DA Den Europæiske Unions Tidende C 91/15

Offentliggørelse af ansøgning om ændring i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

2011/C 91/05

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (1). Eventuelle indsigelser skal være Kommissionen i hænde senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

»ΠΑΤΑΤΑ ΝΑΞΟΥ« (PATATA NAXOU)

EF-Nr.: EL-PGI-0005-0708-27.06.2008

BGB ( X ) BOB ( )

1. Betegnelse:

»Πατάτα Νάξου« (Patata Naxou)

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Grækenland

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren:

3.1. Produkttype:

Kategori 1.6 — Frugt, grøntsager og korn, uforarbejdet eller forarbejdet

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen »Πατάτα Νάξου« (Patata Naxou):

»Patata Naxou« er den spiselige knold af arten Solanum tuberosum. Den kan spises uden videre forarbejdning (spisekartoffel). Knoldstørrelsen er mellem 35 og 65 mm, og formen er rund eller aflang. Skindet er glat og jævnt, farven gul. Hver knold har en snes knopper (»øjne«) på overfladen, og kødet har en karakteristisk hvidgul farve.

»Patata Naxou« er kendetegnet ved at være ens af størrelse med et rent ydre og fri for angreb og sygdomme. Den har et højt tørstofindhold (> 18 %) og et lavt sukkerindhold (< 1 %). Den dyrkes om foråret og kan høstes meget tidligt.

Følgende kartoffelsorter dyrkes inden for det geografiske område Naxos: Liseta, Spunta, Marfona, Vivaldi og Alaska.

På øen Naxos er der i øjeblikket to vækstsæsoner: den tidlige sort lægges fra midten af februar til starten af marts, og den sene sort lægges fra starten af august til de første dage i september. Optagningen af den tidlige sort foregår fra slutningen af maj og til de første ti dage i juli.

3.3. Råvarer:

—

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse):

—

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted inden for det afgrænsede geografiske område:

Følgende trin i produktionen foregår inden for det afgrænsede geografiske område: lægning af knolde, dyrkning, optagning og modning.

Disse trin skal foregå inden for det afgrænsede geografiske område, eftersom de lokale kartoffelavlere besidder en kunnen, der gør det muligt at høste tidligt samtidig med, at de lokale miljømæssige forhold (læggetidspunkt og nedbør) udnyttes optimalt. Efter at knoldene er taget op, anvender kartoffelavlerne en særlig teknik, som består i at dække knoldene med halm, for at skindet på knoldene bliver tykkere og dermed mere modstandsdygtig over for transport samtidig med, at eventuelle ydre skader læges.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.:

—

3.7. Specifikke mærkningsregler:

Mærkningen sker i overensstemmelse med EU-lovgivningen og den græske lovgivning.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område:

»Patata Naxou« produceres på øen Naxos. Med et areal på 428 km2 er øen det største departement i Kykladerne i Det Ægæiske Hav. Kartoffelarealets størrelse varierer afhængig af dyrkningssæsonen mellem 150 og 170 ha om efteråret til 300 ha om foråret.

5. Tilknytning til det geografiske område:

5.1. Det geografiske områdes egenart:

A.

De klimatiske faktorer, som er bestemmende for kvaliteten af »Patata Naxou«, er den lave luftfugtighed og høje temperatur, som forhindrer angreb af Phytophthora sp., som forårsager de største tab i kartoffeldyrkningen. Disse skimmelangreb har gunstige betingelser ved en relativ luftfugtighed på over 90 % og ved temperaturer under 27 °C. De klimatiske forhold på Naxos er derfor i afgørende grad med til at forebygge angreb af denne svampesygdom, som er den alvorligste mod kartoffelplanten, og kombineret med den sjældne forekomst af andre patogener i det geografiske område minimerer de anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler.

Den høje temperatur samtidig med det høje antal solskinstimer på øen Naxos gør, at kartoffelplantens vækstcyklus kan forlænges til hele året, og giver optimale betingelser for knoldenes modning. Endelig fremmer forskellen i nat- og dagtemperaturer knolddannelsen.

B.

Jordlaget på øen er dybt og består af kornet sand og ler, og det indeholder ingen natrium og er ikke udsat for erosion. Jorden indeholder også fosfor og kalium i tilstrækkelig store mængder. Indholdet af magnesium er middelhøjt, og indholdet af organisk materiale er lavt. Sammensætningen af sand og ler giver en god dræning og fremmer en naturlig udvikling af ensartede og regelmæssige knolde.

C.

En anden særlig dyrkningsmetode, som kartoffelavlerne på Naxos anvender, er at lade de høstede knolde modnes på marken uden tildækning. Denne fremgangsmåde består nærmere bestemt i, at efter at knoldene er taget op og i første omgang sorteret for at fjerne fremmedlegemer og beskadigede knolde, anvender regionens kartoffelavlere en teknik, hvor knoldene på marken først dækkes med et lag halm og derefter med kartoffelplanter for at beskytte dem mod solen. I løbet af denne periode modner »Patata Naxou«, får fastere kød og tykkere skind og bliver mere modstandsdygtig over for transport samtidig med, at eventuelle skader på overfladen læges. Denne praksis nedsætter også risikoen for, at knoldenes indhold af glykoalkaloider stiger under den fortsatte håndtering.

5.2. Produktets egenart:

»Patata Naxou« har opnået høj anseelse på markedet som et produkt af høj kvalitet med stabile egenskaber. Denne anseelse går tilbage til fremkomsten af den moderne græske stat og har bestået i næsten to århundreder. Det er et produkt, der har stor betydning for lokalsamfundet, og som forbindes med øen Naxos. »Patata Naxou« omtales nu også i rejsehåndbøger, i græske og udenlandske medier og i kendte kokkes opskrifter.

Muligheden for tidlig forårshøst af »Patata Naxou« er en egenskab, som giver produktet en særlig høj markedsværdi.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn:

Forbindelsen mellem produktet og området hviler på dets anseelse. Det, som kvalitetsmæssigt adskiller »Patata Naxou« fra andre sorter, kan henføres til de særlige geologiske og klimatiske forhold på Naxos og anvendelsen af dyrkningsmetoder, der er tilpasset de lokale forhold. Dette særkende har givet »Patata Naxou« en særlig anseelse blandt grækere, hvilket bevidnes af, at sorten allerede omtales i første halvdel af 1800-tallet, som er det tidspunkt, hvor kartoffelplanten indførtes til Grækenland.

»Patata Naxou« opnår anseelse i 1841, hvor kartoflen serveredes som en lokal specialitet under kong Ottos besøg på øen. Efterfølgende beskrives kartoffelsorten af Dugit i 1874 som et af de fremragende landbrugsprodukter på Naxos. Mange år senere, i 1911, registreredes ved Grækenlands første landbrugstælling, at der på Naxos blev dyrket kartofler på 111,9 hektar. I 1926 var »Patata Naxou« efterhånden blevet så skattet et produkt, at kommunen Glinado valgte kartoffelplanten som sit byvåben.

Den meget høje kvalitet på kartofler fra Naxos førte til, at den græske stat i 1953 grundlagde det nationale center for produktion af læggekartofler på øen, og at »Patata Naxou« i 1959 blev føjet til listen over statsligt beskyttede produkter. Siden da er »Patata Naxou« blevet et af øens lokale produkter, som fremhæves i græske og udenlandske rejsehåndbøger.

»Patata Naxou« kendes i dag i hele Grækenland, hvilket den megen omtale, den får i tidsskrifts- og avisartikler, vidner om. »Patata Naxou« omtales også i rejsehåndbøger og madmagasiner. Sorten optræder i opskrifter fra kendte græske kokke og omtales af madanmeldere, ligesom den findes på kendte restauranters menukort. De lokale myndigheder på Naxos afholder endvidere hvert år kartoffelfester, en bekræftelse på den anseelse og historiske betydning, som kartoflen har for lokalsamfundet.

»Patata Naxou« er kendetegnet ved at være en sort, der kan høstes meget tidligt. Den anvendte dyrkningsmetode spiller derfor en vigtig rolle, eftersom dyrkningen (lægningen) foretages i de perioder, hvor sæsonnedbøren og tilgangen til vand udnyttes bedst. Det forhold, at »Patata Naxou« er en sort, der kan høstes meget tidligt, giver den en særlig høj markedsværdi, som betyder, at den efterspørges om forsommeren, hvor friske kartofler er sjældne.

Kartoffelavlerne på Naxos foretager en første sortering ude på marken, når kartoflerne er taget op, for at fjerne fremmedlegemer og frasortere beskadigede knolde. Derefter samles knoldene i bunker på marken, hvor de først dækkes med et lag halm og derefter med kartoffelplanter som beskyttelse mod solen. Denne modningsperiode på marken øger produktets holdbarhed. Kartoflen bliver fastere og dens skind tykkere, og den er dermed mere modstandsdygtig over for transport samtidig med, at forskellige skader på overfladen læges. Denne teknik sænker også indholdet af giftige glykolalkaloider.

Luftfugtigheden og de højere temperaturer er endvidere lokale klimaforhold, som begunstiger dyrkningen af »Patata Naxou«. De forhindrer angreb af Phytophthora sp., og dermed minimeres tab som følge af dette alvorlige sygdomsangreb på kartoffelplanten. Dette kombineret med, at der ikke findes mange sygdomsfremkaldende faktorer, begrænser anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler. Den høje temperatur og de mange solskinstimer på øen Naxos betyder også, at kartoffelplantens vækstcyklus forlænges til hele året, og at knoldene opnår optimal modning. Endelig fremmer forskellen mellem dag- og nattemperaturer knolddannelsen, og den sandede og lerholdige jord giver god dræning og fremmer en naturlig udvikling af ensartede og regelmæssige knolde.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen:

(Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006)

http://www.minagric.gr/greek/data/ΠΡΟΔΙΑΓΡΑΦΕΣ%20ΠΡΟΪΟΝΤΟΣ%20YPAAT%2016%20ΦΕΒΡΟΥΑΡΙΟΥ%202010.pdf

(1) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.