Nr. C 333/54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
generel nedskæring i samtlige aktioner uden forskel. vis ikke kunne opretholdes, hvis de blev skåret yderlige-
Visse aktioner med beskedne budgetter ville sandsynlig- re ned. 
Bruxelles, den 27. november 1986. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af en revision for 1987 af det 
forskningsprogram, der skal udføres af Det fælles Forskningscenter for 
EAEF og EØF (1984-87) 
(86/C 333/13) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 12. august 1986 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 og Furatom-traktatens artikel 170 at anmode om Det økonomiske 
og sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for energi, kernekraft og forskning, 
som den 7. november 1986 vedtog sin udtalelse på grundlag af beretning, udarbejdet af 
ordføreren Enrico Vercellino. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 241. plenarforsamling, den 27. november 
1986 enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Forord 
1.1. Efter en indgående forberedende drøftelse af 
diskussionsoplægget vedrørende de fremtidige aktivite­
ter i FFC (KOM(86) af 14. marts 1986), blev Udvalget 
anmodet om at udtale sig om et konkret forslag til 
Rådets afgørelse, KOM(86) af 30. juli 1986. Som optakt 
til udformningen af det nye flerårige FFC-program, som 
vil finde sted om et år, ændrer sidstnævnte dokument 
det igangværende flerårige program for FFC 1984-87, 
for så vidt angår året 1987. 
Det konstateres med tilfredshed, at Kommissionen i 
forbindelse med udarbejdelsen af det næste flerårige 
FFC-program vil tage hensyn til udtalelser om den 
generelle forskningssituation i EF-regie i 1987 fra såvel 
Europa-Parlamentet og Det økonomiske og sociale Ud­
valg som fra andre rådgivende organer. 
1.2. Man kan kun bifalde, at der med denne frem­
gangsmåde er grebet ind så rettidigt, at der straks 
kan foretages en revision af 1987-programmet og en 
tilpasning af FFC's aktiviteter, i hvert fald i et vist 
omfang, til: 1) retningslinjerne og målsætningerne for Det europæ­
iske Teknologifællesskab og Den europæiske fælles 
Akt, som ændrer traktaten på dette område, samt 
de erfaringer, man har fra nye former for forskning 
i EF, f.eks. forskning med omkostningsdeling, EU-
REKA-projektet og andre projekter, 
2) de første principielle overvejelser og korrektioner, 
prioriteringer og hasteforanstaltninger, som trænger 
sig på efter chokket og de rystende teknisk-vi-
denskabelige, miljømæssige og samfundspolitiske, 
grænseoverskridende konsekvenser, som atomulyk­
ken i Tjernobyl medførte. 
1.3. For at kunne udarbejde udtalelsen, hvori der 
fremsættes bemærkninger og forslag til det nye program 
1987, har Udvalget — efter en nøje gennemgang af 
situationen på FFC's forskellige anlæg og efter at have 
aflagt besøg på anlæggene i Ispra og Geel, hvor man 
diskuterede forskningsmæssige og organisatoriske pro­
blemer med ledere og medarbejdere — støttet sig til 
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/55 
stort set alle de oplysninger og dokumenter, der forelig­
ger. Det har fremført sine bemærkninger og forslag i 
lyset af den nye situation og har specielt interesseret 
sig for, hvilke konsekvenser og implikationer denne 
situation på længere sigt vil have dels for det næste 
flerårige FFC-program, som er under udarbejdelse, dels 
for FTU-rammeprogrammet 1987-91, som forslaget til 
programmet for 1987 — der betragtes som en »mellem­
fase« — til stadighed refererer til for så vidt angår 
retningslinjer, valg, målsætninger og grundlæggende 
prioriteringer. 
1.4. Udtalelsen skal betragtes som en første stillingta­
gen fra Udvalgets side og vil — når Kommissionens 
forslag til programmet for de følgende år foreligger — 
blive fulgt op af en supplerende udtalelse. 
1.5. Af disse og andre grunde vil man i udtalelsen 
og rapporten kun behandle de vigtigste sider af pro­
grammet samt visse organisatoriske spørgsmål i tilknyt­
ning til FFC. Problemer af mere specifik, teknisk-vi-
denskabelig art vil kun blive behandlet i rapporten. 
1.6. Endelig vil man i udtalelsen kun behandle visse 
af de problemstillinger, der knytter sig til Tjernobyl­
ulykken — nærmere bestemt problemer, der har rele­
vans for FFC's forskningsvirksomhed — eftersom Ud­
valget har nedsat et underudvalg, der i en mere generel 
sammenhæng er gået i gang med nærmere at undersøge, 
hvilken lære der kan drages af Tjernobyl-katastrofen, 
og hvilke foranstaltninger der bør iværksættes. Det 
drejer sig ikke kun om borgernes sikkerhed og om 
beskyttelse af miljøet og om selve den måde, hvorpå vi 
skal planlægge og forvalte kernekraften og hele energi­
politikken, men også om andre problemstillinger, som 
er afgørende for vort samfunds og hele menneskehedens 
eksistens nu og i fremtiden. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Selv om man bifalder Kommissionens holdning, 
som på givne betingelser gør det muligt at revidere og 
finansiere planlægningen af aktiviteterne for 1987 og 
bedre at forberede og tilpasse langtidsplanlægningen til 
de nye behov, skal Udvalget dog gøre opmærksom på: 
— at den trussel, der udgår fra de nylige begivenheds­
forløb, kræver klare retningslinjer og en resolut og 
relevant stillingtagen fra 1987, og ikke blot ind­
holdsmæssige lapperier eller formelle tilpasninger 
til budgetbehov, 
— at det haster med hurtigst muligt at udarbejde og 
færdiggøre hovedlinjerne og de overordnede mål­
sætninger i det næste flerårige FFC-program — og 
de nødvendige forudsætninger herfor er faktisk til 
stede. 
2.2. Udvalget agter straks fra starten at tilkendegive 
sit syn på tre grundlæggende, principielle spørgsmål, som er af betydning for de generelle og særlige be­
mærkninger, som følger: 
a) den metode, der skal anvendes til evaluering af 
FFC's aktiviteter og resultater med henblik på at 
befæste og videreudbygge den rolle, centret har i 
henhold til traktaterne, 
b) nødvendigheden af at undgå enhver undervurdering 
af den nukleare sikkerhed og af de foranstaltninger, 
som den nye situation kf æver, og som Udvalget slår 
til lyd for i sine udtalelser og forslag, 
c) en generel vurdering af indholdet og tendenserne i 
det reviderede FFC-program for 1987 eller, sagt med 
andre ord, af fordele og ulemper ved »mellemfasen«. 
2.2.1. FFC's rolle og fremtid 
For så vidt angår FFC's rolle, noterer Udvalget sig 
Kommissionens og andre europæiske institutioners 
samlede positive vurdering af FFC's arbejde og rolle og 
af de aktiviteter, der udfoldes på centrets forskningsan­
læg i Ispra, Karlsruhe, Geel og Petten. I dokumentet 
hedder det, at »... at FFC er blevet en neutral kompetent 
reference«, der »har ... fået tildelt en central rolle i 
Fællesskabets forskningsstrategi baseret på aktiviteter i 
forbindelse med spørgsmål, der henhører under myn­
dighedernes ansvar, og som går på tværs af EF-landenes 
grænser«. 
Udvalget er enigt i, at når man tager FFC's virksomhed 
op til fornyet overvejelse, skal det være »uden forudfat­
tede meninger«. Dette betyder, at sagen må gribes an 
efter to retningslinjer. Først og fremmest må der på 
de områder, hvor FFC's egentlige force ligger, ske en 
yderligere konsolidering efter kriterier, som opregnes 
nedenfor. Dernæst må de svage punkter i centrets virk­
somhed og de funktionelle mangler blotlægges uden 
omsvøb og afhjælpes snarest muligt. De sektorer, som 
er relevante i forbindelse med en vurdering af de projek­
ter, der sigter mod en forbedring af industriens konkur­
renceevne, bør også drages ind her. I den aktuelle situ­
ation bør mangler hverken forties eller bagatelliseres, 
ligesom de heller ikke bør tjene som begrundelse for 
besparelser, som lader sig gennemføre på andre områ­
der, og de kan slet ikke retfærdiggøre, at der sker en 
svækkelse af FFC gennem drastiske nedskæringer af 
den aktuelle fælles direkte EF-forskning. 
Videre må det sikres, at hver enkelt ECU, som gives 
ud, giver Kommissionen det størst mulige afkast, samt 
at udgifterne anvendes på en måde, der er i EF's interes­
se. I denne forbindelse ville det være en fordel, hvis 
Kommissionen havde et system, hvormed den bedre 
Nr. C 333/56 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
kunne evaluere effektiviteten af de aktioner, den beslut­
ter sig for at finansiere. 
Hvorom alting er kunne kriterierne for, om forsknings­
aktiviteter skal gennemføres af Kommissionen og FFC, 
f.eks. være: 
— at aktiviteterne ikke kan gennemføres bedre eller 
mere effektivt af de enkelte medlemsstater, 
— at medlemsstaterne ikke er i stand til at realisere en 
given målsætning, der tjener Fællesskabets tarv og 
interesser, 
— at Kommissionen skal udfylde rollen som uvildig 
instans, 
— at FFC kan udfylde en impulsgivende og koordine­
rende rolle, bl.a. på den samfinansierede forsknings 
område. 
2.2.2. Udvalget og den nukleare sikkerhed 
Det er vigtigt, at man undgår enhver form for undervur­
dering af FFC's virksomhed inden for nuklear sikker­
hed. I den nuværende situation bør indsatsen på dette 
område hurtigst muligt intensiveres i overensstemmelse 
med traktatens ånd og bogstav (specielt Euratom-trak-
tatens kapitel 3). 
Som det vil være Kommissionen og Rådet bekendt 
har Udvalget, i overensstemmelse med traktaten, ved 
adskillige lejligheder, bl.a. i 1977 og i 1979, efter ulykken 
i Harrisburg, advaret EF-instanserne og medlemsstater­
ne om ricisi ved kernekraft ved specielt at gøre opmærk­
som på kravet om sikkerhed på kernekraftværkerne og 
om beskyttelse af arbejdstagerne i den nukleare sektor 
og af befolkningerne. 
Den 29. maj 1975 anmodede Udvalget i en udtalelse om 
»Teknologiske problemer i forbindelse med nuklear 
sikkerhed« Kommissionen om »... at skabe forud­
sætninger for udstedelse af direktiver og forordninger, 
der giver mulighed for at fastsætte minimumsnormer 
for alle kernekraftanlæg, der installeres i Fællesskabet«. 
To år senere — i april 1977 — understregede Udvalget 
i en særlig studie om nuklear sikkerhed, at de tekniske 
og økonomiske vajg på det nukleare område »...i første 
række må foretages under hensyntagen til sikkerheds­
kriterierne. Hensynet til arbejdstagernes og befolkning­
ens sikkerhed gør det nødvendigt også at tage hensyn 
til miljøpåvirkning og gener på lang sigt«. 
Udvalget foreslog på den baggrund, at der blev udarbej­
det en egentlig sikkerhedskodeks indeholdende mini-
mumssikkerhedskrav »både med hensyn til strålingsbe­
skyttelse af arbejdstagere og befolkningen og med hen­
syn til kernekraftanlæggene som sådan«. 2.2.3. Positive og negative sider ved FFC-pro-
grammet for 1987 
Det reviderede FFC-program for 1987, som i en mellem­
fase bygger bro mellem to flerårige programmer, skal 
ses som et første bidrag til en tilpasning af FFC's 
virksomhed til den nye situation. Da programmet er et 
kompromis mellem forskellige krav, kan det imidlertid 
kun være ufuldstændigt. Udover ændringer, som ikke 
må undervurderes, betyder det en omprioritering af 
centrets virksomhed med mere vægt på nuklear sikker­
hed og strålingskontrol og en tilpasning af strukturerne 
til nye behov. Programmet præges imidlertid også af 
svage punkter og mangler, som bør afhjælpes snarest 
muligt — gerne i selve programmet for 1987, men i 
hvert fald for de følgende år. 
Af svagheder skal nævnes følgende: nedprioritering af 
aktiviteterne inden for ikke-nuklear energi, manglende 
bevillinger til investeringer i større forskningsanlæg, 
manglende klarhed med hensyn til industristøtteaktivi­
teterne på området materialer og strukturer, restriktiv 
rekrutteringspolitik og ansættelsesstop dikteret af spa­
rehensyn, utilstrækkelig præcisering af omstrukturerin­
gernes art og omfang, o.a. Med andre ord kart det 
reviderede 1987-program nok betragtes som en på nu­
værende tidspunkt gennemførlig og nyttig brobygning 
mellem de to flerårige programmer, men det er stadig 
alt for begrænset og spinkelt til at bane vejen for 
en storstilet og længe ønsket fornyet styrkelse af den 
forskning, FFC udfører for Fællesskabets regning. 
Udvalget kan på ganske mange punkter i al væsentlig­
hed tilslutte sig tendens og indhold i det reviderede 
1987-program, som i den foreliggende form fremtræder 
langt mere konsekvent, konkret og behovstilpasset end 
det forudgående diskussionsoplæg om FFC og det nye 
forslag om et rammeprogram for Fællesskabets FTU 
1987-91. 
3. FFC-aktiviteter og initiativer efter Tjernobyl 
Kommissionen tager i sine forslag hensyn til, at dens 
instrumenter på F&cU-området ikke udelukkende, eller 
ikke i overvejende grad, skal være rettet mod markeds-
stadiet, men at de i voksende omfang skal tjene som et 
incitament for cementering og styrkelse af det teknolo­
giske fremskridt med civile formål. 
Til trods for dette udgangspunkt finder Udvalget anled­
ning til at bemærke, at forslagene som formuleret i 
dokumentet forekommer alt for vage, ligesom de ikke 
tager højde for de bekymringer, der kommer til udtryk 
fra Kommissionens side, eller imødekommer aktuelle 
behov. Der satses for lidt på direkte forskning, som for 
EF's regning drives med fælles midler på FFC. 
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/57 
3.1. Sikkerhed, miljø, normer og standarder 
3.1.1. I Kommissionens dokument om den fremtidige 
udvikling i FFC gik tendensen i retning af at overføre 
den stimuleringsplan for industrien, som danner grund­
stammen i EF's aktion i rammeprogrammet, til FFC. I 
den foreslåede revision for 1987 er denne tendens søgt 
befæstet gennem nogle justeringer af de igangværende 
programmer (solenergi, industrielle risici) og planlæg­
ning af aktiviteter inden for avancerede materialer og 
strukturers pålidelighed. 
3.1.2. Det må her undgås, at der trækkes en skarp 
skillelinje mellem disse nye opgaver og de opgaver, de 
offentlige myndigheder uafhængigt af FFC varetager på 
sikkerheds- og miljøområdet — som om der var en 
modstrid imellem disse. Noget sådant ville ikke være 
acceptabelt, især ikke efter Tjernobyl-ulykken: opgave­
områder, som skal have høj prioritet, eller hvor indsat­
sen skal intensiveres, må defineres nøje og forsynes med 
de nødvendige bevillinger. 
3.1.3. Kommissionen sondrer rimeligt mellem de 
aspekter af FFC's forskning, som er standardforbere­
dende, og dem, der tager sigte på gennemførelsen af et 
udvidet europæisk marked, men det burde imidlertid 
også understreges som noget fundamentalt, at FFC er 
et egnet værktøj til forskning, som kan befordre den 
efterfølgende industrielle udvikling, men som fortsat 
er begrænset til den prækompetitive fase. En sådan 
anvendelse af FFC er så meget desto mere indikeret, 
som Fællesskabets politik til stimulering af erhvervslivet 
tager sigte på at realisere den traktatfæstede målsætning 
om at udjævne ulighederne mellem økonomierne og jo 
ikke sigter mod at skærpe forskellene mellem landene i 
Europa og mellem stærke og svage industrier. 
FFC bliver imidlertid nødt til fortsat at interessere sig 
for den post-kompetitive fase i den industrielle udvik­
ling, som tager sigte på at afbøde virkningerne af tekno­
logiens miljøbelastninger og at værne om livskvaliteten. 
3.2. Nuklear sikkerhed 
3.2.1. Den alvorlige atomulykke i Tjernobyl den 
26. april 1986, har skabt en »nødsituation«, hvad det 
sikkerhedsmæssige angår. På den 237. plenarforsamling 
den 21. maj 1986 erklærede Udvalgets formand: »Be­
folkningens sikkerhed må både i tanke og handling 
være de politiske ansvarliges primære mål«. Han tilføje­
de: »Alt må sættes i værk for at undgå, at en lignende 
katastrofe sker inden for Det europæiske Fællesskab, 
og der må træffes foranstaltninger, så man kan handle 
rettidigt og koordineret i tilfælde af, at en ulykke an­
detsteds rammer EF«. Mens det i teknisk-videnskabelige og politiske kredse i 
Europa og i hele verden diskuteres og studeres, hvilke 
konsekvenser Tjernobyl-katastrofen vil få, og hvad vi 
kan lære heraf, består nogle af de temaer og arbejdsop­
gaver, som opstår, og som forskningen og Det fælles 
Forskningscenter er fælles om, i: 
— at udforme og iværksætte foranstaltninger på inter­
nationalt og på EF-plan til oplysning, kontrol og 
indgreb for at forebygge atomulykker eller bekæm­
pe dem på den mest effektive og pålidelige måde, 
— at fortsætte og intensivere forskningen i nuklear og 
teknologisk sikkerhed og generelt at udforme fælles 
normer for sikkerheden i kernekraftanlæg, 
— at indføre fælles normer for højst tilladte dosis af 
radioaktiv bestråling, som befolkningen må udsæt­
tes for. 
I denne sammenhæng er studiet og de sammenlignende 
analyser af erfaringerne af særlig betydning. Det gælder 
især: 
a) initiativer og sikkerhedsforanstaltninger i de eksiste­
rende kernekraftværker, 
b) eventuel midlertidig eller definitiv nedlukning af 
ældre eller mindre sikre kraftværker, 
c) eventuel udsættelse af opførelsen af nye kraftvær­
ker, hvor sikkerhedsniveauet ikke skønnes højt nok, 
eller hvor der er rimelige muligheder for anvendelse 
af andre energikilder, 
d) justering af de energipolitiske valg. 
Inden for forskningen bør der i dag tages højde for, at 
man fra en situation, hvor to lejre står stejlt og ubøjeligt 
over for hinanden — for og imod fredelig anvendelse 
af kernekraft — er på vej mod en situation, hvor 
synspunkterne er ved at blive mere nuancerede og mere 
realistiske, idet de — under hensyntagen til de forskelli­
ge behov og muligheder — udkrystalliserer sig i kravet 
om følgende indgreb og valg: forøgelse af sikkerheden 
på de nukleare anlæg for menneske og miljø, øgede 
bestræbelser for at gennemføre energibesparelser og for 
i større omfang at anvende alternative energikilder, en 
mere kontrolleret og begrænset anvendelse af kerne­
kraft, herunder formulering af forslag til en gradvis 
afvikling af kernekraften samt en nedbringelse af risici­
ene ved og en reduktion af produktionen af kernekraft 
til militære anvendelsesformål. 
3.2.2. Det bliver også nødvendigt, som det blev 
understreget på de industrialiserede landes møde i 
Tokyo, snarest muligt at udarbejde en eller flere inter­
nationale konventioner, som pålægger deltagerlandene 
at udveksle oplysninger om og samordne deres foran-
Nr. C 333/5S De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
stakninger i tilfælde af fare eller ulykke. Dette bør ske 
i forbindelse med et tættere samarbejde inden for Det 
internationale Atomenergiagentur. 
3.2.3. I EF henlægger Euratom-traktaten ikke nogen 
beføjelser til Fællesskabet med hensyn til sikkerhedsbe­
stemmelser for kernekraftværker, og erfaringerne har 
vist, at medlemsstaterne agter at bevare fuld national 
selvbestemmelse i disse spørgsmål. 
I betragtning af de enorme bestræbelser, medlemsstater­
ne må udfolde på den nukleare sikkerheds område, og 
som følge af, at ulykker på dette område har grænse-x 
overskridende konsekvenser, er det imidlertid fastsat i 
traktaten, at der skal ske en fuldstændig udveksling af 
oplysninger om og en harmonisering af normerne for 
tilladte strålingsniveauer samt med hensyn til sikker­
hedssystemer. For at leve op til denne målsætning har 
Kommissionen udstyret FFC med et betydeligt mål af 
know-how og instrumenter. 
3.2.4. Efter Tjernobyl har Kommissionen, ved at ud­
nytte og omorganisere den know-how, FFC i forvejen 
råder over, alle forudsætninger for snarest at fremme 
harmoniserede undersøgelser af sikkerhedsproblemer 
på kernekraftværker (projektering, konstruktion, drift 
og vedligeholdelse) samt af problemerne omkring fore­
byggelse, forudsigelse og afbødelse af virkningerne af 
kernekraftulykker. 
3.2.5. De ulykker, der hidtil er indtruffet, bekræfter, 
at der er mangler ved risikoanalyserne, både hvad angår 
de meget komplicerede ulykkesforløb, og hvad angår 
betydningen af den menneskelige faktor samt de græn­
seoverskridende konsekvenser. 
Hvis Kommissionen påtager sig at forbedre risikoanaly­
semetoderne, vil det betyde, at medlemsstaterne hurti­
gere vil kunne acceptere og efterleve mere effektive 
normer. 
3.2.6. Det er nødvendigt at intensivere bestræbelser­
ne omkring indsamling af data om konsekvenserne for 
ulykker, forudsigelse af strålingskonsekvenserne for den 
menneskelige organisme og en mere tilbundsgående 
analyse af radionukliders udbredelse og koncentration 
i miljøet efter en ulykke. imidlertid gerne vide noget mere om enkelthederne i 
denne aktion og om, hvorledes den tænkes koordineret 
med de øvrige internationale initiativer i såvel 1987 som 
i de følgende år. 
Endvidere virker det forvirrende, at fissionsprogrammet 
omprioriteres på en sådan måde, at der sker en større 
udvidelse på området indsamling og forvaltning af data 
end inden for det rent teknisk-videnskabelige område. 
Med hensyn til omlægningen af programmet vedrøren­
de sikkerheden i hurtigreaktorer skal Udvalget påpege, 
at Kommissionens overordnede politik for udviklingen 
af denne form for reaktorer må afklares, inden der 
påbegyndes nogen aktioner inden for dette forsknings­
område. 
3.3. Vedvarende energikilder og energibesparelser 
Spørgsmålet omkring energibesparelser og vedvarende 
energikilder bør indgå som et led i styringen af energi­
efterspørgslen på mellemlang sigt. Samtlige nuværende 
energikilder frembyder problemer med hensyn til accept 
i befolkningen på grund af miljøforureningsproblemer 
på kort og lang sigt og på grund af drifts- og forsynings-
sikkerhedsproblemer. 
Kommissionen har for nylig opstillet det strategiske og 
samtidig realistiske mål, at energiforbruget i EF-landene 
fra nu og frem til århundredskiftet skal nedbringes 
med 25% gennem udvikling af mere energieffektive 
teknikker. 
Efter Tjernobyl-katastrofen er der al mulig grund til en 
»større videnskabelig mobilisering« med henblik på en 
intensivering af forskningen ikke blot i sikkerheds- og 
miljøbeskyttelsesteknologi, men også i energibesparel­
ser og vedvarende energikilder. I den nuværende situ­
ation kan man ikke gå med til, at en del af aktiviteterne 
i forbindelse med alternativ energi og energibesparelse 
opgives. Tværtimod må der ske en øget indsats, der 
forankres i den industrielle fase. 
3.2.7. Endelig ville det være ønskeligt, om Kommis­
sionen foreslog oprettelsen af en Afdeling for dokumen­
tation og undersøgelse af spørgsmål vedrørende beskyt­
telse af befolkningens sundhed mod stråling under FFC 
som fastsat i traktaten (kapitel III, Sundhedsbeskyttelse, 
artikel 39). Denne afdelings opgaveområder er fyldest­
gørende fastlagt i traktaten (artiklerne 30 til 38), og den 
nødvendige sagkundskab er allerede i vidt omfang til 
stede på FFC. 3.4. Kernefusionsteknologi og -sikkerhed 
Fællesskabet har engageret sig i et omfattende forsk­
nings- og udviklingsprogram, som gennemføres på for­
skellige laboratorier i medlemsstaterne.- Den overordne­
de koordinering og fremme varetages af Kommissionen. 
3.2.8. Udvalget påskønner de retningslinjer, der er 
udstukket i revisionen for 1987 (KOM(86) 416 endelig 
udg.) af det nye program vedrørende evaluering og 
overvågning af stråling (REM-forsøgsaktion). Man ville Inden for kernefusion og plasmafysik har EF fremmet 
gennemførelsen af en lang række forsøg i de forskellige 
lande. Det vigtigste forsøgsprojekt er JET, som gennem­
føres i Culham (UK) med europæisk personale. 
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/59 
FFC yder et betragteligt bidrag på teknologiområdet, 
som det har beskæftiget sig med gennem mere end ti 
år, på specielt følgende tre delområder: 
— samarbejde med NET-gruppen i Garching i forbin­
delse med projekteringen af NET-anlægget, 
— eksperimentel forskning i nye materialer, 
— forskning i sikkerhed og fusion. 
Især skal fremhæves Rådets afgørelse (af juli 1985) om 
oprettelse af et tritiumlaboratorium i Ispra til forskning 
i sikkerhed og i tritiumisotopens miljøpåvirkning. Ifølge 
programmet skulle dette laboratorium stå driftsklart 
fra 1990. 
Udviklingen af kernefusion kræver en række forsøg af 
nuklear art, dels for at blotlægge det plasmafysiske 
område, dels for at studere bestrålede materialers reak­
tion. FFC udgør med sin indvundne viden og struktur 
EF-kerneforsøgsanlæg, der er egnede til at huse sådanne 
eksperimenter. Dette gælder specielt apparater som 
IGNITOR og »den intensive neutronkilde«. Det ville 
endvidere være af værdi — som foreslået af mange 
eksperter — at foretage en vurdering af, om man ved 
at koncentrere indsatsen på dette område kunne spare 
megen af den tid, der kræves til udvikling af disse 
energikilder. 
4. Konklusioner 
4.1. Prioritering af programmerne 
Udvalget finder det yderst berettiget at anvende EF-
midler til følgende formål: 
— sundhedsbeskyttelse og sikkerhed, 
— miljøbeskyttelse og forbedring af livskvaliteten, 
— traktatfæstede aktiviteter, 
— oprettelse og opretholdelse af et internt enhedsmar­
ked (specielt FU&D med henblik på udarbejdelse 
af normer), 
— forbedring af erhvervslivets konkurrenceevne, her­
under også, i visse tilfælde, af erhvervslivets energi­
forsyningskilder og energianvendelse. 
På denne baggrund mener Udvalget, at Fællesskabet i 
dag har behov for et stærkt, aktivt FFC, der kan tjene 
som eksempel på internationalt plan. Centret bør derfor 
snarest muligt styrkes og omorganiseres, så at det kan 
tjene som et forskningsværktøj i Fællesskabets og med­
lemsstaternes tjeneste. 
Med de allerede opnåede resultater samt personalets 
høje kvalifikationer og know-how i ryggen kan FFC, 
med sit ry i Europa og i hele verden, i endnu højere grad bidrage til opfyldelsen af Fællesskabets mål­
sætninger fra 1987 og frem. Efter besøg på stedet kunne 
studiegruppens medlemmer fastslå, at centret havde 
følgende problemer at kæmpe med: EF's beslutningstag­
ning lider under usikkerhed og forsinkelser; centret er 
ikke tilstrækkeligt uafhængigt og har for få beføjelser; 
ændringer i opgaveprioriteringen er ofte inkonsekvente; 
der føres en overdrevent bureaukratisk kontrol med 
centrets videnskabelige og administrative forvaltning; 
personaleressourcerne forvaltes på en usmidig måde og 
udnyttes ikke tilstrækkeligt hensigtsmæssigt, endelig er 
bevillingerne utilstrækkelige. 
Udvalget finder, at Kommissionens forslag kun delvis 
opfylder kravet om en hensigtsmæssig anvendelse af 
FFC som fælles værktøj på den direkte forsknings områ­
de. Specielt kan det dog tilslutte sig revisionen af opga­
verne inden for kernefissionssikkerhed samt op-
startningen af et nyt program vedrørende evaluering og 
overvågning af stråling (jf. ovenfor i punkt 3.). 
Derimod finder Udvalget det forkert, når der skæres 
ned på aktiviteterne inden for ikke-nuklear energi, og 
når der gives afkald på enhver form for planlægning af 
successive investeringer i større teknisk-videnskabelige 
anlæg til studiet af kernefusion (jf. ovenfor). 
Dette kan ikke begrundes med, at 1987 er et overgangs­
år; tværtimod er et sådant overgangsår velegnet til at 
give et fingerpeg om nye muligheder. 
Endelig forekommer industrifremmeaktiviteten, som 
overvejende er knyttet til programmet vedrørende mate­
rialer og strukturer, ikke særlig klart formuleret. 
4.2. Den direkte forskningsrolle 
Tendensen til en kvantitativ begrænsning af FFC's akti­
viteter bør tages op til revision, da den er i modstrid 
med tildelingen af ekstra opgaver og opretholdelsen 
eller intensiveringen af traditionelle arbejdsområder. 
På denne baggrund bør tendensen til en kraftig nedprio­
ritering af de direkte forskningsaktioner i forhold til de 
øvrige EF-aktioner bremses. Ifølge de retningslinjer, der 
er udstukket i Kommissionens dokument, skulle den 
direkte forskning reduceres fra 30 % af totalen til 15 % 
fra og med 1987. 
Tendensen til nedskæringer på FFC genfindes i den del, 
der omhandler personaleforvaltning. Kommissionen be­
buder således, at den vil forbeholde en vis andel af 
stillingerne til personale, som efter ophold på centret 
sendes tilbage med »returbillet«. Det er ligeledes dens 
intention at sænke rekrutteringstempoet for at tilveje­
bringe den personalestruktur, som Ministerrådet har 
Nr. C 333/60 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
fastsat for FFC (men som aldrig er blevet realiseret); 
hensigten er at gennemføre besparelser på 3 mio ECU 
over to år. 
Disse planer er ikke opgivet i det reviderede program 
for 1987. I den aktuelle situation og nu, hvor EF har 
forpligtet sig til for alvor at sætte skub i forskningen 
i Europa, finder Udvalget det uacceptabelt, at der i 
besparelsesøjemed iværksættes et ansættelsesstop. 
Derimod bør der sættes ind for at opnå større personale­
mobilitet og bedre forbindelser til de enkelte landes 
institutioner eller virksomheder, under hensyntagen til 
personalets ønsker. Nu hvor EF er udvidet med to 
medlemslande, må de nye medlemsstater inddrages i 
FFC's arbejde, og disse bør komme i første række, 
dersom det viser sig nødvendigt at etablere et nyt forsk­
ningsanlæg. 
Helt generelt så Udvalget gerne, at Kommissionen på 
forskningsområdet etablerede en samarbejdspolitik 
med andre geografiske områder, og gerne med FFC som 
forbindelsesled. 
4.3. Koordinering af FFC's aktiviteter 
En af hovedmålsætningerne i denne fase er at sikre 
bedre samordning mellem FFC's virksomhed og forsk­
ningsbestræbelserne i medlemsstaterne og inden for er­
hvervslivet. 
Dette er imidlertid ikke gennemførligt, med mindre 
samarbejdsvilkårene og -procedurerne klart fastlægges. 
En nedskæring af det personale, der beskæftiger sig 
med EF-forskning, kan ikke være den rigtige fremgangs­
måde. Desuden må forskerne garanteres de fornødne 
rettigheder og en overnational status — forstået som 
specifikke kvalifikationer og anerkendelse, arbejdsbe­
tingelser, der lader deres kreative evner komme til fuld 
udfoldelse, samt faglig og geografisk mobilitet med de 
dertil knyttede rettigheder og pligter, herunder mu­
ligheden for at kunne komme tilbage til den tidligere 
arbejdsplads. 
I modsat fald vil der blot ske en undergravelse af de 
fælles bestræbelser og en svækkelse af de overnationale 
teknisk-videnskabelige samordnings- og samarbejdsbe-
stræbelsers omfang, kvalitet og effektivitet. 
En effektiv styrkelse og passende omstrukturering af 
FFC vil kunne sikres gennem 1) mere rational anvendel­
se af de allerede disponible personaleressourcer, 
2) afhjælpning af funktionsmæssige fejl og mangler, 
3) personaleudvidelser på områder, hvor der er behov 
for det, samt 4) ved at garantere forskerstaben de for­
nødne rettigheder. 
Øget mobilitet for forskningspersonalet er en af forud­
sætningerne for at kunne øge FFC's effektivitet. Man 
bør imidlertid hverken overse eller undervurdere det 
faktum, at den mangelfulde sociale sikring, som skyldes, 
at der ikke eksisterer noget egentligt marked, er en af hovedårsagerne til den manglende fleksibilitet. Det 
bebudede projekt vedrørende forskernes Europa bør 
i denne forbindelse bruges som referenceramme for 
forskningspersonalets mobilitet og for en forbedring af 
forskningens vilkår. 
4.4. FFC's struktur 
Selv om den måde, hvorpå Kommissionen organiserer 
sine egne organer, må være et internt anliggende, fore­
slår Udvalget, at der foretages en revision af strukturer­
ne, der kan øge forskernes motivation og stimulere 
deres ansvarsfølelse og engagement i forbindelse med 
udførelsen af videnskabeligt arbejde. Dette kan ske 
gennem oprettelse af passende fleksible arbejdsenheder. 
På denne baggrund foreslår Udvalget Kommissionen og 
Rådet, at der opbygges en mere decentral og mere 
strømlinet struktur, som i hovedtrækkene kunne tage 
sig således ud: 
— Det fælles Forskningscenter + ledelse, 
— forskningsinstitutter med klart afgrænsede opgaver 
inden for de vigtigste områder, uden at der graves 
grøfter, men tværtimod således, at tværfagligt 
samarbejde fremmes, 
— fælles anlæg, så vidt muligt fordelt på de forskellige 
medlemsstater, idet specielt de nye medlemsstater 
må tilgodeses i denne sammenhæng, 
— fleksible arbejdsenheder for de vigtigste forsknings­
emner, herunder funktionel forskning med henblik 
på gennemførelsen af større projekter, 
— specialiserede tjenestegrene, der skal pleje kontakter 
og udbygge det uddannelsesmæssige område, ud­
veksle data og erfaringer med forskningscentre i 
medlemsstaterne, med arbejdsmarkedsorganisatio­
nerne i medlemsstaterne og på EF-plan, offent­
ligheden og andre organer og instanser, som er 
talerør herfor, idet der etableres en databank, som 
er åben for alle. Sådanne aktiviteter ville gøre FFC 
til et effektivt center. 
Hvis disse mål skal realiseres vil det være hensigtsmæs­
sigt at opbygge FFC i funktionelle enheder, hvis opgave­
område og målsætninger er nøje afgrænset og præget 
af finansiel gennemsigtighed. 
I spidsen for hver enhed bør der være en kompetent og 
ansvarsbevidst leder, og hver enhed skal beskæftige 
sig med et nærmere fastlagt område inden for EF-
finansieret FU&D: sundhed og sikkerhed, miljøbeskyt­
telse, traktaten, fremme af det indre marked og, eventu­
elt, fremme af industriens konkurrenceevne. 
I Kommissionens dokument vedrørende programmet 
for 1987 bekræftes det ganske vist, at der skal ske en 
omlægning af FFC's og specielt Ispra-anlæggets struk-
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/61 
tur, men dokumentet indeholder ikke tilstrækkelige op­
lysninger til, at det er muligt at vurdere, om omlægning­
en sker i den ønskede retning. Forslaget om en bedre 
balance mellem projektforvaltningen og forvaltningen 
af de videnskabelige afdelinger samt et tættere samar­
bejde mellem de enkelte anlæg er dog positivt. 
4.5. Specifikke forslag 
Udvalget ønsker til slut at fremkomme med visse forslag 
og henstillinger for at sikre, at FFC's og Kommissionens 
bestræbelser bliver mere effektive og rationelle og times 
bedre. Disse kan sammenfattes således: 
Ændring af strukturerne 
Der bør snarest træffes de nødvendige beslutninger 
på det institutionelle og funktionsmæssige plan med 
henblik på en effektiv fornyelse af FFC's struktur. Det 
bør ikke længere være et center med to vanskeligt 
forenelige opgaveområder — det nukleare og det ikke-
nukleare område — men derimod et enestående, uaf­
hængigt EF-center, hvori også indgår en række komple­
mentære sektorer, hvis art og omfang kan variere fra 
tilfælde til tilfælde og vil være tilpasset øjeblikkets krav. 
Tilsyn 
Man bør være opmærksom på, at den måde, hvorpå 
Kommissionen i øjeblikket fører tilsyn, ofte giver anled­
ning til ressourcespild og frustration hos personalet. 
Det ville være hensigtsmæssigt at delegere ansvaret ud 
til cheferne for de enkelte forskningsenheder, således at 
der finder successiv kontrol sted. 
Forskningsudgifter og budget 
Der bør findes et acceptabelt og holdbart alternativ til 
de planlagte besparelser, som er til skade for rekrutte­
ringen. Det ville være hensigtsmæssigt, om man, i for­
bindelse med forelæggelsen af de nye, bl.a. strukturelle 
retningslinjer for Rådet, foretog en opdeling af FFC's 
budget. Som det gælder på andre områder af EF's 
virksomhed, kunne udgifterne til personaleadministra­
tion udskilles fra de specifikke forskningsbevillinger og 
i stedet opføres på Kommissionens almindelige drifts­
budget, således at de under ingen omstændigheder bli­
ver betragtet som direkte forskningsudgifter. Endvidere 
Bruxelles, den 27. november 1986. må ansættelsen af detacheret personale fra nationale 
organer begunstiges, så at samarbejdet med disse kan 
fremmes. 
Udnyttelse af forskningsresultaterne 
Der bør ske en bedre udnyttelse og udbredelse af resul­
taterne af forskningsarbejdet og af aktiviteter i tilslut­
ning hertil, såsom bistand til forskellige EF-generaldi-
rektorater og til forskningscentre i medlemsstaterne, 
samarbejde med og støtte til forskellige lande og er­
hverv. Dette stiller bl.a. krav om bedre planlægning på 
public relations-området, som i øjeblikket lægger for 
meget beslag på det ledende personales tid. Dette forud­
sætter atter en bedre tilpasning af de relevante struk­
turer. 
Personale og sociale problemer 
Der bør etableres løbende, effektiv kontakt mellem FFC 
og Det økonomiske og sociale Udvalg, dettes sektioner, 
arbejdsmarkedets parter og de øvrige interesseorganisa­
tioner i EF. Herved vil man sammen kunne udveksle 
synspunkter om, på den ene side, programmer og højak­
tuelle problemstillinger, og på den anden, de sociale 
problemer i forbindelse med centrets struktur. 
Forslaget til afgørelse 
Udvalget bemærker, at forslaget til Rådets afgørelse om 
programmet for 1987 frem for alt indeholder samme 
generelle og administrative begrundelser som for de 
foregående programmer, og at forslaget ikke i tilstræk­
keligt omfang afspejler den seneste prioritering i EF og 
de presserende krav, som stilles af nye udviklinger som 
f.eks. de nye retningslinjer og målsætninger for Det 
europæiske Teknologifællesskab, EUREKA, samfinan­
sieret forskning, det nødvendige i at anvende Euratom-
traktatens artikel 3 og at øge den nukleare sikkerhed, 
bestemmelserne i Den europæiske fælles Akt om forsk­
ning, konsekvenserne og den lære, der må drages af 
Tjernobyl-katastrofen og andre kernekraftulykker, etc. 
Udvalget vil ikke gå de andre kompetente organer i 
bedene i beslutningstagningen og er sig bevidst, at det 
er vanskeligt at citere fra Den fælles Akt, så længe 
denne ikke er ratificeret af samtlige medlemsstater. 
Derfor nøjes det med at gøre opmærksom på problemet 
i overbevisningen om, at Kommissionen vil vide at føre 
afgørelsesforslaget up-to-date og underbygge det bedre. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg