Betalingsbalancestøtte indrømmes fra sag til sag af Rådet, som træffer afgørelse med kvalificeret flertal. De potentielle modtagere er medlemsstater uden for euroområdet med alvorlige betalingsbalanceproblemer. Støtten tjener til at mindske de modtagende medlemsstaters eksterne finansieringsvanskeligheder og genskabe en holdbar betalingsbalancesituation. Den frigives efter opfyldelse af de økonomisk-politiske betingelser, som Rådet vedtager efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg om et udkast til tilpasningsprogram, og som aftales mellem Kommissionen og den støttemodtagende medlemsstat i et aftalememorandum forud for låneaftalens indgåelse. Overholdelsen af foranstaltningerne i tilpasningsprogrammet kontrolleres regelmæssigt og er en forudsætning for udbetalingen af yderligere rater. De krævede midler tilvejebringes af Kommissionen på kapitalmarkederne på vegne af Den Europæiske Union.

Betalingsbalancestøtte i henhold til artikel 143 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (forordningen om betalingsbalancestøtte) tager form af mellemfristede lån ydet af Unionen. Støtten ydes normalt sammen med finansiering fra Den Internationale Valutafond (IMF) og andre multilaterale långivere, som f.eks. Den Europæiske Investeringsbank (EIB), Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) eller Verdensbanken.

Den finansielle støtte til tredjelande og medlemsstater i form af bilaterale lån, der finansieres via kapitalmarkederne med en garanti over EU's budget, ydes af Kommissionen i henhold til forskellige retsakter fra Rådet eller fra Rådet og Europa-Parlamentet, som afhænger af de mål, der forfølges. Kommissionen og den højtstående repræsentant sikrer med bistand fra EEAS, at der er sammenhæng mellem den finansielle støtte til tredjelande og de overordnede mål for EU's optræden udadtil.

På baggrund af de forventede ændringer af finansforordningen vil oplysninger om låntagnings- og långivningsaktiviteter fremover blive integreret i den finansielle regnskabspakke, der er fastlagt i den reviderede finansforordning. For at undgå dobbeltarbejde bør denne særskilte beretning om låntagnings- og långivning herefter ophøre.

2.2.Den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme

Med Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 oprettedes den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme (EFSM) på basis af artikel 122, stk. 2, i TEUF. EFSM er fuldt ud understøttet af EU-budgettet og har en samlet udlånskapacitet på op til 60 mia. EUR.

EFSM blev taget i anvendelse i 2011 til fordel for Irland og Portugal med lånetilsagn på op til henholdsvis 22,5 mia. EUR og 26 mia. EUR.

I 2013 blev der truffet afgørelse om at forlænge den maksimale gennemsnitlige løbetid for de udbetalte lån fra 12,5 år til 19,5 år for begge medlemsstater. EFSM-modtagere kan anmode om forlængelse og refinansiering af alle EFSM-lån, forudsat at den gennemsnitlige løbetid for udbetalte lån (at regne fra første udbetaling) ikke overstiger 19,5 år.

I denne forbindelse blev der modtaget en anmodning om at forlænge EFSM-lånet på 4,75 mia. EUR, der blev udbetalt til Portugal i 2011, og som forfaldt den 3. juni 2016. Lånet blev refinansieret i tre transaktioner med løbetider indtil 2023 (1,5 mia. EUR), 2031 (2,25 mia. EUR) og 2036 (1 mia. EUR). Efter forlængelsen af løbetiden er den vægtede gennemsnitlige levetid af EFSM-lån til Portugal nu 14,9 år.

EFSM's samlede udestående udgjorde 46,8 mia. EUR ved udgangen af 2016 (Irland: 22,5 mia. EUR, Portugal: 24,3 mia. EUR).

2.3.Makrofinansiel bistand

Makrofinansiel bistand er udformet med henblik på at dække usædvanlige behov for ekstern finansiering i lande, som geografisk, økonomisk og politisk befinder sig tæt på EU. Formålet hermed er at genoprette den makroøkonomiske og finansielle stabilitet i kandidatlandene og potentielle kandidatlande og i EU's nabolande (og i særlige tilfælde andre tredjelande), samtidig med at der tilskyndes til at gennemføre makroøkonomiske reformer og strukturreformer. Makrofinansiel bistand ydes som en ekstraordinær og midlertidig foranstaltning, udbetales i rater og ledsages af strenge økonomisk-politiske betingelser. Makrofinansiel bistand supplerer og er betinget af IMF's tilpasningsprogrammer. Makrofinansiel bistand kan ydes i form af lån og/eller under visse omstændigheder gavebistand.

Hvis et modtagerland ikke opfylder sine tilbagebetalingsforpligtelser, kan Kommissionen tage garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande i anvendelse for at sikre tilbagebetalingen af Kommissionens tilsvarende låntagning.

Den anden og sidste tranche på 10 mio. EUR af det lån på 15 mio. EUR, der blev ydet til Den Kirgisiske Republik , blev udbetalt i April 2016.

Den 6. juli 2016 besluttede Europa-Parlamentet og Rådet at yde supplerende makrofinansiel bistand til Tunesien på højst 500 mio. EUR i form af lån (tre trancher på 200, 150 og 150 mio. EUR).

Den 14. december 2016 besluttede Europa-Parlamentet og Rådet at yde yderligere makroøkonomisk bistand til Det Hashemitiske Kongerige Jordan på højst 200 mio. EUR i form af lån (i to trancher af 100 mio. EUR).

Der blev modtaget tilbagebetaling på i alt 70 mio. EUR fra de støttemodtagende lande (Bosnien-Hercegovina 4 mio. EUR, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien 10 mio. EUR, Montenegro 1,34 mio. EUR og Serbien 54,66 mio. EUR).

Det udestående beløb i makrofinansielle bistandslån steg fra 3 006,6 mio. EUR til 2 946,6 mio. EUR mellem den 31. december 2015 og den 31. december 2016. Lån til Ukraine udgør 75 % af det samlede udestående beløb i makrofinansielle bistandslån.

2.4.Euratom-faciliteten

Euratoms lånefacilitet kan anvendes til at finansiere projekter i medlemsstaterne (Rådets afgørelse 77/270/Euratom) eller i visse tredjelande (Rådets afgørelse 94/179/Euratom).

I 1990 fastsatte Rådet en lånegrænse på 4 mia. EUR, hvoraf 3,7 mia. EUR er afsat, og 3,4 mia. EUR allerede er udbetalt. I henhold til Rådets afgørelse om låneloftet (77/271/Euratom som ændret) skal Kommissionen underrette Rådet, når de gennemførte transaktioner beløber sig til 3,8 mia. EUR og, hvis det er relevant, foreslå et nyt låneloft.

I 2013 vedtog Kommissionen afgørelse C(2013) 3496 om at yde et Euratom-lån på op til 300 mio. EUR i støtte til Ukraines program for sikkerhedsmæssige forbedringer af kernekraftenheder. Låneaftalen blev undertegnet den 7. august 2013. I marts 2013 blev et parallelt lån på 300 mio. EUR undertegnet af EBRD.

Den 27. maj 2015 blev der vedtaget en afgørelse om lånoptagelse for en første tranche på 100 mio. EUR, men på grund af forsinkelser i gennemførelsesprocessen er der ikke foretaget nogen udbetalinger før udgangen af 2016. Den første lånetranche på 50 mio. EUR blev udbetalt i maj 2017.

De tilbagebetalte beløb bestod af 22,62 mio. EUR fra Bulgarien, 19 mio. EUR fra Rumænien, og hvad der svarer til 7,1 mio. EUR fra Ukraine.