DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/86

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen: Høringsdokument om statsstøtte til innovation

KOM(2005) 436 endelig

(2006/C 65/16)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 21. september 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: Meddelelse fra Kommissionen — Høringsdokument om statsstøtte til innovation

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium henviste det forberedende arbejde til Den Faglige sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug.

På grund af sagens hastende karakter besluttede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 422. plenarforsamling den 14. december 2005 at overdrage det forberedende arbejde til Antonello Pezzini som hovedordfører, og vedtog følgende udtalelse med 80 stemmer for og 2 hverken for eller imod:

1. Resumé og anbefalinger

1.1 EØSU ser positivt på det høringsdokument om statsstøtte til innovation, hvormed Kommissionen agter at udarbejde en klar retsramme samt fastlægge kriterier for tildeling af en mere målrettet støtte og derigennem nå frem til en forenkling af lovgivningen.

1.1.1 EØSU er bevidst om, at Kommissionens dokument for første gang tager hul på en dybtgående debat om nogle højaktuelle spørgsmål: — Hvad forstår vi ved innovation? — Hvor går grænsen mellem innovationsfasen, hvor der kan modtages støtte, og markedsføringsfasen? — Hvilke tiltag er hensigtsmæssige med henblik på at give SMV mulighed for at overskride de kendte grænser, der hæmmer deres vækst? — Hvordan opfører vores vigtigste partnere sig mht. innovation i den nuværende globaliseringsproces, og hvilke grænser har vi pålagt os selv ved at overholde WTO-reglerne?

1.2 Svarene på disse spørgsmål vil have konsekvenser for den nye retsramme, som Kommissionen vil foreslå, og som medlemsstaterne skal enes om at overholde for at slå bro mellem på den ene side udvikling og fremskridt og på den anden side overholdelse af reglerne, specielt konkurrencereglerne.

1.3 Europas utilstrækkelige konkurrenceevne skyldes i vid udstrækning en lav innovationsgrad, som ofte hænger sammen med markedssvigt. I disse tilfælde kan statsstøtten bidrage til at opmuntre markedsaktørerne selv til at investere mere i produkt- og procesinnovation (1).

1.4 Alternativet til innovation er kulturel og økonomisk tilbagegang i EU. Det er EØSU helt bevidst om, og det kæmper via sine medlemmers deltagelse i det organiserede civilsamfunds forskellige sektorer for at opnå (bl.a. via en hensigtsmæssig anvendelse af statsstøtte): — at markedets eksterne virkninger overvindes eller målrettes, — at iværksætterånden fremmes, — at der på de forskellige områder indkredses nogle hensigtsmæssige tiltag for at hjælpe eller bringe mere innovation ind i mikrovirksomhederne og de små og mellemstore virksomheder, — at iværksætterne og operatørerne på socialområdet hjælpes til at forstå og til at anvende de løbende innovationer, der foregår i forbindelse med markedernes globalisering, — at der udvikles eksempler på privatretlig håndhævelse, som fremmer overholdelsen af og den fulde gennemførelse af lovbestemmelserne (2), — at der udvikles en konkret gennemførelse af Det Europæiske Forskningsrum ved hjælp af en koordineret indsats fra teknologipolernes og de højere læreranstalters side med det formål at udbrede og konkretisere forskningsresultaterne (3), — at der satses både midler og ressourcer på grundlæggende og løbende uddannelse for at tilpasse de professionelle kvalifikationer til markedsefterspørgslen, der hele tiden ændrer sig. Dette skal ske for at hjælpe samfundet til at forstå de løbende forandringer og for at udbrede og konsolidere principperne om virksomhedernes sociale ansvar (4).

1.5 Kommissionen har hidtil ikke lanceret særregler om statsstøtte til innovation. Den har med udgangspunkt i traktatens artikel 87 og 88 taget hensyn til innovation i forbindelse med andre støttetyper: regionalstøtte, støtte til uddannelse, støttetiltag vedrørende investeringskapital, støtte til beskæftigelse, tiltag til fordel for SMV.

1.5.1 Innovation indgik på sin vis i bestemmelserne om statsstøtte til forskning og udvikling (5), som er blevet forlænget fra den 30. juni 2002 til 31.12.2005 (6).

1.6 Mange af de spørgsmål, Kommissionen rejser, har EØSU allerede udtalt sig om i tidligere udtalelser, der er vedtaget enstemmigt eller med et stort flertal: — tilladelse til passende statsstøtte for at afhjælpe markedssvigt, — indgreb for at kompensere for begrænsninger pga. eksterne virkninger, — fastlæggelse af fælles kriterier med henblik på at udarbejde kriterier for forudgående vurderinger, specielt på SMV-området, — innovationsprocesser skal ses som værende vigtige — ikke alene på det teknologiske område, men også på områderne tjenesteydelser, handel og administration, produkt- og procesinnovation, — afsættelse af større støttebeløb til samhørighedsregionerne og til områder med geografisk betingede vanskeligheder (bjergområder, øer og isolerede landområder), bl.a. ved hjælp af en korrekt anvendelse af regionalt baserede »skattefordele« (skattelempelser) (7). — udarbejdelse af og støtte til nye former for finansiel støtte til SMV, som f.eks. udvikling af mikrokreditter og støtte til driftslån, ud over lån med garanti i tilgodehavender og garantistillelse for mikrovirksomheder og små virksomheder, der har vanskeligheder med at få adgang til risikokapital pga. deres virksomhedsform, idet de normalt er personligt ejede virksomheder, — støtte til de organisationer, der med konsulentbistand og konkrete tiltag støtter mikrovirksomhederne og de små og mellemstore virksomheder i deres innovationsproces, — med hjælp fra bl.a. offentligt hold skabelse af nogle fagprofiler, som er eksperter inden for forskellige vidensområder, og som er i stand til at bistå mikrovirksomhederne og SMV til at slå ind på en innovativ kurs, — fremme af ekspertisecentre med offentlige og private investeringer og fremme af centrenes forbindelse med virksomhederne og »den akademiske verden«.

1.7 EØSU har allerede haft lejlighed til at understrege, at statsstøtte, der sigter mod at fremme investering i innovative projekter i SMV, også bør tage højde for virksomhedernes størrelsesmæssige udvikling og tage hensyn til: — støtten til de regionale og tværregionale innovationsnet, — fremme af politikken vedrørende industridistrikter og industrielle teknologiparker, — anvendelse af business angels og formidlere af tjenesteydelser, så som »venture technologists«, mæglere og patentrådgivere, — oprettelse af centre til overførsel af teknologi og venture-kapital, — uddannelse og ansættelse af teknisk kvalificeret arbejdskraft (8).

2. Begrundelse

2.1 Resumé af meddelelsen

2.1.1 Kommissionens sigte er at starte en debat, der fører til en forbedring af EU-reglerne vedrørende statsstøtte til innovationsprojekter.

2.1.2 Kommissionen foregriber og forklarer sin holdning til syv overordnede områder: — støtte til skabelse af innovative virksomheder og til deres vækst i den indledende fase, — anvendelse af risikokapital — betingelserne for under den gældende ordning at integrere den innovation, der tilføres forsknings- og udviklingsprojekterne, — støtte til SMV så de bliver i stand til at købe tjenesteydelser, som tilbydes af firmaer, der er specialister i innovationsformidling, — støtte til SMV så de kan få et samarbejde med forskere og højt kvalificerede ingeniører og få banet vej for et effektiv samspil med universiteter og de større virksomheder, — fremme og udvikling af ekspertisecentre, som er nyttige for virksomhederne og interessante for de private investorer.

2.1.3 På den betingelse at: — støtten tager sigte mod at afhjælpe en specifik mangel ved markedet, — støtten er det mest hensigtsmæssige middel, — støtten ansporer modtagerne til skabe fornyelse, og at dens størrelse står i rimeligt forhold til det forfulgte mål, — konkurrenceforvridningen er begrænset.

2.2 Den nuværende situation

2.2.1 EØSU har i sine foregående udtalelser altid understreget, at det er vigtigt at have kontrol over statsstøtten, så man inden for EU i praksis kan gennemføre: — en konkurrencepolitik, der fører til, at de forskellige medlemsstaters økonomier konvergerer, — en iværksætterånd, der fremmer innovation og iværksætterkultur, — en samhørighedspolitik, der er opmærksom på og lydhør over for de dårligere stillede regioner, — en bæredygtig udvikling, som tager hensyn til behovet for at forbedre arbejdsbetingelserne, virksomhederne og miljøet.

2.2.2 På den ene side er konkurrencepolitikken (9) måske nok afgørende for, at det indre marked kan fungere korrekt, så markedet kan udvikle sig uden at være begrænset af diskriminerende bestemmelser, men på den anden side kan det vise sig at være hensigtsmæssigt og nødvendigt, at staten griber ind for at kompensere for markedsbegrænsninger og -svigt.

2.2.2.1 Også Lissabon-strategien, som blev revideret og beriget med en ny pragmatisme i foråret 2005 (10), opfordrer til at udvise særlig opmærksomhed omkring: — markedssvigt, — økonomisk og social samhørighed, — bæredygtig udvikling, — innovation.

2.2.3 Statsstøtten er i de senere år faldet lidt (11), og den har først og fremmest taget sigte mod horisontale mål. I 2003 udgjorde den horisontale støtte 79 % af al støtte: heraf gik 14 % til forskning og udvikling (12). Det blev også taget til efterretning på det europæiske råd i marts 2005, hvor man gentog, at der er behov for at gøre nogle passende undtagelser, i det omfang det er nødvendigt for at kompensere for markedssvigt.

2.2.3.1 Europa-Parlamentet har i sin betænkning om »Styrkelse af den europæiske konkurrenceevne: Konsekvenser af de industrielle ændringer for politikken vedrørende små og mellemstore virksomheder og disses rolle« (13) ligeledes udtrykt tilfredshed med det overordnede fald i statsstøtten, og det gentager, at støtte til forskning, udvikling, uddannelse og konsulentbistand til mindre virksomheder er nyttig.

2.2.4 I forbindelse med reformen af statsstøtteordningen (14), som EØSU (15) også har udtalt sig om, gentager Europa-Parlamentet, at det er nødvendigt at udarbejde en klar aktionsplan for reform af statsstøtte til innovation, her forstået i den bredeste forstand og ikke kun begrænset til de teknologiske aspekter (16), som er i stand til at fungere horisontalt på alle områder, der kan bidrage i væsentligt omfang til Lissabon-strategien, inklusive handels- og tjenesteydelsessektoren.

2.2.5 EØSU understreger det faktum, at Kommissionen i 2004 fremlagde flere forskellige strukturerede forslag til en overordnet reform af statsstøtten, som tager hensyn til markedssvigt. Disse forslag, som EØSU har hilst velkommen, er ved at blive virkeliggjort takket være de omtalte meddelelser.

2.2.6 På den anden side er EØSU helt bevidst om, at der er tale om et meget dynamisk område, fordi det er underkastet ændringer af politisk, social, økonomisk og juridisk karakter og den tiltagende globalisering af markederne. Der er derfor behov for jævnligt at foretage hensigtsmæssige tilpasninger (17) og samtidig bevare den juridiske referencerammes klarhed og gennemsigtighed.

2.2.7 I forbindelse med markedsglobaliseringen bør der rettes særlig opmærksomhed dels mod WTO's multilaterale referenceramme dels Europas vigtigste handelspartneres referencerammer.

2.2.8 I USA udbetaler The United States Small Business Administration (SBA) forskellige former for innovationsstøtte til SMV via et vist antal offentlige føderale programmer, og dertil kommer dels støtte fra de føderale stater dels det føderale initiativ, Small Business Innovation Researche Program — SBIR.

2.2.8.1 SBA råder over en række programmer: — Basic Loan Program med garantier (op til 75 %) for lån på op til 2 mio. USD pr. firma, — SBA Investment Program vedrørende investeringer i »Angels Capital« og venture kapital, — Certified Development Company »504« Loan Program med støtte til innovation og modernisering i form af lån på op til 4 mio. USD, — Microloan Program med kortfristede lån på op til 35.000 USD, via mæglere, — Prequalification Loan Program med lån på op til 250.000 USD, igen via mæglere, — Export Working Capital Program med garanti op til 90 % og lån på op til 1,5 mio. USD, — SBA Express med lån på op til 350 000 USD og garanti op til 50 %, — SBA Community Express med lån på op til 250 000 USD og garanti op til 75 %, — SBA Secondary Market Program og SBA Asset Sales Program for at lette adgangen til aktiemarkedet, — SBA Women's Network for Entrepeneurial Training Initiative for kvindelige iværksættere.

2.2.8.2 SBIR-programmet, som vedrører statsstøtte til innovation og forskning i mindre virksomheder, kan give startkapital til gennemførlighedsundersøgelser på op til 100 000 dollars i første fase; tilskud på op til 750 000 dollars til udvikling af prototyper i anden fase; i tredje fase gives ikke SBIR-midler, her interagerer søgemekanismer efter offentlige og private midler til afsætningsfasen.

2.2.9 Nylige anbefalinger fra EURAB, Kommissionens rådgivende organ, der forener den europæiske akademiske verden med det europæiske erhvervsliv, har støttet behovet for en lignende ordning på både EU-niveau og medlemsstatsniveau som supplement til foranstaltninger under rammeprogrammet for forskning, teknologisk udvikling og demonstration med en understregning af, at »det kan kræve en ændring af reglerne for statsstøtte« (18).

2.2.10 I Japan giver agenturet for små og mellemstore virksomheder forskellige former for offentlig støtte til innovation såsom: — »Start up«-programmet, som afholder en del af omkostningerne ved den konkrete gennemførelse af forskning og udvikling, teknologisk evaluering, erhvervelse af patenter (reduktion på 50 % af udgifter til registrering og fornyelse for 3 år), — forsknings- og udviklingsprogrammet for innovative teknologier, — programmet for lokal revitalisering af forskning og udvikling, — programmet til fremme af samarbejdet mellem erhvervsliv, den akademiske verden, offentlige myndigheder og beslutningstagere, — Small Business Innovation Research System-programmet, det japanske SBIR program, der sigter mod at sætte skub i udviklingen af små og mellemstore virksomheders teknologiske kapacitet, tilvejebringe offentlig støtte til deres innovative aktiviteter og finansiere markedsføringen af forskningsresultater, — programmet, der med offentlige midler, støtter introduktion og udvikling af informationsteknologi i virksomheder, — støtteprogrammet »Subsidies for SMEs Business Innovation«, — støtteprogrammet »Subsidies for Strengthening SMEs Business Resource«, — programmet om fritagelse for kreditgarantier, — foranstaltninger for sænkning af renten på kreditter gennem finansieringsinstitutterne Japan Finance Corporation for Small and Medium Enterprise (JASME), National Life Finance Corporation (NLFC) og Shoko Chukin Bank, — planen for skattebegunstigelse af smv'er, — et investeringsprogram på indtil 300.000 yen fra »Small and Medium Business Investment and Consultation Companies«, — incitamentsprogrammet i henhold til loven om »Promotion of Improvement of Employment Management in Small and Medium sized Enterprises for Securing Manpower and Creating Quality Jobs«.

2.2.11 I planen for WTO's multilaterale aftaler defineres begrebet »specifik statsstøtte« som støtte, der kun kan gives til én virksomhed, ét erhverv eller en gruppe af erhverv i en stat, der yder støtte. WTO's regler gælder kun for denne støtte, med undtagelse af landbrugssektoren, og der er fastlagt to kategorier: ulovlig støtte og aktiverbar støtte.

2.2.12 Ulovlig støtte, er støtte som sigter på at fremme eksporten eller fremme nationale varer i forhold til importerede varer og derved forvrider den internationale handel og hindrer andre landes handel. Denne type støtte vurderes af WTO efter hasteprocedure med henblik på fjernelse af støtteforanstaltningen eller indførelse af toldmæssige modforanstaltninger, som det eller de skadelidte lande kan anvende.

2.2.13 Hvad angår aktiverbar støtte, skal det land, der indgiver klage vedrørende en støtteforanstaltning, der er blevet aktiveret i et andet land, bevise, at støtten har haft en skadelig virkning på dets legitime interesser på grundlag af tre »skadestyper« (19). Hvis dette ikke kan påvises, tillades den statslige støtteforanstaltning. Når Tvistbilæggelsesorganet har bevist og anerkendt, at der foreligger en skade, skal landet, der har aktiveret støtten, fjerne den, og hvis dette ikke sker, har det skadelidte land mulighed for at pålægge udligningstold.

2.3 Generelle bemærkninger

2.3.1 EØSU ser positivt på Kommissionens forslag om at indkredse forbindelsen — som kan forbedres — mellem statsstøtte og innovation i EU. Det er klart, at EU's utilstrækkelige konkurrenceevne i forhold til andre dele af verden i stor grad hænger sammen med en svag innovationsproces, som globaliseringsprocesserne kun forstærker.

2.3.1.1 EØSU glæder sig også over, at den problemstilling, som knytter statsstøtte sammen med innovation, er genstand for en offentlig høring, der gør det muligt at inddrage de direkte berørte aktørers synspunkter vedrørende dette vanskelige emne.

2.3.1.2 De nødvendige forudsætninger, som anføres i meddelelsen, er brede, udmærket formulerede og dækker størstedelen af problemstillingerne, som handler om markedssvigt og muligheden for forenkling af procedurerne. Den korte tid, der er til rådighed, og den manglende debat i studiegrupperne gør det ikke muligt for ordføreren at gå i dybden med de enkelte spørgsmål og afgive begrundede svar til hver enkelt.

2.3.2 Udvalget er bevidst om, at statsstøtte til innovation ikke i sig selv løser problemet med EU's konkurrenceevne. Mange forskellige EU-dokumenter og EØSU-udtalelser har påvist, hvad det er, der begrænser EU's tiltag: — utilstrækkeligt innovationsniveau, ikke kun på det teknologiske område, — utilstrækkelige fælles regler og tiltag, — svage finansielle markeder, som stadig er for opsplittede, — for lav beskæftigelsesfrekvens, — produktmarkedernes dårlige virkemåde, — utilstrækkelig politisk samordning, — vanskelig adgang til markedstjenester, — utilstrækkelig støtte til nye produktioner eller produktsammensætninger, der kan skabe merværdi og kvalitetsjob og sikre EU en konkurrencefordel. (20)

2.3.3 Det har ført til en vis juridisk usikkerhed, som man kun kan få bugt med gennem en omhyggelig undersøgelse af begrænsninger og potentielle fordele ved statsstøtte inden for denne sektor.

2.3.4 Alle aspekter af produkt- og procesinnovation (21) har i sidste ende en indvirkning på markedet og kan derved påvirke aktiviteter, som i mærkbar grad kan have en indvirkning på konkurrence og handel.

2.3.5 For at kunne godkende på forhånd er det derfor nødvendigt at kunne fastlægge en specifik og gennemsigtig referenceramme, der er vedtaget i enighed og i en proaktiv partnerskabs- og samarbejdsånd mellem Kommissionen og medlemsstaterne.

2.3.6 Definition på innovation og innovationsprocessen

2.3.6.1 EØSU er bevidst om, at definitionen på innovation, som i sin tid blev formuleret i grønbogen, bør opdateres i lyset af de forandringer, der er sket i de forløbne ti år. På den anden side er det også nødvendigt med en uddybning af de faser, som forløber mellem innovationsprocesser og grænsen for, hvornår afsætningsfasen indledes. Det er nødvendigt for ikke at skabe en forvridning af konkurrencereglerne.

2.3.6.2 Der var en gang, hvor samfundsudviklingen gik for langsomt til, at man kunne opfatte den i løbet af et helt liv. I dag går den så hurtigt, at den er vanskelig at forstå. Samfundet som helhed, men især virksomheder, myndigheder og tjenesteydelser gennemlever i øjeblikket en lang række forandringer, som har en tendens til at bringe forvirring i den erhvervede viden.

2.3.6.3 Innovation bliver derved en social proces, hvorigennem de mennesker, myndigheder og organer, der sidder inde med mest viden, fordi det er deres opgave at udforske den, bistår »de andre« med at drage de rette konklusioner og overføre dem til deres erhvervsmæssige virkefelt og almenmenneskelige relationer.

2.3.6.4 Hvis utopia er et projekt, der skal realiseres i fremtiden, er innovation virkeliggørelse af utopier (22).

2.3.6.5 Efter grønbogen har Kommissionen præcist defineret innovation som »vellykket produktion, integrering og udnyttelse af en nyskabelse på det økonomiske og det sociale område« (23).

2.3.6.6 Innovation er en kompleks proces. Sideløbende med udvikling af forskningsaktiviteter og bedre anvendelse af teknologi, er der mange andre og undertiden skiftende faktorer og forhold, der er med til at skabe innovation, heriblandt: — en innovationsorienteret virksomhedskultur, — netværket af forbindelser og samspillet med andre virksomheder, organisationer og offentlige organer, der er vigtige for skabelse og spredning af viden og innovation, — referencerammen af love og administrative regler, især i forbindelse med intellektuel ejendomsret, — adgang til kapitalmarkedet, navnlig hvad angår risikovillig kapital og opstartsfasen, — uddannelses- og erhvervsuddannelsestjenester og forbindelser mellem den akademiske og videnskabelige verden og erhvervslivet, — støttestrukturer (såsom »væksthuse«, distriktsnetværk, industri- og teknologiparker) og innovationsformidling.

2.3.6.7 EØSU har tidligere haft lejlighed til at understrege, at innovation er en social proces, (24) som er baseret på forskning, finder sted i et system med konkurrence og vinder frem, når der eksisterer en udbredt positiv holdning til forandring og risiko. Resultatet viser sig i form af større konkurrenceevne, større samhørighed og større social og økonomisk velfærd.

2.3.6.8 For at kunne basere sig på objektive kriterier, opfordrer EØSU Kommissionen til, med hjælp fra civilsamfundets repræsentative organisationer og Eurostats koordinering, at specificere mere nøjagtigt, hvilke produktions- og serviceaktiviteter der i øjeblikket kan defineres som innovative. Det ville være yderst nyttigt med retningslinjer for denne komplekse og foranderlige sektor.

2.3.6.9 Støtte til innovation (ifølge grønbogens definition (25)). EØSU mener, som det tidligere har givet udtryk for (26), at den eksisterende ramme bør udvides til at omfatte nye typer af støtte, som ikke er omfattet af de nuværende retningslinjer, og at der bør opstilles yderligere forenelighedskriterier, som indrømmer medlemsstaterne bredere råderum med hensyn til at gribe ind uden notifikationsforpligtelse.

2.3.6.10 Meddelelsen lægger vægt på små og mellemstore virksomheders særlige behov, som gentagne gange er understreget i Europa-Parlamentets, Rådets, EØSU's samt Kommissionens egne dokumenter. EØSU er også overbevist om, at en konkret tilskyndelse til konkurrenceevne navnlig kan komme fra innovative, konkrete og målrettede tiltag, der sigter på mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder.

2.3.6.11 Hvad angår innovationsprocesserne, er det i både små og store virksomheder nødvendigt med hele personalets tilslutning og et engagement på de forskellige niveauer. Det forudsætter et miljø, som er åbent for samarbejde, og hvis tilskyndelsen til at prøve noget nyt modtages med interesse. Forudsætningen for at opnå dette er videreuddannelse.

2.3.6.12 Efter EØSU's mening må alle medlemsstater udfolde større bestræbelser på at gøre naturvidenskaben mere forståelig og få flere unge til at interessere sig for området (27). TV-programmer kunne også i høj grad være med til at styrke innovationskulturen (28). Evnen til at kommunikere kan gennem undervisning, også via fjernsynet, styrkes med henblik på at kunne informere bedre og dermed blive innovativ og konkurrenceminded. Information, der er målrettet og udtrykt i et forståeligt sprog, bidrager til at skabe større bevidsthed omkring videnskab og til at skabe innovation.

Bruxelles, den 14. december 2005 Anne-Marie SIGMUND Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) I 2003 lå de højteknologiske produkters eksportandel for EU-25 på 17,8 %, for Japan på 22,7 % og for USA på 26,9 % (Kilde: Eurostat, Forskning og teknologi 8/2005).

(2) Se INT. 268, punkt 6.2.

(3) Målet er at overvinde »det europæiske paradoks«: Vi er førende på forskningsområdet, men dårlige til at udnytte forskningsresultaterne kommercielt.

(4) Se. grønbogen om virksomhedernes sociale ansvar.

(5) EFT C 45 af 17.2.1996 ændret med EFT C 48 af 13.2.1998.

(6) EFT C 111 af 8.5.2002.

(7) Se finansieringsteknik og kredittens sociale funktion.

(8) Se INT. 268.

(9) Traktaten, afsnit VI, 2. afd.: De fælles regler om konkurrence, fiskale spørgsmål og indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne.

(10) KOM(2005) 24 endelig af 22.2.2005»Medlemsstaterne bør reducere og omdirigere statsstøtte for at løse problemerne i sektorer med et højt vækstpotentiale samt stimulere innovation.«

(11) I perioden 1999/2001 udgjorde de 0,61 % af EU's BNP. I perioden 2001/2003 0,59 %. KOM(2005) 147 endelig af 20.4.2005.

(12) Kilde KOM(2005) 147 endelig af 20.4.2005, tabel 7: 23 % til miljø og energibesparelse; 21 % til regionaludvikling; 13 % til SMV; 3 % til uddannelse; 3 % til beskæftigelse; 2 % til kultur og bevarelse af kulturarv.

(13) Betænkning fra Europa-Parlamentet EP_6TA(2005)0230 (Betænkning EP A6-0148/2005 af 12.5.05, Punkt 36).

(14) KOM(2005) 107 endelig »Handlingsplan på statsstøtteområdet«.

(15) INT. 268.

(16) Se fodnote 5, Europa-Parlamentets betænkning, punkt 50.

(17) KOM(2005) 795 af 7.6.2005.

(18) EURAB – European Research Advisory board, 02.053 final, »Improving innovation« 2005.

(19) Aftalen fastlægger tre former for skade, som en støtte kan forårsage. Et lands statsstøtte kan skade en hjemmeindustri i et importland. Konkurrerende eksportører fra et andet land kan lide skade, når de to konkurrerer på tredjelandes markeder. Og national støtte i et land kan skade eksportører, der forsøger at konkurrere på det statsstøttegivende lands hjemmemarked.

(20) EP, Udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender til Udvalget om Industri, Forskning og Energi, A-6 0148/2005, punkt 4.

(21) Jf. Grønbogen om innovation, KOM(95) 688 endelig.

(22) Oscar Wilde.

(23) »The successful production, assimilation and exploitation of novelty in the economic and social spheres«, KOM(2003 112 endelig.

(24) Jf. Udtalelse om grønbogen om innovation, Sirkeinen og Konitzer, EFT C 212/1996.

(25) KOM(1995) 688 endelig.

(26) INT. 268.

(27) I 2003 var 27 % af den erhvervsaktive befolkning i EU-25, ca. 50 millioner personer, beskæftiget inden for det specialiserede og tekniske område, RHSTO. (Kilde: Eurostat, Science and technology, 11/2004).

(28) Ifølge statistiske oplysninger får 7 ud af 10 personer deres information fra TV-kanaler.