2. Kampen mod handel med kvinder
A5-0127/2000
Europa-Parlamentetsbeslutning ommeddelelse fraKommissionentilRådetogEuropa-Parlamentet
om fremtidige initiativer i kampen mod handel med kvinder (KOM(1998) 726 jdash C5-0123/1999jdash
1999/2125(COS))
Europa-Parlamentet,
Edash der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(1998) 726 Edash (C5-0123/1999),
Edash der henviser til sine beslutninger af 11. juni 1986 om vold mod kvinder (1), af 14. april 1989 om
udnyttelse af prostitution og handel med mennesker (2), af 16. september 1993 om handel med kvin-
der (3), af 18. januar 1996 om menneskehandel (4) og af 16. september 1997 om behovet for en euro-
pæisk kampagne til bekæmpelse af accepten af vold mod kvinder (5),
Edash der henviser til sin beslutning af 16. december 1997 om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og
Europa-Parlamentet om handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse (KOM(96) 567 EdashC4-0638/96) (
6),
Edash der henviser til De Forenede Nationers konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination
imod kvinder (CEDAW) af 18. december 1979, især artikel 6 heri, til FN’s erklæring om afskaffelseaf vold mod kvinder (1993) og til FN’s konvention om barnets rettigheder (1989),
Edash der henviser til erklæringen og handlingsprogrammet som opfølgning af den 4. FN-Verdenskvindekon-
ference i Beijing i september 1995, og især det kritiske problemområde D,
Edash der henviser til erklæringen fra Rådets formandskab om europæiske retningslinjer for effektive foran-
staltninger til at forhindre og bekæmpe handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse, somblev vedtaget i Haag den 24.-26. april 1997, og til, at kun én medlemsstat har udpeget en national
ordfører for kampen mod handel med kvinder,
Edash der henviser til den fælles aktion af 24. februar 1997, vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K.3 i
traktaten om Den Europæiske Union, om bekæmpelse af menneskehandel og seksuel udnyttelse af
børn (
7), i hvilken forbindelse medlemsstaterne vedtog at genbehandle deres nationale lovgivning, såle-
des at en række lovovertrædelser gøres til kriminelle handlinger, og at der indføres sanktioner i for-bindelse med menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse,
Edash der henviser til henstilling 1325(1997), som Europarådets Parlamentariske Forsamling vedtog den
23. april 1997,
Edash der henviser til handlingsplanen til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, som vedtoges på Det Euro-
pæiske Råds topmøde i Amsterdam den 16.- 17. juni 1997 (
8),
Edash der henviser til den internationale konference om handel med kvinder, som fandt sted i Wien den 20.
og 21. oktober 1998,
Edash der henviser til handlingsplanen for, hvorledes Amsterdam-traktatens bestemmelser om indførelse af et
område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst kan gennemføres, vedtaget på Det Europæiske
Råds møde i Wien den 3. december 1998 (9),
(1) EFT C 176 af 14.7.1986, s. 73.
(2) EFT C 120 af 16.5.1989, s. 352.
(3) EFT C 268 af 4.10.1993, s. 141.
(4) EFT C 32 af 5.2.1996, s. 88.
(5) EFT C 304 af 6.10.1997, s. 55.
(6) EFT C 14 af 19.1.1998, s. 39.
(7) EFT L 63 af 4.3.1997, s. 2.
(8) EFT C 251 af 15.8.1997, s. 1.
(9) EFT C 19 af 23.1.1999, s. 1.23.2.2001 DA C 59/307 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Fredag, den 19. maj 2000
Edash der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 293/2000/EF af 24. januar 2000 om
vedtagelse af et EF-handlingsprogram (Daphne-programmet) (2000-2003) om forebyggende foranstalt-ninger til bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder (
1),
Edash der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Tampere den 15. og 16. oktober
1999,
Edash der henviser til stabilitetspagten for Sydøsteuropa, der vedtoges den 19. juni 1999 i Køln,
Edash der henviser til beslutningen om handel med kvinder og børn, som blev vedtaget af OSCE’s Parlamen-
tariske Forsamling i juli 1999,
Edash der henviser til udkastet til protokol om bekæmpelse af handel med mennesker, herunder særlig han-
del med kvinder og børn, til De Forenede Nationers konvention om grænseoverskridende organiseret
kriminalitet,
Edash der henviser til resultatet af den offentlige høring den 23. februar 2000 om bekæmpelse af handel
med kvinder,
Edash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,
Edash der henviser til betænkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Lige Muligheder og udtalelse fra
Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder, Retsvæsen og Indre Anliggender (A5-0127/2000),
A. der henviser til, at 4 millioner mennesker ifølge FN’s og IOM’s overslag er ofre for menneskehandel på
verdensplan, og at 500 000 ofre for menneskehandel ankommer til Vesteuropa pr. år; der endviderehenviser til, at antallet af ofre ifølge alle indikatorer er i stigning, og at tilstrømningen fra de central-
og østeuropæiske lande er steget dramatisk oven i den allerede eksisterende tilstrømning fra Afrika,
Latinamerika, Vestindien og Asien,
B. understreger, at prostitution generelt ikke skyldes et valg af livsform, men at der er tale om et fæno-
men, som inden for en given social ramme er nært forbundet med kvindernes økonomiske, sociale,
politiske og kulturelle muligheder, og at den på den ene eller på den anden måde er påtvunget demennesker, som udøver den, samt at seksuel udnyttelse er en alvorlig forbrydelse; understreger, at
det derfor er nødvendigt at koncentrere større bestræbelser og midler i kampen mod tvangsprostitu-
tion og handel med mennesker, særlig kvinder, med henblik på seksuel udnyttelse;
C. der henviser til, at mange af menneskehandelens ofre er blevet kidnappet af internationale forbryder-
organisationer, mens andre er blevet solgt af deres familier eller er blevet lokket med falske løfter om
arbejde,
D. der henviser til, at kvinder og børn er specielt sårbare over for denne nuværende form for slaveri,
herunder seksuel udnyttelse, hvor ofrene fratages enhver grundlæggende ret, ikke har nogen juridisk
status og via trusler og vold tvinges ud i en tilstand af ekstrem afhængighed,
E. der henviser til, at der i dag på Den Europæiske Unions territorium findes mange kvinder, som er
blevet ofre for menneskehandelen, og at disse mangler enhver form for social beskyttelse,
F. der henviser til, at andre sektorer end sexindustrien er inddraget i menneskehandel i almindelighed og
i handel med kvinder og børn i særdeleshed,
G. der henviser til, at handel med kvinder er et område inden for den organiserede kriminalitet med
meget velorganiserede net, der høster enorme udbytter ved udnyttelsen af mennesker, og som ofte er
involveret i andre kriminelle aktiviteter, som f.eks. narkotikahandel og våbenhandel, med forholdsvis
lave straffe,
H. der henviser til, at der er sket en enorm stigning i vold og psykisk grusomhed mod ofrene og i vold
mellem konkurrerende bander,
(1) EFT L 34 af 9.2.2000, s. 1.C 59/308 DA 23.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Fredag, den 19. maj 2000
I. mener, at bestemmelserne om direkte og indirekte forbud mod prostitution, som er gældende i de
fleste medlemsstater, skaber et illegalt marked, som monopoliseres af den organiserede kriminalitet,og som udsætter de berørte personer, særlig indvandrere, for vold og marginalisering;
J. der henviser til, at Amsterdam-traktaten (EU-traktatens artikel 29) har gjort bekæmpelse af menneske-
handel til en af sine målsætninger for gennemførelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfær-
dighed,
K. der henviser til, at konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Tampere indeholder et klart man-
dat til en EU-aktion til bekæmpelse af menneskehandel, især udnyttelse af kvinder og seksuel udnyt-
telse af børn, eftersom dette er en af de sektorer, hvor man bør koncentrere indsatsen, således at derhurtigt kan opnås enighed om at prioritere fælles definitioner, strafforfølgelsesforanstaltninger og sank-tioner,
L. der henviser til, at justitsministrene i Rådets erklæring fra Haag af 26. april 1997 opfordrede alle
medlemsstater til at vælge en national ordfører, der skulle informere de pågældende regeringer om
udviklingen i omfanget og arten af og metoderne for handel med kvinder,
M. der henviser til, at Det Europæiske Råd på sit møde i Tampere bekræftede, at det var fast besluttet på
at bekæmpe den illegale indvandring ved at bekæmpe dem, som beskæftiger sig med menneskehandel
og økonomisk udnyttelse af migranter, og indtrængende opfordrede til vedtagelse af retsakter, derfastsætter alvorlige straffe for denne forbrydelse,
N. der henviser til, at forpligtelserne og de politiske erklæringer ikke er blevet tilstrækkeligt omsat i straf-
felovgivningen; der endvidere henviser til, at der i nogle medlemsstater og ansøgerlande mangler spe-cifikke juridiske bestemmelser om handel med kvinder, og at der er tale om forskellige juridiske syste-
mer og mangel på samarbejde inden for og mellem justitsmyndighederne i oprindelses-, transit- og
mållandene, hvilket gør det muligt for menneskehandlerne at operere ustraffet,
O. der henviser til, at manglen på en fælles definition på menneskehandel er en stor hindring for sam-
menhængende aktioner og foranstaltninger til bekæmpelse af denne forbrydelse,
P. der henviser til, at de folkeretlige instrumenter, der står til rådighed, især FN’s konvention af 1949 om
bekæmpelse af menneskehandel og udnyttelse af prostituerede, er utilstrækkelige, og at der ikke findesnoget internationalt instrument, som dækker samtlige aspekter af menneskehandel; årsagen til, at disse
instrumenter opfattes som utilstrækkelige, er også en mangel på politisk vilje og engagement til at
prioritere disse spørgsmål højt,
Q. der henviser til, at handel med kvinder er et kompliceret fænomen, og at det omfatter aspekter som
krænkelse af menneskerettigheder, bekæmpelse af organiseret kriminalitet, indvandrings- og visapoli-
tik, ulige vilkår for de to køn, fattigdom og socioøkonomiske forskelle i og mellem landene; der end-videre bemærker, at der er enighed om behovet for en multidisciplinær strategi, der omfatter samtlige
aktører, og for et nationalt og internationalt samarbejde mellem oprindelses-, transit- og mållandene,
R. der henviser til, at Den Europæiske Union må sikre samordning og sammenhæng i sine handlinger
inden for de forskellige internationale fora, som f.eks. De Forenede Nationer, Europarådet, OSCE, Beij-
ing-revisionsprocessen, stabilitetspagten for Sydøsteuropa og G8,
1. fordømmer handel med kvinder og børn som en uacceptabel krænkelse af de grundlæggende
menneskerettigheder og dermed som en kriminel handling og understreger, at sådanne krænkelser i sti-gende og gentagende grad finder sted på EU’s territorium;
2. glæder sig over Kommissionens meddelelse, som bekræfter tilsagnet om fortsat at prioritere bekæm-
pelsen af handel med kvinder og børn højt på Unionens politiske dagsorden, og forventer praktiske akti-
oner/initiativer;
3. påpeger forbindelserne mellem handelen med mennesker, indvandring og asylpolitik; Edash opfordrer
Kommissionen til at analysere det omfang, hvori indvandrerlovene og procedurerne i EU bidrager til
denne handel og opfordrer til en særlig strategi i forbindelse med handelen med kvinder, der rækker udover spørgsmålene om ulovlig indvandring;23.2.2001 DA C 59/309 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Fredag, den 19. maj 2000
4. opfordrer Kommissionen til fuldt ud at udnytte alle mulighederne i EU-traktatens artikel 30, 31 og
34 i kampen mod handel med mennesker med sigte på seksuel udnyttelse;
5. opfordrer regeringskonferencen til at indarbejde et klart retsgrundlag i traktaten for bekæmpelse af
alle former for vold mod kvinder, inklusive handel med kvinder samtidig med at den integrerer politimæs-
sigt og retligt samarbejde i fællesskabssøjlen med henblik på at opnå større lovgivningsmæssig sammen-hæng og stærkere demokratisk kontrol;
6. ønsker en fælles EU-politik, der tager sigte på udarbejdelse af juridiske rammer og håndhævelse af
retsforskrifterne med henblik på forebyggelse, imødegåelse og strafforfølgning af de skyldige samt beskyt-
telse af og støtte til ofrene;
7. mener, at en klar og harmoniseret definition på begrebet handel med kvinder er en forudsætning for
effektiv bekæmpelse af handelen med kvinder, og at en sådan definition bør omfatte alle slaverilignende
forhold ud over tvungen prostitution og seksuel udnyttelse, f.eks. tvangsarbejde og tvangsægteskaber;
8. opfordrer medlemsstaterne og ansøgerlandene til:
Edash i deres lovgivning at definere handel med kvinder og tilsvarende slaverilignende praksis som kriminelle
handlinger og at sikre håndhævelse af de eksisterende love,
Edash at forbedre samordningen på nationalt plan og at oprette en central myndighed til bekæmpelse af
menneskehandel og dermed forbundne forbrydelser,
Edash at oprette eller styrke særlige politienheder til bekæmpelse af menneskehandel,Edash at forbedre deres mekanismer for aflæggelse af beretninger og samarbejdet mellem oprindelses-, tran-
sit- og mållande, Europol og Interpol i forbindelse med efterforskningssager og retssager med henblik
på at afsløre og sprænge net, der er ansvarlige for menneskehandel og andre kriminelle handlinger,
idet der særlig fokuseres på hvidvaskning af penge,
Edash at aflægge beretning hvert år om de fremskridt, der er opnået på ovennævnte områder;
9. opfordrer Kommissionen til i tilknytning til den manglende gennemførelse af den fælles aktion for
1997 og i tråd med konklusionerne fra mødet i Tampere at fremsætte specifikke forslag om harmonisering
af de nationale love og metoder til efterforskning og strafforfølgelse med henblik på at sikre
Edash en harmoniseret definition af begrebet menneskehandel med henblik på en ensartet kategorisering af
denne forbrydelse i alle medlemsstater,
Edash effektive, forholdsmæssige og afskrækkende sanktioner mod menneskehandlere,Edash eksterritorial jurisdiktion og udlevering for forbrydelsen menneskehandel,Edash beslaglæggelse af indtægterne fra kriminelle handlinger og retlig mulighed for erstatning og oprejsning
til ofrene for de økonomiske, fysiske og psykiske lidelser, de har været udsat for,
Edash ikke-kriminalisering af ofre for menneskehandel, herunder også ikke-kriminalisering af disses anven-
delse af forfalskede visa eller dokumenter i forbindelse med deres traumatiske situation, samt forbudmod enhver form for forvaring af ofrene i fængsler,
Edash foranstaltninger til beskyttelse af ofre og vidner samt vidners familier, ikke mindst i oprindelseslandet,
og en sikkerhedsgaranti for kvinder, som vidner eller ønsker at vidne,
Edash mulighed for, at ikke-statslige organisationer kan iværksætte retsforfølgelse på ofrenes vegne,Edash omvendt bevisbyrde i retssager om menneskehandel, således at bevisbyrden pålægges den formodede
menneskehandler på en måde, der i overensstemmelse med den nationale forfatning,
Edash at det at være offer for menneskehandel ikke giver anledning til opførelse i et strafferegister og i
offentlige eller private dokumenter, og at det ikke på nogen måde kan bruges mod de pågældende,deres familier eller nærmeste, navnlig hvad angår deres uhindrede udøvelse af retten til fri bevæge-lighed, etablering eller søgen efter lønnet arbejde,
Edash fuldstændig tavshedspligt i forbindelse med medicinske og psykologiske undersøgelser, der kun må
foretages på den berørte persons anmodning, og som skal ledsages af passende forudgående og efter-følgende rådgivning;C 59/310 DA 23.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Fredag, den 19. maj 2000
Edash en analyse af menneskehandel samt af de midler der for øjeblikket findes til at bekæmpe den, herunder
konkrete oplysninger og beregninger Edash antal berørte personer, deres oprindelse, køn og alder, sam-menligning mellem forskellig strafferet,
Edash en detaljeret gennemgang af de problemer, der findes i forbindelse med at opspore og optrævle net-
værk og at konstatere eventuelle forbindelser mellem de forskellige mafiaer,
Edash en konkret status over politisamarbejdet og samarbejdet med tredjelande, især med ansøgerlandene,
samt en oversigt over strukturer for støtte til ofre,
Edash et overslag over de budgetmidler, der er nødvendige for iværksættelse af de støtteaktioner, der kræves
på unionsplan;
10. understreger Europols centrale rolle med hensyn til forebyggelse, analyser og efterforskning af kri-
minalitet, opfordrer Rådet til at yde den nødvendige støtte og stille de nødvendige ressourcer til rådighed
og opfordrer Kommissionen til i samarbejde med medlemsstaterne at styrke Europols ressourcer Edash bådehvad angår personale og økonomi Edash med henblik på bekæmpelse af handel med kvinder;
11. opfordrer medlemsstaterne til på passende vis at bekæmpe tendensen til, at der anvendes nye tek-
nologier, især Internet, til spredning af oplysninger om udbud og efterspørgsel fra kvindehandleres side,
inklusive salg af kvinder pr. postordre;
12. opfordrer Kommissionen til i samarbejde med medlemsstaterne og ansøgerlandene at træffe øjeblik-
kelige og effektive foranstaltninger på følgende områder:
Edash indsamling, analyse og udveksling af kompatible data mellem de forskellige aktører, herunder ngo’er,Edash undersøgelser med henblik på at bekæmpe de tilgrundliggende årsager i oprindelseslandene, især fat-
tigdom, socioøkonomiske forhold, kvinders ulige status, undersøgelse af aktørernes profil og motiver,især ofrenes,
Edash undersøgelser af markedsmekanismerne for udbud og efterspørgsel i forbindelse med handel med
kvinder og sexturisme,
Edash informations- og forebyggelseskampagner, der tager sigte på mulige ofre samt statstjenestemænd i
oprindelses- og transitlandene,
Edash udvikling af et globalt varslingssystem til identifikation af mulige flygtninge- og migrationsstrømme
med henblik på omgående at kunne imødegå handel med kvinder og børn,
Edash informations- og sensibiliseringsforanstaltninger med henblik på at mindske efterspørgslen,
Edash fremme eller styrkelse af netværk og partnerskaber mellem politi, retsvæsen og sociale myndigheder
samt ngo’er,
Edash uddannelse af politi, statsadvokater, justitsmyndigheder og personale på ambassader, konsulater og
indvandringskontorer med henblik på at identificere eventuelle ofre,
Edash udveksling af de bedste fremgangsmåder,
aflæggelse af en årlig beretning, der er let tilgængelig for offentligheden, om fremskridtene på disse
områder;
13. opfordrer Interpol til regelmæssigt, idet der startes ved udgangen af 2000, at offentliggøre oversigter
over lovgivning og straffe i forbindelse med tvangsprostitution og handel med kvinder og over politime-
toder i forbindelse med bekæmpelse af handel med kvinder; kræver, at disse oversigter revideres og sup-pleres med informationer om alle medlemsstater og ansøgerlande;
14. opfordrer alle medlemsstater til at handle i overensstemmelse med Haag-erklæringen og straks at
udpege en national ordfører for handel med kvinder;
15. opfordrer Rådet til i samarbejde med medlemsstaterne, at udpege en forbindelsesofficer for handel
med kvinder og børn ved én af medlemsstaternes ambassader i ansøgerlandene og i ofrenes oprindelses-lande;23.2.2001 DA C 59/311 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Fredag, den 19. maj 2000
16. henleder opmærksomheden på, at der opstår nye tendenser i handelen med kvinder og i kvindernes
situation i nuværende og tidligere konfliktområder, hvor den politiske, sociale og økonomiske opløsningog en stærk international tilstedeværelse skaber vilkår, hvor handel med kvinder kan blomstre, og opfor-
drer de internationale organisationer til at sensibilisere det personale, der er udstationeret i disse områder;
17. opfordrer medlemsstaterne til i samarbejde med lokale/regionale myndigheder og ngo’er gratis at
tilbyde de ofre for menneskehandel, der mangler de nødvendige midler:
Edash et anstændigt logi, der opfylder de nødvendige sikkerhedskrav,
Edash medicinsk og psykologisk hjælp, samt adgang til alle de sociale og sundhedsmæssige tjenesteydelser,Edash juridisk rådgivning og i tilfælde af administrative eller retlige processer bistand af en tolk,Edash finansiel støtte, støtte til at søge beskæftigelse og erhvervsuddannelse,Edash sikker og frivillig reintegrering i deres oprindelsesland eller integration i opholdslandet eller i deres
endelige bestemmelsesland;
18. understreger, at mennesker, som udnyttes seksuelt, må betragtes som ofre, og da det er umådeligt
svært for dem at slippe fri af denne udnyttelse, bør Unionen og medlemsstaterne iværksætte de nødvendigeforanstaltninger med henblik på, at de kan blive reintegreret, dels gennem tilvejebringelse af fællesskabs-
midler og fastlæggelse af programmer til bekæmpelse af social udelukkelse og dels gennem specifikke
foranstaltninger til reintegration af kvindelige prostituerede;
19. anmoder Kommissionen om til de foreslåede initiativer at føje: et initiativ Edash som indgår i den tvær-
faglighed, den med rette går ind for Edash med sigte på at fremme samarbejdet mellem alle aktører, som kan
hjælpe ofrene for handlen med kvinder og mænd, såsom ngo’er, der er aktive på dette område, rets- ogpolitimyndighederne i medlemsstaterne og ansøgerlandene, Europol og Interpol;
20. understreger den vigtige rolle, som ngo’erne har spillet; opfordrer regeringerne og Kommissionen til
at vedtage foranstaltninger til opbygning af kapacitet og til at støtte lokale ngo’er under opbygning, især iansøgerlandene;
21. mener, at bestemmelseslandene bør give ofrene for menneskehandel midlertidig opholdstilladelse,
uanset om disse senere ønsker i retten at afgive vidnesbyrd om, at de har været ofre for menneskehandel;opfordrer medlemsstaterne til af humanitære grunde som et led i tilbagetagelsesaftaler at give kvinder, der
har været ofre for menneskehandel, en særlig permanent opholdstilladelse; foreslår, at ngo’er med aner-
kendt erfaring i at bistå kvinder, der har været ofre for menneskehandel, får mulighed for at afgive negativeller positiv udtalelse i forbindelse med udstedelse af opholdstilladelser;
22. glæder sig over, at Kommissionen inden udløbet af det portugisiske formandskab agter at forelægge
forslag til lovgivningsforanstaltninger om ofre;
23. mener, at kønsbetinget forfølgelse eller mere konkret forfølgelse af ofre for menneskehandel bør
føre til, at der bevilges flygtningestatus;
24. opfordrer Kommissionen til:
Edash at evaluere sine løbende aktioner vedrørende forebyggelse af og modtagelsesfaciliteter for ofre, at tage
de præventive foranstaltninger og modtagelsesfaciliteterne i medlemsstaterne og ansøgerlandene op til
fornyet behandling og at udarbejde en liste over akutte problemer eller centrale spørgsmål i disse
områder;
Edash at forelægge forslag om en fornyelse af STOP-programmet, der udvides til at omfatte ansøgerlandene,
inklusive tilstrækkelig finansiering,C 59/312 DA 23.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Fredag, den 19. maj 2000
Edash at gennemføre Daphne-programmet 2000-2003 i overensstemmelse med de prioriteringer, der er
anført i Europa-Parlamentets udtalelser, og at sikre samordning med Tacis- og Phare-programmerneog andre relevante fællesskabsprogrammer (Grotius, Odysseus, Oisin og Socrates) med henblik på at
standse menneskehandelen ved kilden ved hjælp af en fornøden tilpasning af lovgivningen og en styr-
kelse af ngo’erne i ansøgerlandene,
Edash i samarbejde med medlemsstaterne, Europarådet og ngo’er at iværksætte en flerårig kampagne, herun-
der oplysningskampagner i ofrenes oprindelseslande, til bekæmpelse af handel med kvinder, der bådeer rettet mod den offentlige mening og medierne og navnlig mod den mandlige befolkning, og som
også skal føres via EU’s kontakter med tredjelande;
25. opfordrer navnlig Kommissionen til at udvide de forslag, den har til hensigt at fremlægge, så de dels
omfatter handel med mennesker generelt, for at handel med mænd og børn også kan medtages, og dels
omfatter handel med statsborgere fra EU-medlemsstaterne;
26. understreger, at en effektiv EU-politik til bekæmpelse af menneskehandel og vold mod kvinder kræ-
ver en passende finansiering, og kræver, at der opføres tilstrækkelige ressourcer hertil på EU’s budget;
27. opfordrer Kommissionen og Rådet til:
Edash at gøre udvidelsesproceduren afhængig af sikring af effektive instrumenter til forebyggelse og bekæm-
pelse af menneskehandel i ansøgerlandene,
Edash at gøre samarbejdsaftaler mellem ansøgerlandene og Europol afhængige af opfyldelsen af særlige kri-
terier om bekæmpelse af menneskehandel i disse lande;
28. henleder opmærksomheden på oprindelsesregioner, som f.eks. AVS-landene, Latinamerika og Asien;
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at bekæmpe de tilgrundliggende årsager via kønsspeci-
fikke programmer til bekæmpelse af fattigdom og udvikling af samarbejdsinstrumenter, der sikrer en bære-
dygtig og fællesskabsbaseret udvikling, og til at organisere informationskampagner;
29. opfordrer Kommissionen, Rådet og signatarstaterne til at tage hensyn til behovet for tilpasning af
lovgivningen om og retsforfølgelsen af menneskehandel i oprindelseslandene, når de inden for rammerneaf samarbejdsaftalerne skal efterprøve gennemførelsen af demokratiklausulen;
30. opfordrer Rådet til at udpege en EU-ordfører for menneskehandel;31. opfordrer Kommissionen til i sine forhandlinger om FN’s protokol om menneskehandel at lægge
vægt på definitionen af dette begreb, på at det anerkendes som en national og international forbrydelse,og på sammenhængen med den nationale lovgivning og de eksisterende traktater;
32. opfordrer EU til at tage initiativ til en FN-konvention om strafforfølgning af personer, som på
nogen måde anstifter til, organiserer eller gennemfører menneskehandel;
33. henstiller, at Europa-Parlamentets interparlamentariske delegationer afholder regelmæssige drøftelser
om problemet menneskehandel på møder med andre parlamentsmedlemmer og med det civile samfund;
34. opfordrer medierne til på baggrund af deres kodeks om god praksis at begrænse eller helt undgå
reklame for sexhandel for i så vid udstrækning som muligt at vanskeliggøre arbejdet for de netværk, der
driver handel med kvinder;
35. understreger, at den internationale straffedomstol kan blive et effektivt instrument til at bekæmpe
menneskehandelen, og opfordrer medlemsstaterne til at ratificere statutten om den internationale straffe-domstol;
36. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes og
ansøgerlandenes regeringer og parlamenter.23.2.2001 DA C 59/313 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Fredag, den 19. maj 2000