Regionsudvalgets udtalelse om »Lige muligheder for mænd og kvinder« (97/C 34/09)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Regionsudvalgets beslutning af 2. oktober 1995 om i henhold til artikel 198 C, stk. 4, at overdrage udarbejdelsen af denne udtalelse til Underudvalg 8,

under henvisning til Underudvalg 8's udtalelse (CdR 161/96 rev. 2 - ordførere: Konstantinos Papastergiou, samt fra Underudvalg 6: Rosemary McKenna, som Underudvalget vedtog den 15. juli 1996,

og ud fra følgende betragtninger:

Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om Fællesskabets fjerde handlingsprogram på mellemlang sigt om lige muligheder for mænd og kvinder (1996-2000) (KOM(95) 381 endelig udg.) () samt Rådets afgørelse af 22. december 1995 herom ();

Kommissionens forslag til Rådets henstilling om ligelig deltagelse af mænd og kvinder i beslutningstagningen (KOM(95) 593 endelig udg.);

Kommissionens meddelelse »integrering af lige muligheder for mænd og kvinder i alle Fællesskabets politikker og aktioner« (KOM(96) 67 endelig udg.);

Kommissionens meddelelse om fortolkningen af Kalanke-dommen (KOM(96) 8 endelig udg.);

Slutresolution fra den femte europæiske konference for kvindelige folkevalgte repræsentanter i lokale og regionale myndigheder, afholdt i Dublin den 6.-8. juli 1995, samt bidragene fra medlemmer af Kvindeudvalget i De Europæiske Kommuners og Regioners Råd, der deltog i Regionsudvalgets studiegruppe i forbindelse med udarbejdelsen af denne udtalelse;

Den autonome region Cataloniens handlingsprogram for lige muligheder for mænd og kvinder;

Regionsudvalget ønsker i betragtning af, at Rådet allerede har vedtaget sin afgørelse, at koncentrere sine bemærkninger om gennemførelsen og indvirkningen på lokalt og regionalt plan, for at de lokale og regionale myndigheder kan medvirke til at skabe overensstemmelse mellem ord og handling ved at fungere som mellemled og støttende/fremmende faktor og give kvinderne de nødvendige forudsætninger for at blive integreret på arbejdsmarkedet og i samfundet;

De lokale og regionale myndigheder lever op til betingelserne i det europæiske charter om lokalt selvstyre, eftersom de er tæt på borgerne, udgør grundlaget for et effektivt demokrati (der er en forudsætning for lige muligheder), befæster Fællesskabets infrastrukturers og tjenesters organisation (eftersom de har ansvaret for børnepasning, ældreforsorg, EU-programmer m.m.), samt sikrer det lokale selvstyre og udviklingen på lokalt plan, idet de har en væsentlig del af æren for nye tanker og ideer vedrørende aktuelle samfundsværdier som lige muligheder for mænd og kvinder (undervisningsplaner, offentlig meningsdannelse og gode eksempler på lokalt plan;

på den 14. plenarforsamling den 18.-19. september 1996 (mødet den 19. september) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

I. LIGE MULIGHEDER SOM EN DEMOKRATISERINGSFAKTOR

Generelle bemærkninger

1. Regionsudvalget understreger, at Fællesskabets indsats til fordel for kvindens stilling i samfundet bliver mere og mere markant. Bortset fra princippet om lige løn (traktatens artikel 119) har Fællesskabet især styrket det retlige princip om lige behandling på arbejdspladsen og inden for social sikring. Gennem et stort antal direktiver, resolutioner og innovative initiativer er Fællesskabet nået langt i retning af opfyldelsen af det mest presserende sociale og politiske krav i vor tid: lige muligheder for mænd og kvinder.

2. Regionsudvalget konstaterer, at de første tre handlingsprogrammer for ligestilling på mellemlang sigt (1982-1985, 1986-1990 og 1991-1995) har resulteret i en betydelig forbedring af kvindens stilling og befordret social accept og samarbejde på næsten alle relevante områder. Erfaringerne fra de tre tidligere programmer er naturligvis nyttige for finpudsningen af det fjerde handlingsprogram på mellemlang sigt (1996-2000), som nu er på vej.

3. Regionsudvalget understreger, at der stadig er store uligheder mellem mænd og kvinder på en række områder, navnlig det politiske, og at ulighederne varierer meget fra medlemsstat til medlemsstat. Dette fremgår klart både af den endelige evaluering af de tre tidligere programmer og af konklusionerne fra den fjerde kvindekonference i Beijing i september 1995.

4. Med udgangspunkt i Fællesskabets klart erklærede mål om at fremme initiativer med henblik på lige muligheder - med erklæringen fra Det Europæiske Råds topmøde i Essen i december 1994 som et højdepunkt (der senere blev bekræftet på Det Europæiske Råds møde i Cannes i juni 1995 og i Madrid i december 1995) - og ifølge hvilket lige muligheder mellem mænd og kvinder er den vigtigste pligt for såvel medlemsstaterne som EU, og EU-institutionernes ansvar i denne forbindelse er selvindlysende. Det er således af afgørende betydning, at de specifikationer, der skal føre det fjerde handlingsprogram (1996-2000) til succes og gøre det effektivt, defineres på grundlag af ansvar og viden.

5. Skal lige muligheder for mænd og kvinder gennemføres effektivt i EU, er der brug for store finansielle ressourcer. Bevillingerne til det fjerde handlingsprogram på 30 mio. ecu er dybt skuffende. Efter Regionsudvalgets mening skal Kommissionens forslag til bevilling til det fjerde handlingsprogram være på mindst 60 mio. ecu, hvis ligestillingsprogrammet skal virke efter hensigten. Regionsudvalget frygter, at Rådets nuværende budget for det fjerde handlingsprogram om lige muligheder for mænd og kvinder ikke rækker til at udvikle en omfattende udveksling af god praksis inden for et flerdimensionalt område som lige muligheder for mænd og kvinder.

6. Regionsudvalget erkender, at hovedansvaret for sikring af lige muligheder ikke ligger hos EU, men fastholder, at udveksling af god praksis og udvikling af tværnationale innovative projekter kan være en særdeles hensigtsmæssig fremgangsmåde. Af større betydning er indførelsen af EU-lovgivning om lige muligheder for mænd og kvinder. En sådan lovgivning er et vigtigt krav i forbindelse med det indre marked.

7. Regionsudvalget anerkender og bifalder den betydningsfulde indsats, som Den Europæiske Union allerede har gjort for at fremme lige muligheder for mænd og kvinder, men er klar over, at den nuværende traktat her lægger visse begrænsninger. Det nye handlingsprogram er forelagt under henvisning til den nuværende traktats artikel 235, men Regionsudvalget føler, at nogle medlemsstater er tilbageholdende med at handle på grundlag af denne artikel. Regionsudvalget beklager, at så vigtigt et program, der omhandler grundlæggende borgerrettigheder, baseres på artikel 235, som kræver enstemmighed i Rådet og høring af Europa-Parlamentet, men ikke af Regionsudvalget. Dette kan kun øge det demokratiske underskud i EU, og Regionsudvalget opfordrer derfor til, at handlingsprogrammet får et mere konkret retsgrundlag i traktaten, som sikrer princippet om ligestilling og lige behandling af mænd og kvinder - under iagttagelse af en mere gennemsigtig og demokratisk procedure.

I lyset heraf anbefaler Regionsudvalget en ændring af traktatens artikel 119, således at princippet om lige muligheder udvides til at omfatte alle områder, at der eksplicit henvises til positive aktioner til fremme heraf, og at høring af Regionsudvalget gøres obligatorisk. Regionsudvalget støtter den opfordring, som Europa-Parlamentet fremsatte i regeringskonferenceresolutionen af 13. marts 1996 (ordførere: Dury og Maij-Weggen) om, at lige behandling uanset køn, race, seks princip, som skal fremhæves i traktaten.

8. Ud over det fjerde handlingsprogram er der i den seneste tid sket en betydelig udvikling inden for dette område. Ifølge Kalanke-dommen er retten til positive foranstaltninger til fordel for kvinder sikret, herunder et fleksibelt kønskvoteringssystem, men der må ikke indføres et »stift« kønskvoteringssystem. Edith Cresson's hvidbog om almen uddannelse og erhvervsuddannelse har stor betydning for spørgsmålet om lige muligheder, og Regionsudvalget ser med stor forventning frem til meddelelsen om lige muligheder i relation til strukturfondene.

9. Regionsudvalget tillægger princippet om lige muligheder stor betydning, ikke kun fordi det er en grundlæggende rettighed i et demokratisk samfund, men også fordi det er et centralt led i den sociale retfærdighed. Desuden betyder kvindernes fulde deltagelse i samfundslivet, at deres intelligens, kreativitet og faglige kunnen effektivt vil kunne overføres til det økonomiske, sociale og politiske liv.

10. Efter Regionsudvalgets mening opfylder de seks målsætninger i Rådets afgørelse vedrørende det fjerde handlingsprogram de krav, man kan stille til et afbalanceret program. Der bør gøres en koordineret indsats på EU-plan såvel som på nationalt, regionalt og lokalt plan for at nå disse mål:

- mobilisering af aktører fra det økonomiske og sociale liv;

- fremme af lige muligheder for mænd og kvinder i en økonomi i forandring;

- støtte til en politik, der gør det lettere for både mænd og kvinder at forene arbejde og familieliv;

- tilskyndelse til en mere ligelig deltagelse af mænd og kvinder i beslutningstagningen;

- bedre forudsætninger for at udøve ligeretten;

- overholdelse af princippet om integration af lige muligheder for mænd og kvinder under udarbejdelse, gennemførelse og overvågning af alle EU's og medlemsstaternes politikker og aktioner (mainstreaming).

Evaluering af programmet

Regionsudvalget bifalder Rådets afgørelse om at integrere lige muligheder for mænd og kvinder i alle EU's politikker og foranstaltninger. Dette mål har betydelige følger for de lokale og regionale myndigheders rolle i forbindelse med fremme af ligestilling på alle områder, dvs. inden for transport, uddannelse, forskning osv.).

Et forsøg på at sammenfatte de bedste forslag fra de forskellige medlemsstater og harmonisere lovgivningen nedefra og op ville give dette fjerde program og enhver anden EU-indsats på dette område op mod det 21. århundrede gode muligheder for succes.

11. Regionsudvalget konstaterer, at disse målsætninger er bevaret i Rådets beslutning, men beklager dybt, at fællesskabsaktionerne er pålagt begrænsninger, som er gået ud over finansieringen af lokale og regionale initiativer. Dette gælder navnlig mobiliseringen af alle aktører i det økonomiske og sociale liv.

12. Regionsudvalget understreger den store betydning, som de lokale og regionale myndigheder spiller for udviklingen af lige muligheder for mænd og kvinder. Denne rolle afspejles i det fjerde handlingsprogram, men ikke i Rådets afgørelse af 22. december 1995. De lokale og regionale myndigheder hører til de største arbejdsgivere i Den Europæiske Union og har en afgørende rolle på uddannelsesområdet. De har også en række ansvarsområder inden for økonomisk udvikling, socialpolitik og transport, hvor lige muligheder spiller en fremtrædende rolle. I kraft af, at de befinder sig tæt på borgerne, bidrager de lokale og regionale myndigheder i væsentlig grad til udviklingen af ligestillingspolitikker. Mange af disse myndigheder har udviklet innovative politikker og foranstaltninger til fremme af lige muligheder for mænd og kvinder.

13. Regionsudvalget peger på, at den internationale udvikling går stærkt som følge af de teknologiske, sociale og økonomiske ændringers rasende fart. På denne baggrund tilrådes det i hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse at øge beskæftigelsesmulighederne (for både mænd og kvinder) ved at tilføje nye typer job ().

14. Regionsudvalget understreger, at hvis ikke arbejdet spredes ud til flere, vil striden om arbejdets fordeling antage en kronisk karakter, den sociale uro fortsætte og målsætningen om lige muligheder for mænd og kvinder forblive et urealistisk håb. Konsekvenserne lader sig let forudse: social uro, EU's intentioner om social og økonomisk integration mislykkes og værst af alt: man kan se frem til et demografisk sammenbrud i Europa, idet benævnelsen »det gamle Europa« vil blive sand ikke kun på grund af den europæiske kulturs alder, men også på grund af gennemsnitsalderen for verdensdelens borgere.

II. SPECIFIKKE FORSLAG TIL FORANSTALTNINGER

1. Mobilisering af alle aktører fra det økonomiske og sociale liv

1.1. Det første grundlæggende skridt hen imod lige muligheder vil være at fremme samarbejdet mellem aktører fra det økonomiske og sociale liv på lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan.

1.2. Støtte og opmuntring til, samt samarbejde mellem de vigtigste partnere er afgørende kriterier, hvis man skal have dem til at trække på samme hammel med henblik på en multiplikatoreffekt på basis af erfaringer fra lokale planer. Regionsudvalget synes i hvert fald ikke, at de lokale myndigheder hidtil (dvs. i de tre tidligere programmer) har været inddraget i tilstrækkelig grad til at sikre lokalbefolkningens udbytte af ligestillingen. De lokale myndigheder kan medvirke effektivt gennem de decentrale organer.

1.3. Man må erkende, at samarbejde mellem medlemsstaternes regioner og kommuner, når det gælder lige muligheder for mænd og kvinder, stadig lader noget tilbage at ønske. Et sådant samarbejde menes at være af meget stor betydning, eftersom Europas styrke ligger i de europæiske regioner og kommuners sociale, historiske, sproglige og kulturelle diversitet, og samarbejde på disse niveauer er en væsentlig faktor for en yderligere demokratisering af Europa.

1.4. Etablering og fremme af ligestilling bør foregå på trilateral basis: de lokale myndigheder må inddrages i en bred social dialog på flere niveauer (hvor også kvindeorganisationer, ligestillingsorganisationer osv. deltager).

1.5. I visse regioner findes de største uligheder inden for den primære produktion (landbrugsproduktionen) - men mange europæiske regioner udviser specielle træk.

Regionsudvalget bifalder derfor Kommissionens seneste udspil om støtte til pilotprojekter for kvinder i landbrugsområder under strukturfondene.

1.6. I et samfund i forvandling er det største problem og den største hindring for gennemførelsen af lige muligheder for kvinder og mænd de forskelle i den herskende opfattelse af ligestilling og variationer i lovgivningen på området, som findes i medlemsstaterne.

1.7. Regionsudvalget mener, at dette mål er særdeles vigtigt, da det går ud på at skabe en holdningsændring inden for et bredt spektrum af det økonomiske og sociale liv, og stemmer overens med princippet om, at ligestillingsaspektet skal indarbejdes i samtlige politikker (»mainstreaming«), hvilket er et af målene i Rådets afgørelse af 22. december 1995.

1.8. I sin meddelelse udarbejdet på foranledning af kommissærernes ligestillingsgruppe om integrering af ligestillingsaspektet i alle fællesskabspolitikker og -aktiviteter understreger Kommissionen, at der bør lægges vægt på mainstreamingprincippet. Heri er Regionsudvalget enig. Det drejer sig her ikke kun om at give kvinder adgang til fællesskabsprogrammer, men også om at mobilisere retsinstrumenter, finansielle midler og Fællesskabets analytiske og organisatoriske kapaciteter for at tilskynde til et ligevægtigt forhold mellem mænd og kvinder på alle områder.

1.9. Regionsudvalget er yderst skuffet over, at mange af Kommissionens initiativer ikke er taget op i Rådets afgørelse.

1.10. Regionsudvalget går varmt ind for idéen om at oprette regionale og lokale partnerskaber og er enig i, at sådanne partnerskaber må videreudvikles. Det hilses velkommen, at der i programmet henvises til regionernes bidrag til den økonomiske og sociale politik og til demokratiseringen af Europa. Regionsudvalget undrer sig dog over, hvorfor de lokale og regionale myndigheders positive bidrag ikke også nævnes, og udtrykker bekymring over, at Rådet (socialministrene) har udeladt disse aktioner. Rådet opfordres til, at lade disse aktioner indgå i det program, der blev vedtaget den 22. december 1995.

1.11. Regionsudvalget støtter navnlig anvendelsen af eksisterende strukturer og organisationer og udbredelsen af regionale ligestillingscentre i henhold til EFRU-forordningens artikel 10. Disse centre bør tilbyde råd og oplysninger samt uddannelsesmuligheder, alt under samme tag. De fungerer som kontakt- og informationscentre for udviklingen af integrerede ligestillingsprojekter, som Regionsudvalget også går kraftigt ind for. Oprettelsen af et europæisk netværk af sådanne centre er ligeledes vigtigt med henblik på at udbrede innovation og god praksis til alle dele af Den Europæiske Union.

1.12. Regionsudvalget bifalder forslaget om at udvælge 30-40 integrerede ligestillingsprojekter under det fjerde handlingsprogram. Gennem en tilstrækkelig bredde i disse projekter vil man kunne pege på den meste effektive praksis og de bedste fremgangsmåder til at fjerne forskelsbehandling på arbejdsmarkedet, fremme kvinders ligestilling og tilpasse lokalsamfundene til ændringerne i de sociale og økonomiske vilkår, så kvinder kan blive integreret i fuldt omfang og deltage på lige fod i det sociale, økonomiske og politiske liv.

1.13. Regionsudvalget glæder sig over den økonomiske støtte til integrerede ligestillingsprojekter fra det 4. handlingsprogram og understreger vigtigheden af udvekslinger på internationalt plan og udbredelse af etisk korrekt praksis.

1.14. Det er overordentlig vigtigt at skabe en holdningsændring inden for uddannelse, kultur og medier. Regionsudvalget støtter Kommissionens intentioner om at udarbejde nye forslag til bekæmpelse af den stereotype kønsrolleopfattelse gennem SOCRATES-, LEONARDO- og MEDIA-programmerne. Via disse programmer og gennem de allerede eksisterende net bør årsagerne til kvindernes tilbageholdenhed undersøges som noget af det første.

1.15. Handlingsprogrammet har også til formål at integrere ligestillingsaspektet i den europæiske sociale dialog og omfatter et konkret forslag til udvikling af europæiske ligestillingsnetværk og -kontakter. Arbejdsmarkedets parter har udviklet nogle nyskabende uddannelsesprojekter på ligestillingsområdet (se Den Europæiske Sociale Dialog: »Kvinder og erhvervsuddannelse i Europa - en oversigt over god praksis«), og udvekslingen af god praksis inden for dette område er særdeles vigtig.

1.16. Oprettelsen af et nyt Rådgivende og Administrativt Udvalg for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder hilses velkommen, men Regionsudvalget anbefaler stærkt, at de lokale og regionale myndigheder bliver repræsenteret i udvalget sammen med Kommissionen, medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer. Inddragelsen af de lokale og regionale myndigheder er navnlig vigtig i lyset af bemærkningerne andetsteds i programmet om de lokale og regionale myndigheders betydningsfulde rolle. Eftersom Regionsudvalget som nævnt mener, at de lokale og regionale myndigheder vil få afgørende betydning for indførelsen af ligestilling, bør det også være repræsenteret i udvalget.

1.17. De lokale og regionale myndigheder spiller en nøglerolle, hvad angår udbredelse af god praksis og udveksling af erfaring gennem flerdimensionale lokale og regionale netværk mellem alle økonomiske og sociale aktører, uddannelsesinstitutioner, frivillige organisationer, kvindegrupper osv. og er strategisk velplacerede til at forene programmet med de enkelte kommuners og amters specifikke udviklings- og arbejdsmarkedsbehov under hensyntagen til den kulturelle mangfoldighed.

1.18. Et af det rådgivende udvalgs vigtige opgaver er at videreformidle god praksis i forbindelse med integrering på arbejdsmarkedet, muligheder for at forene arbejde og familieliv, deltagelse i beslutningstagningen og håndhævelse af rettigheder. Uddannelse spiller en central rolle på disse områder og bør derfor indgå i det rådgivende udvalgs program.

2. Fremme af lige muligheder i en økonomi i forandring

2.1. I en økonomi i forandring kræver fremme af lige muligheder for mænd og kvinder, at valgmulighederne og de politiske planer integreres på alle niveauer i den økonomiske planlægning.

2.2. I tidligere programmer kom strukturfondenes bidrag til ligestillingen især fra Den Europæiske Socialfond, navnlig fra NOW-initiativet. Det er vigtigt at sikre betydelig effekt af bidragene fra disse strukturfonde i det fjerde fællesskabsprogram.

2.3. I en økonomi i forandring, hvor arbejdsløshedens spøgelse toner stadig mere tydeligt frem, er det forventeligt, at mange principper - eller endog allerede eksisterende love vedrørende ligestilling og lige løn omgås på bekostning af kvinderne (arbejde, løn, vederlag osv.). Der er derfor brug for en juridisk ramme for den praktiske gennemførelse af ligestillingen og en eller anden form for økonomiske sanktioner imod dem, der handler i modstrid med de vedtagne fællesskabsprincipper.

2.4. Det er således af afgørende betydning, at der nedsættes et særligt organ under det udvalg, der er forudset i Rådets afgørelse (artikel 9). Dets opgave skal være med tiden at harmonisere de uensartede sædvaner og institutionelle aspekter i de involverede lande.

2.5. Regionsudvalget minder Kommissionen om, at uddannelse bør indgå som et vigtigt led i foranstaltninger til afskaffelse af kønsopdelingen på arbejdsmarkedet.

2.6. Ifølge handlingsprogrammet har Kommissionen indhentet »en del viden« om de problemer, som kvinder står over for som iværksættere i forbindelse med initiativer til fordel for SMV (små og mellemstore virksomheder). Regionsudvalget minder om, at de lokale og regionale myndigheder alene i kraft af deres nærhed spiller en vigtig rolle i den økonomiske udvikling af lokalområder, navnlig i udviklingen af SMV, og Kommissionen må arbejde i partnerskab med de lokale og regionale myndigheder for at fremme innovative uddannelsesinitiativer for kvindelige iværksættere.

2.7. Integration af ligestilling mellem mænd og kvinder i de relevante dele af Fællesskabets politik er en væsentlig social og økonomisk faktor, der straks bør fremmes med ethvert middel.

2.8. Regionsudvalget ser med forventning frem til Kommissionens meddelelse om strukturfondenes rolle i relation til ligestillingen, som forventes offentliggjort i nærmeste fremtid. Kommissæren med ansvar for regionalpolitik har allerede understreget ligestillingens betydning i forbindelse med revisionen af Mål 2-programmerne. Dette kunne efter Regionsudvalgets opfattelse føre til mere effektive programmer.

2.9. Fremme af lige muligheder for mænd og kvinder er indarbejdet med høj prioritet i alle aktiviteter, som hører under strukturfondene. Hertil kommer, at Rådet i sin resolution af 22. juni 1994 understregede den betydning strukturindsatsen, herunder specielt ESF, har for fremme af ligestillingen, og opfordrede medlemsstaterne og Kommissionen til at intensivere indsatsen i denne henseende.

2.10. Strukturfondene tegner sig for omkring 30 % af EU's budget, og en betydelig del af midlerne kommer fra Den Europæiske Socialfond (ESF) og går til beskæftigelses- og uddannelsestiltag. Inden for rammerne af ESF har der været oprettet foranstaltninger til uddannelse af kvinder inden for erhverv, hvor de er underrepræsenteret, og NOW-programmet (»New Opportunities for Women«) er blevet integreret i Fællesskabets beskæftigelsesinitiativ. Regionsudvalget støtter disse foranstaltninger, men det er nødvendigt at fremme og effektivisere overvågningen af kvindernes deltagelse inden for alle strukturområder. De objektive og gennemsigtige evalueringsprocedurer, som ifølge handlingsprogrammet vil blive udviklet, må anses for at være en absolut forudsætning for tilsynet med ligestillingssituationen.

2.11. I sin meddelelse om integrering af ligestillingsaspektet i alle fællesskabspolitikker og -aktiviteter (KOM(96) 67 endelig udg.) understreger Kommissionen nødvendigheden af at oprette basisindikatorer og metoder til at måle, i hvor høj grad der er taget hensyn til ligestillingsprincippet i strukturfondsprogrammerne. Kommissionen lægger vægt på, at der udarbejdes regionale basisstatistikker (den sociale infrastruktur, langtidsledighedens fordeling på mænd og kvinder, beskæftigelsestallene for kvinder, kvindernes repræsentation i de forskellige erhvervskategorier), således at der kan foretages en effektiv måling af udviklingstendenserne. Regionsudvalget støtter i høj grad disse synspunkter.

3. Fremme af mænds og kvinders muligheder for at forene arbejde og familieliv

3.1. Det synes at være nødvendigt at involvere familien i konsolideringen af ligestillingen, idet de enkelte familiemedlemmer gennem samarbejde vil opdage, at der ikke længere er plads til traditionelle roller på arbejdsmarkedet.

3.2. Som noget radikalt nyt bør mænd og kvinder deles om ansvaret for pasningen af børn, ældre og andre familiemedlemmer, der kræver særlig omsorg. Regionsudvalget går derfor fuldt ud ind for forslaget om at genudsende kodeksen for god praksis efter en revision på grundlag af de erfaringer, man har høstet i forbindelse med gennemførelse af de hidtidige programmer og EF-domstolens afgørelser i den mellemliggende periode.

3.3. Det er nødvendigt med støtteordninger, som sætter folk i stand til at forene familielivet med arbejdslivet i praksis, og som kan rydde eventuelle hindringer for fuld integration af kvinder i det økonomiske, sociale og politiske liv af vejen. Den Europæiske Union bør medvirke til etableringen af sociale støttestrukturer på lokalt niveau, f.eks. gennem strukturfondene.

3.4. I forbindelse med fremme af personlige rettigheder skal der lægges vægt på en individualisering af disse. Den sociale infrastruktur - herunder især børnepasning, ældreforsorg, socialsikring generelt, særbeskatning osv. - er af vital betydning for muligheden for at forene rolle som forælder og arbejdstager.

Efter Regionsudvalgets opfattelse kan de lokale og regionale myndigheder bidrage afgørende til den sociale infrastruktur og udbredelsen af nye holdninger.

3.5. I denne del af handlingsprogrammet og i forbindelse med de to sidste målsætninger (med ligelig deltagelse af mænd og kvinder i beslutningstagningen og kvindernes mulighed for at håndhæve deres rettigheder) lægges der vægt på lovgivning og forskning. Efter Regionsudvalgets mening bør uddannelse også indgå som et vigtigt led i disse målsætninger.

3.6. Ifølge programmet har samfundsstrukturen i Europa ikke fulgt med ændringerne i befolkningsmønstret, husstandenes sammensætning og familiestrukturen. Det endelige svar på disse ændringer vil være en ny økonomisk og social infrastruktur. Regionsudvalget fremhæver, at holdningsændringer især er nødvendige med henblik på mænds deltagelse i omsorg og pasning samt huslige pligter.

3.7. Rådets direktiv om forældreorlov blev behandlet den 29. marts 1996 og vedtaget den 3. juni 1996. Direktivet blev fremlagt på grundlag af en rammeaftale mellem arbejdsmarkedets parter. Rådet vedtog en henstilling om børnepasning den 31. marts 1992. Handlingsprogrammet sigter mod højere standarder inden for børnepasning, hvilket nødvendiggør kurser inden for området. Forbedrede pasningsmuligheder vil desuden gøre det lettere for kvinder og mænd at kombinere børnepasning ikke kun med arbejde, men også med uddannelse.

3.8. Behovet for forbedrede uddannelsesmuligheder er en vigtig forudsætning for at kunne forene arbejde og familieliv. I et erhvervsmiljø med hastige teknologiske forandringer er videreuddannelse ofte nødvendig efter en afbrydelse i karrieren. Sådanne uddannelsesprojekter må tilbyde fleksible studiemønstre for at sikre kvinders og mænds fulde deltagelse.

4. Ligevægt mellem kønnene i beslutningstagningen

4.1. Kvinder og mænd bør tilskyndes til at deltage i beslutningstagningen på alle områder, navnlig inden for politik - både på lokalt, regionalt og nationalt plan - for at mindske det nuværende demokratiske underskud. Borgernes Europa vil miste sit faste fundament, hvis halvdelen af befolkningen - dvs. kvinderne - ikke er retmæssig repræsenteret og derfor uden reel styrke.

4.2. Kvinders deltagelse i beslutningsprocessen i EU såvel i EU-institutionerne selv som i institutioner på nationalt, regionalt og lokalt niveau frembyder stadig et noget nedslående billede. Ethvert handlingsprogram er dømt til fiasko, hvis der ikke er reel ligevægt mellem kønnene, når beslutninger om ligestilling skal træffes.

4.3. Man bør på grundlag af erfaringerne fra de tre tidligere handlingsprogrammer og forskning udført i såvel den offentlige som den private sektor fremhæve kvinders positive bidrag til samfundet, ikke mindst i ansvarsfulde stillinger i den offentlige og private sektor.

4.4. Der bør træffes passende foranstaltninger til, at mediernes skildring af de to køn ikke befæster traditionelle kønsroller. Omvendt bør udsendelser med ligevægt mellem kvinder og mænd i beslutningsprocessen fremmes.

4.5. Kommissionen foreslår i sit handlingsprogram, at denne målsætning bør fremmes ved at udvikle strategier for ligevægt mellem kønnene og ved at stimulere forskning og erfaringsudveksling. Regionsudvalget understreger betydningen af uddannelsesprogrammer i sådanne ligevægtsstrategier og fremhæver nødvendigheden af tværnationale udvekslinger til fremme af nyskabende strategier.

4.6. Regionsudvalget bifalder i princippet Kommissionens forslag til Rådets henstilling om ligevægt mellem kønnene i beslutningstagningen. Det hilses navnlig velkommen, at der opfordres til omfattende og integrerede strategier på medlemsstatsplan til fremme af repræsentativ ligevægt mellem kønnene i de besluttende organer, og at der tilskyndes til at støtte lignende bestræbelser på regionalt og lokalt plan. De lokale og regionale myndigheder har et stort ansvar for, at disse bestræbelser fremmes i medlemsstaterne, hvorfor en grundig uddannelse af samtlige medarbejdere er uomgængelig.

4.7. Det er vigtigt at sikre lige adgang for mænd og kvinder til de beslutningstagende magtcentre gennem en global og integreret strategi med passende lovgivning og forskrifter.

4.8. Regionsudvalget noterer sig, at ministre i Sverige deltager i ligestillingskurser, og at sådanne kurser også skal omfatte Sveriges biskopper. Mange lokale og regionale myndigheder i Den Europæiske Union stiller lignende kurser til rådighed for politikere og embedsmænd. Regionsudvalget håber, at alle medlemsstater vil benytte en sådan strategi.

5. Mulighed for kvinder for at håndhæve deres rettigheder

5.1. Fællesskabslovgivningen skal ses som en sikkerhedsventil, der gør det muligt for kvinderne at udøve deres ret. Ligestillingsprincippet kan ikke gennemføres uden en styrkelse af mulighederne for at udøve ligeretten. Kendskabet til ligestillingsretten, specielt fællesskabsbestemmelserne, bør udbredes gennem seminarer og lødige informationskampagner. EU bør støtte oprettelsen af internationale netværk med henblik på at lette informationsformidling og udveksling af relevante erfaringer, jf. artikel 10 i Den Europæiske Fond for Regionaludvikling.

5.2. Selvom EU-borgerne er blevet langt mere bevidste om ligestilling, synes der stadig at mangle informationer om rettigheder. Offentligheden bør i forbindelse med gennemførelsen af det fjerde handlingsprogram med ethvert passende middel systematisk gøres opmærksom på behovet for at fremme kvindernes position som borgere med afgørende og ansvarlige funktioner i det offentlige liv, private virksomheder og samfundet som helhed.

5.3. Regionsudvalget konstaterer, at Kommissionen agter at forfølge dette mål gennem håndhævelse af fællesskabsretten og fremme af kvinders og mænds værdighed på arbejdspladsen og i samfundet. Regionsudvalget gør opmærksom på, at der i denne målsætning bør indgå en betydelig uddannelsesmæssig dimension med henblik på at bevidstgøre kvinderne om deres rettigheder.

5.4. Regionsudvalget bifalder navnlig bekæmpelsen af seksuel chikane på arbejdspladsen i forbindelse med denne målsætning, og noterer sig med tilfredshed, at dette aspekt er medtaget i Rådets afgørelse af 22. december 1995. Uddannelse spiller her en vigtig rolle med hensyn til at bevidstgøre arbejdstagerne om grænserne for acceptabel adfærd.

5.5. Handlingsprogrammet omfatter også udarbejdelse af foranstaltninger i forbindelse med »Det Europæiske År for Livslang Uddannelse« (1996), som har til formål at skabe større spredning i mænds og kvinders erhvervsvalg. Dette er en vigtig opgave, men Regionsudvalget har betænkeligheder på grund af uddannelsesårets begrænsede budget.

5.6. Kvinder skal tilskyndes til at deltage i økonomien som iværksættere. Men for at opnå håndgribelige resultater og for at ligestillingen kan slå igennem for alvor, må kvinderne have adgang til betydelig støtte i form af lån og virksomhedshjælp fra etablerede organisationer som handelskamre, ligestillingsorganer o. lign. Kvinderne har brug for støtte og vejledning gennem forbilleder, navnlig når det gælder forretningsånd. Støtten kan f.eks. tage form af uddannelse, hjælp til oprettelse af net, generelle retningslinjer eller oplysninger om, hvordan man ansøger om økonomisk støtte og lån - dog altid på lige, ikke-konkur renceforvridende vilkår.

5.7. Ligestilling på arbejdspladsen medfører en forpligtelse til at opføre sig ordentligt over for andre mennesker, heriblandt kollegerne. Seksuel chikane på arbejdspladsen er et problem, som ikke kan løses via overvågningsforanstaltninger. Der bør oprettes et fællesskabsinstrument til at rydde disse fænomener af vejen. Indtil dette sker, bør medlemsstaterne hver især udvikle en formidlingsstrategi samt forskellige former for samarbejde med ikke-statslige organisationer med henblik på at yde hjælp til alle arbejdstagere uanset køn.

5.8. Regionsudvalget konstaterer endvidere med tilfredshed, at Kommissionen for nylig, efter at der den 4. oktober 1995 var blevet afsat en reserve til fællesskabsinitiativer, besluttede at øge NOW-budgettet med 100 mio. ecu.

5.9. Regionsudvalget efterlyser et initiativ til bekæmpelse af vold i hjemmet inden for rammerne af handlingsprogrammet. Denne form for vold skaber stor angst hos nogle kvinder. Udveksling af god praksis gennem oplysningskampagner om dette problem ville være nyttigt. »Zero Tolerance«-kampagnen i Skotland er et særligt godt eksempel herpå.

6. Gennemførelse, tilsyn og evaluering

6.1. Respekt for og fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder er af største betydning for, at alle borgere kan deltage i det økonomiske, sociale og politiske liv i et demokratisk samfund.

6.2. Gennem årene har der været fremsat mange smukke hensigtserklæringer om lige muligheder. Omsætningen af gode hensigter til en holdbar ligestillingspolitik kan kun ske gennem effektivt tilsyn og effektiv evaluering. Det er vigtigt, at Kommissionen etablerer de nødvendige mekanismer hertil.

6.3. Skal ligestillingen krones med held, må de relevante instanser (administratorer, inspektører og iagttagere) nøje kontrollere, at det fjerde handlingsprogram skrider frem på lovlig og effektiv vis. Der skal dog også være mulighed for finjustering i løbet af gennemførelsen.

6.4. Befolkningen i EU må kunne se frem til at høste frugterne af deres fælles indsats, når de fem år er gået (år 2000). Der bør sluttes af med en generel evaluering af, i hvilken udstrækning ligestillingen er blevet gennemført i EU. Evalueringen skal tage udgangspunkt i de enkelte medlemsstaters særlige karakteristika.

6.5. Regionsudvalget beklager i øvrigt, at det udvalg, som skal bistå Kommissionen i fastsættelsen af kriterierne for tilsyn med og evaluering af programmet, udelukkende består af repræsentanter for medlemsstaterne. Det understreger betydningen af, at også de lokale og regionale myndigheder samt arbejdsmarkedets parter repræsenteres i udvalget for at gøre programmets gennemførelse, tilsynet og evalueringen mere effektiv.

7. Uddannelsens betydning for lige muligheder mellem mænd og kvinder

7.1. Det er ofte vanskeligt at adskille uddannelsesspørgsmål fra programmets bredere målsætninger. Almen uddannelse og erhvervsuddannelse må derfor betragtes som en integrerende del af handlingsprogrammet.

7.2. Strategien med en glidende overgang til ligestilling mellem mænd og kvinder bør følges op i uddannelsessystemet gennem relevante kurser og undervisning med et passende undervisningsmateriale. En uddannelsespolitik, der anerkender kvindens rolle i samfundslivet, er af stor betydning for at ændre den traditionelle opfattelse af kvinderollen. Det er klart, at uddannelse kan reducere ulighederne mellem kønnene på arbejdsmarkedet. Kvinderne diskrimineres dog også i selve uddannelses- og efteruddannelsessystemet.

7.3. Det bør understreges, at lige muligheder mellem mænd og kvinder ikke alene kan opnås gennem lovgivning. I den forbindelse spiller uddannelse og undervisning en vigtig rolle. Skønt lige muligheder på uddannelsesområdet ikke garanterer lige muligheder i samfundet, kan uddannelse virke befordrende ved at bibringe kvinder nye færdigheder og ændre samfundets holdning til lige muligheder.

7.4. Bestræbelser på at rydde de traditionelle kønsroller af vejen skal starte fra de første klasser i folkeskolen og vare livet ud. Der skal desuden være mulighed for efteruddannelse som modvægt mod ældre menneskers fordomme. Endelig synes miljøet på arbejdspladsen (navnlig i de små og mellemstore virksomheder) at være af afgørende betydning.

7.5. Det fjerde handlingsprogram skitserer kvindernes nuværende situation på arbejdsmarkedet. Det fastslår, at arbejdsløsheden blandt kvinder i Den Europæiske Union stadig er større end blandt mænd. Otte ud af ti deltidsarbejdende, syv ud af ti medhjælpende familiemedlemmer, fem ud af ti midlertidigt ansatte og seks ud af ti kontoransatte er kvinder.

7.6. De jobs, som mange kvinder udfører, er lavtlønnede, kræver ingen særlig faglig kunnen og ligger inden for sektorer, der traditionelt har været domineret af kvinder, hvorimod kvinder er underrepræsenterede inden for store områder af økonomien samt i ledende stillinger inden for erhvervslivet og det offentlige liv. Kendsgerningerne peger således i retning af, at fattigdom i stigende grad rammer kvinder. På trods af lovgivningsmæssige tiltag på fællesskabsplan er der stadig en uacceptabel forskel i lønniveauet, idet kvindernes løn gennemsnitligt kun er 70 % af mændenes. Et højt uddannelsesniveau vil spille en central rolle i bestræbelserne på at bibringe kvinderne de færdigheder, som vil sætte dem i stand til at blive fuldt integreret i samfundet.

7.7. Den faglige uddannelse må ledsages af støttefaciliteter såsom erhvervsvejledning. For at kvinderne skal kunne udnytte uddannelsesmulighederne må der sikres adgang til en bred vifte af økonomisk overkommelige valgmuligheder hvad angår gode børnepasningsfaciliteter, og adgangen til andre dele af det sociale sikringssystem må forbedres, så der sikres plejemuligheder for ældre og handicappede.

7.8. Det er vigtigt, at der i skolerne tilbydes erhvervsvejledning med henblik på at give de unge kendskab til samtlige erhvervsmuligheder og undgå stereotype kønsroller. Denne vejledning må udvides til at omfatte forældre og værger, så også de undgår en stereotyp kønsrolleopfattelse. Det er en vigtig udfordring at skabe forventninger, men man må i forbindelse med vejledningen ikke tildele de unge vanskelige opgaver (vanskelige roller) uden den fornødne støtte, da man ellers risikerer at støde dem fra sig og marginalisere dem.

7.9. Regionsudvalget gentager den opfordring, som det fremsatte i sin udtalelse om hvidbogen om almen uddannelse og erhvervsuddannelse, om at fremme erhvervs- og studievejledningen som en vedvarende service for voksne og unge navnlig med henblik på at undgå kønsfordomme.

7.10. Opmærksomheden bør navnlig rettes mod kvinder, som afbryder deres erhvervskarriere på grund af familiemæssige eller andre forpligtelser. I et arbejdsmiljø, hvor teknologien ændrer arbejdsformerne, bør man især være opmærksom på den faglige videreuddannelse af kvinder, såvel når de er væk fra som når de vender tilbage til arbejdsmarkedet.

7.11. SOCRATES- og LEONARDO-programmerne fremmer specifikt ligestillingsprincippet. Lige muligheder for piger og drenge og for mænd og kvinder er et gennemgående tema i SOCRATES-programmet, som behandler det både som et højt prioriteret aspekt ved udvælgelseskriterier og som et emne for tværnationale projekter. LEONARDO-programmet har som specifik målsætning at fremme lige muligheder, hvad angår mænds og kvinders adgang til og deltagelse i faglige uddannelser, især med henblik på at åbne nye beskæftigelsesområder for dem og tilskynde dem til at vende tilbage til arbejdsmarkedet efter en afbrydelse i karrieren.

7.12. Skønt disse projekter i høj grad kan bidrage til at fremme lige muligheder med henblik på at eliminere forskelsbehandling og styrke kvindernes rolle i samfundet, må der gøres op med indgroede kulturelle holdninger. Uddannelse kan her i væsentlig grad medvirke til at fjerne fordomme og fremme mere aktive roller for kvinder.

7.13. Som Regionsudvalget understregede i sin udtalelse om hvidbogen om almen uddannelse og erhvervsuddannelse, er det vigtigt at fremme lige muligheder, navnlig hvad angår adgang til ny teknologi inden for uddannelsesområdet. Ændringer i arbejdets organisation og struktur, fjernarbejde osv. kan give den fleksibilitet, som er nødvendig for, at kvinder mere effektivt kan forene arbejde og familieliv.

8. Konklusioner

8.1. Regionsudvalget bifalder Den Europæiske Unions hidtidige indsats med hensyn til udvikling af ligestillingspolitikker, men er bekymret for, at Rådets betydelige budgetnedskæringer vil give programmet en meget begrænset virkning.

8.2. Regionsudvalget konstaterer, at det nye handlingsprogram er indført under henvisning til den nuværende traktats artikel 235, men føler, at nogle medlemsstater er tilbageholdende med at handle på grundlag af denne artikel. I lyset heraf anbefaler Regionsudvalget en ændring af traktatens artikel 119, således at den omfatter såvel udelukkelse af forskelsbehandling på baggrund af køn, race og handicap som aktiv fremme af lige muligheder.

8.3. Regionsudvalget beklager, at Rådet i sin afgørelse af 22. december 1995 ikke har godkendt den i Kommissionens program skitserede udvikling af regionale og lokale partnerskaber. Disse partnerskaber er af central betydning for ligestillingspolitikkerne, og lokale og regionale initiativer i form af oplysnings- og uddannelseskampagner er den mest oplagte metode til fremme af lige muligheder. Lokale og regionale partnerskabsnetværk på europæisk plan er en vigtig udvikling, som sikrer at erfaringer og innovation kan videreformidles, men Regionsudvalget er skuffet over, at denne aktion ikke synes at være taget med i Rådets afgørelse.

8.4. Regionsudvalget støtter i princippet hensigten om at oprette et program i henhold til EFRU-forordningens artikel 10, som skal stimulere udbredelsen af regionale ligestillingscentre. Disse centre bør tilbyde rådgivning og oplysninger samt uddannelsesmuligheder, alt under samme tag.

8.5. Regionsudvalget bifalder forslaget om integrerede ligestillingsprojekter og mener, at disse projekter bør knyttes sammen med ovennævnte regionale centre.

8.6. Regionsudvalget understreger uddannelsens betydning for samtlige målsætninger i det fjerde handlingsprogram og i Rådets afgørelse af 22. december 1995. Uddannelsesdimensionen er navnlig vigtig, fordi den, skønt den ikke kan garantere lige muligheder i samfundet, kan bidrage til at fremme ligestillingen ved at sætte kvinder i stand til at erhverve sig nye færdigheder og en ny rolleopfattelse, som kan lette deres deltagelse i beslutningstagende organer.

8.7. Den faglige uddannelse må ledsages af støttefaciliteter såsom erhvervsvejledning. For at kvinderne skal kunne udnytte uddannelsesmulighederne, må der sikres adgang til en bred vifte af økonomisk overkommelige valgmuligheder, hvad angår gode børnepasningsfaciliteter, og adgangen til andre dele af det sociale sikringssystem må forbedres, så der sikres plejemuligheder for ældre og handicappede.

8.8. Regionsudvalget understreger betydningen af ligestillingsaspektet i strukturfondene. Det er navnlig vigtigt, fordi disse fonde tegner sig for omkring 30 % af EU-budgettet, og Regionsudvalget ser med stor forventning frem til Kommissionens bebudede meddelelse om lige muligheder i relation til strukturfondene.

8.9. Regionsudvalget minder Rådet og Kommissionen om, at ligestillingspolitikkerne må ledsages af omhyggelige tilsyns- og evalueringsprocedurer for at sikre en effektiv gennemførelse af programmet.

Bruxelles, den 19. september 1996.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget

() EFT nr. C 306 af 17. 11. 1995, s. 2.

() EFT nr. L 335 af 30. 12. 1995, s. 37.

() Se EU-dokument om jobskabelse offentliggjort i oktober 1995. En årlig vækstrate på 2,5 % er nødvendig for at holde arbejdsløsheden på det nuværende niveau. Med en vækstrate på 3 % vil arbejdsløsheden først være reduceret til 8 % i år 2000.