MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG REVISIONSRETTEN

Årsregnskab for Den Europæiske Union for regnskabsåret 2020

(2021/C 436/01)

INDHOLDSFORTEGNELSE

FORORD 2

REGNSKABSÅRET I HOVEDTRÆK 3

NOTE TIL DET KONSOLIDEREDE ÅRSREGNSKAB 33

KONSOLIDERET ÅRSREGNSKAB OG FORKLARENDE BEMÆRKNINGER 34

BALANCE 35

RESULTATOPGØRELSE 36

PENGESTRØMSOPGØRELSE 37

BEVÆGELSER I NETTOAKTIVER 38

BEMÆRKNINGER TIL ÅRSREGNSKABET 39

BERETNING OM GENNEMFØRELSEN AF BUDGETTET OG FORKLARENDE BEMÆRKNINGER 130

GLOSAR 200

LISTE OVER FORKORTELSER 204

FORORD

2020 har på alle parametre været et usædvanligt år: EU stod over for økonomiske og politiske udfordringer som følge af coronapandemien og var nødt til at reagere hurtigere end nogensinde før med helt nye løsninger. Europa-Kommissionen har arbejdet på alle fronter for at redde liv og levebrød, støtte de nationale sundhedssystemer og virksomheder samt fremme genopretning og modstandsdygtighed. Vi har mobiliseret alle de midler, vi har til rådighed, for at hjælpe medlemsstaterne med at koordinere deres nationale indsats og hjælpe dem, der er hårdest ramt af krisen, ved hjælp af instrumenter som investeringsinitiativet som reaktion på coronavirusset og SURE (støtte til mindskelse af risiciene for arbejdsløshed i en nødsituation). Under SURE er der allerede udbetalt 39,5 mia. EUR ud af i alt 100 mia. EUR i 2020 til de berørte medlemsstater til dækning af pludselige stigninger i de offentlige udgifter til opretholdelse af beskæftigelsen. Flere store udbetalinger fulgte i 2021.

Selv om EU skulle kæmpe mod pandemien, har det ikke desto mindre opfyldt sine politiske mål med fokus på unge, arbejdspladser og vækst samt klimaændringer. Foranstaltninger til støtte for den økonomiske vækst og mindskelse af de økonomiske forskelle mellem regionerne beløb sig til næsten halvdelen af de forpligtede midler. EU-finansiering bidrog med 29,7 mia. EUR til mindre udviklede regioner og 16,4 mia. EUR til forskning og innovation under Horisont 2020. EU-budgettet for 2020 hjalp desuden landbruget og landdistrikterne under Den Europæiske Garantifond for Landbruget og Landbrugsfonden for Udvikling af Landdistrikterne med forpligtelser på i alt 59 mia. EUR. Budgettet for 2020 var det sidste budget for den nuværende flerårige finansielle ramme med en budgetgennemførelse på i alt 181,7 mia. EUR i forpligtelser, hvilket gav merværdi for alle europæere.

Endelig var 2020 også året for aftalen om EU's langsigtede budget for 2021-2027 på 1,074 bio. EUR (i 2018-priser), som blev styrket med 750 mia. EUR gennem NextGenerationEU, et midlertidigt instrument til at kickstarte genopretningen og styre overgangen til et mere bæredygtigt og digitalt Europa.

Jeg har hermed fornøjelsen at fremlægge Den Europæiske Unions årsregnskab for 2020. Årsregnskabet giver et samlet overblik over EU's finanser, og hvordan EU-budgettet er blevet gennemført sidste år, herunder oplysninger om eventualforpligtelser, finansielle forpligtelser og andre forpligtelser, som Unionen har indgået. Den Europæiske Unions konsoliderede årsregnskab er en del af Kommissionens integrerede regnskabsaflæggelse og udgør et grundlæggende element i vores veludviklede system for finansiel ansvarlighed.

Johannes HAHN Kommissær med ansvar for budget og menneskelige ressourcer

REGNSKABSÅRET I HOVEDTRÆK

Formålet med regnskabsanalysen, som er udarbejdet på grundlag af principperne i IPSASB's Recommended Practice Guideline (RPG) 2 »Financial Statement Discussion and Analysis«, er at øge læsernes forståelse af, hvordan EU's operationelle, finansielle og investeringsmæssige aktiviteter afspejles i de forskellige elementer i EU's konsoliderede årsregnskab. Oplysningerne i dette afsnit er ikke blevet revideret. Det bemærkes, at tallene er afrundet til millioner euro, og at visse finansielle data i tabellerne nedenfor derfor kan se ud til ikke at stemme.

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. NØGLETAL 2020 4

2. REAKTIONEN PÅ CORONAVIRUSSET 5

2.1. Højdepunkter for EU's reaktion på coronavirusset 5

2.2. Initiativer som reaktion på covid-19 under den flerårige finansielle ramme (FFR) og SURE-programmet for 2014-2020 7

3. DET LANGSIGTEDE EU-BUDGET 2021-2027 OG NEXTGENERATIONEU 11

4. DET FORENEDE KONGERIGES UDTRÆDEN AF DEN EUROPÆISKE UNION 13

4.1. Baggrund 13

4.2. Det Forenede Kongeriges andel 14

4.3. EU's årsregnskaber: Beløb, der skyldes af og til Det Forenede Kongerige i henhold til udtrædelsesaftalen 14

5. OVERSIGT OVER BUDGETGENNEMFØRELSEN 17

6. FINANSIELLE INSTRUMENTER OG BUDGETGARANTIER 18

6.1. Finansielle instrumenter, der finansieres over EU-budgettet 18

6.2. Finansielle aktiver, der indehaves i garantifonde i forbindelse med budgetgarantier 18

6.3. Lån og tilknyttet låntagning i forbindelse med programmer for finansiel bistand 19

6.4. Budgetmæssige eventualforpligtelser i forbindelse med programmer for finansiel bistand 23

7. REGNSKABSANALYSE 24

7.1. INDTÆGTER 24

7.2. UDGIFTER 25

7.3. AKTIVER 26

7.4. PASSIVER 27

8. EU'S POLITISKE OG FINANSIELLE RAMME, FORVALTNING OG REGNSKABSPLIGT 28

8.1. POLITISK OG FINANSIEL RAMME 29

8.2. FORVALTNING OG REGNSKABSPLIGT 30

1. NØGLETAL 2020

EU-budgettet i 2020 — Gennemførelse af forpligtelsesbevillinger

181,7 mia. EUR til opfyldelse af EU's politiske mål: ⇨ se beretningen om budgetgennemførelsen og de forklarende bemærkninger, tabel 4.2





EU's reaktion på coronavirus SURE — Beløb bevilget i 2020 Instrument Aftalt (mia. EUR) Medlemsstat Bevilget (mia. EUR) NextGenerationEU 750 Italien 27,4 SURE* 100 Spanien 21,3 Makrofinansiel bistand 3,0 Polen 11,2 ESI 2,7 Belgien 7,8 UCPM 0,3 Portugal 5,9 I alt 856,0 Rumænien 4,1 Grækenland 2,7 Andet 9,9 * Heraf 39,5 mia. EUR udbetalt i 2020 Bevilget i alt i 2020 90,3 ⇨ se punkt 2.2 og 3 ⇨ se punkt 2.2.6

Konsolideret årsregnskab

EU's konsoliderede årsregnskab omfatter mere end 50 enheder (herunder Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og EU-agenturer). Kommissionen er den største enhed og tegner sig for 98 % af de samlede aktiver i de konsoliderede finansielle oversigter.

EU's regnskaber udarbejdes i henhold til de højeste tilgængelige standarder, de internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor (IPSAS). Overholdelse af disse standarder sikrer, at regnskaberne giver relevante, pålidelige, sammenlignelige og forståelige finansielle oplysninger til borgerne. De indeholder oplysninger om EU's finansielle stilling (balance) samt detaljerede forklaringer på dets aktiver, passiver, finansielle forpligtelser og andre forpligtelser. De viser også, hvordan EU-budgettet er blevet gennemført i løbet af året.

(mia. EUR) 2020 2019 AKTIVER Finansielle aktiver 113,1 71,2 Forfinansiering 62,7 51,4 Tilgodehavender 74,5 24,0 Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler 16,7 19,7 Materielle anlægsaktiver 13,0 12,6 I alt 280,0 178,9 FORPLIGTELSER Ydelser efter medarbejderens fratrædelse 116,0 97,7 Finansielle forpligtelser 95,0 54,5 Betalingsforpligtelser 32,4 27,2 Periodiseringer 64,6 67,2 Andre forpligtelser 5,4 4,8 I alt 313,5 251,5 NETTOAKTIVER Reserver 5,1 5,0 Beløb, der skal indkræves fra medlemsstaterne (38,5 ) (77,6 ) I alt (33,4 ) (72,5 ) ⇨ se Regnskabsanalyse, punkt 7

2. REAKTIONEN PÅ CORONAVIRUSSET

2.1. HØJDEPUNKTER FOR EU'S REAKTION PÅ CORONAVIRUSSET

Siden udbruddet af covid-19-pandemien har Kommissionen truffet resolutte foranstaltninger for at styrke de offentlige sundhedssektorer og afbøde de socioøkonomiske konsekvenser i Den Europæiske Union. På grundlag af den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2014-2020 har Kommissionen mobiliseret alle de midler, den har til rådighed, for at hjælpe medlemsstaterne med at koordinere deres nationale indsats og har givet objektive oplysninger om spredningen af virusset og iværksat en effektiv indsats for at begrænse den.

Tidslinje for de trufne foranstaltninger (1)

— 2. april Reaktion på coronavirus: Kommissionen mobiliserer hver eneste euro for at beskytte liv og levebrød — 14. april 2,7 mia. EUR fra EU-budgettet til støtte for sundhedssektoren — 16. april Formand Ursula von der Leyen: »Det europæiske budget vil danne udgangspunktet for vores genopretning« — 22. april Finansiel bistandspakke på 3 mia. EUR til ti udvidelses- og naboskabslande — 27. maj Et vigtigt øjeblik for Europa: offentliggørelse af en stor genopretningsplan for Europa på 2,4 bio. EUR til genopretning og forberedelser for den næste generation — 4. juni Kommissionen giver tilsagn om 300 mio. EUR til Alliancen for Vacciner — 21. juli De europæiske ledere når frem til en aftale om genopretningsplanen og EU's langsigtede budget for 2021-2027 — 25. august Kommissionen foreslår at stille 87,3 mia. EUR i finansiel støtte til rådighed for 16 medlemsstater under SURE-instrumentet — 17. september Kommissionen fremlægger de næste skridt i forbindelse med genopretnings- og resiliensfaciliteten til 672,5 mia. EUR — 22. september Kommissionen hilser færdiggørelsen af garantiordningen for SURE-instrumentet på 100 mia. EUR velkommen — 7. oktober Kommissionen udsteder EU-SURE-obligationer på op til 100 mia. EUR i form af sociale obligationer — 27. oktober Kommissionen udbetaler de første 17 mia. EUR i SURE-udbetalinger til Italien, Spanien og Polen — 10. november Kommissionen glæder sig over aftalen om EU's langsigtede budget på 1.8 bio. EUR og NextGenerationEU, som skal bidrage til at opbygge et grønnere, mere digitalt og mere modstandsdygtigt Europa — 17. november Kommissionen udbetaler 14 mia. EUR til ni medlemsstater under SURE-instrumentet — 1. december Kommissionen udbetaler 8,5 mia. EUR under SURE til fem medlemsstater for at hjælpe med at bevare arbejdspladser — 17. december Kommissionen glæder sig over vedtagelsen af EU's langsigtede budget for 2021-2027

2.2. INITIATIVER SOM REAKTION PÅ COVID-19 UNDER DEN FLERÅRIGE FINANSIELLE RAMME (FFR) OG SURE-PROGRAMMET FOR 2014-2020

Den Europæiske Unions interventioner under FFR for 2014-2020 til bekæmpelse af covid-19-pandemien varierede fra øjeblikkelige foranstaltninger såsom finansiering af hastende medicinske forsyninger og større lagre af lægemidler, indførelse af mere fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af den finansielle støtte fra de europæiske struktur- og investeringsfonde samt lån på gunstige vilkår til både medlemsstater og udvidelses- og naboskabspartnerlande. Den samlede direkte støtte fra EU-budgettet beløb sig til ca. 70 mia. EUR i 2020. Dette omfatter forpligtelser, der kan omdirigeres til covid-19-relaterede foranstaltninger, hvoraf 66 mia. EUR kom fra omfordeling og omprioritering inden for eksisterende programmer og 4 mia. EUR fra budgetforhøjelser. De vigtigste initiativer forklares nærmere nedenfor.

2.2.1. Aktivering af nødhjælpsinstrumentet (ESI)

I betragtning af krisens dybde efter covid-19-pandemien og omfanget og arten af de behov, der kræver støtte fra EU-budgettet, genaktiverede EU ESI-instrumentet i en periode på to år for at finansiere de udgifter, der er nødvendige for at håndtere covid-19-pandemien i perioden 1. februar 2020 til 31. januar 2022 (se Rådets forordning (EU) 2016/369) (2). For at fremme dette mål blev budgettet for 2020 ændret (3). På grundlag af DEC 13/2020, der blev vedtaget den 24. juli 2020, blev der afsat 2,7 mia. EUR i forpligtelsesbevillinger og 2,6 mia. EUR i betalingsbevillinger til ESI-instrumentet for 2020. Genaktiveringen gør det muligt for Unionen at træffe foranstaltninger til at forebygge og afbøde alvorlige følgevirkninger i en eller flere medlemsstater og til på en koordineret måde at imødekomme behovene i forbindelse med covid-19-pandemien ved at supplere den bistand, der ydes gennem andre EU-instrumenter. Instrumentet forvaltes centralt af Kommissionen og fokuserer på direkte indkøb og tilskud, suppleret i visse tilfælde af foranstaltninger gennemført af partnere såsom internationale organisationer.

I 2020 indgik Kommissionen forhåndsaftaler om indkøb med en række medicinalfirmaer. Forhåndsaftaler om indkøb er med til at mindske risikoen i tilknytning til de investeringer, producenterne har foretaget i forbindelse med udviklingen af potentielle vacciner, eller har til formål at sikre levering, og dermed maksimere chancerne for hurtig udvikling, fremstilling og anvendelse af sikre og effektive vacciner og sikre, at EU-borgerne vil få adgang til dem. Kommissionen forhandlede med medicinalfirmaer på EU-medlemsstaternes vegne, hvilket førte til den første undertegnelse af seks aftaler fulgt af yderligere sonderende drøftelser med yderligere vaccineproducenter, der startede i 2020 og fortsætter i 2021. Den første vaccine, for hvilken der blev udstedt en betinget markedsføringstilladelse den 21. december 2020, var produceret af BioNTech/Pfizer. Distributionen af denne vaccine begyndte inden for få dage og i tide til lanceringen af EU's vaccinationsdage den 27., 28. og 29. december 2020. Denne godkendelse var baseret på en positiv videnskabelig anbefaling fra Det Europæiske Lægemiddelagentur, der havde foretaget en grundig vurdering af sikkerheden, effektiviteten og kvaliteten af vaccinen, og blev bakket op af EU-landene.

Pr. 31. december 2020 har Kommissionen indgået kontrakter om indkøb af 1 965 mio. doser (heraf 1 305 mio. aftalte og 660 mio. på option).

I 2021 har Kommissionen indgået kontrakter for yderligere 2 400 mio. doser (aftalte eller på option). Disse doser vil dog blive betalt fuldt ud af de berørte medlemsstater uden indvirkning på EU-budgettet.

2.2.2. Støtte til forskning

Den 4. maj 2020 var EU og dets partnere vært for en international donorkonference, som har rejst 9,8 mia. EUR i tilsagn fra donorer i hele verden for at kickstarte det globale samarbejde om forskning i coronavirus. Dette omfatter et tilsagn på 1,4 mia. EUR fra Kommissionen, hvoraf 1 mia. EUR kommer fra Horisont 2020.

EU spiller en central rolle med hensyn til at støtte og koordinere forskning i smitsomme sygdomme med investeringer på 4,1 mia. EUR fra 2007 til 2019 gennem det 7. rammeprogram og Horisont 2020 med yderligere forpligtelser i 2020 ud over tilsagnet på 1 mia. EUR til forskning i coronavirus. Ajourførte tal for alle de midler, der er givet tilsagn om og allerede mobiliseret under Horisont 2020 for at bidrage til det donormaraton, der blev gennemført under den globale indsats mod coronavirusset, er tilgængelige online (4).

Desuden iværksatte initiativet om innovative lægemidler (IMI) den 3. marts 2020, med støtte fra Kommissionens Horisont 2020-rammeprogram for forskning og innovation, en særlig hasteindkaldelse for »Udvikling af behandlings- og diagnosticeringsmidler til bekæmpelse af coronavirusinfektioner« med et EU-bidrag på 45 mio. EUR, som efterfølgende blev forhøjet til 72 mio. EUR.

Endelig bevilgede Kommissionen den 8. juni 2020 næsten 166 mio. EUR gennem Det Europæiske Innovationsråds (EIC) Accelerator-pilotprojekt til 36 virksomheder, som er oprettet for at deltage i indsatsen for at bekæmpe coronaviruspandemien.

2.2.3. Yderligere styrkelse af EU-civilbeskyttelsesmekanismen (UCPM/rescEU)

Som en supplerende foranstaltning til ESI blev EU-civilbeskyttelsesmekanismen (UCPM)/rescEU yderligere styrket for at muliggøre en mere omfattende lageropbygning og koordinering af distributionen af vigtige ressourcer i hele Europa (jf. Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/570 (5) som ændret ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/414 (6) og Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/452 (7)). Til dette formål blev 2020-budgettet ændret, så det omfattede yderligere 0,4 mia. EUR i forpligtelsesbevillinger og 0,2 mia. EUR i betalingsbevillinger.

Styrkelsen af EU-civilbeskyttelsesmekanismen/rescEU støtter medlemsstaternes indkøb af en del af det nødvendige udstyr (herunder terapeutika, medicinsk udstyr, personlige værnemidler og laboratorieudstyr) for således at øge mængden af og anvendelsesmulighederne for de prioriterede produkter, der indkøbes i henhold til den fælles indkøbsaftale, en koordineret tilgang, der giver medlemsstaterne en stærk position, når de forhandler med industrien om tilgængeligheden af og prisen på lægemidler.

Via det direkte tilskud fra rescEU sikres 100 % finansiering fra EU-budgettet, hvilket omfatter fuld finansiering af udviklingen af disse kapaciteter og fuld finansiering af anvendelsen. Det udstyr, der indkøbes, vil blive opbevaret i en eller flere medlemsstater, mens beslutningstagningen tilrettelægges på EU-plan, således at der kan leveres nødforsyninger udover de nationale lagre. Udstyret vil være tilgængeligt for alle medlemsstater og vil blive anvendt i de tilfælde, hvor den nationale kapacitet er utilstrækkelig.

2.2.4. Investeringsinitiativet som reaktion på coronavirusset (CRII og CRII+)

En af de første foranstaltninger, som EU iværksatte for at støtte medlemsstaterne økonomisk i deres reaktion på krisen, var CRII, som blev gennemført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 (8) af 30. marts 2020. Gennem mobilisering af de uudnyttede midler, der allerede var tildelt medlemsstaterne, medførte initiativet en øjeblikkelig likviditetsforøgelse på medlemsstaternes og regionernes budgetter, og var med til gøre det muligt for medlemsstaterne og regionerne at anvende samhørighedsmidler til at finansiere sundhedsudgifter og kortsigtede arbejdsfordelingsordninger og at tilbyde driftskapitalstøtte til små og mellemstore virksomheder. Anvendelsesområdet for Den Europæiske Unions Solidaritetsfond blev også udvidet til at omfatte større folkesundhedskriser, således at medlemsstaterne kunne modtage støtte fra denne fond til støtte for deres håndtering af covid-19-pandemien.

Fra april gjorde CRII+, der blev gennemført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/558 (9), det enklere hurtigt at gøre brug af de eksisterende europæiske struktur- og investeringsfonde til kriserelaterede foranstaltninger og gjorde det muligt at øge EU's bidrag til samhørighedspolitikkens programmer til op til 100 % for betalingsanmodninger indgivet mellem den 1. juli 2020 og den 30. juni 2021.

I december bekendtgjorde Kommissionen resultaterne af de to initiativer i 2020. Siden krisens begyndelse har EU mobiliseret omfattende midler til at tackle konsekvenserne af pandemien. Små og mellemstore virksomheder har draget nytte af de fleste af de tilgængelige midler — over 10 mia. EUR — hvilket har hjulpet dem til at holde sig oven vande. Der blev afsat 3 mia. EUR til borgere, herunder sociale tjenester til sårbare grupper og midlertidige beskæftigelsesordninger for arbejdstagere. Endelig blev der ydet 7 mia. EUR i støtte til sundhedssektoren ud over de 10,2 mia. EUR fra EU-budgettet, som allerede var afsat til dette område for perioden 2014-2020 (bemærk, at der er nogen overlapning mellem modtagergrupperne).

2.2.5. Bistand til udvidelse, naboskabspartnerlande og andre lande

EU har indtil videre mobiliseret over 38,5 mia. EUR til bekæmpelse af coronavirus på globalt plan. Team Europe-strategien kombinerer ressourcer fra EU, medlemsstaterne og finansielle institutioner, herunder Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, til støtte for partnerlandene. Halvdelen af den globale reaktion på coronaviruspandemien på 38,5 mia. EUR er blevet udbetalt.

Desuden har Kommissionen indgået ti finansielle garantiaftaler til en værdi af 990 mio. EUR med finansielle partnerinstitutioner, der fuldfører Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling, som er finansieringsdelen af den eksterne investeringsplan. Aftalerne bør generere op til 10 mia. EUR i investeringer for at stimulere den økonomiske genopretning og styrke modstandsdygtigheden i EU's nabolande og de afrikanske lande.

Der blev afsat yderligere 500 mio. EUR til støtte for det globale vaccinationsinitiativ COVAX, der har til formål at levere en milliard doser coronavaccine til lav- og mellemindkomstlande i Afrika, Asien, Caribien og Stillehavet samt i Europas sydlige og østlige nabolande. 100 mio. EUR blev tildelt af Kommissionen og 400 mio. EUR af Den Europæiske Investeringsbank, garanteret af Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling, til lavindkomstlandes og mellemindkomstlandes deltagelse i COVAX's forudgående indkøbsforpligtelse. Den 19. februar 2021 bebudede Den Europæiske Union yderligere 500 mio. EUR til COVAX-faciliteten, og Kommissionen bebudede 100 mio. EUR i humanitær bistand til støtte for udbredelsen af vaccinationskampagner i Afrika.

Den 25. maj 2020 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet afgørelse (EU) 2020/701 (10) om makrofinansiel bistand til ti udvidelses- og naboskabspartnerlande for at give et kortsigtet politisk råderum til at gennemføre foranstaltninger til at modvirke de økonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien med et maksimalt samlet beløb på 3 mia. EUR i form af lån. I 2020 blev der udbetalt i alt 1,0 mia. EUR som første rate til syv lande (Ukraine, Jordan, Nordmakedonien, Georgien, Kosovo (*1), Moldova og Montenegro). Indtil juni 2021 blev der udbetalt i alt 0,6 mia. EUR til fem lande som første rate (Albanien, Tunesien) eller anden rate (Nordmakedonien, Kosovo, Montenegro). Desuden er der undertegnet et aftalememorandum med Bosnien-Hercegovina.

2.2.6. Midlertidig støtte til mindskelse af risiciene for arbejdsløshed i en nødsituation (SURE) som følge af covid-19-pandemien

Som led i nødhjælpspakken til at tackle den økonomiske virkning af covid-19-pandemien vedtog EU den 19. maj 2020 Rådets forordning (EU) 2020/672 (11) om oprettelse af SURE-instrumentet, der skal hjælpe arbejdstagere med at bevare deres job under krisen. SURE er en midlertidig ordning, der gør det muligt at yde finansiel bistand på op til 100 mia. EUR (lån på gunstige vilkår) til medlemsstaterne. Instrumentet gør det muligt for medlemsstaterne at anmode om finansiel bistand fra EU for at hjælpe med at finansiere pludselige og kraftige stigninger i nationale offentlige udgifter fra og med den 1. februar 2020 forbundet med arbejdsfordelingsordninger og lignende foranstaltninger, herunder foranstaltninger for selvstændige, eller med visse sundhedsrelaterede foranstaltninger, navnlig på arbejdspladsen, som reaktion på krisen. For at give EU mulighed for at yde finansiel bistand under SURE tillægges Kommissionen beføjelse til på Unionens vegne at optage lån på kapitalmarkederne eller hos finansielle institutioner op til et maksimumsbeløb på 100 mia. EUR. SURE-lånene understøttes af EU-budgettet, og garantierne stilles af medlemsstaterne i forhold til deres andel i EU's BNI. Det samlede garantibeløb beløber sig til 25 mia. EUR. Instrumentet er oprettet med en begrænset varighed indtil den 31. december 2022.

Pr. 31. december 2020 har Kommissionen foreslået i alt 90,3 mia. EUR i finansiel støtte til 18 medlemsstater, som allerede er godkendt af Rådet. Størstedelen af dette beløb, 87,3 mia. EUR, der er målrettet mod 16 medlemsstater, blev allerede foreslået i august 2020, og det resterende beløb på 3 mia. EUR, der er målrettet mod Ungarn og Irland, blev foreslået i henholdsvis oktober og november 2020:

Efter de første tre SURE-obligationsudstedelser i oktober og november 2020 har Kommissionen udbetalt i alt 39,5 mia. EUR til 15 EU-medlemsstater (Belgien, Kroatien, Cypern, Grækenland, Ungarn, Italien, Letland, Litauen, Malta, Polen, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Slovenien og Spanien, se punkt 6.3).

Gennemførelsen af SURE fortsatte i 2021. I februar og marts 2021 foreslog Kommissionen 230 mio. EUR til Estland og yderligere 3,7 mia. EUR til Belgien, Cypern, Grækenland, Letland, Litauen og Malta, hvilket øgede det samlede beløb under SURE til 94,3 mia. EUR. Disse supplerende beløb blev godkendt af Rådet i marts og april 2021. Efter fire yderligere obligationsudstedelser i januar, marts og maj 2021 udbetalte Kommissionen yderligere 50,1 mia. EUR, hvilket resulterede i udbetalinger på i alt 89,6 mia. EUR.

Alle obligationer udstedt inden for rammerne af SURE var i vid udstrækning overtegnet, de fleste med tocifrede tal, og tiltrak et forskelligartet udvalg af investorer både fra EU og uden for EU. Dette resulterede i meget favorable prisbetingelser. De obligationer, som EU har udstedt inden for rammerne af SURE, får betegnelsen »social obligation«. Derved har investorerne sikkerhed for, at de tilvejebragte midler virkelig tjener et socialt formål. De rejste midler vil blive overført til de medlemsstater, der modtager støtte, i form af lån, således at de kan dække de omkostninger, der opstår i direkte tilknytning til finansieringen af nationale ordninger med nedsat arbejdstid og lignende foranstaltninger som reaktion på pandemien.

3. DET LANGSIGTEDE EU-BUDGET 2021-2027 OG NEXTGENERATIONEU

I 2020 iværksatte EU en hidtil uset indsats mod coronaviruskrisen, der ramte Europa og verden. Kernen i denne pakke er en stimuluspakke til en værdi af 2,018 bio. EUR i løbende priser (1,8 bio. EUR i 2018-priser). Den består af EU's langsigtede budget for 2021-2027 på 1,211 bio. EUR (1,074 bio. EUR i 2018-priser), hvortil kommer 807 mia. EUR (750 mia. EUR i 2018-priser) gennem NextGenerationEU, et midlertidigt instrument til at sætte skub i opsvinget (12). Dette budget, som er det hidtil største, skal hjælpe med til at rette op på de økonomiske og sociale virkninger af coronaviruspandemien og bidrage til omstillingen til et mere moderne og bæredygtigt Europa.

Mere end 50 % af det langsigtede budget og NextGenerationEU vil blive afsat til nye prioriteter. Pengene vil gå til forskning og innovation via Horisont Europa, til en retfærdig klimapolitisk og digital omstilling via Fonden for Retfærdig Omstilling og programmet for et digitalt Europa, til beredskab, genopretning og modstandsdygtighed via genopretnings- og resiliensfaciliteten, EU's civilbeskyttelsesmekanisme, rescEU og sundhedsprogrammet EU4Health.

30 % af det langsigtede budget og NextGenerationEU vil blive brugt til at bekæmpe klimaændringer, hvilket er den højeste andel nogensinde af det største europæiske budget nogensinde.

20 % af NextGenerationEU går til investeringer i EU's digitale omstilling. Midlerne vil hjælpe EU med at investere mere i supercomputere, kunstig intelligens, cybersikkerhed, avancerede digitale færdigheder og en bredere anvendelse af digitale teknologier i hele økonomien og samfundet.

I 2026 og 2027 skal 10 % af de årlige udgifter under det langsigtede budget bidrage til at bremse og vende tabet af biodiversitet.

NEXTGENERATIONEU

Beløb, der er opkrævet og brugt under NextGenerationEU (NGEU), vil blive medtaget i årsregnskabet for 2021. Den første obligationsudstedelse, der rejste 20 mia. EUR via en tiårig obligation, der udløber i 2031, fandt sted den 15. juni 2021.

Med et budget på 806,9 mia. EUR vil NextGenerationEU hjælpe med at udbedre de umiddelbare økonomiske og sociale skader som følge af coronaviruspandemien. Instrumentet vil bidrage til opbygningen af et Europa, som efter covid-19-pandemien vil være grønnere, mere modstandsdygtigt og bedre rustet til de aktuelle og kommende udfordringer.

En del af midlerne — 385,8 mia. EUR — vil blive anvendt til at yde lån fra Unionen til de enkelte medlemsstater. Disse lån vil blive tilbagebetalt af disse medlemsstater. Den anden del — 338,0 mia. EUR — vil blive ydet i form af tilskud eller for at muliggøre budgetgarantier for investeringsstøtte.

Hjørnestenen i NextGenerationEU er genopretnings- og resiliensfaciliteten, et instrument hvormed der ydes tilskud og lån til støtte for reformer og investeringer i EU's medlemsstater til en samlet værdi af 723,8 mia. EUR. Midlerne under genopretnings- og resiliensfaciliteten vil blive fordelt i overensstemmelse med de nationale genopretnings- og resiliensplaner, der udarbejdes af hver medlemsstat i samarbejde med Kommissionen og i overensstemmelse med en aftalt fordelingsnøgle.

Derudover vil NextGenerationEU styrke flere eksisterende EU-programmer:

— Samhørighed under genopretningsbistanden til samhørighed og til områder i Europa (REACT-EU) for at bidrage til at tackle de økonomiske konsekvenser af covid-19 i de første år af genopretningen

— Fonden for Retfærdig Omstilling for at sikre, at omstillingen til klimaneutralitet fungerer for alle

— Udvikling af landdistrikterne for yderligere at støtte landbrugerne

— InvestEU for at støtte vores virksomheders investeringsbestræbelser

— rescEU, således at EU's civilbeskyttelsesmekanisme har kapacitet til at reagere på omfattende nødsituationer

— Horisont Europa for at sikre, at EU har kapacitet til at finansiere mere ekspertise inden for forskning.

For at finansiere NextGenerationEU vil EU låne på markederne med EU-budgettet som en garanti. Tilbagebetalingen vil strække sig over en længere periode frem til 2058. Dette vil forhindre et umiddelbart pres på EU-medlemsstaternes nationale finanser og give dem mulighed for at fokusere deres indsats på genopretningen.

4. DET FORENEDE KONGERIGES UDTRÆDEN AF DEN EUROPÆISKE UNION

4.1. BAGGRUND

Den 31. januar 2020 udtrådte Det Forenede Kongerige (UK) af Den Europæiske Union. Vilkårene for dets udtræden er fastlagt i en aftale om Det Forenede Kongeriges udtræden af EU og Det Europæiske Atomenergifællesskab (13), også kendt som »udtrædelsesaftalen«. Som led i denne aftale indvilligede Det Forenede Kongerige i at opfylde alle de finansielle forpligtelser, det havde påtaget sig, mens det var medlem af EU. Aftalen trådte i kraft den 31. januar 2020.

— 31. januar 2020 Det Forenede Kongerige forlader officielt Unionen, og udtrædelsesaftalen træder i kraft — 1. februar — 31. december 2020 Overgangsperiode — 31. marts 2021 Rapportering om finansielle oplysninger fra EU til Det Forenede Kongerige — 16. april 2021 EU meddeler Det Forenede Kongerige beløb, der skal betales — 30. juni 2021 Det Forenede Kongerige foretager de første betalinger i henhold til udtrædelsesaftalen — 16. september 2021 EU meddeler Det Forenede Kongerige de beløb, der skal betales — 31. oktober 2021 Anden runde af betalinger fra Det Forenede Kongerige indledes

I overgangsperioden fortsatte Det Forenede Kongerige med at bidrage til og drage fordel af EU-budgettet, som om det var en medlemsstat. Efter overgangsperiodens udløb og i overensstemmelse med udtrædelsesaftalen vil Det Forenede Kongerige fortsat bidrage til EU-budgettet. På samme måde vil Det Forenede Kongerige fortsat drage fordel af EU's programmer og udgifter fra før 2021, som om det var en medlemsstat. Det Forenede Kongerige vil også modtage visse bestemte midler, som det har indbetalt til EU-budgettet, eller midler modtaget fra EU-budgettet i tilknytning til dets medlemsperiode.

Disse forpligtelser skaber forpligtelser og tilgodehavender for EU, som skal beregnes og afspejles i EU's årsregnskab: Årsregnskabet for 2020 viser disse beløb for første gang, da dette er det år, hvor Det Forenede Kongerige forlod EU.

Dette årsregnskab indeholder derfor detaljerede forklaringer af Det Forenede Kongeriges fremtidige bidrag til EU-budgettet, som kræves i henhold til udtrædelsesaftalen, samt de beløb, der skal betales til Det Forenede Kongerige. De pågældende beløb vil blive betalt af Det Forenede Kongerige over en længere periode.

Nettobeløbet overholder fuldt ud de tre principper, der ligger til grund for den finansielle afregning i udtrædelsesaftalen:

— Ingen medlemsstat skal betale mere eller modtage mindre som følge af Det Forenede Kongeriges udtræden af EU.

— Det Forenede Kongerige bør betale sin andel af de forpligtelser, der er indgået under landets medlemskab.

— Det Forenede Kongerige skal hverken betale mere eller tidligere, end hvis landet var forblevet medlem. Dette indebærer navnlig, at de beløb, som Det Forenede Kongerige skal betale, er baseret på det faktiske budgetresultat, dvs. tilpasset gennemførelsen.

Udtrædelsesaftalen indeholder også nærmere oplysninger om metoderne til beregning af de forskellige beløb som forklaret nedenfor.

4.2. DET FORENEDE KONGERIGES ANDEL

I overensstemmelse med udtrædelsesaftalens artikel 139 beregnes Det Forenede Kongeriges andel af de finansielle forpligtelser, der følger af udtrædelsesaftalen, som forholdet mellem de egne indtægter, der i perioden 2014-2020 overdrages af Det Forenede Kongerige, og de egne indtægter, som alle medlemsstater og Det Forenede Kongerige overdrager i denne periode. De justeringer, der følger af modregningen af moms- og BNI-saldiene for årene 2014-2019, er også medtaget. Den beregnede andel for Det Forenede Kongerige vil blive omfattet af de endelige justeringer i 2022, der er fastsat i artikel 139 i udtrædelsesaftalen. Det Forenede Kongeriges andel for 2021 anvendes til beregningerne i artikel 136, stk. 3, litra a) og c), og i artikel 140-147.

Det Forenede Kongeriges andel beregnet i henhold til artikel 139 i udtrædelsesaftalen er 12,358072326018200 %.

4.3. EU'S ÅRSREGNSKABER: BELØB, DER SKYLDES AF OG TIL DET FORENEDE KONGERIGE I HENHOLD TIL UDTRÆDELSESAFTALEN

Udtrædelsesaftalen fastsætter betalingsforpligtelser mellem de to parter, navnlig på følgende områder:

— Egne indtægter (artikel 136)

— Uindfriede forpligtelser (artikel 140)

— Konkurrencebøder (artikel 141)

— Unionens forpligtelser (artikel 142)

— Eventualforpligtelser og finansielle instrumenter (artikel 143 og 144)

— Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs nettoaktiver (artikel 145)

— EU's investeringer i Den Europæiske Investeringsfond, EIF (artikel 146)

— Eventualforpligtelser knyttet til retssager (artikel 147).

Udtrædelsesaftalen fastlægger også metoden til, hvordan disse forpligtelser vil blive håndteret hvert år — kort sagt vil EU to gange om året aflægge rapport til Det Forenede Kongerige om de skyldige beløb, og Det Forenede Kongerige vil betale dem hver måned. Rapporteringen vil blive ajourført hvert år på grundlag af faktiske tal.

Nedenstående tabel viser en oversigt over de beløb, som Det Forenede Kongerige skylder EU, samt alle beløb, som EU skylder Det Forenede Kongerige, hvilket resulterer i et samlet nettotilgodehavende for EU. Alle beregninger er foretaget under fuld overholdelse af udtrædelsesaftalen. Disse forpligtelser vedrører tidligere indgåede forpligtelser, da Det Forenede Kongerige var medlem af EU, og i overgangsperioden indtil den 31. december 2020, og udløber, så snart de er betalt, eller hvis forpligtelsen ikke bliver opfyldt. Betalingerne vil blive foretaget i overensstemmelse med proceduren i artikel 148 i udtrædelsesaftalen.

(mia. EUR) Artikel 140 Artikel 142 Andet 31.12.2020 Betales af Det Forenede Kongerige 35,0 14,3 0,3 49,6 Betales til Det Forenede Kongerige — — (2,1 ) (2,1 ) Nettotilgodehavende fra Det Forenede Kongerige 35,0 14,3 (1,8 ) 47,5 Vurderes at blive betalt af UK efter 2021 28,2 14,3 (1,9 ) 40,6 Vurderes at blive betalt af UK i 2021 6,8 0,0 0,0 6,8

Det overordnede beløb består af følgende elementer:

Artikel 136: Egne indtægter

Artikel 136 fastsætter de bestemmelser, der finder anvendelse efter den 31. december 2020 i forbindelse med egne indtægter. Det Forenede Kongerige har ret til at modtage sin andel af justeringerne knyttet til overskuddet i 2020. Den er også genstand for eventuelle justeringer af egne indtægter på grundlag af moms og BNI, der vedrører regnskabsårene frem til 2020 — disse justeringer vil blive beregnet årligt indtil den 31. december 2028. Der foretages også ajourføringer af Det Forenede Kongeriges korrektion.

Det Forenede Kongerige skal indbetale de traditionelle egne indtægter, som de har opkrævet efter den 28. februar 2021, men som vedrører 2020 og tidligere. Deres andel af de samlede disponible traditionelle egne indtægter fra EU-27 og dem trækkes derefter fra dette beløb. Det særskilte regnskab for traditionelle egne indtægter afvikles helt pr. 31. december 2025.

Et beløb på 230 mio. EUR skal betales af Det Forenede Kongerige i løbet af 2021.

Artikel 140: Uindfriede forpligtelser (»RAL«)

»Reste à liquider« eller »RAL« repræsenterer den samlede mængde retlige forpligtelser, som EU har indgået over for modtagerne, for hvilke betalingerne vil blive foretaget i de kommende år. Uindfriede forpligtelser er et normalt træk ved alle flerårige budgetter som f.eks. EU-budgettet.

Forpligtelserne vedrører derfor projekter, programmer, aftaler eller kontrakter, som der allerede er indgået forpligtelser for inden den 31. december 2020, men som endnu ikke er gennemført fuldt ud, idet betalingerne endnu ikke er foretaget. Nogle af disse betalinger vedrører modtagere i Det Forenede Kongerige.

Ifølge udtrædelsesaftalen skal Det Forenede Kongerige betale sin andel af EU's uindfriede forpligtelser pr. 31. december 2020, dvs. udgangen af overgangsperioden. Alle forpligtelser eller dele heraf, der forventes annulleret (frigørelser), og beløb vedrørende forpligtelser finansieret af formålsbestemte indtægter eller programmer, hvor Det Forenede Kongerige ikke deltager (opt-outs), fratrækkes det samlede beløb.

Andre justeringer af det beløb, som Det Forenede Kongerige skylder i henhold til denne artikel, vedrører de finansielle nettokorrektioner fra 2014-2020 eller tidligere programmeringsperioder og de traditionelle egne indtægter for 2020, som blev stillet til rådighed i januar-februar 2021.

Til beregning af Det Forenede Kongeriges andel af de uindfriede forpligtelser er de officielle uindfriede forpligtelser pr. 31. december 2020 blevet anvendt som udgangspunkt (303,2 mia. EUR, jf. tabel 4.4 i budgetgennemførelsestabellerne). Ved udgangen af 2020 beløb Det Forenede Kongeriges andel af de justerede uindfriede forpligtelser sig til 36 mia. EUR — efter justering for overslaget over frigørelser beløb tilgodehavendet til EU ved udgangen af 2020 sig til 35 mia. EUR, hvoraf 6,8 mia. EUR vil blive betalt mellem den 30. juni 2021 og den 31. december 2021.

Artikel 141 Konkurrencebøder

Kommissionen håndhæver EU's konkurrenceregler direkte ved at sikre, at alle virksomheder konkurrerer på lige og retfærdige vilkår efter egen fortjeneste. Dette kan føre til pålæggelse af bøder. Når først bøden er blevet pålagt af EU, kan den anfægtes af modtageren (via en retssag) — bøden er ikke endelig, før alle sådanne procedurer er afsluttet.

EU vil hvert år betale Det Forenede Kongerige dets andel af eventuelle konkurrencebøder, som Unionen har truffet afgørelse om inden den 31. december 2020, når disse bøder er blevet endelige, dvs. at den enhed, der er blevet idømt bøden, enten ikke indgiver en appel til EU-Domstolen, eller at den ikke får medhold, således at den skal betale bøden.

I årsregnskabet trækkes de beløb, som Det Forenede Kongerige skylder som følge af bøder, fra det samlede beløb, som Det Forenede Kongerige skal betale. Pr. 31. december 2020 var Det Forenede Kongeriges andel af de udestående bøder på 1,8 mia. EUR. De pågældende beløb vil blive betalt tilbage til Det Forenede Kongerige over en længere periode. Tallet er baseret på de verserende sager pr. 31. december 2020 og kan ændre sig for at afspejle de faktiske beløb, der er opført på budgettet, efter at bøderne er blevet endelige.

Artikel 142 EU's forpligtelser

Det Forenede Kongerige har forpligtet sig til at betale sin andel af EU's forpligtelser ved udgangen af 2020 med undtagelse af specifikke forpligtelser som fastsat i udtrædelsesaftalen. Det Forenede Kongerige vil derfor fra den 31. december 2020 betale sin del af forpligtelserne knyttet til EU som arbejdsgiver (dvs. pensioner og sygeforsikring for pensionerede medarbejdere):

1. Pension til EU-tjenestemænd: Pensionsudbetalingerne til EU-ansatte er omfattet af EU's årlige budget. Desuden betaler EU-tjenestemænd pensionsbidrag gennem hele deres arbejdsliv. Disse bidrag opføres på budgettet som en indtægt, hvilket reducerer medlemsstaternes bidrag til finansieringen af det samlede årlige budget. EU-medlemsstaterne forpligter sig til at dække pensionsudgifterne for EU-ansatte, når de går på pension. I overensstemmelse med denne forpligtelse vil Det Forenede Kongerige fra juni 2022 og over flere årtier betale sin andel af de årlige pensioner, der udbetales til EU-tjenestemænd, indtil alle de pensionsrettigheder, som personalet har optjent indtil den 31. december 2020, er opfyldt. Det Forenede Kongerige kan beslutte at indfri sin forpligtelse på et hvilket som helst tidspunkt ved betaling af den aktuarmæssige forpligtelse ved årets udgang over en periode på fem år.

2. Pensioner til medlemmer af Europa-Parlamentet, EU-kommissærer, dommere ved Domstolen osv.: Det Forenede Kongerige betaler sin andel af den aktuarmæssige forpligtelse pr. 31. december 2020 over en periode på ti år fra oktober 2021.

3. Den fælles sygeforsikringsordning: Dette system dækker sundhedsudgifterne for EU-ansatte, herunder pensionister. EU-tjenestemænd og -pensionister betaler bidrag til ordningen gennem hele deres karriere, og når de går på pension, og det samme gør EU som arbejdsgiver. I overensstemmelse med det princip, der også gælder for pensionssystemet for EU-tjenestemænd, vil Det Forenede Kongerige betale sin andel af EU's budgetbidrag til sygesikringsdækningen for pensionerede medarbejdere. Disse betalinger, der starter i juni 2022, vil fortsætte i flere årtier, eller indtil alle disse forpligtelser er opfyldt. Ligesom pensionerne til tjenestemænd kan Det Forenede Kongerige vælge at betale de udestående forpligtelser på et hvilket som helst tidspunkt ved at betale den aktuarmæssige forpligtelse ved årets udgang over en periode på fem år.

EU's forpligtelser i forbindelse med ovennævnte pensionsforpligtelser beregnes ved hjælp af reviderede aktuarmæssige vurderinger baseret på internationale standarder. Det beløb, der kan henføres til Det Forenede Kongerige pr. 31. december 2020, er på 14,3 mia. EUR.

Det Forenede Kongerige skal betale 11 mio. EUR i løbet af 2021, hvilket kun vedrører de særskilte specifikke pensionsordninger (f.eks. MEP'er). De resterende beløb for alle ordninger vil blive udbetalt i overensstemmelse med ovennævnte ordninger fra 2022 og fremefter.

Artikel 143/144 Finansielle instrumenter og budgetgarantier

I henhold til disse artikler er Det Forenede Kongerige forpligtet til at finansiere EU's eventualforpligtelser, der hidrører fra transaktioner før udtrædelsesdatoen i forbindelse med dets låntagnings-, långivnings- og garantiaktiviteter, hvis disse udmønter sig, og hvis de ikke dækkes af Det Forenede Kongeriges andel af de eksisterende garantifonde. EU vil tilbagebetale Det Forenede Kongerige beløb, som Det Forenede Kongerige allerede har bidraget til garantifonde, og som viser sig ikke at være nødvendige.

Der er primært tale om følgende beløb:

— Beløb, som Det Forenede Kongerige skylder for sin andel af garantifonden under Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD), hvor Det Forenede Kongerige allerede har bidraget gennem sine budgetbetalinger, men hvor der ikke har været nogen godkendte transaktioner før udtrædelsen, således at Det Forenede Kongerige ikke har nogen forpligtelser til at dække — 93 mio. EUR, som skal tilbagebetales til Det Forenede Kongerige i 2021.

— Beløb, der skal betales til Det Forenede Kongerige i forbindelse med finansielle instrumenter — 46 mio. EUR.

— Det Forenede Kongerige er fortsat forpligtet til at bidrage med sin andel af EU's eventualforpligtelser (budgetgarantier — EFSI, ELM, EFSM og andre lån osv.), hvis disse forfalder. Det Forenede Kongeriges maksimale forpligtelse er på i alt 12,9 mia. EUR ved årets udgang — se bemærkning 4.1 i EU's konsoliderede årsregnskab for yderligere oplysninger. Beløbene skal ikke betales af Det Forenede Kongerige, medmindre forpligtelsen udmønter sig i fremtiden og ikke er dækket af en garantifond. Dette anses for usandsynligt.

Artikel 145 Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab under afvikling (EKSF under afvikling)

Det Forenede Kongerige har ret til sin andel af nettoaktiverne i Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF) under afvikling pr. 31. december 2020 — dette vil blive udbetalt til Det Forenede Kongerige over fem år. Det samlede beløb, der skal betales til Det Forenede Kongerige, er på 183 mio. EUR (37 mio. EUR, der skal tilbagebetales, dvs. modregnes i andre forfaldne beløb i 2021). Det betyder, at hvert år mellem 2021 og 2025 vil beløbet på 37 mio. EUR blive fratrukket de beløb, som Det Forenede Kongerige skal betale.

Artikel 146 investeringer i EIF

Det Forenede Kongerige har ret til sin andel af den investering, som EU har foretaget i Den Europæiske Investeringsfonds (EIF's) indbetalte aktiekapital, som betales i lige store rater over fem år. Det samlede beløb, der skal betales til Det Forenede Kongerige, er 33 mio. EUR. Det betyder, at hvert år mellem 2021 og 2025 vil beløbet på 7 mio. EUR blive fratrukket de beløb, som Det Forenede Kongerige skal betale.

Artikel 147 Eventualforpligtelser knyttet til retssager

Det Forenede Kongerige skal hvert år betale sin andel af de beløb, der er udbetalt over EU-budgettet i forbindelse med retssager vedrørende faktiske forhold, der fandt sted før den 31. december 2020. Overslaget over Det Forenede Kongeriges andel af retssager, som sandsynligvis vil kræve fremtidige betalinger ved årets udgang, er på 46 mio. EUR, men Det Forenede Kongerige skal ikke betale det, før og medmindre sagerne er afsluttet, og EU først foretager en betaling.

5. OVERSIGT OVER BUDGETGENNEMFØRELSEN

Det endelige vedtagne budget for 2020 beløb sig til 173,9 mia. EUR i forpligtelsesbevillinger og 164,1 mia. EUR i betalingsbevillinger. Gennemførelsen heraf blev kraftigt påvirket af covid-19-pandemien og den efterfølgende tværsektorielle krise. Krisen skabte et behov for at træffe resolutte foranstaltninger for at styrke EU's offentlige sundhedssektorer og afbøde de socioøkonomiske konsekvenser i EU samt yde bistand til tredjelande. 2020-budgettet var det sidste budget, der blev gennemført under den flerårige finansielle ramme for 2014-2020. Gennemførelsen heraf blev nøje overvåget og forvaltet aktivt, hvilket resulterede i næsten fuldstændig gennemførelse af næsten alle programmer.

Gennemførelsen af de samlede forpligtelsesbevillinger i 2020 beløb sig til i alt 181,7 mia. EUR:

— 172,9 mia. EUR fra det endelige vedtagne budget

— 1,1 mia. EUR fra bevillinger fremført fra 2019

— 7,7 mia. EUR fra bevillinger, der stammer fra formålsbestemte indtægter.

De samlede betalinger i 2020 beløb sig til i alt 173,3 mia. EUR:

— 161,8 mia. EUR fra det endelige vedtagne budget

— 1,6 mia. EUR fra bevillinger fremført fra 2019

— 9,9 mia. EUR fra bevillinger, der stammer fra formålsbestemte indtægter.

Alle udgiftsområder nåede op på en høj gennemførelsesgrad i 2020. I 2020 lå gennemførelsen for så vidt angår alle typer bevillinger (budgetbevillinger, fremførsler fra det foregående år og formålsbestemte indtægter) på 97 % for forpligtelser og 94 % for betalinger. Gennemførelsesgraden, bortset fra for formålsbestemte indtægter, var høj i 2020 (99,5 % for forpligtelsesbevillinger og 98,5 % for betalingsbevillinger).

Den største del af indtægterne kom fra egne indtægter, som udgjorde 91,9 % af de samlede indtægter på 174,3 mia. EUR, hvilket svarede til 4,7 % fra bidrag og tilbagebetalinger i forbindelse med EU-aftaler og -programmer, som hovedsagelig vedrører indtægter fra finansielle korrektioner (ESI-fondene, EGFL og ELFUL).

De uindfriede forpligtelser (RAL, reste à liquider), som er forpligtede beløb, der endnu ikke er betalt, beløb sig til 303,2 mia. EUR ved udgangen af 2020. Der var forventet en stigning fra 2019-niveauet som følge af forskellen mellem budgetterede forpligtelses- og betalingsbevillinger (9,8 mia. EUR) i det endeligt vedtagne budget og under hensyntagen til, at en stigning i de uindfriede forpligtelser er en normal udvikling, eftersom forpligtelsesbevillingerne stiger hvert år, jf. prognoserne i den flerårige finansielle ramme. Stigningen i uindfriede forpligtelser i forhold til 2019 var på 5,5 mia. EUR.

Budgetresultatet (overskud) faldt fra 3,2 mia. EUR i 2019 til 1,8 mia. EUR i 2020:

(mio. EUR) 2020 2019 Regnskabsårets indtægter 174 306 163 918 Betalinger ift. indeværende regnskabsårs bevillinger (171 721 ) (157 428 ) Betalingsbevillinger fremført til år N+1 (2 086 ) (1 615 ) Annullering af uudnyttede bevillinger fremført fra år N–1 78 75 Udvikling i formålsbestemte indtægter (B)-(A) 1 398 (1 736 ) Uudnyttede bevillinger ved udgangen af indeværende regnskabsår (A) 7 694 9 092 Uudnyttede bevillinger ved udgangen af det foregående regnskabsår (B) 9 092 7 356 Valutakursforskelle i regnskabsåret (207) 4 Resultatet af budgetgennemførelsen 1 768 3 217

6. FINANSIELLE INSTRUMENTER OG BUDGETGARANTIER

6.1. FINANSIELLE INSTRUMENTER, DER FINANSIERES OVER EU-BUDGETTET

I forbindelse med denne type budgetgennemførelse udbetales midlerne enten til forvaltningskonti, der forvaltes af bemyndigede enheder, og forbliver disponible (som kassebeholdning og tilsvarende likvide midler, gældsinstrumenter eller investeringer i pengemarkedsfonde eller aktivporteføljer i puljer) til dækning af fremtidige anmodninger om garanti, eller investeres i egenkapital. Betydningen og størrelsen af finansielle instrumenter, der finansieres over EU-budgettet under direkte og indirekte forvaltning, er vokset i de seneste år. I modsætning til den traditionelle budgetgennemførelse ved hjælp af tilskud og støtte er den grundlæggende tanke bag denne tilgang, at den endelige støttemodtager for hver euro, der bruges fra budgettet via finansielle instrumenter, får mere end 1 EUR i finansiel støtte på grund af løftestangseffekten. Finansielle instrumenter, der finansieres over EU-budgettet, findes i form af garantiinstrumenter, egenkapitalinstrumenter og låneinstrumenter. Under FFR for 2021-2027 forventes anvendelsen af budgetgarantier at stige i forhold til anvendelsen af finansielle instrumenter, der finansieres fuldt ud eller tilføres midler fra EU-budgettet. Navnlig vil der under InvestEU-programmet blive stillet 26,2 mia. EUR i EU-garanti til EIB-Gruppen og andre finansielle institutioner til støtte for forskellige af Unionens politiske mål gennem finansierings- og investeringstransaktioner.

6.2. FINANSIELLE AKTIVER, DER INDEHAVES I GARANTIFONDE I FORBINDELSE MED BUDGETGARANTIER

I forbindelse med denne type budgetgennemførelse yder EU garantier til modparter, for hvilke finansieringen kun delvist ydes gennem garantifonde, der er oprettet af Kommissionen, hvorved disse midler udgør eventualforpligtelser på EU-budgettet, hvis midlerne ikke kan dække træk på garantien. EU har ydet garantier for lån ydet uden for EU (det såkaldte eksterne lånemandat eller ELM) og for låne- og egenkapitaltransaktioner, der er dækket af EFSI-garantien til EIB-Gruppen, samt garantier for transaktioner, der er dækket af EFSD-garantien, til EIB-Gruppen og andre finansielle institutioner.

For at afbøde den risiko, som EIB-Gruppens eller andre finansielle institutioners træk på garantien kunne have for EU's budget, har EU etableret særlige garantifonde, der finansieres over budgettet. Pr. 31. december 2020 ejer Kommissionen finansielle aktiver i:

— Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland til en værdi af 2,8 mia. EUR

— Garantifonden for Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) til en værdi af 8,0 mia. EUR

— Garantifonden for Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD) til en værdi af 0,8 mia. EUR.

Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland tilføres midler fra EU-budgettet, således at 9 % af de garanterede uindfriede lån under EIB's eksterne lånemandat vedrørende tredjelande er dækket ved årets udgang. Pr. 31. december 2020 dækker den samlede ovennævnte aktivværdi en eksponering for udbetalte beløb på 20,3 mia. EUR.

EFSI-garantifonden indledte sine aktiviteter i 2016. I henhold til den ændrede EFSI-forordning (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2396 (14)) blev EU's EFSI-garantiloft hævet til 26 mia. EUR (fra de oprindelige 16 mia. EUR), mens grænsen for garantifonden blev sat ned til 35 % (fra de oprindelige 50 %) af EU's samlede garantiforpligtelse. EFSI-garantifonden forventes derfor nu at nå op i alt 9,1 mia. EUR. De samlede aktiver, der udgør EFSI-garantifonden, har pr. 31. december 2020 en værdi af 8,0 mia. EUR, hvilket dækker en eksponering for udbetalte beløb på 18,9 mia. EUR.

I henhold til EFSD-forordningen (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1601 (15)) skal der tilvejebringes en EFSD-garanti på op til 1,5 mia. EUR (yderligere forhøjet med eksterne bidrag) til støtte for investeringer i partnerlande i Afrika og i det europæiske naboskabsområde. EU indregner i henhold til bemærkningerne til det konsoliderede årsregnskab (se bemærkning 4.1.1) EFSD-garantien som en eventualforpligtelse. Pr. 31. december 2020 var der blevet undertegnet 15 EFSD-garantiaftaler med en maksimal samlet dækning på 1 370 mio. EUR. EFSD-garantifonden er oprettet for at dække fremtidige træk på garantien. De samlede indbetalte bidrag til fonden pr. 31. december 2020 beløber sig til 0,8 mia. EUR. Da de fleste garantiaftaler blev indgået med modparterne i 2020, er programmet i opstartsfasen med garanterede transaktioner på 438 mio. EUR, som modparterne havde undertegnet ved udgangen af 2020.

Efter ikrafttrædelsen af FFR for 2021-2027 blev nettoaktiverne i EFSI-garantifonden overført fra den 1. januar 2021 til Den Fælles Hensættelsesfond (16), som har de nødvendige hensættelser til at dække de finansielle forpligtelser, der følger af budgetgarantier og programmer for finansiel bistand under FFR for 2021-2027. Aktiverne i EFSD-garantifonden og Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland forventes at blive overført til Den Fælles Hensættelsesfond i løbet af 2021.

6.3. LÅN OG TILKNYTTET LÅNTAGNING I FORBINDELSE MED PROGRAMMER FOR FINANSIEL BISTAND

Finansiel støtte til medlemsstaterne og tredjelande i form af bilaterale lån, der finansieres via kapitalmarkederne og garanteres over EU-budgettet, ydes af Kommissionen i overensstemmelse med afgørelser truffet af Europa-Parlamentet og Rådet.

I 2020 drev Kommissionen på vegne af EU fire hovedprogrammer, hvorunder den kan yde lån:

— betalingsbalancestøtte (BOP)

— bistand fra den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme (EFSM)

— makrofinansiel bistand (MFA)

— SURE-bistand.

Den kapital, der er nødvendig for at finansiere EU's långivning, tilvejebringes via kapitalmarkederne eller finansielle institutioner. MFA-lån ydes til partnerlande uden for EU. EU's låntagnings- og långivningsaktiviteter i forbindelse med finansielle bistandsprogrammer er ikkebudgetrelevante transaktioner. De rejste midler videreudlånes oftest back-to-back til modtagerlandet, dvs. med samme kupon, løbetid og beløb. Uanset metoden med back-to-back-videreudlån påhviler betalingen af afdrag og renter på finansieringsinstrumentet EU, som skal sikre, at alle betalinger foretages fuldt ud og rettidigt. Kommissionen har indført procedurer for at sikre tilbagebetalingen af lån, selv når de misligholdes.

Pr. 31. december 2020 var de nominelle beløb på de lån, der er ydet som finansiel bistand, på:

(mia. EUR) Tildelt støtte i alt Udbetalt i alt ved årets udgang Tilbagebetalt i alt ved årets udgang Udestående ved årets udgang SURE Belgien 7,8 2,0 — 2,0 Bulgarien 0,5 — — — Kroatien 1,0 0,5 — 0,5 Cypern 0,5 0,3 — 0,3 Tjekkiet 2,0 — — — Grækenland 2,7 2,0 — 2,0 Ungarn 0,5 0,2 — 0,2 Irland 2,5 — — — Italien 27,4 16,5 — 16,5 Letland 0,2 0,1 — 0,1 Litauen 0,6 0,3 — 0,3 Malta 0,2 0,1 — 0,1 Polen 11,2 1,0 — 1,0 Portugal 5,9 3,0 — 3,0 Rumænien 4,1 3,0 — 3,0 Slovakiet 0,6 0,3 — 0,3 Slovenien 1,1 0,2 — 0,2 Spanien 21,3 10,0 — 10,0 90,3 39,5 — 39,5 EFSM Irland 22,5 22,5 — 22,5 Portugal 26,0 24,3 — 24,3 48,5 46,8 — 46,8 Makrofinansiel bistand Ukraine 5,0 4,4 (0,6 ) 3,8 Tunesien 1,4 0,8 — 0,8 Jordan 1,1 0,6 — 0,6 Andet 1,5 0,8 (0,2 ) 0,6 9,0 6,6 (0,8 ) 5,8 Betalingsbalancestøtte Letland 3,1 2,9 (2,7 ) 0,2 3,1 2,9 (2,7 ) 0,2 I alt 150,9 95,8 (3,5 ) 92,3

Tilbagebetalingsplanen for udestående beløb ved årets udgang er som følger:

(mia. EUR) SURE EFSM Makrofinansiel bistand I ALT 2021 — 9,8 — 9,8 2022 — 2,7 — 2,7 2023 — 3,5 0,1 3,6 2024 — 2,6 0,6 3,2 2025 8,0 2,4 — 10,4 2026 — 4,0 0,1 4,1 2027 — 3,0 0,2 3,2 2028 — 2,3 0,2 2,5 2029 — 1,4 0,9 2,3 2030 10,0 — 0,1 10,1 2031 — 2,2 0,9 3,1 2032 — 3,0 0,1 3,1 2033 — 2,1 0,5 2,6 2034 — 0,2 0,2 2035 8,5 2,0 1,9 12,4 2036 — 1,0 — 1,0 2038 — 1,8 — 1,8 2040 7,0 — — 7,0 2042 — 3,0 — 3,0 2050 6,0 — — 6,0 I alt 39,5 46,8 5,8 92,1

SURE

SURE blev etableret i 2020 for at yde finansiel bistand til medlemsstater, der oplever eller er alvorligt truet af en alvorlig økonomisk forstyrrelse som følge af covid-19-pandemien på deres område. Instrumentet supplerer de nationale foranstaltninger, som de berørte medlemsstater har truffet.

Maksimumsbeløbet for den finansielle støtte må ikke overstige 100 mia. EUR for samtlige medlemsstater. I 2020 undertegnede medlemsstaterne lånefacilitetsaftaler for 85,9 mia. EUR, og ud af dette beløb blev der udbetalt 39,5 mia. EUR. Lånenes løbetid varierer mellem 5, 10, 15, 20 og 30 år.

EFSM

Den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme (EFSM) blev oprettet med henblik på at yde finansiel bistand til alle medlemsstater, der befinder sig i eller er alvorligt truet af en meget urolig økonomisk eller finansiel situation som følge af usædvanlige begivenheder, de ikke selv er herre over. EFSM blev således brugt til at yde finansiel bistand til Irland og Portugal mellem 2011 og 2014 på betingelse af, at der blev gennemført reformer. Dette program er afsluttet, og der kan ikke ydes yderligere lån herunder, om end det stadig eksisterer med henblik på specifikke formål såsom forlængelsen af løbetiden på de lån, der er ydet til Irland og Portugal, samt overgangslån. I februar 2021 anmodede Irland og Portugal om en forlængelse af løbetiden for de beløb, der forfaldt i juni 2021 (4,8 mia. EUR) og september 2021 (5 mia. EUR). I april 2021 lånte Kommissionen 4,8 mia. EUR til refinansiering af de lån, der forfalder i juni 2021, og som er blevet forlænget med 15 år.

Der fandt ingen nye transaktioner eller tilbagebetaling af lån sted i 2020.

MAKROFINANSIEL BISTAND

Det makrofinansielle bistandsprogram (MFA) er en form for finansiel bistand, som EU yder til partnerlande uden for EU, der har problemer med betalingsbalancen. Makrofinansiel bistand tager form af mellemfristede/langfristede lån eller tilskud, eller en kombination heraf, og er kun til rådighed for lande, der drager fordel af et IMF-program, der foretager udbetalinger.

Kommissionen vedtog i 2020 et forslag til en makrofinansiel bistandspakke på 3 mia. EUR til ti udvidelses- og naboskabspartnerlande for at hjælpe dem med at begrænse de økonomiske konsekvenser af coronaviruspandemien. Europa-Parlamentet og Rådet vedtog afgørelsen den 25. maj 2020.

I alt blev der udbetalt 1,7 mia. EUR i 2020 under MFA-programmet.

BETALINGSBALANCESTØTTE

Betalingsbalancestøtte (BOP) er et bistandsprogram beregnet på lande uden for euroområdet, som har eller er i fare for at få problemer med betalingsbalancen. Betalingsbalancestøtte tager form af mellemfristede lån, som er betingede af, at der gennemføres en række politikker, som skal løse underliggende økonomiske problemer. Betalingsbalancestøtte fra EU tilbydes typisk i samarbejde med Den Internationale Valutafond (IMF) og andre internationale institutioner eller lande.

Der fandt ingen nye transaktioner eller tilbagebetaling af lån sted i 2020.

6.4. BUDGETMÆSSIGE EVENTUALFORPLIGTELSER I FORBINDELSE MED PROGRAMMER FOR FINANSIEL BISTAND

EU's optagne lån er direkte og ubetingede forpligtelser for EU og garanteres af EU-medlemsstaterne (budgetmæssige eventualforpligtelser). Lån, der optages for at finansiere lån til lande uden for EU, dækkes af Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland. Hvis en modtagende medlemsstat misligholder lånet, dækkes afdrag og renter om muligt via Kommissionens disponible likviditetssaldo. Hvis dette ikke er muligt på det tidspunkt, henter Kommissionen de nødvendige midler hos medlemsstaterne. EU's medlemsstater er i henhold til EU's bestemmelser om egne indtægter (artikel 14 i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 (17)) forpligtet til at stille tilstrækkelige midler til rådighed til, at EU kan opfylde sine forpligtelser. Investorerne er således kun eksponeret for EU's kreditrisiko og ikke for kreditrisikoen for modtagerne af de lån, de finansierer. Ved back-to-back-videreudlån sikres det, at EU-budgettet ikke løber nogen rente- eller kursrisiko.

Lån ydet til medlemsstaterne under SURE-instrumentet understøttes af en ordning med frivillige garantier fra medlemsstaterne på 25 % af det maksimale beløb for finansiel bistand. De enkelte medlemsstaters bidrag til det samlede garantibeløb modsvarer deres relative andel af Den Europæiske Unions samlede bruttonationalindkomst (BNI) ifølge EU-budgettet for 2020.

For hvert landeprogram fastlægges det samlede støttebeløb, det antal rater, som skal udbetales, og den maksimale (gennemsnitlige) løbetid for lånepakken i Europa-Parlamentet, Rådets og Kommissionens afgørelser. Derefter vedtager Kommissionen og den pågældende medlemsstat låne-/finansieringsparametrene, navnlig løbetiden for rater. Desuden afhænger alle raterne på nær den første rate af, at en række politiske betingelser overholdes inden for rammerne af fælles finansiel bistand fra EU/IMF, hvilket er endnu en faktor, som har betydning for tidsplanen for finansieringen. Det betyder, at tidsplaner og løbetider for emissionerne bestemmes af EU's dertil svarende udlånsaktivitet. Finansieringen ydes udelukkende i euro, og løbetidsspektret er fra 3 til 30 år.

7. REGNSKABSANALYSE

7.1. INDTÆGTER

EU's konsoliderede indtægter omfatter beløb vedrørende kommercielle transaktioner og ikkekommercielle transaktioner, hvoraf de sidste er de mest interessante. Den femårige tendens for de vigtigste ikkekommercielle indtægtskategorier (som omfatter BNI-baserede indtægter, traditionelle egne indtægter, momsindtægter, bøder og inddrivelse af udgifter og eksklusive engangseffekten af indtægter i forbindelse med Det Forenede Kongeriges udtræden af EU i 2020) er som følger:

Udviklingen i indtægter fra de vigtigste ikkekommercielle transaktioner over fem år

(mio. EUR)

Eftersom indtægterne på budgettet skal svare til (eller overstige) udgifterne, er de betalinger, der foretages hvert år, den primære drivkraft i den udvikling i indtægterne, der præsenteres ovenfor.

I 2020 beløb de konsoliderede indtægter sig til 224,0 mia. EUR, hvilket er en betydelig stigning på 63,7 mia. EUR eller 39,7 % i forhold til det foregående års indtægter på 160,3 mia. EUR. Den vigtigste drivkraft for denne udvikling var den finansielle virkning af Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union (47,5 mia. EUR). Korrigeret for denne engangseffekt beløb de konsoliderede indtægter for 2020 sig til 176,5 mia. EUR, hvilket stadig er en stigning på 16,2 mia. EUR eller 10,1 % i forhold til det foregående år. Den justerede stigning skyldes hovedsagelig følgende virkninger:

— De BNI-baserede indtægter (bruttonationalindkomst), den vigtigste andel af EU's driftsindtægter, steg fra 108,8 mia. EUR i 2019 til 125,4 mia. EUR i 2020. Stigningen på 16,6 mia. EUR eller 15,3 % skyldtes primært stigningen i behovet for betalingsbevillinger for 2020, der har til formål at styrke centrale EU-politikker, f.eks. covid-19-vaccinationsstrategien (gennemført via nødhjælpsinstrumentet), og samhørighedsområdet (ved at vedtage investeringsinitiativet som reaktion på coronavirusset plus).

— Andre ikkekommercielle indtægter steg fra 2,1 mia. EUR i 2019 til 7,1 mia. EUR i 2020. Stigningen på 5,0 mia. EUR skyldtes hovedsagelig bidraget fra medlemsstaterne til Innovationsfonden, som startede i 2020 (2,1 mia. EUR), en stigning i budgetoverskuddet fra det foregående år (3,2 mia. EUR i 2020 mod 1,8 mia. EUR i 2019) samt et bidrag fra medlemsstaterne på 0,8 mia. EUR til supplering af nødhjælpsinstrumentet ESI.

— Finansielle indtægter steg fra 1,8 mia. EUR i 2019 til 3,4 mia. EUR i 2020. Stigningen på 1,6 mia. EUR eller 88,9 % skyldtes hovedsagelig stigningen i morarenter, nærmere bestemt i de britiske sager om traditionelle egne indtægter (0,5 mia. EUR) og ikke-britiske sager (0,5 mia. EUR) samt indtægter fra obligationspræmier i forbindelse med SURE-instrumentet (0,7 mia. EUR).

— Bødeindtægter faldt fra 4,3 mia. EUR i 2019 til 0,5 mia. EUR i 2020. Faldet på 3,8 mia. EUR eller 88,4 % skyldtes både det lavere antal bøder og de lavere bødebeløb, der blev udstedt i 2020. Mens de største bøder i 2020 beløb sig til i alt 0,26 mia. EUR (Orbia, Clariant og Celanese), beløb de største sager i 2019 sig til 3,1 mia. EUR (Google, to Forex-sager og MasterCard).

Ovennævnte ændringer blev opvejet af et fald i indtægter fra traditionelle egne indtægter, som faldt fra 21,2 mia. EUR i 2019 til 19,6 mia. EUR i 2020 (et fald på 1,6 mia. EUR eller 7,5 %), og faldet i finansielle inddrivelser, som faldt fra 2,6 mia. EUR i 2019 til 1,4 mia. EUR i 2020 (et fald på 1,2 mia. EUR eller 46,2 %).

7.2. UDGIFTER

Det primære element i de udgifter, der bogføres i det konsoliderede årsregnskab, er overførsler i forbindelse med delt forvaltning, som omfatter følgende fonde: i) Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), ii) Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og andre instrumenter til udvikling af landdistrikterne, iii) Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og iv) Den Europæiske Socialfond (ESF). Disse midler udgjorde 109,7 mia. EUR eller 65,9 % af de samlede udgifter på 166,6 mia. EUR i 2020 (2019: 103,9 mia. EUR eller 66,8 %). Fordelingen af udgifter kan ses i diagrammet nedenfor:

Den relative vægtning af de vigtigste udgifter afholdt af medlemsstaterne (delt forvaltning) i regnskabsåret 2020:

Udgifter under direkte forvaltning repræsenterer Kommissionens, forvaltningsorganernes og trustfondenes budgetgennemførelse. Under indirekte forvaltning gennemføres budgettet i stedet af EU-agenturer, EU-organer, tredjelande, internationale organisationer og andre enheder.

EU bogfører visse fremtidige betalingsforpligtelser som udgifter, selv om de endnu ikke fremgår af det kontantbaserede regnskab. Væsentlige beløb er bogført som betalingsforpligtelser og påløbne udgifter inden for landbrug og udvikling af landdistrikter og som udgifter til pension og andre personaleydelser vedrørende pension og ydelser efter medarbejderens fratrædelse, som kommissærer, medlemmer af EU-institutionerne og ansatte i almindelighed optjener.

Samlet set steg udgifterne med 7,1 % eller 11,1 mia. EUR fra 155,5 mia. EUR til 166,6 mia. EUR sammenlignet med 2019, hvilket hovedsagelig skyldtes følgende virkninger:

— Udgifter for EFRU og Samhørighedsfonden steg fra 35,2 mia. EUR i 2019 til 41,1 mia. EUR i 2020. Stigningen på 5,9 mia. EUR eller 16,8 % skyldtes en bedre gennemførelse af programmerne, efterhånden som FFR skred frem.

— Udgifter for ESF steg fra 11,2 mia. EUR i 2019 til 13,7 mia. EUR i 2020. Stigningen på 2,5 mia. EUR eller 22,3 % skyldtes hovedsagelig en øget gennemførelse.

— Udgifterne under Kommissionens direkte forvaltning steg fra 18,9 mia. EUR i 2019 til 22,1 mia. EUR i 2020. Stigningen på 3,2 mia. EUR eller 16,9 % skyldtes primært udgifterne til vacciner mod covid-19 (1,6 mia. EUR) samt udgifter under naboskabs- og førtiltrædelsesinstrumenterne (0,6 mia. EUR).

— Udgifter for EGFL faldt fra 44,0 mia. EUR i 2019 til 40,5 mia. EUR i 2020. Faldet på 3,5 mia. EUR eller 8 % skyldtes hovedsagelig et fald på 2,6 mia. EUR i de beløb, der blev ansøgt om til direkte betalinger, der skulle bidrage til landbrugsindkomsterne.

7.3. AKTIVER

De vigtigste poster på balancens aktivside vedrører finansielle aktiver (bortset fra kassebeholdning og tilsvarende likvide midler), som udgør 40,4 % af EU's samlede aktiver, efterfulgt af tilgodehavender og forfinansiering med henholdsvis 26,6 % og 22,4 %:

Sammensætningen af EU's konsoliderede aktiver

Pr. 31. december 2020 beløb de samlede aktiver sig til 280,0 mia. EUR, hvilket afspejler en stigning på 101,1 mia. EUR eller ca. 56,5 % sammenlignet med året før (2019: 178,9 mia. EUR), hovedsagelig som følge af følgende vigtige ændringer:

— Tilgodehavender steg fra 24,0 mia. EUR i 2019 til 74,5 mia. EUR i 2020. Den betydelige stigning på 50,5 mia. EUR skyldes primært Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union og de deraf følgende tilgodehavender (47,5 mia. EUR).

— Lån steg fra 52,7 mia. EUR i 2019 til 93,3 mia. EUR i 2020. Den betydelige stigning på 40,6 mia. EUR eller 77,0 % afspejler hovedsagelig udstedelsen af lån til finansiel bistand under SURE-instrumentet (39,5 mia. EUR).

— Forfinansiering steg fra 51,4 mia. EUR i 2019 til 62,7 mia. EUR i 2020. Stigningen på 11,3 mia. EUR eller 22,0 % skyldes primært den manglende inddrivelse af den årlige forfinansiering for 2019 i 2020 som led i investeringsinitiativerne som reaktion på coronavirusset (6,6 mia. EUR) og den forfinansiering, der er udbetalt til udvikling af vacciner til håndtering af covid-19-pandemien (1 mia. EUR).

Kassebeholdningen på 16,7 mia. EUR ved årets udgang udgøres af følgende elementer:

— Betalinger på 9,4 mia. EUR, som endnu ikke var gennemført ved årets udgang, hvoraf 7,9 mia. EUR vedrører formålsbestemte indtægter. De formålsbestemte indtægter omfatter 1,3 mia. EUR i kontanter, der er tilvejebragt ved salg af emissionskvoter og inddrevet fra EIB efter at være blevet tildelt Innovationsfonden af medlemsstaterne.

— Et beløb på 2,4 mia. EUR under finansielle instrumenter vedrører primært andre likvide midler, der forvaltes af tilsynsførende på Kommissionens vegne med henblik på at gennemføre specifikke programmer vedrørende finansielle instrumenter, som finansieres over EU-budgettet og med kassebeholdning og tilsvarende likvide midler fra garantifonde vedrørende budgetgarantier. Kassebeholdningen vedrørende finansielle instrumenter og garantifonde kan kun anvendes i forbindelse med det pågældende program.

— Et beløb på 1,6 mia. EUR, der tilhører agenturer og fællesforetagender og forvaltes af Kommissionens likviditetsstyringsafdeling på vegne af disse enheder.

— Kassebeholdning vedrørende bøder på 1,5 mia. EUR, der hovedsagelig vedrører kontantbeløb modtaget i forbindelse med bøder udstedt af Kommissionen, for hvilke sagen endnu ikke er afsluttet, og i mindre omfang endeligt modtagne bøder, der skal overføres til budgettet det følgende år.

— Kassebeholdning vedrørende andre konsoliderede institutioner, agenturer og organer til en værdi af 1,4 mia. EUR.

Forfinansiering

Det skal bemærkes, at omfanget af forfinansiering i betydelig grad påvirker den flerårige finansielle rammes cyklus — i begyndelsen af en flerårig finansiel rammeperiode forventer man, at der betales store forskud til medlemsstaterne under samhørighedspolitikken, og disse beløb står fortsat til rådighed for medlemsstaterne indtil programmernes afslutning. Der udbetales også en årlig forfinansiering, som skal anvendes i løbet af året eller inddrives det følgende år som led i den årlige regnskabsafslutning. Kommissionen gør sit yderste for at sikre, at omfanget af forfinansiering fortsat er passende. Der skal findes en balance mellem at sikre en tilstrækkelig finansiering af projekterne og en hurtig godkendelse af udgifter.

Den samlede forfinansiering (minus andre forskud til medlemsstaterne og bidrag til Bêkou- og Afrika-trustfondene) på EU's balance beløber sig til 55,5 mia. EUR (2019: 44,4 mia. EUR), hvoraf størstedelen vedrører Kommissionens aktiviteter. Omkring 58 % af Kommissionens forfinansiering er knyttet til delt forvaltning, dvs. at gennemførelsen af budgettet er uddelegeret til medlemsstaterne (Kommissionen har en tilsynsfunktion).

Kommissionens forfinansiering efter forvaltningsmetode

7.4. PASSIVER

De vigtigste poster på balancens passivside består primært af fire elementer: i) pensionsforpligtelser og andre ydelser efter medarbejderens fratrædelse, ii) lån, iii) betalingsforpligtelser overfor tredjeparter og iv) påløbne udgifter.

Sammensætningen af forpligtelserne på EU's konsoliderede balance

Pr. 31. december 2020 beløb de samlede forpligtelser sig til 313,5 mia. EUR, hvilket er en stigning på 62,0 mia. EUR eller ca. 24,7 % sammenlignet med året før (251,5 mia. EUR).

De vigtigste ændringer er:

— Pension og andre ydelser efter medarbejderens fratrædelse steg fra 97,7 mia. EUR i 2019 til 116,0 mia. EUR i 2020. Stigningen på 18,3 mia. EUR eller 18,7 % skyldtes hovedsagelig de aktuarmæssige tab ved ændringer i finansielle antagelser som følge af det yderligere betydelige fald i diskonteringssatsen.

— Låntagning steg fra 52,6 mia. EUR i 2019 til 93,2 mia. EUR i 2020. Stigningen på 40,6 mia. EUR eller 77,2 % afspejler hovedsagelig SURE-udstedelsen på 39,5 mia. EUR ved udgangen af 2020.

— Gæld steg fra 27,2 mia. EUR i 2019 til 32,4 mia. EUR i 2020. Stigningen på 5,2 mia. EUR eller 19,1 % skyldes hovedsagelig åbne betalingsanmodninger for FFR-perioden 2014-2020, der var modtaget ved årets udgang og ikke behandlet eller betalt på grund af manglende betalingsbevillinger.

Samlede betalingsanmodninger og fakturaer modtaget og bogført under posten »Gæld« på balancen

Nettoaktiver

At passiverne overstiger aktiverne betyder ikke, at EU's institutioner og organer er i finansielle vanskeligheder, men derimod, at visse forpligtelser vil blive finansieret af fremtidige årlige budgetter. Et stort antal udgifter er bogført i henhold til periodiseringsprincippet, selv om de måske først reelt bliver betalt næste år eller senere og finansieres via fremtidige budgetter, og de tilknyttede indtægter først bogføres i fremtidige perioder. De vigtigste beløb, der skal fremhæves, er dem, der vedrører EGFL-aktiviteter (hvoraf størstedelen normalt udbetales i første kvartal det følgende år) og forpligtelser vedrørende personaleydelser (som skal betales over flere årtier). Det betydelige fald i de beløb, der skal indkræves fra medlemsstaterne fra 77,6 mia. EUR i 2019 til 38,5 mia. EUR i 2020, skyldes primært indtægterne fra de nettobeløb, som Det Forenede Kongerige skylder i henhold til udtrædelsesaftalen, og som blev undertegnet efter dets udtræden af Unionen i 2020 — se bemærkning 2.6.1.2 i EU's konsoliderede årsregnskab.

8. EU'S POLITISKE OG FINANSIELLE RAMME, FORVALTNING OG REGNSKABSPLIGT

Den Europæiske Union (EU/Unionen) er en union, som medlemsstaterne har givet en række beføjelser med henblik på at nå fælles målsætninger. Unionen bygger på følgende værdier: respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal. Dette er medlemsstaternes fælles værdigrundlag i et samfund præget af pluralisme, ikkeforskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem kvinder og mænd.

8.1. POLITISK OG FINANSIEL RAMME

EU-traktaterne

De overordnede målsætninger og principper for Unionen og EU-institutionerne er fastsat i traktaterne. Unionen og EU-institutionerne kan kun handle inden for rammerne af de beføjelser, traktaterne giver dem til at nå de målsætninger, der er fastsat heri, og skal gøre dette i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet (18). For at nå disse mål og gennemføre sine politikker sørger Unionen for at have de nødvendige finansielle midler til rådighed. Kommissionen er ansvarlig for at fremme Unionens almene interesser, herunder at gennemføre budgettet og forvalte programmer i samarbejde med medlemsstaterne og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

EU forfølger de i traktaten fastsatte målsætninger ved hjælp af en række redskaber, hvoraf det ene er EU's budget. Andre redskaber er f.eks. en fælles retlig ramme eller fælles politiske strategier.

Kommissionens politiske prioriteter

Kommissionens politiske prioriteter fastsættes i Kommissionsformandens politiske retningslinjer. Under kommissionsformand Ursula von der Leyen agter Kommissionen, der tiltrådte den 1. december 2019, at fokusere på følgende seks overordnede mål:

SEKS OVERORDNEDE AMBITIONER

En europæisk grøn pagt

— Vi arbejder på at blive den første klimaneutrale verdensdel

Et Europa klar til den digitale tidsalder

— Folk får nye muligheder med en ny generation af teknologier

En økonomi, der tjener alle

— Vi arbejder for social retfærdighed og velstand

Et stærkere Europa i verden

— Vi styrker vores ansvarlige globale lederskab

Fremme af vores europæiske levevis

— Skabelse af en Union med lighed, hvor alle har samme muligheder

Nyt skub i europæisk demokrati

— Vi fremmer, beskytter og styrker vores demokrati.

Den flerårige finansielle ramme og udgiftsprobrammerne

De politikker, hvortil der ydes støtte over EU-budgettet, gennemføres i overensstemmelse med den flerårige finansielle ramme (FFR) og den dertil knyttede sektorlovgivning, hvori rammerne for udgiftsprogrammerne og instrumenterne fastsættes. Disse omsætter EU's politiske prioriteter til finansielle termer over en periode, der er lang nok til reelt at have en virkning og til at sikre en sammenhængende langsigtet vision for modtagerne af EU-støtte og for de samfinansierende nationale myndigheder. I rammen fastsættes de maksimale årlige beløb (lofter) for EU's udgifter som helhed og for de vigtigste udgiftskategorier (udgiftsområder). Summen af lofterne for alle udgiftsområder udgør det samlede loft for forpligtelsesbevillingerne. FFR vedtages af Rådet med enstemmighed blandt alle medlemsstaterne med Europa-Parlamentets godkendelse. Den nye flerårige finansielle ramme for 2021-2027 blev vedtaget den 17. december 2020.

Det årlige budget

Det årlige budget udarbejdes af Kommissionen og vedtages sædvanligvis af Europa-Parlamentet og Rådet i midten af december i henhold til proceduren i artikel 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Ifølge ligevægtsprincippet skal de samlede indtægter modsvare de samlede udgifter (betalingsbevillinger) i et givet regnskabsår.

EU's vigtigste finansieringskilder er egne indtægter, som suppleres af andre indtægter. Der er tre typer egne indtægter: de traditionelle egne indtægter (primært toldafgifter), egne indtægter baseret på moms og egne indtægter baseret på bruttonationalindkomsten (BNI). Andre indtægter fra EU's aktiviteter (f.eks. konkurrencebøder) udgør normalt mindre end 10 % af de samlede indtægter (uden hensyntagen til engangseffekten af Det Forenede Kongeriges udtræden af EU på årsregnskabet for 2020). De samlede egne indtægter, der er nødvendige til finansieringen af budgettet, er altså lig de samlede udgifter minus andre indtægter.

Forvaltningsmetoder

EU's budget gennemføres ved hjælp af tre former for forvaltning, der fastlægger, hvordan pengene udbetales og forvaltes:

— Delt forvaltning: Den største del af budgettet (omkring 3/4 af budgettet) forvaltes af Kommissionen under en ordning med delt forvaltning i samarbejde med medlemsstaterne, især på områder som strukturfonde og landbrug.

— Direkte forvaltning: Kommissionen forvalter også selv programmer og kan uddelegere gennemførelsen af specifikke programmer til forvaltningsorganer.

— Indirekte forvaltning: Udgiftsbeslutninger kan også forvaltes indirekte gennem andre organer i eller uden for EU. I finansforordningen og/eller bidragsaftalerne fastsættes de nødvendige kontrol- og rapporteringsmekanismer for disse enheder og Kommissionens tilsyn, når budgetgennemførelsesopgaver overdrages til nationale agenturer, Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe, tredjelande, internationale organisationer (f.eks. Verdensbanken eller FN) og andre enheder (f.eks. EU's decentrale agenturer og fællesforetagender).

Finansforordningen

Finansforordningen (19), der finder anvendelse på det almindelige budget, er en vigtig retsakt i forbindelse med den reguleringsmæssige struktur for EU's finanser. Heri fastsættes de nærmere finansielle regler for gennemførelsen af EU's budget og rollerne for de forskellige aktører, der er involveret i at sikre, at pengene anvendes forsvarligt med henblik på at nå de fastsatte mål.

8.2. FORVALTNING OG REGNSKABSPLIGT

8.2.1. Institutionel struktur

EU har en institutionel ramme, der tager sigte på at fremme dens værdier, at forfølge dens mål, at tjene dens, dens borgeres og medlemsstaternes interesser samt at sikre sammenhæng, effektivitet og kontinuitet i dens politikker og tiltag. Den organisatoriske struktur omfatter de EU-institutioner, -agenturer og -organer, som er omfattet af EU's konsoliderede årsregnskab, i det omfang de opfylder kriterierne for regnskabskonsolidering fastsat i finansforordningen og de gældende regnskabsregler (se bemærkning 9 i EU's konsoliderede årsregnskab for listen over enheder, der er medtaget i konsolideringen).

Europa-Parlamentet udøver sammen med Rådet den lovgivende funktion og budgetfunktionen. Kommissionen er politisk ansvarlig over for Europa-Parlamentet. Rådet udøver politikformulerende og koordinerende funktioner inden for rammerne af Unionens overordnede politiske retningslinjer og prioriteter fastsat af Det Europæiske Råd.

Kommissionen er EU's udøvende organ. Den fremmer Unionens almene interesser og tager passende initiativer med henblik herpå. Den sikrer anvendelsen af traktaterne og overvåger medlemsstaternes anvendelse af EU-retten under Den Europæiske Unions Domstols kontrol. Den varetager koordinerings-, ledelses- og forvaltningsfunktioner, gennemfører budgettet og forvalter programmer.

Kommissionen gennemfører i vid udstrækning budgettet i samarbejde med medlemsstaterne (20). Sammen sikrer de, at bevillingerne anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Medlemsstaternes kontrol- og revisionsforpligtelser, når de deles om gennemførelsen af budgettet, og det deraf følgende ansvar fastsættes i forordninger, hvori det ansvar og de særlige bestemmelser, der gælder for hver af EU's institutioner for så vidt angår deres egne udgifter, også fastsættes.

8.2.2. Kommissionens forvaltningsstruktur

Kommissionens forvaltningsordninger, og hvordan disse sikrer, at Kommissionen fungerer som en moderne, ansvarlig og resultatorienteret institution, er beskrevet i meddelelse C(2020) 4240 af 24. juni 2020 om forvaltning i Kommissionen.

Kommissionen varetager sine opgaver under anførelse af kommissærkollegiet, der fastsætter prioriteter og påtager sig det overordnede politiske ansvar for Kommissionens arbejde. Som kollegium arbejder Kommissionen under formandens politiske ledelse, og han eller hun fremlægger de mål, vedkommende agter at forfølge i form af formandens politiske retningslinjer. Formanden træffer afgørelse om Kommissionens interne organisation for at sikre, at den optræder sammenhængende, effektivt og som et kollegium. De interne ordninger skaber en struktur med solide kontrol- og forvaltningsværktøjer, der gør det muligt for kommissærkollegiet at tage det politiske ansvar for Kommissionens arbejde (21).

Kollegiet uddelegerer den operationelle gennemførelse af budgettet og den økonomiske forvaltning til generaldirektørerne og cheferne for tjenestegrenene, som står i spidsen for Kommissionens administrative struktur. Denne decentraliserede tilgang skaber en administrativ kultur, der opmuntrer medarbejderne til at tage ansvar for de aktiviteter, de kontrollerer, og kræver, at de skaber sikkerhed for de aktiviteter, som de er ansvarlige for.

8.2.3. Kommissionens finansielle forvaltning

I Kommissionen er rollerne i forbindelse med og ansvaret for den finansielle forvaltning og udøvelsen heraf klart fastsat (f.eks. i finansforordningen og de interne regler (22)). I deres kapacitet af ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede har Kommissionens generaldirektører og cheferne for tjenestegrenene ansvaret for, at ressourcerne forvaltes ansvarligt, og de skal overholde bestemmelserne i finansforordningen, foretage risikostyring og fastlægge en passende ramme for intern kontrol.

De anvisningsberettigedes ansvar dækker hele forvaltningsprocessen lige fra at fastslå, hvad det er nødvendigt at gøre for at nå de af institutionen fastsatte politiske mål, til at forvalte aktiviteterne både i aktionsmæssig henseende og ud fra princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Opgaverne kan videredelegeres til direktører, kontorchefer og andre, som derved bliver ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede. Hver ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede kan trække på en eller to direktører med ansvar for risikostyring og intern kontrol, der kan føre tilsyn med og overvåge implementeringen af de interne kontrolsystemer.

Kommissionens centrale tjenestegrene yder vejledning og rådgivning og fremmer bedste praksis, bl.a. gennem arbejdet i administrationsrådet.

I henhold til finansforordningen skal hver anvisningsberettiget udarbejde en årlig aktivitetsrapport om resultaterne samt den interne kontrol og finansielle forvaltning i årets løb. Den årlige aktivitetsrapport indeholder en erklæring om, at midlerne er blevet anvendt i overensstemmelse med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, og at der er indført kontrolprocedurer, som giver den nødvendige sikkerhed for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed. Den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport for EU-budgettet er det vigtigste redskab, hvorved kommissærkollegiet påtager sig det politiske ansvar for den økonomiske forvaltning af EU-budgettet.

Kommissionens regnskabsfører har det centrale ansvar for likviditetsstyring, inddrivelsesprocedurer, fastsættelse af regnskabsregler på grundlag af internationale regnskabsstandarder og -metoder for den offentlige sektor IPSAS), validering af regnskabssystemerne og udarbejdelse af Kommissionens og EU's konsoliderede årsregnskab. Regnskabsføreren skal desuden underskrive årsregnskaberne og erklære, at de på alle væsentlige punkter giver et retvisende billede af EU's finansielle stilling, resultaterne af EU's transaktioner og pengestrømme. Årsregnskabet vedtages af kommissærkollegiet. Regnskabsføreren har en uafhængig funktion og et meget stort ansvar, hvad angår regnskabsaflæggelse i Kommissionen.

Kommissionens interne revisor har på samme måde en central og uafhængig funktion og yder uafhængig rådgivning og kommer med udtalelser og henstillinger om kvaliteten og funktionen af de interne kontrolsystemer i Kommissionen, EU-agenturerne og andre selvstændige organer.

Revisionsopfølgningsudvalget sikrer den interne revisors uafhængighed og overvåger kvaliteten af det interne revisionsarbejde og Kommissionens opfølgning på interne og eksterne revisionshenstillinger samt på Revisionsrettens konklusioner om decharge og henstillinger om pålideligheden af EU's konsoliderede årsregnskab. Udvalgets rådgivende rolle bidrager til samlet set at forbedre Kommissionens effektivitet og produktivitet yderligere med hensyn til at nå dens mål og fremmer kommissærkollegiets tilsyn med Kommissionens forvaltning, risikostyring og interne kontrolpraksis.

8.2.4. Ekstern revision og decharge

Midlerne skal anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, dvs. i overensstemmelse med principperne om sparsommelighed, efficiens og effektivitet. Der findes en ansvarlighedsramme, som er baseret på omfattende indberetning, ekstern revision og politisk kontrol for at give rimelig sikkerhed for, at EU-midler bruges på en ordentlig måde.

Den Europæiske Revisionsret undersøger hvert år årsregnskabets pålidelighed, lovligheden og den formelle rigtighed af indtægterne og forsvarligheden af den økonomiske forvaltning og kvalitetsaspekterne af budgettering, herunder resultatdimensionen. Offentliggørelsen af Den Europæiske Revisionsrets årsrapport er udgangspunktet for dechargeproceduren. Revisorerne udarbejder også særberetninger om specifikke udgifter eller politikområder eller om budgetmæssige eller forvaltningsspørgsmål.

Europa-Parlamentet beslutter efter en henstilling fra Rådet om, hvorvidt det endelig skal godkende, den såkaldte »afgørelse om decharge«, den måde, hvorpå Kommissionen gennemførte EU-budgettet et givet år. Den årlige dechargeprocedure sikrer, at Kommissionen holdes politisk ansvarlig for gennemførelsen af EU-budgettet.

Afgørelsen om dechargen er også baseret på Kommissionens integrerede regnskabs- og ansvarlighedsrapportering, på høringer fra kommissærerne i Europa-Parlamentet og på svarene på skriftlige spørgsmål, der er rettet mod Kommissionen.

NOTE TIL DET KONSOLIDEREDE ÅRSREGNSKAB

Den Europæiske Unions konsoliderede årsregnskab for regnskabsåret 2020 er udarbejdet på grundlag af de oplysninger, som de andre institutioner og organer har fremlagt, jf. artikel 246, stk. 2, i finansforordningen vedrørende Den Europæiske Unions almindelige budget. Jeg erklærer herved, at regnskabet er udarbejdet i overensstemmelse med afsnit XIII i finansforordningen og med de regnskabsprincipper, -regler og -metoder, der er beskrevet i bemærkningerne til årsregnskabet.

Jeg har fra ovennævnte institutioners og organers regnskabsførere, som har attesteret pålideligheden heraf, modtaget alle de oplysninger, der var nødvendige for opstillingen af årsregnskabet, der viser Den Europæiske Unions aktiver og passiver samt budgetgennemførelsen.

Jeg attesterer herved, at jeg på grundlag af disse oplysninger og den kontrol, jeg har anset for at være nødvendig for underskrivelsen af Europa-Kommissionens årsregnskab, har rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet på alle væsentlige punkter giver et retvisende billede af Den Europæiske Unions finansielle stilling, resultaterne af dens operationer samt dens pengestrømme.

Rosa ALDEA BUSQUETS Kommissionens regnskabsfører 18. juni 2021

KONSOLIDERET ÅRSREGNSKAB OG FORKLARENDE BEMÆRKNINGER (1)

INDHOLDSFORTEGNELSE

BALANCE 35

RESULTATOPGØRELSE 36

PENGESTRØMSOPGØRELSE 37

BEVÆGELSER I NETTOAKTIVER 38

BEMÆRKNINGER TIL ÅRSREGNSKABET 39

1. VÆSENTLIGE REGNSKABSPRINCIPPER 39

2. BEMÆRKNINGER TIL BALANCEN 53

3. BEMÆRKNINGER TIL RESULTATOPGØRELSEN 91

4. EVENTUALFORPLIGTELSER OG AKTIVER 100

5. BUDGETFORPLIGTELSER OG RETLIGE FORPLIGTELSER 105

6. FINANSIEL RISIKOSTYRING 110

7. OPLYSNINGER OM NÆRTSTÅENDE PARTER 124

8. BEGIVENHEDER EFTER BALANCEDAGEN 126

9. ANVENDELSESOMRÅDE FOR KONSOLIDERING 126

BALANCE

(mio. EUR) Bemærkning 31.12.2020 31.12.2019 LANGFRISTEDE AKTIVER Immaterielle aktiver 2.1 620 515 Materielle anlægsaktiver 2.2 11 682 11 380 Investeringer behandlet regnskabsmæssigt efter den indre værdis metode 2.3 588 591 Finansielle aktiver 2.4 99 214 66 714 Forfinansiering 2.5 34 519 26 240 Kommercielle tilgodehavender og ikkekommercielle inddrivelige beløb 2.6 45 813 3 607 192 434 109 047 KORTFRISTEDE AKTIVER Finansielle aktiver 2.4 13 881 4 514 Forfinansiering 2.5 28 229 25 206 Kommercielle tilgodehavender og ikkekommercielle inddrivelige beløb 2.6 28 681 20 367 Lagerbeholdninger 2.7 80 68 Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler 2.8 16 742 19 745 87 613 69 900 AKTIVER I ALT 280 047 178 947 LANGFRISTEDE FORPLIGTELSER Pension og andre personaleydelser 2.9 (116 020 ) (97 659 ) Hensættelser 2.10 (3 878 ) (3 707 ) Finansielle forpligtelser 2.11 (84 399 ) (53 071 ) (204 297 ) (154 437 ) KORTFRISTEDE FORPLIGTELSER Hensættelser 2.10 (1 527 ) (1 116 ) Finansielle forpligtelser 2.11 (10 649 ) (1 446 ) Betalingsforpligtelser 2.12 (32 408 ) (27 241 ) Periodeafgrænsningsposter 2.13 (64 584 ) (67 230 ) (109 167 ) (97 033 ) PASSIVER I ALT (313 464 ) (251 470 ) NETTOAKTIVER (33 418 ) (72 523 ) Reserver 2.14 5 062 5 037 Beløb, der skal indkræves fra medlemsstaterne (2) 2.15 (38 480 ) (77 560 ) NETTOAKTIVER (33 418 ) (72 523 )

RESULTATOPGØRELSE

(mio. EUR) Bemærkning 2020 2019 INDTÆGTER Indtægter fra ikkekommercielle transaktioner BNI-baserede indtægter 3.1 125 393 108 820 Traditionelle egne indtægter 3.2 19 559 21 235 Momsindtægter 3.3 17 858 18 128 Bøder 3.4 452 4 291 Inddrevne udgifter 3.5 1 355 2 627 Udtrædelsesaftalen med Det Forenede Kongerige 3.6 47 456 — Andet 3.7 7 116 2 072 219 190 157 174 Indtægter fra kommercielle transaktioner Finansielle indtægter 3.8 3 434 1 817 Andet 3.9 1 404 1 298 4 838 3 116 Indtægter i alt 224 028 160 289 UDGIFTER Gennemført af medlemsstaterne 3.10 Den Europæiske Garantifond for Landbruget (40 461 ) (43 951 ) Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og andre instrumenter til udvikling af landdistrikterne (14 467 ) (13 541 ) Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Samhørighedsfonden (41 118 ) (35 178 ) Den Europæiske Socialfond (13 677 ) (11 218 ) Andet (2 701 ) (2 608 ) Gennemført af Kommissionen, forvaltningsorganer og trustfonde 3.11 (22 094 ) (18 942 ) Gennemført af andre EU-agenturer og -organer 3.12 (3 530 ) (3 131 ) Gennemført af tredjelande og internationale organisationer 3.12 (4 178 ) (4 085 ) Gennemført af andre enheder 3.12 (3 257 ) (2 875 ) Personale- og pensionsomkostninger 3.13 (11 995 ) (11 613 ) Finansieringsomkostninger 3.14 (2 188 ) (1 491 ) Øvrige udgifter 3.15 (6 946 ) (6 862 ) Udgifter i alt (166 612 ) (155 493 ) REGNSKABSÅRETS ØKONOMISKE RESULTAT 57 416 4 796

PENGESTRØMSOPGØRELSE

(mio. EUR) 2020 2019 Regnskabsårets økonomiske resultat 57 416 4 796 Pengestrømme fra driften Amortisering 113 107 Afskrivning 1 047 1 022 (Stigning)/fald i lån (40 624 ) 1 255 (Stigning)/fald i forfinansiering (11 301 ) (1 472 ) (Stigning)/fald i kommercielle tilgodehavender og ikkekommercielle inddrivelige beløb (50 519 ) 691 (Stigning)/fald i lagerbeholdninger (12) 5 (Stigning)/fald i pension og andre personaleydelser 18 360 17 203 Stigning/(fald) i hensættelser 581 693 Stigning/(fald) i finansielle forpligtelser 40 531 (1 389 ) Stigning/(fald) i betalingsforpligtelser 5 166 (4 985 ) Stigning(fald) i periodeafgrænsningsposter (2 645 ) 4 041 Det foregående års budgetoverskud bogført som ikkelikvide indtægter (3 218 ) (1 803 ) Eftermåling af personaleydelsesforpligtelser (ikkelikvide bevægelser, der ikke er opført på resultatopgørelsen) (15 155 ) (14 164 ) Andre ikkelikvide bevægelser 63 111 Investeringsaktiviteter (Stigning)/fald i immaterielle aktiver og materielle anlægsaktiver (1 566 ) (1 392 ) (Stigning)/fald i investeringer bogført efter den indre værdis metode 3 (1) (Stigning)/fald i finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje (1 180 ) (2 964 ) (Stigning)/fald i finansielle aktiver til dagsværdi reguleret gennem resultatopgørelsen (62) (121) NETTOPENGESTRØMME (3 004 ) 1 633 Nettostigning/(nettofald) i kassebeholdning og tilsvarende likvide midler (3 004 ) 1 633 Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler ved årets begyndelse 19 745 18 113 Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler ved årets udgang 16 742 19 745

BEVÆGELSER I NETTOAKTIVER

(mio. EUR) Beløb, der skal indkræves fra medlemsstaterne — Akkumuleret overskud/(underskud) Andre reserver Dagsværdireserve Nettoaktiver BALANCE PR. 31.12.2018 (66 424 ) 4 730 231 (61 464 ) Bevægelser i Garantifondens reserve (21) 21 — — Bevægelser i dagsværdien — — 160 160 Eftermåling af personaleydelsesforpligtelser (14 164 ) — — (14 164 ) Andet 56 (105) — (49) Budgetresultat for 2018 krediteret medlemsstaterne (1 803 ) — — (1 803 ) Regnskabsårets økonomiske resultat 4 796 — — 4 796 BALANCE PR. 31.12.2019 (77 560 ) 4 646 391 (72 523 ) Bevægelser i Garantifondens reserve (173) 173 — — Bevægelser i dagsværdien — — 105 105 Eftermåling af personaleydelsesforpligtelser (15 155 ) — — (15 155 ) Andet 210 (252) — (42) Budgetresultat for 2019 krediteret medlemsstaterne (3 218 ) — — (3 218 ) Regnskabsårets økonomiske resultat 57 416 — — 57 416 BALANCE PR. 31.12.2020 (38 480 ) 4 566 496 (33 418 )

BEMÆRKNINGER TIL ÅRSREGNSKABET

Bemærk, at beløbene vedrørende Det Forenede Kongerige i nedenstående tabeller stadig er anført under overskriften »Medlemsstater«, fordi Det Forenede Kongerige, selv om det forlod Unionen den 1. februar 2020, i overgangsperioden frem til den 31. december 2020 fortsat havde et finansielt forhold til Unionen svarende til en medlemsstats.

1. VÆSENTLIGE REGNSKABSPRINCIPPER

1.1. RETSGRUNDLAG OG REGNSKABSREGLER

Den Europæiske Unions (EU) årsregnskab føres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (i det følgende benævnt »finansforordningen«).

EU udarbejder i henhold til finansforordningens artikel 80 sit årsregnskab på grundlag af regnskabsregler, der er baseret på periodisering, og som tager udgangspunkt i de internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor (IPSAS). Disse regnskabsregler, som er vedtaget af Kommissionens regnskabsfører, skal anvendes af alle de EU-institutioner og -organer, der er omfattet af konsolideringen, for at sikre den interne overensstemmelse i EU's konsoliderede årsregnskab.

Anvendelsen af nye og ændrede EU-regnskabsregler

Nye EU-regnskabsregler, som gælder for regnskabsår, der begynder pr. eller efter den 1. januar 2020

Der er ingen nye EU-regnskabsregler, som gælder for regnskabsår, der begynder pr. eller efter den 1. januar 2020.

Nye EU-regnskabsregler, som er vedtaget, men pr. 31. december 2020 endnu ikke trådt i kraft

Den 17. december 2020 vedtog Kommissionens regnskabsfører den reviderede EU-regnskabsregel 11 »Finansielle instrumenter«, som har virkning for regnskabsår, der begynder den 1. januar 2021 eller senere. Den reviderede EU-regnskabsregel 11 er blevet ajourført i overensstemmelse med den nye IPSAS 41 »Finansielle instrumenter« og fastlægger principperne for regnskabsaflæggelse for EU-enhedernes finansielle aktiver og passiver.

De vigtigste ændringer og deres forventede indvirkning på EU's regnskab for 2021 er som følger:

Nye klassifikations- og målingsprincipper for finansielle aktiver

Den reviderede EU-regnskabsregel 11 indfører en principbaseret tilgang til klassificering af finansielle aktiver, som er baseret på to kriterier: Den forvaltningsmodel, som en virksomhed anvender til at forvalte sine finansielle aktiver, og de kontraktlige likviditetskarakteristika for disse aktiver. Afhængigt af disse kriterier klassificeres finansielle aktiver i kategorierne finansielle aktiver til amortiseret kostpris, finansielle aktiver til dagsværdi gennem nettoaktiver/egenkapital eller finansielle aktiver til dagsværdi reguleret gennem resultatopgørelsen.

Finansielle aktiver med kontraktvilkår, der udelukkende omfatter hovedstol og renter, klassificeres enten som finansielle aktiver til amortiseret kostpris (hvis det finansielle aktiv besiddes i en forvaltningsmodel, der har til formål at besidde finansielle aktiver for at inddrive kontraktlige pengestrømme) eller finansielle aktiver til dagsværdi gennem nettoaktiver/egenkapital (hvis det finansielle aktiv besiddes i en forvaltningsmodel, der har til formål både at inddrive kontraktlige pengestrømme og sælge finansielle aktiver). Finansielle aktiver, der ikke opfylder kriterierne for klassificering som enten finansielle aktiver til amortiseret kostpris eller til dagsværdi gennem nettoaktiver/egenkapital, navnlig finansielle aktiver, for hvilke de kontraktlige pengestrømme ikke udelukkende omfatter hovedstol og renter, eller som besiddes i andre forvaltningsmodeller, klassificeres som finansielle aktiver til dagsværdi reguleret gennem resultatopgørelsen.

I overensstemmelse med disse principper vil alle egenkapitalinvesteringer, der i øjeblikket klassificeres som »finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje«, i EU's årsregnskab for 2021 blive omklassificeret til finansielle aktiver til dagsværdi reguleret gennem resultatopgørelsen. Gældsinstrumenter forventes også at blive omklassificeret til finansielle aktiver til dagsværdi reguleret gennem resultatopgørelsen, da EU forvalter disse aktivporteføljer og vurderer deres resultater på dagsværdibasis. Den tilknyttede dagsværdireserve vil blive frigivet til nettoaktiver.

Ny værdiforringelsesmodel

Mens den nuværende værdiforringelsesmodel er baseret på påløbne tab, indfører den reviderede EU-regnskabsregel 11 en fremadrettet værdiforringelsesmodel