store bestræ-belser for præcist og detaljeret at fastslå  sine prioriteter i det årlige arbejdsprogram. Kommissionen er enig i, at der bør arbejdes 
yderligere på i det årlige arbejdsprogram at 
specificere en række prioritetsområder og  
potentielle indsatsområder, som er forene-lige med de disponible budgetbevillinger.Den endelige evaluering af folkesund-
hedsprogrammet (2003-2007) vil foreligge  i 2010 — når størsteparten af projekterne  vil være afsluttet — og den vil gøre det  muligt at drage generelle konklusioner om programmets kapacitet til at opfylde sine  målsætninger.
Se svarene til punkt 22, 25 og 27.
Anbefaling 1
Selv om Kommissionen har initiativretten,  
er det Europa-Parlamentet og Rådet, der  vedtager programafgørelsen, herunder de  målsætninger, der skal nås, og de budget-bevillinger, der stilles til rådighed for at  
opfylde målsætningerne.
Siden 2002 har Kommissionens lovgiv-
ningsforslag normalt været ledsaget af en  »forhåndsevaluering«, som analyserer de  
økonomiske, sociale og miljømæssige virk-
ninger af de politiske valgmuligheder.
Det er i denne forbindelse, Kommissionen  
har til hensigt at redegøre for programlogik-
ken i eventuelle programmer, der efterføl-
ger det nuværende folkesundhedsprogram 
(2008-2013).
Se svaret til punkt 15.
85. 
Det skal bemærkes, at når det gælder »sund-hedsdeterminanter«, er aktionsmulighederne store. Folkesundhedsprogrammet tog sigte 
på at afprøve forskellige strategier samtidig 
med, at man undgik overlapninger. 
Alle de kontrollerede projekter opfyldte alle 
udvælgelses- og tildelingskriterierne. Selv  om nogle projekter kan have omhandlet de samme spørgsmål, har de behandlet dem ud fra forskellige synsvinkler og med anven-
delse af forskellige metoder, hvilket har øget 
de opnåede resultaters rækkevidde.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?64
Kommissionen mener, at den omstændig-
hed, at projekterne var forskellige og dæk-kede forskellige aspekter af et givet område, 
viser, at bestræbelserne på at undgå over-
lapninger lykkedes.
Hvad angår komplementaritet mellem pro-
jekterne, har Kommissionen anmodet ansø-
gerne om at relatere deres projekter til  eksisterende projekter og bygge på allerede 
opnåede resultater. Dette er også blevet  
fastslået som et af kriterierne for tildeling  
af støtte.
Desuden skal Kommissionen henvise  
til, at den procedure med høring i Kom-
missionens tjenestegrene, som gene-
relt anvendes, også blev anvendt på  
folkesundhedsprogrammet.
Det vil blive lettere at sikre komplementaritet, 
når der er oprettet en omfattende database 
med oplysninger og projektovervågning.
Tilførslen af »europæisk merværdi« har altid 
været et nøglekriterium for udvælgelse og til-deling af støtte til folkesundhedsprojekter.
Se svarene til punkt 46, 51, 52, 53 og 56.86-87. 
Folkesundhedsprogrammet blev udformet  
i 1999-2000 og godkendt i 2002, dvs. i en  periode, hvor Kommissionens nuværende  
programmerings-, overvågnings- og eva-
lueringsmetoder endnu ikke var taget i  
anvendelse.
De projekter, Retten har revideret, blev  
udvalgt fra folkesundhedsprogrammets  startfase (2003-2007).Kommissionen skal bemærke, at det tog  
ansøgerne nogen tid at vænne sig til kravene om at give en mere præcis beskrivelse af  
målsætninger, aktiviteter og aktioner. Kom-
missionen mener dog, at situationen fortsat forbedres. Den »vejledning for ansøgere«,  som siden 2006 har været anvendt i forbin-
delse med forslagsindkaldelse, indeholder  
instrukser til ansøgerne om at anvende de  seneste generelt accepterede principper for 
projektforvaltning (herunder fastsættelse  
af målsætninger), når de udfærdiger deres  
ansøgning. Forhandlingsprocessen sikrer,  
at disse principper rent faktisk fastslås i  tilskudsaftalen, og projektmedarbejderne i PHEA, det nuværende EAHC, sørger for, at  de overholdes i projektets løbetid.
Se svarene til punkt 19 og 36.88. 
Kommissionen glæder sig over denne  
bekræftelse af den »europæiske merværdi« 
og af folkesundhedsprogrammets nytte-
værdi. Tilførslen af »europæisk merværdi«  
har altid været et nøglekriterium for tilde-ling af støtte til folkesundhedsprojekter.
Langt størstedelen af projekterne bestod af 
netværk, da et af tildelingskriterierne var  deltagelse af partnere fra forskellige euro-pæiske lande.
Se svaret til punkt 56 og 57.89. 
Kommissionen er enig i, at finansieringsmeka-nismerne under det første folkesundhedspro-gram (2003-2007) ikke var tilpasset ydelse af langsigtet finansiel støtte. Under det nuvæ-
rende folkesundhedsprogram (2008-2013)  
er der andre og mere egnede værktøjer og 
finansieringsmekanismer til rådighed, spe-
cielt driftstilskud og finansiering af fælles  
aktioner. Normalt er de nationale finansie-ringskilder kun til rådighed for de nationale 
komponenter af netværksaktiviteter mellem 
medlemsstater. Dette er grunden til, at der 
er behov for et europæisk folkesundhedspro-
gram til finansiering af sådanne aktiviteter, 
som klart er af interesse for EU som helhed.
Se svarene til punkt 46, 56 og 64.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?65
90. 
Kommissionen er enig i, at partnerskaberne 
generelt fungerede godt. Den glæder sig  især over projektkoordinatorernes positive 
vurdering af de store netværk, som tager  
sigte på at udveksle viden og ekspertise på EU-plan.
I løbet af den periode, Retten har revideret, 
har Kommissionen givet formel feedback  til deltagerne sag for sag i forbindelse med 
midtvejsrapporten og den endelige rapport, 
hvad angår både operationelle og finansielle 
aspekter. Kommissionen mener, at siden  
etableringen af PHEA, det nuværende EAHC, er projektovervågningen blevet yderligere 
forbedret.
Medlemsstaterne får officiel meddelelse  
om listen over udvalgte projekter, efter  
at forslagene er blevet evalueret af deres  
repræsentanter i udvalget for folkesund-hedsprogrammet. Denne liste bliver formelt 
gennemgået af programudvalget, inden den 
forelægges Europa-Parlamentet til under-
søgelse og senere Kommissionen til formel 
godkendelse. 
Kommissionen har til hensigt at gennemføre 
Rettens anbefaling om at styrke aktiviteterne vedrørende formidling af projekter finansie-ret under folkesundhedsprogrammet.
Se svarene til punkt 33, 51, 69, 70 og 78.
Anbefaling 2
Svar til den første underanbefaling
Midtvejsevalueringen af folkesundhedspro-grammet (2003-2007), som blev foretaget  i 2007, identificerede nogle områder, som  kunne forbedres, herunder den af Retten  anbefalede kortlægning i forbindelse med  det nuværende folkesundhedsprogram  (2008-2013).
Se svaret til punkt 51.Kommissionen har til hensigt at foretage  
en sådan kortlægning årligt i forbindelse  med det nuværende folkesundhedsprogram 
(2008-2013). Den vil supplere de kortlægnin-
ger, der blev foretaget i 2007 og 2008 for  projekter under folkesundhedsprogrammet for 2003-2007.
Svar til den anden underanbefaling
Kommissionen er enig i, at der bør arbejdes yderligere på i det årlige arbejdsprogram at specificere en række prioritetsområder og  potentielle indsatsområder, som er forene-lige med de disponible budgetbevillinger.
Se svaret til punkt 27.Svar til den tredje underanbefaling
Siden etableringen af PHEA, det nuværende 
EAHC, er projektovervågningen blevet yder-
ligere forbedret. De nye finansieringsmu-ligheder for netværk vil konsekvent blive  
udnyttet.
Se svarene til punkt 33 og 46.
Samlet konklusion
91. 
Kommissionen er enig i, at man med et større budget ville have kunnet opnå flere resul-tater, men gennemførelsen af folkesund-
hedsprogrammet for 2003-2007 afspejler  de budgetmidler, der var tildelt af Europa-
Parlamentet og Rådet, samt de af begge  
institutioner godkendte prioriteter og  
målsætninger.
92. 
Effekten på borgernes sundhed af et hvilket som helst sundhedsfremmende initiativ kan kun vurderes gennem ændringer i borger-nes adfærd, hvilket igen kun kan vurderes  på længere sigt. Kommissionen mener, at det nuværende og de tidligere folkesundheds-programmer har bidraget væsentligt til at  fremme en moderne og samarbejdsbetonet folkesundhedspolitik på EU-plan.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?66
Anbefaling 3
Svar til den første underanbefaling
Gennem folkesundhedsprogrammet har  
Kommissionen kunnet iværksætte foranstalt-
ninger inden for en række af folkesundhe-dens nøgleområder, som har underbygget  og støttet udviklingen af politikker. Dette  
gennemføres under hensyntagen til de bud-
getmidler, der er til rådighed, og til andre  eksisterende samarbejdsmekanismer (f.eks. 
»den åbne koordineringsmetode«), som, selv 
om de letter samarbejdet og udvekslingen af 
oplysninger mellem interessenter i Europa 
som helhed, ikke indebærer den nødvendige finansiering til etablering og vedligehol-
delse af netværk.
Svar til den anden underanbefaling
Kommissionen mener, at den bedste anled-
ning til at revidere det nuværende sund-
hedsprogram vil være, når resultaterne af  folkesundhedsprogrammet for 2003-2007  
foreligger i 2010.
Hvad angår eventuelle opfølgningsprogram-
mer til det nuværende folkesundhedsprogram (2008-2013) efter 2014, vil Kommissionen  
i overensstemmelse med sine procedurer  foretage en »forhåndsevaluering«, hvor de forskellige politiske valg og deres respektive resultater vil blive vurderet.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 2/2009 — Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundhede n?67
Den Europæiske Revisionsret
Særberetning nr. 2/2009
Den Europæiske Unions folkesundhedsprogram (2003-2007): et effektivt redskab til at forbedre sundheden?
Luxembourg: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer2009 — 66 s. — 21 x 29,7 cmISBN 978-92-9207-223-0

Hvordan får man fat i publikationer fra EU
Publikationer til salg:
• Via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)• Hos boghandleren; oplys titel, forlag og/eller ISBN-nummer•  Ved at kontakte et af vores salgssteder direkte. Adresser, telefonnumre osv. 
fi ndes på følgende webadresse: http://bookshop.europa.eu, eller send en fax til 
+352 2929-42758 med anmodning om kontaktoplysninger.
Gratis publikationer:• Via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)•  Hos Europa-Kommissionens repræsentationer eller delegationer. Adresser, 
telefonnumre osv. fi  ndes på følgende webadresse: http://ec.europa.eu, eller send 
en fax til +352 2929-42758 med anmodning om kontaktoplysninger.
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET ANALYSERER I DENNE BERETNING 
DEN EUROPÆISKE UNIONS FOLKESUNDHEDSPROGRAM FOR 2003-
2007. MÅLET MED RET TENS REVISION VAR AT FÅ SVAR PÅ, OM 
MAN HAVDE SKABT DE NØDVENDIGE FORUDSÆTNINGER FOR, 
AT DE PROJEKTER, DER BLEV FINANSIERET OVER EU-BUDGETTET, KUNNE SUPPLERE MEDLEMSSTATERNES FORANSTALTNINGER  TIL BESKYTTELSE OG FORBEDRING AF FOLKESUNDHEDEN.  RETTEN DRAGER KONKLUSIONER OG GIVER ANBEFALINGER OM PROGRAMUDFORMNING, GENNEMFØRELSE OG FORVALTNING.  PÅ BAGGRUND AF SINE REVISIONSRESULTATER SÆTTER RETTEN SPØRGSMÅLSTEGN VED NYTTEN AF VISSE KOMPONENTER I DE EUROPÆISKE FOLKESUNDHEDSPROGRAMMER, OG DEN OPFORDRER KOMMISSIONEN OG MEDLEMSSTATERNE TIL AT TAGE TILGANGEN TIL 
EU-FINANSIERING PÅ FOLKESUNDHEDSOMRÅDET OP TIL FORNYET 
OVERVEJELSE.
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRETQJ-AB-09-002-DA-C
ISBN 978-92-9207-223-0