EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den30.5.2018 COM(2018) 380 final 2018/0202(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) {SEC(2018) 273 final}

{SWD(2018) 289 final}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Begrundelse og formål Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprindeligt oprettet ved forordning (EF) nr. 1927/2006 for programmeringsperioden 2007-2013. Den blev etableret for at give Unionen et instrument til at udvise solidaritet med og yde støtte til arbejdstagere, der er blevet afskediget som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, der kan tilskrives globaliseringen, og hvor disse afskedigelser har en betydelig negativ konsekvens for den regionale eller lokale økonomi. Ved at medfinansiere aktive arbejdsmarkedspolitikforanstaltninger har EGF til formål at fremme arbejdstagernes tilbagevenden til arbejdsmarkedet inden for områder, sektorer og geografiske områder eller på arbejdsmarkeder, der lider under pludselige, alvorlige økonomiske forstyrrelser. I lyset af omfanget af den finansielle og økonomiske krise i 2008 og den hastighed, hvormed den udviklede sig, planlagde Kommissionen i sin europæiske økonomiske genopretningsplan en revision af forordning (EF) nr. 1927/2006. Bortset fra nogle permanente ændringer baseret på de første fem år af EGF's gennemførelse var hovedformålet med denne revision at udvide EGF's anvendelsesområde fra 1. maj 2009 til 30. december 2011. Kommissionen ønskede at gøre det muligt for EGF at udvise solidaritet i Unionen og yde støtte til arbejdstagere, der mistede arbejdet som en direkte følge af den finansielle og økonomiske krise, og øge medfinansieringssatsen fra 50 til 65 % med henblik på at reducere byrden for medlemsstaterne. For den flerårige finansielle ramme 2014-2020, blev EGF's anvendelsesområde udvidet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013, og forordning (EF) nr. 1927/2006 blev ophævet. Formålet var ikke kun at dække afskedigelser som følge af alvorlige økonomiske forstyrrelser, der skyldtes en fortsættelse af den globale finansielle og økonomiske krise, jf. forordning (EF) nr. 546/2009, men også at dække enhver ny global finansiel og økonomisk krise. EGF kunne således også yde støtte i tilfælde af uforudsete kriser, der fører til alvorlige forstyrrelser i den lokale, regionale eller nationale økonomi. Sådanne uventede kriser kunne f.eks. omfatte en større økonomisk afmatning hos vigtige handelspartnere eller et kollaps i det finansielle system som det, der fandt sted i 2008. For at sikre, at EGF-støtten var tilgængelig for arbejdstagere uanset deres ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold, blev begrebet "arbejdstager" udvidet. Det betød, at det var muligt at dække ikke bare arbejdstagere med ansættelseskontrakter af tidsubegrænset varighed, jf. forordning (EF) nr. 1927/2006, men også arbejdstagere med tidsbegrænsede kontrakter, vikaransatte og ejere og ledere af meget små virksomheder samt selvstændige erhvervsdrivende. Under visse omstændigheder kan medlemsstaterne også i deres EGF-ansøgninger inkludere op til det samme antal unge, som hverken er i beskæftigelse eller under uddannelse (NEET-personer), som antallet af afskedigede arbejdstagere. Det skete på baggrund af det høje ungdomsarbejdsløshedsniveau og det forhold, at det er endnu vanskeligere for unge, der hverken er i beskæftigelse eller under uddannelse, at finde et arbejde, når der er alvorlige forstyrrelser på arbejdsmarkedet, som f.eks. dem, der skyldes en større omstrukturering. Hovedformålet med dette forslag er at sikre, at EGF fortsætter med at fungere efter den 31. december 2020 uden en tidsmæssig begrænsning for perioden, da dette er et særligt instrument uden for den flerårige finansielle rammes lofter. For at sikre, at EGF forbliver et gyldigt instrument på EU-plan, kan en ansøgning om EGF-støtte til arbejdstagere sættes i gang, når antallet af afskedigelser når en minimumstærskel. Erfaringen med, hvordan forordning (EU) nr. 1309/2013 virker, har vist, at en tærskel på 250 afskedigelser inden for en given referenceperiode er acceptabel, især under hensyntagen til muligheden for at indgive ansøgninger i tilfælde af et lavere antal afskedigelser på små arbejdsmarkeder eller under særlige omstændigheder. Tærsklen på 250 er lavere end tærsklen for programmeringsperioden 2014-2020. Dette skyldes, at der er en generel tendens til færre meget omfattende afskedigelsesrunder, og fordi afskedigelsen af 250 arbejdstagere normalt har en betydelig konsekvens for de fleste regioner. Det er også en anerkendelse af, at i mange medlemsstater er de fleste arbejdstagere beskæftiget i små og mellemstore virksomheder "SMV'er"). Den 17. november 2017 blev den europæiske søjle for sociale rettigheder proklameret i fællesskab af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen som en reaktion på de sociale udfordringer i Europa. Under hensyntagen til de skiftende vilkår i arbejdsverdenen, skal Unionen forberedes til aktuelle og fremtidige udfordringer i forbindelse med globalisering og digitalisering. Det betyder, at væksten gøres mere inklusiv, og beskæftigelses- og socialpolitikkerne forbedres. Principperne i den europæiske søjle for sociale rettigheder vil fungere som en overordnet vejledende ramme for Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) og vil gøre det muligt for Unionen at anvende principperne i praksis i tilfælde af større omstruktureringer. På EU-plan tjener det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker til at udpege nationale reformprioriteter og overvåge deres gennemførelse. Medlemsstaterne udvikler deres egne nationale flerårige investeringsstrategier til støtte for disse reformprioriteter. Disse strategier bør fremlægges sammen med de årlige nationale reformprogrammer og opridse og samordne de prioriterede investeringsprojekter, som vil blive støttet af medlemsstaten og/eller Unionen. De bør også sikre, at EU-midlerne anvendes på en sammenhængende måde, så der skabes størst mulig merværdi af den finansielle bistand, som Union yder inden for rammerne af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne, den europæiske investeringsstabiliseringsfunktion og InvestEU, hvis det er relevant. I dag er den "globaliserede verden kendetegnet ved en stadigt større indbyrdes forbindelse og indbyrdes afhængighed af verdensmarkederne. Som følge af samspillet mellem og den gensidige påvirkning af åben handel, teknologiske forandringer eller andre faktorer, f.eks. overgangen til lavemissionsøkonomi, bliver det vanskeligere at udpege en specifik faktor, der forårsager afskedigelser. Paradoksalt nok ville en uændret EGF formentlig udløse færre ansøgninger og medføre mindre anvendelse på grund af de seneste globaliseringstendenser. Den omstændighed, at forekomsten af meget store omstruktureringsrunder (der omfatter mere end 500 afskedigelser) er blevet væsentligt reduceret inden for det seneste årti, vil sandsynligvis påvirke anvendelsen af fonden yderligere. EGF vil derfor fremover kun blive mobiliseret, når en omstrukturering har en betydelig konsekvens, der er defineret ved ovennævnte minimumstærskel på 250 afskedigede arbejdstagere. På trods af den fortsat høje ungdomsarbejdsløshed har erfaringen vist, at andre instrumenter kunne være mere egnet til at yde støtte til NEET-personer, herunder især Den Europæiske Socialfond. Hvis man knytter støtten til unge til en EGF-ansøgning, vil det kunne anses som fremme af ulighed, da det vil udelukke de fleste unge mennesker i nød. Fonden tager sigte på de aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, som har til formål at sikre en hurtig tilbagevenden for afskedigede arbejdstagere til stabil beskæftigelse. Som i forordning (EU) nr. 1309/2013 indeholder dette forslag bestemmelser om, at EGF yder økonomisk støtte til en pakke af aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger. Disse foranstaltninger vil hovedsageligt yde skræddersyet støtte med henblik på at lette reintegrationen på arbejdsmarkedet, fokusere mere på tilegnelse af digitale færdigheder og støtte mobilitet, når det er relevant. EGF kan ikke bidrage til finansieringen af passive foranstaltninger. Tilskud må kun medtages, hvis de er udformet som incitamenter, der skal gøre det lettere for afskedigede arbejdstagere at deltage i aktive arbejdsmarkedspolitikforanstaltninger. For at sikre en rimelig ligevægt mellem ægte aktive arbejdsmarkedspolitikforanstaltninger og "aktiverede" tilskud, er der lagt loft over, hvor stor en andel tilskuddene må udgøre af en samordnede pakke af aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger. EGF vil fortsat være et af de særlige instrumenter, der giver Unionen mulighed for at reagere på uforudsete omstændigheder, og placeres derfor uden for de budgetmæssige lofter i den flerårige finansielle ramme. Imidlertid har effektiviteten lidt under beslutningstagningsprocessens varighed og proceduremæssige krav. En afkortelse af så meget som muligt af tidsperioden mellem meddelelsen om afskedigelser og den faktiske udbetaling af en eventuel EGF-støtte samt en procedureforenkling bør være et fælles anliggende for alle parter, der er inddraget i EGF-processen: Medlemsstaterne bør yde en indsats for at indgive en fuldstændig ansøgning så hurtigt som muligt, når de relevante kriterier er opfyldt, Kommissionen bør vurdere og træffe beslutning om støtteberettigelse kort efter indgivelsen af en fuldstændig ansøgning, og budgetmyndigheden bør hurtigt træffe sin beslutning om anvendelse af EGF-finansieringen. Da ansøgningerne udelukkende vil blive baseret på, om omstruktureringen har en betydelig konsekvens, der er defineret ved en tærskel på 250 afskedigede arbejdstagere, vil der ikke længere være de omfattende ansøgningskrav fra den nuværende og de tidligere programmeringsperioder, som ofte hindrede medlemsstaterne i at søge. Således vil den administrative byrde på medlemsstaterne blive reduceret, når den søger, og på Kommissionen, når den kontrollerer støtteberettigelsen. Dette vil gøre beslutningstagningen om støtte meget lettere og hurtigere. Erfaringerne med gennemførelsen af fonden har vist, at medlemsstaterne kun kan anmode om, at den mobiliseres i tilfælde af nødsituationer. Selv om tærsklen i øjeblikket er på 500 afskedigede arbejdstagere, svinger ansøgningerne meget fra 108 til 6 120 arbejdstagere, der har mistet deres arbejde i referenceperioden. For at mindske risici for et potentielt højere antal EGF-ansøgninger vil EGF operere under et højere årligt maksimumsbeløb, og referenceperioden vil også blive afkortet fra ni til seks måneder (inden for rammerne af sektorspecifikke ansøgninger). Selv om der forventes en mere udstrakt anvendelse af fonden, som tilstræbes ved at fjerne hindringerne for dens anvendelse, synes der ikke at være risiko for en overdreven brug af fonden fra medlemsstaternes side. For at dække de behov, der opstår ved årets begyndelse, vil Kommissionen fortsat foreslå et minimumsbeløb inden for den årlige budgetprocedure som betalingsbevillinger i forbindelse med den relevante budgetpost. EGF-støtten ydes som supplement til den støtte, medlemsstaterne yder på nationalt, regionalt og lokalt plan. Af hensyn til en forsvarlig økonomisk forvaltning kan EGF ikke erstatte foranstaltninger, som allerede er omfattet af EU-finansiering og -programmer, der indgår i den flerårige finansielle ramme. Ligeledes kan den økonomiske EGF-støtte heller ikke erstatte nationale foranstaltninger, som hører ind under de afskedigende virksomheders ansvarsområde eller falder ind under national lov eller kollektive aftaler. Budgetproceduren i forslaget er en direkte følge af punkt 9 i udkastet til den interinstitutionelle aftale. Processen vil om fornødent blive afkortet og tilpasset.

I betragtning af, at de foranstaltninger, der medfinansieres af EGF, gennemføres efter princippet om delt forvaltning sammen med medlemsstaterne, vil betalingsmekanismen for den økonomiske støtte være i tråd med den mekanisme, der anvendes for denne forvaltningsmetode i EU-budgettet. Samtidig bør finansieringsordningerne afspejle anvendelsesområdet i forbindelse med de foranstaltninger, der skal udføres af medlemsstaterne som foreslået i deres ansøgninger. For at undgå enhver form for konkurrence mellem instrumenter vil medfinansieringssatsen under EGF blive tilpasset den højeste medfinansieringssats under Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+) i den pågældende medlemsstat. Dette samlede forslag forudsættes anvendt fra den 1. januar 2021 og forelægges for 27 medlemsstater i overensstemmelse med den meddelelse, som Det Europæiske Råd modtog den 29. marts 2017 fra Det Forenede Kongerige om dets beslutning om at udtræde af Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Som anført i "En ny, moderniseret flerårig finansiel ramme for en Europæisk Union, der effektivt lever op til de valgte prioriteter for perioden efter 2020" vil ESF+ og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) fortsat sørge for finansiering til strukturforanstaltninger med henblik på økonomisk, social og territorial samhørighed. Både ESF+ og EFRU består af flerårige programmer til støtte for strategiske og langsigtede mål, især foregribelse og forvaltning af ændringer og omstruktureringer. Til gengæld er EGF etableret med henblik på at yde støtte under særlige omstændigheder og uden om rutinerne i forbindelse med de flerårige programmer. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder "EU-kvalitetsramme for foregribelse af forandringer og omstruktureringer" er EU's politiske instrument, der fastlægger rammen for bedste praksis med hensyn til foregribelse og håndtering af virksomhedsomstruktureringer. EU-kvalitetsrammen for foregribelse af forandringer og omstruktureringer danner en overordnet ramme for, hvordan udfordringerne i forbindelse med økonomisk tilpasning og omstrukturering og den dermed forbundne beskæftigelse og de sociale konsekvenser bør håndteres gennem hensigtsmæssige politikmidler. EU-kvalitetsrammen for foregribelse af forandringer og omstruktureringer opfordrer medlemsstaterne til at anvende EU-midler og nationale midler således, at de sociale konsekvenser af omstruktureringer, især de negative indvirkninger på beskæftigelsen, kan afbødes mere effektivt. De vigtigste EU-instrumenter til at hjælpe berørte arbejdstagere er ESF+, som er udformet til at yde proaktiv bistand, og EGF, som er udformet til at yde reaktiv bistand i tilfælde af større uforudsete omstruktureringer. I Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 blev der opstillet et mere ambitiøst mål for klimamainstreaming på tværs af alle EU-programmer med en målsætning om, at mindst 25 % af EU's udgifter skal bidrage til klimamålene. Denne fonds bidrag til at opnå dette overordnede mål vil blive overvåget via et klimamarkørsystem med en detaljeret opdeling, og i den forbindelse vil mere præcise metoder blive anvendt, såfremt de er til rådighed. Kommissionen vil fortsætte med at fremlægge oplysningerne årligt i form af forpligtelsesbevillinger inden for rammerne af det årlige budgetforslag. For at understøtte den fulde udnyttelse af fondens potentiale med hensyn til at bidrage til klimamålsætningerne vil Kommissionen søge at identificere relevante tiltag gennem hele forløbet i forbindelse med fonden, fra forberedelse og gennemførelse til revision og evaluering. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Retsgrundlaget er traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 175. Hvis det viser sig nødvendigt med særlige aktioner ud over fondene og med forbehold af de foranstaltninger, der træffes som led i Unionens øvrige politikker, kan disse aktioner vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet, der træffer afgørelse efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Finansiering over EU-budgettet er koncentreret om aktiviteter, hvis formål ikke i tilstrækkeligt omfang kan opnås af medlemsstaterne alene, og hvor Unionens involvering kan give en merværdi i forhold til medlemsstaternes indsats alene. Mobiliseringen af EGF med henblik på at medfinansiere foranstaltninger, der tager sigte på at hjælpe afskedigede arbejdstagere med at finde ny beskæftigelse, overholder nærhedsprincippet, og det skaber europæisk merværdi. Det er almindelig praksis, at nationale arbejdsmarkedsprogrammer hjælper afskedigede arbejdstagere, og det er ikke EGF's mål at erstatte sådanne programmer. Uforudsete omstruktureringer, som har en betydelig konsekvens, kan dog afprøve grænserne for, hvad de enkelte normale nationale programmer kan bevirke. På grund af omfanget og virkningerne af uforudsete større omstruktureringer, og eftersom fonden er udtryk for solidaritet på tværs af og mellem medlemsstaterne, kan støtten derfor bedre gennemføres på EU-plan. Mobilisering af økonomisk støtte fra EGF vil kræve godkendelse af begge budgetmyndighedens to parter og derigennem være et udtryk for både EU's og medlemsstaternes solidaritet. Således vil forslaget medvirke til at gøre målsætningen i forbindelse med EU-solidaritet under særlige omstændigheder mere håndgribelig for den særligt berørte del af arbejdskraften og for EU-borgere i al almindelighed. Unionens intervention vil derfor være begrænset til, hvad der er nødvendigt for at opfylde EU's målsætninger om at udvise solidaritet med arbejdstagere, der bliver arbejdsløse. Mobilisering af EGF skaber merværdi i forhold til en indsats fra medlemsstaterne alene. EGF's medfinansierede foranstaltninger øger ikke kun det samlede antal tjenesteydelser, der tilbydes afskedigede arbejdstagere, men især også udvalget af de forskellige tilbudte tjenesteydelser samt deres intensitetsniveau. Mobiliseringen af EGF har også en modelskabende virkning. Dette vedrører, i hvilket omfang innovative idéer kan testes, bedste praksis kan identificeres og indarbejdes i den normale pakke af tilbud. EGF's medfinansierede foranstaltninger bidrager også til den generelle forbedring af leveringsprocesser. •Proportionalitetsprincippet I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet går bestemmelserne i dette forslag ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål. De forpligtelser, der er pålagt medlemsstaterne, afspejler behovet for at hjælpe den berørte arbejdskraft med at tilpasse sig til de ændrede forhold og hurtigere komme i beskæftigelse igen. Den administrative byrde, der påhviler Unionen og de nationale myndigheder, er blevet begrænset til, hvad der kræves, for at Kommissionen kan varetage sit ansvar for gennemførelsen af EU's budget. Da den økonomiske støtte udbetales til medlemsstaterne i henhold til princippet med delt forvaltning, skal medlemsstaten derfor fremlægge en rapport om, hvorledes støtten er blevet anvendt. •Valg af retsakt

Foreslået retsakt: en forordning. Andre midler vil ikke være hensigtsmæssige af følgende grund: Målsætningen med at udvise solidaritet på EU-plan kan kun opnås gennem et umiddelbart gældende retsinstrument. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/egnethedstjek af gældende lovgivning En efterfølgende evaluering af den nuværende forordning skal finde sted senest den 31. december 2021. Der blev dog udført en midtvejsevaluering af EGF i 2014-2020-perioden, og resultaterne er taget i betragtning. Midtvejsevalueringen af EGF for perioden 2014-2020 foreslår, at udformningen af EGF skal forbedres. En række udfordringer bør håndteres med henblik på fremtiden Med hensyn til anvendelsesområdet viser høringen af interesserede parter, der blev gennemført i forbindelse med evalueringen, at der er behov for en revision eller en bedre definition af EGF's udformning. Det omfatter aspekter, som f.eks. fondens nøjagtige anvendelsesområde og de kriterier, som udløser dens anvendelse. I tråd med nærhedsprincippet skal enhver omstrukturering have betydelige konsekvenser for økonomien og arbejdsmarkedet for at kunne berettige til en mobilisering af EGF-støtten. Begrebet "betydelige konsekvenser" er imidlertid ikke klart defineret. Dette gælder især for mindre afskedigelsesrunder under den gældende tærskel på 500 afskedigede arbejdstagere (relevant for 2014-2020). I landområder kan sådanne tilfælde for eksempel meget vel være støtteberettigede i henhold til den undtagelsesbestemmelse, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, i EGF-forordningen, men medlemsstaterne er usikre på, hvordan man beviser den betydelige konsekvens. På den baggrund foreslog mange gennemførelsesinstanser en lavere tærskel. Udtrykkene "globalisering" og "krise" er heller ikke klart definerede. Medlemsstaterne ofte er usikre på, under hvilket kriterium de skal indgive en ansøgning. At identificere, hvad der reelt har udløst en afskedigelsesrunde, for at se, om det kan komme i betragtning som potentiel ansøgning, og dokumentere det i en ansøgning, anses ofte for at være en af de største hindringer for en medlemsstats ansøgning. I lyset af disse vanskeligheder, og eftersom flere arbejdspladser nedlægges på grund af teknologiske forandringer (disse afskedigede arbejdstagere konfronteres med de samme udfordringer som arbejdstagere, der er blevet afskediget som følge af globalisering, idet deres færdigheder bliver forældede eller overflødige), kunne en mulig løsning være at lade alle større afskedigelsesrunder med betydelige konsekvenser være omfattet af fondens anvendelsesområde. Ifølge evalueringen vil det gøre EGF mere relevant og bedre egnet til fremtidige økonomiske udfordringer, og også mere retfærdig, da fokus ikke vil være på en meget specifik gruppe af afskedigede arbejdstagere. Sådanne ændringer vil føre til en mere afbalanceret anvendelse af EGF og udvide dens potentiale til medlemsstaterne i EU-13 (disse medlemsstater anvender i øjeblikket ikke ofte EGF). Byrden med hensyn til at skulle fremlægge dokumentation for en ansøgning for at bevise, at tabet af arbejdspladser skyldtes globaliseringen eller en krise, ville forsvinde. Da dette også er en af de to mest tidskrævende skridt i ansøgningsfasen, vil denne forenkling fremskynde mobiliseringen af EGF-støtten med nogle uger, da omfattende baggrundsanalyser ikke længere vil være påkrævet. Et bredere anvendelsesområde og en lavere tærskel vil også give mindre medlemsstater flere muligheder for at ansøge om støtte. For så vidt angår overvågnings- og rapporteringskrav, konkluderede evalueringen, at for bedre at kunne analysere effektiviteten af EGF bør medlemsstaterne forpligtes til at indsamle mere udførlige overvågningsdata, navnlig hvad angår arbejdstagerkategorien (faglig og uddannelsesmæssig baggrund), arbejdstagernes beskæftigelsesmæssige status og beskæftigelsens art. Det ser ud til, at EGF bør afstemmes bedre med de øvrige EU-politikker. Ifølge evalueringen bør EGF-støtten integreres bedre i "EU's kvalitetsramme for foregribelse af forandringer og omstruktureringer", og der bør udformes en bedre koordineret tilgang til både forebyggende foranstaltninger for at foregribe større omstruktureringer og reaktive engangsforanstaltninger, såsom dem, der i øjeblikket medfinansieres af EGF. Det kunne betyde en udvidelse af rækkevidden af EGF's aktivitet eller udviklingen af en mere koordineret tilgang sammen med andre EU-instrumenter såsom ESF+. Selv om EGF's udformning viser en klar komplementaritet med ESF+, vil medlemsstaterne bedre kunne integrere EGF-støtte i en omfattende pakke med omstruktureringsstøtte. Omstillinger på arbejdsmarkedet kræver store investeringer i menneskelig kapital i form af både proaktive forebyggende foranstaltninger og reaktive foranstaltninger. I programmeringsperioden for 2014-2020 har det været muligt under visse omstændigheder at inkludere op til det samme antal NEET-personer i en EGF-ansøgning som antallet af afskedigede arbejdstagere. Ungdomsarbejdsløshed er og vil fortsat være en stor udfordring. Erfaringen viser desuden, at EGF-støtte, der tilbydes NEET-personer, stort set bliver taget imod. I evalueringen blev det imidlertid gjort gældende, at det bør overvejes, om EGF er det rette medium til at yde en sådan støtte, eller om andre kanaler vil give bedre muligheder for at nå ud til de pågældende unge. Det kan betragtes som uretfærdigt, hvis der kun tilbydes støtte til NEET-personer i regioner, der rammes af masseafskedigelser som følge af globaliseringen eller finanskrisen, og ikke til NEET-personer i regioner, der rammes af automatisering. •Høringer af interesserede parter Omfattende høringer af interesserede parter, herunder åbne internetbaserede høringer, målrettede høringer og fokusgruppemøder, var centrale elementer i ovennævnte midtvejsevaluering og i nedennævnte konsekvensanalyse. Kommissionen har også afholdt møder med interesserede parter, hvor den drøftede mulige ændringer af udformningen af EGF efter 2020. Disse drøftelser fandt sted på de almindelige møder for EGF-kontaktpersoner og netværksseminarer i oktober 2017 og marts 2018 samt på et ekstraordinært møde for EGF-kontaktpersoner i januar 2018, som helt var afsat til drøftelserne om perioden efter 2020. Overordnet set afveg de interesserede parters synspunkter ikke fra Kommissionens synspunkter og er afspejlet i dette forslag. •Ekstern ekspertbistand Under forberedelsen af midtvejsevalueringen lod Kommissionen et eksternt konsulentfirma udføre en evalueringsundersøgelse. Under forberedelsen af konsekvensanalysen lod Kommissionen også et eksternt konsulentfirma udføre en undersøgelse. •Konsekvensanalyse Der er udført en konsekvensanalyse. Denne konsekvensanalyse, som er en del af det lovgivningsmæssige forslag af Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion for den næste flerårige finansielle ramme, omfatter følgende fonde:

–Den Europæiske Socialfond (ESF) - en af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet (UBI) –Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede (FEAD) –Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) –EU-sundhedsprogrammet og –Programmet for beskæftigelse og social innovation ("EaSI"). Følgende løsningsmodeller blev vurderet for de fonde, der er omfattet af konsekvensanalysen: Løsningsmodel 1: sammenlægning af ESF, UBI, FEAD, EaSI og EU-sundhedsprogrammet –Dette var den foretrukne løsningsmodel på grundlag af både resultaterne af evalueringer og af høringerne af interesserede parter. Efter forvaltningsmyndighedernes opfattelse vil en bred sammenlægning af fonde forbedre deres kapacitet til at strømline deres strategiske intervention på tværs af det socialpolitiske område. Dette vil øge deres fleksibilitet med hensyn til at planlægge interventioner og gøre det lettere at levere på principperne under den europæiske søjle for sociale rettigheder. Støttemodtagerne bekræftede, at der fortsat er uudnyttet potentiale til at styrke synergieffekterne mellem programmerne og de finansierede projekter. Løsningsmodel 2: sammenlægning af ESF, UBI, FEAD, EaSI, EU-sundhedsprogrammet og EGF –Dette vil kun føre til en kunstig reduktion af antallet af fonde. EGF's meget specifikke målsætninger, dens store politiske synlighed og dens budgetmæssige fleksibilitet vil gå tabt, hvis den bliver lagt sammen med ESF+. Dette er blevet bekræftet af interesserede parter under høringsprocessen. Løsningsmodel 3: sammenlægning af de fonde, der er under delt forvaltning (dvs. eksklusive EaSI og EU-sundhedsprogrammet, men inklusive EGF) – –Dette vil føre til, at EGF's store synlighed som et EU-nødinstrument, der skal afbøde de negative bivirkninger af globaliseringen, ofres. Den potentielle fleksibilitet og de potentielle synergieffekter, der kan opnås ved at sammenlægge EaSI med ESF+, vil gå tabt. Løsningsmodel 4: bevare FEAD som en særskilt fond, men lægge de to typer af FEAD-programmer (materiel bistand og social inklusion) sammen –Dette vil give mulighed for flere synergieffekter mellem de typer af støtte, der vedrører elementær materiel bistand, og foranstaltninger med henblik på social inklusion, samtidig med at de nuværende regler for gennemførelse bevares. Det vil dog ikke sikre passende afgrænsning i forhold til foranstaltninger med henblik på social inklusion i ESF-regi. Løsningsmodel 5: sammenlægning af alle ESI-fonde –Dette vil lægge hindringer i vejen for, at der kan leveres politisk, da det ikke vil være muligt at tilpasse reglerne for gennemførelse til de specifikke krav vedrørende de politikker, der støttes. Det vil heller ikke øge synergieffekterne og sammenhængen med andre menneskelige kapital-fonde. Konsekvensanalysen blev gennemgået af Udvalget for Forskriftskontrol, der afgav en positiv udtalelse med visse forbehold. Udtalelsen fra Udvalget for Forskriftskontrol findes under referencen Ares(2018)2265999. Udvalgets bemærkninger blev taget i betragtning. De bemærkninger, der er relevante for EGF, er primært relateret til forklaringen af baggrunden for EGF. Udvalget for Forskriftskontrol foreslog også en mere præcis redegørelse for de nærmere vilkår for anvendelsen af EGF og en mere detaljeret analyse af, i hvilket omfang de foreslåede ændringer håndterer konstaterede problemer. Udvalget anbefaler også, at der mere klart redegøres for begrundelsen for at holde EGF uden for den flerårige finansielle ramme. Det endelige politiske forslag afviger ikke fra resultaterne af konsekvensanalysen. De vigtigste konklusioner i forbindelse med EGF er, at EGF i sin egenskab af nødfond bør forblive uden for de budgetmæssige lofter i den flerårige finansielle ramme. Nødfonde forventes ikke at absorbere et specifikt budget. Hvis man befinder sig inden for den flerårige finansielle ramme, vil det derfor betyde, at der er et specifikt budget, som fonden forventes at bruge, hvilket dermed vil gøre den til et redskab for regelmæssig omstruktureringsbistand. Er man imidlertid uden for den flerårige finansielle ramme, indebærer det en langvarig mobiliseringsprocedure, som modvirker fondens funktion som en nødfond. Derfor er det nødvendigt at fremskynde og strømline mobiliseringsproceduren. I konsekvensanalysen understreges betydningen af en lavere tærskel og et bredere anvendelsesområde for EGF. •Forenkling

Ikke relevant •Grundlæggende rettigheder Ikke relevant 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET EGF er et af de særlige instrumenter, der ikke indgår i de budgetmæssige lofter i den flerårige finansielle ramme, og som har et maksimalt årligt beløb på 200 mio. EUR (i 2018-priser) fra 1. januar 2021 til 31. december 2027. Dens virke er fastlagt i punkt 9 i udkastet til interinstitutionel aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetsamarbejde og forsvarlig økonomisk forvaltning. De nødvendige personalemæssige og administrative ressourcer er angivet i finansieringsoversigten. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Overvågningen af EGF's performance vil blive styrket ved indførelsen af bestemmelser om et fælles overvågningssystem med output- og resultatindikatorer i EGF-forordningen. Succesen vil primært blive målt gennem genbeskæftigelsesfrekvensen, dvs. andelen af personer, der fandt et job efter at have modtaget EGF-støtte. Medlemsstaterne vil være forpligtet til at medtage fælles output- og resultatindikatorer i deres kontrakter med gennemførelsesorganerne. De krav, der i øjeblikket gælder i EGF-finansieringsafgørelserne, vil blive indarbejdet i EGF-forordningen, hvilket betyder, at der skal afgives oplysninger om støttemodtagernes beskæftigelsesstatus, når den pågældende medlemsstat indgiver den endelige rapport et år senere. Det omfatter også oplysninger om typen og kvaliteten af beskæftigelsen (f.eks. fast/midlertidig) og ændringer i støttemodtagernes beskæftigelsesegnethed ved afslutningen af foranstaltningerne (f.eks. erhvervede kvalifikationer). De indsamlede data skal baseres på undersøgelser og data fra nationale myndigheder. Dette gør det muligt at vurdere, i hvor høj grad støtten har bidraget til at forbedre støttemodtagernes beskæftigelsesegnethed og ændre deres beskæftigelsesstatus, og dermed også fastslå, om fonden fungerer effektivt. I betragtning af resultaterne af tidligere evalueringer og Revisionsrettens beretninger vil der blive indført specifikke mål. Disse mål skal tage højde for en sags særlige kendetegn, og i hvilken udstrækning tidligere sager er sammenlignelige. Målene bør henvise til støttemodtagernes procentsatser for reintegration. De er nødvendige for rapportering og evaluering, men er ikke knyttet til sanktionsmekanismer eller resultatbaserede betalinger. Nødsituationer kendetegnes ved, at de forekommer uventet, ofte i hurtigt skiftende uforudsigelige miljøer. Resultatbaserede betalinger vil kun være rimelige, hvis resultaterne direkte kan tilskrives den ydede støtte og ikke også vil være stærkt afhængige af eksterne faktorer. I de endelige rapporter vil medlemsstaterne imidlertid skulle fremlægge en begrundet analyse af, i hvilket omfang målene er nået. Evalueringer har vist, at resultatorientering som sådan aldrig har været et problem. At få folk tilbage i beskæftigelse og/eller øge deres beskæftigelsesegnethed har altid været det største problem for medlemsstaterne. Resultatmåling har dog ikke altid været mulig på grund af dårlig adgang til data. Midtvejsevalueringen af EGF viste, at fremtidige evalueringer bør planlægges således, at det sikres, at der er tilstrækkelige oplysninger til rådighed. Derfor vil planlægningen af fremtidige evalueringer i overensstemmelse med retningslinjerne for bedre regulering i højere grad blive afstemt med gennemførelsescyklussen for EGF. Det betyder, at der skal gennemføres en evaluering hvert fjerde år. Evalueringen foretages i overensstemmelse med punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016, hvori de tre institutioner bekræftede, at evalueringer af den eksisterende lovgivning bør danne grundlaget for konsekvensanalyser af muligheder for yderligere tiltag. Evalueringerne skal vurdere programmets konkrete virkning med udgangspunkt i indikatorer/mål og en detaljeret analyse af, i hvilken grad programmet kan anses for at være relevant, effektivt, virkningsfuldt og for at skabe tilstrækkelig EU-merværdi og sammenhæng med andre EU-politikker. Der vil blive set på tidligere erfaringer med henblik på at afdække eventuelle mangler/problemer eller et eventuelt potentiale til at forbedre foranstaltningerne eller deres resultater yderligere og hjælpe med at sikre en maksimal udnyttelse/virkning. Kommissionen vil fortsætte med at aflægge rapport hvert 2. år om fondens aktiviteter. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Artikel 2 og 3 i det foreslåede udkast til forordning fastlægger formålet og målsætningerne for EGF. Som en ændring af den nuværende EGF-forordning (EU) nr. 1309/2013, omfatter formålet udtrykkeligt EGF's rolle med hensyn til at bidrage til de relevante principper i den europæiske søjle for sociale rettigheder. I øvrigt præciseres det i målsætningerne, at EGF skal håndtere alle former for uforudsete større omstruktureringer, og at fonden skal gøres mere fleksibel i forhold til nuværende og fremtidige økonomiske udfordringer. Interventionskriterierne er fastlagt i artikel 5. Den foreslåede tærskel for afskedigelser er på mindst 250 afskedigede arbejdstagere, hvorimod den er på mindst 500 afskedigede arbejdstagere i den nuværende forordning. Dette afspejler bedre de faktiske forhold i mange regioner, hvor omstruktureringer, der involverer 250 afskedigede arbejdstagere, har betydelige konsekvenser for arbejdsmarkedet. Det afspejler også generelt, at andelen af meget omfattende afskedigelsesrunder er faldende. Der er blevet tilføjet en ny bestemmelse, der giver medlemsstaterne mulighed for at ansøge om EGF-støtte, hvis der sker afskedigelser i samme region, men i forskellige økonomiske sektorer. Navnlig for mindre befolkede regioner kan en bølge af afskedigelser i forskellige sektorer inden for samme tidsramme have meget betydelige konsekvenser for arbejdsmarkedet. Der er blevet tilføjet en ny bestemmelse om, at EGF, der er en handelsorienteret fond, ikke kan mobiliseres i tilfælde af afskedigelser i den offentlige sektor, som er en direkte følge af offentlige budgetnedskæringer. Dette afspejler også det forhold, at EGF ikke giver nogen støtte til den afskedigende virksomhed, der i dette scenario ville være de offentlige myndigheder i den medlemsstat, der søger om EGF-støtte. Artikel 8 fastlægger de støtteberettigede foranstaltninger. Som en ændring af den nuværende forordning er det obligatorisk at inkludere formidlingen af de færdigheder, der kræves i den digitale tidsalder. I lyset af kravene på arbejdsmarkedet anses det for at være et nødvendigt krav. De udbudte foranstaltninger baseres på personlige behov og kvalifikationer hos støttemodtageren. Teknisk bistand fra Kommissionen skal støtte alle foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre den foreslåede forordning. Ifølge artikel 12 i den foreslåede forordning kan dette være op til et beløb, der svarer til 0,5 % af det årlige maksimumbeløb for EGF. Det er højere end i den nuværende programmeringsperiode, da der vil blive ydet særlig bistand til medlemsstater, der har mindre erfaring i gennemførelsen af EGF eller i omstruktureringsbistand som sådan. Det vil også omfatte yderligere foranstaltninger, der skal øge netværkssamarbejde og udveksling af god praksis mellem medlemsstaterne.

Den normale gennemførelsesperiode for EGF-foranstaltninger er fortsat 24 måneder. Artikel 15 i den foreslåede forordning fastsætter imidlertid, at de 24 måneder skal beregnes fra det tidspunkt, hvor afgørelsen om at mobilisere EGF vedtages, og ikke fra datoen for ansøgning om EGF-støtte. Dette sker for at afspejle, at mange medlemsstater har etableret budgetmæssige procedurer, som ikke tillader dem at løbe en risiko og forudfinansiere sådanne, uden at vide, om støtten rent faktisk vil blive ydet. Hvis en medlemsstat imidlertid er villig til at løbe risikoen, er foranstaltningerne støtteberettigede fra tidspunktet for meddelelsen om afskedigelserne ligesom i den nuværende forordning. Artikel 16 i den foreslåede forordning fastsætter budgetproceduren. Da afgørelser om at mobilisere EGF skal baseres på det formelle krav om 250 arbejdstagere, der har mistet deres arbejde inden for en bestemt referenceperiode, er en omfattende analyse af baggrunden for afskedigelserne ikke længere påkrævet. Derfor er Kommissionens forslag om at mobilisere EGF, som var baseret på sådanne analyser, ikke længere nødvendige. Budgetmyndigheden træffer afgørelse om en overførselsanmodning. Kommissionen vedlægger udkastet til gennemførelsesafgørelse og et kort resumé af ansøgningen om overførselsanmodningen. Denne procedure sikrer en hurtigere udnyttelse af den økonomiske støtte. Kompetencefordelingen mellem Kommissionen og medlemsstaterne er fastsat i den foreslåede artikel 23. EGF vil fortsat være under delt forvaltning, og der er ingen væsentlige ændringer i bestemmelserne om udnævnelse af gennemførelsesorganer, revisionsspørgsmål og bekæmpelse af svig. 2018/0202 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 175, stk. 3, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Horisontale principper som fastsat i artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union ("TEU") og i artikel 10 i TEUF, herunder nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i TEU, bør respekteres i forbindelse med gennemførelsen af fondene, idet der tages hensyn til chartret om grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union. Medlemsstaterne og Kommissionen bør tilstræbe at fjerne uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og integrere kønsaspektet samt bekæmpe forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Fondenes målsætninger bør forfølges inden for rammerne af en bæredygtig udvikling og Unionens fremme af målet om bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten som fastsat i artikel 11 og artikel 191, stk. 1, i TEUF under hensyntagen til princippet om, at forureneren betaler. (2)Den 17. november 2017 blev den europæiske søjle for sociale rettigheder proklameret i fællesskab af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen som en reaktion på de sociale udfordringer i Europa. Under hensyntagen til de skiftende vilkår i arbejdsverdenen skal Unionen forberedes til aktuelle og fremtidige udfordringer i forbindelse med globalisering og digitalisering og gøre væksten mere inklusiv og forbedre beskæftigelses- og socialpolitikkerne. Søjlens tyve hovedprincipper er struktureret omkring tre kategorier: lige muligheder og adgang til arbejdsmarkedet, rimelige arbejdsvilkår og social beskyttelse og inklusion. Den europæiske søjle for sociale rettigheder skal fungere som en overordnet vejledende ramme for Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) og gøre det muligt for Unionen at anvende principperne i praksis i tilfælde af større omstruktureringer. (3)Den 20. juni 2017 godkendte Rådet Unionens svar på "FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling" med henblik på en bæredygtig europæisk fremtid. Rådet understregede betydningen af at opnå bæredygtig udvikling på de tre områder (økonomisk, social og miljømæssig) på en afbalanceret og integreret måde. Det er afgørende, at bæredygtig udvikling integreres i alle EU-politikområder, og at Unionen er ambitiøs i de politikker, som den anvender til at tackle globale udfordringer. Rådet hilste Kommissionens meddelelse af 22. november 2016 om "Næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid" velkommen som et første skridt på vej mod en strømlining af målene for bæredygtig udvikling og en anvendelse af bæredygtig udvikling som et vigtigt vejledende princip for alle EU-politikker, bl.a. gennem Unionens finansieringsinstrumenter. (4)I februar 2018 vedtog Kommissionen sin meddelelse om "En ny, moderniseret flerårig finansiel ramme for en Europæisk Union, der effektivt lever op til de valgte prioriteter for perioden efter 2020". I meddelelsen understreges det, at Unionens budget skal støtte Europas enestående sociale markedsøkonomi. Det vil derfor være af største betydning at forbedre beskæftigelsesmulighederne og håndtere færdighedsudfordringerne, især i relation til digitalisering. Budgetmæssig fleksibilitet vil være et nøgleprincip i den næste flerårige finansielle ramme. Fleksibilitetsmekanismer vil fortsat eksistere for at sætte Unionen i stand til at reagere på uforudsete begivenheder og sikre, at budgetmidlerne anvendes der, hvor det er mest presserende. (5)I Kommissionens Hvidbog om Europas fremtid udtrykker den bekymring for isolationistiske bevægelsers voksende tvivl om fordelene ved frihandel og EU's sociale markedsøkonomi generelt.

(6)I Kommissionens arbejdsdokument Oplæg om styring af globaliseringen identificerer den kombinationen af handelsrelateret globalisering og teknologiske forandringer som de primære drivkræfter bag en øget efterspørgsel efter højtuddannet arbejdskraft og et faldende antal job, der kræver lavere kvalifikationer. Trods de overordnede enorme fordele ved mere frihandel og yderligere integration af de globale økonomier er det nødvendigt at håndtere disse negative bivirkninger. Eftersom de nuværende fordele ved globaliseringen allerede er ulige fordelt mellem folk og regioner, hvilket skaber betydelige konsekvenser for dem, der allerede er negativt påvirket, er der risiko for, at de stadig hurtigere teknologiske fremskridt vil give yderligere næring til denne udvikling. Derfor vil det i overensstemmelse med principperne om solidaritet og bæredygtighed være nødvendigt at sikre, at fordelene ved globaliseringen fordeles mere retfærdigt ved at kombinere økonomisk åbenhed og teknologisk fremskridt med social beskyttelse. (7)I "Oplæg om fremtiden for EU's finanser" understreger Kommissionen, at der er behov for at mindske de økonomiske og sociale forskelle mellem og inden for medlemsstaterne. Derfor går hovedprioriteten ud på at investere i ligestilling, social inklusion, uddannelse og sundhed. (8)Globalisering og teknologiske forandringer risikerer yderligere at øge den indbyrdes forbindelse og afhængighed verdensøkonomierne imellem. Omfordelingen af arbejdskraft indgår i og er en uomgængelig del af sådanne økonomiske forandringer. Hvis fordelene ved forandringerne skal fordeles retfærdigt, er det af allerstørste betydning at tilbyde støtte til afskedigede arbejdstagere og til arbejdstagere, der trues af afskedigelse. "EU-kvalitetsrammen for foregribelse af forandringer og omstruktureringer" er EU's politiske instrument, der fastlægger rammen for bedste praksis med hensyn til foregribelse og håndtering af virksomhedsomstruktureringer. Den danner en overordnet ramme for, hvordan udfordringerne i forbindelse med økonomisk tilpasning og omstrukturering og de dermed forbundne konsekvenser både for beskæftigelsen og sociale forhold bør håndteres gennem hensigtsmæssige politikmidler. Den opfordrer medlemsstaterne til at anvende EU-midler og nationale midler på en måde, der sikrer, at de sociale konsekvenser af omstruktureringer, især de negative indvirkninger på beskæftigelsen, kan afbødes mere effektivt. De vigtigste EU-instrumenter til at hjælpe berørte arbejdstagere er Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+), som er udformet til at yde proaktiv bistand, og EGF, som er udformet til at yde reaktiv bistand i tilfælde af uforudsete større omstruktureringer. (9)EGF blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 for den flerårige finansielle ramme fra 1. januar 2007 til 31. december 2013. EGF er oprettet for at give Unionen mulighed for at udvise solidaritet med de arbejdstagere, der mistede deres arbejde som følge af ændringer i verdenshandelsmønstrene, der kan tilskrives globaliseringen. (10)Anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1927/2006 blev udvidet i 2009 ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 546/2009 som led i den europæiske økonomiske genopretningsplan for at inkludere de arbejdstagere, der mistede deres arbejde som direkte følge af den internationale økonomiske og finansielle krise. (11)I perioden for den flerårige finansielle ramme fra 1. januar 2014 til 31. december 2020 blev anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 udvidet til ikke kun at omfatte afskedigelser som følge af alvorlige økonomiske forstyrrelser, der var forårsaget af en fortsættelse af den globale finansielle og økonomiske krise som omhandlet i forordning (EF) nr. 546/2009, men også som følge af en eventuel ny global finansiel og økonomisk krise. (12)Kommissionen gennemførte en midtvejsevaluering af EGF for at vurdere, hvordan og i hvilket omfang fonden opfylder sine målsætninger. EGF viste sig at være effektiv og opnåede en højere reintegreringsprocent blandt afskedigede arbejdstagere end i den foregående programmeringsperiode. Evalueringen viste også, at EGF skabte EU-merværdi. Det gælder især med hensyn til fondens volumenmæssige effekt, dvs. at EGF-støtten ikke bare øger antallet og udvalget af tilbudte tjenesteydelser, men også deres intensitetsniveau. Desuden har EGF-interventionerne en høj synlighed og tydeliggør merværdien ved EU's intervention direkte over for offentligheden. Der blev dog udpeget en række udfordringer. På den ene side blev mobiliseringsproceduren anset for at være for lang. Derudover rapporterede mange medlemsstater om problemer med hensyn til at udarbejde den omfattende baggrundsanalyse af den begivenhed, der udløste afskedigelserne. Den primære årsag til, at medlemsstater, der ville have haft en potentiel EGF-sag, afholder sig fra at ansøge, er problemer med den finansielle og institutionelle kapacitet. På den ene side kan det blot handle om mangel på arbejdskraft - i øjeblikket kan medlemsstater kun anmode om teknisk bistand, hvis de implementerer EGF-støtte. Eftersom afskedigelser kan ske uventet, er det vigtigt, at medlemsstaterne er klar til at reagere hurtigt og straks kan indgive en ansøgning. I visse medlemsstater forekommer det desuden nødvendigt med en omfattende institutionel kapacitetsopbygningsindsats for at sikre effektiv og virkningsfuld implementering af EGF-sager. Tærsklen på 500 afskedigelser blev kritiseret for at være for høj, navnlig i mindre befolkede regioner. (13)Kommissionen understreger den fortsatte betydning af EGF's rolle som en fleksibel fond, der skal støtte arbejdstagere, der mister deres job i større omstruktureringsrunder, og hjælpe disse med at finde et nyt job så hurtigt som muligt. Unionen bør fortsat yde specifik engangsstøtte til fremme af de afskedigede arbejdstageres reintegration på arbejdsmarkedet i områder, sektorer og geografiske områder eller på arbejdsmarkeder, der kommer ud for pludselige og alvorlige økonomiske forstyrrelser. I betragtning af samspillet mellem og den gensidige påvirkning af åben handel, teknologiske forandringer eller andre faktorer, f.eks. overgangen til lavemissionsøkonomi, og således også i betragtning af at det bliver vanskeligere at udpege en specifik faktor, der forårsager afskedigelserne, bør mobiliseringen af EGF i fremtiden kun baseres på den betydelige konsekvens af en omstrukturering. I betragtning af formålet, som er at yde støtte i nødsituationer og under uventede omstændigheder og som et supplement til den mere proaktive bistand fra ESF+, bør EGF fortsat være et fleksibelt og særligt instrument uden for de budgetmæssige lofter i den flerårige finansielle ramme, som det fremgår af Kommissionens meddelelse. "Et moderne budget for en Europæisk Union, der beskytter, styrker og forsvarer – Den flerårige finansielle ramme for 2021-2027" , og dens bilag . (14)Som anført bør en ansøgning om EGF-støtte - for at sikre den europæiske dimension af EGF - kunne udløses, når en større omstrukturering får en betydelig konsekvens på den lokale eller regionale økonomi. En sådan konsekvens bør defineres gennem et minimumsantal af afskedigelser inden for en given referenceperiode. Under hensyntagen til resultaterne fra midtvejsevalueringen bør tærsklen fastsættes til 250 afskedigelser inden for en referenceperiode på fire måneder (eller 6 måneder i sektorspecifikke sager). Under hensyntagen til at bølger af afskedigelser i forskellige sektorer, men i den samme region, har en lige så betydelig konsekvens for det lokale arbejdsmarked, bør det også være muligt med regionale ansøgninger. På små arbejdsmarkeder, f.eks. i små medlemsstater eller afsidesliggende regioner, herunder regioner i den yderste periferi, jf. i artikel 349 i TEUF, eller under særlige omstændigheder, kan ansøgninger indgives i tilfælde af et lavere antal afskedigelser. (15)Som udtryk for Unionens solidaritet med afskedigede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, hvis aktivitet er ophørt, bør medfinansieringssatsen af omkostningerne til pakken af individualiserede tilbud og dens gennemførelse svare til medfinansieringssatsen for ESF+ i den pågældende medlemsstat. (16)En del af det EU-budget, der er tildelt EGF, bør gennemføres af Kommissionen i henhold til delt forvaltning med medlemsstaterne, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) [nummeret på den nye finansforordning] (i det følgende benævnt "finansforordningen"). Ved gennemførelsen af EGF i henhold til delt forvaltning bør Kommissionen og medlemsstaterne derfor overholde principperne i finansforordningen, såsom forsvarlig økonomisk forvaltning, gennemsigtighed og ikke-forskelsbehandling. (17)Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer, som hører under Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Eurofound) i Dublin, bistår Kommissionen og medlemsstaterne med kvalitative og kvantitative analyser for at bidrage til vurderingen af globaliseringstendenser, omstruktureringer og anvendelsen af EGF. (18)Arbejdstagere, der er blevet afskediget, og selvstændige erhvervsdrivende, hvis aktivitet er ophørt, bør have samme adgang til EGF, uanset hvilken ansættelseskontrakt eller hvilket ansættelsesforhold de har haft. Derfor bør arbejdstagere, der er blevet afskediget, såvel som selvstændige erhvervsdrivende, hvis aktivitet er ophørt, anses for at være EGF-støttemodtagere efter denne forordning (19)Den økonomiske støtte fra EGF bør først og fremmest fokusere på aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, der sikrer, at støttemodtagerne hurtigt reintegreres i varig beskæftigelse, det være sig inden for eller uden for deres oprindelige aktivitetssektor. Foranstaltningerne bør afspejle de fremtidige behov på det lokale eller regionale arbejdsmarked. I det omfang, der er relevant, bør mobiliteten for afskedigede arbejdstagere også støttes med henblik på at hjælpe med at finde ny beskæftigelse andetsteds. Der bør lægges særlig vægt på formidling af de færdigheder, der er nødvendige i den digitale tidsalder. Der bør være begrænsninger på de tilskud i form af dagpenge, der medtages i en samordnet pakke af individualiserede tilbud. Virksomheder bør tilskyndes til at deltage i den nationale medfinansiering af EGF-støttede foranstaltninger. (20)Medlemsstaterne bør foretrække foranstaltninger, der i væsentlig grad vil bidrage til støttemodtagernes beskæftigelsesegnethed, når de udformer den samordnede pakke af aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger. Medlemsstaterne bør bestræbe sig på, at det størst mulige antal støttemodtagere, der deltager i disse foranstaltninger, reintegreres i varig beskæftigelse så hurtigt som muligt inden for perioden på seks måneder, inden den endelige rapport om gennemførelsen af den økonomiske støtte skal foreligge. (21)Medlemsstaterne bør tage særligt hensyn til ugunstigt stillede støttemodtagere, herunder unge og ældre arbejdsløse og personer med risiko for fattigdom, når de udformer den samordnede pakke af aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, da disse grupper kun vanskeligt reintegreres på arbejdsmarkedet. Ikke desto mindre bør principperne om ligestilling og ikke-forskelsbehandling, som hører til Unionens kerneværdier og er nedfældet i den europæiske søjle for sociale rettigheder, respekteres og fremmes i forbindelse med gennemførelsen af EGF. (22)For effektivt og hurtigt at støtte støttemodtagerne bør medlemsstaterne gøre deres bedste for at indgive fuldstændige ansøgninger om økonomisk støtte fra EGF. Hvis Kommissionen kræver yderligere oplysninger for vurderingen af en ansøgning, bør tilvejebringelsen af de yderligere oplysninger være underlagt tidsbegrænsning. (23)Af hensyn til støttemodtagerne og de organer, som er ansvarlige for foranstaltningernes gennemførelse, bør den ansøgende medlemsstat holde alle aktører, der er involverede i ansøgningsprocessen, underrettet om ansøgningens status. (24)I overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør den økonomiske støtte fra EGF ikke erstatte, men i størst muligt omfang supplere støtteforanstaltninger, som er tilgængelige for støttemodtagere inden for EU-fondene eller andre EU-politikker eller -programmer. (25)Der bør medtages særlige bestemmelser for informations- og kommunikationsaktiviteter vedrørende EGF-sager og –resultater.

(26)For at gøre det lettere at gennemføre denne forordning bør udgifterne være støtteberettiget enten fra den dato, på hvilken en medlemsstat begynder at yde individualiserede tilbud, eller fra den dato, på hvilken en medlemsstat bliver pålagt administrative udgifter for at gennemføre EGF. (27)For at dække det behov, som især opstår i årets første måneder, hvor muligheden for at overføre midler fra andre budgetposter er forbundet med særlige vanskeligheder, bør der i forbindelse med den årlige budgetprocedure afsættes tilstrækkelige betalingsbevillinger til EGF-budgetposten. (28)[Den flerårige finansielle ramme og den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af [fremtidig dato] om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning ("den interinstitutionelle aftale") fastsætter budgetrammen for EGF]. (29)I støttemodtagernes interesse bør støtten stilles til rådighed så hurtigt og effektivt som muligt. Medlemsstaterne og de EU-institutioner, der er inddraget i beslutningstagningsprocessen i forbindelse med EGF, bør gøre deres bedste for at begrænse behandlingstiden og forenkle procedurerne, således at afgørelser om mobilisering af EGF kan vedtages gnidningsløst og hurtigt. På den baggrund skal budgetmyndigheden i fremtiden træffe afgørelse om anmodninger om overførsler, som Kommissionen har indgivet, og det kræver ikke længere et forslag fra Kommissionen om mobilisering af EGF. (30)Hvis en virksomhed lukker, kan dens afskedigede arbejdstagere få hjælp til at overtage alle eller nogle af deres tidligere arbejdsgivers aktiviteter. (31)For at sætte Europa-Parlamentet i stand til at udøve politisk kontrol og gøre det muligt for Kommissionen løbende at overvåge resultater, der er opnået med EGF-støtte, bør medlemsstaterne indgive en endelig rapport om gennemførelsen af EGF. (32)Medlemsstaterne bør forblive ansvarlige for gennemførelsen af den økonomiske støtte og for forvaltning af og kontrol med de foranstaltninger, der får EU-støtte, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 ("finansforordningen") eller dens efterfølger. Medlemsstaterne bør redegøre for anvendelsen af den økonomiske støtte, der er modtaget fra EGF. I lyset af den korte gennemførelsesperiode for EGF-operationer bør rapporteringskravene afspejle den særlige karakter af EGF-interventionerne. (33)Medlemsstaterne bør også forebygge, påvise og effektivt behandle enhver uregelmæssighed, herunder svig begået af støttemodtagere. Desuden kan Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), jf. forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 og forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og (Euratom, EF) nr. 2185/96, foretage administrative undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet for at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller andre ulovlige forhold, der skader EU's finansielle interesser. Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) kan, jf. forordning (EU) 2017/1939, efterforske og retsforfølge svig og andre strafbare handlinger, der skader Unionens finansielle interesser, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser. Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger, så alle personer eller enheder, som modtager EU-midler, samarbejder fuldt ud om at beskytte Unionens finansielle interesser, giver Kommissionen, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) og Den Europæiske Revisionsret de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikrer, at tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, giver tilsvarende rettigheder. Medlemsstaterne bør rapportere til Kommissionen om konstaterede tilfælde af uregelmæssigheder, herunder svig, og om deres opfølgning heraf samt om opfølgningen af OLAF's undersøgelser. (34)Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger, herunder ved forebyggelse, påvisning, korrektion og undersøgelse af uregelmæssigheder og svig, tilbagesøgning af tabte, uberettiget udbetalte eller ukorrekt anvendte midler og efter omstændighederne ved anvendelse af administrative sanktioner, jf. finansforordningen, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013[1], Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2988/95[2], Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96[3] og Rådets forordning (EU) 2017/1939[4]. Navnlig kan Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), jf. forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96, foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet for at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller andre ulovlige forhold, der skader EU's finansielle interesser. Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) kan, jf. forordning (EU) 2017/1939[5], efterforske og retsforfølge svig og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371. I henhold til finansforordningen skal personer eller enheder, som modtager EU-midler, samarbejde fuldt ud om at beskytte Unionens finansielle interesser, give Kommissionen, OLAF, EPPO og Den Europæiske Revisionsret de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikre, at tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, giver tilsvarende rettigheder. (35)Horisontale finansielle regler, der vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet med hjemmel i artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder anvendelse på denne forordning. Disse regler er fastlagt i finansforordningen og regulerer navnlig proceduren for opstilling og gennemførelse af budgettet ved hjælp af tilskud, offentlige indkøb, priser, indirekte gennemførelse, og sikrer kontrol med de finansielle aktørers ansvar. Regler, der vedtages med hjemmel i artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, vedrører også beskyttelsen af Unionens budget i tilfælde af generaliserede mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet, idet overholdelsen heraf er en væsentlig forudsætning for sund økonomisk forvaltning og effektiv EU-finansiering. (36)Som anført i punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016 er der behov for at evaluere dette program på grundlag af oplysninger, der er tilvejebragt via specifikke overvågningskrav, samtidig med at overregulering og administrative byrder undgås, navnlig for medlemsstaterne. Disse krav kan eventuelt omfatte målbare indikatorer, som kan tjene som grundlag for evaluering af programmets praktiske virkninger. (37)Med henblik på at understrege betydningen af at tage hånd om klimaforandringer i overensstemmelse med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen og for at nå FN's mål for bæredygtig udvikling vil programmet bidrage til indarbejdelsen af klimatiltag i Unionens politikker og til opnåelsen af det overordnede mål, nemlig at 25 % af udgifterne i EU-budgettet skal bidrage til opfyldelsen af klimamålsætninger. Relevante tiltag vil blive identificeret under forberedelserne og gennemførelsen af fonden og revurderet som led i midtvejsevalueringen. (38)Eftersom målsætningerne for denne forordning ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, men på grund af deres omfang og virkninger bedre kan opnås på EU-plan, kan Unionen derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten on Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse målsætninger. (39)I betragtning af at den digitale omstilling af økonomien kræver et vist niveau af digitale kompetencer hos arbejdsstyrken, bør formidlingen af de færdigheder, der kræves i den digitale tidsalder, være et obligatorisk horisontalt element i enhver samordnet pakke af individualiserede tilbud — VEDTAGET DENNE FORORDNING: Artikel 1 Genstand Ved denne forordning oprettes Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) Forordningen fastsætter EGF's målsætninger, EU-finansieringsformer og regler for ydelse af en sådan finansiering, herunder ansøgninger fra medlemsstaterne om økonomisk støtte fra EGF til foranstaltninger rettet mod de personer, der er tiltænkt støtte, jf. artikel 7. Artikel 2

Formål EGF bidrager til en bedre fordeling af fordelene ved globalisering og teknologisk fremskridt ved at hjælpe afskedigede arbejdstagere med at tilpasse sig strukturændringer. EGF bidrager som sådan til gennemførelsen af de principper, der er fastlagt under den europæiske søjle for sociale rettigheder, og fremmer den økonomiske og sociale samhørighed mellem regionerne og medlemsstaterne. Artikel 3 Målsætninger 1.Programmets generelle målsætning er at udvise solidaritet med og yde støtte til afskedigede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, hvis aktivitet er ophørt som følge af uforudsete større omstruktureringer, der er omhandlet i artikel 5. 2.EGF's særlige målsætning er at yde støtte i tilfælde af uforudsete større omstruktureringer, især som følge af globaliseringsrelaterede udfordringer, som f.eks. ændringer i verdenshandelsmønstrene, handelstvister, finansielle eller økonomiske kriser, overgangen til lavemissionsøkonomi eller som følge af digitalisering eller automatisering. Der lægges særlig vægt på foranstaltninger, som hjælper de dårligst stillede grupper. Artikel 4 Definitioner I denne forordning forstås ved: a)"afskediget arbejdstager": en arbejdstager, hvis beskæftigelse bringes til ophør før tiden ved afskedigelse, eller hvis kontrakt ikke forlænges, på grund af økonomiske årsager b)"selvstændig erhvervsdrivende": en person, som maksimalt har beskæftiget 10 arbejdstagere c)"støttemodtager": en person, der deltager i EGF's medfinansierede foranstaltninger. d)"uregelmæssighed": enhver overtrædelse af gældende ret, som kan tilskrives en økonomisk aktørs handling eller undladelse i forbindelse med gennemførelsen af EGF, der skader eller vil kunne skade EU-budgettet ved afholdelse af en uretmæssig udgift over EU-budgettet. Artikel 5 Interventionskriterier 1.Medlemsstaterne kan ansøge om økonomisk støtte fra EGF til foranstaltninger, der er rettet mod afskedigede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel. 2.Der gives økonomisk støtte fra EGF i forbindelse med større omstruktureringer, som resulterer i følgende: a)aktivitetsophør for mere end 250 afskedigede arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende i løbet af en firemåneders referenceperiode i en virksomhed i en medlemsstat, inklusive tilfælde, hvor dette ophør gælder leverandører eller producenter i efterfølgende produktionsled b)aktivitetsophør for mere end 250 afskedigede arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende i løbet af en seksmåneders referenceperiode, især i SMV'er, der alle er aktive i den samme økonomiske sektor, som defineret på NACE rev. 2 hovedgruppeniveau, og som befinder sig i en region eller to sammenhængende regioner på NUTS 2-niveau, eller i mere end to sammenhængende regioner på NUTS 2-niveau, under forudsætning af at over 250 arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende er berørt i to af de kombinerede regioner. c)aktivitetsophør for mere end 250 afskedigede arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende i løbet af en firemåneders referenceperiode, især i SMV'er, der opererer inden for samme eller forskellige økonomiske sektorer, som er defineret på NACE rev. 2 hovedgruppeniveau, og som befinder sig i den samme region på NUTS 2-niveau.

3.På små arbejdsmarkeder eller under særlige omstændigheder, der er behørigt begrundet af den ansøgende medlemsstat, især hvad angår ansøgninger vedrørende SMV'er, kan en ansøgning om økonomisk støtte i henhold til denne artikel godkendes, selv om de kriterier, der er fastsat i stk. 1, litra a), b) eller c), ikke fuldt ud er opfyldt, når afskedigelserne har en alvorlig indvirkning på beskæftigelsen og på den lokale eller regionale økonomi. Den ansøgende medlemsstat skal specifikt oplyse, hvilket interventionskriterium i stk. 1, litra a) og b), der ikke fuldt ud opfyldes. Den samlede støtte, der kan tildeles under særlige omstændigheder, må ikke overstige 15 % af EFG's årlige loft. 4.EGF må ikke mobiliseres, når arbejdstagere afskediges som følge af budgetnedskæringer, der er besluttet af en medlemsstat, og som rammer sektorer, der er afhængige af offentlig finansiering. Artikel 6 Beregning af afskedigelser og aktivitetsophør 1.Med henblik på anvendelsen af artikel 5 skal den ansøgende medlemsstat angive den metode, der er anvendt til at beregne antallet af arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende som defineret i artikel 4. 2.Den ansøgende medlemsstat skal beregne det i stk. 1 omhandlede antal opgjort pr. én af følgende datoer: a)den dato, hvor arbejdsgiveren i medfør af bestemmelserne i artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 98/59/EF underretter den kompetente offentlige myndighed skriftligt om de planlagte kollektive afskedigelser b)den dato, hvor arbejdsgiveren giver den enkelte arbejdstager meddelelse om afskedigelse eller opsigelse af arbejdstagerens ansættelseskontrakt c)den dato, hvor ansættelseskontrakten faktisk opsiges eller udløber d)udløbet af udsendelsen til værtsvirksomheden, eller e)for så vidt angår selvstændige erhvervsdrivende, datoen for aktiviteternes ophør i henhold til national lov eller administrative bestemmelser. I de tilfælde, der er henvist til under litra a), leverer den ansøgende medlemsstat yderligere oplysninger til Kommissionen om det faktiske antal afskedigelser, jf. artikel 5, stk. 1, i denne forordning, inden afslutningen af Kommissionens vurdering. Artikel 7 Støtteberettigede modtagere Den ansøgende medlemsstat kan yde en samordnet pakke af individualiserede tilbud i henhold til artikel 8, der medfinansieres af EGF, til støtteberettigede personer, som kan omfatte: a)afskedigede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, hvis aktivitet er ophørt, beregnet i overensstemmelse med artikel 6, inden for den referenceperiode, der er anført i artikel 5 b)afskedigede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, hvis aktivitet er ophørt, beregnet i overensstemmelse med artikel 6, uden for den referenceperiode, der er anført i artikel 5, dvs. 6 måneder før referenceperiodens begyndelse eller mellem udløbet af referenceperioden og den sidste dag inden datoen for afslutningen af Kommissionens vurdering. Arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der er omhandlet i første afsnit, litra b), betragtes som støtteberettigede, forudsat at der kan etableres en klar årsagssammenhæng til den begivenhed, som udløste ledigheden i referenceperioden. Artikel 8 Støtteberettigede foranstaltninger

1.Der kan ydes økonomisk støtte fra EGF til aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, der indgår i en samordnet pakke af individualiserede tilbud, som har til formål at lette reintegrationen på arbejdsmarkedet eller i selvstændig virksomhed af de personer, støtten er tiltænkt, herunder navnlig ugunstigt stillede arbejdstagere, der er blevet afskediget. Formidling af de færdigheder, der er nødvendige i den digitale tidsalder, er et obligatorisk horisontalt element i enhver pakke af individualiserede tilbud. Uddannelsesniveauet tilpasses den pågældende støttemodtagers kvalifikationer og behov. Den samordnede pakke af individualiserede tilbud kan bl.a. omfatte: a)skræddersyet uddannelse og omskoling, herunder inden for informations- og kommunikationsteknologi og andre færdigheder, der er nødvendige i den digitale tidsalder, attestering af opnået erfaring, hjælp til jobsøgning, erhvervsvejledning, rådgivning, mentorordning, hjælp til genplacering, fremme af iværksætteri, hjælp til selvstændig virksomhed, til etablering af virksomheder og til medarbejderovertagelser samt samarbejdsaktiviteter b)særlige tidsbegrænsede foranstaltninger, f.eks. tilskud til jobsøgning, incitamenter til arbejdsgivere med henblik på rekruttering, mobilitetstilskud, uddannelsesydelse eller dagpenge (herunder ydelse til plejere). Omkostningerne ved foranstaltningerne under litra b) må ikke overstige 35 % af de samlede omkostninger ved den samordnede pakke af individualiserede tilbud, der er anført i dette stykke. Omkostningerne ved investering i selvstændig virksomhed, iværksættelse af egen virksomhed eller medarbejderovertagelser må ikke overstige 20 000 EUR pr. afskediget arbejdstager. Den samordnede pakke af individualiserede tilbud skal være udformet på en måde, der tager højde for fremtidige arbejdsmarkedsperspektiver og efterspurgte færdigheder. Den samordnede pakke skal være forenelig med overgangen til en ressourceeffektiv og bæredygtig økonomi og skal endvidere fokusere på formidling af de færdigheder, der er nødvendige i den digitale tidsalder, og tage højde for efterspørgslen på det lokale arbejdsmarked. 2.Følgende foranstaltninger er ikke berettigede til økonomisk støtte fra EGF: a)særlige tidsbegrænsede foranstaltninger, jf. stk. 1, litra b), som ikke er betinget af, at de personer, støtten er tiltænkt, deltager aktivt i jobsøgnings- eller uddannelsesaktiviteter b)foranstaltninger, som hører ind under virksomhedernes ansvarsområde i medfør af national lov eller kollektive overenskomster. Foranstaltninger, der støttes af EGF, må ikke anvendes til erstatning for passive socialsikringsforanstaltninger. 3.Den samordnede pakke af tilbud skal udarbejdes i samråd med de personer, støtten er tiltænkt, eller deres repræsentanter eller arbejdsmarkedets parter. 4.På den ansøgende medlemsstats initiativ kan der ydes økonomisk støtte fra EGF til forberedende arbejde, forvaltning, oplysning, pr-virksomhed, kontrol- og rapporteringsaktiviteter. Artikel 9 Ansøgninger 1.Den ansøgende medlemsstat forelægger Kommissionen en ansøgning senest 12 uger efter den dato, på hvilken kriterierne i artikel 5, stk. 2 eller 3, er opfyldt. 2.Senest ti arbejdsdage efter datoen for indgivelse af ansøgningen eller i givet fald efter den dato, hvor Kommissionen råder over en oversættelse af ansøgningen, alt efter hvilken dato der er den seneste, underretter Kommissionen medlemsstaten om, hvilke supplerende oplysninger den måtte have brug for med henblik på at kunne vurdere ansøgningen. 3.Såfremt Kommissionen udbeder sig sådanne supplerende oplysninger, svarer medlemsstaten inden for 10 arbejdsdage fra datoen for anmodningen. Denne frist forlænges af Kommissionen med 10 arbejdsdage, hvis den pågældende medlemsstat fremsætter en behørigt begrundet anmodning herom. 4.På grundlag af medlemsstatens oplysninger afslutter Kommissionen senest 60 arbejdsdage efter modtagelsen af den fuldstændige ansøgning, eller i givet fald oversættelsen af ansøgningen, sin vurdering af, om ansøgningen opfylder betingelserne for at få økonomisk støtte. Er Kommissionen undtagelsesvist ikke i stand til at overholde denne frist, giver den en skriftlig begrundelse for forsinkelsen.

5.Ansøgningerne skal indeholde følgende oplysninger: a)en vurdering af antallet af afskedigelser og aktivitetsophør i henhold til artikel 6, og oplysninger omberegningsmetoden b)i tilfælde af, at den virksomhed, som gennemfører afskedigelser, har fortsat sine aktiviteter efter afskedigelserne, en bekræftelse af, at den har opfyldt sine lovmæssige forpligtelser i forbindelse med afskedigelserne c)en kort beskrivelse af de begivenheder, der førte til afskedigelsen af arbejdstagerne d)identifikation, om fornødent, af de virksomheder, leverandører eller producenter i efterfølgende produktionsled, sektorer, der gennemfører afskedigelser, og de kategorier af personer, støtten er tiltænkt, fordelt på køn, aldersgruppe og uddannelsesniveau e)afskedigelsernes og aktivitetsophørets forventede virkning på økonomien på lokalt, regionalt og nationalt plan og på beskæftigelsen f)en detaljeret beskrivelse af den samordnede pakke af individualiserede tilbud og de hermed forbundne udgifter, herunder navnlig eventuelle foranstaltninger til støtte for beskæftigelsesinitiativer for ugunstigt stillede, ældre og unge støttemodtagere g)en redegørelse for, i hvilket omfang henstillingerne i EU-kvalitetsrammen for foregribelse af forandringer og omstruktureringer blev taget i betragtning, og hvordan den samordnede pakke af individualiserede tilbud supplerer foranstaltninger, der finansieres af andre nationale fonde eller EU-fonde, herunder oplysninger om foranstaltninger, der er obligatoriske for de afskedigende virksomheder i medfør af national lov eller kollektive overenskomster h)det anslåede budget for de enkelte dele af den samordnede pakke af individualiserede tilbud til de personer, støtten er tiltænkt, og for forberedende arbejde, forvaltning, oplysning, pr-virksomhed, kontrol- og rapporteringsaktiviteter i)med henblik på evaluering, vejledende sagsspecifikke mål, som medlemsstaten har fastsat, for støttemodtagernes genbeskæftigelsesfrekvens seks måneder efter afslutningen af gennemførelsesperioden j)datoerne, på hvilke de individualiserede tilbud til de personer, støtten er tiltænkt, og de aktiviteter, der skal gennemføre EGF, jf. artikel 8, blev indledt eller skal indledes k)de anvendte fremgangsmåder ved høringen af de personer, støtten er tiltænkt, eller disses repræsentanter eller arbejdsmarkedets parter samt lokale og regionale myndigheder eller eventuelt andre relevante interessenter l)en erklæring om, at den EGF-støtte, der er indgivet anmodning om, overholder de proceduremæssige og materielle EU-regler om statsstøtte, samt en erklæring, der redegør for, hvorfor den samordnede pakke af individualiserede tilbud ikke erstatter foranstaltninger, som hører ind under virksomhedernes ansvarsområde i medfør af national lov eller kollektive overenskomster m)kilderne til den nationale forfinansiering eller medfinansiering samt i givet fald anden medfinansiering. Artikel 10 Komplementaritet, overensstemmelse og koordination 1.Økonomisk støtte fra EGF må ikke erstatte foranstaltninger, som det påhviler virksomhederne at gennemføre i medfør af national lovgivning eller kollektive overenskomster. 2.Støtteforanstaltninger til de personer, støtten er tiltænkt, supplerer medlemsstaternes foranstaltninger på nationalt, regionalt og lokalt plan, herunder foranstaltninger, som er medfinansieret af EU-fonde i overensstemmelse med anbefalingerne i EU's kvalitetsramme for foregribelse af forandringer og omstruktureringer. 3.Den økonomiske støtte fra EGF begrænses til det, der er nødvendigt for at yde midlertidig engangsstøtte til de personer, støtten er tiltænkt. De foranstaltninger, der støttes af EGF, skal opfylde Unionens lovgivning og den nationale lovgivning, herunder statsstøttereglerne. 4.I overensstemmelse med deres respektive ansvar koordinerer Kommissionen og den ansøgende medlemsstat støtten fra Unionens fonde.

5.Den ansøgende medlemsstat sikrer, at de specifikke foranstaltninger, der modtager økonomisk støtte fra EGF, ikke samtidig modtager støtte fra andre af Unionens finansielle instrumenter. Artikel 11 Ligestilling mellem mænd og kvinder og ikke-forskelsbehandling Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at ligestilling mellem mænd og kvinder og kønsaspektet generelt inkorporeres som en integreret del og fremmes i de forskellige faser af gennemførelsen af den økonomiske støtte fra EGF. Kommissionen og medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at forhindre enhver form for forskelsbehandling på grundlag af køn, kønsidentitet, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering for så vidt angår adgang til EGF og i de forskellige faser af gennemførelsen af den økonomiske støtte. Artikel 12 Teknisk bistand på Kommissionens initiativ 1.På Kommissionens initiativ kan et beløb på højst 0,5 % af det årlige loft for EGF anvendes til teknisk og administrativ bistand til gennemførelse heraf, som f.eks. forberedelses-, overvågnings-, kontrol-, revisions- og evalueringsaktiviteter, herunder virsomhedsinformationsteknologisystemer, kommunikationsaktiviteter og aktiviteter, der øger EFG's synlighed, og anden administrativ og teknisk bistand. Sådanne foranstaltninger kan omfatte fremtidige og forudgående programmeringsperioder. 2.Under hensyntagen til loftet i stk. 1, indgiver Kommissionen en anmodning om overførsel af bevillinger til teknisk bistand til de relevante budgetposter i overensstemmelse med finansforordningens artikel 31. 3.Kommissionen gennemfører på eget initiativ teknisk bistand i henhold til direkte eller indirekte forvaltning i overensstemmelse med finansforordningens [artikel 62, stk. 1, litra a) og c)]. 4.Kommissionens tekniske bistand omfatter oplysninger til og vejledning af medlemsstaterne vedrørende anvendelse, overvågning og evaluering af EGF. Kommissionen giver desuden de europæiske og nationale arbejdsmarkedsparter oplysninger om og en klar vejledning i anvendelsen af EGF. Denne vejledning kan også omfatte oprettelsen af taskforcer i tilfælde af alvorlige økonomiske forstyrrelser i en medlemsstat. Artikel 13 Information, kommunikation og pr-virksomhed 1.Medlemsstaterne gør opmærksom på, hvor midlerne kommer fra, og sikrer synligheden af Unionens finansiering ved at give sammenhængende, effektive og målrettede oplysninger til flere målgrupper, herunder de personer, støtten er tiltænkt, lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter, medierne og offentligheden. Medlemsstaterne anvender EU-symbolet i henhold til [bilag VIII i forordningen om fælles bestemmelser] sammen med en kort finansieringserklæring ("finansieret/medfinansieret af Den Europæiske Union"). 2.Kommissionen driver og ajourfører regelmæssigt en onlineplatform, der er tilgængelig på alle EU-institutionernes officielle sprog, med opdaterede oplysninger om EGF, vejledning om indgivelse af ansøgninger og oplysninger om godkendte og afviste ansøgninger samt om Europa-Parlamentets og Rådets rolle i budgetproceduren. 3.Kommissionen gennemfører informations- og kommunikationsaktiviteter om EGF-sager og -resultater baseret på dens erfaringer med det formål at effektivisere EGF og sikre, at EU-borgere og -arbejdstagere har kendskab til EGF. Medlemsstaterne sikrer, at alt kommunikations- og synlighedsmateriale efter anmodning stilles til rådighed for Unionens institutioner, organer eller agenturer, og at Unionen får en royaltyfri, ikke-eksklusiv og uigenkaldelig tilladelse til at anvende sådant materiale og alle allerede eksisterende rettigheder, der er knyttet dertil. Tilladelsen giver følgende rettigheder til Unionen: • intern brug, dvs. retten til at reproducere og kopiere kommunikations- og synlighedsmaterialer og adgang til disse materialer for EU's og medlemsstaternes institutioner og agenturer samt disses ansatte • reproduktion af kommunikations- og synlighedsmaterialer, uanset hvordan eller i hvilken form, enten helt eller delvis

• formidling af kommunikations- og synlighedsmaterialer til offentligheden ved hjælp af alle kommunikationsmidler • udbredelse af kommunikations- og synlighedsmaterialer til offentligheden (eller kopier heraf) i enhver form • opbevaring og arkivering af kommunikations- og synlighedsmaterialer • viderelicensering af rettighederne til kommunikations- og synlighedsmaterialer til tredjemand. Der kan gives yderligere rettigheder til Unionen. 4.Midler, der tildeles kommunikationstiltag i henhold til denne forordning, bidrager også til formidlingen af Unionens politiske prioriterede områder, under forudsætning af at disse vedrører de generelle målsætninger, der er omhandlet i artikel 3. Artikel 14 Fastsættelse af den økonomiske støtte 1.På grundlag af den vurdering, der er blevet foretaget i henhold til artikel 9, og navnlig under hensyntagen til antallet af de personer, støtten er tiltænkt, de foreslåede foranstaltninger og de forventede omkostninger, evaluerer og foreslår Kommissionen så hurtigt som muligt størrelsen på den eventuelle økonomiske støtte fra EFG inden for rammerne af de disponible midler. 2.Medfinansieringssatsen for EGF for de tilbudte foranstaltninger afstemmes med den højeste medfinansieringssats for ESF+ i den pågældende medlemsstat. 3.Såfremt Kommissionen på grundlag af den vurdering, der er udført i henhold til artikel 9, konkluderer, at betingelserne for økonomisk støtte efter denne forordning er opfyldt, iværksætter den straks proceduren i artikel 16. 4.Såfremt Kommissionen på grundlag af den vurdering, der er udført i henhold til artikel 9, konkluderer, at betingelserne for økonomisk støtte i henhold til denne forordning ikke er opfyldt, underretter den straks den ansøgende medlemsstat. Artikel 15 Støtteberettigelsesperiode 1.Udgifter er berettigede til økonomisk støtte fra EFG fra de datoer, der er fastsat i ansøgningen i henhold til artikel 9, stk. 5, litra j), og på hvilke den pågældende medlemsstat indleder, eller skal indlede, de individualiserede tilbud til de personer, støtten er tiltænkt, eller påtager sig de administrative udgifter, der skal gennemføre EGF i henhold til artikel 8, stk. 1 og 4. 2.Medlemsstaten udfører de støtteberettigede foranstaltninger, der er fastlagt i artikel 8, så hurtigt som muligt, og ikke senere end 24 måneder efter datoen for ikrafttrædelsen af Kommissionens afgørelse om økonomisk støtte. 3.Gennemførelsesperioden er perioden fra de datoer, der er fastsat i ansøgningen i henhold til artikel 9, stk. 5, litra j), på hvilke den pågældende medlemsstat indleder de individualiserede tilbud til de personer, støtten er tiltænkt, og de aktiviteter, der skal gennemføre EGF, jf. artikel 8, og slutter 24 måneder efter datoen for ikrafttrædelsen af Kommissionens afgørelse om den pågældende ansøgning. 4.Såfremt en støttemodtager får adgang til et uddannelseskursus af to års varighed eller mere, er udgiften til et sådant kursus støtteberettiget til medfinansiering fra EGF frem til den dato, hvor den endelige rapport som omhandlet i artikel 20, stk. 1, skal forelægges, forudsat at den pågældende udgift er påløbet inden denne dato. 5.Udgifter i henhold til artikel 8, stk. 4, er støtteberettigede indtil fristen for indgivelse af den endelige rapport i henhold til artikel 20, stk. 1. Artikel 16

Budgetprocedure og gennemførelse 1.Når Kommissionen har konkluderet, at betingelserne for at yde økonomisk støtte fra EGF er opfyldt, forelægger den en anmodning om overførsel til de relevante budgetposter i overensstemmelse med finansforordningens artikel 31. 2.Overførselsanmodningen ledsages af et resumé af undersøgelsen af ansøgningens støtteberettigelse. 3.Kommissionen vedtager en afgørelse om økonomisk støtte ved en gennemførelsesretsakt, der træder i kraft på den dato, hvor Kommissionen underrettes om Europa-Parlamentets og Rådets godkendelse af budgetoverførslen. Denne afgørelse er en finansieringsafgørelse som omhandlet i finansforordningens artikel 110. Artikel 17 Betaling og anvendelse af den økonomiske støtte 1.Efter ikrafttrædelsen af en afgørelse om økonomisk støtte i henhold til artikel 16, stk. 3, udbetaler Kommissionen den økonomiske støtte til den pågældende medlemsstat som en enkelt 100 %' forfinansieringsbetaling, i princippet inden for 15 arbejdsdage. Forfinansieringen modregnes, når medlemsstaten indgiver den attesterede udgiftserklæring i overensstemmelse med artikel 20, stk. 1. Ikke anvendte beløb tilbagebetales til Kommissionen. 2.Den i stk. 1 nævnte økonomiske støtte gennemføres i henhold til delt forvaltning i overensstemmelse med finansforordningens artikel 63. 3.Detaljerede tekniske vilkår for finansieringen fastsættes af Kommissionen i afgørelsen om økonomisk støtte, jf. artikel 16, stk. 3. 4.Når den pågældende medlemsstat udfører foranstaltningerne i pakken af individualiserede tilbud, kan den forelægge Kommissionen et forslag om at ændre disse foranstaltninger ved at tilføje andre støtteberettigede foranstaltninger, der er opført i artikel 8, stk. 1, litra a) og b), forudsat at sådanne ændringer er behørigt begrundede, og det samlede beløb ikke overstiger den økonomiske støtte som omhandlet i artikel 16, stk. 3. Kommissionen vurderer de foreslåede ændringer, og såfremt den er enig heri, ændrer den afgørelsen om økonomisk støtte i overensstemmelse hermed. 5.Den pågældende medlemsstat skal have mulighed for at omfordele beløb mellem de budgetposter, der er fastsat i afgørelsen om økonomisk støtte i henhold til artikel 16, stk. 3. Hvis en omfordeling overstiger en stigning på 20 % for en eller flere af de anførte poster, underretter medlemsstaten Kommissionen herom på forhånd. Artikel 18 Anvendelse af euroen I ansøgninger, afgørelser om økonomisk støtte og rapporter i henhold til denne forordning samt i eventuelle andre relaterede dokumenter anføres alle beløb i euro. Artikel 19 Indikatorer 1. Indikatorer, som skal rapporteres vedrørende programmets fremskridt hen imod opfyldelsen af målsætningerne, er fastsat i punkt 3 i bilaget. 2. Performancerapporteringssystemet skal sikre, at data til overvågning af programmets gennemførelse og resultater indsamles effektivt, virkningsfuldt og rettidigt. Til dette formål pålægges medlemsstaterne forholdsmæssige rapporteringskrav. 3. Kommissionen tillægges beføjelse i overensstemmelse med artikel 25 til at vedtage delegerede retsakter med henblik på at ændre indikatorerne i bilaget, hvis det anses for nødvendigt for at sikre en effektiv vurdering af, hvordan fonden anvendes. Artikel 20

Endelig rapport og afslutning 1.Senest ved udgangen af den syvende måned efter udløbet af perioden i artikel 15, stk. 3, forelægger den pågældende medlemsstat en endelig rapport for Kommissionen om gennemførelsen af den økonomiske støtte med oplysninger, der indeholder: a)typen af foranstaltninger og de vigtigste resultater, redegørelser for udfordringer, erfaringer, synergier og komplementaritet med andre EU-fonde og, når det er muligt, med angivelse af komplementaritet med de foranstaltninger, der finansieres af andre EU-programmer eller nationale programmer i overensstemmelse med EU's kvalitetsramme for foregribelse af forandringer og omstruktureringer b)navnene på de organer, der gennemfører pakken af foranstaltninger i medlemsstaten c)indikatorerne i artikel 19 d)resultaterne af en undersøgelse om støttemodtagerne gennemført seks måneder efter gennemførelsesperiodens afslutning, som dækker den konstaterede ændring i beskæftigelsesegnethed hos støttemodtagerne, eller, hvis de allerede har fundet beskæftigelse, yderligere oplysninger om kvaliteten af den beskæftigelse, de fandt, såsom ændring af arbejdstider, ansvarsniveau eller lønniveau i forhold til den tidligere beskæftigelse, og den sektor, hvori den pågældende fandt beskæftigelse, hvor oplysningerne opdeles efter køn, aldersgruppe og uddannelsesniveau e)oplysninger om, hvorvidt den afskedigende virksomhed, med undtagelse af mikrovirksomheder og SMV'er, har modtaget statsstøtte eller tidligere finansiering fra Unionens samhørigheds- eller strukturfonde i de foregående fem år f)en erklæring, hvori udgifterne begrundes. 2.Senest ved udgangen af den nittende måned efter udløbet af perioden, der er anført i artikel 15, stk. 3, indgiver den pågældende medlemsstat det datasæt, der oplyser om de langsigtede resultatindikatorer, der er specificeret i punkt 3 i bilaget. 3.Senest seks måneder efter modtagelsen af alle de nødvendige oplysninger i medfør af stk. 1, foretager Kommissionen en opgørelse over den økonomiske støtte ved at fastsætte det endelige beløb for den økonomiske støtte fra EGF og det eventuelle restbeløb, som den pågældende medlemsstat skal tilbagebetale, jf. artikel 24. Opgørelsen er betinget af, at de langsigtede resultatindikatorer, der er anført i stk. 2, er tilvejebragt. Artikel 21 Rapport hver andet år 1.Senest den 1. august 2021 og derefter hvert andet år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en omfattende, kvantitativ og kvalitativ rapport om aktiviteterne i henhold til denne forordning og forordning (EU) nr. 1309/2013 inden for de to foregående år. Rapporten skal navnlig fokusere på de resultater, der er opnået gennem EGF, og den skal især indeholde oplysninger om indgivne ansøgninger, vedtagne afgørelser, støttede foranstaltninger, herunder statistikker om de indikatorer, der er anført i bilaget, og komplementariteten af sådanne foranstaltninger i forhold til foranstaltninger, der modtager EU-støtte fra andre EU-fonde, navnlig ESF+, og oplysninger om opgørelsen af den tildelte økonomiske støtte, og den skal også dokumentere de ansøgninger, der er blevet afvist eller reduceret som følge af manglende bevillinger eller manglende opfyldelse af støtteberettigelseskriterierne. 2.Rapporten fremsendes til Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og arbejdsmarkedets parter til orientering. Artikel 22 Evaluering 1.Hvert fjerde år foretager Kommissionen på eget initiativ og i nært samarbejde med medlemsstaterne en evaluering af den økonomiske støtte fra EGF. 2.Resultaterne af de i stk. 1 omhandlede evalueringer fremsendes til Europa-Parlamentet, Rådet, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og arbejdsmarkedets parter til orientering. Der tages hensyn til anbefalingerne i evalueringerne, når der udarbejdes nye programmer inden for området beskæftigelse og sociale anliggender, eller når de eksisterende programmer videreudvikles. 3.De evalueringer, der er omhandlet i stk. 1, skal omfatte relevante statistikker om den økonomiske støtte, opdelt efter medlemsstat. 4.For at sikre en effektiv vurdering af EGF's udvikling hen imod opfyldelsen af fondens målsætninger tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 25 med henblik på at ændre bilaget for om nødvendigt at gennemgå eller supplere indikatorerne, og med henblik på at supplere denne forordning med bestemmelser vedrørende oprettelsen af en overvågnings- og evalueringsramme.

Artikel 23 Forvaltning og finanskontrol 1.Uden at dette tilsidesætter Kommissionens ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget, har medlemsstaterne ansvaret for forvaltningen og finanskontrollen, for så vidt angår de foranstaltninger, der har fået støtte fra EGF. De foranstaltninger, de træffer, omfatter bl.a.: a)efterprøvelse af, at der er etableret forvaltnings- og kontrolsystemer, og at de anvendes på en sådan måde, at det sikres, at Unionens midler anvendes effektivt og korrekt i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning b)sikring af, at levering af overvågningsdata er et obligatorisk krav i kontrakter med organer, der leverer den samordnede pakke af individualiserede tilbud c)efterprøvelse af, at de støttede foranstaltninger er blevet korrekt gennemført d)sikring af, at de støttede udgifter er baseret på kontrollerbare bilag, og er lovlige og formelt rigtige e)forebyggelse, påvisning og korrektion af uregelmæssigheder, herunder svig, og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb, eventuelt inkl. morarenter. Medlemsstaterne indberetter uregelmæssigheder, herunder svig, til Kommissionen. 2.Med henblik på anvendelse af finansforordningens artikel [63(3)?] udpeger medlemsstaterne organer, der har ansvaret for forvaltning og kontrol af de EGF-støttede foranstaltninger. Disse organer tilsender Kommissionen de i finansforordningens [artikel 63, stk. 5, 6 og 7 ?] omhandlede oplysninger om gennemførelsen af den økonomiske støtte, når de indgiver den i artikel 20, stk. 1, i denne forordning omhandlede endelige rapport. Når de myndigheder, som er udpeget i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1309/2013, har givet tilstrækkelig sikkerhed for, at betalingerne er lovlige og korrekte, og behørigt dokumenteret, kan den pågældende medlemsstat meddele Kommissionen, at disse myndigheder er bekræftet i henhold til denne forordning. I så fald meddeler den pågældende medlemsstat, hvilke myndigheder der er bekræftet og deres funktion. 3.Medlemsstaterne foretager de påkrævede finansielle korrektioner, hvis der konstateres en uregelmæssighed. Disse korrektioner består for medlemsstaten i at annullere hele den økonomiske støtte eller en del heraf. Medlemsstaten inddriver ethvert beløb, der er udbetalt uretmæssigt som følge af en konstateret uregelmæssighed, og tilbagebetaler det til Kommissionen, og hvis medlemsstaten ikke tilbagebetaler beløbet inden for den fastsatte tidsfrist, betales der morarenter. 4.Kommissionen tager som ansvarlig for gennemførelsen af Unionens almindelige budget alle nødvendige skridt til at efterprøve, at de finansierede foranstaltninger gennemføres i overensstemmelse med princippet om forsvarlig og effektiv økonomisk forvaltning. Det påhviler den ansøgende medlemsstat at sikre, at der forefindes velfungerende forvaltnings- og kontrolsystemer. Kommissionen forvisser sig om, at sådanne systemer rent faktisk forefindes. Med henblik herpå, og uden at det berører Revisionsrettens beføjelser eller de kontroller, som medlemsstaten foretager i henhold til nationale love og administrative bestemmelser, kan Kommissionens tjenestemænd eller andre ansatte med en dags varsel foretage kontrol på stedet, herunder stikprøvekontrol, af de EGF-støttede foranstaltninger. Kommissionen underretter den ansøgende medlemsstat herom, så den kan modtage den nødvendige støtte. Embedsmænd fra den pågældende medlemsstat kan deltage i disse kontrolforanstaltninger. 5.Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 25 for at supplere stk. 1 ved at fastsætte kriterierne for, hvilke sager om uregelmæssighed der skal indberettes, og hvilke data der skal oplyses. 6.For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel vedtager Kommissionen en gennemførelsesretsakt efter rådgivningsproceduren i artikel 26, stk. 2, med henblik på at fastsætte det format, der skal anvendes til indberetning af uregelmæssigheder. 7.Medlemsstaten sørger for, at alle udgiftsbilag forbliver tilgængelige for Kommissionen og Revisionsretten i tre år, efter at en økonomisk støtte fra EGF er opgjort. Artikel 24 Inddrivelse af den økonomiske støtte 1.Såfremt de faktiske omkostninger ved den samordnede pakke af individualiserede tilbud er mindre end størrelsen af den økonomiske støtte i henhold til artikel 16, inddriver Kommissionen det tilsvarende beløb efter at have givet den pågældende medlemsstat mulighed for at fremsætte sine bemærkninger. 2. Hvis Kommissionen konkluderer efter at have foretaget den nødvendige kontrol, at en medlemsstat enten ikke har opfyldt forpligtelserne i afgørelsen om økonomisk støtte eller ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 23, stk. 1, giver den den pågældende medlemsstat mulighed for at indgive sine bemærkninger. Hvis der ikke er opnået enighed, vedtager Kommissionen en afgørelse ved hjælp af en gennemførelsesretsakt om at foretage de krævede finansielle korrektioner ved at annullere hele eller en del af EGF-støtten til den pågældende foranstaltning. Denne afgørelse træffes senest 12 måneder, efter at Kommissionen har modtaget bemærkninger fra medlemsstaten. Medlemsstaten inddriver ethvert beløb, der er udbetalt uretmæssigt som følge af en konstateret uregelmæssighed, og hvis den ansøgende medlemsstat ikke tilbagebetaler beløbet inden for den fastsatte tidsfrist, betales der morarenter.

Artikel 25

Udøvelse af de delegerede beføjelser 1.Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastsatte betingelser. 2.Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 19, stk. 3, og artikel 23, stk. 5, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra datoen for denne forordnings ikrafttræden. 3.Den i artikel 19, stk. 3, og artikel 23, stk. 5, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekald