om tilladelse til Italien til i bestemte geografiske områder at anvende reducerede afgiftssatser for gasolie og flydende gas, der anvendes til opvarmning, i medfør af artikel 19 i direktiv 2003/96/EF

De italienske myndigheder anmodede pr. brev af 31. oktober 2018 om tilladelse til i visse særligt ugunstigt stillede geografiske områder at anvende reducerede afgiftssatser for gasolie og LPG, der anvendes til opvarmning, via en fornyelse af Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/695/EU af 24. september 2014, der giver Italien tilladelse til i de i artikel 8, stk. 10, i italiensk lov nr. 448/1998 fastsatte geografiske områder at anvende reducerede afgiftssatser for gasolie og LPG, der anvendes til opvarmning, i medfør af artikel 19 i direktiv 2003/96/EF. I henhold til nævnte afgørelse fik Italien tilladelse til at anvende reducerede punktafgiftssatser for gasolie og LPG til opvarmning i disse ugunstigt stillede områder frem til den 31. december 2018. I begrundelsen for anmodningen om undtagelse henviser Italien til landets territoriale forskelligartethed med varierende klimatiske og geografiske forhold. De nationale punktafgiftssatser for gasolie og LPG, der anvendes til opvarmning i Italien, er relativt høje. For at undgå en for hård belastning af visse forbrugere, der er særligt afhængige af opvarmning, har Italien indført reducerede afgiftssatser i visse dele af landet. Italien ønsker fortsat at anvende disse reducerede afgiftssatser i de områder, der er omfattet af artikel 8, stk. 10, i italiensk lov nr. 448/1998. Antallet af kommuner, der endnu ikke har et methangasforsyningsnet, og som er omfattet af den omhandlede ordning under henvisning til, at de er klassificeret som klimazone F, er blevet gradvist og betydeligt reduceret som følge af udbyggelsen og færdiggørelsen af methangasforsyningsnettet. Antallet er således faldet fra oprindeligt 608 til 260 i dag.

·som ikke har et gasforsyningsnet og er klassificeret som klimazone E, jf. ovennævnte præsidentielle dekret nr. 412 af 26. august 1993. I henhold til artikel 8, stk. 10, litra c), nr. 4, i lov nr. 448/1998 vil afgiftsfordelen i dette tilfælde blive ophævet, så snart kommunen bliver tilsluttet gasforsyningsnettet

Formålet med dette forslag er at give Italien tilladelse til i visse særligt ugunstigt stillede geografiske områder at anvende reducerede afgiftssatser for gasolie og flydende gas (LPG), der anvendes til opvarmning, for delvist at kompensere for de høje varmeudgifter for indbyggere i sådanne geografiske områder. De høje varmeudgifter skyldes enten meget hårde eller hårde klimatiske forhold eller områdernes afsides beliggenhed kombineret med vanskelige forsyningsforhold med hensyn til brændstof.

Ifølge de italienske myndigheder bygger de differentierede afgifter på objektive kriterier og har til formål at sikre geografisk kontinuitet i forhold til resten af det italienske territorium, dvs. at stille befolkningen i de berettigede områder mere lige i forhold til den øvrige befolkning ved at reducere deres uforholdsmæssigt høje varmeudgifter. Afgiftsnedsættelsen er af samme størrelse for alle brugere. Den skal kun delvist kompensere for de ekstra varmeudgifter i de berettigede områder, som skyldes et koldt klima eller vanskelige forsyningsforhold med hensyn til brændstof.

Ifølge de italienske myndigheder er omkostningerne til transport af LPG og gasolie i bjergområder 140 % højere end i resten af landet.

Hvad angår omkostninger til vejtransport, er det typen af køretøj, der gør en forskel. I bjergområder og på små øer (hvor der ikke findes oplagringsfaciliteter til olieprodukter), transporteres LPG og gasolie, der anvendes til opvarmning, på lastbiler med anhænger, som sammenlignet med vejtraktorer med sættevogne koster 70-80 % mere. Behovet for at anvende små lastbiler skyldes vejenes karakter (de er ikke nemme at køre på) og mindre leverancer af brændsel.

Hvad angår øerne skal man desuden lægge færgeomkostningerne til, hvilket kan påvirke transportomkostningerne betydeligt og helt op til firedoble dem.

Øernes særlige situation hænger sammen med, at deres særlige geografiske forhold begrænser brændstofforsyningen og derfor medfører højere brændstofpriser end på det italienske fastland på grund af de ekstra transportomkostninger. Afgiftsnedsættelsen medfører ikke overkompensation og resulterer ikke i lavere priser på LPG og gasolie end på fastlandet. Med hensyn til støtten til de små øer vil logistikkæden på de pågældende lokaliteter uundgåeligt bidrage til en fordyrelse i forhold til det italienske fastland. De højere omkostninger skyldes manglen på central logistik, hvilket medfører højere distributionsomkostninger. Højere omkostninger er ofte også en konsekvens af dårlige vejforbindelser, højere omkostninger til motorbrændstof end på fastlandet og de transportomkostninger, der er forbundet med adgang til de små øer, samt den begrænsede størrelse af de enkelte leverancer. De italienske myndigheder har vurderet, at disse omkostninger er ca. 10-15 % højere end på fastlandet.

De italienske myndigheder forklarer, at foranstaltningen de seneste år har reduceret den endelige pris på LPG og gasolie til opvarmning med ca. 10 %.

Hvad angår fremskridtene med det nationale naturgasforsyningsnet oplyser de italienske myndigheder, at udbyggelsen af methangasforsyningsnettet i Italien overordnet set kan betragtes som afsluttet. Som følge af landets territoriale forskelligartethed, dvs. et territorium der er kendetegnet ved en meget varieret fysisk geografi, er denne proces imidlertid stadig temmelig problematisk, og i nogle dele af landet decideret umulig, ikke mindst som følge af de omkostninger, der er forbundet hermed. Derfor har regionen Sardinien, de mindre øer og en række kommuner, der typisk ligger i bjergområder, stadig ikke adgang til methangas, og nogle af dem vil aldrig få det.

De årlige budgetomkostninger forbundet med denne foranstaltning er 230 mio. EUR.

•Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører

Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet og Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/695/EU af 29. september 2014 om tilladelse til Italien til i bestemte geografiske områder at anvende reducerede afgiftssatser for gasolie og LPG, der anvendes til opvarmning, i medfør af artikel 19 i direktiv 2003/96/EF.

•Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål

Alle anmodninger om undtagelser i medfør af energibeskatningsdirektivets artikel 19 behandles af Kommissionen, som tager hensyn til behovet for at sikre et velfungerende indre marked, behovet for at sikre loyal konkurrence samt til EU's sundheds-, miljø-, energi- og transportpolitik.

De differentierede afgifter afbøder delvist de ekstra varmeudgifter, som afholdes af indbyggerne i visse geografiske områder af Italien, der sammenlignet med resten af det italienske territorium er særligt ugunstigt stillede. For disse indbyggere ville den almindelige afgiftssats for LPG og gasolie udgøre en uforholdsmæssigt stor afgiftsbyrde. Den geografisk ugunstige stilling medfører yderligere varmeudgifter, som skyldes disse zoners hårde klimatiske forhold eller deres isolation fra omverdenen kombineret med mangel på alternative opvarmningsressourcer, især den manglende adgang til naturgasnettet.

De reducerede afgiftssatser for både gasolie og LPG er fortsat højere end EU's minimumsafgiftssatser, der er fastsat i energibeskatningsdirektivet, og de afbøder kun delvist de ekstra varmeudgifter i de pågældende geografiske områder.

Afgiftsnedsættelsen er derfor forenelig med målsætningen om at skabe et afgiftsmæssigt incitament til energieffektivitet. Foranstaltningen er ikke blevet vurderet som uforenelig med de relevante EU-politikker vedrørende miljø og energi.

Endvidere kan foranstaltningen godtages ud fra hensynet til et velfungerende indre marked og behovet for at sikre loyal konkurrence. Dens formål er begrænset til delvist at opveje de ekstra varmeudgifter, som skyldes objektive forhold i de berørte områder. Afgiftsnedsættelsen kumuleres ikke med andre afgiftsnedsættelser, og den gælder ikke anvendelse af opvarmningsbrændslet til andre formål end opvarmning.

I henhold til artikel 19, stk. 2, i direktiv 2003/96/EF kan der ved denne type foranstaltning gives en tilladelse for en periode på højst seks år med mulighed for forlængelse. Eftersom den aktuelle ordning hverken har negative virkninger for den EU-interne handel eller det generelle beskatningsniveau for brændstof i Italien, foreslår Kommissionen af hensyn til den retlige sikkerhed i regionerne, at tilladelsen gives for en periode på seks år, dvs. fra 1. januar 2019 til 31. december 2024.

For imidlertid ikke at underminere den fremtidige udvikling af de gældende lovgivningsmæssige rammer vil det være hensigtsmæssigt at fastslå, at hvis Rådet under henvisning til traktatens artikel 113 indfører et ændret generelt system for beskatning af energiprodukter, som denne tilladelse ikke vil være tilpasset til, skal denne afgørelse ophøre med at gælde på den dato, hvor de ændrede regler træder i kraft.

Hvis Rådet vedtager at indføre et nyt system, og hvis Kommissionen finder, at den foreslåede tilladelse stadig er velbegrundet, vil den på positiv vis og i god tid behandle enhver anmodning fra Italien om en lignende tilladelse, der er tilpasset dette nye system, for at sikre kontinuiteten i nærværende forslag.

•Statsstøtteregler