Den 25. september 2014 bemyndigede Rådet Kommissionen til at forhandle en ændring af aftalen for at give mulighed for samarbejde på yderligere områder. Aftalen om ændring af aftalen blev efterfølgende forhandlet mellem Kommissionen og FAA. På grundlag af en tilsvarende rådsafgørelse blev aftalen om ændring af aftalen sideløbende undertegnet på vegne af Unionen. Aftalen om ændring af aftalen bør nu godkendes på grundlag af artikel 100, stk. 2, og artikel 218, stk. 6, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Begge parter bemærkede, at udvikling af et dybere samarbejde i forbindelse med pilotcertificerings- og -uddannelsesområdet bør prioriteres, og har pålagt eksperter at undersøge mulighederne og udvikle tekniske forslag. Resultaterne af dette initiativ har bekræftet mulighederne og behovet for at udvide aftalen med samarbejde og anerkendelse på yderligere områder.

I forbindelse med gennemførelsen af aftalen, navnlig gennem drøftelser i Det Bilaterale Tilsynsudvalg (kaldet "blandet udvalg"), der blev oprettet i henhold til aftalen, har USA's Federal Aviation Administration (i det følgende benævnt "FAA") og Kommissionen konstateret, at der er et fælles ønske om at forbedre mulighederne for yderligere samarbejde på luftfartssikkerhedsområdet ud over de nuværende bestemmelser i aftalen.

Efter Rådets afgørelse om indgåelse af aftalen mellem Amerikas Forenede Stater og Det Europæiske Fællesskab om regelsamarbejde inden for civil luftfartssikkerhed (i det følgende benævnt "aftalen") trådte denne i kraft den 1. maj 2011. Aftalen blev forhandlet på grundlag af Rådets afgørelse af 9. marts 2004 om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger.

6)flyvepladser og

7)lufttrafiktjenester og lufttrafikstyring.

Der er foretaget konsekvensændringer i artikel 5.

1.3.Tidsplan for fuldførelse af ændringen

Tidsplanen for fuldførelsen af denne ændring er af afgørende betydning i forbindelse med det forberedende arbejde, der er blevet gennemført med henblik på vedtagelse og integrering af et nyt "pilotcertificeringsbilag" til aftalen.

I henhold til forordning (EF) nr. 216/2008 skal en pilot, der har bopæl i Den Europæiske Union, erhverve et pilotcertifikat, som er udstedt af en medlemsstat. Kommissionens forordning (EU) nr. 1178/2011 fastsatte en løsning for certificerede piloter fra tredjelande, ifølge hvilken en pilot enten kunne få godkendt et udenlandsk pilotcertifikat for et år eller konvertere det permanent. I forbindelse med forhandlingen af Kommissionens forordning (EU) nr. 1178/2011 blev det imidlertid klart, at de nationale bestemmelser var meget forskellige angående behandlingen af tredjelandes certifikater, selv om de var harmoniseret i et vist omfang. Dette ville kunne resultere i et stort antal indehavere af private pilotcertifikater (over 10 000), som er i besiddelse af et udenlandsk pilotcertifikat, som ikke passer ind i det europæiske system. Det skal bemærkes, at det hovedsageligt er europæiske borgere med et privat pilotcertifikat (PPL) udstedt i USA, som kan blive berørt. Konvertering af disse certifikater i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) nr. 1178/2011 kan føre til yderligere betydelige finansielle og organisatoriske omkostninger for indehavere af PPL-certifikater.

Derfor indførtes i Kommissionens forordning (EU) nr. 1178/2011 og efter aftale med medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og branchen en overgangsperiode, for at give tid til at forhandle et bilag til aftalen med det formål at lette konverteringen af private pilotcertifikater udstedt i USA.

Under behørig hensyntagen til de relevante bestemmelser og frister, der er fastsat i Kommissionens forordning (EU) nr. 1178/2011 (8. april 2017), anses tilføjelsen af et nyt pilotcertificeringsbilag til aftalen for at være presserende. Som følge heraf er det nødvendigt at ændre aftalen hurtigst muligt.

2.RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Aftalen om ændring af aftalen er forhandlet mellem Kommissionen og FAA på baggrund af artikel 2, stk. C, og artikel 19, stk. B, i aftalen.

Luftfartssektoren går gennemgående ind for tættere samarbejde, gensidig anerkendelse og harmonisering mellem de to største markeder, dvs. USA og EU, med henblik på at mindske unødvendige transaktionsomkostninger, der kun tilfører begrænset eller ingen værdi for sikkerheden, men mindsker branchens samlede konkurrenceevne. Sådanne fordele er af særlig interesse på et tidspunkt, hvor nye markedsdeltagere dukker op i andre dele af verden.

Sammenligningen af EU's og USA's reguleringsmæssige rammer har peget på, at det ville være tilrådeligt at forenkle de lovgivningsmæssige krav og procedurer på begge sider af Atlanten yderligere på alle de områder, der er omhandlet i punkt 1.2 ovenfor. At bringe de to systemer tættere på hinanden vil skabe betydelige besparelser med hensyn til organisatoriske strukturer, ressourcer, uddannelsesprogrammer, interne procedurer samt tilsynsprogrammer.

Yderligere bilag til aftalen, der er nødvendige for at gensidig accept kan anvendes effektivt på et givet område, vil blive udarbejdet og vedtaget i henhold til de særlige procedurer, der er fastsat i aftalen og i afgørelse 2011/719/EU. Disse bilag vil være genstand for særskilte og supplerende forslag fra Kommissionen til Rådets afgørelser.

3.JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

Den foreslåede aftale om ændring af aftalen vil, så snart den er trådt i kraft, give mulighed for at samarbejde på andre områder, som begge parter anser for at være af gensidig interesse, forudsat at der vedtages tilsvarende bilag i Det Bilaterale Tilsynsudvalg for hvert nyt område i overensstemmelse med den reviderede artikel 5 og artikel 19, stk. B, i aftalen.

Retsgrundlag

Artikel 100, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Som en del af grundlaget bør artikel 12, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 af 20. februar 2008 om fælles regler for civil luftfart og om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur også nævnes. Den giver mulighed for anerkendelse af aftaler mellem Den Europæiske Union og tredjelande, efter hvilke myndighederne i medlemsstaterne kan udstede certifikater på grundlag af certifikater udstedt af et tredjelands luftfartsmyndigheder.

4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Ingen virkning for EU-budgettet.