31. 12. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 356/31 
Udtalelse om sociale aspekter af det indre marked (Et socialt Europa) 
(87/C 356/08) 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 24. september 1987 i henhold til forretnings­
ordenens artikel 20, stk. 4, at fremsætte udtalelse om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for social-, familie-, uddannelses- og 
kulturspørgsmål, som udpegede Danilo Beretta til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 12. november 1987. 
Under hensyntagen til analyserne og konklusionerne i den informationsrapport, som et flertal 
på plenum den 24. september 1987 besluttede at tilstille EF-institutionerne, vedtog Det 
økonomiske og sociale Udvalg på sin 250. plenarforsamling den 19. november 1987, med 97 
stemmer for, 44 stemmer imod og 13 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
1. Henimod en succesrig etablering af det indre mar­
ked og det sociale Europa 
1.1. ØSU gentager sin tidligere fremsatte (!) positive 
vurdering af det nødvendige i at gennemføre og styrke 
det indre marked, idet ØSU anser dette for et vigtigt 
skridt hen imod europæisk enhed på det politiske plan 
og på det økonomiske plan både for en afgørende 
forudsætning for Europas fremtidige udvikling, for et 
genopsving i beskæftigelsen og afsætningen af EF-pro-
dukter på verdensmarkederne. Det fælles indre marked 
er derfor det primære led i en omfattende indsats for 
at stimulere udviklingen af den europæiske økonomi, 
som vil indebære stordriftsfordele og forbedret konkur­
renceevne for erhvervslivet. 
Da ØSU anser den økonomiske og sociale politik for 
at supplere hinanden, understreger det, at det ikke vil 
være muligt at opfølge det indre markeds målsætninger, 
hvis der ikke sideløbende med foranstaltninger på det 
industrielle, handelsmæssige, finansielle og skattemæs­
sige område introduceres foranstaltninger på det sociale 
område, som sigter mod at beskytte og forbedre den 
eksisterende balance på disse områder. 
1.2. ØSU konstaterer tillige, at medlemsstaterne i 
den nuværende situation ikke fuldt ud synes at være 
overbevist om, at en videreudvikling af Fællesskabet er 
af afgørende betydning for medlemsstaterne, hvilket 
resulterer i, at der ikke overføres tilstrækkelige midler 
og politiske beføjelser til EF-institutionerne til at frem­
me og støtte udviklingsprocesserne. 
Alt dette forårsager modsigelser og usikkerhed, som 
bliver en væsentlig hæmsko for beslutningstagningen 
og betyder manglende overholdelse af den tidsplan, der 
er opstillet for gradvis iværksættelse af de nødvendige 
foranstaltninger for oprettelsen af det indre marked, 
skønt betydningen af de opstillede mål gør det påkrævet 
at gennemføre disse foranstaltninger i et hurtigere 
tempo. 1.3. Desuden giver de aktuelle gennemgribende 
strukturændringer, den store ledighed og dens struktur­
betingede karakter anledning til alvorlige og komplekse 
problemer med hensyn til opfølgelsen af de økonomiske 
og sociale målsætninger for det indre marked. På denne 
baggrund har EF-institutionerne med rette valgt at følge 
en pragmatisk fremgangsmåde, hvis primære kende­
mærke er en søgen mod konsensus. 
1.4. Det er formelt nedfældet i Fællesakten, at den 
sociale dialog er det middel, hvorigennem konsensus 
skal nås. For at fremme udviklingen af konsensus i dette 
begrebs egentlige forstand er det imidlertid nødvendigt, 
at EF-institutionerne påtager sig det ansvar, som til­
kommer dem, ved udformningen og iværksættelsen af 
strategier for mere vækst. 
1.5. Hvad angår problemer som beskæftigelsen, om­
struktureringen af arbejdsmarkedet, fordelingen af det 
disponible arbejde, arbejdstidens varighed og tilrette­
læggelse, virksomhedernes evne til at tilpasse sig de 
teknologiske ændringer og deres konkurrenceevne, 
grundlaget for de sociale beskyttelsesordninger, som 
hænger nøje sammen med, hvordan man kan tilnærme 
de nationale lovgivninger, der må tilpasses de processer, 
som knytter sig til det indre marked og dets sociale 
dimension, mener ØSU, at der snarest må opstilles 
nogle grundregler på det sociale plan, som kan tilpasses 
hele Fællesskabet. Formålet hermed er at undgå mar-
kedsskævheder samt sikre produktionen og økonomien 
et stabilt grundlag for en omfattende social dialog. 
1.6. Hvis der udformes og vedtages EF-regler, som 
garanterer fundamentale sociale rettigheder, finder 
ØSU det derfor vigtigt, at disse rettigheder ikke kan 
indsnævres af konkurrencepres eller bestræbelser på at 
opnå større konkurrenceevne på dette for gennemførel­
se af det indre marked så vigtige tidspunkt. 
(•) Jf. EFT nr. C 344 af 31. 12. 1985. 1.7. ØSU mener derfor, at EF-institutionerne bør 
benytte sig af den mulighed, Fællesakten frembyder, 
hvorefter der kan afstemmes med kvalificeret flertal om 
Nr. C 356/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 87 
ændringer af retsgrundlaget for visse forslag på det 
sociale område med hjemmel i artikel 118 A i Fællesak­
ten ud fra den bredest mulige fortolkning af denne, 
således som Europa-Parlamentet har foreslået det. 
Nogle medlemsstaters og også visse EF-kredses tvivl i 
forbindelse med anvendelsen af dette lovinstrument kan 
overvindes, hvis man holder sig for øje, at det i artikel 
189 i traktaten klart anføres, at et direktiv »med hensyn 
til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlems­
stat, som det rettes til, men overlader det fortsat til de 
nationale myndigheder at bestemme form og midler for 
gennemførelsen «. 
2. Forslag 
2.1. I denne sammenhæng har ØSU overvejet mu­
ligheden for at udforme rammedirektiver på det social­
politiske område; ØSU mener, at hele EF's politik kan 
tilføres nye impulser og ny dynamik, og at der må 
udformes et rammedirektiv, hvori de fundamentale so­
ciale rettigheder fastlægges som noget ukrænkeligt. 
Dette initiativ kunne tage udgangspunkt i allerede frem­
satte kommissionsforslag, i udtalelser fra Parlamentet 
og ØSU, i resultaterne af den sociale dialog og udtalelser 
fra Den internationale Arbejdsorganisation (ILO) og 
Europarådet; formålet skulle være at sikre følgende: 
— samtlige arbejdstagere har, uanset arbejdsforholdets 
art (dvs. at både deltidsarbejdere og arbejdere med 
ansættelse i et fast tidsrum osv.), ret til at være 
omfattet af og være dækket af kollektive forhandlin­
ger, faglige aftaler og være beskyttet af sikkerheds-
og sundhedsforanstaltninger på arbejdspladsen, 
samt ret til at yde bidrag til og modtage ydelser fra 
socialsikringsordninger, 
— fasttidskontrakter må ikke fornyes i en periode af 
ubegrænset varighed, 
— arbejdstagerne har ret til at blive informeret og hørt 
på de niveauer, hvor der træffes beslutning om 
teknologisk innovation og ændringer, som har føl­
ger for strukturen, produktionens tilrettelæggelse 
og beskæftigelsen. 
Fastlæggelsen af disse rettigheder vil give arbejdsmar­
kedsparterne et sikkert grundlag for en styrkelse af de 
traditionelle forhandlinger inden for de enkelte sektorer 
om lønudvikling, arbejdets tilrettelæggelse, den fornød­
ne fleksibilitet i virksomhedernes tilpasning il marke­
dets nye krav; en uhæmmet deregulering må dog 
undgås. 
2.2. Forholdet mellem arbejdsmarkedsparterne 
udgør en stor del af de sociale aspekter, men der er 
også behov for andre garantier til bevarelse af EF's 
sociale grundlag; f.eks. bør følgende derfor nedfældes: — bevarelse af støtte til de mest sårbare og dårligt 
stillede kategorier uden for arbejdsmarkedet på 
basis af tanken om individuelt og kollektiv socialt 
ansvar, 
— støtteforanstaltninger til fremme af familiens enhed 
og familieværdier, hvilket på positiv vis kan komme 
samfundet til gode, 
— fastlæggelse af normer, som sikrer fuld bevægelig­
hed for europæiske borgere med særlig henblik på 
migrant- og grænsearbejdere; fastlæggelse af vilkå­
rene for anerkendelse af erhvervskvalifikationer og 
eksamensbeviser, uanset hvor de er erhvervet eller 
opnået, 
— foranstaltninger til beskyttelse af etniske minorite­
ters rettigheder, 
— mere konkrete foranstaltninger til fremme af kvin­
ders ligeret til adgang til uddannelse og beskæfti­
gelse, 
— bekræftelse af forbrugernes og brugernes ret til at 
medvirke ved fastlæggelsen af beskyttelsesbestem­
melser for tekniske anlæg og produkter og disses 
indvirkning på sundhed og miljø. 
2.3. Såvel i størstedelen af medlemsstaterne som i 
EF-regie er de sociale sikringsordninger til debat, og 
der tages initiativer til reformer. De igangværende be­
stræbelser henimod virkeliggørelsen af det indre marked 
og medlemsstaternes udtrykkelige erklæringer om, at 
de vil arbejde for større »økonomisk og social samhørig­
hed« får ØSU til at understrege det betimelige i, at 
ændringerne i de sociale sikringsordninger gøres til 
genstand for en mere vel-koordineret politik på EF-
plan; denne koordinering må imidlertid ikke føre til 
en tilnærmelse af de sociale sikringsydelsers niveau i 
»nedadgående« retning. 
Ydermere turde det være almindeligt accepteret, at so­
cial beskyttelse ikke blot er et udtryk for solidaritet 
med de dårligst stillede i samfundet, specielt de arbejds­
løse, men samtidig en forudsætning for, at der i det 
økonomiske system kan opretholdes et acceptabelt kva­
lifikations-, effektivitets- og motivationsniveau, som i 
sig selv kan bidrage væsentligt til at støtte produktions-
aktiviteterne. 
2.4. Hvad angår en eventuel kvantitativ og kvalitativ 
vækst er Kommissionens prognose for 1988 ca. 2% i 
årlig vækst, og der regnes med en gennemsnitlig årlig 
vækst på 2,5% fra 1987 til 1991. 
Arbejdsløsheden vil sandsynligvis stige med ca. 12% i 
EF i 1988 og derefter falde lidt indtil 1991, Det kan 
konstateres, at den udvikling, Kommissionen fremsatte 
ønske om i 1985 i sin »strategi for samarbejde om vækst 
og beskæftigelse« kun for en ringe del er blevet til 
virkelighed. 
31. 12. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 356/33 
2.4.1. Det er således klart, at markedet i sig selv ikke 
frembyder konkrete perspektiver til genoprettelse af 
beskæftigelsen på kort eller mellemlangt sigt; endvidere 
indebærer de teknologiske fremskridt, der sker inden 
for samtlige sektorer, samt den demografiske og socio­
logiske udvikling, at man ikke kan bruge de hidtil 
anvendte modeller til at opsuge overskudsarbejdskraf-
ten fra de traditionelle sektorer. 
Ud over støtte til økonomisk vækst via den udbuds- og 
efterspørgselspolitik, som Kommissionen har udformet, 
forekommer det absolut nødvendigt at foreslå andre 
foranstaltninger, der kan virke fremskyndende på be-
skæftigelsesskabelsen og forbedre vækstens kvalitet. 
ØSU finder det derfor nødvendigt dels at anvende en del 
af produktivitetsforøgelsen til en forhandlingsbaseret 
nedsættelse af arbejdstiden under hensyntagen til de 
forskellige sektorers særlige kendetegn og dels at lægge 
mere vægt på vækstens kvalitet med det sigte at udvikle 
nye produktionssektorer, der kan efterkomme den øn­
skede udvikling inden for efterspørgslen. 
For at forbedre livskvaliteten må særlige krav indfries. 
På grundlag af en samordnet og forud fastlagt priorite­
ring kan man lancere nye aktiviteter, der kan fremkalde 
Bruxelles, den 19. november 1987. offentlige investeringer, som vil være rentable på lang 
sigt, og som ved indirekte at stimulere nabosektorerne 
vil tiltrække såvel offentlige som private investeringer. 
Beskyttelse og opvurdering af naturen og kulturen, opti­
mal arealanvendelse, boliger, opretholdelse af den øko­
logiske balance, ikke forurenende teknologier og sikker­
hed for jordbrugsprodukter og forarbejdede varer er 
eksempler på naboområder, som det kunne være hen­
sigtsmæssigt at lede investeringern over i. 
2.4.2. Der kan sættes større lid til de fem prioriteter, 
som Kommissionen fastlægger i sin meddelesle »En ny 
grænse for Europa«, ligesom der bliver stadig flere gode 
grunde til at øge, eller endog fordoble, strukturfondenes 
bevillinger. 
Større opmærksomhed omkring initiativets og EF-støt-
tens kvalitative side vil kunne udgøre et vigtigt aspekt 
ved at man går fra støtte til enkeltprojekter til støtte til 
flerårige programmer, så af arbejdsmarkedsparterne og 
de lokale myndigheder inddrages i større grad. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 356/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 87 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Følgende ændringsforslag, som opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer, blev forkastet under 
forhandlingerne: 
Pkt. 1.5., linje 6 
»Nogle grundregler på det sociale og fagforeningsmæssige plan« ændres til »Generelle retningslinjer, hvorved 
der kan gøres noget effektivt ved de eksisterende modsætningsforhold i Fællesskabet.« 
Begrundelse 
Det er ikke tilstrækkeligt at foreslå en strategi for ensartede EF-regler og EF-lovgivning uden at foretage en 
forudgående nødvendig og omfattende analyse af de højst forskelligartede situationer med en fastlæggelse af 
lovenes indhold, sigte og formål, og uden at vurdere de direkte og indirekte konsekvenser på forskellige 
områder (juridisk, økonomisk og socialt). 
1 kraft af de forskellige forhold i Fællesskabet forekommer det irrealisabelt at gennemføre dette med hold i 
en EF-lovgivning efter den foreslåede fremgangsmåde. 
Resultat af afstemningen 
54 stemte for, 84 stemte imod, 7 stemte hverken for eller imod. 
Pkt. 2.1. 
Slettes. 
Begrundelse 
Det er selvmodsigende først at rejse tvivl ved muligheden or at udforme rammedirektiver på det socialpolitiske 
område og dernæst at påstå, at EF's politik herigennem kan tilføres nye impulser og ny dynamik. 
Det er ligeledes selvmodsigende at fremsætte krav om et direktiv, hvori de fundamentale sociale rettigheder 
fastlægges som noget ukrænkeligt og dernæst kræve, at tre specifikke arbejdsretslige rettigheder, som anføres 
i afsnittet, sikres. 
Sluttelig kan dette punkt ikke accepteres på baggrund af de argumenter, der fremføres i mit andet ændringsfor­
slag. 
Resultat af afstemningen 
50 stemte for, 82 stemte imod, 10 stemte hverken for eller imod. 
Pkt 2.1. (tredje linje) 
»Og at der må udformes et rammedirektiv...« erstattes af »og at det kan være nyttigt at få udformet et 
rammedirektiv....« 
Begrundelse 
Det er for tidligt at fremføre, at der skal udarbejdes et rammedirektiv. 
Til gengæld ville det være lidet realistisk at udelukke muligheden for bestandig. 
Resultat af afstemningen 
46 stemte for, 85 stemte imod, 16 stemte hverken for eller imod.