[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 16.8.2010

KOM(2010) 433 endelig

2010/0232 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om ændring af direktiv 98/78/EF, 2002/87/EF og 2006/48/EF for så vidt angår det supplerende tilsyn med finansielle enheder i et finansielt konglomerat

SEK(2010) 981 SEK(2010) 979

BEGRUNDELSE

BAGGRUND FOR FORSLAGET

Det er snart 20 år siden, at finanskoncerner med forskellige forretningsmodeller, der kombinerer leveringen af tjenesteydelser og produkter inden for de finansielle markeders forskellige sektorer, så dagens lys. De fik betegnelsen finansielle konglomerater og kan omfatte banker, forsikringsselskaber, investeringsselskaber og eventuelt aktivforvaltningsselskaber. Forskellige ekspertgrupper på internationalt og europæisk niveau drøftede i mange år, hvorledes man bedst kunne føre tilsyn med sådanne konglomerater. Dette resulterede i Det Fælles Forums[1] principper for tilsyn med finansielle konglomerater i 1999[2]. På denne baggrund blev der i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002[3] (i det følgende benævnt "FICOD") indført bestemmelser om supplerende tilsyn på koncernniveau. Formålet med dette supplerende tilsyn var at kontrollere de potentielle risici, der opstår som følge af dobbeltgearing (dvs. anvendelse af samme kapital flere gange) og de såkaldte koncernrisici, dvs. risikoen for afsmitning, forvaltningskompleksitet, koncentration og interessekonflikter, som kan opstå, når flere licenser for forskellige finansielle tjenester kombineres.

Formålet med bank- og forsikringsdirektiverne er at garantere tilstrækkelige kapitalreserver til beskyttelse af kundernes og forsikringstagernes interesser, mens FICOD regulerer det supplerende tilsyn med koncernrisici. Dette indebærer, at finansielle enheder, hvis gensidige forhold påvirker begge enheders risikoprofil, skal være underlagt tilsyn. I denne henseende supplerer FICOD sektordirektiverne, bankdirektiv 2006/48/EF[4] (i det følgende benævnt "CRD") og forskellige forsikringsdirektiver, der alle kan finde anvendelse på et enkelt niveau, pr. licenshavende enhed, og på koncernniveau, hvor alle licenshavende juridiske personer, der er omfattet af samme direktiv, samles med henblik på tilsyn.

Det blev overvejet at tage FICOD op til revision nogle år efter dets gennemførelse. Revisionen i 2004 af Basel-aftalen af 1988, aftalens gennemførelse på europæisk niveau i kraft af CRD i 2006 og indførelsen af en omfattende pakke af nye regler vedrørende forsikringsselskaber i Solvens II[5] afspejler den seneste udvikling, i det omfang juridiske personer inden for en koncern er aktive inden for samme sektor, bank- eller forsikringsvæsen. Indtil Solvens II er gennemført, supplerer FICOD de nuværende forsikringsdirektiver, særlig forsikringsgruppedirektivet[6] (i det følgende benævnt "IGD").

Kommissionen agter at gribe sagen an i to tempi. Med nærværende forslag forsøges det at finde en løsning på de mest presserende tekniske problemer, der blev afdækket ved den gennemgang, som blev foretaget af Det Blandede Udvalg for Finansielle Konglomerater[7] (i det følgende benævnt "JCFC"), herunder de tekniske problemer, der blev afdækket ved tidligere analyser. Der blev anmodet om rådgivning og organiseret en høring for at vurdere konsekvenserne af disse potentielle ændringer[8]. Senere i 2010 vil der blive gennemført mere grundlæggende drøftelser inden for rammerne af G20-udviklingen vedrørende supplerende tilsyn. Der vil i forbindelse med disse drøftelser højst sandsynligt blive fokuseret på tilsynets anvendelsesområde og kapitalrelaterede emner.

RESULTATER AF HØRINGERNE AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE

Gennemgangen af FICOD begyndte for alvor i 2008 og dannede grundlag for dette lovgivningsmæssige forslag. Visse tekniske emner var omfattet af Kommissionens forslag til et omnibusdirektiv[9] fra oktober 2009, der ledsagede de forordninger, hvormed de nye europæiske tilsynsmyndigheder oprettes.

Under finanskrisen kunne man tydeligt opleve såkaldte koncernrisici på tværs af de finansielle sektorer, hvilket understreger vigtigheden af supplerende tilsyn for så vidt angår samspillet inden for finanskoncerner og blandt finansielle institutioner. Andre initiativer på linje med denne revision blev gennemført i USA og Australien[10] på basis af Det Fælles Forums principper.

Formålet med dette lovgivningsmæssige forslag er at ændre IGD, FICOD og CRD for at fjerne en række uønskede virkninger af og tekniske mangler i sektordirektiverne og sikre, at målene med FICOD opfyldes.

2.1. Resultatet af høringerne

Anmodninger om rådgivning fra Det Blandede Udvalg for Finansielle Konglomerater (JCFC)

JCFC fremlagde resultatet af sit arbejde som svar på Kommissionens tredje anmodning om rådgivning til finansministrene, der var repræsenteret i Det Europæiske Udvalg for Finansielle Konglomerater (i det følgende benævnt "EFCC") i januar 2009. De væsentligste problemer, der blev afdækket, vedrører tilsynet på højeste niveau, risikobaseret identifikation, klar inddragelse i direktivets anvendelsesområde og i identifikationen af konglomerater samt klar tilsynsmæssig behandling af kapitalinteresser.

Møder i Kommissionens arbejdsgrupper og offentlig høring i JCFC

Møderne mellem Kommissionens arbejdsgrupper og medlemsstaterne fandt sted den 18. juni og 23. november 2009 og den 21. januar 2010. JCFC afholdt en offentlig høring den 8. juli 2009. Disse drøftelser med de berørte parter bekræftede betydningen af de problemer, der var blevet afdækket, og viste, at et effektivt tilsyn med konglomerater kan kræve, at endnu flere emner drøftes, f.eks. forskelle i belånbar kapital på tværs af sektorer og potentielle forvridninger ved anvendelse af forskellige kapitalberegningsmetoder. Kommissionens initiativer med hensyn til forvaltere af alternative investeringsfonde gav ligeledes anledning til spørgsmål om, hvorvidt ikke alene aktivforvaltningsselskaber men også andre tilknyttede firmaer bør være omfattet af det supplerende tilsyn med koncernrisici i store komplekse finansielle institutioner.

Målrettet høring om gennemgangen af FICOD

Svarene, der blev modtaget i forbindelse med den målrettede høring, som blev iværksat i november 2009, kom fra 18 konglomerater, 1 myndighed, 2 sammenslutninger, 1 fagforening og 1 forskningscenter[11], hvilket er i overensstemmelse med det begrænsede antal målgrupper og spørgsmålenes tekniske karakter. Der var stor tilfredshed med initiativet og respondenterne bekræftede de væsentligste problemer som anført nedenfor og støttede Kommissionens løsningsforslag:

- anvendelsen af bank- og forsikringsdirektivernes sektorspecifikke bestemmelser på højeste niveau for så vidt angår blandede finansielle holdingselskaber (i det følgende benævnt "MFHC")

- klarhed om, hvorvidt aktivforvaltningsselskaber er omfattet af det supplerende tilsyn

- mulighed for en mere risikobaseret identifikation af konglomerater

- klarhed om behandlingen af kapitalinteresser i forbindelse med det supplerende tilsyn.

Der blev dog givet udtryk for forskellige holdninger med hensyn til den tværsektorielle ensretning i definitionen af kapital, der har været under overvejelse siden rådgivningen om kapital fra JCFC i april 2008. De medlemsstater, der deltager i EFCC, gav udtryk for, at de foretrækker at udsætte disse forslag, indtil de sektorspecifikke drøftelser om bank- og forsikringsspørgsmål er afsluttet. Respondenterne påpegede ligeledes, at det var vanskeligt at foretage en yderligere sondring mellem egenhandel og ikke-egenhandel, der foretages af finansielle konglomeraters aktivforvaltningsselskaber. Endelig blev det bekræftet, at behandlingen af kapitalinteresser i forbindelse med supplerende tilsyn ikke var et problem, som det var nødvendigt at løse på nuværende tidspunkt.

Hvad angår andre emner, der eventuelt kan blive behandlet i forbindelse med en fremtidig gennemgang, blev det i besvarelserne generelt afvist at tage stilling til aflønningspolitikker på tværsektoriel vis[12], men der blev givet støtte til initiativer på kapitalområdet, dvs. vedrørende overensstemmelsen mellem bestemmelserne om belånbarhed såvel som inddragelsen af ikke-regulerede enheder, der påvirker finanskoncerners risikoprofiler.

2.2. Konsekvensanalysens resultater

Der er i konsekvensanalysen blevet udarbejdet 17 forskellige politiske handlingsmuligheder, for hvilke der er foretaget konsekvensanalyser og sammenligninger med henblik på at behandle de forskellige emner, der er udpeget i analysen. I dette afsnit beskrives de forventede konsekvenser af de foretrukne politiske foranstaltninger inden for hvert område.

Supplerende tilsyn på holdingselskabsniveau og tilsynskoordinering

For at ensrette tilsynsbeføjelserne på et konglomerats øverste niveau, forebygge tabet af beføjelser ved ændring af koncernstruktur og undgå overlappende tilsyn på konglomeratniveau samt for at fremme koordinationen mellem de mest relevante tilsynsførende, blev følgende ændringer positivt vurderet:

- Ændring af reglerne, således at holdingselskaber på øverste niveau i en bank- eller forsikringskoncern, som er identificeret som et MFHC, bliver omfattet af tilsynet, og således at de bestemmelser og beføjelser, der gælder det tidligere finansielle holdingselskab (i det følgende benævnt "FHC") eller forsikringsholdingselskab (i det følgende benævnt "IHC"), ikke afskaffes, når identifikationen af en koncern og dens holdingselskab ændres som følge af en erhvervelse i en anden sektor.

- Ændring af definitionen af "relevant kompetent myndighed", således at den kun omfatter tilsynsførende af de øverste moderselskaber inden for individuelle sektorer og enhver anden kompetent myndighed, som de tilsynsførende af de øverste moderselskaber finder relevante.

Identifikation af finansielle konglomerater

- Det blev fundet hensigtsmæssigt altid at inddrage aktivforvaltningsselskaber i det supplerende tilsyn, suppleret med en vejledning om indikatorer for inddragelse af disse selskaber.

- For at undgå tvetydigheden vedrørende parametre og manglen på en risikobaseret identifikation af konglomerater, blev det positivt vurderet at indføre retningslinjer for anvendelsen af den eksisterende "dispensationsmulighed" for større koncerner i artikel 3, stk. 3, i FICOD. Dette bør kombineres med en mulighed for at dispensere for supplerende tilsyn for koncerner, når den mindste finansielle sektors aktiver er under den absolutte grænseværdi på 6 mia. EUR.

Kapitalinteresser

Problemet med den daglige behandling af kapitalinteresser under supplerende tilsyn, der forværres ved, at selskabslovgivningen eventuelt forhindrer en mindretalsaktionær i at få adgang til oplysninger, der ikke er tilgængelige for andre aktionærer, bør løses ved at udstede retningslinjer for behandlingen af kapitalinteresser i forskellige situationer.

Konsekvenser af de foretrukne politiske handlingsmuligheder

De handlingsmuligheder, der blev positivt vurderet, forventes at forbedre rammerne for supplerende tilsyn og føre til mere effektive incitamenter og bedre praksis i forbindelse med risikostyring. Dette burde være til gavn for EU's finanskoncerners internationale konkurrencemæssige stilling. Disse handlingsmuligheder burde bidrage positivt til at forebygge de risici, der truer den finansielle stabilitet, og reducere eventuelle omkostninger for samfundet. De forventede konsekvenser for de enkelte grupper af berørte parter og for systemet som sådan er som følger:

- Visse mindre finanskoncerner i EU med en simpel struktur og ikke mere end nogle få licenser i begge sektorer kan udelukkes fra det supplerende tilsyn og vil derfor kunne nyde godt af reducerede overholdelsesomkostninger. Denne mulighed vil være tilgængelig for omkring 10 mindre finanskoncerner, hvis kombinerede aktiver udgør omkring 69 mia. EUR. På den anden side kan overholdelsesomkostningerne for større koncerner, der har over hundrede licenser og er aktive inden for begge sektorer, stige, da sådanne koncerner, der repræsenterer op til 9 bio. EUR aktiver i den finansielle sektor, kan blive omfattet af det supplerende tilsyn. De finanskoncerner, hvis struktur omfatter aktivforvaltningsselskaber, og som identificeres som finansielle konglomerater som følge af de foreslåede ændringer af proceduren for identifikation af konglomerater, kan ligeledes opleve stigende overholdelsesomkostninger. Overholdelsesomkostningerne for finanskoncerner, der ikke tidligere var omfattet af det supplerende tilsyn, burde være uvæsentlige på grund af deres samlede størrelse.

- Under alle omstændigheder forventes overholdelsesomkostningerne at blive opvejet af de fordele, der opnås ved en mere effektiv risikoforvaltning. Der kan forventes en anden positiv konsekvens i form af større gennemsigtighed og tillid til markederne som følge af identifikationen som konglomerat. Disse fordele burde fremme store EU-koncerners internationale konkurrenceevne.

- De positivt vurderede ændringer af proceduren for identifikation af konglomerater vil gøre anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn mere hensigtsmæssigt og burde således gøre de tilsynsførendes overvågning af risici, som finanskoncerner er udsat for, mere effektiv. Kombineret med et mere strømlinet tilsyn med konglomeraternes øverste niveau og en række forbedrede tilsynsforanstaltninger til at opdage afsmitning, koncentration, kompleksitetsproblemer og interessekonflikter i selskaber, der er knyttet til et konglomerat gennem kapitalinteresser, kan dette bidrage positivt til den finansielle stabilitet.

- Det burde give alle lige vilkår på dette område, når der således opnås større klarhed med hensyn til bestemmelserne om inddragelse af aktivforvaltningsselskaber ved identifikation og supplerende tilsyn.

- Hvad angår de berørte finanskoncerners kunder forventes omkostningerne at være ubetydelige som følge af den generelt uvæsentlige nettoeffekt af de pågældende handlingsmuligheder.

FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

Et ændringsdirektiv er det mest hensigtsmæssige instrument, da de nødvendige ændringer skal indføres i en række eksisterende direktiver. Dette ændringsdirektiv bør have samme retsgrundlag som de direktiver, der ændres. Forslaget er derfor baseret på artikel 53, stk. 1, i TFEU, der er et passende retsgrundlag for harmoniseringen af regler vedrørende finansinstitutioner og finansielle konglomerater. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og nærhedsprincippet, jf. EU-traktatens artikel 5, kan målsætningerne i den foreslåede foranstaltning ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men på mere effektiv vis af EU. Det er kun i kraft af en EU-lovgivning, at det er muligt at sikre, at finansielle konglomerater, der opererer i flere medlemsstater, er underlagt samme krav og tilsyn, i dette tilfælde ved at sikre, at de gældende bestemmelser er klare, og at eventuelle huller i tilsynssystemet, som utilsigtet er opstået som følge af tidligere ændringer af sektorspecifikke direktiver, lukkes. Bestemmelserne i dette forslag går ikke videre end nødvendigt for at opfylde de tilsigtede målsætninger.

BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER

Forslaget har ingen konsekvenser for Den Europæiske Unions budget[13].

NÆRMERE REDEGØRELSE FOR FORSLAGET

5.1 Tilsyn på topniveau - Forslagets artikel 1 (IGD) og 3 (CRD) Artikel 1, artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 1, artikel 4, stk. 2, artikel 10, stk. 2, og en række passager i bilag I og II til IGD Artikel 4, 71, 72, 84, 105, 125, 126, 127, 129, 141, 142 og 143 i CRD

Den primære målsætning med dette forslag er at sikre passende supplerende tilsyn, dvs. at rette op på de utilsigtede mangler, der er opstået i det supplerende tilsyn som følge af de forskellige definitioner i en række sektordirektiver, navnlig CRD og forsikringsdirektiverne. Da tilsynet på konsolideret niveau eller koncernniveau i sektordirektiverne kun finder anvendelse på finans-/forsikringsholdingselskaber og sektorbestemmelserne ikke gælder blandede finansielle holdingselskaber, vil et finans-/forsikringsholdingselskab, der ændrer struktur og bliver et blandet finansielt holdingselskab kun være underlagt supplerende tilsyn i medfør af FICOD, og det konsoliderede/koncerntilsyn på det øverste moderselskabsniveau vil således gå tabt. Tilsynsmyndighederne er derfor nødt til at vælge (med hensyn til at anvende eller ikke anvende dispensation til bestemmelse af, om en koncern er et finansielt konglomerat), om de fortsat ønsker at klassificere virksomheder som finans-/forsikringsholdingselskaber for at opretholde et konsolideret/koncerntilsyn, eller om de "kun" vil anvende supplerende tilsyn i medfør af FICOD. Opretholdelsen af det konsoliderede/koncerntilsyn betyder, at det ikke var muligt at dække den supplerende risiko som følge af kombinationen med en anden sektor. Det supplerende tilsyn betyder imidlertid, at hele tilsynsindsigten fra det konsoliderede/koncerntilsyn går tabt. Den fortsatte anvendelse af sektortilsyn tager således ikke på passende vis hensyn til de supplerende risici, der opstår som følge af koncernens øgede størrelse og kompleksitet. Det nuværende regelsæt kan også medføre forskelle i tilsynsbehandlingen (strukturbaseret i stedet for risikobaseret) af konglomerater.

For at sikre, at alle de nødvendige tilsynsværktøjer kan finde anvendelse, indfører dette forslag begrebet "blandet finansielt holdingselskab" i de relevante bestemmelser om konsolideret/koncerntilsyn i sektordirektiverne.

5.2 Artikel 3 og 30 i FICOD – Identifikation af et konglomerat

Bestemmelserne om identifikation af finansielle konglomerater giver anledning til tre delproblemer:

- For det første kræver direktivet ikke inddragelse af "aktivforvaltningsselskaber" i grænseværditestene. Aktivforvaltningsselskaber er forvaltere af UCITS (institutter for kollektiv investering i værdipapirer), der er omfattet af UCITS-direktivet[14]. UCITS og deres forvaltere er i øjeblikket ikke omfattet af det sektorspecifikke forsigtighedstilsyn i FICOD, selv om FICOD indeholder en mulighed for, at aktivforvaltningsselskaber kan være omfattet af det supplerende tilsyn (artikel 30).

- For det andet kan grænseværditestene være baseret på forskellige parametre for så vidt angår aktiver og kapitalkrav. Bestemmelserne er tvetydige med hensyn til beregningen af test, hvilket bl.a. skyldes forskelle i den regnskabsmæssige behandling af aktiver (jf. litra i) nedenfor om artikel 3, stk. 5).

- For det tredje er grænseværdibaserede betingelser på grund af deres faste størrelse ikke risikobaserede, og grænseværditesten tager ikke hensyn til de forventede koncernrisici. Dette medfører, at meget små koncerner med nogle enkelte licenser i hver sektor er omfattet af det supplerende tilsyn, mens de største og mest komplekse koncerner teknisk set kan identificeres som ikke-konglomerater. Dette medfører, at de nuværende bestemmelser om identifikation kan underminere gennemførelsen af de målsætninger, der ligger til grund for direktivet.

For at rette op på disse mangler indeholder dette forslag følgende ændringer:

i) Aktivforvaltningsselskaber er omfattet af artikel 3, stk. 2, og artikel 30, litra c). Begrebet "samlede aktiver under forvaltning" indføres som en alternativ indikator i artikel 3, stk. 5, og der gives mulighed for vedtagelsen af retningslinjer for anvendelse af artikel 3, stk. 2, og artikel 3, stk. 5.

ii) Der indføres en mulighed for dispensation for mindre koncerner i en ny artikel 3, stk. 3a, og der gives mulighed for at udarbejde retningslinjer for anvendelsen af dispensation for mindre koncerner.

iii) Artikel 3, stk. 3, omformuleres for på passende vis at sondre mellem de gældende betingelser for koncerner under og over grænseværdien på 6 mia. EUR, og der tilføjes nye krav med hensyn til eventuelle retningslinjer for anvendelse af dispensationen for større koncerner, hvilket således sikrer lige vilkår for alle.

5.3 Artikel 3, stk. 4, i FICOD – Behandling af kapitalinteresser

Manglen på relevante oplysninger med henblik på en passende vurdering af koncernrisici gør det vanskeligt at foretage en konsekvent behandling af kapitalinteresser i forbindelse med det daglige supplerende tilsyn. Hvis konglomerater, der ledes af en bank, ikke kan opnå oplysninger om risici i forbindelse med kapitalinteresser i forsikrings- og genforsikringsselskaber, kan de ikke give deres tilsynsførende dokumentation for et tilfredsstillende niveau af forvaltningsintegration og intern kontrol med disse enheder, som er nødvendig for konsolidering. I dette tilfælde skal koncernen trække sådanne kapitalinteresser fra kapitalen.

Så længe spørgsmålet om information om minoritetsinteresser ikke er undersøgt fyldestgørende, er det første skridt i dette forslag at indføre en dispensation, når kapitalinteressen er det afgørende element for identifikationen (artikel 3, stk. 5, nyt litra c)). Så længe bestemmelserne i de nationale selskabslovgivninger forhindrer opfyldelsen af de gældende krav, tillades det i artikel 7 og 8 at anvende en særlig behandling med hensyn til risikokoncentrationen og de koncerninterne transaktionskrav, der eventuelt specificeres yderligere i specifikke retningslinjer. Retningslinjerne kan være til støtte for en konsekvent anvendelse af tilsynsproceduren, herunder den specifikke behandling af kapitalinteresser, som fastsat i artikel 9 i FICOD, artikel 124 i CRD og artikel 36 i Solvens II.

5.4 Andre forhold

Artikel 1 og 2 i FICOD – Ajourføring af definitioner

Det er nødvendigt at ajourføre artikel 1 og 2 som følge af ophævede og omarbejdede direktiver. Henvisningerne til de oprindelige forsikringsdirektiver – der fortsat er i kraft – blev dog bevaret, særlig fordi omarbejdningen af forsikringsdirektivet (solvens II) kun ophæver de tidligere direktiver med virkning fra 1. november 2012.

Artikel 2, stk. 17, i FICOD – Ændring af definitionen af relevant kompetent myndighed og tilsynskoordinering

FICOD supplerer CRD og forsikringsdirektiverne for så vidt angår supplerende tilsyn på en koncerns øverste niveau. Til dette formål indeholder det også bestemmelser om koordinering blandt en koncerns forskellige tilsynsførende. I FICOD defineres den relevante kompetente myndighed, og det foreskrives, at koordinatoren (tilsynsførende på øverste niveau) skal konsultere disse myndigheder om visse tilsynsspørgsmål. De nuværende bestemmelser giver imidlertid plads til forskellige fortolkninger med hensyn til identifikationen af relevante kompetente myndigheder. En bred fortolkning medfører et stort antal af disse myndigheder, der således skal konsulteres af koordinatoren på finansielt konglomerat-niveau. Dette kan være til hinder for en effektiv koordinering af det arbejde, der skal udføres af tilsynsgruppen bestående af koordinator og relevante kompetente myndigheder.

Artikel 6, stk. 4, i og bilag I til FICOD – Ophævelse af den tredje beregningsmetode

Afsnit II i bilag I til FICOD indeholder tre metoder til beregning af kapitalen på konglomeratniveau. Det fremgår af en analyse foretaget af JCFC i 2008, at resultaterne af den tredje mulige kapitalberegningsmetode altid varierer betydeligt i forhold til metode 1 (konsolidering) og metode 2 (fradrag og sammenlægning). Metode 3 bør derfor ophæves. Ved at begrænse de mulige beregningsmetoder til metoden med konsolidering og metoden med fradrag og sammenlægning bringes FICOD også på linje med de sektordirektiver, som det supplerer.

Artikel 2 i FICOD – Inddragelse af genforsikringsselskaber

Med indførelsen af tilladelser til og tilsyn med genforsikringsselskaber i direktiv 2005/68/EF trådte genforsikringsselskaber ind i kategorien af regulerede enheder, der kan være en del af et finansielt konglomerat. Der bør derfor være en henvisning genforsikringsselskaber i FICOD. Disse henvisninger tilføjes således i artikel 2, stk. 4, 7, 8, 14 og 16.

Artikel 3, stk. 8, artikel 7, stk. 5, artikel 8, stk. 5, artikel 9, stk. 6, artikel 11, stk. 4 og 5, i FICOD – Indførelse af bestemmelser om retningslinjer på visse områder

For at skabe mulighed for yderligere konvergens mellem de forskellige former for tilsynspraksis, indeholder dette initiativ en mulighed for, at Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger udsteder retningslinjer i overensstemmelse med kapitel IV, afsnit 2, i forordningen om oprettelse af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed[15] og kapitel IV, afsnit 2, i forordningen om oprettelse af Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger[16] ("fælles udvalg af europæiske tilsynsmyndigheder").

Disse retningslinjer bør afspejle det forhold, at direktivet er en supplerende retsakt. En vurdering af risikokoncentrationer på koncernniveau, der vedrører en række forskellige risikotyper, der potentielt kan opstå i koncernen (renterisici, markedsrisici osv.), bør f.eks. supplere det specifikke tilsyn med f.eks. store engagementer som fastsat i CRD. Retningslinjerne kan også være til støtte for en konsekvent anvendelse af de forskellige tilsynsprocedurer, herunder den specifikke behandling af kapitalinteresser, som fastsat i artikel 9 i FICOD, artikel 124 i CRD og artikel 36 i Solvens II.

Ajourføring af henvisningerne i en række forskellige artikler

Artikel 1, artikel 2, artikel 6, stk. 3 og 4, artikel 19, artikel 21, stk. 2, i FICOD og artikel 143, stk. 3, i CRD er blevet ændret for at ajourføre både henvisninger og ordlyd.

2010/0232 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om ændring af direktiv 98/78/EF, 2002/87/EF og 2006/48/EF for så vidt angår det supplerende tilsyn med finansielle enheder i et finansielt konglomerat

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 53, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank[17],

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure og

ud fra følgende betragtninger:

1. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002 om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat giver de kompetente myndigheder i den finansielle sektor en række supplerende beføjelser og værktøjer med henblik på tilsyn med koncerner bestående af mange regulerede enheder, der er aktive inden for forskellige sektorer af de finansielle markeder. Disse koncerner, der kaldes finansielle konglomerater, er således udsat for de risici, der er forbundet med at kontrollere en koncern, hvilket kaldes koncernrisici og omfatter risikoen for afsmitning, der består i spredningen af risici fra den ene ende af koncernen til den anden, risikokoncentration, hvor den samme type risiko konkretiseres forskellige steder i koncernen på samme tid, kompleksiteten ved at forvalte mange forskellige juridiske enheder og de potentielle interessekonflikter samt problemet med at forsyne alle koncernens regulerede enheder med den nødvendige lovpligtige kapital, der således forhindrer, at den samme kapital anvendes flere gange. Konglomerater bør ud over tilsynet på individuelt, konsolideret eller koncerngrundlag være underlagt supplerende tilsyn, uden at dette medfører overlapning eller påvirker koncernen, og dette uanset koncernens juridiske struktur.

2. Der bør skabes sammenhæng mellem målsætningerne i direktiv 2002/87/EF og Rådets direktiv 73/239/EØF, 79/267/EØF, 92/49/EØF, 92/96/EØF, 93/6/EØF og 93/22/EØF, samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF og 2000/12/EF[18], for at sikre tilsyn med forsikringskoncerner såvel som passende supplerende tilsyn med forsikringsenheder og andre enheder i et blandet finansielt holdingselskab. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF af 27. oktober 1998 om supplerende tilsyn med forsikrings- og genforsikringsselskaber i en forsikrings- eller genforsikringsgruppe[19] bør derfor ændres, således at blandede finansielle holdingselskaber defineres og omfattes af direktivet. For at sikre både rettidig og sammenhængende tilsyn bør direktiv 98/78/EF ændres, uanset den snarlige anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (omarbejdning)[20].

3. Finansielle konglomerater i EU bør klassificeres ud fra, i hvilket omfang de er udsat for koncernrisici, baseret på fælles retningslinjer, der udstedes af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger i henhold til artikel 42 i forordning (EU) nr. ../.. om oprettelse af en europæisk banktilsynsmyndighed[21] og artikel 42 i forordning (EU) nr. ../.. om oprettelse af en europæisk forsikrings- og arbejdsmarkedspensionsordningsmyndighed[22] efter samarbejde i det fælles udvalg af europæiske tilsynsmyndigheder. Det er ligeledes vigtigt, at kravene vedrørende dispensation for anvendelsen af supplerende tilsyn anvendes på basis af en risikovurdering i henhold til disse retningslinjer. Dette har særlig stor betydning i tilfælde af større konglomerater med internationale aktiviteter.

4. Det er kun muligt at foretage omfattende og passende overvågning af koncernrisici i store, komplekse og internationalt aktive konglomerater samt tilsyn med disse koncerners kapitalstrategier på koncernplan, når de kompetente myndigheder indsamler tilsynsoplysninger og planlægger tilsynsforanstaltninger ud over deres nationale beføjelser. Det er derfor nødvendigt, at de kompetente myndigheder koordinerer det supplerende tilsyn med internationale konglomerater mellem de kompetente myndigheder, der anses for de mest hensigtsmæssige til at udføre supplerende tilsyn med et konglomerat. Det forhold, at direktivet er en supplerende retsakt, bør afspejle sig i tilsynsgruppen af relevante kompetente myndigheder for et finansielt konglomerat, og denne tilsynsgruppe bør som sådan tilføre en øget værdi til eksisterende tilsynsgrupper for konglomeratets bankundergruppe og forsikringsundergruppe, uden at gentage, overlappe eller erstatte disse.

5. Det supplerende tilsyn med store, komplekse internationalt aktive konglomerater kræver koordination i hele EU for således at bidrage til stabilitet på det indre marked for finansielle tjenester. Det er til dette formål nødvendigt, at de kompetente myndigheder er enige om fremgangsmåden for tilsyn med disse konglomerater. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger bør i overensstemmelse med artikel 42 i forordning (EU) nr. ../.. om oprettelse af en europæisk banktilsynsmyndighed[23] og artikel 42 i forordning (EU) nr. ../.. om oprettelse af en europæisk forsikrings- og arbejdsmarkedspensionsordningsmyndighed[24] samt efter samarbejde med det fælles udvalg af europæiske tilsynsmyndigheder udstede fælles retningslinjer for denne fælles fremgangsmåde for således at sikre et omfattende system af tilsynsværktøjer og –beføjelser til anvendelse i forbindelse med direktiverne om bankvirksomhed, forsikringsvirksomhed og finansielle konglomerater. De retningslinjer, der udstedes i henhold til dette direktiv, skal afspejle det forhold, at direktivet er en supplerende retsakt, og supplere det sektorspecifikke tilsyn som fastsat i direktiv 73/239/EØF, 79/267/EØF, 92/49/EØF, 92/96/EØF, 93/6/EØF, 93/22/EØF, 98/78/EF, 2000/12/EF, 2004/39/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/138/EF.

6. Der er et reelt behov for at overvåge og kontrollere potentielle koncernrisici, der truer konglomerater, og som skyldes kapitalinteresser i andre virksomheder. I de tilfælde, hvor de specifikke tilsynsbeføjelser i medfør af dette direktiv viser sig at være utilstrækkelige, bør tilsynssamfundet udvikle alternative metoder til at håndtere og på passende vis tage hensyn til disse risici, idet dette arbejde bør udføres af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger inden for rammerne af det fælles udvalg af europæiske tilsynsmyndigheder. Hvis en kapitalinteresse er det eneste element til identifikation af et finansielt konglomerat, bør de tilsynsførende have mulighed for at vurdere, hvorvidt koncernen er udsat for koncernrisici og i givet fald dispensere koncernen fra supplerende tilsyn.

7. De tilsynsførende havde for så vidt angår visse koncernstrukturer ingen beføjelser i forbindelse med den nuværende krise, fordi kombinationen af direktiver havde tvunget dem til at vælge enten sektorspecifik eller supplerende tilsyn. Der bør foretages en fuldstændig revision af direktivet inden for rammerne af G20-arbejdet om konglomerater, og de nødvendige tilsynsbeføjelser bør genetableres hurtigst muligt.

8. Det er hensigtsmæssigt at sikre overensstemmelse med målsætningen i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (omarbejdning)[25]. Direktiv 2006/48/EF bør derfor ændres, således at blandede finansielle holdingselskaber defineres og bliver omfattet af direktivets anvendelsesområde.

9. I overensstemmelse med nærhedsprincippet, som er omhandlet i artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union, kan målsætningen for den foreslåede foranstaltning, nemlig en forbedring af det supplerende tilsyn med finansielle enheder i et finansielt konglomerat, kun gennemføres på EU-plan. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, er direktivet begrænset til, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

10. Direktiv 98/78/EF, 2002/87/EF og 2006/48/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Ændringer af direktiv 98/78/EF

I direktiv 98/78/EF foretages følgende ændringer:

1) I artikel 1 tilføjes følgende litra:

"m) "blandet finansielt holdingselskab": et blandet finansielt holdingselskab som defineret i artikel 2, stk. 15, i direktiv 2002/87/EF".

2) Artikel 2, stk. 2, affattes således:

"2. Ethvert forsikringsselskab eller genforsikringsselskab, hvis moderselskab er et forsikringsholdingselskab, et blandet finansielt holdingselskab, et tredjelandsforsikringsselskab eller et tredjelandsgenforsikringsselskab, skal underkastes supplerende tilsyn som foreskrevet i artikel 5, stk. 2, samt i artikel 6, 8 og 10."

3) Artikel 3, stk. 1, affattes således:

"1. Udøvelse af supplerende tilsyn i overensstemmelse med artikel 2 indebærer på ingen måde, at de kompetente myndigheder har pligt til at udøve en tilsynsfunktion over for det enkelte tredjelandsforsikringsselskab, tredjelandsgenforsikringsselskab, forsikringsholdingselskab, blandede finansielle holdingselskab eller blandede forsikringsholdingselskab."

4) Artikel 4, stk. 2, affattes således:

"2. Hvis forsikringsselskaber eller genforsikringsselskaber, der har opnået tilladelse i to eller flere medlemsstater, har det samme forsikringsholdingselskab, tredjelandsforsikringsselskab, tredjelandsgenforsikringsselskab, blandede finansielle holdingselskab eller blandede forsikringsholdingselskab som moderselskab, kan de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater aftale, hvem af dem der skal udøve det supplerende tilsyn."

5) Artikel 10, stk. 2, affattes således:

"2. I det i artikel 2, stk. 2, omhandlede tilfælde skal alle tilknyttede selskaber under forsikringsholdingselskabet, det blandede finansielle holdingselskab, tredjelandsforsikringsselskabet eller tredjelandsgenforsikringsselskabet medtages i beregningen som foreskrevet i bilag II.

6) Bilag I og II ændres i overensstemmelse med bilag I til nærværende direktiv.

Artikel 2

Ændringer af direktiv 2002/87/EF

I direktiv 2002/87/EF foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1 og 2 affattes således:

" Artikel 1

Genstand

Dette direktiv fastsætter regler for supplerende tilsyn med regulerede enheder, der er meddelt tilladelse i henhold til artikel 6 i direktiv 73/239/EØF, artikel 6 i direktiv 79/267/EØF, artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF[26], artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF[27] eller artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF[28], og som er en del af et finansielt konglomerat.

Dette direktiv ændrer også de relevante sektorregler for de enheder, der reguleres ved disse direktiver.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

1) "kreditinstitut": et kreditinstitut som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i direktiv 2006/48/EF

2) "forsikringsselskab": et forsikringsselskab som omhandlet i artikel 13, stk. 1 og 2 i direktiv 2009/138/EF

3) "investeringsselskab": et investeringsselskab som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i direktiv 2004/39/EF, herunder de i artikel 3, stk. 1, litra d), i direktiv 2006/49/EF omhandlede virksomheder

4) "reguleret enhed": et kreditinstitut, forsikringsselskab, investeringsselskab eller genforsikringsselskab

5) "aktivforvaltningsselskab": et forvaltningsselskab som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 2009/65/EF samt et selskab med vedtægtsmæssigt hjemsted beliggende uden for Den Europæiske Union, der ville kræve godkendelse, hvis det vedtægtsmæssige hjemsted var beliggende inden for Den Europæiske Union

6) "genforsikringsselskab": et genforsikringsselskab som omhandlet i artikel 13, stk. 4 og 5, i direktiv 2009/138/EF

7) "sektorregler": EU-lovgivningen vedrørende forsigtighedstilsyn med regulerede enheder, navnlig som fastsat i direktiv 2004/39/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/138/EF

8) "finanssektor": en sektor bestående af en eller flere af følgende enheder:

a) et kreditinstitut, et finansieringsinstitut eller en accessorisk bankservicevirksomhed som omhandlet i artikel 4, stk. 1, 5 og 21, i direktiv 2006/48/EF

b) et forsikringsselskab, et genforsikringsselskab eller et forsikringsholdingselskab som omhandlet i artikel 13, stk. 1, 2, 4 og 5, og artikel 212, stk. 1, litra f), i direktiv 2009/138/EF

c) et investeringsselskab som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra a), i direktiv 2006/49/EF

9) "moderselskab": et moderselskab som omhandlet i artikel 1 i Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 om konsoliderede regnskaber[29] og ethvert selskab, der efter de kompetente myndigheders mening effektivt udøver en bestemmende indflydelse på et andet selskab

10) "datterselskab": et datterselskab som omhandlet i artikel 1 i direktiv 83/349/EØF og ethvert selskab, på hvilket et moderselskab efter de kompetente myndigheders mening effektivt udøver en bestemmende indflydelse; ethvert datterselskab af et datterselskab anses også for at være et datterselskab af det selskab, der er deres oprindelige moderselskab

11) "kapitalinteresse": kapitalinteresse som omhandlet i artikel 17, første punktum, i Rådets direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 om årsregnskaberne for visse selskabsformer[30] eller direkte eller indirekte besiddelse af 20% eller mere af et selskabs stemmerettigheder eller kapital

12) "koncern": en gruppe selskaber, som består af et moderselskab, dets datterselskaber og de enheder, som moderselskabet eller dets datterselskaber har kapitalinteresser i, samt selskaber, der har en indbyrdes forbindelse som omhandlet i artikel 12, stk. 1, i direktiv 83/349/EØF, og omfatter enhver subkoncern heraf

13) "snævre forbindelser": en situation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske personer er knyttet til hinanden gennem kapitalinteresser eller kontrol (den type indbyrdes forhold mellem et moderselskab og et datterselskab som omhandlet i artikel 1 i direktiv 83/349/EØF eller et lignende forhold mellem enhver fysisk eller juridisk person og et selskab), eller det forhold, at begge eller alle er permanent knyttet til én og samme person gennem kontrol

14) "finansielt konglomerat": en koncern eller subkoncern som omhandlet i nr. 12), og som i medfør af artikel 3 opfylder følgende betingelser:

a) koncernen ledes af en reguleret enhed som omhandlet i artikel 1 eller mindst ét af datterselskaberne i koncernen er en reguleret enhed som omhandlet i artikel 1

b) hvis koncernen ledes af en reguleret enhed som omhandlet i artikel 1 i dette direktiv, er det enten et moderselskab for en enhed i den finansielle sektor, en enhed, der besidder kapitalinteresser i en enhed i den finansielle sektor, eller en enhed, der er knyttet til en enhed i den finansielle sektor gennem et tilhørsforhold som omhandlet i artikel 12, stk. 1, i direktiv 83/349/EØF

c) hvis koncernen ikke ledes af en reguleret enhed som omhandlet i artikel 1, finder koncernens aktiviteter hovedsagelig sted i den finansielle sektor som omhandlet i artikel 3, stk. 1

d) mindst én af enhederne i koncernen tilhører forsikringssektoren og mindst én tilhører bank- eller investeringsservicesektoren

e) både de konsoliderede og/eller aggregerede aktiviteter i enhederne i en koncern inden for forsikringssektoren og i enhederne i bank- og investeringsservicesektoren anses for at være væsentlige i henhold til artikel 3, stk. 2 eller 3

15) "blandet finansielt holdingselskab": et moderselskab, som ikke er en reguleret enhed, og som sammen med sine datterselskaber, hvoraf mindst et er en reguleret enhed med hovedkontor i Den Europæiske Union, og andre enheder udgør et finansielt konglomerat

16) "kompetente myndigheder": de nationale myndigheder i medlemsstaterne, der ved lov eller andre bestemmelser er bemyndiget til at føre tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber, genforsikringsselskaber eller investeringsselskaber, individuelt eller på koncernplan

17) "relevante kompetente myndigheder":

a) medlemsstaternes kompetente myndigheder med ansvar for det sektorielle koncerntilsyn med enhver reguleret enhed i et finansielt konglomerat, særlig det endelige moderselskab i en sektor

b) koordinatoren, der udpeges i henhold til artikel 10, hvis denne er forskellig fra de myndigheder, der er nævnt under litra a)

c) andre berørte kompetente myndigheder, hvis det skønnes relevant af de myndigheder, der er nævnt under a) og b)

18) "koncerninterne transaktioner": alle transaktioner, hvorigennem regulerede enheder inden for et finansielt konglomerat direkte eller indirekte forlader sig på andre selskaber inden for samme koncern eller på fysiske eller juridiske personer, der er forbundet med selskaberne inden for den pågældende koncern gennem snævre forbindelser, med henblik på opfyldelse af en forpligtelse, kontraktlig eller ikke-kontraktlig og mod eller uden vederlag

19) "risikokoncentration": alle eksponeringer med tabsmuligheder, der bæres af regulerede enheder inden for et finansielt konglomerat, og som er store nok til at true disse enheders solvens eller finansielle situation i almindelighed, og som er forårsaget af modpartsrisiko/kreditrisiko, investeringsrisiko, forsikringsrisiko, markedsrisici, andre risici eller en kombination af eller et samspil mellem disse risici."

2) I artikel 3 foretages følgende ændringer:

a) I stk. 2 indsættes følgende tredje afsnit:

"Aktivforvaltningsselskaber som omhandlet i artikel 30 føjes til den sektor, som de tilhører inden for koncernen; hvis de ikke udelukkende tilhører én sektor inden for koncernen, føjes de til den mindste finansielle sektor."

b) Stk. 3 affattes således:

"3. Tværsektorielle aktiviteter anses også for at være væsentlige, jf. artikel 2, stk. 14, litra e), hvis balancesummen for den mindste finansielle sektor i koncernen er på mere end 6 mia. EUR.

Hvis koncernen ikke når den tærskel, der er nævnt i stk. 2, kan de relevante kompetente myndigheder efter indbyrdes aftale beslutte ikke at betragte koncernen som et finansielt konglomerat. De kan også beslutte ikke at anvende bestemmelserne i artikel 7, 8 eller 9, hvis de mener, at inddragelsen af koncernen i dette direktivs anvendelsesområde eller anvendelsen af sådanne bestemmelser ikke er nødvendig eller ville være uhensigtsmæssig eller vildledende med hensyn til formålene med det supplerende tilsyn.

Afgørelser truffet i overensstemmelse med dette stykke meddeles de øvrige berørte kompetente myndigheder."

c) I artikel 3 indsættes følgende som stk. 3a:

"3a. Hvis koncernen når den tærskel, der er nævnt i stk. 2, men den mindste sektor ikke overstiger 6 mia. EUR, kan de relevante kompetente myndigheder efter indbyrdes aftale beslutte ikke at betragte koncernen som et finansielt konglomerat. De kan også beslutte ikke at anvende bestemmelserne i artikel 7, 8 eller 9, hvis de mener, at inddragelsen af koncernen i dette direktivs anvendelsesområde eller anvendelsen af sådanne bestemmelser ikke er nødvendig eller ville være uhensigtsmæssig eller vildledende med hensyn til formålene med det supplerende tilsyn.

Afgørelser truffet i overensstemmelse med dette stykke meddeles de øvrige berørte kompetente myndigheder."

d) I stk. 4 indsættes følgende som litra c):

"c) at udelukke en minoritetsinteresse i en mindre sektor, hvis en sådan kapitalinteresse er det afgørende element for identifikation som finansielt konglomerat."

e) Stk. 5 affattes således:

"5. Med hensyn til anvendelsen af stk. 1 og 2 kan de relevante kompetente myndigheder i særlige tilfælde og efter indbyrdes aftale i stedet for det kriterium, der er baseret på balancesummen, anvende et eller flere af følgende parametre eller tilføje et eller flere af disse parametre, hvis de er af den opfattelse, at disse parametre er af særlig relevans med henblik på supplerende tilsyn i henhold til dette direktiv: indkomststruktur, ikke balanceførte aktiviteter, aktiver under forvaltning."

f) Som stk. 8 indsættes :

"8. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger udsteder fælles retningslinjer med henblik på at skabe konvergens mellem de forskellige former for tilsynspraksis for anvendelsen af stk. 2, 3, 3a, 4 og 5 i denne artikel."

3) Artikel 6, stk. 3 og 4, affattes således:

"3. Med henblik på beregning af kapitalkravene som omhandlet i stk. 2, første afsnit, falder følgende enheder inden for anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn i den form og i det omfang, det er fastlagt i bilag I:

a) et kreditinstitut, et finansieringsinstitut eller en accessorisk servicevirksomhed

b) et forsikringsselskab, et genforsikringsselskab eller et forsikringsholdingselskab

c) et investeringsselskab

d) et blandet finansielt holdingselskab.

4. Ved beregningen af det supplerende kapitalkrav for et finansielt konglomerat under anvendelse af metode 1 (regnskabskonsolidering) som omhandlet i bilag I til dette direktiv beregnes egenkapitalen og solvenskravene for koncernens enheder under anvendelse af de tilsvarende sektorregler på konsolideringens form og omfang som fastsat navnlig i artikel 133 og 134 i direktiv 2000/48/EF og artikel 221 i direktiv 2009/138/EF.

Ved anvendelse af metode 2 (fradrag og sammenlægning) som omhandlet i bilag I tages der ved beregningen højde for den forholdsmæssige andel, der besiddes af moderselskabet eller den virksomhed, der besidder kapitalinteresser i en anden af koncernens enheder. "Forholdsmæssig andel" betyder den del af den tegnede kapital, der direkte eller indirekte besiddes af den pågældende virksomhed."

4) I artikel 7 indsættes følgende som stk. 5:

"5. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger udsteder fælles retningslinjer med henblik på at skabe konvergens mellem de forskellige former for tilsynspraksis, hvad angår anvendelsen af det supplerende tilsyn med risikokoncentration som omhandlet i stk. 1- 4. De udsteder specifikke fælles retningslinjer for anvendelsen af stk. 1-4 på finansielle konglomeraters kapitalinteresser i tilfælde, hvor den nationale selskabslovgivning forhindrer anvendelsen af artikel 14, stk. 2."

5) I artikel 8 indsættes følgende som stk. 5:

"5. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger udsteder fælles retningslinjer med henblik på at skabe konvergens mellem de forskellige former for tilsynspraksis for anvendelsen af det supplerende tilsyn med koncerninterne transaktioner som omhandlet i stk. 1- 4. De udsteder specifikke fælles retningslinjer for anvendelsen af stk. 1-4 på finansielle konglomeraters kapitalinteresser i tilfælde, hvor den nationale selskabslovgivning forhindrer anvendelsen af artikel 14, stk. 2."

6) I artikel 9 indsættes følgende som stk. 6:

"6. De kompetente myndigheder bringer anvendelsen af det supplerende tilsyn med de interne kontrolmekanismer og risikoforvaltningsprocedurer som omhandlet i denne artikel i overensstemmelse med tilsynsproceduren som omhandlet i artikel 124 i direktiv 2006/48/EF og artikel 36 i direktiv 2009/138/EF. Til dette formål udsteder Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger fælles retningslinjer med henblik på at skabe konvergens mellem de forskellige former for tilsynspraksis for anvendelsen af det supplerende tilsyn med interne kontrolmekanismer og risikoforvaltningsprocedurer som omhandlet i denne artikel og om overensstemmelsen med tilsynsprocedurerne som omhandlet i artikel 124 i direktiv 2006/48/EF og artikel 36 i direktiv 2009/138/EF. De udsteder specifikke fælles retningslinjer for anvendelsen af denne artikel på det finansielle konglomerats kapitalinteresser i tilfælde, hvor den nationale selskabslovgivning forhindrer anvendelsen af artikel 14, stk. 2."

7) I artikel 11 indsættes følgende som stk. 4 og 5:

"4. Koordinatoren skal etablere en tilsynsgruppe af relevante kompetente myndigheder for at fremme det nødvendige samarbejde i henhold til dette afsnit og udførelsen af de opgaver, der er anført i stk. 1-3 og artikel 12, samt under iagttagelse af de relevante fortrolighedskrav og forenelighed med EU-lovgivningen om nødvendigt sikre passende koordinering og samarbejde med relevante kompetente tredjelandsmyndigheder.

Denne tilsynsgruppe etableres og fungerer på basis af en skriftlig koordineringsaftale som omhandlet i stk. 1. Koordinatoren beslutter, hvilke andre kompetente myndigheder der skal deltage i tilsynsgruppens møder eller andre aktiviteter.

5. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger udsteder fælles retningslinjer med henblik på at skabe konvergens mellem de forskellige ordninger for tilsynskoordinering som omhandlet i artikel 131a i direktiv 2006/48/EF og artikel 248, stk. 4, i direktiv 2009/138/EF."

8) Artikel 19 affattes således:

" Artikel 19

Samarbejde med kompetente tredjelandsmyndigheder

1. Artikel 39, stk. 1 og 2, i direktiv 2006/48/EF, artikel 10a i direktiv 98/78/EF og artikel 264 i direktiv 2009/138/EF anvendes mutatis mutandis ved forhandling af aftaler med et eller flere tredjelande vedrørende metoderne til gennemførelse af supplerende tilsyn med regulerede enheder i et finansielt konglomerat.

2. Med forbehold af procedurerne i artikel 218 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde undersøger Kommissionen bistået af Det Europæiske Bankudvalg, Det Europæiske Udvalg for Forsikring og Arbejdsmarkedsorienterede Pensioner og Udvalget for Finansielle Konglomerater resultatet af de i stk. 1 omhandlede forhandlinger og den deraf opståede situation."

9) Overskriften på kapitel III affattes således:

"KOMMISSIONENS BEFØJELSER, UDVALGSPROCEDURE OG VEDTAGELSE AF FÆLLES RETNINGSLINJER"

10) Som artikel 21b indsættes:

"Artikel 21b

Fælles retningslinjer

Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger udsteder fælles retningslinjer som omhandlet i artikel 3, stk. 3, artikel 7, stk. 5, artikel 8, stk. 5, artikel 9, stk. 6, og artikel 11, stk. 5, i overensstemmelse med proceduren i artikel 42 i forordning (EU) nr. ../.. om oprettelse af en europæisk banktilsynsmyndighed og artikel 42 i forordning (EU) nr. ../.. om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed for forsikrings- og arbejdsmarkedspensionsordninger, efter samarbejde med det fælles udvalg af europæiske tilsynsmyndigheder."

11) I artikel 30, første afsnit, indsættes følgende som litra c):

"c) i identifikationsprocessen som omhandlet i artikel 3, stk. 2."

12) Bilag I ændres i overensstemmelse med bilag II til dette direktiv.

Artikel 3

Ændringer af direktiv 2006/48/EF

I direktiv 2006/48/EF foretages følgende ændringer:

1) I artikel 4 indsættes følgende som punkt 49:

"49) "blandet finansielt holdingselskab": et blandet finansielt holdingselskab som defineret i artikel 2, stk. 15, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF om det supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat[31]".

2) Artikel 71, stk. 2, affattes således:

"2. Med forbehold af artikel 68-70 skal kreditinstitutter, der kontrolleres af et finansielt moderholdingselskab i en medlemsstat eller et blandet finansielt moderholdingselskab i en medlemsstat, i det omfang og på den måde, der er fastsat i artikel 133, opfylde de i artikel 75, 120 og 123 samt afdeling 5 fastsatte forpligtelser på grundlag af det pågældende finansielle holdingselskabs eller blandede finansielle holdingselskabs konsoliderede finansielle situation."

3) Artikel 72, stk. 2, affattes således:

"2. Kreditinstitutter, der kontrolleres af et finansielt moderholdingselskab i EU eller et blandet finansielt moderholdingselskab i EU, skal opfylde de i kapitel 5 fastsatte forpligtelser på grundlag af det pågældende finansielle holdingselskabs eller blandede finansielle holdingselskabs konsoliderede finansielle situation.

Større datterselskaber af finansielle moderholdingselskaber i EU eller blandede finansielle moderholdingselskaber i EU skal offentliggøre de oplysninger, der er anført i bilag XII, del 1, punkt 5, på individuelt eller delkonsolideret grundlag."

4) Artikel 84, stk. 6, affattes således:

"6. Hvis IRB-metoden agtes benyttet af moderkreditinstituttet i EU og dets datterselskaber eller af det finansielle moderholdingselskab i EU og dets datterselskaber eller det blandede finansielle moderholdingselskab i EU og dets datterselskaber, skal de kompetente myndigheder for de forskellige retlige enheder indgå i et tæt samarbejde, jf. bestemmelserne i artikel 129-132."

5) Artikel 105, stk. 3 og 4, affattes således:

"3. Når en metode med avanceret måling agtes benyttet af et moderkreditinstitut i EU og dets datterselskaber eller af datterselskaber af et finansielt moderholdingselskab i EU eller et blandet finansielt moderholdingselskab i EU, skal de kompetente myndigheder for de forskellige retlige enheder indgå i et tæt samarbejde, jf. bestemmelserne i artikel 129-132. Anvendelsen af denne bestemmelse skal omfatte de elementer, der er anført i bilag X, del 3.

4. Når et moderkreditinstitut i EU og dets datterselskaber eller datterselskaberne af et finansielt moderholdingselskab i EU eller af et blandet finansielt moderholdingselskab i EU benytter en ensartet metode med avanceret måling, kan de kompetente myndigheder tillade, at kvalifikationskriterierne i bilag X, del 3, opfyldes af moderselskabet og dets datterselskaber set under ét."

6) Artikel 125, stk. 2, affattes således:

"2. Når et kreditinstituts moderselskab er et finansielt moderholdingselskab i en medlemsstat eller et finansielt moderholdingselskab i EU eller et blandet finansielt moderholdingselskab i EU, udøves det konsoliderede tilsyn af de kompetente myndigheder, der har meddelt dette kreditinstitut den i artikel 6 nævnte tilladelse."

7) Artikel 126 affattes således:

" Artikel 126

1. Når kreditinstitutter, der er godkendt i mere end en medlemsstat, har det samme finansielle moderholdingselskab i en medlemsstat, det samme finansielle moderholdingselskab i EU eller det samme blandede finansielle holdingselskab som moderselskab, udøves det konsoliderede tilsyn af de myndigheder, der har kompetence i forhold til det kreditinstitut, der er blevet godkendt i den medlemsstat, hvor det finansielle holdingselskab eller det blandede finansielle holdingselskab er blevet oprettet.

Når kreditinstitutter, der er godkendt i to eller flere medlemsstater, har mere end ét finansielt holdingselskab med hovedkontorer i forskellige medlemsstater som moderselskaber, og der er et kreditinstitut i hver af disse medlemsstater, udøves det konsoliderede tilsyn af den kompetente myndighed for kreditinstituttet med den største samlede balancesum.

2. Når mere end ét kreditinstitut, der er godkendt i Den Europæiske Union, har det samme finansielle holdingselskab eller det samme blandede finansielle holdingselskab som moderselskab, og ingen af disse kreditinstitutter er blevet godkendt i den medlemsstat, hvor det finansielle holdingselskab eller det blandede finansielle holdingselskab blev oprettet, udøves det konsoliderede tilsyn af den kompetente myndighed, der godkendte kreditinstituttet med den største samlede balancesum, som med henblik på dette direktiv skal anses for at være det kreditinstitut, der kontrolleres af et finansielt moderholdingselskab i EU eller et blandet finansielt moderholdingselskab i EU.

3. I særlige tilfælde kan de kompetente myndigheder efter fælles aftale undlade at benytte kriterierne i stk. 1 og 2, hvis det ville være uhensigtsmæssigt at benytte dem under hensyntagen til kreditinstitutterne og det relative omfang af deres aktiviteter i forskellige lande, og udpege en anden kompetent myndighed til at udøve det konsoliderede tilsyn. I så fald skal de kompetente myndigheder, inden de træffer deres afgørelse, give moderkreditinstituttet i EU, det finansielle moderholdingselskab i EU, det blandede finansielle moderholdingselskab i EU eller kreditinstituttet med den største samlede balancesum alt efter, hvad der er det relevante, lejlighed til at udtale sig om denne afgørelse.

4. De kompetente myndigheder skal underrette Kommissionen om enhver aftale, der falder ind under stk. 3."

8) I artikel 127 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 affattes således:

"1. Medlemsstaterne vedtager alle nødvendige foranstaltninger for i givet fald at inkludere finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber i det konsoliderede tilsyn. Uden at dette berører bestemmelserne i artikel 135, indebærer konsolideringen af det finansielle holdingselskabs eller det blandede finansielle holdingselskabs finansielle situation på ingen måde, at de kompetente myndigheder har pligt til at udøve en tilsynsfunktion i forhold til det individuelle finansielle holdingselskab."

b) Stk. 3 affattes således:

"3. Medlemsstaterne fastsætter, at de for det konsoliderede tilsyn ansvarlige kompetente myndigheder kan anmode datterselskaberne af et kreditinstitut, et finansielt holdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab, som ikke er omfattet af det konsoliderede tilsyn, om de i artikel 137 nævnte oplysninger. I så fald anvendes de regler vedrørende meddelelse og kontrol af oplysningerne, der er fastsat i nævnte artikel."

9) Artikel 129, stk. 1, første afsnit, affattes således:

"Ud over de forpligtelser, der er fastlagt i henhold til dette direktivs bestemmelser, skal den kompetente myndighed, der er ansvarlig for udøvelsen af det konsoliderede tilsyn med moderkreditinstitutter i EU og kreditinstitutter, der er kontrolleret af finansielle moderholdingselskaber i EU eller blandede finansielle moderholdingselskaber i EU, udføre følgende opgaver:"

10) Artikel 129, stk. 2, første afsnit, affattes således:

"Når der er tale om ansøgninger om de i henholdsvis artikel 84, stk. 1, artikel 87, stk. 9, og artikel 105 samt i bilag III, del 6, omhandlede tilladelser, der indgives af et moderkreditinstitut i EU og dets datterselskaber eller i fællesskab af datterselskaberne af et finansielt moderholdingselskab i EU eller et blandet finansielt moderholdingselskab i EU, skal de kompetente myndigheder under fuld gensidig konsultation arbejde sammen om at beslutte, om den tilladelse, der ansøges om, skal gives, og fastsætte eventuelle betingelser, som tilladelsen skal være underlagt."

11) Artikel 141 og 142 affattes således:

"Artikel 141

Ønsker de kompetente myndigheder i en medlemsstat i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv i bestemte tilfælde at kontrollere oplysninger om et kreditinstitut, et finansielt holdingselskab, et finansieringsinstitut, en accessorisk servicevirksomhed, et blandet holdingselskab, et blandet finansielt holdingselskab eller et af de i artikel 137 eller i artikel 127, stk. 3, nævnte datterselskaber, der er beliggende i en anden medlemsstat, skal de anmode de kompetente myndigheder i den anden medlemsstat om, at denne kontrol finder sted. De kompetente myndigheder, som modtager anmodningen, skal inden for rammerne af deres beføjelser efterkomme denne enten ved selv at foretage kontrollen eller ved at tillade, at de kompetente myndigheder, der har fremsat anmodningen, foretager kontrollen, eller ved at lade en revisor eller anden sagkyndig foretage denne. Den kompetente myndighed, der har fremsat anmodningen, kan, hvis den ønsker det, deltage i kontrollen, hvis den ikke selv foretager denne.

Artikel 142

Medlemsstaterne fastsætter, uden i øvrigt at tilsidesætte strafferetlige bestemmelser, at der kan iværksættes sanktioner eller andre foranstaltninger mod finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber og blandede holdingselskaber eller deres ansvarlige ledere for overtrædelse af love og administrative bestemmelser, som er vedtaget i henhold til artikel 124-141 og nærværende artikel, med det formål at bringe de konstaterede overtrædelser eller årsagerne hertil til ophør. De kompetente myndigheder arbejder tæt sammen for at sikre, at disse sanktioner eller foranstaltninger fører til det tilsigtede resultat, navnlig når hjemstedet for et finansielt holdingselskab, et blandet finansielt holdingselskab eller et blandet holdingselskab ikke befinder sig samme sted som dets centrale administration eller hovedforretningssted."

12) Artikel 143, stk. 1, affattes således:

"1. Hvis et kreditinstitut, hvis moderselskab er et kreditinstitut, et finansielt holdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab med hovedkontor i et tredjeland, ikke er underlagt konsolideret tilsyn i henhold til bestemmelserne i artikel 125 og 126, verificerer de kompetente myndigheder, om kreditinstituttet er underlagt konsolideret tilsyn af et tredjelands kompetente myndighed svarende til principperne i dette direktiv.

Denne kontrol foretages af den kompetente myndighed, som ville være ansvarlig for konsolideret tilsyn, hvis stk. 3 fandt anvendelse, efter anmodning fra moderselskabet eller en af de regulerede enheder, der har fået meddelt tilladelse i Den Europæiske Union, eller på eget initiativ. Denne kompetente myndighed hører de øvrige berørte kompetente myndigheder."

13) Bilag X ændres i overensstemmelse med bilag III til nærværende direktiv.

Artikel 4Gennemførelse

11. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den [30. april 2011] de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende love og bestemmelser og dette direktiv.

De anvender disse bestemmelser fra den [1. juli 2011].

Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

12. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 5

Dette direktiv træder i kraft på [tyvende]dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Artikel 6

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...].

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG I

I bilag I og II til direktiv 98/78/EF foretages følgende ændringer:

A. I bilag I foretages følgende ændringer:

1) I punkt 2.1 foretages følgende ændringer:

a) andet led affattes således:

"- når selskabet er et tilknyttet selskab under et forsikringsholdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab med vedtægtsmæssigt hjemsted i samme medlemsstat som forsikringsselskabet eller genforsikringsselskabet, og der ved beregningen tages hensyn til dette forsikringsholdingselskab eller blandede finansielle holdingselskab og det tilknyttede forsikringsselskab eller tilknyttede genforsikringsselskab."

b) femte afsnit affattes således:

"Medlemsstaterne kan ligeledes undlade at beregne den korrigerende solvens for et forsikringsselskab eller et genforsikringsselskab, når selskabet er et tilknyttet forsikringsselskab eller et tilknyttet genforsikringsselskab under et andet forsikringsselskab, under et genforsikringsselskab eller under et forsikringsholdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab med vedtægtsmæssigt hjemsted i en anden medlemsstat, og de pågældende medlemsstaters kompetente myndigheder er blevet enige om at overlade det til den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat at føre supplerende tilsyn."

2) Punkt 2.2. affattes således:

"2.2. Mellemliggende forsikringsholdingselskaber

Ved beregningen af den korrigerede solvens for et forsikringsselskab eller et genforsikringsselskab, som gennem et forsikringsholdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab har en kapitalinteresse i et tilknyttet forsikringsselskab, i et tilknyttet genforsikringsselskab, i et tredjelandsforsikringsselskab eller i et tredjelandsgenforsikringsselskab, tages der hensyn til det mellemliggende forsikringsholdingselskabs eller det mellemliggende blandede finansielle holdingselskabs situation. Udelukkende med henblik på denne beregning, som udføres i overensstemmelse med de generelle principper og metoder, der er beskrevet i dette bilag, behandles dette forsikringsholdingselskab eller blandede finansielle holdingselskab som et forsikringsselskab eller et genforsikringsselskab, for hvilket der gælder et solvenskrav på nul og de samme betingelser som dem, der er fastsat i artikel 16 i direktiv 73/239/EØF, i artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF[32] eller i artikel 36 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF[33] for så vidt angår de elementer, som kan indgå i solvensmargenen."

B. Bilag II ændres som følger:

1) Overskriften til bilag II affattes således:

" SUPPLERENDE TILSYN MED FORSIKRINGSSELSKABER OG GENFORSIKRINGSSELSKABER, DER ER DATTERSELSKABER AF ET FORSIKRINGSHOLDINGSELSKAB, ET BLANDET FINANSIELT HOLDINGSELSKAB, ET TREDJELANDSFORSIKRINGSSELSKAB ELLER ET TREDJELANDSGENFORSIKRINGSSELSKAB "

2) Stk. 1, første afsnit, affattes således:

"1. Er der tale om to eller flere af de i artikel 2, stk. 2, omhandlede forsikringsselskaber, som er datterselskaber af et forsikringsholdingselskab, et blandet finansielt holdingselskab, et tredjelandsforsikringsselskab eller et tredjelandsgenforsikringsselskab, og som har deres vedtægtsmæssige hjemsted i forskellige medlemsstater, skal de kompetente myndigheder sikre, at den i dette bilag beskrevne metode anvendes på en sammenhængende måde."

3) Andet og tredje led og afsnittet efter det tredje led affattes således:

"- hvis forsikringsselskabet eller genforsikringsselskabet og et eller flere andre forsikringsselskaber eller genforsikringsselskaber, der har opnået tilladelse i samme medlemsstat, har samme forsikringsholdingselskab, blandede finansielle holdingselskab, tredjelandsforsikringsselskab eller tredjelandsgenforsikringsselskab som moderselskab, og forsikringsselskabet eller genforsikringsselskabet er medtaget i beregningen i henhold til dette bilag for et af disse andre selskaber

- hvis forsikringsselskabet eller genforsikringsselskabet og et eller flere andre forsikringsselskaber eller genforsikringsselskaber, der har opnået tilladelse i andre medlemsstater, har samme forsikringsholdingselskab, blandede finansielle holdingselskab, tredjelandsforsikringsselskab eller tredjelandsgenforsikringsselskab som moderselskab, og der er indgået en aftale i henhold til artikel 4, stk. 2, om, at en anden medlemsstats tilsynsmyndighed skal føre supplerende tilsyn i henhold til dette bilag.

Når andre forsikringsholdingselskaber, tredjelandsforsikringsselskaber eller tredjelandsgenforsikringsselskaber besidder successive kapitalinteresser i forsikringsholdingselskabet, tredjelandsforsikringsselskabet eller tredjelandsgenforsikringsselskabet, kan medlemsstaterne nøjes med at foretage beregningerne i henhold til dette bilag for forsikringsselskabets eller genforsikringsselskabets øverste moderselskab, der er et forsikringsholdingselskab, et blandet finansielt holdingselskab, et tredjelandsforsikringsselskab eller et tredjelandsgenforsikringsselskab."

4) Stk. 3 affattes således:

"3. De kompetente myndigheder sikrer, at der for forsikringsholdingselskabet eller det blandede finansielle holdingselskab foretages tilsvarende beregninger som dem, der er beskrevet i bilag I.

Det vil sige, at de generelle principper og metoder, der er beskrevet i bilag I, anvendes i forbindelse med forsikringsholdingselskabet, det blandede finansielle holdingselskab, tredjelandsforsikringsselskabet eller tredjelandsgenforsikringsselskabet.

Udelukkende med henblik på denne beregning behandles moderselskabet som et forsikringsselskab, for hvilket der gælder:

- et solvenskrav på nul, når der er tale om et forsikringsholdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab

- et solvenskrav, der fastsættes efter principperne i punkt 2.3 i bilag I, når der er tale om et tredjelandsforsikringsselskab eller et tredjelandsgenforsikringsselskab

- de samme betingelser som dem, der er fastsat i artikel 16, stk. 1, i direktiv 73/239/EØF eller i artikel 18 i direktiv 79/267/EØF, med hensyn til de elementer, som kan indgå i solvensmargenen."

BILAG II

I afsnit II "Tekniske beregningsmetoder" i bilag I til direktiv 2002/87/EF, erstattes metode 3 og 4 med følgende:

"Metode 3: "Kombinationsmetode"

De kompetente myndigheder kan tillade en kombination af metode 1 og 2."

BILAG III

I afsnit 3 i bilag X til direktiv 2006/48/EF affattes artikel 3, stk. 30, således:

"30. Når man har til hensigt at benytte en avanceret målemetode i et moderkreditinstitut, der hjemmehørende i EU, og dettes datterselskaber eller i datterselskaber af et finansielt moderholdingselskab, der er hjemmehørende i EU, eller af et blandet finansielt moderholdingselskab, der er hjemmehørende i EU, skal ansøgningen omfatte en beskrivelse af den metode, der anvendes ved fordeling af den operationelle risikokapital mellem koncernens forskellige selskaber." [pic][pic][pic]

[1] Fælles G10-udvalg bestående af Basel-udvalget om banktilsyn, Den Internationale Forsikringstilsynsorganisation og Den Internationale Børstilsynsorganisation.

[2] Tilsyn med finansielle konglomerater, 19.2.1999, se http://www.bis.org/publ/bcbs47.pdf?noframes=1.

[3] EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1.

[4] CDR består af to direktiver: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (omarbejdning), EUT L 177 af 30.6.2006, s. 1, og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (omarbejdning), EUT L 177 af 30.6.2006, s. 201.

[5] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (omarbejdning), EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1.

[6] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF af 27.10.1998 om supplerende tilsyn med forsikrings- og genforsikringsselskaber i en forsikrings- eller genforsikringsgruppe, EFT L 330 af 5.12.1998, s. 1.

[7] JCFC er et udvalg på niveau 3 for finansielle konglomerater inden for den såkaldte "Lamfalussy"-struktur, mens Det Europæiske Udvalg for Finansielle Konglomerater (EFCC) er et udvalg (på niveau 2) under FICOD.

[8] Se webstedet om konglomerater for yderligere detaljer: http://ec.europa.eu/internal_market/financial-conglomerates/supervision_en.htm.

[9] KOM(2009) 576 endelig, forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 1998/26/EF, 2002/87/EF, 2003/6/EF, 2003/41/EF, 2003/71/EF, 2004/39/EF, 2004/109/EF, 2005/60/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/65/EF for så vidt angår de beføjelser, der er tillagt Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Den Europæiske Værdipapirtilsynsmyndighed.

[10] Den australske tilsynsmyndighed overvejer, hvorledes man kan føre tilsyn med og kontrollere den potentielle smittefare fra finanskoncerners ikke-regulerende enheder, se http://www.apra.gov.au/media-releases/10_06.cfm.

[11] De (ikke-fortrolige) svar fra de berørte parter findes på: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2009/fcd_review_en.htm.

[12] Aflønningspolitikker inden for banksektoren blev behandlet i forslaget til direktiv om ændring af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF for så vidt angår kapitalkrav vedrørende handelsbeholdningen og gensecuritisationer og tilsyn med aflønningspolitikker (KOM/2009/362). Det overvejes at fremsætte et lignende forslag med hensyn til aflønningspolitikker inden for forsikringssektoren.

[13] De opgaver, der er tildelt det fælles udvalg af europæiske tilsynsmyndigheder med hensyn til retningslinjer, er omfattet af dets foreslåede mandat og medfører ingen specifikke eller supplerende konsekvenser for budgettet.

[14] Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter), EFT L 375 af 31.12.1985, s. 3, ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter), EUT L 302 af 17.11.2009, s. 32.

[15] Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en europæisk banktilsynsmyndighed {KOM(2009) 499 endelig} {KOM(2009) 500 endelig} {KOM(2009) 502 endelig} {KOM(2009) 503 endelig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM/2009/501 endelig - COD 2009/142 */.

[16] Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en europæisk forsikrings- og arbejdsmarkedspensionsordningsmyndighed {KOM(2009) 499 endelig} {KOM(2009) 500 endelig} {KOM(2009) 501 endelig} {KOM(2009) 503 endelig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM/2009/502 endelig - COD 2009/143 */.

[17] EUT C […] af […], s. […].

[18] EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1.

[19] EFT L 330 af 5.12.1998, s. 1.

[20] EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1.

[21] Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en europæisk banktilsynsmyndighed {KOM(2009) 499 endelig} {KOM(2009) 500 endelig} {KOM(2009) 502 endelig} {KOM(2009) 503 endelig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM/2009/501 endelig - COD 2009/142 */.

[22] Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en europæisk forsikrings- og arbejdsmarkedspensionsordningsmyndighed {KOM(2009) 499 endelig} {KOM(2009) 500 endelig} {KOM(2009) 501 endelig} {KOM(2009) 503 endelig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM/2009/502 endelig - COD 2009/143 */.

[23] Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en europæisk banktilsynsmyndighed {KOM(2009) 499 endelig} {KOM(2009) 500 endelig} {KOM(2009) 502 endelig} {KOM(2009) 503 endelig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM/2009/501 endelig - COD 2009/142 */.

[24] Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en europæisk forsikrings- og arbejdsmarkedspensionsordningsmyndighed {KOM(2009) 499 endelig} {KOM(2009) 500 endelig} {KOM(2009) 501 endelig} {KOM(2009) 503 endelig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM/2009/502 endelig - COD 2009/143 */.

[25] EUT L 177 af 30.6.2006, s. 1.

[26] EUT L 145 af 30.4.2004, s. 1.

[27] EUT L 177 af 30.6.2006, s. 1.

[28] EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1.

[29] EFT L 193 af 18.7.1983, s. 1.

[30] EFT L 222 af 14.8.1978, s. 11.

[31] EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1.

[32] EFT L 345 af 19.12.2002, s. 1.

[33] EUT L 323 af 9.12.2005, s. 1.