••WØHJM 
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 15.07.1997 
KOM(97)2009 endelig udg. 
Kommissionens udtalelse 
om Tjekkiets ansøgning 
om medlemskab af Den Europæiske Union 

Indhold 
Side 
A. INDLEDNING 
a) Forord 
Ansøgning om medlemskab 
Baggrund for udtalelsen 
Udtalelsens indhold 
b) Forbindelser mellem Den Europæiske Union og Tjekkiet 
Historisk og geopolitisk baggrund 
Tjekkiets holdning til Den Europæiske Union 
Aftalemæssige forbindelser 
Før-tiltrædelsesstrategi 
Handelsmæssige forbindelser 
Generel evaluering 
B. KRITERIER FOR MEDLEMSKAB 
1. Politiske kriterier 
1.1 Demokrati og retsstatsforhold 
Parlamentets og den lovgivende magts organisation 
Parlamentets funktion 
Den udøvende magts organisation 
Den udøvende magts funktion 
Den dømmende magts organisation 
Den dømmende magts funktion 
1.2 Menneskerettigheder og beskyttelse af mindretal 
Borgerlige og politiske rettigheder 
Økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder 
Mindretals rettigheder og beskyttelse af mindretal 
1.3 Generel evaluering 
2. Økonomiske kriterier 
2.1 Den økonomiske situation 
Baggrund 
Liberalisering 
Stabilisering af økonomien 
Strukturændringer 
Den finansielle sektor 
Den Økonomiske og sociale udvikling 
2.2 Økonomien set i lyset af medlemskab 
Indledning 
En fungerende markedsøkonomi 
Evnen til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne 
Udsigter og prioriteter 
2.3 Generel evaluering 
3. Evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab 
3.1 Det indre marked uden grænser 
De fire friheder 
De generelle rammer 
Fri bevægelighed for varer 
Fri bevægelighed for kapital 
Fri bevægelighed for tjenesteydelser 
Fri bevægelighed for personer 
Generel evaluering 
Konkurrence 
3.2 Innovation 
Informationssamfundet 
Uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender 
Forskning og teknologisk udvikling 
Telekommunikation 
Den audiovisuelle sektor 
3.3 Økonomiske og fiskale anliggender 
Økonomisk og monetær union 
Beskatning 
Statistik 
3.4 Sektorpolitik 
Industri 
Landbrug 
Fiskeri 
Energi 
Transport 
Små og mellemstore virksomheder 
3.5 Økonomisk og social samhørighed 
Beskæftigelse og sociale anliggender 
Regionalpolitik og samhørighed 
3.6 Livskvalitet og miljø 
Miljø 
Forbrugerbeskyttelse 
3.7 Retlige og indre anliggender 
3.8 Eksterne politikker 
Handel og internationale økonomiske forbindelser 
Udvikling 
Told 
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik 
3.9 Finansielle spørgsmål 
Finanskontrol 
Konsekvenser for budgettet 
4. Administrativ evne til at anvende Fællesskabets regelværk 
4.1 Administrative strukturer 
4.2 Administrationens og retsvæsenets kapacitet 
4.3 Generel evaluering 
C. SAMMENFATNING OG KONKLUSION 
Bilag 
Parlamentssammensætning 
Det indre marked: hvidbogsforanstaltninger 
Statistiske data 



A. Indledning 
a) Forord 
Ansøgning om medlemskab 
Tjekkiet indgav sin ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union den 17. januar 
1996, og Ministerrådet besluttede den 29. januar 1996 at indlede proceduren i traktatens 
artikel O, som fastsætter, at Kommissionen skal høres. 
Det er på denne baggrund, at Kommissionen forelægger denne udtalelse som svar på en 
anmodning fra Det Europæiske Råd i Madrid i december 1995 om, at udtalelsen blev forelagt 
så snart som muligt efter afslutningen af regeringskonferencen, som blev indledt i marts 1996 
og afsluttet i juni 1997. 
Baggrund for udtalelsen 
Tjekkiets ansøgning om medlemskab er til behandling samtidig med ansøgningerne fra ni 
andre associerede lande. Tjekkiets ansøgning skal ses som led i en historisk proces, hvor de 
central- og østeuropæiske lande har overvundet den deling af kontinentet, som har varet i 40 
år, og søger optagelse i det område af fred, stabilitet og velfærd, som Unionen har skabt. 
Det Europæiske Råd konkluderede på sit møde i København i juni 1993 følgende: 
"De associerede lande i Central- og Østeuropa, som måtte ønske det, kan blive medlemmer af 
Den Europæiske Union. Tiltrædelse vil finde sted, så snart et associeret land er i stand til at 
påtage sig forpligtelserne ved et medlemskab og opfylder de givne økonomiske og politiske 
betingelser. Medlemskab kræver: 
at ansøgerlandet har opnået institutionel stabilitet, som garanterer demokrati, 
retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal 
en fungerende markedsøkonomi samt evne til at klare konkurrencepresset og 
markedskræfterne i Unionen 
at ansøgeren er i stand til at påtage sig forpligtelserne ved et medlemskab, herunder er 
i stand til at tilslutte sig målet om en politisk, økonomisk og monetær union. 
Unionens evne til at optage nye medlemmer uden derved at sætte tempoet i den europæiske 
integration over styr er ligeledes af stor betydning og bør indgå i overvejelserne i såvel 
Unionens som ansøgerlandenes almindelige interesse." 
I denne erklæring angives de politiske og økonomiske kriterier for undersøgelse af 
tiltrædelsesansøgningerne fra de associerede lande i Central- og Østeuropa. 
Det Europæiske Råd i Madrid i december 1995 henviste til behovet for som led i præ­
tiltrædelsesstrategien "at skabe grundlag for en gradvis og harmonisk integration af 
ansøgerlandene, særlig gennem: 
udvikling af markedsøkonomien 
tilpasning af deres administrative strukturer 
skabelse af et stabilt økonomisk og monetært klima". 
I sin udtalelse analyserer Kommissionen Tjekkiets ansøgning efter egen fortjeneste men på 
basis af samme kriterier som de andre ansøgninger, som den samtidig skal afgive udtalelse 
om. Med denne fremgangsmåde respekteres det ønske, som Det Europæiske Råd fremkom 
med i Madrid, om at sikre, at ansøgerlandene behandles på lige fod. 
Foruden de enkelte udtalelser forelægger Kommissionen særskilt Rådet som led i sin 
meddelelse "Agenda 2000" en generel vurdering af tiltrædelsesansøgningerne samt 
henstillinger vedrørende en strategi for en heldig udvidelse af Unionen. Den forelægger 
samtidig en konsekvensanalyse af udvidelsen for Unionens politikker. 
Udtalelsens indhold 
I udtalelsens opbygning tages der hensyn til konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i 
København. Der gives: 
en redegørelse for de hidtidige forbindelser mellem Tjekkiet og Unionen, særlig inden 
for rammerne af associeringsaftalen 
en analyse af situationen med hensyn til de af Det Europæiske Råd nævnte politiske 
betingelser (demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder, beskyttelse af 
mindretal) 
en vurdering af Tjekkiets situation og udsigter med hensyn til de af Det Europæiske 
Råd nævnte økonomiske betingelser (markedsøkonomi, evne til at klare 
konkurrencepresset) 
en behandling af spørgsmålet om Tjekkiets evne til at påtage sig forpligtelserne ved et 
medlemskab, dvs. Unionens regelværk, som det kommer til udtryk i traktaten, den 
afledte ret og Unionens politikker 
endelig en generel vurdering af Tjekkiets situation og udsigter med hensyn til 
betingelserne for medlemskab af Unionen og en henstilling vedrørende 
tiltrædelsesforhandlingerne. 
I sin vurdering af Tjekkiet med hensyn til de økonomiske kriterier og landets evne til at 
overtage Unionens regelværk har Kommissionen medtaget en prognose; den har forsøgt at 
evaluere, hvilke fremskridt der med rimelighed kan forventes fra Tjekkiets side i de 
kommende år inden tiltrædelse under hensyn til den omstændighed, at Unionens regelværk 
vil fortsætte med at udvikle sig. Til dette formål har man uden at foregribe det faktiske 
tiltrædelsestidspunkt i udtalelsen baseret sig på en mellemfristet tidsramme på ca. fem år. 
Under sit arbejde med udtalelsen har Kommissionen indhentet et væld af oplysninger om 
Tjekkiets situation fra de tjekkiske myndigheder og har benyttet mange andre 
informationskilder, herunder medlemsstaterne og talrige internationale organisationer. 
b) Forbindelser mellem Den Europæiske Union og Tjekkiet 
Historisk og geopolitisk baggrund 
Tjekkiet er en indlandsstat i Europas midte med sletteland i den centrale del af landet og 
bjergområder i periferien. Det grænser op til Østrig, Tyskland, Polen og Slovakiet. Det har et 
areal på 79 000 km2 og en befolkning på 10,3 millioner. 
I næsten fire hundrede år efter 1527, hvor Ferdinand I af Habsburg blev kronet til konge af 
Bôhmen, var de tjekkiske områder en del af det østrig-ungarske kejserrige. Tjekkernes 
stræben efter støre autonomi i riget voksede i det 19. århundrede. Den Tjekkoslovakiske 
Republik blev udråbt i oktober 1918. Den bestod af mange forskellige folkeslag: 51% tjekker, 
23% tyskere, 14% slovakker og 5,5% ungarer ifølge en folkeoptælling i 1921. Landet arvede 
60-70% af industrigrundlaget i det østrig-ungarske kejserrige. 
I 1930'erne skabte sudetertyskernes krav om autonomi voksende spændinger. Ifølge 
Munchen-aftalen af 1938 og Wien-forliget blev de regioner, der grænsede op til Tyskland, og 
hvor flertallet af tyskerne var bosat, afstået til Tyskland, og en fjerdedel af det slovakiske 
område blev afstået til Ungarn. I marts 1939 besatte de tyske tropper resten af det tjekkiske 
område. Efter krigen blev Den Tjekkoslovakiske Republik genskabt inden for sine grænser 
før krigen, med undtagelse af Ruthenien, som blev annekteret af Sovjetunionen. Regeringen 
udstedte ved krigens slutning et dekret om konfiskering af sudetertyskernes ejendom, og 
næsten alle sudetertyskerne forlod det tjekkoslovakiske område. 
Tjekkoslovakiet var en af de stiftende medlemmer af efterkrigstidens internationale 
økonomiske institutioner (IMF og IBRD i 1945, GATT i 1948). Men efter dannelsen i 1948 
af en regering bestående alene af kommunister og deres allierede øgede kommunistpartiet sit 
greb om magten. Som led i den vedtagne arbejdsfordeling inden for COMECON 
koncentrerede Tjekkoslovakiet sig om udvikling af sværindustri. I 1960 blev den centrale 
styring til dels lempet. Reformpres i det kommunistiske parti resulterede i valget af 
Alexander Dubcek som førstesekretær i januar 1968. Indførelsen af demokratiske elementer i 
det politiske og kulturelle liv, der kendes under betegnelsen Foråret i Prag, blev brutalt bragt 
til ophør med Warszawa-pagtmedlemmers invasion den 21. august 1968, som førte til 
genindførelse af ortodoks sovjettænkning under Gustav Husak. Samme år blev der indført en 
føderativ struktur med Den Tjekkiske Republik og Den Slovakiske Republik som særskilte 
enheder. 
En lille gruppe af systemkritikere, der senere sluttede sig til Charter 77-gruppen, fortsatte 
deres aktiviteter i 1970'erne og 1980'erne. Den politiske uro i mange af de central- og 
østeuropæiske lande i 1989 affødte i november det år protester i Tjekkoslovakiet. Den 
folkelige reaktion på den voldelige politiundertrykkelse af en studenterdemonstration i Prag 
den 17. november førte til Gustav Husaks tilbagetræden, og den følgende måned blev et 
ledende medlem af Charter 77, Vaclav Havel, valgt til præsident. Valget i 1992 førte til 
dannelse af en koalitionsregering af center-højrepartier, der satsede på hurtig økonomisk 
reform. I 1996 lykkedes det lige netop ikke koalitionen at vinde et andet flertal. Skønt den har 
været i stand til at danne ny regering, har den måttet nedsætte tempoet for økonomisk reform. 
Efter 1989 blev landets navn officielt ændret til Den Tjekkiske og Slovakiske Føderative 
Republik. Uoverensstemmelser mellem tjekkiske og slovakiske politikere om den fremtidige 
føderative struktur og den økonomiske politik blev efterhånden så store, at det var umuligt at 
slå bro over dem. I oktober 1992 vedtog de to republikkers parlamenter en fælles resolution 
om opløsning af føderationen og oprettelse af to uafhængige efterfølgerstater fra den 1. januar 
1993. 
Tjekkiets holdning til Den Europæiske Union 
"Tilbage til Europa" var et af de centrale slagord i de politiske demonstrationer i november 
1989. Den første post-kommunistiske regering slog i sit foreløbige program af marts 1990 
fast, at det var i Tjekkoslovakiets interesse at blive medlem af De Europæiske Fællesskaber. 
Den første tjekkiske regering, der blev indsat i juli 1992, fremhævede, at medlemskab af Den 
Europæiske Union var det primære mål for et selvstændigt Tjekkiet. Tjekkiet indgav sin 
ansøgning om medlemskab den 23. januar 1996. Premierminister Klaus' anden regering, der 
blev indsat i juli 1996, gav udtryk for sin tilslutning til medlemslab med følgende ord: "Den 
grundlæggende orientering af og målene for den tjekkiske udenrigspolitik er stadig de 
samme; regeringen vil derfor letløbende følge sin forgængers udenrigspolitiske resultater op. 
Regeringen betragter Tjekkiets fulde medlemskab af EU og NATO så hurtigt som muligt som 
en af hovedprioriteterne, idet den anser opfyldelsen af disse mål for at udgøre afslutningen på 
landets omstilling fra et udenrigspolitisk synspunkt." 
Aftalemæssige forbindelser 
Der blev oprettet diplomatiske forbindelser mellem Det Europæiske Fællesskab og Den 
Tjekkoslovakiske Republik i september 1988. Den første aftale mellem dem var den fireårige 
handelsaftale om industrivarer, der trådte i kraft i april 1989. Der blev i 1990 indgået en 
handels- og samarbejdsaftale. En associeringsaftale mellem De Europæiske Fællesskaber og 
Tjekkoslovakiet, der blev kendt som Europaaftalen, blev undertegnet den 16. december 1991. 
Aftalens handelsbestemmelser blev sat i kraft i marts 1992 på basis af en interimsaftale, der 
erstattede aftalen af 1989. Interimsaftalens bestemmelser betød en konsolidering af de 
tidligere handelsindrømmelser og en gradvis og asymmetrisk indførelse af et 
frihandelsområde over en periode på ti år. 
Tjekkoslovakiets opløsning i Den Tjekkiske og Den Slovakiske Republik nødvendiggjorde 
forhandling om nye Europaaftaler med de to efterfølgerstater. Aftalen med Tjekkiet blev 
undertegnet i oktober 1993 og trådte i kraft den 1. februar 1995. 
Europaaftalen danner nu retsgrundlaget for forbindelserne mellem Tjekkiet og Den 
Europæiske Union. Målet med den er at skabe rammer for politisk dialog, at fremme en 
udvidelse af samhandelen og de økonomiske forbindelser mellem parterne, at danne grundlag 
for Fællesskabets faglige og finansielle bistand og en passende ramme for støtte af Tjekkiets 
gradvise integration i Unionen. De institutionelle bestemmelser i Europaaftalen omfatter en 
ordning for gennemførelse, forvaltning og overvågning på alle områder i forbindelserne. 
Underudvalg undersøger spørgsmål af teknisk karakter. Associeringsudvalget, som træder 
sammen på ledende tjenestemandsplan, er forum for indgående drøftelser af anliggender og 
ofte løsninger på problemer, som opstår i forbindelse med Europaaftalen. Associeringsrådet, 
der træder sammen på ministerplan, undersøger udviklingen i forbindelserne generelt og 
udsigterne herfor og er forum for behandling af Tjekkiets fremskridt med forberedelserne til 
tiltrædelse. 
Ved et regeringsdekret af november 1994 blev der oprettet et regeringsudvalg for europæisk 
integration, som er det øverste beslutningsorgan i spørgsmål vedrørende europæisk 
integration. Det ledes af premierministeren. Blandt de faste medlemmer kan nævnes finans-, 
industri- og handels-, landbrugs- og udenrigsministeren. Regeringsudvalget bistås af en 
arbejdsgruppe, der består af tjenestemænd og ledes af viceudenrigsministeren, og tillige af 23 
specialiserede arbejdsgrupper, hvoriblandt én beskæftiger sig med tilnærmelse af lovgivning. 
Før-tiltrædelsesstrategi 
Gennemførelse afEuropaaftalen og hvidbogen 
Europaaftalens institutioner er fuldt operative. Associeringsrådet og Associeringsudvalget er 
trådt sammen tre gange og Det Blandede Parlamentariske Associeringsudvalg to gange om 
året. Systemet med multifaglige underudvalg, der blev vedtaget ved udgangen af 1996, har 
været nyttigt. Samarbejdet med Kommissionen har været nært og effektivt, hvad angår 
statsstøtte, industriel og kommerciel ejendomsret, makroøkonomisk politik, toldnedsættelser 
og andre anliggender. Der har været uoverensstemmelser om handelsspørgsmål, men de er 
sædvanligvis blevet bragt af vejen på tilfredsstillende måde efter procedurerne i aftalen. 
Der er dog siden begyndelsen af 1997 indløbet rapport om, at et begrænset antal produkter 
med oprindelse i Fællesskabet, som er i overensstemmelse med EF-standarder, ikke har laet 
adgang til det tjekkiske marked. Desuden indførte den tjekkiske regering i april 1997 en 
importdeponeringsordning, som ikke er i overensstemmelse med Europaaftalen. Kontakterne 
fortsætter inden for aftalens procedurer om at finde en løsning på disse spørgsmål. 
Kommissionens hvidbog af 1995 om det indre marked redegør for den lovgivning, som 
ansøgerlandene vil skulle omsætte og gennemføre for at kunne anvende Fællesskabets 
regelværk, og som betragtes som væsentlige elementer i gennemførelsen af det indre marked 
(kendt under betegnelsen fase I-foranstaltninger), og som vil skulle prioriteres. Tjekkiet 
påbegyndte en systematisk proces for tilnærmelse af sin lovgivning så tidligt som i 1991. I 
begyndelsen af 1995 godkendte regeringen en tidsplan for tilnærmelsesarbejdet. Men der er 
stadig lang vej tilbage. Som svar på hvidbogen offentliggjorde regeringen i foråret 1996 sine 
egne prioriteter for gennemførelsen af hvidbogen i Tjekkiet. Heriblandt defineres de centrale 
foranstaltninger ifølge hvidbogen, der skal gennemføres med prioritet i tiden indtil 2000. Det 
anerkendes også i dokumentet, at der er behov for en ændring og en forbedring af de 
administrative strukturer. Der foreslås nye strukturer for forvaltning af miljøet, direkte og 
indirekte beskatning, beskyttelse af personoplysninger og socialpolitik. Disse tiltag befinder 
sig endnu på hensigtsstadiet. 
Europaaftalen gennemføres i almindelighed efter de deri fastsatte procedurer og tidsplaner. 
Der har været få handelsproblemer, omend der for nylig er opstået vigtige handelsrelaterede 
problemer (navnlig vedrørende importdeponeringsordningen). Der er plads til en udvidet 
dialog og et nærmere samarbejde for at hindre, at sådanne spørgsmål udvikler sig. 
Struktureret dialog 
Tjekkiet deltager i den politiske dialog på alle planer, men mener, at møderne bør gøres mere 
produktive ved en bedre forberedelse og en klarere fokuseret dagsorden, der giver større 
muligheder for at udvide dialogen med Kommissionen. Den beslutning, som Rådet 
(udenrigsministrene) traf i februar 1996 om at forbedre forberedelserne, er et skridt i denne 
retning. Retlige og indre anliggender er en prioritet for Tjekkiet, idet det betragter dette som 
et område, hvor der ikke er sket tilstrækkeligt fremskridt. Landet ønsker en mere substantiel 
politisk dialog med Unionen på det bilaterale plan i Associeringsrådet. 
PHARE 
Mellem 1990 og 1996 blev der tildelt Tjekkiet 433 mio. ECU. Tildelingen for 1996 var på 54 
mio. ECU. Blandt de vigtigste indsatssektorer kan nævnes udvikling af den private sektor, 
infrastruktur, miljø og udvikling af de menneskelige ressourcer. Der har siden 1994 været et 
program for grænseoverskridende samarbejde i gang på den tjekkisk-tyske og den tjekkisk­
østrigske grænse. Efter en vis tøven betragter de tjekkiske myndigheder nu PHARE som et 
vigtigt redskab i omstillingen af deres økonomi og i forberedelserne til tiltrædelse. Men der 
har været problemer med forsinkelser i programgennemførelsen og komplikationer med 
hensyn til målretningen af midlerne mod prioriterede områder. 
Deltagelse i fællesskabsprogrammer 
Som omhandlet i Europaaftalen er der truffet afgørelse om at tillade Tjekkiets deltagelse i 
Leonardo, Socrates, Youth for Europe og andre programmer inden for uddannelse, kultur, den 
audiovisuelle sektor, social- og sundhedspolitik, forskning og udvikling, energibesparelser og 
SMV'er. 
Handelsmæssige forbindelser 
Mellem 1989 og 1992 voksede EF-import fra Tjekkoslovakiet stærkt fra 2,6 mia. ECU til 5,5 
mia. ECU (+112%); EF-eksporten steg fra 2,4 mia. ECU til 6,3 mia. ECU (+163%). Mellem 
1992 og 1996 øgede Tjekkiet sin handel med Unionen yderligere. EU's import steg fra 4,9 
mia. ECU til 9,4 mia. ECU (+92%) og EU's eksport fra 6,1 mia. ECU til 13,3 mia. ECU 
(+118%). I 1996 tegnede Unionen sig for lige over 60% af den tjekkiske udenrigshandel. 
Tjekkiet tegnede sig for 2,25% af al EU-eksport og 1,66% af EU-importen. 
Denne omlægning af handelen og den tjekkiske imports evne til at trænge ind på nye 
markeder antyder, at varerne er af stigende kvalitet. Men deres konkurrencefordel kan til dels 
tilskrives lønniveauerne, som indledningsvis var lave, men som nu er steget meget. Den 
tjekkiske eksport er stærkt koncentreret på maskiner og transportmateriel, som udgør 33% af 
totalen, og forarbejdede varer 29%. De samme to kategorier udgør størstedelen af importen, 
der til sammen repræsenterer 57%. I 1996 faldt eksporten af forarbejdede varer, der tidligere 
var et vækstområde. 
Tjekkiet har en toldunion med Slovakiet og er en af stifterne af den centraleuropæiske 
frihandelsaftale. Handelen med CEFTA-partnerne er blevet konsolideret i de seneste år. 
10 
Generel evaluering 
Tjekkiet har, siden staten blev dannet, tilstræbt nærmere forbindelser med Den Europæiske 
Union på alle områder. Europaaftalen er blevet gennemført effektivt i de fleste sektorer. Der 
har været få handelsproblemer, idet det stadig verserende spørgsmål om den tjekkiske 
importdeponeringsordning udgør en undtagelse. Tjekkiet har tillid til, at det vil kunne opfylde 
forpligtelserne ved EU-medlemskab, men det har på den anden side til tider vist tegn på 
tilbageholdenhed med at anerkende vanskeligheder og søge en tilgang til løsning af dem 
baseret på samarbejde. 
11 
B. KRITERIER FOR MEDLEMSKAB 
1. Politiske kriterier 
Det Europæiske Råd fastlagde på mødet i København en række "politiske" kriterier for de 
central- og østeuropæiske ansøgerlandes tiltrædelse: de skulle have "institutionel stabilitet, 
som garanterer demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og 
beskyttelse af mindretal". 
I forbindelse med den vurdering, som Europa-Kommissionen blev anmodet om at foretage i 
den sammenhæng, støttede den sig på en lang række informationskilder: de tjekkiske 
myndigheders svar på det spørgeskema, som Kommissionen fremsendte i april 1996, 
opfølgende bilaterale møder, analyser udarbejdet af medlemsstaternes ambassader og 
Kommissionens delegation, evalueringer foretaget af internationale organisationer (navnlig 
Europarådet og OSCE), rapporter fra ikke-statslige organisationer osv. 
I nærværende analyse foretages en systematisk gennemgang for hvert ansøgerlands 
vedkommende af de vigtigste organisations- og funktionsmæssige aspekter ved myndigheder 
og mekanismer til beskyttelse af grundlæggende rettigheder. Den er ikke kun en formel 
beskrivelse, men tilstræber at vurdere demokratiets og retsstatens reelle funktionsmåde. 
Evalueringen vedrører situationen i juni 1997. Der foretages ikke nogen detaljeret 
gennemgang af de ændringer, som måtte være sket i fortiden, eller som måtte være bebudet 
for fremtiden, omend der i almindelighed i denne evaluering tages hensyn til reformplaner i 
denne eller hin sektor. Den offentlige forvaltnings situation er kun behandlet flygtigt og vil 
blive behandlet mere indgående i kapitel 4. 
1.1. Demokrati og retsstatsforhold 
Der er indført et parlamentarisk demokrati ved den forfatning, som Den Tjekkiske Republiks 
Nationalråd vedtog i december 1992, og det charter for grundlæggende rettigheder, der udgør 
en integrerende del deraf. De tjekkiske institutioner fungerer efter hensigten, og de forskellige 
"magter" erkender grænserne for deres respektive beføjelser og ønsker at samarbejde 
indbyrdes. 
Parlamentets og den lovgivende magts organisation 
Parlamentet har to kamre - deputeretkammeret og - siden november 1996 - senatet, der har 
henholdsvis 200 og 81 medlemmer og vælges ved almindelige direkte valg. De deputerede 
vælges for en fireårig periode efter forholdstalsvalgmåden (med en spærregrænse på 5%); 
senatorerne vælges for en seksårig periode i enkeltmandskredse i to omgange, idet en 
tredjedel af senatet nyvælges hvert andet år. Der gælder ingen særlige regler til sikring af 
mindretals repræsentation i parlamentet. Deputeretkammeret har større beføjelser end senatet: 
under proceduren for vedtagelse af love har det det sidste ord i forhold til senatet (artikel 47 i 
forfatningen), og regeringen er kun ansvarlig over for deputeretkammeret. 
Landets præsident kan opløse deputeretkammeret, hvis regeringen ikke kan opnå et 
tillidsvotum, eller hvis deputeretkammeret ikke længere er i stand til at fungere normalt 
12 
(artikel 35 i forfatningen). Deputeretkammeret kan ikke opløses, når der kun er tre måneder 
eller mindre tilbage af dets valgperiode. 
Parlamentarikerne er i henhold til artikel 27 i forfatningen omfattet af traditionel immunitet. 
Oppositionens rolle og medvirken ved institutionernes funktion er anerkendt i Den Tjekkiske 
Republik. Dette kommer bl.a. til udtryk ved nedsættelsen af parlamentariske 
undersøgelsesudvalg i deputeretkammeret (artikel 30 i forfatningen), hvor de politiske 
grupper repræsenteres i forhold til deres vægt i kammeret. Formandskabet for disse udvalg 
kan tildeles oppositionen. 
Den Tjekkiske Republik har et udpræget flerpartisystem (der er registreret 54 politiske 
partier, hvoraf 20 deltog i det seneste valg til deputeretkammeret). De politiske partier, der er 
repræsenteret i parlamentet, modtager støtte via statsbudgettet i forhold til antallet af valgte 
parlamentsmedlemmer. 
Parlamentet har den lovgivende magt. Det deler sin initiativret med regeringen. Desuden har 
regeringen afledte lovgivende beføjelser efter bemyndigelse fra den lovgivende magt og 
udelukkende med tilknytning til gennemførelse af love. 
Den Tjekkiske Republik har ingen folkeafstemningsprocedure. 
Parlamentets funktion 
Valgene er frie og betryggende. Ved valget til deputeretkammeret i juni 1996 vandt den 
centrum/højre-koalition, der i forvejen var ved magten (jf. bilaget). 
Parlamentet fungerer på tilfredsstillende vilkår; dets beføjelser respekteres, og oppositionen 
deltager fuldt ud i dets arbejde. 
Den udøvende magts organisation 
Landets præsident vælges af parlamentet for en femårig periode, der kan fornyes én gang. 
Han kan anmode parlamentet om yderligere én behandling af en lov, der netop er vedtaget, 
men kamrene kan se bort fra dette veto med almindeligt flertal. Han har en statschefs 
traditionelle beføjelser. 
Landets præsident udnævner premierministeren og - på dennes forslag - ministrene. 
Regeringen er ansvarlig over for deputeretkammeret, og det samme gælder de enkelte 
ministre. De kan også drages til ansvar strafferetligt, herunder for forbrydelser og 
lovovertrædelser begået under udøvelsen af deres hverv, dog ikke hvad angår erklæringer 
over for kamrene. 
Statsadministrationens territoriale organisation baseres på 75 distrikter, som ledes af 
repræsentanter, der udnævnes af regeringen og er ansvarlige over for indenrigsministeren. 
Hvert ministerium har på distriktsplan decentraliserede tjenester, der er ansvarlige over for 
centralorganet. Distriktschefen bistås af en forsamling bestående af repræsentanter for 
kommunerne; han kan stille denne forsamlings afgørelser i bero og anmode centralregeringen 
om at afgøre sagen. 
13 
Ifølge den tjekkiske forfatning er der to niveauer lokalsamfund: "lande" eller regioner og 
kommuner. De førstnævnte er endnu ikke oprettet, men regeringen har forpligtet sig til at 
oprette dem inden år 2000. Der føres i øjeblikket forhandlinger om antallet af disse "lande" 
(mellem 8 og 13). Kommunerne, hvoraf der er 6 233, har kommunalbestyrelser, der vælges 
ved almindelige valg for en fireårig periode og selv udpeger deres borgmester. 
Den offentlige forvaltning hæmmes noget af mangelen på vedtægt for offentligt ansatte, og 
fordi lønningerne er forholdsvis lave, hvilket giver sig udslag i, at de mest kompetente 
offentligt ansatte går over i den private sektor. Disse elementer bidrager ikke til at sikre en 
effektiv bekæmpelse af korruptionen. 
En "renselseslov", der blev vedtaget i 1991 - og i 1996 forlænget til år 2000 (efter at 
præsidenten havde tilbagesendt teksten til parlamentet til en fornyet behandling) - udelukker 
medlemmer af eller kollaboratører med de tidligere sikkerhedstjenester og personer, der 
spillede en aktiv rolle under det tidligere kommunistiske regime, fra en række offentlige 
stillinger (forvaltning, hær, sikkerhedstjenester og politi, retsvæsen, radio og fjernsyn samt 
offentlige virksomheder). 
Under dette system udsteder forvaltningen "certifikater" til enhver, der anmoder derom, på 
grundlag af de tidligere sikkerhedstjenesters arkiver. Enhver interesseret har siden 1996 
kunne anmode om indsigt i disse dokumenter, hvilket tidligere var forbeholdt domstolene 
som led i en retssag. 
Hæren, de hemmelige tjenester og politiet er under de civile myndigheders kontrol. De er 
undergivet de civile domstole. De hemmelige tjenester skal gøre rede for deres aktiviteter 
over for parlamentet. 
Den udøvende magts funktion 
De centrale statslige institutioner fungerer tilfredsstillende. 
Lokalsamfundene har stadig vanskeligt ved at håndhæve deres autonomi, navnlig i 
økonomisk henseende, idet staten sørger for ca. to tredjedele af deres budgetmidler. 
Anvendelsen af "renselsesloven" har haft følgende virkninger: af 300 000 krævede 
certifikater har kun 9 000 givet sig udslag i en beslutning om udelukkelse (dvs. 3%). 580 af 
disse er blevet indbragt for domstolene, som har annulleret halvdelen. Regeringen har 
tilkendegivet, at den ikke vil forlænge systemet ud over år 2000. 
Politiet, der er ved at blive reorganiseret, kritiseres ofte for langsomt undersøgelsestempo og 
en ineffektiv indsats i bekæmpelsen af narkotikahandel og organiseret kriminalitet. 
De hemmelige tjenester fungerer under betingelser, der synes at være i overensstemmelse 
med demokratiets grundregler. Et parlamentarisk undersøgelsesudvalg, der i 1996 fik til 
opgave at undersøge eksistensen af eventuelle ulovlige overvågninger af politiske ledere og 
partier og af udenlandske ambassader, nåede i begyndelsen af 1997 til den konklusion, at der 
ikke forelå nogen sådan praksis. 
14 
Den dømmende magts organisation 
Det tjekkiske justitsvæsens uafhængighed er sikret. Dommerne udnævnes på livstid af landets 
præsident på forslag af justitsministeren og af domstolene på begæring af deres præsidenter. 
De er uafsættelige, da der ikke kan foretages nogen forflyttelse af dem uden deres samtykke. 
Desuden kan de kun afskediges eller suspenderes af årsager, der er præcist fastsat i loven. 
Den offentlige anklager udnævnes af regeringen på forslag af justitsministeren, som 
udnævner de øvrige medlemmer af anklagemyndigheden. De er hierarkisk undergivet 
ministeren. 
Kontrollen med forvaltningsmæssige akter henhører under de civile domstoles kompetence. 
Disse er i henhold til artikel 91 i forfatningen undergivet Den Høje Forvaltningsdomstol, men 
denne er endnu ikke oprettet. 
Den Tjekkiske Republik har ikke nogen ombudsmand. 
Forfatningsdomstolen består af 15 dommere, der udnævnes for en tiårig periode af landets 
præsident med senatets samtykke. Den kontrollerer loves og forskrifters overensstemmelse 
med forfatningen og de internationale traktater. Den kan ligeledes annullere handlinger fra de 
statslige myndigheders side, som udgør ulovlige krænkelser af lokalsamfundenes autonomi. 
Forfatningsdomstolen underkaster love forudgående kontrol (efter henvendelse fra landets 
præsident, 41 deputerede eller 17 senatorer) og underkaster også forordninger forudgående 
kontrol (efter henvendelse fra regeringen, 25 deputerede eller 10 senatorer). Den kan ligeledes 
gribe ind efterfølgende på begæring af en domstol i forbindelse med en igangværende retssag 
eller på begæring af en enkeltperson, der efter at have benyttet de foregående 
appelmuligheder stadig finder, at hans grundlæggende rettigheder krænkes. 
Forfatningsdomstolen tage også sager op på eget initiativ. 
Den dømmende magts funktion 
Den situation, som domstolene i Den Tjekkiske Republik befinder sig i, er en stor udfordring 
for dette lands integrering i Den Europæiske Union. Domstolene er overbelastede, der falder 
ingen dom i mange sager, og sagsbehandlingen ved handelsretterne strækker sig f.eks. 
gennemsnitlig over mere end 3 år. 
Disse problemer skyldes i mindre grad underforsyning med personale eller udstyr end mangel 
på erfaring og et utilstrækkeligt professionelt niveau blandt dommerne, som skal anvende en 
lovgivning, der ofte er helt ny, og for hvis vedkommende der som regel ikke findes nogen fast 
retspraksis. 
Forfatningsdomstolen spiller en vigtig og aktiv rolle, når det drejer sig om de tjekkiske 
institutioners funktion. Siden den blev oprettet, er der forelagt den næsten 4 900 sager, og der 
er særlig sket en kraftig forøgelse siden 1995. Den har givet ca. 200 sagsøgere medhold. Dens 
afgørelser på områderne statsborgerskab og ejendomsret demonstrerer dens vigtige rolle, når 
det drejer sig om respekt for retsstaten. 
15 
1.2. Menneskerettigheder og beskyttelse af mindretal 
Den Tjekkiske Republik har fastsat en række interne normer til sikring af respekten for 
menneskerettighederne og mindretallenes rettigheder. Disse kan også sikres ved anvendelse 
af visse internationale konventioner, først og fremmest den europæiske 
menneskerettighedskonvention og de vigtigste tillægsprotokoller dertil. Dette område udgør i 
henhold til artikel F i traktaten om Den Europæiske Union en del af acquis communautaire: 
enhver stat, der ønsker at tiltræde Den Europæiske Union, skal på forhånd have ratificeret 
disse tekster. 
Den Tjekkiske Republik, der har været medlem af Europarådet siden 1993, har siden marts 
1992 været part i den europæiske menneskerettighedskonvention og tillægsprotokollerne 
dertil i kraft af de ratifikationer, der på det pågældende tidspunkt blev foretaget af 
Tjekkoslovakiet. Desuden giver landet enkeltpersoner ret til at indbringe sager for Den 
Europæiske Menneskerettighedsdomstol, hvis de finder, at deres rettigheder i henhold til 
denne konvention krænkes. 
Blandt de øvrige internationale konventioner, som beskytter menneskerettighederne og 
mindretallenes rettigheder, har Den Tjekkiske Republik ratificeret konventionen om forbud 
mod tortur og undertegnet - men endnu ikke ratificeret - rammekonventionen om nationale 
mindretal og Den Europæiske Socialpagt. Desuden har landet ratificeret de vigtigste 
konventioner, der er indgået i FN's regi på menneskerettighedsområdet. 
I henhold til artikel 10 i forfatningen viger interne retsbestemmelser i Den Tjekkiske 
Republik for bestemmelser i internationale konventioner på menneskerettighedsområdet, og 
de internationale konventioner gælder umiddelbart. 
Borgerlige og politiske rettigheder 
Adgangen til domstolene er i vid udstrækning sikret i Den Tjekkiske Republik. Der findes et 
retshjælpssystem inden for strafferetten og i visse tilfælde også inden for den borgerlige ret. 
Dødsstraffen blev afskaffet totalt i 1990 og er forbudt i henhold til forfatningen. 
Retten til ikke at blive arresteret vilkårligt er sikret, idet ingen må arresteres uden arrestordre 
udstedt af anklageren, og personen skal fremstilles for en dommer inden for 24 timer. Inden 
for de efterfølgende 24 timer afgør dommeren, om personen skal løslades eller anklages. Der 
har dog i de seneste år været tendens til, at varetægtsfængslingen er blevet længere 
(gennemsnit 89 dage i 1989, men 200 dage i 1995). 
Valgretten er garanteret alle statsborgere på mere end 18 år. 
Foreningsfriheden er sikret i Den Tjekkiske Republik, hvilket tydeligt fremgår af det livlige 
foreningsliv (33 000 foreninger og 4 700 stiftelser). Foreninger og stiftelser er underkastet en 
gunstig skatteordning (skattenedsættelse på 30%), men er ikke helt fritaget for skat i 
forbindelse med deres aktiviteter. 
Forsamlingsfriheden kan kun begrænses af forhold, der har tilknytning til beskyttelse af andre 
personers rettigheder og friheder, eller af forhold, der har tilknytning til den offentlige orden, 
16 
moralen, sundheden eller statens sikkerhed. Forfatningen tillader også forbud mod 
demonstrationer, der kan undergrave "landets velstand". Der er dog ikke til dato registreret 
eksempler på anvendelse af denne bestemmelse. 
Ytringsfriheden kommer til udtryk i et stort antal medier, såvel inden for den skrevne presse 
som i den audiovisuelle sektor (11 aviser på landsplan, 4 fjernsynskanaler, heraf 2 offentlige 
og 2 private, næsten 60 radiostationer og transmission af mange udenlandske kanaler via 
kabel). Strafferetten lægger dog visse grænser for ytringsfriheden, idet den fastsætter, at 
personer, som udtaler sig ærekrænkende om republikken og dens præsident skal ikendes 
straffe, som kan gå helt op til to års fængsel. Denne bestemmelse har ikke hidtil haft alt for 
skadelige konsekvenser, idet landets præsident som hovedregel har benådet de personer, som 
blev dømt efter disse bestemmelser. Desuden gav Forfatningsdomstolen i 1994 udtryk for, at 
denne ordning ikke gjaldt for ærekrænkelse af parlamentet, regeringen eller 
Forfatningsdomstolen selv. 
Et andet problem har tilknytning til den uhensigtsmæssige udformning af nogle af de love, 
der gælder i denne sektor. Den skrevne presse er således stadig omfattet af en lov fra 1966, 
for hvis vedkommende en række ændringer, der blev foretaget mellem 1990 og 1992, har 
forbedret beskyttelsen af journalisternes informationskilder, men ikke på nogen 
hensigtsmæssig måde har afklaret spørgsmålet om deres adgang til forvaltningsdokumenter. 
Tilsvarende er den audiovisuelle sektor stadig omfattet af love, der blev vedtaget i 1991, dvs. 
endnu inden de første private kanaler var oprettet. 
Ejendomsretten er sikret, og ekspropriation kan kun finde sted, hvis det sker af hensyn til 
offentlighedens vel, og hvis der gives en rimelig erstatning. Med hensyn til tilbagegivelse af 
eksproprieret ejendom gøres der opmærksom på, at en sådan kun kan finde sted, hvis der er 
tale om ejendom, som blev konfiskeret efter den 25. februar 1948, og kun til fordel for 
tjekkiske statsborgere. Den pågældende kan vælge mellem tilbagegivelse af ejendommen og 
en økonomisk godtgørelse beregnet efter kriterier, der er fastsat i loven. 
Forfatningsdomstolen ophævede ved dom af 1996 en betingelse om, at man skulle have fast 
bopæl i Den Tjekkiske Republik for at kunne være omfattet af loven om tilbagegivelse. Med 
hensyn til ejendom tilhørende den katolske kirke er det stadig et stridspunkt, hvorledes 
antallet af bygninger og hektar skovområde, der skal tilbageleveres til den, skal vurderes. De 
tjekkiske myndigheder er i færd med at datamatisere og ajourføre matriklen. 
Respekten for privatlivet er sikret, idet det er nødvendigt med en tilladelse fra en dommer, 
hvis der skal foretages husundersøgelser og telefonaflytninger. 
Spørgsmålet om erhvervelse af statsborgerskab skabte tidligere vanskeligheder, da Den 
Tjekkiske Republik på det tidspunkt, hvor Tjekkoslovakiet blev delt, krævede, at slovakker 
bosat på tjekkisk territorium skulle have en uplettet straffeattest for de sidste fem år for at 
kunne opnå indfødsret. Denne bestemmelse, der bevirkede, at et antal sigøjnere (Romas) blev 
frataget tjekkisk indfødsret, stred mod den sædvanlige folkeretlige praksis gående ud på, at en 
statssuccession ikke må bevirke, at personer, der opholder sig permanent på det pågældende 
område, kan forvandles til statsløse eller udlændinge. Denne lovgivning blev lempet ved en 
lov af april 1996, som tillader personer bosat på tjekkisk jord den 31. december 1992 at nyde 
godt af en undtagelse fra betingelsen om uplettet straffeattest for de sidste fem år. 
17 
Den Tjekkiske Republik har ratificeret Genève-konventionen om flygtninge, og der er sikret 
asylansøgere internationalt garanterede rettigheder og internationalt garanteret beskyttelse. 
Der er ikke konstateret nogen tilfælde af umenneskelig og nedværdigende behandling. 
Økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder 
Retten til et leveminimum og til social sikkerhed er fastsat i chartret for grundlæggende 
rettigheder, der er optaget i forfatningen. 
Fagforeningsfriheden er sikret i Den Tjekkiske Republik. Der er næsten 57 fagforeninger, og 
de fleste af dem er samlet i to store forbund. Organisationsgraden er på ca. 60%. 
Strejkeretten er anerkendt, dog ikke for dommere og forsvarets og sikkerhedstjenesternes 
personale. 
Uddannelses- og religionsfriheden er sikret. Der er registreret 21 trossamfund, som modtager 
økonomisk støtte fra staten, hvis de har mindst 10 000 medlemmer. Det jødiske fællesskab 
har nydt godt af disse bestemmelser siden 1989, dvs. før tærsklen på 10 000 medlemmer blev 
fastsat. 
En lov fra 1992 indeholder bestemmelser om forbud mod racisme, antisemitisme og 
ansporing til racehad. Disse bestemmelser blev skærpet i 1995, og der blev fastsat strengere 
straffe for disse handlinger. 
Mindretals rettigheder og beskyttelse af mindretal 
Mindretallene i Den Tjekkiske Republik udgør ca. 7% af befolkningen med en klar overvægt 
af slovakker (4%) og sigøjnere (Romas) (anslået til 2-3%). 
Beskyttelsen af mindretal sikres i henhold til internationale konventioner. Den Tjekkiske 
Republik har ikke ratificeret Europarådets rammekonvention om nationale mindretal. 
Desuden er henstilling 1201 fra Europarådets parlamentariske forsamling om anerkendelse af 
mindretals kollektive rettigheder ikke juridisk bindende. 
I chartret for grundlæggende rettigheder anerkendes mindretallenes ret til egen identitet, 
uddannelse på deres eget sprog og anvendelse af dette i deres forbindelser med forvaltningen. 
Der gælder ingen særlige bestemmelser om mindretallenes repræsentation i parlamentet. De 
er alle repræsenteret i det mindretalsråd, som blev oprettet i 1992, og som høres af regeringen 
vedrørende alle de problemer, der er af relevans for dem. Tilsvarende har begge kamre et 
stående udvalg for menneskerettigheder og mindretals rettigheder. 
Siden Tjekkoslovakiets deling har de slovakker, som valgte at blive i Den Tjekkiske 
Republik, ikke haft nogen særlige problemer. 
Derimod befinder sigøjnerne (Romas) sig i en meget vanskeligere situation. De lider under 
mange former for diskrimination i hverdagen og udsættes for vold af "skinheads" uden 
tilstrækkelige beskyttelsesforanstaltninger fra myndighedernes og politiets side. Deres sociale 
situation er ofte vanskelig, også selv om sociologiske faktorer spiller ind ved siden af den 
18 
diskrimination, de udsættes for af resten af befolkningen, bl.a. hvad angår adgang til 
beskæftigelse og bolig. Desuden har en række humanitære organisationer kritiseret de vilkår, 
hvorunder et antal sigøjnere (Romas) blev udvist i forbindelse med landets deling. Et bedre 
kendskab til sigøjnernes (Romas) sociale situation (arbejdsløshedsprocent, 
sundhedsindikatorer, uddannelsesniveau osv.) kunne være et positivt element i bestræbelserne 
for at sikre en øget hensyntagen til denne befolkning. 
De tjekkiske myndigheders bestræbelser, som i forvejen er betydelige på det kulturelle 
område (kurser i tjekkisk for sigøjnerne på de offentlige radio- og fjernsynskanaler, 
finansiering af en række publikationer), bør forstærkes i fremtiden. 
19 
1.3. Generel evaluering 
Den Tjekkiske Republiks politiske institutioner fungerer hensigtsmæssigt og stabilt. De 
respekterer grænserne for deres respektive beføjelser og samarbejder indbyrdes. Valgene i 
1992 og 1996 var frie og betryggende. Oppositionen deltager fuldt ud i institutionernes 
arbejde. Det vil være nødvendigt med en fortsat indsats for at forbedre retsvæsenets funktion 
og forstærke bekæmpelsen af korruptionen. 
Der er ingen større problemer med respekten for de grundlæggende rettigheder. Der er 
imidlertid visse svagheder ved lovgivningen om pressefriheden. Det vil være nødvendigt nøje 
at overvåge betingelserne for en yderligere udvidelse af en lov om udelukkelse af medlemmer 
af de tidligere sikkerhedstjenester og aktive medlemmer af det kommunistiske regime fra 
offentlig ansættelse. Der er problemer med forskelsbehandlingen af Romas, bl.a. i medfør af 
indfødsretsloven. 
Den Tjekkiske Republik har alle de egenskaber, der kendetegner et demokrati, idet landet har 
institutionel stabilitet, som garanterer retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for 
og beskyttelse af mindretal. 
20 
2. Økonomiske kriterier 
Kommissionen har i sin vurdering af Tjekkiets økonomiske situation og udsigter navnlig 
taget udgangspunkt i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i København i 
juni 1993, hvori det hedder, at unionsmedlemskab kræver "en fungerende markedsøkonomi 
samt evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen". 
Denne del af udtalelsen indeholder derfor en grundig gennemgang af den økonomiske 
situation og baggrund, fulgt af en vurdering af de resultater, Den Tjekkiske Republik har nået 
med hensyn til centrale aspekter af den økonomiske omstilling (pris- og handelsliberalisering, 
stabilisering af økonomien, strukturændringer, reform af den finansielle sektor) samt landets 
økonomiske og sociale udvikling. Derefter følger en generel vurdering af Tjekkiet i forhold til 
de kriterier, der er opstillet af Det Europæiske Råd, samt en gennemgang af udsigterne og 
prioriteringen af de fremtidige reformer. 
2.1 Den økonomiske situation 
Baggrund 
Den Tjekkiske Republik har 10,3 mio. indbyggere og et bruttonationalprodukt (BNP) på 
94 mia. ECU (udtrykt i købekraftsparitet); befolkningen udgør ca. 3% af EU's befolkning, 
mens landets økonomi kun udgør ca. 1,4%. BNP pr. capita ligger på ca. 55% af gennemsnittet 
i EU. Den gennemsnitlige månedsløn er på 290 ECU (oktober 1996). 
Den Tjekkiske Republik var medstifter af WTO og CEFTA; landet blev i 1996 medlem af 
OECD. 
Den økonomiske omstillingsproces 
I 1938 var Tjekkoslovakiet et af de rigeste lande i Europa, således at det meste af velstanden 
var koncentreret i det, der nu hedder Den Tjekkiske Republik. Efter den kommunistiske 
magtovertagelse i 1948 blev der påbudt planøkonomi. Der blev imidlertid ført en forsigtig 
makroøkonomisk politik, således at man undgik de store ubalancer, der kunne konstateres 
andre steder i Østeuropa. Der var en lille gældsætning, og inflationspresset var forholdsvis 
dæmpet. Efter 50 år med planøkonomi var landet imidlertid i 1989 nået under niveauet for 
selv de mindst udviklede medlemsstater. 
Reformerne blev iværksat umiddelbart efter kommunistregimets fald gennem den såkaldte 
"fløjsrevolution" i november 1989. Hovedingredienserne var pris- og handelsliberalisering, 
mindre statsstøtte til virksomhederne, intern valutakonvertibilitet, restriktiv penge- og 
finanspolitik, institutionelle ændringer og et hurtigt og omfattende privatiseringsprogram. 
Opdelingen i henholdsvis Den Tjekkiske og Slovakiske Republik i 1993 medførte et vist 
opbrud, men indførelsen af markedsøkonomi fortsatte hastigt. 
I modsætning til mange andre overgangsøkonomier blev der forholdsvist hurtigt i over­
gangsprocessen gennemført en privatisering af de statsejede virksomheder. Store dele af de 
statsejede aktiver blev hurtigt solgt eller fordelt blandt befolkningen som kuponer i 
forbindelse med den masseprivatisering, der blev påbegyndt i 1992, og som var afsluttet i 
1994. Det var hensigten, at der skulle gennemføres omstruktureringer, når først virksom-
21 
hederne var kommet på private hænder. Denne omfattende privatisering førte til en voldsom 
styrkelse af den private sektors rolle. Denne sektor fandtes stort set ikke før reformerne, men 
den er vokset stærkt og står nu for ca. tre fjerdedele af produktionen. Staten har imidlertid 
fortsat aktiemajoritet eller betydelige aktieposter i en række store virksomheder, ikke mindst i 
de fire største banker. 
Hovedtal for økonomien 
(1996-data, hvis ikke andet er angivet) 
Befolkning 
BNP per capita 
i % af gennemsnittet for EU-15 
Landbrugets andel af: 
bruttoværditilvæksten 
beskæftigelsen 
Bruttoudlandsgæld/BNP 
Eksport af varer og tjenester/BNP 
Udenlandske direkte investeringer millioner 
KKS-ECU(1995) 
% (1995) 
% (1995) 
% (1995) 
% 
% 
mia. ECU 
ECU per capita 10,3 
9410 
55 
5,2 
6,3 
39 
57 
5,3 
520 
Kilde: Kommissionens tjenestegrene, nationale kilder, EBRD. 
1 Udenlandske direkte investeringer omregnet ultimo 1996 efter kursen 1 ECU = 1,25299 USD. 
Udenlandske direkte investeringer 
Der har været betydelige udenlandske direkte investeringer i Den Tjekkiske Republik. De 
skønnes i perioden 1989-1996 at have beløbet sig til 5,3 mia. ECU (kilde: EBRD). De fleste 
udenlandske investeringer kom fra Tyskland efterfulgt af Nederlandene og USA. I 1995 var 
disse investeringer særlig store, idet et nederlandsk/schweizisk konsortium investerede i 
teleindustrien. I 1996 var strømmen af udenlandske direkte investeringer på i alt 0,96 mia. 
ECU, hvilket svarer til 94 ECU pr. indbygger. 
Den økonomiske struktur 
Landets økonomi er struktureret som en industrinations. Landbruget udgør 5,2% af 
bruttoværditilvæksten (1995) og beskæftiger ca. 6,3% af befolkningen. Privatiserings­
processen er næsten afsluttet. Den oprindelige produktionsnedgang blev vendt i 1995. 
Prisstøtten er begrænset, men der ydes eksportsubsidier til visse varer. 
Industrien har længe spillet en afgørende rolle i Den Tjekkiske Republik. Landet har med 
held fremstillet en række produkter lige fra masseproduktion af stål til teknisk ret avancerede 
produkter og kvalitetsglas. Under det tidligere regime var der overbeskæftigelse i industrien. 
Det er stadig tilfældet i nogen grad, idet industrien beskæftiger 43% af befolkningen, men 
kun udgør 34% af bruttoværditilvæksten. Der har været forholdsvis få afskedigelser, men det 
ses nu i stadig højere grad på visse områder, f.eks. i stålindustrien. Energiforbruget er meget 
stort, hvilket styrker følgerne af prisjusteringer. Rusland vil fortsat i de kommende år være 
22 
hovedleverandør af olie og gas, selv om den tjekkiske regering med succes forsøger at sprede 
energiforsyningen. 
Servicesektoren har i flere år været i vækst, bl.a. på grund af den private sektors udvikling. 
Som følge herafer sektorens bidrag til produktion og beskæftigelse betydelig. 1 1995 stod 
sektoren for 53% af bruttoværditilvæksten og 50% af beskæftigelsen. Det største 
vækstområde har været turisme. 
Liberalisering 
Prissystemet 
I 1991 blev de fleste forbrugerpriser liberaliseret. I 1995 var der kun administrerede priser på 
energiområdet (gas, elektricitet og varme), for visse offentlige tjenester (sundhedsvæsen, 
transport, kommunikation og vand) og på boligområdet. Disse poster udgør en forholdsvis 
stor del af husholdningernes forbrug, så de administrerede prisers vægt i prisindekset er ret 
betydeligt. De nugældende administrerede priser afspejler ikke fuldt ud 
produktionsomkostningerne. Regeringen er klar over, at det er nødvendigt at justere de 
administrerede priser. I 1997 er der planlagt huslejestigninger og stigende energipriser (som 
følge af en momsforhøjelse til 22%). 
Subsidierne er faldet betragteligt siden 1989 og er nu forholdsvis lave, ca. 2,5% af BNP. 
Generelt er de blevet ydet uden forskelsbehandling for i så høj grad som muligt at undgå 
påvirkning af markedskræfterne og konkurrencesituationen. Dette gælder især landbruget. 
Handelssystemet 
Den Tjekkiske Republik bevægede sig fra starten hurtigt mod et liberalt handelssystem med 
den begrundelse, at det fremmer strukturtilpasningen, konkurrencen og en effektiv 
ressourceallokering. Mange af de gamle handelshindringer blev fjernet, og de tilbageblivende 
blev gjort mere gennemsigtige, idet de blev omdannet til toldafgifter. Importafgifterne udgør i 
dag ca. 5% i vægtede løbende priser - de svinger fra 4% fra halvfabrikata til 10% for 
færdigvarer. Afgifterne finder generelt ensartet anvendelse. 
I april 1997 besluttede den tjekkiske regering imidlertid at indføre en obligatorisk 
kautionsstillelse som en del af en økonomisk pakke, der skulle bidrage til at dæmme op for et 
stigende handelsunderskud, et stort budgetunderskud og en vækstnedgang. Foranstaltningen 
betyder, at importører af forbrugsgoder og levnedsmidler skal deponere 20% af 
importværdien i en bank i 180 dage. Selv om den omkostningsforøgende virkning af 
foranstaltningen er begrænset, kan den være en hindring for små importører, der ikke har 
tilstrækkelig adgang til kapitalmarkederne til at finansiere deponeringen. Det er derfor 
vanskeligt at forudsige, hvilke følger foranstaltningen får for handelsunderskuddet. Det er 
imidlertid klart, at der er tale om et tilbageskridt. 
Der findes foranstaltninger, der skal støtte og fremme eksporten, som er baseret på en lov fra 
1995. Statsstøtten tager væsentligst form af eksportkreditgarantier. Der er to statslige 
institutioner, der administrerer denne støtte, nemlig den tjekkiske eksportbank og et 
eksportgaranti- og forsikringsselskab. Endvidere støtter staten informationscentre, 
23 
handelsmesser og udstillinger. Der anvendes stadig eksportlicenser, dog mere af kontrol­
hensyn end som en restriktiv foranstaltning. 
Valutasystemet 
Den tjekkiske valuta blev gjort konvertibel for alle løbende betalingsbalanceposter i oktober 
1995, da IMF-forpligtelserne efter artikel 8 formelt blev godkendt, selv om de i realiteten 
havde været anvendt i flere år. På samme tidspunkt blev kapitalbevægelserne, bl.a. 
kapitaltilstrømningen, i høj grad liberaliseret. De væsentligste tilbageværende restriktioner 
vedrører kapitaludstrømningen. 
Som følge af en række justeringer blev valutaen i 1991 devalueret med 75%. Værdien blev 
derefter fastsat i forhold til en kurv af valutaer. Denne kurv ændrede sig flere gange, men 
kursen var fast inden for en meget snæver margen (ca. -0,5%) i over fem år. Valutastabiliteten 
i denne periode er meget bemærkelsesværdig i betragtning af det lave reserveniveau, og det 
faktum at inflationen udhulede den konkurrencemæssige fordel af 1991-devalueringen. 
Valutastabiliteten blev hjulpet meget på vej af det faktum, at den tjekkiske nationalbank har 
fuldstændig enekontrol med valutakursen. I de senere år er der opstået en noget paradoksal 
situation. På den ene side har den positive økonomiske udvikling tiltrukket en meget 
betydelig kapital - både i form af direkte investeringer og kortfristede kapitalindskud, der er 
blevet tiltrukket af en kombination af høj rente og en meget stabil valutakurs. Det tenderede 
mod en styrkelse af valutaen. Derimod antydede det store handelsunderskud, at man blev 
nødt til at devaluere valutaen for at opretholde konkurrenceevnen på eksportmarkederne. 
Banken besluttede så at udvide CZK's udsvingsmargen til ca. -7,5% fra februar 1996, 
hvorved der opstod en vis usikkerhed, der skulle aflede den spekulative kapitaltilstrømning 
og gøre pengepolitikken mere autonom. Dette skridt var en succes, idet de kortfristede 
kapitalindskud faldt drastisk. 
I 1996 og begyndelsen af 1997 var valutaen fortsat stærk på trods af et svimlende underskud 
på de løbende poster, der ikke længere fuldt ud blev finansieret af kapitaltilstrømningen. I 
løbet af april måned opstod der et stærkt pres for en devaluering af valutaen, hvilket førte til 
en valutakrise i midten af maj 1997. Nervøsitet på valutamarkederne om markeder med store 
underskud på de løbende poster generelt kombineret med indenlandsk politisk ustabilitet 
resulterede i angreb på valutaen. Den tjekkiske nationalbank.forsøgte i begyndelsen at støtte 
valutaen, men den 27. maj var banken nødt til at opgive valutabåndet og lade valutaen flyde. 
Opgivelsen af valutakurssystemet betød, at valutaen blev voldsomt devalueret; således blev 
CZK devalueret med over 20% over for USD og over 7% over for DEM i forhold til niveauet 
ved udgangen af 1996. 
Det er nødvendigt at afvente og se, på hvilket niveau valutaen stabiliserer sig, før man kan 
vurdere, hvordan økonomien vil reagere på denne store devaluering. Det må imidlertid 
forventes, at devalueringen midlertidigt vil få inflationen til at stige og dermed i nogen grad 
udskyde konvergensen med inflationsraterne i EU. Devalueringen forventes ligeledes at 
fremme eksporten, forudsat at der er kapacitet til at klare den øgede efterspørgsel. 
24 
Stabilisering af økonomien 
Internt 
Den Tjekkiske Republik har med succes opnået makroøkonomisk stabilitet og dermed sikret 
et solidt udgangspunkt for en stærk og stabil vækst. Den Tjekkiske og Slovakiske Føderative 
Republik valgte fra begyndelsen at føre en stram penge- og finanspolitik. Dette blev 
kombineret med en kraftig konkurrencemæssig devaluering, der gav økonomien, især 
eksporten, en stødpude, idet landets varer blev meget konkurrencedygtige internationalt. 
Eksportørerne led ikke under indenlandsk inflation, der nødvendigvis var ret høj et stykke tid, 
da priserne blev frigivet og statsstøtten fjernet. Efter den første devaluering blev valutakursen 
fastlåst for at undgå yderligere inflation. Denne politik blev ført konsekvent og fortsatte efter 
føderationens opsplitning. Den begyndte at give resultater i 1994, da den økonomiske vækst 
tog til som følge af stor eksport og meget hurtige investeringer, og inflationen faldt til 10%. 
Ved udgangen af 1995 var den økonomiske situation stærk med encifret inflation, lav 
arbejdsløshed, budgetoverskud, stigende indtægter for husholdningerne og hurtige 
investeringer. Den økonomiske aktivitet var stadig stigende, landbruget blev styrket, og 
industrien var meget dynamisk. I 1996 aftog væksten imidlertid, selv om den stadig var solid, 
arbejdsløsheden steg, inflationspresset fortsatte, der opstod budgetunderskud, og 
underskuddet på de løbende poster steg helt op til 8% af BNP. Denne forværring blev 
forklaret med manglende omstrukturering, mangel på faglært arbejdskraft og det faktum, at 
virksomhedsledelsen ikke altid er helt effektiv. 
I april 1997 annoncerede den tjekkiske regering en økonomisk pakke, der havde til formål at 
puste liv i den økonomiske vækst og reducere det stigende budget- og handelsunderskud. 
Pakken indebar budgetnedskæringer, begrænsede lønstigninger i den offentlige sektor, lavere 
selskabsskatter, forhøjelse af visse forbrugsafgifter og indførelse af en obligatorisk 
kautionsstillelse. Den 28. maj 1997 meddelte regeringen, efter at den tjekkiske nationalbank 
havde været nødt til at opgive valutakursbåndet, at der ville blive indført en yderligere 
økonomisk pakke. Denne anden pakke betød en styrkelse af den politik, regeringen havde 
annonceret i april, men den indeholdt yderligere nedskæringer i statens udgifter og forbud 
mod import finansieret over statsbudgettet. Det er endnu for tidligt at udtale sig om 
virkningen af disse to økonomiske pakker. Regeringen har advarende udtalt, at hvis landets 
stilling over for udlandet ikke er forbedret mærkbart ved udgangen af tredje kvartal 1997, vil 
det blive overvejet at indføre yderligere restriktive handelsforanstaltninger, som f.eks. en 
importafgift. 
Eksternt 
Den Tjekkiske Republik er en åben økonomi med en vareeksport, der udgør 37% af BNP. 
Handelen har i flere år været meget dynamisk. Selv om den overordnede situation således er 
god, er der fortsat oplagte ubalancer. 
Handelsunderskuddet har været stigende: i 1996 nåede det op på 4,6 mia. ECU (11% af 
BNP), og det var på 1,3 mia. ECU i første kvartal af 1997. Selv om der må forventes et 
underskud i en hurtigt voksende økonomi, er det nuværende niveau meget højt, og der er en 
grænse for økonomiens mulighed for at finansiere underskuddet på trods af høje 
25 
turistindtægter. Som følge herafer der et underskud på de løbende poster, der i 1996 beløb sig 
til 3,5 mia. ECU. Da der i 1995 for første gang opstod et meget stort underskud på de løbende 
poster, blev dette fuldt ud finansieret af den meget betydelige kapitaltilstrømming. Dette var 
imidlertid ikke længere tilfældet i 1996, og det betød, at valutareserverne faldt med over 
1,2 mia. ECU i 1996. Reserverne var fortsat forholdsvis gode i begyndelsen af 1997 - ved 
udgangen af marts måned var de således på 10,2 mia. ECU - men det vurderes, at den 
tjekkiske nationalbank har brugt ca. 2,6 mia. ECU til at støtte valutaen i forbindelse med 
angrebet i maj 1997. 
Den Tjekkiske Republiks udlandsgæld er moderat og udgør under 40% af BNP. Der er 
væsentligst tale om mellem- og langsigtet gæld, og afdragene svarer til under 15% af 
eksporten af varer og tjenester. 
Udviklingen i de økonomiske nøgletal 
Vækst i realt BNP % 
Inflation 
årligt gennemsnit % 
december-december % 
Arbejdsløshed, ultimo året % 
ILO-definition 
Offentlig budgetbalance % af BNP 
Balance på de løbende poster % af BNP 
Gæld/eksport % 
Udenlandske direkte investeringer % af BNP 1994 
2,6 
10,0 
9,7 
3,8 
-0,1 
51,3 
2,1 1995 
4,8 
9,1 
7,9 
3,6 
-2,9 
59,1 
5,5 1996 
4,0 
8,8 
8,6 
3,4 
0,0 
-8,6 
69,3 
2,4 
Kilde: Kommissionens tjenestegrene, nationale kilder, EBRD \ 
Strukturændringer 
Udenrigshandelen 
Som det er tilfældet for andre lande i området, er handelen blevet rettet mod EU væk fra de 
østeuropæiske lande. Siden Den Tjekkiske Republik blev en uafhængig nation i begyndelsen i 
1993, er landets handel med EU steget kraftigt, og EU er nu Tjekkiets væsentligste 
handelspartner; i 1996 gik 59% af Tjekkiets eksport til EU, og 63% af importen stammede fra 
EU. 
Der er ligeledes tale om en høj koncentration på enkelte varegrupper. To varegrupper 
udgjorde over halvdelen af al eksport, nemlig maskin- og transportudstyr, der udgjorde 33%, 
26 
og færdigvarer, der udgjorde 29%. Eksporten af færdigvarer, der før var et af 
hovedvækstområderne, faldt i 1996. Bortset fra en midlertidig efterspørgselsafmatning i EU 
kan dette skyldes enten faldende konkurrenceevne eller manglende produktionskapacitet. De 
samme to varegrupper er ligeledes vigtigst på importsiden: maskiner 38% og færdigvarer 
19%. Hovedvækstområdet var drikkevarer, der følges tæt af brændstoffer. 
Nye handelspartnere og Tjekkiets evne til at vinde indpas på nye eksportmarkeder tyder på, at 
produktkvaliteten har været stigende. Værditilvæksten for varer, der eksporteres til vesten, er 
imidlertid forholdsvis lav. Det er oplagt, at Tjekkiets konkurrencemæssige fordel skyldes lave 
lønninger og en højt kvalificeret arbejdskraft. Før den nylige devaluering af valutaen, blev 
denne fordel stort set udhulet af store lønstigninger. Det vil blive stadig mere nødvendigt med 
produktivitets- og kvalitetsforbedringer, hvis Den Tjekkiske Republik skal bevare sine 
markeder på mellemlang sigt. 
Økonomien er åben: eksport og import af varer og tjenester udgør 107% af BNP. Eksporten 
har været støt stigende på trods af en realopskrivning af valutaen og stigende 
enhedslønomkostninger. Handelens mønster, sammensætning og omfang gør imidlertid, at 
Den Tjekkiske Republik er meget følsom over for eksterne påvirkninger. F.eks. er landet 
afhængig af energiimport, især olie. 
Arbejdsmarkedet 
Et af de mest bemærkelsesværdige træk i Den Tjekkiske Republiks omstilling, hvorved det 
adskiller sig fra alle andre lande i området, er, at der stort set ikke har været arbejdsløshed. 
Arbejdsløsheden steg til at begynde med som følge af omstillingen, men den nåede kun op på 
højst 5% og var på ca. 3% fra begyndelsen af 1995 til slutningen af 1996. Hovedårsagerne 
hertil var, at mange arbejdende pensionister trak sig tilbage fra arbejdsmarkedet, og at der 
hurtigt blev store beskæftigelsesmuligheder i den private sektor. Der er stadig 
overbeskæftigelse, især i de tilbageværende statsejede industrier og den offentlige sektor, 
herunder jernbanerne, hvilket også har bidraget til at holde arbejdsløsheden nede. 1 
begyndelsen af 1997 steg arbejdsløsheden til over 4%, og den ser ud til at stige yderligere, 
idet der har været en stigende tendens til afskedigelser i visse industrier, f.eks. stålindustrien. 
Arbejdsløsheden er imidlertid fortsat lav i forhold til de fleste andre europæiske lande. 
Arbejdsmarkedet er meget stramt, og der siges at være mangel på faglært arbejdskraft, 
hvorfor løntrykket er stort. Indtil juli 1995 blev der i enighed med fagforeningerne ført en 
eksplicit indkomstpolitik - en ekstraskat - der havde til formål at begrænse reallønsstignin-
gerne til højst 5% ud over væksten i produktionen. Denne politik viste sig imidlertid at virke 
mod hensigten - maksimum på 5% blev anvendt som normen - og den blev opgivet. Der blev 
ikke derefter stillet større lønkrav, hvilket antyder, at denne politik ikke kunstigt begrænsede 
lønstigningerne. Det faktum, at reallønsstigningen ligger over produktivitetsstigningen, er et 
af hovedproblemerne i den makroøkonomiske politik, da det øger inflationspresset på grund 
af stigende produktionsomkostninger og forbrugerefterspørgsel. I 1996 steg lønningerne med 
8,5% i faste priser sammenlignet med en samlet produktivitetsstigning på 4%. 
Der findes en mindsteløn. I januar 1996 var denne på 2 500 CZK om måneden (baseret på en 
ugentlig arbejdstid på 42!/2 time), hvilket svarede til 27% af gennemsnitslønnen. Den 
27 
nominelle værdi er bevidst fast, således at realværdien udhules i takt med inflationen. 
Lønspredningen er stadig meget snævrere end i de nuværende medlemsstater. 
Lønskatten, der under planøkonomien blev anvendt til at finansiere arbejdsløsheds- og 
pensionsydelser, blev afskaffet i 1993 og erstattet af socialsikringsbidrag. Disse dækker også 
den offentlige beskæftigelsespolitik, social bistand og sygeforsikring og indgår i 
statsbudgettet. Sundhedsvæsenet er adskilt fra statsbudgettet og køres som en bidrags-
finansieret ordning og ikke over skatten. 
Der findes arbejdsgiverforeninger og fagforeninger, men de ser ikke ud til at spille en særlig 
stor rolle på områder af makroøkonomisk betydning, som f.eks. lønfastsættelse. 
De offentlige finanser 
Det var nødvendigt at ændre statens rolle afgørende, da planøkonomien blev opgivet. For at 
staten kunne udføre denne nye rolle, var det nødvendigt med grundlæggende skattereformer. 
På udgiftssiden blev reformerne påbegyndt i 1990 med en reduktion af de løbende overførsler 
til virksomheder og husholdninger. På indtægtssiden blev reformen især udmøntet i januar 
1993 med indførelse og/eller strømlining af moms, indkomstskat og selskabsskat. 
Som følge af disse reformer er budgettets størrelse og struktur ændret. Indirekte beskatning 
har fået større betydning, og de offentlige udgifter i procent af BNP er blevet nedbragt til 
under niveauet i de fleste EU-medlemsstater. Retningslinjerne for finanspolitikken har været 
at opnå balance på budgettet og nedbringe udgifternes andel af BNP; det betyder, at 
finanspolitikken ikke bruges til aktivt at påvirke den makroøkonomiske situation. Indtil 1996 
havde Den Tjekkiske Republik overskud på statsbudgettet. Faldende statsindtægter i 1996 
førte imidlertid til et meget lille underskud på trods af en hastenedskæring af investeringerne i 
samme år. 
Der er adskilte budgetter for stat, kommuner og de forskellige fonde, der finansierer det 
sociale sikringssystem. For at nedbringe omkostningerne blev den generelle indkomststøtte til 
den erhvervsaktive befolkning fjernet i 1993, og arbejdsløshedsunderstøttelsen blev beskåret. 
Det sociale sikringssystem finansieres gennem bidrag fra både arbejdsgivere og arbejdstagere 
(henholdsvis 26% og 8% af bruttolønnen). 
Virksomhedssektoren: privatisering og omstrukturering 
Det er klart, at en omstilling til markedsøkonomi er tæt forbundet med privatisering af 
statsejet ejendom og omstrukturering af produktionsprocessen. Privatiseringsprocessen i Den 
Tjekkiske Republik er blevet gennemført hurtigt og har været omfattende. Privatiseringen af 
mindre statsejede virksomheder fandt sted i 1991-92. De store virksomheder blev solgt i 
forbindelse med det massive privatiseringsprogram, der blev gennemført i to etaper, nemlig 
1992-93 og 1994-95. De fleste af de kuponer, der i forbindelse med masseprivatiseringen 
blev uddelt, blev placeret i investeringsfonde, der derefter opkøbte aktier. 
Investeringsfondenes rolle i virksomhedernes ledelse er derfor omfattende. Ejerskabet er 
uklart i mange af de private virksomheder, der ejes af investeringsfonde, og det påvirker 
omstruktureringerne negativt. Da investeringsfonde væsentligst ejes af banker, er der tvivl 
om, i hvor høj grad fondene kan lede virksomhederne objektivt - der er potentielle interes­
sekonflikter, da bankerne både er ejere og kreditorer. Det ser endvidere ud til, at konkurser af 
28 
den grund er hyppigere; således var der i 1996 og i begyndelsen af 1997 en række konkurser i 
banker og investeringsfonde. De største statsejede banker og offentlige værker mangler endnu 
at blive privatiseret. 
Industriproduktionen er siden 1990 blevet diversificeret, men er stadig domineret af 
metalproduktion. Selv om de mindre virksomheder har fået en større markedsandel, er det 
stadig de store virksomheder, der er dominerende; i 1995 stod de store virksomheder (over 
100 ansatte) for 81% af produktionen og de meget store virksomheder (over 5 000 ansatte) for 
20%. De mest dynamiske virksomheder er de meget små og meget store; mellemstore 
virksomheder med 100-5 000 ansatte ligger under gennemsnittet. Der findes ikke data om 
virksomhedernes rentabilitet, men der er en vis frygt for, at der kun er foretaget investeringer 
i virksomheder med et vist udenlandsk ejerskab. I 1995 gik størstedelen af investeringerne til 
telekommunikation og bankområdet frem for fremstillingsvirksomhed. 
Produktivitetsforbedringer og omstruktureringer er af afgørende betydning, hvis produktionen 
skal blive effektiv og konkurrencedygtig. Omstruktureringshastigheden afhænger delvis af 
adgangen til nye investeringer. Investeringerne kan finansieres via tilbageholdt overskud eller 
indenlandsk låntagning, salg af aktier eller udenlandske investeringer. Der er generelt 
foretaget store investeringer, dog væsentligst offentlige investeringer til 
infrastrukturprojekter, ligesom der har været store udenlandske direkte investeringer. 
Omstruktureringen af virksomhederne skal styrkes yderligere. Der har været en ret dæmpet 
produktivitetsstigning i betragtning af investeringernes andel af BNP og den lave 
arbejdsløshed. Virksomhedsledelsen er fortsat ikke tilstrækkelig stærk, bl.a. på grund af den 
anvendte privatiseringsmetode. Siden 1996 har der endvidere været strejker og protester mod 
omstruktureringsplanerne, bl.a. i jernbanesektoren og andre offentlige sektorer. 
Den finansielle sektor 
Den pengepolitiske myndighed er den tjekkiske nationalbank, der blev oprettet den 1. januar 
1993 og dermed erstattede den tidligere føderale bank. Hovedformålet var at sikre stabilitet 
for den nationale valuta. Banken er uafhængig af regeringen, men ansvarlig over for 
parlamentet. Dens uafhængighed er sikret af loven om den tjekkiske nationalbank og den 
tjekkiske grundlov. Banken opstiller ikke inflationsmål, men mål for væksten i 
pengeforsyningen. Selv om inflationen er faldet, og valutaen forblevet stabil, er målene for 
pengeforsyningen generelt ikke blevet opfyldt. 
Det tostrengede banksystem, hvor centralbanken er adskilt fra forretningsbankerne, blev 
indført i 1993. Til at begynde med var det vigtigste pengepolitiske instrument at begrænse 
bankernes låntagning og långivning. Anvendelsen af indirekte instrumenter, som f.eks. 
markedsoperationer (statsgældsbeviser og bankveksler) og reguleringer (f.eks. krav om 
mindstereserver, diskonto og lombardrente), for at styre pengeforsyningen og valutakursen 
blev først gradvis indført efter 1993. 
Den formelle reform af banksektoren er stort set afsluttet, men nye omstruktureringer er 
nødvendige og forventede. Ved udgangen af 1995 ejede staten 31,5% af bankernes kapital. 
Banker med offentlig kapital udgjorde ca. 70% af de samlede bankaktiver. 91,5% af 
indlånene var ved udgangen af 1995 placeret i de indenlandske banker. Bankerne opfylder 
kun i begrænset omfang deres rolle som finansielle mellemmænd, og sektoren står stadig over 
29 
for problemer. For det første er der for mange små banker, der er ineffektive og derfor ikke 
vil kunne overleve i deres nuværende form. Siden 1996 er stadig flere banker løbet ind i 
problemer. For det andet er der en høj grad af indbyrdes ejerskab bankerne imellem og 
krydsejerskab mellem investeringsfonde og banker. Endelig har bankerne fortsat store tab på 
debitorer, selv om situationen er blevet bedre. Der er fortsat stor forskel på udlåns- og 
indlånsrenten. Banksystemet kan derfor ikke på nuværende tidspunkt betragtes som værende 
tilstrækkelig effektivt eller konkurrencedygtigt, men systemet er stabilt; 80% af 
bankforretningerne er koncentreret på de fire statsejede banker, der på nuværende tidspunkt er 
forholdsvis sunde. Som følge af spændingen i sektoren ønsker regeringen at privatisere disse 
fire store banker, dog således at der privatiseres en ad gangen. 
Kapitalmarkedet, især børsen i Prag, har delvis udviklet sig som følge af denne masse­
privatisering. De grundlæggende retlige og institutionelle retningslinjer er blevet indført. Det 
er den største børs i området efter antal værdipapirer og kapitalstørrelse, men handelen er ikke 
steget hurtigt, formodentlig fordi markedet ikke er gennemsigtigt. Børsen er endnu ikke 
blevet en vigtig finansieringskilde for virksomhederne. Kapitalmarkederne er af observatører 
og investorer blevet kritiseret for at være dårligt reguleret og forvirrende struktureret. Der er 
blevet opdaget ulovlige aktiviteter i nogle investeringsfonde. Herudover findes der i dag en 
række markeder for handel med aktier og værdipapirer, således at der kan gælde forskellige 
priser for samme papirer. Som svar på denne kritik blev der i juli 1996 indført stærkt ændrede 
børsregler med det formål at fremme investeringsbeskyttelsen og gennemsigtigheden på 
markedet. Endvidere ønsker finansministeriet at oprette et uafhængigt værdipapirudvalg for at 
forbedre kontrollen med og reguleringen af de finansielle markeder samt et clearinginstitut 
for at samle de mange markeders aktiviteter. Børsens ledelse har ligeledes foreslået at 
forbedre gennemsigtigheden ved i højere grad at give finansielle oplysninger og ved at 
begrænse det antal markeder, på hvilke der samtidig kan handles med værdipapirer. 
Forsikringsmarkedet er stadig underudviklet, men konkurrencen er stigende. 
Den økonomiske og sociale udvikling 
Sociale indikatorer 
Den Tjekkiske Republik har en befolkning på 10,3 millioner. Som i mange andre lande er 
befolkningen aldrende: fødselstallet er lavt, og levetidsforventningen stigende. Ca. 60% af 
befolkningen er i den arbejdsdygtige alder. Dette tal forventes at stige en smule på kort til 
mellemlang sigt, idet pensionsalderen sættes op. 
Generelt har der været bred enighed om reformerne og kun ubetydelig social uro. I 1996 og 
begyndelsen af 1997 var der imidlertid en række strejker i den offentlige sektor. 
Arbejdsstyrken er veluddannet. I 1995 havde 32% af befolkningen en afsluttet uddannelse på 
sekundærtrinnet, eventuelt en erhvervsuddannelse. 40% havde en lærlingeuddannelse og 11% 
en universitetsuddannelse. Uddannelsessystemet uddanner mange kandidater inden for 
videnskab og ingeniørvirksomhed. 
30 
Regionale og sektorale skævheder 
De mange regioner i Den Tjekkiske Republik var før ret ensartede, men efter 
"fløjlsrevolutionen" er de begyndt at blive mere uensartede hvad angår arbejdsløshed, 
lønninger og inflation. 
Prag har udviklet sig hurtigere end de andre regioner, og økonomien viser tegn på 
overophedning med lav arbejdsløshed og høje og stigende lønninger og boligudgifter. Andre 
regioner har klaret sig mere eller mindre godt afhængig af den eksisterende industri og deres 
mulighed for at styrke turismen og/eller udnytte den nære beliggenhed i forhold til Tyskland 
og Østrig og hovedstaden. 
Under det tidligere regime var der en overdreven koncentration af industrien, idet virk­
somhederne både var meget store og specialiserede og derfor meget følsomme over for 
ændringer i den pågældende industri. Det nordlige Bøhmen og Moravia er de vigtigste 
industriområder. Beskæftigelsen har kun ændret sig lidt, hvilket tyder på, at der fortsat skal 
gennemføres betydelige omstruktureringer. I november 1996 havde områderne ikke desto 
mindre den højeste arbejdsløshed på henholdsvis 7,2% og 6% (sammenlignet med Prag 0,4% 
og det nationale gennemsnit på 3,3%). De sydlige regioner, der er domineret af landbrug, har 
udviklet deres turistindustri betragteligt og har derved været i stand til at holde 
arbejdsløsheden nede på 2-3%. 
Formålet med den regionalpolitik, der nu føres, er at rette op på de eksisterende ubalancer og 
fremme udviklingen i de mindre gunstigt stillede regioner. Målet vil ligeledes være at styrke 
væksten og undgå overkoncentration af visse aktiviteter og dermed begrænse over­
belastningen og forureningen. 
2.2 Økonomien set i lyset af medlemskab 
Indledning 
Det Europæiske Råd i København i 1993 fastsatte, hvilke betingelser de associerede lande i 
Central- og Østeuropa skal opfylde for at blive medlemmer af EU. De økonomiske kriterier 
er: 
• en fungerende markedsøkonomi 
evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen. 
Disse kriterier er indbyrdes afhængige. For det første vil en fungerende markedsøkonomi 
bedre kunne klare konkurrencepresset. For det andet er det fungerende marked i forbindelse 
med medlemskab af EU det indre marked. Et EU-medlemskab, der ikke indebærer integrering 
i det indre marked, giver ingen økonomisk mening, hverken for Tjekkiet eller dets 
handelspartnere. 
Tilslutning til EU's regelværk, specielt reglerne vedrørende det indre marked, er således 
afgørende for et ansøgerland, som permanent skal påtage sig de økonomiske forpligtelser ved 
31 
et medlemskab. Denne uigenkaldelige forpligtelse er nødvendig for at give sikkerhed for, al 
alle dele af det udvidede EU-marked vil fortsætte med at fungere efter fælles regler. 
Evnen til at tilslutte sig EU's regelværk har flere dimensioner. På den ene side skal Tjekkiet 
kunne påtage sig de økonomiske forpligtelser ved et medlemskab på en sådan måde, at det 
indre marked fungerer uproblematisk og retfærdigt. På den anden side forudsætter Tjekkiets 
evne til at høste det fulde udbytte af konkurrencepresset på det indre marked, at de 
grundlæggende økonomiske forhold er gunstige, og at den tjekkiske økonomi er præget af 
fleksibilitet og råder over tilstrækkelig menneskelig og fysisk kapital, især infrastruktur. Hvis 
disse forhold ikke er til stede, vil konkurrencepresset efter al sandsynlighed blive opfattet som 
for intenst i visse dele af samfundet, og der vil lyde krav om protektionistiske 
foranstaltninger, som, hvis de blev gennemført, ville trække tæppet væk under det indre 
marked. 
Et ansøgerlands evne og vilje til at tilslutte sig og gennemføre EU's regelværk har afgørende 
betydning, fordi omkostningerne og fordelene ved at gøre det kan være ulige fordelt over 
tiden og på erhvervssektorer og samfundsgrupper. En bred konsensus om, hvilke ændringer i 
den økonomiske politik EU-medlemskab nødvendiggør, og en målbevidst gennemførelse af 
økonomiske reformer på trods af pres fra interessegrupper mindsker risikoen for, at et land 
ikke er i stand til at påtage sig de økonomiske forpligtelser ved et medlemskab. 
For de offentlige myndigheder kræver EU-medlemskab administrativ og retlig kapacitet til at 
omsætte og gennemføre den brede vifte af teknisk lovgivning, der er nødvendig for at fjerne 
hindringerne for den frie bevægelighed inden for EU og derved sikre det indre markeds 
funktion. Disse aspekter behandles i senere kapitler. For den enkelte virksomhed er 
virkningen for konkurrenceevnen af at tilslutte sig EU's regelværk afhængig af dens evne til 
at tilpasse sig de nye økonomiske forhold. 
En fungerende markedsøkonomi 
En markedsøkonomi forudsætter, at ligevægten mellem udbud og efterspørgsel findes ved 
markedskræfternes frie spil. Der foreligger en fungerende markedsøkonomi, når retssystemet, 
herunder reguleringen af ejendomsretten, er på plads og er i stand til at håndhæve retslige 
afgørelser. En markedsøkonomi fremmes og forbedres af makroøkonomisk stabilitet og 
konsensus om hovedlinjerne i den økonomiske politik. En veludviklet finansiel sektor og det 
forhold, at der ikke findes væsentlige hindringer for markedsadgang og markedsudtræden, 
bidrager til at effektivisere den måde, en økonomi fungerer på. 
Rammerne for en fungerende markedsøkonomi er i høj grad til stede i Den Tjekkiske 
Republik. Markedsmekanismerne er dominerende; kun få af de administrerede priser mangler 
endnu at blive justeret, og handels- og valutakurssystemerne er stort set blevet liberaliseret. 
Privat ejerskab er udbredt, og privatiseringsprocessen er stort set afsluttet, idet det kun er 
hovedbankerne og ca. 60 strategiske virksomheder, der fortsat er statsejede. De retlige og 
institutionelle rammer for en markedsøkonomi er ligeledes næsten fuldt ud indført; 
ejendomsretten er veldefineret; der er indført en handelslovgivning samt en aftale- og 
forbrugerlovgivning; der er ingen administrativ kontrol af betydning, der hindrer adgang til 
markedet, og banksektoren er i nogen grad blevet reformeret. 
32 
Det er imidlertid klart, at alle markedsinstitutionerne endnu ikke er tilstrækkelig stærke eller 
fuldt ud driftsklare. To hovedeksempler er det finansielle marked og kapitalmarkedet, der 
spiller en afgørende rolle i en moderne markedsøkonomi, og den offentlige administration. 
Her er det oplagt, at der må gøres yderligere fremskridt. Reguleringen af de finansielle 
markeder, der hidtil har været utilstrækkelig, er i øjeblikket under behandling. Konkret drejer 
det sig om, at banksektoren ikke er stærk og gennemlever den strukturreform, der er 
nødvendig, for at sektoren effektivt kan opfylde sin rolle som finansielt mellemled. 
Skatteadministrationen har været forholdsvis svag. 
Der er gjort store fremskridt med at stabilisere økonomien. Inflationen er nedbragt til et 
encifret tal, arbejdsløsheden er usædvanlig lav, og de offentlige finanser er sunde. Denne 
situation har fremmet udviklingen af en markedsøkonomi, idet den har sikret de stabile 
makroøkonomiske rammer, der er nødvendige, for at virksomhederne kan planlægge deres 
aktiviteter med nogenlunde sikkerhed. Vækstgrundlaget og -holdbarheden ser ud til at være 
sund. I 1996 aftog den økonomiske vækst imidlertid, arbejdsløsheden og inflationen steg, de 
offentlige finanser kom under et vist pres, underskuddet på betalingsbalancens løbende poster-
steg voldsomt, og i maj 1997 måtte valutabåndet opgives. To afgrundene til denne afmatning 
var en faldende eksport til EU og en strammere pengepolitik. Den nuværende situation tyder 
på følgende to forhold. For det første kan den makroøkonomiske stabilitet ikke tages for 
givet, det vil bl.a. være nødvendigt at fmde en måde, hvorpå man kan begrænse forbruget, 
således at underskuddet på handelsbalancen kan nedbringes. For det andet er det nødvendigt 
med en yderligere gennemgribende omstrukturering af virksomhederne for at sikre en 
langsigtet stabil vækst. 
En indikator for, hvor megen succes Den Tjekkiske Republik har haft med at tilpasse og styre 
den økonomiske udvikling i de første overgangsår, er, at det var det første centraleuropæiske 
land, der blev medlem af OECD i 1996. I de kommende måneder vil det være nødvendigt 
målbevidst at fortsætte stabiliserings- og reformprocessen for at styrke de betragtelige 
fremskridt, Den Tjekkiske Republik har gjort i de seneste år. Et pænt fremskridt med 
gennemførelsen af Europaaftalen skulle bidrage til at sikre, at overgangen til medlemskab af 
EU vil kunne forløbe forholdsvis glat. 
Evnen til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne 
Her nogle år forud for et eventuelt medlemskab - og inden Den Tjekkiske Republik har 
vedtaget og gennemført størstedelen af fællesskabsretten - er det vanskeligt at danne sig en 
endelig opfattelse af landets evne til at opfylde dette kriterium. Der er imidlertid en række 
karakteristiske træk ved Tjekkiets udvikling, som giver et fingerpeg om landets sandsynlige 
evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen. 
Dette forudsætter en stabil makroøkonomisk ramme, inden for hvilken de enkelte 
erhvervsdrivende kan træffe beslutninger på en forholdsvis sikker baggrund. Der skal være et 
tilstrækkeligt grundlag af menneskelige og fysiske ressourcer, herunder infrastruktur, således 
at de enkelte virksomheder får mulighed for at ruste sig til at modstå det øgede 
konkurrencepres på det indre marked. Virksomhederne må investere for at styrke effek­
tiviteten, så de både kan konkurrere på hjemmemarkedet og udnytte de stordriftsfordele, der 
følger med adgangen til det indre marked. Denne evne til at tilpasse sig vil blive større, jo 
33 
mere virksomhederne får adgang til investeringskapital, jo bedre arbejdskraften er uddannet, 
og jo mere nyskabende de er. 
Endvidere vil en økonomi være bedre i stand til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab, 
hvis den forud for tiltrædelsen har opnået en høj grad af økonomisk integration med Unionen. 
Jo mere integreret et land allerede er i Unionen, desto færre yderligere omstruktureringer skal 
der foretages i forbindelse med medlemskabet. Graden af økonomisk integration afhænger 
både af udbuddet og mængden af varer, der indgår i samhandelen med medlemsstaterne. De 
direkte fordele ved adgangen til det indre marked kan desuden værre større i sektorer, hvor 
der er et ret stort antal små virksomheder, idet disse påvirkes forholdsvis mere af 
handelshindringer. 
En indikator for Den Tjekkiske Republiks konkurrenceevne er landets samhandel med EU. 
Tjekkiet har rettet sin handel mod Vesten og øget handelen betragteligt. Landets økonomi er 
derfor godt integreret i EU, idet over 60% af Den Tjekkiske Republiks eksport og import 
vedrører EU. På nuværende tidspunkt er det imidlertid ikke de samme produkter, der 
eksporteres og importeres, hvilket ville være en endnu klarere indikator for økonomiens 
konkurrenceevne på EU-markedet. Samhandelen (set på basis af snævre varekategorier) 
mellem Den Tjekkiske Republik og Tyskland, der er landets hovedhandelspartner, viser 
denne tendens og antyder derfor, at integrationen skal styrkes yderligere. På grund af de 
stigende arbejdslønomkostninger er det stadig nødvendigt med yderligere strukturændringer, 
produktivitetsstigninger og kvalitetsforbedringer, hvis de tjekkiske virksomheder skal kunne 
konkurrere med virksomheder i EU. 
En anden indikator for konkurrenceevnen er virksomhedernes evne til at tilpasse sig ændrede 
forhold og virksomhedsledernes evne til at gennemføre omstruktureringer og anvende 
internationale standarder og praksis. For at opfylde de tekniske standarder, der følger aï EU's 
regelværk skal virksomhederne være i stand til at indføre moderne teknologi. De indirekte 
tegn på omstrukturering har hidtil været blandede. Den svage virksomhedsledelse i industrien 
har betydelige negative følger for konkurrenceevnen. Der har været forholdsvis få 
afskedigelser, hvilket antyder, at arbejdsprocessen ikke har ændret sig, og at der stadig er 
overbeskæftigelse. Der er, f.eks. i stålindustrien, tegn på, at dette er ved at ændre sig, men på 
andre områder, f.eks. inden for jernbanerne, er der stærk modstand mod forandringer. Da 
virksomhedernes ejerskab endvidere ofte er ugennemsigtigt, er lederne ikke ansvarlige over 
for en klar defineret enhed, så de opfordres ikke nødvendigvis altid til at omstrukturere 
virksomhederne. Der er en høj grad af krydsejerskab mellem banker og investeringsfonde, der 
har aktieposter i de virksomheder, som bankerne udlåner til. Bankerne har derfor i nogen grad 
opbygget en dårlig låneportefølje, der på grund af relationerne med investeringsfondene ikke 
er blevet strøget. 
Omstruktureringen af virksomhederne afhænger ligeledes af investeringsniveauet og virk­
somhedernes adgang til kapital. Investeringernes andel af BNP er meget stor, de udenlandske 
direkte investeringer har været forholdsvis store, og udgifterne til F&U som procent af BNP 
har været stigende siden 1993, således at de i 1995 udgjorde 1,14%. De fleste investeringer 
har hidtil været på infrastruktur- og bankområdet, mens investeringer i 
fremstillingsvirksomhed har været forholdsvis svage. Der er indirekte tegn på, at dette er ved 
at ændre sig, idet bankernes udlån til virksomheder og produktivitetsstigningen inden for 
34 
fremstillingsvirksomhed har været stigende, lin bedre adgang til kapital må forventes at 
hjælpe den tjekkiske industri i dens bestræbelser på at gennemføre EU's regelværk. 
Omkostningerne ved at tilpasse sig til mere konkurrence alhænger delvis af industriali-
seringsgraden og virksomhedskoncentrationen samt arbejdskraftens bevægelighed. I Den 
Tjekkiske Republik er industriproduktionen i høj grad koncentreret om metalproduktion, men 
der har været en stigende diversificering, og virksomhedskoncentrationen har været faldende. 
Arbejdskraftens mobilitet er imidlertid stærkt begrænset af boligmangelen. 
Landbrugssektoren er forholdsvis lille udtrykt i andel af BNP. Efter medlemskab vil det være 
nødvendigt med en gennemgribende modernisering. Det vil ligeledes i større eller mindre 
grad være nødvendigt med prisjusteringer afhængig af prisudviklingen i Tjekkiet og i EU og 
de reale valutakursudsving. 
Banksektoren er i dag ikke konkurrencedygtig og stærk. Sektoren er blevet reformeret, men er 
domineret af de fire største banker, der stadigvæk delvis er statsejede; der findes fortsat et 
stort antal små banker, der ikke er levedygtige. I 1996 kom denne svaghed i banksektoren i 
forgrunden, idet en række banker gik konkurs. Hovedproblemerne i sektoren er en dårlig 
låneportefølje, manglende konkurrenceevne, manglende gennemsigtighed og krydsejerskab 
mellem banker og investeringsfonde samt for svagt kapitalgrundlag. Staten må gribe ind for 
at løse visse bankers problemer i forbindelse med dårlige lån. For at sektoren kan udvikle sig, 
er det nødvendigt med en konsolidering og en yderligere bedring af bankernes udlånspraksis. 
Fremskridt på dette område er afgørende for, at den tjekkiske økonomi kan opnå den 
konkurrenceevne, der er nødvendig på EU-markedet. 
Udsigter og prioriteter 
Hovedproblemerne i dag er underskuddet på handelsbalancen, inflationen, valutakursen, 
omstrukturering af virksomhederne og en reform af banksektoren. Disse problemer kan 
tilskrives nogle grundlæggende forhold, der skal løses på mellemlang sigt. 
Det er normalt med underskud på handelsbalancen i en hurtigt voksende økonomi. Der er 
ingen grund til bekymring, så længe underskuddet skyldes realinvesteringer, og de finansieres 
af langfristet kapital. Store vedvarende underskud på betalingsbalancen viser imidlertid, at 
der er mere grundlæggende problemer. Importen består stadigvæk i høj grad af kapitalgoder, 
men importen af forbrugsgoder er stærkt stigende. Problemet ser derfor ud til at kunne 
tilskrives den meget lave indenlandske opsparing på trods af den høje vækst i lønindkomster 
og restindkomster - med andre ord en meget klar tendens til at forbruge frem for at spare op. 
Inflationen er nedbragt til et encifret tal, men i 1996 gik faldet i stå. De to kilder til 
inflationspresset er hurtige lønstigninger og en stor indenlandsk efterspørgsel, og den nylige 
devaluering af CZK må forventes at forværre situationen. Da der vil blive gennemført en 
yderligere prisliberalisering og deregulering, der vil skubbe til inflationen i den nærmeste 
fremtid, er det nødvendigt med en meget målrettet indsats for at dæmpe det nuværende pres. 
Arbejdsmarkedet er klart meget stramt. Dette kan dels skyldes, at der er en skjult 
arbejdsløshed, og at det er vanskeligt at finde job, da informationsformidlingen stadig er 
begrænset. På den anden side har produktivitetsstigningen ikke været så stor, som man måtte 
forvente med så lav arbejdsløshed. Det er nødvendigt at fjerne al overbeskæftigelse og 
35 
investere i arbejdskraftbesparende teknologi. Sådanne investeringer foretages nemmere, hvis 
realrenten er lavere og bankernes udlånspolitik mindre restriktiv. Sidstnævnte vil kræve bedre 
sikkerhedsstillelse og risikovurdering. Dette kræver igen stærkere og mere gennemsigtige 
kapitalmarkeder, der ikke på nuværende tidspunkt er en finansieringskilde for 
virksomhederne, der må henvende sig til banksektoren for at opnå lån. 
Privatisering og reformer af bankerne er højt prioriteret på nuværende tidspunkt; de seneste 
vanskeligheder skyldes i høj grad en utilstrækkelig lovgivning og kontrol, en uheldig praksis 
og krydsejerskab mellem investeringsfonde og banker. Det er vigtigt, at der ryddes op i 
banksektoren. 
De penge- og finanspolitiske instrumenter er blevet ændret, så de er mere kompatible med en 
markedsøkonomi. Indtil for nylig blev de opstillede mål opfyldt, nemlig en stabil valuta, 
balance på budgettet og en nedbringelse af de offentlige udgifters andel af BNP. De offentlige 
finanser er blevet reformeret efter de retningslinjer, der anvendes i Vesten, idet der f.eks. er 
indført moms og indkomstskat. Skatteopkrævningen kunne imidlertid styrkes, og der er 
stigende underskud på pensions- og socialsikringsområdet, hvilket på mellemlang sigt vil 
skabe problemer. 
Den Tjekkiske Republiks økonomiske politik har hidtil ikke været ført efter en klar 
mellemlang strategi. Der er fastlagt visse retningslinjer for den politik, der skal føres. For det 
første skal der opnås "valutastabilitet" - det er centralbankens opgave at sikre lav inflation og 
en stabil valutakurs. For det andet skal de offentlige udgifter nedbringes for at få balance på 
budgettet. For det tredje skal der indføres markedsøkonomi gennem privatisering af statens 
aktiver og liberalisering af de økonomiske aktiviteter. 
Regeringens mulighed for at gennemføre disse strategier og fastholde en troværdig kurs er 
mindre end før valget i juni 1996. Der må derfor forventes en langsommere lovgivning og 
implementering. 
Den økonomiske politik må nu i højere grad koncentreres om mikroøkonomiske initiativer. 
Det kan tage længere tid, før sådanne initiativer mærkes, men de er af helt afgørende 
betydning, hvis stabiliteten skal fastholdes, og konkurrenceevnen styrkes. 
36 
2.3 Generel vurdering 
Den Tjekkiske Republik må anses for at have en fungerende markedsøkonomi. 
Markedsmekanismerne virker fuldt ud, og statens rolle i økonomien er blevet fuldstændig 
ændret. Landet har med stor succes stabiliseret økonomien. Arbejdsløshedsprocenten er 
blandt de laveste i Europa. Som de nylige makroøkonomiske ubalancer imidlertid har vist, er 
det nødvendigt med yderligere fremskridt i de kommende år, herunder især en styrkelse af 
virksomhedsledelsen og det finansielle system. 
Den Tjekkiske Republik må forventes at kunne klare konkurrencepresset og 
markedskræfterne i EU på mellemlang sigt, forudsat at virksomhedsreformerne fremskyndes. 
Landet har en veluddannet arbejdskraft og en forholdsvis god infrastruktur. Der er i de senere 
år foretaget store investeringer i økonomien, og de udenlandske direkte investeringer har 
ligeledes været betydelige. Landet har med held øget samhandelen med Vesten. Selv om de 
eksporterede varers kvalitet stadig forbedres, er værditilvæksten fortsat lav. Banksektoren 
domineres af nogle få delvis statsejede banker, og sektorens konkurrencemæssige situation er 
ikke stærk. Hovedudfordringen for Den Tjekkiske Republik er at presse på med 
omstruktureringen af virksomhederne for at forbedre de økonomiske resultater på mellemlang 
sigt og dermed rette op på de eksterne ubalancer. 
37 
3. Evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab 
Det Europæiske Råd i København anførte blandt kriterierne for tiltrædelse "evnen til at 
påtage sig forpligtelserne ved medlemskab, herunder tilslutning til målene for politisk, 
økonomisk og monetær union". 
Tjekkiet har med sin ansøgning om medlemskab på basis af traktaten uden forbehold 
accepteret Unionens grundlæggende mål, også dens politikker og instrumenter. I dette kapitel 
gennemgås Tjekkiets evne til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab, dvs. de retlige og 
institutionelle rammer, der går under betegnelsen Fællesskabets regelværk, på grundlag af 
hvilke Unionen realiserer sine mål. 
Med Unionens udvikling er regelværket gradvis blevet mere tyngende og udgør en større 
udfordring for fremtidige tiltrædelser, end det var tilfældet tidligere. Tjekkiets evne til at 
gennemføre regelværket vil være af central betydning for dets evne til at fungere 
hensigtsmæssigt inden for Unionen. 
I de følgende afsnit undersøges på hvert hovedområde af Unionens virksomhed den 
nuværende og fremtidige situation i Tjekkiet. Udgangspunktet for beskrivelsen og analysen er 
et kort sammendrag af Fællesskabets regelværk med angivelse af bestemmelserne i 
Europaaftalen og hvidbogen, hvor de er relevante. Endelig gives der for hvert 
aktivitetsområde en kort vurdering af Tjekkiets evne til at påtage sig forpligtelserne ved 
medlemskab på mellemlang sigt. 
38 
3.1 Det indre marked uden grænser 
Det indre marked defineres i traktatens artikel 7A som et område uden indre grænser med fri 
bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital. Grundlaget for det indre marked, 
som er af afgørende betydning for integrationsprocessen i Fællesskabet, er en åben 
markedsøkonomi, hvor konkurrence og økonomisk og social samhørighed spiller en 
afgørende rolle. 
Den faktiske gennemførelse af de friheder, der er nedfældet i traktaten, forudsætter ikke blot 
overholdelse afså vigtige principper som ikke-forskelsbehandling eller gensidig anerkendelse 
af nationale regler, således som disse principper er blevet præciseret gennem Domstolens 
retspraksis, men også en samtidig og effektiv anvendelse af en samling af specifikke fælles 
bestemmelser. Disse specifikke bestemmelser har bl.a. til formål at sikre den offentlige 
sikkerhed og sundhed, miljø- og forbrugerbeskyttelse, bevarelse af offentlighedens tillid til 
sektoren for tjenesteydelser eller garanti for, at personer, der udøver visse specialiserede 
erhverv, har de rette kvalifikationer, og i givet fald at indføre eller samordne visse 
regulerings- og tilsynsordninger. Al kontrol og systematisk efterprøvning, som er nødvendig 
for at sikre en korrekt anvendelse af reglerne, skal finde sted inden for selve markedet og ikke 
ved grænseovergangene. 
Det er ikke alene vigtigt at EU-lovgivningen effektivt inkorporeres i national ret, men også at 
den gennemføres korrekt i praksis via de relevante administrative og retslige strukturer i 
medlemsstaterne og overholdes af virksomhederne. Denne forudsætning skal være opfyldt for 
at sikre den gensidige tillid, som er nødvendig for at markedet kan fungere tilfredsstillende. 
Dette kapitel bør læses i sammenhæng med bl.a. kapitlet om socialpolitik, miljø, 
forbrugerbeskyttelse og sektorpolitik. 
De fire friheder 
Ansøgerlandene overtager gradvis Fællesskabets regelværk: 
- Associeringsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater og Tjekkiet 
blev undertegnet i 1995 og er ved at blive reatificeret. Hvad angår de fire friheder og 
indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne foreskriver aftalen navnlig en øjeblikkelig eller 
gradvis anvendelse af et vist antal forpligtelser, gensidige eller ikke-gensidige, vedrørende 
bl.a. etableringsret, national behandling, frihandel, intellektuel ejendomsret og offentlige 
indkøb. 
- Kommissionens hvidbog (KOM(95) 163 endelig udg.), som er en række retninglinjer, der 
skal bistå ansøgerlandene med at forberede integrationen i det indre marked, foretager en 
snævrere afgrænsning af de pågældende lovgivninger; den udvælger de emner og 
"nøgleområder", som øver direkte indflydelse på den fri bevægelighed for varer, 
tjenesteydelser, kapital og personer, og redegør for de betingelser, der er nødvendige for at 
gennemføre lovgivningen, herunder de retlige og organisatoriske strukturer. Der gennemgås 
23 aktivitetsområder i Fællesskabet, hvor de pågældende foranstaltninger opdeles i to etaper, 
alt efter hvor højt de prioriteres, og der fastlægges dermed et arbejdsprogram for perioden 
forud for tiltrædelsen. Kontoret for Informationsudveksling om Faglig Bistand (TAIEX) blev 
nedsat med det formål at yde supplerende og målrettet faglig bistand på de 
39 
lovgivningsområder, der er omfattet af hvidbogen. Kontoret har for nylig oprettet en 
lovgivningsdatabase. 
- Tiltrædelsen af Den Europæiske Union indebærer for ansøgerlandene, at de skal overtage og 
gennemføre hele Fællesskabets regelværk. Det skal i den forbindelse understreges, at den 
handlingsplan for det indre marked, som blev forelagt for Det Europæiske Råd i Amsterdam, 
indeholder en række prioriterede foranstaltninger, som er nødvendige for at forbedre det indre 
markeds funktion (EU-15) på baggrund af indførelsen af den fælles valuta. Dette giver sig 
nødvendigvis udslag i en udvikling af Fællesskabets regelværk. 
De generelle rammer 
Virksomhederne skal kunne udøve deres aktiviteter på grundlag af fælles regler uanset 
aktivitetsområde. Disse fælles regler er vigtige, fordi de fastlægger de generelle rammer for, 
hvorledes økonomien fungerer, og dermed de generelle konkurrencevilkår. Dette område 
omfatter ud over konkurrencereglerne (virksomheder og offentlig støtte) skatte- og 
afgiftsbestemmelserne, som behandles i cl andet afsnit i udtalelsen, åbningen af markedet for 
offentlige indkøb og tjenesteydelser, harmonisering af reglerne for intellektuel ejendomsret 
(herunder det europæiske patent), harmonisering af selskabsretten og reglerne for 
regnskabsaflæggelse, beskyttelse af personoplysninger samt henvisning af sagsanlæg og 
gensidig anerkendelse af retsafgørelser (artikel 220-konventioner). 
Sammendrag 
Offentlige indkøb reguleres ved en lov fra 1994, som trådte i kraft i 1996. Et uafhængigt 
organ, kontoret for beskyttelse af konkurrencen, har til opgave at følge med i den offentlige 
indkøbspolitik. 
Med hensyn til beskyttelse af intellektuel og industriel ejendomsret har Tjekkiet vedtaget en 
ny patentlov i 1990, en varemærkelov i 1995, mens loven om ophavsret blev ændret i 
beskedent omfang i 1996. Landet deltager i alle de konventioner, der er nævnt i 
Europaaftalens artikel 67 og har indsendt en ansøgning om tiltrædelse af Munchcn-
konventionen fra 1973. Tjekkiet har tiltrådt aftalen om handelsrelaterede intellektuelle 
ejendomsrettigheder (TRIPS). 
Selskabsretten er hovedsagelig reguleret i handelsloven, som senest blev ændret den 1. juli 
1996, og som bragte retstilstanden tæt på første og andet direktiv. En række forskellige 
virksomhedsformer er anerkendt i henhold til tjekkisk lovgivning, herunder aktieselskaber og 
anpartsselskaber. I dag er omkring 115.000 selskaber registreret. De kan udstede 
aktier/anparter, og den seneste tids lovgivning har forbedret aktionærbeskyttelsen. 
Mindstekapitalkravene er fastlagt ved lov. Der er et grundlæggende beskyttelsesniveau for 
kreditorer. Domstolene fører et selskabsregister, som indeholder alle relevante oplysninger 
om hvert selskab, og dette kan frit konsulteres. 
Regnskabsloven fra 1991 bringer de tjekkiske regnskabsregulativer i overensstemmelse med 
det fjerde direktiv. Der findes ingen regnskabsstandarder, og procedurer fastsættes af 
finansministeriet. Metodologiske rekommandationer udstedes af Sammenslutningen af 
Revisorer. Regler om konsoliderede regnskaber findes i ministerielle cirkulærer. 
40 
Retten til beskyttelse af persondata er fastlagt i chartret om fundamentale rettigheder og 
friheder og lov 256/1992 om beskyttelse af persondata samt i en række love på særlige 
områder. Der findes ikke et uafhængigt kontrolorgan til at føre tilsyn med overholdelsen af 
reglerne. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Den tjekkiske lovgivning om offentlige indkøb har i vid udstrækning tilnærmet sig gældende 
EU-retsforskrifter. De fleste af hvidbogens direktiver er inkorporeret i tjekkisk lovgivning. 
De tjekkiske myndigheder selv indrømmer imidlertid, at der endnu ikke er fuld 
overensstemmelse. Dette er tilfældet for udbudsprocedurer og offentlige værker - som endnu 
ikke er omfattet af lovgivningen - og desuden findes visse præferencer og andre 
diskriminerende foranstaltninger, der er til ugunst for ikke-tjekkiske statsborgere. 
Der er gjort betydelige anstrengelser for at bringe lovgivningen om offentlige indkøb i 
overensstemmelse med gældende EU-retsforskrifter. Skønt den tjekkiske lovgivning generelt 
er af høj standard, er der stadig en række huller, der skal lukkes. Især bør lovens 
anvendelsesområde udvides til at omfatte alle offentlige værker (vand, energi, transport og 
telekommunikation). Situationen i dag er den, at Tjekkiet opretholder et system med 
indenlandske præferencer med hjemmel i Europaaftalen. Virksomheder i EU vil først få lige 
adgang til disse sektorer efter udløbet af overgangsperioden som fastsat i Europaaftalen. 
Kontoret for beskyttelse af økonomisk konkurrence synes at opfylde infrastrukturkravet for 
en korrekt opfyldelse af lovgivningen. Skønt det er for tidligt at foretage en nøjagtig 
vurdering af effektiviteten af de offentlige indkøbsprocedurer i praksis, synes de retsmidler, 
der er til rådighed, at fungere hurtigt og effektivt, og de er i overensstemmelse med de fleste 
af direktivernes krav. 
Det forventes, at en række yderligere ændringer af loven om offentlige indkøb træder i kraft i 
1998-2000, så man kan fuldende harmoniseringen inden for offentlige indkøb senest ved 
tiltrædelsesdatoen.. 
Der er gjort gode fremskridt med tilpasningen af lovgivningen vedrørende industriel 
ejendomsret (patenter, varemærker, mønstre). 
Med hensyn til intellektuel ejendomsret (ophavsrettigheder og ophavsbeslægtede rettigheder), 
mangler der at blive fyldt en lang række huller (for computerprogrammer, leje- og 
distributionsrettigheder og varigheden af ophavsretsbeskyttelsen). Det er hensigten at revidere 
den eksisterende patentlov for at sikre fuldstændig forenelighed med Munchen-konventionen. 
Samtidig agter Tjekkiet at indføre supplerende beskyttelsescertifikat for farmaceutiske 
produkter. Grænsekontrol vil blive indført den 1.1.1998. Der er stadig omfattende 
piratvirksomhed. Der er gjort en betydelig indsat for at sikre en tidssvarende håndhævelse af 
lovgivningen Med hensyn til industriel ejendomsret. 
Med hensyn til selskabslovgivningen blev handelsloven ifølge oplysninger fra Tjekkiet 
ændret pr. 1. juli 1996 for i vid udstrækning at bringe den i overensstemmelse med første og 
andet direktiv, skønt der stadig mangler at blive udfyldt et par huller, f.eks. Med hensyn til 
kreditorbeskyttelse Ifølge det oplyste skulle det tolvte direktiv være inkorporeret i tjekkisk 
lovgivning, men der er stadig ikke fuld forenelighed med det tredje og det ellevte direktiv. 
41 
Med hensyn til regnskabsvæsen når loven fra 1991 allerede et godt stykke i retning af 
tilpasning til den fjerde direktiv, og en række ændringer af loven, som får virkning den 
1.1.1999 forventes at føre til fuld forenelighed. Ændringer til loven om revisorer, der er en 
gennemførelse af det ottende direktiv, får virkning den 1.1.1998. Der kan konstateres en 
række overgangsproblemer i forbindelse med den praktiske gennemførelse af de nye regler, 
herunder mangel på kvalificerede regnskabsfolk og revisorer, men disse problemer kan løses 
på mellemlang sigt. 
De tjekkiske myndigheder erkender, at den tjekkiske lovgivning endnu ikke i tilstrækkelig 
grad er i overensstemmelse med de europæiske standarder vedrørende databeskyttelse. 
Tjekkiet deltager stadig ikke i Europarådets konvention 108. Det er nødvendigt at få etableret 
et uafhængigt organ, der er ansvarlig for overvågningen af de lovgennemførelsesmæssige 
aspekter og at indføre sanktioner over for personer, der illegalt gør brug af data. 
Med hensyn til civilretten har Tjekkiet for nylig modtaget en opfordring fra de stater, der er 
parter i Lugano-konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i 
borgerlige sager, herunder handelssager, om at tilslutte sig konventionen. En sådan udvikling 
giver et godt billede af tilliden til det tjekkiske retssystem. 
Konklusion 
Tjekkiet har allerede inkorporeret de vigtigste direktiver for de sektorer, der er beskrevet ovf, 
i den nationale lovgivning. Gennemførelsen af bestemmelserne i Europaaftalen og hvidbogen 
for de sektorer, der har været gennemgået, har generelt været tilfredsstillende. 
Det er nødvendigt med en yderligere indsats inden for især følgende områder: offentlige 
indkøb, beskyttelse af intellektuel ejendomsret og gennemførelsesstrukturer for beskyttelse af 
persondata. En mindre indsats er også påkrævet Med hensyn til selskabsret og 
regnskabsvæsen for at bringe den tjekkiske lovgivning helt i overensstemmelse med EU-
lovgivningen. På alle disse områder skulle der, ud fra en antagelse om, at den nuværende 
harmonisering fortsættes, ikke være nogen større vanskeligheder Med hensyn til 
lovtilnærmelsen på mellemlang sigt. 
Fri bevægelighed for varer 
Den fri bevægelighed for varer forudsætter, at foranstaltninger, der medfører begrænsninger 
for handelen, forsvinder, dvs. ikke blot told og kvantitative begrænsninger på handelen, men 
også alle foranstaltninger med tilsvarende virkning, nemlig de foranstaltninger, der direkte 
eller indirekte finder anvendelse på nationalt fremstillede eller importerede varer og har 
protektionistiske virkninger. I det omfang de tekniske krav ikke er harmoniseret, er 
anvendelsen af princippet om gensidig anerkendelse af nationale regler og princippet om 
begrænsning af de nationale krav til de krav til de mål, der ønskes opnået, afgørende for at 
garantere varers fri bevægelighed, idet principperne i EF-Domstolens "Cassis de Dijon"-dom 
finder anvendelse. 
Med henblik på harmonisering har Det Europæiske Fællesskab udviklet den "nye metode", 
der indfører en fremgangsmåde med omhyggelig balance mellem offentlige og private 
autonome organer, hvori EF-lovgivningen og europæiske standarder spiller en særlig 
supplerende rolle. I stedet for at påtvinge tekniske løsninger er EF-lovgivningen således 
42 
begrænset til at fastsætte de væsentlige krav, som varer skal opfylde. Varer fremstillet i 
overensstemmelse med europæiske standarder antages at opfylde sådanne væsentlige krav, 
men europæiske standarder er ikke det eneste middel til at bevise en sådan overensstemmelse. 
Den "nye metode" fungerer i forbindelse med den "globale metode" for varecertificering, der 
styrer anbringelsen af EF-overensstemmelsesmærket på varen. For andre varer såsom 
lægemidler, kemikalier, motorkøretøjer og levnedsmidler følger EF-direktiverne det 
traditionelle regulatoriske mønster med tilvejebringelse af fuldt detaljerede regler. 
Den frie bevægelighed for varer hviler ligeledes på gennemførelse af en række EF-
harmoniseringsforanstaltninger. I denne forbindelse bør der lægges stor vægt på anvendelse 
af reglerne for harmonisering på området for beskyttelse af sikkerhed og sundhed, som 
forudsætter indførelse af passende ordninger og organer for såvel virksomheder som 
forvaltninger. 
Blandt de "horisontale" direktiver, der er absolut nødvendige for, at markedet uden grænser 
kan fungere effektivt, er bl.a. direktivet om produktsikkerhed i almindelighed og direktivet 
om produktansvar. Bestemmelserne om produktsikkerhed i almindelighed er dækket i 
afsnittet om forbrugerbeskyttelse. 
De specifikke bestemmelser om landbrugsprodukter (overholdelse af veterinære og 
plantesundhedsmæssige standarder) beskrives detaljeret i afsnittet om landbruget. 
Sammendrag 
Der er et lavt toldbeskyttelsesniveau, og der er forholdsvis få diskriminerende 
foranstaltninger tilbage. Alle priser er liberaliseret, undtagen de priser, der praktiseres af 
offentlige værker samt priserne på gas, vand og el til husholdningerne samt huslejer. Der blev 
indført en importdeponeringsordning den 21. april 1997, og der planlægges restriktive 
foranstaltninger for landbrugsimporten, hvilket i begge tilfælde er en afvigelse fra den 
frihandelspolitik, regeringen har ført hidtil. Disse forhold omhandles andetsteds i udtalelsen. 
Processen med hensyn til tilnærmelse af den tekniske lovgivning til den gældende EU-
forskrifter er kommet godt i gang. Den forventede ikrafttrædelse af "loven om tekniske krav 
til produkter" skulle bane vej for vedtagelse af tekniske forskrifter, standarder og procedurer 
for overensstemmelsesvurdering, som i det store og hele er forenelige med den nye metode i 
forbindelse med teknisk harmonisering og den globale metode i forbindelse med 
overensstemmelsesvurdering. Der synes at ske ganske tilfredsstillende fremskridt med den 
regulatoriske tilpasning inden for de vigtigste sektorer: der er netop vedtaget en ny 
fødevarelovgivning; der findes udkast til globalt set forenelig lovgivning for kemikalier; Med 
hensyn til motorskøretøjssektoren har Tjekkiet undertegnet FN-ECE-aftalen fra 1958 og 
anvender mere end to tredjedele af FN-ECE-regulativerne. På det farmaceutiske område er 
der fremsat lovforslag, der vil kunne bidrage til at bringe lovgivningen i overensstemmelse 
med EU's lovgivning. Den nye lov om medicinske produkter med de nødvendige 
gennemførelsesforanstaltninger forventes at være i overensstemmelse med de relevante 
gældende EU-forskrifter. Under alle omstændigheder må det ikke glemmes, at sekundær 
lovgivning ofte er nødvendig for at føre de generelle lovgivningsmæssige rammer ud i livet. 
43 
Det tjekkiske institut for standarder, metrologi og afprøvning (COSMT), som er underlagt 
handels- og industriministeriet, er ansvarlig for standardiserings- og certificeringsspørgsmål. 
Det forhold, at der på samme tid findes forskellige funktioner under samme 
paraplyorganisation, er et træk ved overgangen til et system baseret på den nye metode. 
Sidstnævnte foreskriver imidlertid uafhængige organer for overensstemmelsesvurdering, et 
foreneligt autorisationssystem og frivillig standardisering. 
Mere end 80% af EU-standarderne er implementeret i det tjekkiske nationale standardsystem, 
og der skulle opnås en implementeringsprocent på 100% ved udgangen af 1997. COSMT, 
som blev fuldt medlem af Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) tidligere i år 
og er associeret medlem af Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering 
(CENELEC), vil sandsynligvis stadig stå som den tekniske tilsynsmyndighed i det nye 
system. 
Indtil for nylig var der ikke nogen eksempler på tekniske handelshindringer. Tidligere på året 
blev der lejlighedsvis rapporteret om, at produkter, der havde oprindelse i EU og var i 
overensstemmelse med EU-standarderne, ikke fik adgang til det tjekkiske marked. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Tjekkiet er langt fremme med at anvende EU's regler om fri bevægelighed for varer. 
Imidlertid bør der skabes garantier for markedsadgang for varer med oprindelse i EU, som er 
i overensstemmelse med EU's standarder. 
Der er gjort gode fremskridt Med hensyn til produktsikkerhed. Arbejdet med gennemførelsen 
af "loven om tekniske krav til produkter" og den efterfølgende gennemførelse af direktiverne 
i forbindelse med den nye metode er kommet godt i gang. 
Det tjekkiske institut for standarder, metrologi og afprøvning har et personale, som ser ud til 
at være tilstrækkeligt stort, samtidig med at den fornødne tekniske kompetencesynes at være 
til stede. 
Forslaget til "lov om tekniske krav til produkter" indeholder bestemmelser om privatisering 
af de statslige afprøvningsorganer inden for et år. Kontrolorganerne inden for området for 
standarder og tekniske normer falder ind under forskellige ministerier. Det samme gælder 
certificeringsorganer, som det er planlagt at privatisere. 
Det tjekkiske standardiserings- og certificeringssystem ser ud til at være velforberedt til at 
komme i overensstemmelse med gældende EU-retsforskrifter på mellemlang sigt, forudsat at 
de nuværende bestræbelser videreføres. Der henstår dog stadig spørgsmål om gennemførelse 
af markedsovervågning (lovgivning og administrativ struktur); adskillelse mellem de 
regulerende, standardiserings- og certificeringsmæssige funktioner; afklaring af spørgsmålet 
om testlaboratoriernes tavshedspligt og ministeriernes konkrete intentioner Med hensyn til 
privatisering af certificeringsorganerne. Det forekommer derfor nødvendigt at følge 
udviklingen nøje. Det gælder også Med hensyn til det kvalitative og personalemæssige aspekt 
af de organer og institutioner, der er kompetente for gennemførelsen af den relevante 
lovgivning, skønt udviklingen også her er opmuntrende. 
44 
Med hensyn til til civilt produktansvar skal der snarest forelægges et lovforslag for 
parlamentet med henblik på ikrafttrædelse i januar 1988. 
På de områder, der er reguleret på nationalt plan, men som ikke er omfattet af en 
fællesskabsharmonisering, er der imidlertid ikke nok oplysninger om den faktiske anvendelse 
af fællesskabsrettens principper for varers fri bevægelighed i Tjekkiet. 
Rapporteringsprocedurerne, som udgør en del af det indre markeds maskineri, er endnu ikke 
operationelle og kan således ikke anvendes i fortiltrædelsesperioden.De vigtigste instrumenter 
i denne forbindelse er: direktiv 83/189, der foreskriver underretning om forslag til nationale 
tekniske standarder og forskrifter, beslutning nr. 3052/95 om foranstaltninger, der fraviger 
princippet om frie varebevægelser, procedurer for klager til Kommissionen eller endda 
muligheden for at lade Domstolen afgøre spørgsmål, jf. traktatens artikel 177. Samtidig vil en 
vurdering af Tjekkiets anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse forudsætte 
grundigere oplysninger om landets nationale regler og administrative praksis, der kan være af 
betydning for handelen med varer. 
Konklusion 
Der er gjort betydelige fremskridt. Tjekkiet har gjort gode fremskridt Med hensyn til 
tilpasningen til gældende EU-retsforskrifter med relation til den frie bevægelighed for varer 
og har allerede gennemført de vigtigste direktiver. Gennemførelsen af bestemmelserne i 
Europaaftalen og hvidbogen har generelt være tilfredsstillende. Imidlertid må der skabes 
sikkerhed for, at produkter, der er i overensstemmelse med EU's standarder, får adgang til det 
tjekkiske marked. Udviklingen Med hensyn til produktsikkerhed skal følges nøje, både Med 
hensyn til til lovgivning og gennemførelsesprocedurer. Hvis de nuværende bestræbelser 
opretholdes, skulle fri bevægelighed for varer være en mulighed på mellemlang sigt. 
De tjekkiske myndigheder bør ligeledes sikre sig, at deres nationale lovgivning på de 
områder, der ikke er omfattet af en EU-harmonisering, ikke vil kunne tænkes at 
besværliggøre handelen, bl.a. ved at kontrollere, at de gældende foranstaltninger står i 
rimeligt forhold til det mål, der skal opnås. 
Fri bevægelighed for kapital 
Europaaftalen fastlægger princippet om fri bevægelighed for kapital mellem Tjekkiet og EU. 
For så vidt angår Tjekkiets forpligtelser gælder dette fra tidspunktet for Europaaftalens 
ikrafttræden for så vidt angår direkte investeringer foretaget af virksomheder, der allerede er 
etableret i Tjekkiet, og for så vidt angår filialer eller agenturer af virksomheder fra EU (såvel 
som selvstændige) gradvis i løbet af overgansperioden. Parterne konsulterer hinanden med 
henblik på at lette kapitalbevægelserne mellem EU og Tjekkiet for at fremme aftalens 
målsætninger (artikel 61 i Europaaftalen). 
Hvidbogen fremhæver forbindelsen mellem den fri bevægelighed for kapital og den fri 
bevægelighed for finansielle tjenesteydelser. Den foreslår en trinfølge for liberalisering af 
kapitalbevægelser, lige fra mellem- og langfristede kapitalbevægelser og kapitalbevægelser i 
forbindelse med kommercielle transaktioner til kortfristet kapital. 
45 
Sammendrag 
Tjekkiet har været i stand til at tiltrække en betydelig mængde udenlandske direkte 
investeringer siden 1990. Det samlede tal for perioden 1990-1996 er på 5.300 mio. ECU. 
Disse investeringer har spillet en positiv rolle i omstruktureringen, privatiseringen og 
moderniseringen af den tjekkiske industri. Desuden har der været en betydelig tilstrømning af 
udenlandsk kapital i form af bankindskud og porteføjleinvesteringer. Denne udvikling er til 
dels et resultat af landets liberale politik Med hensyn til kapitalbevægelser. 
Med loven om udenlandsk valuta, der har været i kraft siden 1. oktober 1995, indførtes der 
konvertibilitet for anfordringskonti. Med samme lov blev der indført en omfattende 
liberalisering af kapitalbevægelserne. 
I kølvandet på disse foranstaltninger er de fleste indgående kapitalstrømme blevet 
liberaliseret. De vigtigste restriktioner på kapitaltilstrømningen har relation til 
valutaudlændinges køb af fast ejendom (til andre formål end direkte investering) og optagelse 
til notering af udenlandske fonds på de indenlandske kapital- og pengemarkeder. 
I modsætning til de indgående kapitalbevægelser er der en langt bredere vifte af restriktioner 
på de udgående kapitalbevægelser. Blandt de liberaliserede udgående kapitalbevægelser 
finder man imidlertid direkte investeringer, i udlandet bosiddende valutaindlænd in ges køb af 
fast ejendom, kommercielle kreditter og personlige kapitalbevægelser. 
Den liberalisering af kapitalbevægelserne, der allerede er sket i Tjekkiet, går ud over de 
forpligtelser, som landet har påtaget sig i henhold til Europaaftalen. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Ifølge de tjekkiske myndigheder vil afskaffelsen af de resterende restriktioner ske gradvis og 
forventes realiseret inden for en periode af tre til fire år. 
Loven om udenlandsk valuta gør det muligt at træffe yderligere liberaliseringsforanstaltninger 
ved at vedtage regeringsdekreter og forskrifter fra finansministeren og centralbanken, uden at 
det er nødvendigt at ændre loven. Imidlertid vil det blive nødvendigt, at loven ændres for så 
vidt angår valutaudlændinges køb af fast ejendom i Tjekkiet. 
Konklusion 
Den allerede opnåede grad af liberalisering af kapitalbevægelserne er meget betydelig, men 
liberaliseringen af indgående kapitalbevægelser har været meget hurtigere end de udgående 
kapitalbevægelser.. Tjekkiet forventes at være i stand til uden større vanskeligheder at fjerne 
de resterende restriktioner på kapitalbevægelserne på mellemlang sigt og i fuldt omfang at 
gennemføre gældende EU-forskrifter på dette område. 
Fri bevægelighed for tjenesteydelser 
Basis for den fri bevægelighed for tjenesteydelser et forbud mod forskelsbehandling, især 
grundet på nationalitet, og regler for harmonisering af forskellige nationale regelsæt. Disse 
regler vedrører ofte både etableringsretten, som henhører under området for personers fri 
46 
bevægelighed, og den fri levering af tjenesteydelser. Deres gennemførelse forudsætter 
indførelse af administrative strukturer (banktilsynsudvalg, kontrolmyndigheder for den 
audiovisuelle sektor, tilsynsmyndigheder) samt en styrkelse af samarbejdet mellem 
medlemsstaterne på kontrolområdet (gensidige anerkendelsesordninger). 
En vigtig del af lovgivningen om fri bevægelighed for tjenesteydelser vedrører finansielle 
tjenesteydelser. Ligeledes berøres problemerne i forbindelse med åbningen af nationale 
markeder i traditionelt monopoldominerede sektorer som telekommunikations- og til dels 
energi- og transportsektoren. Disse områder vil blive behandlet i de relevante afsnit i 
udtalelsen. 
Sammendrag 
Baseret på mono-banksystemet indtil 1989 oplevede banksektoren i Tjekkiet en stor 
efterspørgsel efter finansielle tjenesteydelser i overgangsperioden i forbindelse med 
splittelsen af den tidligere Tjekkoslovakiske Republik i 1993. Følgelig blev der oprettet 50 
nye banker. De følgende tre år var en konsolideringsperiode for banksektoren. På dette 
stadium var det især påkrævet at styrke stabiliteten i den tostrengede banksektor, der var 
opstået, og at sikre gennemførelsen af forsigtighedsregler og et banktilsynssystem. Det 
nuværende stadium kan identificeres som en af tilpasningerne til EU-standarderne og en 
kvalitativ forøgelse af banksektorens effektivitet og konkurrenceevne. 
Syv banker ejes delvis af staten: fem af dem er kontrolleret af staten, og deres andel af 
bankmarkedet er ca. 70%. Et projekt vedrørende privatisering af de banker, der delvis ejes af 
staten, er under forberedelse. 
De vilkår, hvorpå udenlandske banker kan drive bankvirksomhed på det tjekkiske marked, er 
generelt forenelige med det første og det andet bankdirektiv. Kravene til soliditetsgrad og 
store enkeltengagementer er også i overensstemmelse med gældende EU-forskrifter. 
Forskelle i forhold til EU-lovgivningen findes Med hensyn til indskudsgarantiordninger, 
kravene til kaitalgrundlag og kontrol på konsolideret grundlag. Vanskelighederne i 
banksektoren i de seneste år førte til ny regeringsinitiativer for yderligere at konsolidere 
sektoren ved en strengere regulering og privatisering af de fire største statsejede banker, 
herunder større udenlandske kapitalandele. 
Banktilsynet ligger hos en specialafdeling i den tjekkiske nationalbank. Ny lovgivning har 
bragt foranstaltningerne til bekæmpelse af hvidvaskning af penge mere i overensstemmelse 
med EU's krav, men der er stadig mange huller. Den ansvarlige politiske myndighed er 
finansministeriet. 
Loven om værdipapirer og børsforhold og lov nr. 248/1992 om investeringsselskaber og -
fonde er udtryk for en alvorlig indsats for at bringe den tjekkiske lovgivning i 
overensstemmelse med trin I-foranstaltningerne. Tilnærmelse af trin I-foranstaltningerne 
påtænkes gennemført i løbet af 3-4-år. Virksomheder, som har fået en autorisation af 
finansministeriet, og kreditinstitutter kan drive investeringsvirksomhed. Udenlandske 
virksomheder, der yder investeringsservice, indrømmes de samme rettigheder som 
indenlandske virksomheder.Værdipapirer, der udstedes i udlandet, kan forhandles på 
tjekkiske markeder, forudsat at de udenlandske markeder, hvor de er optaget til notering, er 
47 
godkendt af finansministeriet. Den finansielle sektor har spillet en afgørende rolle i 
privatiseringsprogrammet. De institutionelle investorers kraftige involvering på dette område 
set i sammenhæng med det store antal transaktioner, der foretages uden for det regulerede 
marked, gør det nødvendigt med strenge bestemmelser Med hensyn til markedsmanipulering. 
Desuden giver et omfattende krydsejerskab mellem bankerne (der har store engagementer på 
privatiserede og privatiserende virksomheder) og de institutionelle investorer anledning til 
interessekonflikter, som er et problem, der bør løses ved at styrke mindretalsaktionærernes 
rettigheder og ved oplysningsforskrifter. 
Et første skridt i denne retning var vedtagelsen af en ændring af loven om værdipapirer og 
børsforhold i april 1996 og en beslutning i begyndelsen af 1997 om at oprette en ny 
tilsynsmyndighed. Der er endnu ikke tale om en aufhængig myndighed, da den indtil videre 
vil varetage sine opgaver i finansministeriets regi, medens centralbanken fortsat vil spille en 
mindre rolle. 
Der var alvorlige problemer med en række investeringsfonde i begyndelsen af 1997, hvilket 
synes at have gjort myndighederne bevidste om behovet for en mere vidtgående regulering. 
Det er endnu ikke klart, hvilke konkrete resultater dette vil føre til. 
Forsikringssektoren er reguleret af en lov fra 1991, der bringer den tjekkiske lovgivning tæt 
på overensstemmelse med trin I. Blandt de betydelige forskelle i forhold til gældende EU-
forskrifter, der stadig skal findes en løsning på, kan nævnes indskudskravene, som er 
strengere end i EU, og det tidligere statsforsikringsmonopols fortsat dominerende stilling og 
dets bilforsikringsmonopol. 
Tilsynsmyndigheden ligger fortsat hos finansministeriet. Dette har en specialafdeling. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Der er gjort tilfredsstillende fremskridt med at inkorporere gældende EU-forskrifter inden for 
banksektoren. De forskelle, der stadig findes, og som der skal findes en løsning på, har 
relation til indskudsgarantiordningerne, kravene til kaitalgrundlag og kontrol på konsolideret 
grundlag. Der er planer om at fjerne disse sidste restriktioner og stille forslag om trin I og II-
direktiver i 1997/1998. 
Ifølge regeringens lovgivningsprogram vil alle EU-retsakter om bankvæsen og banktilsyn 
være gennemført i tjekkisk lovgivning i år 2000, herunder love om samarbejde og 
informationsudveksling med Kommissionen og andre EU-medlemslande samt gensidig 
anerkendelse af banktilsyn. Gennemførelsen af den nye politik Med hensyn til mere 
vidtgående regulering, som på baggrund af udviklingen i de seneste år har vist sig at være 
nødvendig, bør overvåges nøje. 
Hvad angår værdipapirer, planlægges direktiverne om tegningsindbydelse til offentlig 
tegning, insider-handel, kollektive investeringer, investeringsserviceydelser og krav til 
kapitalgrundlag for markedsrisici (for så vidt angår investeringsselskaber uden for 
banksektoren) gennemført i national lovgivning i løbet af de næste to år. 
Værdipapirloven og investeringsfondsloven synes at afspejle trin I-foranstaltningerne på 
værdipapirområdet. Tilnærmelsen af trin li-foranstaltningerne forventes gennemført på 
48 
mellemlang sigt. Dette vil indebære vedtagelse af EU-standarder vedrørende 
autorisationsvilkår og de krav, der stilles til investeringsselskaberne af tilsynsmæssig karakter 
som grundlag for at udstede et europæisk pas. Det vil også føre til sikrere driftsvilkår for 
investeringsvirksomheder fra EU, der operer i Tjekkiet. De øvrige nødvendige tilpasninger af 
eksisterende lovgivning vedrører strengere krav til virksomhedsledere og aktionærer i 
investeringsvirksomheder og værdipapirudstedende virksomheder, hvis værdipapirer udbydes 
til offentligheden. 
Fondstilsynet, som for nylig blev oprettet i finansministeriets regi, skal i den kommende tid 
indhøste erfaringer i sin rolle som tilsynsmyndighed. 
Inden for forsikringssektoren har man endnu ikke fået gennemført trin I- og li-direktiverne. 
Ifølge de af regeringen offentliggjorte planer vil de vigtigste træk ved følgende direktiver 
blive inkorporeret i ændringen af den eksisterende forsikringslov og vil få virkning pr. 31. 
december 1998: direktivet om forsikring bortset fra livsforsikring, direktivet om 
forsikringsagenter og forsikringsmæglere og turistassistance. Følgende direktiver vil blive 
inkorporeret i en ny forsikringslov: direktivet om retshjælpsforsikring, det andet direktiv om 
forsikring bortset fra livsforsikring, det andet direktiv om livsforsikring, 
tredjegenerationsdirektiverne; de får virkning i år 2002. De forskellige direktiver om 
lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer vil blive gennemført i en ny særlig lov, der vil 
få virkning i år 2000. 
Konklusion 
Selv om Tjekkiet har gjort betydelige fremskridt inden for andre økonomiske områder, er 
situationen i den finansielle sektor ikke tilfredsstillende. 
På bankområdet giver de statskontrollerede bankers meget store markedsandele anledning til 
tvivl Med hensyn til gennemsigtigheden og den fri konkurrence på markedet. Krisen i de 
større privatiserede banker giver det indtryk, at banktilsynet bør styrkes. 
På værdipapirområdet viser den seneste tids skandaler og vanskelighederne med at få oprettet 
et uafhængigt fondstilsyn, at forudsætningerne for et frit, konkurrencepræget marked med en 
tidssvarende tilsynsfunktion, endnu ikke er til stede. 
På forsikringsområdet har forsinkelsen med gennemførelsen af selv direktiverne i første trin 
ikke bidraget til udviklingen af et effektivt forsikringsmarked baseret på fri konkurrence. 
Fri bevægelighed for personer 
Den fri bevægelighed for personer omfatter to begreber, der ikke har samme traktatmæssige 
baggrund. På den ene side vedrører artikel 7 A i første del af traktaten, der omhandler 
"Principperne", oprettelsen af det indre marked og indebærer, at medlemsstaternes indre 
grænser kan passeres uden kontrol. På den anden side giver artikel 8 A i traktatens anden del 
om unionsborgerskabet enhver unionsborger en personlig ret til på visse betingelser at færdes 
og opholde sig frit på medlemsstaternes område. Afskaffelsen af grænsekontroller gælder for 
alle personer uanset nationalitet, da det ellers risikeres, at artikel 7 A mister sin nyttevirkning. 
Mens rettighederne i henhold til artikel 8 A gælder i alle medlemsstater, er de rettigheder, der 
følger af artikel 7 A, endnu ikke gennemført fuldstændigt på unionsplan. 
49 
a) Fri bevægelighed for unionsborsere. etableringsfrihed oe eensidig anerkendelse itf 
eksamensbeviser og kvalifikationer 
Europaaftalen fastslår, at legalt ansatte arbejdstagere (og deres familier) ikke må 
forskelsbehandles. Den dækker muligheden for at kumulere eller overføre rettigheder i 
forbindelse med social sikring og opmuntrer medlemsstaterne til at indgå bilaterale aftaler 
med Tjekkiet om adgang til arbejdsmarkeder. I anden fase af overgansperioden vil 
Associeringsrådet undersøge yderligere måder til at forbedre arbejdstageres bevægelighed. 
I hvidbogen omhandles de lovgivningsmæssige krav, der er nødvendige for at sikre en 
harmonisk udvikling på arbejdsmarkedet og samtidig forhindre konkurrencefordrejninger. 
Arbejdstagernes fri bevægelighed er en af de grundlæggende frihedsrettigheder, der 
anerkendes i traktaten; adgangen til visse erhverv (f.eks. inden for retsvæsenet eller 
sundhedsvæsenet) kan imidlertid afhænge af visse betingelser, bl.a. kvalifikationer. I denne 
forbindelse foretager man enten en koordinering eller anvender princippet om gensidig 
anerkendelse. 
Den fri etableringsret garanteres ligeledes af traktaten og vedrører økonomiske aktiviteter, der 
udøves af fysiske personer, som ikke er lønmodtagere, og selskaber. 
Det fri bopælsvalg kan ligeledes gøres til genstand for minimumsbetingelser vedrørende 
midler til underhold og dækning af en sygeforsikring, når der ikke udøves en erhvervsmæssig 
aktivitet i det pågældende land. 
Sammendrag 
Generelt kan arbejdstagere fra udlandet tage beskæftigelse, hvis de har opholds- og 
arbejdstilladelse, som der gælder visse betingelser for. Slovakiske borgere behøver ikke 
arbejdstilladelse i henhold traktaten om gensidig beskæftigelse. En udlænding nægtes 
arbejdstilladelse i de tilfælde, hvor ledige stillinger kan besættes af tjekkiske borgere. 
Medlemmerne af en udenlandsk arbejdstagers familie får opholdstilladelse på betingelse af, at 
arbejdstageren er i stand til at forsørge disse. 
Ophøret af en udlændings beskæftigelsesforhold, hvilket også omfatter arbejdsløshed, betyder 
samtidig, at arbejdstilladelsen bortfalder. På lignende måde sker der heller ikke en automatisk 
forlængelse af arbejdstilladelsen i tilfælde af sygdom, ulykke eller andre forhold, der 
medfører uarbejdsdygtighed. Udlændinge, der er beskæftiget på grundlag af en 
arbejdstilladelse, er ikke berettigede til at blive registreret som arbejdssøgende, ligesom de 
ikke får arbejdsløshedsunderstøttelse. 
Medlemmerne af den udenlandske arbejdstagers familie har adgang til uddannelse, om end 
udgifterne til uddannelse i mange tilfælde er betydeligt højere end for tjekkiske borgere. 
50 
Der er gjort fremskridt Med hensyn til til gennemførelsen af gældende EU-forskrifter 
vedrørende gensidig anerkendelse af eksamensbeviser og kvalifikationer. Fuld tilnærmelse 
forventes på mellemlang sigt. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Anvendelse af princippet om ligebehandling af de EU-borgcrc, der allerede legalt befinder i 
Tjekkiet, skulle ikke være noget problem. 
Med hensyn til gensidig anerkendelse af eksamensbeviser og kvalifikationer har Tjekkiet 
allerede gjort fremskridt. Imidlertid mangler der stadig nogle tilpasninger. Tjekkiet skulle 
være i stand til at gennemføre gældende EU-forskrifter på mellemlang sigt. De 
gennemførelsesstrukturer, der allerede findes, synes at være tilstrækkelige til at håndhæve 
lovgivningen. 
På uddannelsesområdet, hvor syv professioner er koordineret ved hjælp af direktiver, er der 
groft taget overensstemmelse med gældende EU-forskrifter, men det er stadig nødvendigt 
med en række tilpasninger. Hvad strukturerne angår findes der ministerier og offentlige 
organer (erhvervsorganisationer, offentlige kontorer og agenturer) for mange professioner, 
men der skal formodentlig ske en styrkelse. For nogle professioners vedkommende sker der 
fremskridt Med hensyn til integrering i EU-sammenslutningerne, f.eks. opfylder 
ingeniøruddannelserne de europæiske minimumsstandarder. 
Konklusion 
De nødvendige strukturer synes at være til stede, men det er ikke altid nemt at vurdere deres 
virkelige effekt og håndhævelsen af dem. Fra tjekkisk side er man klar over, at der stadig er 
en række spørgsmål, der skal afklares Med hensyn til fri bevægelighed for personer. Fra et 
teknisk synspunkt vil det blive nødvendigt med tilpasninger af forordninger på mellemlang 
sigt. 
h) Afskaffelse af kontrol af personer ved de indre grænser 
Den fri bevægelighed i henhold til EF-traktatens artikel 7 A, dvs. afskaffelsen af kontrol af 
alle personer uanset nationalitet ved de indre grænser, er endnu ikke virkeliggjort i fuldt 
omfang på fællesskabsplan. Afskaffelsen af personkontrollen afhænger af, at der vedtages et 
stort antal ledsageforanstaltninger, hvoraf nogle endnu ikke er blevet godkendt og gennemført 
af medlemsstaterne (se særskilt afsnit om rets- og indenrigsanliggender). Derimod er dette 
mål nået af et begrænset antal medlemsstater på grundlag af Schengen-konventionen, der 
allerede anvendes af syv medlemsstater, mens seks andre forbereder sig på at tage den i brug. 
Traktatforslaget sigter mod at lette opnåelsen af dette mål inden for rammerne af EU ved at 
indføre et nyt kapitel om frihed, sikkerhed og retfærdighed samt ved at integrere de i 
forbindelse med Schengen-aftalen opnåede resultater i EU. 
Tjekkiet har givet udtryk for, at landet har til hensigt at tilslutte sig Schengen-aftalen. Landet 
har anmodet om institutionelt og teknisk samarbejde, især om grænsekontrol, og der 
anvendes betydelige finansielle ressourcer på opgradering og modernisering på dette område. 
51 
Generel evaluering 
1. Tjekkiets fremskridt med hensyn til gennemførelsen af lovgivningen i forbindelse med 
hvidbogen er opsummeret i bilaget. Af tabellen fremgår det, at Tjekkiet pr. 30. juni 1997 
forventer at have gennemført 417 af de 899 direktiver eller forordninger, der er omhandlet i 
hvidbogen, i sin nationale lovgivning. Disse oplysninger vedrører den lovgivning, som 
Tjekkiet allerede mener at have gennemført, eller som anses for forenelig med 
fællesskabsreglerne. Dette indebærer ikke en stillingtagen til teksternes forenelighed, hvorom 
Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt kan udtale sig. 
2. Med hensyn til de fleste af de områder, der har forbindelse med det indre marked, især 
selskabsret og regnskabsvæsen samt de tekniske regler og normer, er det EU-
lovgivningsmæssige grundlag stort set på plads. De fleste af foranstaltningerne er gennemført 
helt eller delvis ifølge en vurdering foretaget af de tjekkiske myndigheder, uden at 
Kommissionen på nuværende tidspunkt kan udtale sig om, om de fuldt og helt er forenelige 
med EU-retten. På visse andre områder, især sektoren for finansielle tjenesteydelser, er der 
stadig betydelige mangler, der skal rådes bod på. Tjekkiet mangler endnu at gøre en 
lovgivningsmæssig indsats for at overtage det samlede korpus af gældende af EU-forskrifter. 
3. Trods de gjorte bestræbelser skal de reelle fremskridt, der er konstateret Med hensyn til 
inkorporering i den nationale lovgivning af de for nylig vedtagne EU-retsakter, ledsages af 
konkrete gennemførelsesforanstaltninger og ved indførelse af en effektiv administrativ 
struktur. Tjekkiet råder over visse infrastrukturer, som fungerer tilfredsstillende (f.eks. skal 
det nævnes, at selv om der kun er sket en delvis tilpasning af lovgivningen om offentlige 
indkøb, synes retsmidlerne på området at fungere tilfredsstillende). Med hensyn til de 
tekniske regler og normer er de tekniske strukturer, der er nødvendige for gennemførelsen af 
den "nye metode", på rette vej. Imidlertid mangler der endnu et stort arbejde på adskillige 
områder, så som finansielle tjenesteydelser, værdipapirer, beskyttelse af intellektuel 
ejendomsret og beskyttelse af persondata. 
Kommissionen kan ikke på nuværende tidspunkt udtale sig om virksomhedernes, og navnlig 
de små og mellemstore virksomheders, evne til at føre gældende EU-retsforskrifter ud i livet. 
4. Uafhængigt af de specifikke aspekter i forbindelse med landbruget vil det først være muligt 
at afskaffe kontrollerne ved EU's indre grænser, når der er sket en tilstrækkelig 
harmonisering af lovgivningerne. Dette forudsætter en gensidig tillid, der bl.a. hviler på 
forvaltningerne på rette niveau (f.eks. betydningen af sikkerhedskontroller af visse produkter 
foretaget på afgangsstedet). 
Med hensyn til varer blev den endelige gennemførelse af det indre marked den 1. januar 1993 
kun realiseret ved at fjerne alle formaliteter og alle former for kontrol ved medlemsstaternes 
indbyrdes grænser. Det drejede sig især om tekniske kontrol (varers sikkerhed), veterinær, 
sanitær, plantesundhedsmæssig, økonomisk og kommerciel kontrol (f.eks. bekæmpelse af 
efterligninger) samt sikkerheds- og miljømæssig kontrol (våben, affald osv.). I de fleste 
tilfælde var afskaffelsen kun mulig ved at indføre og iværksætte EF-foranstaltninger, der 
tillod en harmonisering af reglerne for bevægelighed og markedsføring (især vedrørende 
52 
produktsikkerhed) og cvl. lade kontroller og formaliteter finde sted internt i området eller på 
medlemsstaternes marked (bl.a. vedrørende moms og punktafgifter, kontrol af dyrs og 
planters sundhed eller indsamling af statistiske oplysninger). Skulle en del af Tjekkiets 
aktuelle grænser blive EU's ydre grænse, vil det blive nødvendigt med en styrkelse af 
grænsekontrollen (se særskilt afsnit om told). 
I betragtning af den samlede vurdering, der kan foretages på forhånd, og af hastigheden i 
arbejdet på de forskellige berørte områder er der i dag ingen anledning til at tro, at Tjekkiet 
ikke skulle være i stand til på mellemlang sigt at gennemføre alle de retsakter, der er 
nødvendige for at afskaffe kontrollen ved de indre grænser og overføre denne kontrol til EU's 
ydre grænse. 
5. Tjekkiet har allerede vedtaget betydelige dele af regelværket vedrørende det indre marked; 
imidlertid kan Kommissionen endnu ikke tage stilling til hver enkelt af de foranstaltninger, 
som ifølge Tjekkiet er gennemført i national lovgivning. På mange områder skal 
håndhævelsen styrkes. Hvis de nuværende bestræbelser fortsætter, kan det forventes, at 
Tjekkiet på mellemlang sigt vil have vedtaget og gennemført lovgivningen og gjort de 
nødvendige fremskridt med hensyn til håndhævelsesmekanismeme, så landet kan deltage 
fuldt ud i det indre marked. 
53 
Konkurrence 
Det Europæiske Fællesskabs konkurrencepolitik bygger på traktatens artikel 3, litra g), der 
fastsætter, at Fællesskabet skal have en ordning, der sikrer, at konkurrencen inden for det 
indre marked ikke fordrejes. De vigtigste anvendelsesområder er anti-trust og statsstøtte. 
Europaaftalerne indeholder bestemmelser om en konkurrenceordning, der skal gælde i 
handelsforbindelserne mellem Fællesskabet og Tjekkiet, og som er baseret på de kriterierne i 
traktatens artikel 85 og 86 (aftaler mellem virksomheder/misbrug af dominerende stilling) og 
artikel 92 og 93 (statsstøtte) og om, at der skal vedtages gennemførelsesbestemmelser på 
disse områder senest tre år efter aftalens ikrafttræden. Den fastsætter desuden, at Tjekkiet skal 
bringe sin lovgivning i overensstemmelse med Fællesskabets på konkurrenceområdet. 
Hvidbogen refererer til den gradvise anvendelse af ovennævnte bestemmelser og 
bestemmelserne i fusionsforordningen (4064/89) og artikel 37 og 90 (monopoler og særlige 
rettigheder). 
Sammendrag 
Konkurrencelovgivningen baserer sig på lov nr. 63/1991 om beskyttelse af økonomisk 
konkurrence og blev udarbejdet på grundlag af modellen for EF-lovgivningen. Den tjekkiske 
konkurrencelov omfatter alle de forskellige erhvervssektorer såvel som offentlige og private 
virksomheder. 
Den myndighed, der er ansvarlig for konkurrencepolitikken, er kontoret for beskyttelse af 
økonomisk konkurrence. De ansatte i dette organ har en god generel forståelse for de 
konkurrenceretlige principper og har indhøstet erfaringer på anti-trust-området. 
Hvad angår de traditionelle monopolsektorer, har Tjekkiet indledt en politik for 
liberalisering og åbning for konkurrence i visse følsomme sektorer som f.eks. 
telekommunikation og posttjenester. 
Finansministeriet er blevet udpeget som tilsynsmyndighed for statsstøtte. Men i øjeblikket 
giver ordningen for tilsyn med statsstøtte ikke tilsynsmyndigheden mulighed for at vurdere 
foreneligheden med statsstøttereglerne af alle statsstøtteforanstaltninger, der gennemføres af 
samtlige offentlige myndigheder eller organer, der af staten er udpeget til at administrere 
støtten. Tilsynsmyndigheden kan i øjeblikket især ikke føre tilsyn med statsstøtte, der ydes af 
de lokale myndigheder. 
Den seneste støtteopgørelse, der blev forelagt i 1997, repræsenterer et vigtigt skridt i retning 
af den fornødne gennemsigtighed i statstøtteydelsen til industrien. Den viser, at de fleste af de 
forfulgte mål er på linje med EF-reglemes. Den omfatter dog kun støtte, der finansieres via 
statsbudgettet, og giver ingen oplysninger om støtte ydet af regionale eller lokale 
myndigheder. 
54 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Den tjekkiske lov om beskyttelse af økonomisk konkurrence er et væsentligt skridt i retning 
af en større harmonisering med EU's konkurrencelovgivning, og udestående problemer er til 
drøftelse mellem Kommissionen og kontoret for beskyttelse af økonomisk konkurrence. 
Kontoret for beskyttelse af økonomisk konkurrence synes at have et tilstrækkeligt 
kvalificeret personale til at håndhæve lovgivningen, og loven anvendes også i konkrete 
tilfælde. 
Der vil skulle leveres yderligere oplysninger om, hvilke foranstaltninger der er truffet til at 
liberalisere teletjenester, for at der kan foretages en ordentlig vurdering af situationen i 
sektoren. Der forventes også stadig fremskridt med liberaliseringen inden for tele­
infrastruktur. Der vil skulle forelægges yderligere oplysninger om procedurerne for 
licensgivning i forbindelse med tjenester og infrastruktur. 
Tjekkiet har gjort et betydeligt fremskridt med hensyn til den gennemsigtighed, der er 
nødvendig for en effektiv kontrol med statsstøtte. Støtteopgørelsen af 1997 over ydet støtte i 
1995 følger en metode, der ligger tilstrækkeligt nær Fællesskabets, og indeholder næsten alle 
relevante informationer til, at man kan få et godt overblik. Den fremtidige opgørelse skal 
imidlertid omfatte al støtte, som ydes af statslige, regionale eller lokale myndigheder eller 
med statslige midler. 
Det er endnu ikke helt klart, om tilsynsmyndigheden for statsstøtte har tilstrækkelige 
ressourcer og beføjelser til at kontrollere foreneligheden af al støtte, der ydes af samtlige 
offentlige myndigheder eller organer, der er udpeget af staten til at administrere støtten. Der 
kræves en yderligere afklaring af dette spørgsmål. 
Foruden vedtagelse af lovgivning, der ligger tilstrækkelig nær EF's, kræves det til en 
troværdig håndhævelse af konkurrencelovgivningen, at der etableres velfungerende anti­
trust- og statsstøttetilsynsmyndigheder. Det forudsætter tillige, at retssystemet, den offentlige 
forvaltning og de relevante økonomiske beslutningstagere har en tilstrækkelig forståelse af 
konkurrencelovgivningen og -politikken. 
Konklusion 
Der er gjort et stort fremskridt i henseende til lovgivningstilnærmelse på anti-trust-området. 
Kontoret for beskyttelse af økonomisk konkurrence synes at være tilstrækkeligt kvalificeret 
til at håndhæve lovgivningen, og kontorets hidtidige indsats er et vigtigt skridt i retning af en 
troværdig håndhævelse af konkurrencelovgivningen. 
Inden for statsstøtte er der nået meget med hensyn til gennemsigtighed i statsstøtteydelsen. 
Desuden kan man med tilfredshed konstatere, at den tjekkiske regering agter at begrænse 
statsstøtteydelsen og at føre en horisontal snarere end en sektorspecifik støttepolitik. Dog skal 
tilsynsmyndighedens beføjelser til at undersøge foreneligheden af alle 
statsstøtteforanstaltninger med statsstøttereglerne klarlægges nærmere og udvides. 
55 
3.2 Innovation 
Informationssamfundet 
Nuværende situation 
Kombinationen af informationsteknologi og telekommunikation kan få store økonomiske og 
samfundsmæssige virkninger. I Tjekkiet negligeredes disse muligheder før 1989, men det var 
i almindelighed ikke tilfældet for uddannelse. Følgen herafer blevet, at markedet for 
informationsteknologi i den senere tid er vokset kraftigt og langt mere end man skulle 
forvente på grundlag af BNI-tallet pr. indbygger. Tallet for værtscomputere på Internet (4,0 
pr. 1000 indbyggere i januar 1997), der kan tages som et relativt mål for, hvor langt 
udviklingen frem mod informationssamfundet er kommet, tyder på, at landet har passeret det 
tal, som det gennemsnitlige EU-land nåede for to år siden. Den nuværende teleinfrastruktur er 
muligvis en hæmsko for udviklingen af informationssamfundet, men den hastigt 
fremadskridende modernisering af telekommunikationen skulle snart kunne løse dette 
problem. 
Konklusion 
På grund af den positive indfaldsvinkel til liberaliseringen af telekommunikationen og det 
høje niveau i landets uddannelsessystem kan det forventes, at Tjekkiet virkeliggør 
informationssamfundets muligheder hurtigere end gennemsnittet af øst- og centraleuropæiske 
lande. 
56 
Uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender 
I EF-traktatens artikel 126 og 127 hedder det, at Fællesskabet bidrager til udviklingen af et 
højt uddannelsesniveau og iværksætter en erhvervsuddannelsespolitik, hvis mål er at udvikle 
den europæiske dimension på uddannelsesområdet, at lette tilpasningen til den industrielle 
udvikling og at fremme arbejdsmarkedets fleksibilitet ved hjælp af erhvervsuddannelsestiltag. 
Europaaftalen rummer bestemmelser om samarbejde med henblik på at højne 
uddannelsesniveauet og forbedre de erhvervsuddannelsesmæssige kvalifikationer. Hvidbogen 
rummer ingen foranstaltninger på dette område. 
Sammendrag 
Den Tjekkiske Republiks udgifter til uddannelse andrager 5,9% af BNP. De udgør 14,6% af 
statsbudgettet. 
Der er 1900 000 skolelever, 190 000 studerende og 155 000 lærere i Den Tjekkiske 
Republik. 
Der findes 23 officielt anerkendte universiteter, der henhører under undervisningsministeriet, 
og tre militærakademier, der hører ind under forsvarsministeriet. 
Det tjekkiske uddannelsessystem har reageret hurtigt på de demokratiske forandringer i 
samfundet og på omlægningen af økonomien. De ændringer, der er foregået i den tjekkiske 
uddannelsessektor, kan beskrives som afpolitisering, anerkendelse af unges og voksnes ret til 
selv at vælge deres uddannelse og afskaffelse af statens monopol på uddannelsesområdet; 
ledelsesmæssig decentralisering og reformering af finansieringsordningerne. 
Den føderative lov af 1990 om de videregående uddannelsesinstitutioner har givet de enkelte 
fakulteter en betydelig uafhængighed og autonomi. Dog finansieres universiteternes budgetter 
stadig udelukkende over statens budget. Denne lov rummer ikke mulighed for etablering af 
ikke-statslige højere uddannelser. 
Siden 1990 er der foretaget mange ændringer af erhvervsuddannelsespolitikken. 
Hovedmålene for de kommende år omfatter indførelse af et fleksibelt system, indførelse af 
nye uddannelser (inden for sprog, kommunikation, informationsteknologi), en løbende 
tilpasning af læseplanerne til arbejdsmarkedets behov og udvikling af uddannelsesstandarder, 
der kan sammenlignes med EU-medlemsstatemes. 
TEMPUS-programmet har bidraget til opfyldelsen af målene for en reform af de højere 
uddannelser og skabt grundlag for et samarbejde med videregående uddannelsesinstitutioner i 
EU. 
I samarbejde med andre ministerier gennemfører ministeriet for uddannelse, 
ungdomsanliggender og sport et program til støtte for og beskyttelse af børn og unge. Dette er 
det vigtigste instrument til at støtte børn og unge og fremme deres rolle i samfundet. 
57 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Der er opnået en afpolitisering af uddannelsessektoren. De lovmæssige rammer har imidlertid 
nu behov for at blive strammet op og gået efter i detaljer. Blandt de prioriterede områder 
inden for de videregående uddannelsesinstitutioner; forbedring af den strategiske styring af 
universiteterne; differentiering af udbuddet af højere uddannelser (individuel uddannelse, 
livslang uddannelse osv.; udvikling af den ikke-universitære sektor; integrering af forskning 
og uddannelse; udarbejdelse af nye studieplaner med henblik på at øge bevidstheden omkring 
EU-spørgsmål (f.eks. europæiske studier), tilpasning af læseplaner inden for de i EU 
regulerede fag, statslig anerkendelse og kvalitetsvurdering. 
Selv om erhvervsuddannelsessystemet har bevæget sig i den rigtige retning, er udviklingen 
hen imod mere demokrati og opfyldelse af EU-uddannelsesstandarder dog foregået på en 
temmelig ureguleret måde. Der er stadig behov for at udarbejde en mere strategisk 
indfaldsvinkel, der derefter skal udmøntes i en række lovmæssige reformer. 
Tjekkiets videregående uddannelser og dets erhvervsuddannelsessystem forventes på 
mellemlang sigt at kunne leve op til EU-normerne. Den Tjekkiske Republiks deltagelse i 
Fællesskabets programmer vil få positive virkninger for og være en god forberedelse til 
integrationen i EU. 
Konklusion 
Set i et tiltrædelsesperspektiv forventes der ikke at opstå større problemer på disse områder. 
58 
Forskning og teknologisk udvikling 
I Fællesskabet sigter forskning og teknologisk udvikling, som fastsat i traktaten og i 
rammeprogrammet, på at fremme den europæiske industris konkurrenceevne, øge 
livskvaliteten samt fremme bæredygtig udvikling, miljøbeskyttelse og andre 
fællesskabspolitikker. 
Europaaftalen og dens tillægsprotokol åbner mulighed for samarbejde på dette område, 
navnlig gennem deltagelse i rammeprogrammet. Hvidbogen omfatter ingen direkte 
foranstaltninger på dette område. 
Sammendrag 
Rådet for forskning og udvikling blev oprettet i 1992 under loven om statsstøtte til 
videnskabelige aktiviteter og teknologisk udvikling (ændret i 1995) som rådgivende organ for 
regeringen. Budgetforslag fra forskellige styrelser passerer via dette råd til regering og 
parlament. Loven regulerer statens finansiering af programmer inden for denne sektor og 
fastlægger private forskningspartneres og statsorganernes rolle. Tjekkiets støtteagentur har 
fungeret siden 1993. Det udvælger projekter, der kan få støtte, på grundlag af en 
konkurrencebaseret peer evaluering. Det tjekkiske videnskabelige akademi er blevet grundigt 
omstruktureret. Personalet er skåret ned fra 14 000 til 5 000 og antallet af institutioner fra 
over 100 til 59 plus 6 serviceinstitutioner. 
Udgifterne til FTU svarede til 1,14% af BNP i 1995 og 1,21% i 1996 (mod 2,12% i 1991). 
Universiteternes andel i udgifterne over statsbudgettet er steget betydeligt, fra 26% i 1993 til 
35% i 1996. Det er nu på højde med det tjekkiske videnskabelige akademis udgifter. Det 
skønnes at 0,75% af BNP anvendes på private virksomheders FTU. Relationerne mellem 
forskning og industri er stadig spinkle. 
Regeringens generelle prioriteter på dette område er: intensivering af forskningen på 
universiteterne, internationalt samarbejde og forbedring af infrastrukturen. De prioriterede 
emner er: overførsel af produktionsteknologi til små og mellemstore virksomheder, 
miljøbeskyttelse, kernekraft og transportinfrastruktur. Der gøres for øjeblikket en særlig 
indsats for at forbedre infrastrukturen (7,5% af det samlede statsbudget er afsat til udgifter til 
infrastrukturstøtte). 
Regelmæssigt samarbejde med Det Europæiske Fællesskab indledtes i 1992 med det tredje 
rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. Hidtil har samarbejdet navnlig været 
koncentreret i COPERNICUS (Specific Programme for Cooperation with CECs and NIS -
særprogram for samarbejde med de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige 
stater) og er deltagelsen i det fjerde rammeprogram forholdsvis lav. Tjekkiet er medlem af 
COST (Europæisk Samarbejde om videnskabelig og teknisk Forskning) og EUREKA 
(European Research Coordination Agency - agentur for koordinering af europæisk forskning). 
Siden 1995 er statistikkerne på dette område forenelige med normerne i OECD. 
59 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Som et af de første industrilande i Europa har Tjekkiet en lang tradition for forskning og 
teknologisk udvikling, navnlig inden for maskinteknik. Det har gjort en stor indsats for at 
omstrukturere sine videnskabelige og teknologiske institutioner og udgifter. Nu vil Tjekkiet 
skulle konsolidere denne sektor, så den kan bidrage til industriel innovation. Problemet med 
det massive frafald ved universiteterne (kun 15% af de tilmeldte studerende forlader 
universitetet med afsluttende eksamen) vil skulle behandles, så vel som moderniseringen af 
laboratorieudstyret. 
Øget deltagelse i Fællesskabets programmer skulle kunne bidrage til at konsolidere denne 
sektor og tjene bedre til den industrielle innovation. 
Konklusion 
Med henblik på tiltrædelse forventes der ikke større problemer på dette område. Tiltrædelse 
vil være til gensidig fordel. 
60 
Telekommunikation 
Målsætningerne for EF's telekommunikationspolitik er at afskaffe hindringer for, at 
enhedsmarkedet for teleudstyr, -tjenester og -net kan fungere effektivt, at åbne tredjelandes 
markeder for virksomheder fra EU og at sikre, at privatpersoner og virksomheder overalt i EU 
har adgang til moderne teletjenester. Målene nås gennem harmonisering af standarder og 
vilkår for udbud af tjenester, liberalisering af markederne for terminaludstyr, tjenesteydelser 
og net samt vedtagelse af de nødvendige forskrifter. De direktiver og politikker, der skal til, 
er på plads, men liberaliseringen af offentlig taletelefoni og den tilhørende infrastruktur 
udsættes et år eller to ud over 1998 i visse medlemsstater. 
Europaaftalen omfatter samarbejde om al forbedre standarder og praksis med henblik på en 
tilnærmelse til EF-niveauet inden for post- og teletjenester, standardisering, reguleringspolitik 
og modernisering af infrastruktur. Hvidbogen fokuserer på tilnærmelse af lovgivning, net og 
tjenester, efterfulgt af yderligere tiltag til en gradvis liberalisering af sektoren. 
Sammendrag 
Dækningsgraden for telefoni i Den Tjekkiske Republik var ved udgangen af 1995 steget til 
over 25 tilslutninger pr. 100 indbyggere. Regeringens mål er at nå op på 45 tilslutninger pr. 
100 indbyggere inden år 2000. 
Efter lang intern diskussion vedtog regeringen i 1994 en samlet strategi for telesektoren. 
Strategien omfatter i) delvis privatisering af det eksisterende (statsejede) driftsselskab (SPT) 
med inddragelse af en strategisk partner og med monopol på taletelefoni indtil år 2000, ii) 
godkendelse af to digitale mobilnet baseret på den fælleseuropæiske standard, GSM, og iii) 
godkendelse af nye lokale operatører inden for 16 lokaliteter. Privatiseringen blev tilrettelagt 
således, at indtægterne udelukkende gik til at udvide aktiekapitalen i SPT. Dette satte 
selskabet i stand til at omlægge sin ledelsesstruktur og -praksis og at gennemføre et 
omfattende investeringsprogram. Den anden GSM-tilladelse blev tildelt for at styrke den 
konkurrence, der var resultatet af den tidligere omstrukturering af sektoren i særskilte kabel-
og radiooperatører. 
Telekommunikationsloven af 1964 blev ændret i 1992 for klart at adskille den statslige 
myndighedsfunktion fra SPT's driftsfunktion (myndighedsopgaverne varetages af det 
tjekkiske telekommunikationskontor, men det ansvarlige ministerium udøver rettigheder som 
medejer af SPT). Myndighedsorganet er velbemandet og velfungerende. 
Ifølge loven om posttjenester af 1946 er skriftlig kommunikation og (midlertidigt) pakker og 
postanvisninger omfattet af forsyningspligt. Nye tjenester såsom internationale kurertjenester 
udbydes af internationale private selskaber i Tjekkiet. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Liheraliseringsgrad 
Ifølge de forpligtelser, Tjekkiet indgik ved WTO-forhandlingerne i 1997, vil regeringen 
liberalisere driften af det faste net og udbud af taletelefoni senest pr. 1. januar 2000. 
Regeringen offentliggjorde sin samlede konkurrencefremmende strategi for telesektoren i 
61 
august 1994. Strategien omfatter i) delvis privatisering af det eksisterende (statsejede) drifts­
selskab (SPT), der har monopol på langdistance- og udlandstrafik, med inddragelse af en 
strategisk partner, ii) godkendelse af to digitale mobilnet baseret på den fælleseuropæiske 
standard, GSM, og iii) godkendelse af nye lokale operatører inden for 16 lokaliteter. De første 
to elementer i strategien er gennemført med held. Den anden GSM-tilladelse blev tildelt for at 
styrke den konkurrence, der var resultatet af den tidligere omstrukturering af sektoren, i 
særskilte kabel- og radiooperatører/hvor kabel- og radiooperatørvirksomhed blev adskilt. 
Tilnærmelse til EF-lovgivningen 
Telekommunikationsloven af 1964 blev ændret i 1992 (af den tidligere forbundsregering) for 
at adskille myndigheds funktioner fra driftsfunktioner. Den nye lov ophævede samtidig de 
lovfæstede monopoler, tillod privatisering og pålagde krav om godkendelse af eksisterende 
operatører. Herved blev det muligt for regeringen at tage fat på en liberalisering af sektoren. 
Regeringens mål er at fuldende den planlagte systematiske gennemførelse af EU-direktiverne 
inden år 2000. Myndighedsorganet er trådt i funktion, og den administrative kapacitet er 
tilstrækkelig til at fuldende gennemførelsen af EF-lovgivningen. 
Der skal en mere effektiv adskillelse mellem det regulerende/politiske organ og driftsfunk­
tionerne til for at sætte regeringen i stand til at føre en effektiv konkurrencefremmende 
politik. Takstudligningen er godt i gang, omend prisfastsættelsespolitikken kompliceres af 
opdelingen af beføjelserne mellem to ministerier. Regeringen har erkendt, at der er problemer 
med at sikre almen adgang til teletjenester i de mindre udviklede regioner, og der er iværksat 
visse foranstaltninger. Der vil dog være behov for mere slagkraftige tiltag for at sikre, at 
forsyningspligten opfyldes. 
Infrastruktur 
Regeringens vigtigste politiske målsætning har været at udvide og modernisere det offentlige 
telenet og at øge kvaliteten i de tjenester, der udbydes. Privatiseringen af SPT blev tilrettelagt 
således, at indtægterne udelukkende gik til at udvide selskabets aktiekapital. Selskabet er nu i 
gang med at omlægge sin ledelsesstruktur og -praksis. Der er iværksat et omfattende 
investeringsprogram, der bl.a. omfatter et nyt nationalt, overordnet digitalnet. Når nettet er på 
plads, vil det lette indførelsen af avancerede tjenester, især i byer. Mellem 1991 og starten af 
1997 voksede det faste net fra 16,6 til 29 tilslutninger pr. 100 indbyggere (sammenlignet med 
gennemsnittet for Grækenland, Portugal og Irland på 43,9 tilslutninger). Regeringens mål er 
at nå op på 45 tilslutninger pr. 100 indbyggere inden udgangen af år 2000. Regeringen 
besluttede på et tidligt tidspunkt, at alt nyt udstyr skulle være digitalt. I januar 1997 var ca. 
38% af nettet er digitaliseret, og det er planen at nå op på 60% inden år 2000 (sammenlignet 
med 62,4% i gennemsnit for Grækenland, Portugal og Irland) og 100% inden år 2003. Der 
blev sat nye GSM-tjenester i drift i løbet af 1996, og antallet af abonnenter på celleopbygget 
mobiltelefoni steg i årets løb med over 200% og nåede op på 183.000, svarende til 1,78 pr. 
100 indbyggere. Der er konkurrence både på data- og satellittjenesteområdet. Desuden var der 
15,7 kabel-tv-abonnementer og 7,4 pc'er pr. 100 husstande i 1995. 
62 
Sektorens konkurrenceevne 
I starten af 1997 var der 8,6 ansatte pr. 1000 tilslutninger (sammenlignet med gennemsnitligt 
6,2 i Grækenland, Portugal og Irland). Selv med det nuværende høje tempo i udvidelsen af 
nettet, vil det vare endnu et par år, før der overalt er adgang til grundlæggende teletjenester. 
Indtægten pr. tilslutning (260 ECU i 1996) er blandt de højeste i regionen og må fastholdes, 
hvis nettet skal udvides yderligere og det nye driftsselskab fortsat skal være rentabelt. 
Forudsat at takstudligningen fortsætter, skulle teletjenestesektoren kunne klare en fuldstændig 
liberalisering. Det er allerede lykkedes SPT at få lån fra private banker i EU til en rente, der 
er lavere end den, Den Europæiske Bank for Økonomisk Genopbygning og Udvikling 
tilbyder. De nederlandske og schweiziske driftsselskaber betalte tilsammen 1,24 mia. ECU 
for en andel på 27% i SPT. Det ene mobilselskab ejes af SPT (51%) og et amerikansk 
konsortium (49%). Det andet mobilselskab ejes af Ceske Radiokomunikace (51%) og STET i 
fællesskab med et tysk selskab (49%). 
Konklusion 
Den Tjekkiske Republik skulle ikke have nævneværdige problemer med at bringe forholdene 
i overensstemmelse med EU-lovgivningen på lidt længere sigt, forudsat at den igangværende 
indsats for at vedtage og gennemføre bestemmelserne fortsætter. Taksterne må udlignes 
yderligere, hvis operatøren af det offentlige net skal kunne klare sig under konkurrencevilkår. 
63 
Den audiovisuelle sektor 
Formålet med den gældende fællesskabsret vedrørende av-sektoren er, som led i det indre 
marked, at sikre adgangen til og den frie bevægelighed for audiovisuelle tjenester inden for 
EU samt at fremme den europæiske programindustri. Direktivet om "fjernsyn uden grænser", 
som finder anvendelse på alle tv-radiospredningsorganer, uanset transmissionsmåden 
(jordbaseret, satellit, kabel), og uanset om organerne er private eller offentlige, omfatter den 
pågældende fællesskabsret og fastslår de grundlæggende regler for transnational tv-
radiospredning. Hovedformålene er. at sikre den frie bevægelighed for tv-programmer i 
medlemsstaterne, at fremme produktionen og distributionen af europæiske audiovisuelle 
produktioner (gennem bestemmelser om, at et vist minimum af sendetiden skal være 
forbeholdt europæiske produktioner og programmer produceret af uafhængige producenter), 
at fastsætte grundlæggende normer for tv-rcklame samt at sikre beskyttelsen af mindreårige 
og retten til berigtigelse. 
Europa-aftalen omhandler samarbejde om fremme og modernisering af den audiovisuelle 
industri og harmonisering af lovgivningsmæssige aspekter af den audiovisuelle politik. 
Direktiverne om "fjernsyn uden grænser" er en fase I-foranstaltning i hvidbogen. 
Sammendrag 
Lovgrundlaget for av-sektoren udgøres af lov nr. 468/1991, hvormed der etableres et 
dobbeltsystem for tv-radiospredning, baseret på demokratiske principper. 
De to største jordbaserede tv-radiospredningsorganer er det nationale tjekkiske tv, som er et 
public service-organ, og det kommercielle nationale organ TV Nova. 
Den tjekkiske filmindustri blev privatiseret i begyndelsen af 90'erne, og al direkte statsstøtte 
til filmproduktion bortfaldt. Der distribueres hovedsagelig amerikanske produktioner. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Av-sektoren i Tjekkiet forsøger at genetablere sig efter store omvæltninger i de senere år, og 
den er præget af hurtig vækst og stadig forandring. Sektorens mulighed for reelt at overholde 
fællesskabsretten afhænger af, om programindustriens kapacitet forbedres, således at den kan 
imødegå de store udfordringer, som en lovgivningsmæssig ramme indebærer. 
Den tjekkiske av-lovgivning er ikke forenelig med EF-kravene; der er mangler med hensyn til 
modtagefrihed, fremme af europæiske og nyere produktioner, uafhængige producenter og 
placeringen af reklameindslag. 
Tjekkiet har ikke i de seneste år gjort nogen fremskridt i retning af tilpasning til EF-kravene 
inden for av-sektoren. 
64 
Konklusion 
Det er nødvendigt med en omfattende og samlet indsats for at tilpasse både lovgivningen og 
de industrielle strukturer, hvis Tjekkiet på mellemlang sigt skal kunne opfylde EF-kravene 
inden for den audiovisuelle sektor. 
65 
3.3. ØKONOMISKE OG FISKALE ANLIGGENDER 
Økonomisk og monetær union 
På det tidspunkt, hvor Tjekkiet tiltræder, vil ØMU'cn være gået ind i tredje fase. Dette vil 
medføre betydelige ændringer for samtlige medlemsstater, herunder dem, der ikke deltager i 
euro-zonen. Alle medlemsstater , også de nye, vil komme til at deltage fuldt ud i Den 
Økonomiske og Monetære Union. Deres økonomiske politik vil være et anliggende af fælles 
interesse, og de vil blive inddraget i samordningen af den økonomiske politik (nationale 
konvergensprogrammer, overordnede økonomiske retningslinjer, multilateral overvågning, 
procedure i tilfælde af for stort underskud). De skal overholde stabilitets- og vækstpagten, må 
ikke direkte lade deres centralbank finansiere offentlige underskud eller give offentlige 
myndigheder privilegeret adgang til finansieringsinstitutter, og de skal have gennemført 
liberaliseringen af kapitalbevægelser. 
Tiltrædelsen indebærer et snævrere samarbejde med EU om monetære spørgsmål og 
valutakurser. Dette vil kræve strukturreformer til styrkelse af den monetære politik og 
valutakurspolitikken. Medlemsstater, der ikke deltager i euro-zonen, skal være i stand til at 
føre en selvstændig monetær politik og i begrænset omfang deltage i Det Europæiske System 
af Centralbanker (ESCB). Deres centralbanker skal være uafhængige, og deres vigtigste mål 
skal være at sikre prisstabilitet. Den monetære politik skal gennemføres ved hjælp af 
markedsbaserede instrumenter og fungere effektivt i den forstand, at dens impulser hurtigt får 
virkning for økonomien. Derfor skal reformpolitikken videreføres med henblik på at 
eliminere de faktorer, der hindrer en effektiv monetær politik, f.eks. utilstrækkelig 
konkurrence i banksektoren, utilstrækkelig udvikling af de finansielle markeder og problemet 
med "dårlige lån" inden for banksektoren. Endelig skal samtlige medlemsstater behandle 
deres valutakurspolitik som et anliggende af fælles interesse og være i stand til at stabilisere 
deres vekselkurser ved hjælp af en mekanisme, som der endnu ikke er truffet afgørelse om. 
Da medlemskab af Den Europæiske Union indebærer accept af, at målet er at etablere 
ØMU'en, skal Tjekkiet på længere sigt opfylde konvergenskriterierne, selv om det ikke 
nødvendigvis vil blive krævet ved tiltrædelsen. Selv om opfyldelse af konvergenskriterierne 
ikke er en forudsætning for EU-medlemskab, vil disse fortsat være vigtige referencepunkter 
for en stabilitetsorienteret makroøkonomisk politik, og de skal derfor fra et vist tidspunkt 
permanent være opfyldt af alle nye medlemsstater. Det er derfor af afgørende betydning, at 
der med held gennemføres systemændringer og markedsorienterede strukturreformer. 
Tjekkiets økonomiske situation og de hidtil opnåede fremskridt er analyseret i tidligere 
kapitler af denne udtalelse. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Centralbanken er i vid udstrækning uafhængig af regeringen, når man ser på proceduren for 
udpegning af centralbankchefen og gennemførelsen af den monetære politik. Den tjekkiske 
nationalbanks vedtægtsmæssige mål er at sikre den nationale valutas stabilitet, men dette er 
altid blevet fortolket derhen, at den skal sikre prisstabilitet. Bestemmelserne om 
centralbankens muligheder for at finansiere budgetunderskud er stadig ikke i 
66 
overensstemmelse med traktatens krav om udtrykkeligt og fuldstændigt forbud. De tjekkiske 
myndigheder forventes at ændre loven om centralbanken, så den bliver forenelig med kravene 
i traktaten. I praksis har centralbanken aldrig været nødt til at finansiere budgetunderskuddet, 
hvilket skyldes den sunde skattepolitik, som den tjekkiske regering hidtil har ført. 
Der er ingen tvivl om, at Tjekkiets monetære politik har været i stand til at dæmpe inflationen 
betydeligt. Efterhånden som reformprocessen vandt større troværdighed på de internationale 
markeder, medførte den stramme monetære politik, kombineret med fastlåsning af 
valutakursen, at der skete en massiv kapitaltilstrømning i 1994-1995. Virkningen af denne 
tilstrømning blev kun delvis ophævet, og i 1995 lå væksten i pengeforsyningen et godt stykke 
over målet, mens inflationen forblev på det foregående års niveau. I februar 1996 blev 
udsvingsmargenen omkring centralkursen forøget, hvilket formindskede tilskyndelsen til 
spekulativ kapitaltilførsel, og siden november 1996 har inflationen igen været faldende. 
Valutakrisen i midten af maj 1997 har ført til en ændring af valutakurssystemet, så den 
tidligere fastlåste kurs nu er gjort flydende men dog styret. Der er stadig uløste problemer, der 
hindrer en effektiv monetær politik. Privatiseringen og omstruktureringen af banksektoren må 
videreføres, og konkursprocedurerne må anvendes korrekt. 
I perioden maj 1993-maj 1997 var valutakursen fastlåst til en kurv bestående af USD og DM. 
Siden maj 1997 har centralbanken ladet valutakursen flyde med en målkurs for CZK-DM på 
17-19,5 kroner/mark. I overgangsperiodens første fase har valutakursordningen haft held til at 
give systemet et nominelt anker og at formindske inflationsforventningerne. Da 
reformprocessen førte til øget tilstrømning af spekulationskapital (1994-1995), reagerede 
myndighederne ved at øge udsvingsmargenen omkring centralkursen (februar 1996). Dette 
skridt bidrog til at stoppe kapitaltilstrømningen. Det stigende underskud på de løbende poster, 
der ganske vist ikke udgjorde nogen umiddelbar trussel mod valutakursstabiliteten, medførte 
imidlertid en valutakrise, hvis virkning på den tjekkiske økonomi stadig er uklar. Under disse 
nye omstændigheder bør skattemyndighederne handle beslutsomt og støtte en ikke-
inflationær udvikling ved at reducere de offentlige udgifter, og tempoet i strukturreformerne 
bør sættes i vejret. 
Konklusion 
Det er endnu for tidligt at udtale sig om, hvorvidt Tjekkiet på tiltrædelsestidspunktet vil være 
i stand til at deltage i euro-zonen. Det vil afhænge af, hvorvidt landet får held med 
strukturændringerne, så det kan opfylde og til stadighed overholde konvergenskriterierne, 
hvilket imidlertid ikke er en forudsætning for tiltrædelse. 
Tjekkiets deltagelse i ØMU'ens tredje fase som ikke-medlem af euro-zonen skulle ikke give 
problemer på mellemlang sigt. Dog bør lovgivningen om centralbanken bringes i 
overensstemmelse med EF-reglerne. 
67 
Beskatning 
Den gældende fællesskabsret om direkte beskatning berører hovedsagelig enkelte sider af 
selskabsskatten og kapitaltilførselsafgiften, mens de fire friheder i EF-traktatcn har en mere 
omfattende indvirkning på medlemsstaternes afgiftssystemer. 
Den gældende fællesskabsret på området indirekte beskatning består først og fremmest af 
harmoniseret lovgivning om moms og forbrugsafgifter. Dette omfatter anvendelse af en ikke-
kumulativ generel forbrugsafgift (moms), som opkræves i alle led af produktionen og 
distributionen af varer og tjenesteydelser. Det betyder ens beskatning af indenlandske og 
udenlandske (import-)transaktioner. Den gældende fællesskabsret på momsområdet omfatter 
også overgangsordninger for beskatning af transaktioner mellem afgiftspligtige inden for EU. 
Hvad angår forbrugsafgifter omfatter den gældende fællesskabsret harmoniserede 
beskatningsstrukturer og minimumsafgifter sammen med fælles regler om opbevaring og 
transport af varer, der er pålagt harmoniserede afgifter (herunder afgiftsoplag). Som resultat 
af gennemførelsen af det indre marked blev enhver form for fiskal kontrol ved Fællesskabets 
indre grænser afskaffet i januar 1993. 
Den gensidige bistand mellem medlemsstaternes afgiftsmyndigheder er et vigtigt element i 
det administrative samarbejde i det indre marked. De pågældende direktiver dækker både 
direkte og indirekte beskatning. 
Europaaftalerne indeholder bestemmelser om tilnærmelse af lovgivningerne om indirekte 
beskatning. 
Hvidbogen indeholder i etape I de foranstaltninger, der udgør hovedkravene i 
fællesskabsretten om indirekte beskatning (hovedsagelig de foranstaltninger, der blev 
iværksat i Fællesskabet indtil 1993), og i etape II de foranstaltninger, som der derudover er 
behov for til gennemførelse af den gældende fællesskabsret om indirekte beskatning fuldt ud. 
Sammendrag 
Direkte beskatning 
De to direktiver om selskabsbeskatning og konventionen om voldgiftslovgivning indeholder 
et system, der hviler på gensidighed. Pr. definition kan det derfor ikke forventes, at der 
indføres bestemmelser herom inden tiltrædelsen. 
Indirekte beskatning 
De samlede indbetalinger af moms og forbrugsafgifter til den tjekkiske stats budget var 
henholdsvis ca. 22% og 13% i 1995. Der foreligger i øjeblikket ikke nyere statistikker med 
tendenser for disse tal. 
Moms 
Det gældende tjekkiske momssystem blev indført 1. januar 1993 som erstatning for den 
tidligere afgift, der kun blev erlagt i ét omsætningsled. Tjekkiet anvender to momssatser, 
nemlig en standardsats på 22% og en reduceret sats på 5%. Standardsatsen anvendes i 
68 
princippet på alle varer og visse særlige tjenesteydelser, mens den reducerede sats anvendes 
på de fleste tjenesteydelser og visse særlige varer. Med visse undtagelser anvendes der den 
samme momssats for importerede varer og varer indkøbt i Tjekkiet. Derimod er 
"importerede" tjenesteydelser ikke momspligtige. 
Visse former for virksomhed er momsfrie uden fradragsret for den indgående moms. Denne 
fritagelse vedrører hovedsagelig aktiviteter i offentlighedens interesse, finansielle 
tjenesteydelser og forsikringsydelser, ejendomme samt lotterier og lignende spil. 
Afgiftspligtige har i princippet ret til at fradrage moms på deres indkøb af varer og 
tjenesteydelser i erhvervsøjemed. Imidlertid indeholder den tjekkiske momslov ingen 
bestemmelser om momsrefusion til afgiftspligtige uden fast forretningssted i landet, men det 
er tanken at indføre en sådan refusionsordning 1. januar 1998 for indkøb i forbindelse med 
international transport, udstillinger og varemesser. 
Forbrugsafgifter 
Det gældende forbrugsafgiftssystem blev indført i Tjekkiet samtidig med momssystemet. 
Mineralolier, alkohol og alkoholholdige drikkevarer samt tobaksvarer pålægges 
forbrugsafgifter. Hver varegruppe pålægges en særlig afgift. 
Gensidig bistand 
Afgiftsmyndighederne har endnu ikke skullet indføre systemet til gensidig bistand over for 
afgiftsmyndighederne i EU-medlemsstatcrne, da den gensidige bistand først vil træde i kraft 
ved tiltrædelsen. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Moms 
Det gældende momssystem i Tjekkiet er baseret på hovedprincipperne i Fællesskabets 
momslovgivning og er således et godt udgangspunkt for dets fremtidige tilnærmelse til den 
gældende fællesskabsret om moms, men er ikke så detaljeret og anvendes ret generelt. 
Udenlandske erhvervsdrivende, som ikke har fast forretningssted i Tjekkiet og opført i 
handelsregistret, kan ikke momsregistreres i landet. Da Tjekkiet ikke anvender 
momsrefusionsordninger for ikke-registrerede udenlandske afgiftspligtige, udgør momsen en 
yderligere omkostning for disse erhvervsdrivende. Der er langt flere muligheder for at 
anvende den reducerede momssats end i EU's praksis. 
Tjekkiets medlemsskab af EU ville kræve tilpasninger for at bringe momslovgivningen i 
overensstemmelse med kravene i den gældende fællesskabsret, især med hensyn til 
afgiftssystemet i et fællesskab uden kontrol ved de indre grænser. 
I Tjekkiets strategi til gennemførelse af henstillingerne i hvidbogen vedrørende moms er det 
tanken at give højeste prioritet til at få fjernet forskellene i anvendelsen af momsordningerne, 
herunder en begrænsning af anvendelsesområdet for den reducerede momssats, en lavere 
registreringsgrænse, momsrefusionsordninger for udenlandske afgiftspligtige uden fast 
69 
forretningssted i Tjekkiet og en refusionsordning for turister. Disse ændringer gennemføres 
gradvis i tidsrummet 1998-2000. 
Forbrugsafgifter 
Der er betydelige uoverensstemmelser mellem det tjekkiske forbrugsafgiftssystem og EU's 
krav. 
For det første findes der ikke noget system til suspension af forbrugsafgifterne, når varer 
transporteres mellem godkendte afgiftsoplag uden betaling af afgift. 
For det andet kunne forskellene i de forbrugsafgiftssatser, som Tjekkiet anvender for næsten 
ens varer, medføre forvridning i konkurrencen mellem disse varer. 
For at sikre en korrekt anvendelse af Fællesskabets afgiftslovgivning er det af væsentlig 
betydning, at Tjekkiet indfører et afgiftsoplagssystem baseret på Fællesskabets model så snart 
som muligt og tilpasser afgiftssatsernes strukturer og niveau på en sådan måde, at de er i 
overensstemmelse med Fællesskabets krav om ikke-diskrimination mellem indenlandske 
varer og varer fra andre medlemsstater. 
Den tjekkiske strategi til gennemførelse af henstillingerne i hvidbogen indeholder ingen klar 
og detaljeret tidsplan for kommende tilpasninger af den tjekkiske lovgivning om 
forbrugsafgifter. Et af målene på kort sigt er en gradvis tilnærmelse af den tjekkiske 
lovgivning om forbrugsafgifter til fællesskabsretten. Dog er der ingen planer om en fuld 
harmonisering af lovgivningen og afgiftssatserne i de næste 3-5 år. 
Gensidig bistand 
Ved tiltrædelsen skal der også iværksættes hensigtsmæssige ordninger for det administrative 
samarbejde og den gensidige bistand mellem medlemsstaterne. Disse krav er af væsentlig 
betydning for det indre markeds funktion. 
Konklusion 
Den gældende fællesskabsret på området direkte beskatning synes ikke at volde større 
vanskeligheder. 
Under forudsætning af, at der fortsat gøres en indsats på området indirekte beskatning, skulle 
Tjekkiet på mellemlang sigt kunne opfylde kravene i den gældende fællesskabsret på 
områderne moms og forbrugsafgifter. 
Det skulle være muligt for Tjekkiet at være med i den gensidige bistand, når 
afgiftsmyndighederne har opnået den nødvendige ekspertise på området. 
70 
Statistik 
Hovedprincipperne i Fællesskabets regelværk vedrører objektivitet, pålidelighed, 
gennemsigtighed, fortrolighed (af de enkelte oplysninger) og udbredelse af statistikker. 
Desuden findes der et vigtigt sæt principper og praksis vedrørende anvendelse af europæiske 
og internationale klassifikationer, nationalregnskabssystemer, virksomhedsregistre og 
forskellige kategorier af statistikker. 
Europaaftalerne omfatter bestemmelser om samarbejde om udvikling af effektive og 
pålidelige statistikker i overensstemmelse med internationale standarder og klassifikationer. 
Hvidbogen indeholder ingen bestemmelser på dette felt. 
Sammendrag 
Det tjekkiske statistiske kontor er det centrale organ, der har til opgave at fremstille og 
udbrede officielle statistikker i Tjekkiet. 
Retsgrundlaget for de tjekkiske officielle statistikker er loven af 1995 om statsstatistikker. 
Vurdering af den nuværende og den fremtidige situation 
Den tjekkiske lovgivning er med enkelte undtagelser forenelig med de gældende standarder i 
Den Europæiske Union. 
Nogle spørgsmål vedrørende gennemsigtighed og fortrolighed kræver forbedringer, og der er 
mangler med hensyn til virksomhedsregister og regional-, finans- og landbrugsstatistikker. 
Konklusion 
Forudsat der fortsat gøres fremskridt, skulle Tjekkiet være i stand til at opfylde EU-kravene 
vedrørende officielle statistikker i de kommende år. 
71 
3.4 Sektorpolitik 
Industrien 
Fællesskabets industripolitik søger at forbedre konkurrenceevnen og således opnå bedre 
levestandard og højere beskæftigelse. Den tager sigte på at fremme tilpasningen til 
strukturændringer, skabe et initiativfremmende klima, udvikle virksomheder i hele 
Fællesskabet, fremme industrielt samarbejde og sørge for at udnytte innovationspolitikkens, 
forskningspolitikkens og den teknologiske udviklingspolitiks industrielle muligheder bedre. 
Fællesskabets industripolitik er horisontal. De horisontale ideer overføres til de enkelte 
sektorer ved hjælp af sektormeddelelser. Fællesskabets industripolitik er resultatet af en 
kombination af forskellige virkemidler fra en række af Fællesskabets politikker. Den omfatter 
både virkemidler med sigte på markedets funktion (produktspecifikation og markedsadgang, 
handelspolitik, statsstøtte og konkurrencepolitik) og foranstaltninger i forbindelse med 
industriens evne til at tilpasse sig forandringer (et stabilt makroøkonomisk klima, teknologi, 
uddannelse osv.). 
For at kunne klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Fællesskabet skal 
ansøgerlandenes industri have nået et bestemt konkurrencedygtighedsniveau på 
tiltrædelsestidspunktet. Det skal fremgå, at ansøgerlandene fører en politik, der tager sigte på 
åbne, konkurrenceprægede markeder, i overensstemmelse med Traktatens artikel 130 
("Industri"). Samarbejdet mellem Fællesskabet og ansøgerlandene inden for industri, 
investering, industriel standardisering og overensstemmelsesvurdering, således som dette er 
fastsat i Europaaftalen, er også en vigtig indikator for, at udviklingen går i den rigtige retning. 
Sammendrag 
Den Tjekkiske Republik har en lang industritradition. Landet havde en af de mest moderne 
industristrukturer i Europa før anden verdenskrig. Før omstillingen i 1990 havde landet 
udviklet sig til et landene med den mest gennemførte planøkonomi. Den usædvanlig stive 
økonomiske struktur var domineret af industrien (navnlig maskinindustrien). 
Omstillingsperioden siden 1990 blev ledsaget af et brat fald i industriproduktionen. I 1995 
var industriproduktionens andel af BNP faldet fra det usædvanligt høje niveau 58% til 41% 
og udgjorde ca. 15 mia. ECU, svarende til Grækenlands industriproduktion. Den samlede 
beskæftigelse i industrien har været for nedadgående og er nu på ca. 2 mio. personer. Små 
firmaer udgør 98% af alle industrivirksomheder, men står kun for 2,5% af den samlede 
beskæftigelse i industrien, medens mellemstore og store virksomheder står for langt den 
største del af beskæftigelsen. 
72 
Tjekkiets industri, vigtigste produktionssektorer i 1995 
Sektor Andel i % af industri­
produktion 
(værditilvækst) Andel i % af 
beskæftigelse i 
industrien 
Forarbejdning af råmaterialer (herunder metallurgi, 21 
cement, glas, keramik, papir og træ) 
Mekaniske og elektriske metalvarer 15 
Landbrugsfødevarer 12 
Bygge- og anlægsvirksomhed 12 
Kemiske produkter 12 
Biler 6 
Informationsteknologi 4,5 
Tekstiler, beklædning og læder 3,5 
Trykbærende, medicinsk og måleteknisk udstyr 2,5 
Medicinalvarer 2 
I alt 90,5 
Anden industri 9,5 
I alt industri 100 
Industriproduktion (uden bygge- og 34 
anlægsvirksomhed) udtrykt i % af BNP 22 
20 
8 
16 
5 
6,5 
2 
10 
2,5 
0,5 
92,5 
7,5 
100 
Maskinindustrien har en lang tradition for produktion af standardiserede maskiner på lav-
og mellemteknologisk niveau. Den er højt specialiseret og en vigtig fremstillingssektor inden 
for industrien med nære forbindelser til tyske og østrigske producenter. Til trods for den lave 
produktivitet eksporteres over halvdelen af produktionen, navnlig til EU (især Tyskland), 
hovedsageligt på grund af de lave arbejdskraftomkostninger. 
Landbrugsfødevarer: Med undtagelse af et par store firmaer er denne sektor helt privatiseret 
og har tiltrukket direkte udenlandske investeringer, først og fremmest fra EU. Stålsektoren 
består i det væsentlige af tre store firmaer. Til trods for positive tiltag er privatiseringen gået i 
stå, og en stor del af aktierne ejes stadig af staten. Da regeringen har besluttet, ikke at 
igangsætte yderligere omstruktureringer før en fuldstændig privatisering, er den nødvendige 
grundlæggende omstrukturering forsinket. Industrien har for stor kapacitet i forhold til det 
indenlandske forbrug, og det kan medføre krav om statsstøtte eller om 
kapacitetsindskrænkninger. 
73 
Sektoren for ikke-jernholdige metaller er meget mindre, og det meste af den indenlandske 
efterspørgsel dækkes af import. Den kemiske industri er en forholdsvis stor sektor. 
Omstruktureringen er i fuld gang: 80% af produktionen kommer nu fra den private sektor. 
Bilindustrien er den næststørste i de central- og østeuropæiske lande, kun Polen producerer 
flere biler. Markedet for personbiler domineres af en enkelt fabrikant, som en tysk 
bilfabrikant har aktiemajoriteten i. Ved hjælp af direkte udenlandske investeringer er 
produktkvaliteten blevet forbedret, og EU-fabrikanter flytter produktionen for at drage fordel 
af de lave produktions- og arbejdskraftomkostninger. Bilproduktionen nåede op på 200000 i 
1995, hvoraf næsten halvdelen blev eksporteret, først og fremmest til EU. Produktionen 
forventes fordoblet efter 1997 og er delvis beregnet på EU-markedet. 
Metalvareindustrien har specialiseret sig i kvalitetsprodukter og arbejdsstyrken er faglært. 
For at kunne opnå stordriftsfordele er de fleste firmaers overlevelse afhængig af eksport, og 
til trods for lav produktivitet, er industrien på grund af de lave arbejdskraftomkostninger i 
stand til at eksportere halvdelen af lavprisproduktionen til EU. Det meste af importen 
stammer også fra EU, hvilket understreger den nære forbindelse mellem den tjekkiske 
industri og EU's industri. 
Sektorerne tekstiler, beklædning og læder blev hårdt ramt af reformbølgerne, og 
produktionen faldt brat. Privatiseringen af store firmaer inden for tekstile^eklædning er 
gennemført, og de udenlandske investeringer bruges til moderniseringer. Forholdsvis lave 
arbejdskraftomkostninger muliggør handel med Unionen, hvorved halvdelen af handlen med 
tekstiler og beklædning er direkte forbundet med yderligere bearbejdning for EU-
virksomheder (passiv forædling). Strukturtilpasninger er dog uundgåelige i fremtiden, når 
arbejdskraftomkostningerne begynder at stige. 
Mineindustrien er nettoeksportør og anses for at være konkurrencedygtig. Privatiseringerne 
er næsten gennemført og har tiltrukket betydelig deltagelse fra en række EU-virksomheder, 
navnlig inden for cementsektoren. 
Medicinalvareindustrien er en lille, men ret stærk og moderne sektor, som ikke oplevede en 
nedgang i omstillingsperioden trods pres fra sektorliberalisering og import. Privatiseringen 
går godt, og industrien har haft held til at tiltrække udenlandsk kapital. De mange 
licensaftaler med vestlige producenter og vellykkede forsknings- og udviklingsprogrammer 
viser, at der er en høj standard og teknisk kompetence. Det forholdsvis lave 
investeringsniveau inden for grundforskning gør det dog usandsynligt, at der nås betydelige 
resultater. Industrien er således afhængig af produktionen af (mærke)generika. 
Papir- og træindustrien er af beskeden størrelse og bygger på små men godt beliggende 
skove. Trykkeriindustrien og den grafiske industri er den drivende kraft på grund af 
udenlandsk efterspørgsel, og denne sektor har tiltrukket udenlandske investeringer. 
Multinationale firmaer har fået fodfæste i den lille informationsteknologisektor, som er 
koncentreret om et lille produktudbud og elektroniske komponenter. Tjekkiet regnes for et af 
de mest dynamiske IT-markeder blandt de central- og østeuropæiske lande. 
Produktionstilvæksten ligger langt under væksten i efterspørgslen, men der ventes betydelig 
produktionstilvækst. 
74 
Det ser ud til, at det meste af den tjekkiske industri, som bygger på en veluddannet 
arbejdsstyrke og en gunstig beliggenhed midt i Europa, har komparative fordele; manglende 
produktivitet opvejes af lave lønninger og sikrer således konkurrencedygtigheden. Direkte 
udenlandske investeringer har bidraget til omstruktureringen, der varierer fra sektor til sektor. 
Generelt synes konkurrenceevne at være sikret, så længe de nuværende forhold varer ved med 
lave lønomkostninger og andre produktionsomkostninger i arbejdskraftintensive sektorer 
inden for et bredt udvalg af lav- til mellemteknologiske industrier: maskiner og redskaber, 
ikke-jernholdige metaller, metalvarer, byggematerialer, mineraludvinding, kemiske 
produkter, medicinalvarer, personbiler, jernbaneudstyr, tekstiler og beklædning, trykbærende 
udstyr, papir, træ og trykkeri. Højteknologiske industrier som informationsteknologi og 
medicinsk udstyr domineres klart af import, og sværindustrier som stål er fortsat statsejede, 
for det meste ikke omstruktureret og i dyb krise med overskudskapacitet, som for længst 
skulle have være omstruktureret. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
De fleste indikatorer viser, at Den Tjekkiske Republik ikke længere er inde i en 
omstillingsfase. 
Der er en række positive faktorer for tjekkisk industri. Der er få handelshindringer. Eksporten 
udgør en stor del af økonomien (over 50%) og industriproduktionen. Desuden er 
investeringerne andel af BNP (30%) næsten lige så høj som i nogle af ASEAN-landene. 
Infrastrukturen vil derfor sikkert hurtigt forbedres. Fællesskabsretten vedtages i et 
tilfredsstillende tempo, og der er forholdsvis gode udsigter for en effektiv gennemførelse. 
Forudsat at lønninger og andre produktionsomkostninger ikke undergraver disse fordele, 
skulle den tjekkiske industri i dette lovende miljø være i stand til at vokse hurtigt og blive 
mere konkurrencedygtig. Landet kan muligvis nå et niveau, der er sammenligneligt med 
Portugals, inden for de næste 5 år. 
De vigtigste problemer ligger inden for området virksomhedsledelse. Bankerne er ude i en 
interessekonflikt som ejere af de investeringsfonde, der ejer store dele af industrien, og som 
kreditorer i de samme virksomheder, som de ofte også dominerer. Denne kombination har 
formodentlig bremset omstruktureringen og er måske forklaringen på det nuværende lave 
antal arbejdsløse og konkurser. Desuden afholder mange bankers svage regnskaber dem 
sikkert fra at stille midler til rådighed til omstillingen. Alt dette gør det sværere for den 
tjekkiske industri at omstille og tilpasse sig de vigtigste opgaver: vedtagelse af 
fællesskabsretten og imødegåelse af konkurrencen fra lavtlønsproducenter efterhånden som 
de tjekkiske lønninger stiger. 
Et andet handicap for industrien er de store virksomheders dominerende rolle og deres store 
energiforbrug. I løbet af de næste 10 år vil mange af de store, energiintensive virksomheder 
skulle igennem radikale omstillinger. 
Konklusion om industriens konkurrenceevne 
Forudsat at den tidligere og nuværende indsats inden for omstrukturering og modernisering 
fortsætter - og forstærkes inden for sværindustrien - burde de fleste af den tjekkiske industris 
sektorer ikke have nogen større problemer med at blive integreret i det udvidede EU-marked 
75 
på mellemlangt sigt. På langt sigt skal der dog ydes en indsats for at styrke tjekkisk industris 
ikke-prismæssige konkurrencedygtighed og produktivitet for at bevare konkurrenceevnen ved 
sandsynlige stigninger i løn- og produktionsomkostninger. 
En vurdering af den gældende ret for den fri bevægelighed af industrivarer findes i afsnittet 
om det indre marked. 
76 
Landbrug 
Den fælles landbrugspolitik har til formål at bevare og udvikle et moderne landbrug og 
derved sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, sikre forbrugerne rimelige priser 
på landbrugsprodukter og sikre varers frie bevægelighed inden for EF. Der lægges særlig 
vægt på miljøet og udviklingen af landdistrikterne. Den fælles landbrugspolitik forvaltes ved 
hjælp af fælles markedsordninger. De er suppleret med bestemmelser om dyresundhed, 
plantesundhed og dyrs ernæring og med bestemmelser om levnedsmiddelhygiejne. Der findes 
også forskrifter inden for strukturpolitikken, som oprindelig blev udviklet med henblik på 
modernisering og udvidelse af landbruget, men hvor der i den senere tid lægges større og 
større vægt på miljøet og på en regional differentiering af strategien. Siden reformerne i 1992 
har en stigende del af landbrugsstøtten haft form af direkte støtte, der udbetales for at 
kompensere for nedsættelser af de garanterede priser. 
Europaaftalen danner grundlag for landbrugshandelen mellem Den Tjekkiske Republik og EF 
og har til formål at fremme samarbejdet om modernisering, omstrukturering og 
privaterisering af Den Tjekkiske Republiks landbrug og agroindustri og om 
plantesundhedsnormer. Hvidbogen omfatter veterinærkontrol, plantesundhedskontrol og 
foderkontrol tillige med bestemmelser om afsætningen af de enkelte varer. Formålet med 
denne lovgivning er at beskytte forbrugerne, folkesundheden og dyrs og planters sundhed. 
Sammendrag 
Landbrugets situation 
Landbrugsproduktionens værdi udgjorde i 1995 ca. 1,79% af værdien af 
landbrugsproduktionen i EU. 
I 1995 tegnede landbruget sig for 6,3% af beskæftigelsen og 5,2% af BNP. Af det samlede 
areal på 7,9 mio. ha er 4,3 mio. ha landbrugsareal, hvoraf 3,1 mio. ha er agerjord, og 2,6 mio. 
ha er dækket af skov. På halvdelen af agerjorden dyrkes der korn (ca. 1,6 mio. ha i 1995), 
hovedsagelig hvede og byg. I de senere år er der dog blevet lagt større vægt på korn, medens 
oliefrøenes andel er blevet fordoblet i perioden. 
Landbrugets samlede produktion er aftaget med ca. 28% siden 1989. Husdyrsektoren blev 
mest berørt af nedgangen i overgangsperioden, idet produktionen faldt med over 30% (kvæg -
40%, får -50%). Den vegetabilske produktion er faldet med ca. 20%. 
I 1995 vendte situationen i landbruget. Bruttoproduktionen steg med 4,2% efter en stadig 
tilbagegang siden 1989. Produktionen i 1995 nåede op på ca. 85% af 1989-niveauet. Hvad 
angår ejendomsretten til jorden, tog reformpolitikken i 1991-1994 først og fremmest sigte på 
at genindføre den private ejendomsret i landbruget ved tilbagegivelse af jord og omdannelse 
af landbrugskooperativerne og jordloven. 98,8% af sagerne var afgjort ved udgangen af 1995. 
Individuelle private bedrifter forvalter ca. en tredjedel af landbrugsarealet. I 1994 var 
størstedelen af de individuelle private bedrifter (40 000 ud af 50 000) på under 10 ha og 
producerede hovedsagelig til eget forbrug eller lokale markeder. De resterende individuelle 
bedrifter (10 000) kunne betragtes som professionelle bedrifter, hvoraf de største (over 100 
ha) hovedsagelig dyrkede forpagtet jord med udstyr, de lejede af staten på grundlag af årlige 
77 
kontrakter. De omdannede kooperativer (over 1 300) forvaltede stadig halvdelen af 
landbrugsarealet og havde en gennemsnitsstørrelse på 1 600 ha. Der var flere grunde til, at 
mange af de gamle kollektive bedrifter er fortsat som kooperativer (opsplitning i små 
jordlodder, den almindelige usikkerhed i overgangsårene og mangel på 
iværksætterfærdigheder og finansielle ressourcer). Andre landbrugsvirksomheder (næsten 1 
300 med en gennemsnitsstørrelse på 600 ha) forvaltede over 15% af landbrugsarealet. 
I 1995 producerede Den Tjekkiske Republik 6,6 mio. t korn, 1,3 mio. t kartofler, 662 000 t 
oliefrø og 550 000 t grøntsager. I 1994 producerede landet 3,2 mio. t mælk, 184 000 t 
oksekød, 465 000 t svinekød og 121 0001 fjerkrækød. 
Der er foretaget ændringer af ejendomsretten i agroindustrien, men en omstrukturering, der 
løser problemet med for stor kapacitet, er stadig i gang. 
Den Tjekkiske Republik er nettoimportør af levnedsmidler og landbrugsprodukter. I 1995 
androg eksporten 1 213 mio. ECU (for 264 mio. ECU til EU) og importen 1 690 mio. ECU 
(for 753 mio. ECU fra EU). Det vigtigste eksportmarked for landbrugsprodukter (1996) er 
EU (36,4%) og Den Slovakiske Republik (27,3%). Eksporten til de nye uafhængige stater 
androg 14,9%, eksporten til EFTA 0,8% og eksporten til andre central- og østeuropæiske 
lande 9,7%. De vigtigste eksportprodukter er mejeriprodukter, drikkevarer, øl, husdyr, humle, 
malt og kød og kødprodukter (2,8%). 
Der importeres hovedsagelig agroindustrielle produkter fra EU (54,3% af den samlede import 
af agroindustrielle produkter i 1996) og Den Slovakiske Republik (8,9%). Importen fra EFTA 
androg 1,3%, importen fra andre central- og østeuropæiske lande 6,9% og importen fra de nye 
uafhængige stater 0,3%. Importen omfatter frugt, kaffe, te, kakao, grøntsager, sojakager og 
korn. 
Landbrugspolitikken 
Producentstøtteækvivalenten, der er beregnet af OECD, var på 14% i 1995 over for 49% for 
EU. 
Den Tjekkiske Republiks landbrugspolitik bygger på fire hovedprincipper: i) prisstabilitet, ii) 
sikre levnedsmiddelforsyninger, iii) miljømæssig kvalitet og iv) adgang til udenlandske 
markeder. I 1996 steg de samlede udgifter til landbruget med 12% i forhold til det tidligere 
budget (statens nettoudgifter til landbrugsstøtte androg 8,9 mia. CZK i 1995). 
Landbrugspolitikken i Den Tjekkiske Republik er relativt liberal, og der findes kun 
markedsbestemmelser for nogle få, vigtige produkter (hvede, mejeriprodukter). 
Foranstaltningerne omfatter interventionsopkøb og navnlig eksportsubsidier. 
Priserne er generelt betydeligt lavere end EF-priserne. Den nuværende prisforskel på 
producentniveau for de vigtigste vegetabilske produkter er på 15 til 20% og er noget mindre 
end prisforskellen for de vigtigste animalske produkter mælk og oksekød, hvor den andrager 
ca. 30% (navnlig på grund af kvalitetsforskelle). For de kornbaserede kødtyper svinekød og 
fjerkrækød er der ingen prisforskel eller en meget mindre prisforskel, end man kunne forvente 
ud fra forskellen i kornpriser. 
78 
Politikken for landdistriktsudvikling og miljø tillægges større og større betydning, og der er i 
de senere år blevet afsat betydeligt flere midler til landdistrikts- og 
strukturudviklingsprogrammer, der har til formål at støtte landbrugerne i de ugunstigt stillede 
områder, skabe beskæftigelse uden for landbruget og fremme miljøvenligt landbrug. 
Den Tjekkiske Republik har indgået forpligtelser inden for GATT-aftalen med hensyn til 
intern støtte, markedsadgang og eksportsubsidier. Forpligtelserne er indgået i national valuta. 
Der blev åbnet minimumsadgangskvoter for 27 produktgrupper i 1995 såsom oksekød, 
svinekød, fjerkrækød og mejeriprodukter. Eksportstøtten, der navnlig er koncentreret om kød 
og mejeriprodukter, er begrænset til 4,34 mio. CZK (105 mio. ECU) i år 2000. 
Handelsordningerne under Europaaftalen, der på landbrugsområdet omfatter bestemmelser 
om gensidige importtoldpræferencer, har været i kraft siden 1994. 
Den Tjekkiske Republik har også indgået flere bilaterale eller regionale aftaler med henblik 
på udvikling af handelen: den tjekkisk-slovakiske toldunion fra 1. januar 1993 og den 
centraleuropæiske frihandelsaftale (CEFTA) med Den Slovakiske Republik, Polen, Ungarn 
og Slovenien, der tager sigte på en gradvis liberalisering af landbrugshandelen. Der er også 
indgået frihandelsaftaler med EFTA-landene, Rumænien, Bulgarien, Estland, Letland og fra 
den 1. januar 1997 med Litauen og Israel. Der føres forhandlinger med Tyrkiet, og der vil 
blive forhandlet om en frihandsaftale med Kroatien, Marokko, Tunesien, Malta og Cypern. 
Den Tjekkiske Republik er i færd med at harmonisere sin lovgivning i overensstemmelse med 
henstillingerne i hvidbogen. 
Den Tjekkiske Republik har en institutionel infrastruktur med en række kontorer, der med 
landbrugsministeriet som ansvarlig myndighed forvalter forskellige aspekter af den tjekkiske 
landbrugspolitik. 
De fleste landbrugsorganisationer og sammenslutninger inden for industrien for 
forarbejdning og distribution af levnedsmidler er sluttet sammen i et nationalt 
landbrugskammer, der blev oprettet i 1993 som officiel institution med finansiel støtte fra 
staten. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
I betragtning af landbrugets relativt begrænsede betydning i økonomien som helhed er 
landbrugssektoren ikke prioriteret højt i regeringens politik. 
På længere sigt (5-10 år) forventes landbrugsproduktionen at stige til samme niveau som før 
overgangen og at overstige forbruget på vigtige områder såsom korn, oliefrø, mejeri- og 
kødprodukter. De væsentligste problemer er stadig lave udbytter, produkternes kvalitet, lav 
rentabilitet, en ineffektiv agroindustri, der stadig er under omstrukturering, og som hæmmes 
af alvorlige finansielle problemer og for stor kapacitet, utilstrækkelig beskyttelse af miljøet 
og mangel på markedsoplysninger i visse dele af afsætningskæden. 
De vigtigste markedspolitiske instrumenter, der anvendes i EF, anvendes generelt ikke i Den 
Tjekkiske Republik. Der er her tale om nøgleinstrumenter såsom kvoter (mejerisektoren, 
sukkersektoren), hovedelementerne i ordningen med markafgrøder (basisareal, jordudtagning, 
79 
godtgørelser), præmier i husdyrsektoren (systemer til identifikation og registrering af kvæg), 
producentorganisationer i frugt- og grøntsagssektoren og visse programmer for landdistrikter 
og strukturudvikling. 
Det vil kræve relativt avancerede administrative systemer at forvalte og føre kontrol med 
disse foranstaltninger, herunder et hensigtsmæssigt matrikelsystem og systemer til 
identifikation og registrering af kvæg. Generelt gælder det, at den administrative kapacitet må 
udvikles yderligere på disse områder, hvis disse foranstaltninger skal anvendes i Den 
Tjekkiske Republik. Systemer til notering af markedspriserne vil også være påkrævet af 
hensyn til markedsforvaltningen. 
På dette stadium er det svært at forudse, hvordan landbrugsstøttepriserne i Den Tjekkiske 
Republik vil udvikle sig i perioden før tiltrædelsen. Dette vil afhænge af en række faktorer, 
herunder den indenlandske økonomi, situationen på eksportmarkederne og udviklingen i 
prisstøtten i EU. 
Selv om der er sket fremskridt med tilpasningen af landdistrikts- og strukturpolitikken, er en 
række foranstaltninger ikke i overensstemmelse med EF-politikken. 
Der er forhandlinger i gang for at løse de problemer, der er opstået med anvendelsen af 
handelsbestemmelserne i Europaaftalen. 
Den Tjekkiske Republik gør fremskridt med indførelsen af den lovgivning, der er omtalt i 
hvidbogen. 
Der er dog stadig forskelle fra den gældende EF-ret på veterinær- og plantesundhedsområdet. 
En aftale om ligestilling på veterinær- og plantesundhedsområdet er ved at være klar. 
Bilagene til aftalen indeholder de punkter, for hvilke der kan opnås enighed om ligestilling, 
og som kræver yderligere forhandlinger. 
På veterinærområdet afhænger den videre tilnærmelse til og gennemførelse af den gældende 
EF-ret af vedtagelsen og gennemførelsen af den nye veterinærlov, der efter planen skal træde 
i kraft i december 1997. Den afledte ret er under udarbejdelse. 
Den Tjekkiske Republik har en veletableret infrastruktur for veterinærkontrol og -inspektion, 
både ved grænserne og internt. Faciliteterne på grænsekontrolsteder og laboratorier ser ud til 
at være tilstrækkelige til, at der kan foretages ordentlig kontrol og undersøgelse i henhold til 
de krav, der gælder for det indre marked. Veterinærkontrollen ved de ydre grænser svarer til 
medlemsstaternes veterinærkontrol, både med hensyn til procedurer, hyppighed og resultater. 
Det er dog nødvendigt at forbedre undersøgelses- og inspektionsfaciliteteme. 
Selv om den lovgivning, der er under udarbejdelse, i vid udstrækning stemmer overens med 
den gældende EF-ret, kræves der yderligere tilpasninger, navnlig med hensyn til 
identifikation og registrering af dyr, licensordning, indførelse af HACCP-systemet 
(risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter) og egenkontrolordning og veterinærkontrol. 
Desuden ser det ud til, at nogle af det indre markeds grundprincipper såsom 
beskyttelsesforanstaltninger og importregler ikke er afspejlet fuldt ud i den nuværende 
primære lovgivning. 
80 
Der er behov for modernisering af visse forarbejdningsvirksomheder, navnlig med henblik på 
det nationale marked, udvikling af acceptable kontrol- og certificeringsprocedurer på 
veterinærområdet og opretholdelse af en veterinærsektor med passende strukturer, personale 
og uddannelse. 
Den gældende EF-ret skulle kunne gennemføres fuldstændigt i løbet af perioden forud for 
tiltrædelsen, hvis der stilles tilstrækkelige midler til rådighed fra statsbudgettet. 
På plantesundhedsområdet er situationen følgende: hvad angår frø og formeringsmateriale, 
siges det, at lovgivningen og de nødvendige administrative ordninger er forenelige med EF-
forskrifterne. Der forudses ingen større problemer, især fordi landet allerede er medlem af 
OECD og har EF-ligestilling i henhold til frølovgivningen for størstedelen af EU-arternes 
vedkommende. Rammelovgivningen om plantesundhed, der tilpasser 
plantesundhedsbestemmelserne til EF-lovgivningen, trådte i kraft den 1. januar 1997. Hvad 
angår plantebeskyttelsesmidler, skal harmoniseringen af lovgivningen med EF-lovgivningen 
efter planen påbegyndes i 1997. Hvad angår lovgivningen om foder, pesticidrester og 
økologisk landbrug, er det på dette stadium svært at fastslå, i hvor høj grad den er tilnærmet 
EF-reglerne. Den Tjekkiske Republik må sikre, at denne EF-lovgivning gennemføres i 
national lovgivning. 
Konklusion 
En yderligere tilpasning til den gældende EF-ret er nødvendig, selv om der er gjort betydelige 
fremskridt med vedtagelsen af de foranstaltninger, der er omtalt i hvidbogen. 
Der kræves en særlig indsats, hvad angår 
gennemførelse og håndhævelse af de veterinære og plantesundhedsmæssige krav og 
modernisering af virksomhederne, så de opfylder EF-normerne 
udbygning af de administrative strukturer for at sikre den nødvendige kapacitet til at 
iværksætte og håndhæve den fælles landbrugspolitiks bestemmelser 
yderligere omstrukturering af den agroindustrielle sektor for at øge dens 
konkurrenceevne. 
Hvis disse forbedringer realiseres, skulle der ved tiltrædelse på mellemlang sigt ikke være 
problemer forbundet med at gennemføre den fælles landbrugspolitik på fyldestgørende måde. 
81 
Fiskeri 
Den fælles fiskeripolitik omfatter fælles markedsordninger, strukturpolitik, aftaler med 
tredjelande, forvaltning og bevarelse af fiskeressourcerne og videnskabelig forskning til støtte 
for disse aktiviteter. 
Europaaftalen indeholder bestemmelser om handel med fiskerivarer med Fællesskabet. 
Hvidbogen omfatter ingen foranstaltninger på dette område. 
Sammendrag 
Tjekkiet har kun indlandsfiskeri. I 1994 var fangsten på 22 600 t, overvejende karpe. Der 
foreligger ikke oplysninger om forarbejdning af fisk. 
Som handelspartner for Fællesskabet leverer Tjekkiet 0,17% af EF's samlede import (uanset 
oprindelse) af fiskerivarer og 6,8% af EF's import af fiskerivarer fra ansøgerlandene alene 
(målt i værdi). Hvad EF's eksport angår, aftager Tjekkiet 1,31% af dets samlede eksport af 
fiskerivarer og 15,8% af dets eksport af disse varer til ansøgerlandene (målt i værdi). 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Tjekkiets produktions- og udenrigshandelstal er lave i forhold til de tilsvarende EF-tal og 
skulle følgelig ikke få nogen væsentlig effekt for Fællesskabet som helhed. 
Det bliver nødvendigt for Tjekkiet at sørge for overholdelse af EF's sundheds-, hygiejne- og 
miljønormer. 
Konklusion 
Denne sektor skulle ikke frembyde problemer for en tiltrædelse. 
82 
£H££gi 
Hovedmålsætningerne med EU's energipolitik er ifølge Kommissionens hvidbog om "En 
energipolitik for Den Europæiske Union" bl.a. øget konkurrenceevne, 
energiforsyningssikkerhed og miljøbeskyttelse. Den gældende fællesskabsret på 
energiområdet består af bestemmelser i EF-traktaten og afledt ret vedrørende konkurrence og 
statsstøtte, det indre energimarked (herunder direktiver om elektricitet, 
prisgennemskuelighed, transitordninger for gas og el, fossile brændstoffer, licenser, 
beredskab inkl. forpligtelser om sikkerhedslagre, osv.), atomkraft, energieffektivitet og miljø. 
De transeuropæiske energitransmissionsnet og støtte til FTU inden for energi er også vigtige 
energipolitiske emner. Blandt igangværende arbejde er liberalisering af gassektoren, 
fællesskabslovgivning om energieffektivitet og auto-oil-programmet. 
Fællesskabsretten på det nukleare område bestod oprindeligt af Euratom-traktaten, men er nu 
blevet betydeligt mere omfattende og består af en række juridiske og politiske instrumenter, 
herunder internationale aftaler. Fællesskabsretten vedrører bl.a. sundhed og sikkerhed, 
herunder strålingsbeskyttelse, sikkerheden på kernekraftanlæg, affaldshåndtering, 
investeringer inkl. finansielle instrumenter under Euratom, fremme af forskning, et nukleart 
fællesmarked, forsyninger, sikkerhedsforanstaltninger og internationale relationer. 
Europa-aftalerne fastslår, at der skal etableres et samarbejde om en gradvis integration af de 
europæiske energimarkeder og ydes bistand inden for de relevante politiske områder. 
Hvidbogen om de associerede central- og østeuropæiske landes integration i EU's indre 
energimarked fremhæver behovet for, at de vigtigste direktiver om det indre marked 
gennemføres i fuldt omfang sammen med EF's konkurrenceret. På kerneenergiområdet 
omtaler hvidbogen forsyninger, kontrolforanstaltninger og transport af radioaktivt affald. 
Sammendrag 
Energisituationen i Tjekkiet domineres og vil fortsat være domineret af indenlandsk fast 
brændsel (stenkul og brunkul), som udgør 60%» af energibalancen og forårsager betydelige 
miljøskader, især i den nordlige del (f.eks. Den Sorte Trekant). Hvad angår olie- og 
gasforsyninger (hhv. 17,5% og 14%» af energiforbruget) er landet afhængigt af eksterne kilder, 
særligt Rusland. Uranudvinding (600 tU om året) fortsætter frem til år 2001. 
Minelukninger har betydet en nedgang i stenkulsproduktionen fra 22 mio. t i 1990 til 16 mio. 
t i 1995. Brunkulsproduktionen faldt fra 90 til 56 mio. t i perioden 1989-1995. I perioden 
1989-1994 blev arbejdsstyrken reduceret med over 50% til 82 000 beskæftigede. 
Med henblik på diversificering sørger Tjekkiet for i højere grad at blive tilsluttet til EU's net. 
I den forbindelse bør det noteres, at landet på forsøgsbasis siden 1995 har haft en synkron 
elforbindelse til det vesteuropæiske UCPTE-net. De tjekkiske raffinaderiers forbindelse med 
Tyskland bør også bemærkes. 
Energisektoren er 2-3 gange mindre effektiv end EU-gennemsnittet, hvilket bl.a. kan henføres 
til tidligere forsyningsorienterede politikker og lave priser. 
83 
Tjekkiet har fire VVER-213 atomreaktorer af russisk design i drift ved Dukovany (et 
moderniseringsprogram er igang), og sikkerhedsniveauet ventes at ligge tæt op ad de i EU 
generelt accepterede sikkerhedsmål, når opgraderingsprogrammerne er gennemført. Desuden 
er to VVER 1000-reaktorer under opførelse ved Temelin, hvor der skal anvendes amerikansk 
teknologi. Omkring år 2000 ventes kernekraftens andel at være vokset fra 22% til 40% af 
elproduktionen. Endvidere er der tre forskningsreaktorer i drift, og hertil anvendes russisk 
brændsel. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Tjekkiets energipolitiske målsætninger stemmer overens med EU's og omfatter bl.a. større 
forsyningssikkerhed gennem diversificering, indførelse af markedsøkonomiske principper, 
miljøbeskyttelse og øget energieffektivitet. 
Rammerne for konkurrencen i energisektoren tilnærmes gradvist direktiverne om det indre 
energimarked samtidig med, at EF's konkurrenceret finder anvendelse. Den grundlæggende 
konkurrencelovgivning gælder over for energisektoren, og energiloven fra 1994 fastlægger 
statens rolle i de enkelte undersektorer og fastsætter rammerne for regulering af sektoren. 
Der foretages privatiseringer inden for forskellige undersektorer, men staten bevarer 
monopoler eller en dominerende stilling inden for elproduktion og -handel, uranproduktion, 
samt olie- og gastransport via rørledninger. Uafhængige elproducenter og 
industrivirksomheder med egen elproduktion øger gradvist deres andel af elproduktionen. 
Skønt der er foretaget kraftige prisforhøjelser, krydssubsidieres priserne på gas, el og 
opvarmning til husholdningerne af industrien, og priserne er ikke omkostningsdækkende. I 
løbet af sommeren 1997 ventes regeringen at fastlægge en politik om at nå op på 
omkostningsægte niveauer inden år 2000. 
Tjekkiets nuværende beredskabslager anslås at svare til 40 dages olieforbrug, hvilket er et 
godt stykke under EU-målet på 90 dage. Såfremt der hurtigt vedtages den nødvendige 
lovgivning (medio 1997), ventes Tjekkiet at leve op til fællesskabsretten om 6-8 år. 
Omstruktureringen af minesektoren (fast brændsel og uran) vil fortsætte efter år 2000. Der 
skal tages højde for de sociale og regionale følger heraf, mens statsinterventionerne skal 
vurderes i henhold til EF- og EKSF-reglerne om statsstøtte. 
Tjekkiet har taget skridt til at opfylde EU-lovgivningens bestemmelser om energieffektivitet 
(f.eks. energimærkning og effektivitetsnormer) og miljøbeskyttelse (f.eks. brændselskvalitet), 
men der er stadig meget at gøre. Vedtagelsen af en energisparelov, som ventes i løbet af 
sommeren 1997, kommer til at danne grundlag for fremtidig overholdelse af fællesskabsretten 
om energieffektivitet. Det bør noteres, at opgraderingen af raffinaderierne, så de overholder 
EU-standarderne, vil kræve betydelige investeringer, og at de skal konkurrere på et mættet 
europæisk marked. 
Med hensyn til uranudvindingen, er kravet om, at det nationale elselskab, såfremt der 
importeres reaktorbrændsel, skal købe en tilsvarende mængde indenlandsk uran, i princippet 
en overtrædelse af reglerne om det nukleare fællesmarked. Imidlertid bortfalder dette krav i år 
2000. Uranforsyninger (ikke indenlandske), berigning og brændselsfremstilling er omfattet af 
84 
kontrakter med virksomheder i flere lande. EU's forsyningssikkerhedspolitik om 
diversificering af forsyninger med nukleart materiale vil gælde for forsyningskontrakter, der 
indgås efter tiltrædelsen. Det må anbefales, at Tjekkiet fortsætter med planerne om 
diversificering af sine forsyningskilder. 
I øjeblikket lagres det brugte brændsel på anlæggene. Et depot til længere tids opbevaring 
ventes taget i brug omkring 2005 for brændsel fra både Dukovany- og Temelin-værkeme. Der 
ventes ikke truffet nogen beslutning om brændselsoparbejdning før 2015. 
Ved tiltrædelsen skal Tjekkiet overholde Euratom-traktatens bestemmelser, herunder særligt 
bestemmelserne om forsyninger af nukleart materiale, det nukleare fællesmarked, 
kontrolforanstaltninger, sundhed og sikkerhed og internationale aftaler. Da landet allerede har 
tiltrådt samtlige internationale aftaler på det nukleare område og har en ubegrænset 
kontroloverenskomst med IAEA, ventes der hverken på dette eller ovennævnte områder at 
være problemer med anvendelsen af fællesskabsretten. Om de nukleare 
sikkerhedsprogrammer gennemføres rettidigt må følges nærmere. Oprettelsen af en nuklear 
tilsynsmyndighed må støttes. 
Konklusion 
Såfremt den nuværende indsats fortsættes, ventes Tjekkiet at leve op til det meste af EU-
lovgivningen på energiområdet om nogle få år. Foranstaltninger vedrørende 
monopoltilpasning, herunder import og eksport, netadgang, energiprissætning, beredskab 
inklusive opbyggelsen af de obligatoriske olielagre, statsinterventioner i sektoren for 
fremstilling af fast brændsel, energieffektivitet og brændselskvalitetsstandarder skal 
imidlertid følges nærmere. 
Der ventes ikke at være problemer med at leve op til Euratom-bestemmelserne. Der må 
træffes passende forantaltninger vedrørende sikkerhedsstandarder, således at sikkerheden på 
alle kernekraftværkerne kan bringes op på det krævede niveau. Der skal findes mere 
langsigtede løsninger hvad angår det radioaktive affald. 
85 
Transport 
Fællesskabets transportpolitik består af tiltag og initiativer inden for tre hovedområder: 
- kvalitetsforbedring gennem udvikling af integrerede og konkurrencedygtige 
transportsystemer på grundlag af avancerede teknologier, som også bidrager til opfyldelse 
af miljømæssige og sikkerhedsmæssige målsætninger 
- forbedring af det indre markeds funktion ved fremme af mere effektive og brugervenlige 
transporttjenester samtidig med, at valgmuligheder og sociale standarder sikres 
- udvidelse af den eksterne dimension, ved at man forbedrer transportforbindelserne til 
tredjelande og fremmer EU-virksomhedernes adgang til andre transportmarkeder (Den 
Fælles Transportpolitik, Handlingsprogram for 1995-2000). 
Europaaftalen rummer bestemmelser om tilnærmelse af lovgivningen til fællesskabsretten og 
samarbejde med det formål at omstrukturere og modernisere transportområdet, at skabe bedre 
adgang til transportmarkedet, at lette transittrafikken og at nå frem til driftsmæssige 
standarder svarende til dem, der gælder i Fællesskabet. Hvidbogen fokuserer på 
foranstaltninger til opfyldelse af betingelserne for det indre marked inden for 
transportsektoren, herunder aspekter som konkurrence, harmonisering af lovgivning og 
standardisering. 
Sammendrag 
Den Tjekkiske Republiks geografiske beliggenhed op til Unionens nuværende grænser og på 
det sted, hvor en nord-syd-gående og en øst-vest-gående akse krydser hinanden, betyder, at 
landet i bogstavelig forstand er et transitland mellem medlemsstaterne og ansøgerlandene. 
Landet gennemkrydses af to transeuropæiske transportkorridorer, og derfor har de politiske 
begivenheder i begyndelsen af halvfemserne ført til en naturlig udvikling af trafikstrømmene, 
herunder transittrafikken. Selv om vejnettet generelt betragtet er temmelig veludbygget, er det 
endnu ikke i stand til at klare efterspørgslen efter vejtransport, der næsten er fordoblet fra 
1990 til 1995; fordelingen af transporten på de enkelte former er klart forskudt til skade for 
jernbanerne og sejladsen ad indre vandveje; den kollektive passagerbefordring ad vej er gået 
mærkbart tilbage som følge af brugen af et hurtigt stigende antal privatbiler. Lufttransporten 
er støt voksende (med 20%»'s vækst om året i Prags lufthavn). 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Med hensyn til gennemførelsen af det indre marked er Den Tjekkiske Republik relativt langt 
fremme med overtagelsen af den gældende fællesskabsret. Den tjekkiske sektor for 
international transport anvender allerede i vid udstrækning regler, der svarer til Fællesskabets, 
især inden for lufttransport, søtransport, sejlads ad indre vandveje, kombineret transport og 
passagerbefordring ad vej. For jernbanernes vedkommende vil det gennem de nærmeste år 
være nødvendigt at overvåge den rent faktiske anvendelse af den gældende fællesskabsret i 
spørgsmålene om offentlig tjeneste og standardisering af regnskaberne. I forbindelse med 
vejgodstransporten overholdes de fleste bestemmelser i den gældende fællesskabsret 
vedrørende international transport, men den indenlandske sektors funktion synes at kræve en 
nærmere dokumentation; dette aspekt må overvåges og er af særlig betydning i forbindelse 
med en fremtidig Union uden indre grænser, hvor vejgodstransporten i form af 
86 
cabotagekørsel vil blive totalt frigivet. Den Tjekkiske Republik bør ligeledes komme på linje 
med Fællesskabets bestemmelser for så vidt angår syn af motorkøretøjer og vejafgifter. 
Udviklingen af et integreret og konkurrencedygtigt transportsystem er et mål, som de 
tjekkiske myndigheder holder sig for øje; de to største problemer på dette område vil nok 
være at nå op på et fyldestgørende sikkerhedsniveau og at nå frem til en optimal udnyttelse af 
transportsystemet. Med hensyn til sikkerheden har Den Tjekkiske Republik gjort 
tilfredsstillende fremskridt. Til gengæld synes skabelsen af et sammenhængende 
transportsystem at være et vanskeligere mål at nå; sandsynligvis vil Den Tjekkiske Republik 
opleve en varig stigning i vejtransporten, og landet bør derfor gøre en særlig indsats for at 
udnytte jernbanerne og de indre vandveje. 
Med hensyn til en forbedring af forbindelserne til medlemsstaterne og til de andre nabolande 
påregner Den Tjekkiske Republik i tiden mellem 1995 og 1999 at investere ca. 2,7 mia. ECU 
over sit eget budget i de transportinfrastrukturer, der benyttes af den internationale transport, 
især til fordel for de transeuropæiske transportkorridorer. Dette beløb svarer til ca. 1,2% af 
BNI, hvilket kan synes prisværdigt, men det vil ikke nødvendigvis kunne imødekomme 
behovet; en nedskæring af dette beløb som følge af budgetmæssige stramninger vil blot 
yderligere forværre problemet. 
Konklusion 
Den Tjekkiske Republik har gjort bemærkelsesværdige fremskridt i forbindelse med 
overtagelsen af den gældende fællesskabsret på transportområdet. Under forudsætning af, at 
der gøres en indsats til fordel for det indenlandske vejgodstransportmarkeds funktion (bl.a. 
markedsadgang, sikkerhedsforskrifter og vejafgifter), samt at der opnås fremskridt med 
hensyn til finansiel gennemsigtighed og jernbanesektoren - foranstaltninger, der skulle være 
overkommelige at træffe - vil transportsektoren nok ikke volde større vanskeligheder med 
hensyn til overtagelsen af den gældende fællesskabsret vedrørende det indre marked. 
Til gengæld bør der drages omsorg for, at de nødvendige midler til etablering af grundlaget 
for det fremtidige transeuropæiske transportnet, der vil blive udvidet med de nyoptagne lande, 
vil være til stede. Endvidere vil det være tilrådeligt, om de administrative strukturer i 
Tjekkiet, herunder de tilsynsmyndigheder, der f.eks. tager sig af sikkerheden, hurtigt styrkes. 
87 
Små og mellemstore virksomheder 
EU's virksomhedspolitik sigter mod at give de små og mellemstore virksomheder gunstige 
forhold at udvikle sig under i hele EU, at forbedre deres konkurrenceevne og fremme deres 
udvikling i EU og internationalt. Virksomhedspolitikken er kendetegnet ved en høj grad af 
subsidiaritet. Fællesskabets komplementære rolle er fastlagt i et flerårigt program for små og 
mellemstore virksomheder i EU. Programmet danner rets- og budgetgrundlag for EU's 
konkrete aktioner til fordel for de små og mellemstore virksomheder. Den gældende 
fællesskabsret har hidtil været begrænset til henstillinger inden for nogle konkrete områder, 
selvom lovgivningen inden for andre områder (som f.eks. konkurrence, miljø og selskabsret) 
også har betydning for de små og mellemstore virksomheder. 
Europa-aftalen omhandler samarbejde om at udvikle og styrke de små og mellemstore 
virksomheder, særligt i den private sektor, gennem bl.a. information og bistand i retlige, 
administrative og skattemæssige anliggender. Hvidbogen indeholder ingen konkrete for­
anstaltninger. 
Sammendrag 
I Tjekkiet defineres små og mellemstore virksomheder som virksomheder med op til 500 
beskæftigede. 
Langt størstedelen af landets virksomheder er små eller mellemstore virksomheder og 87% af 
dem er meget små. I industrien har 98,5% af alle virksomheder under 50 ansatte. 
Hovedsektorerne hvad angår antallet af virksomheder er en gros og detailhandel (ca. 30%) og 
tjenesteydelser (ligeledes ca. 30%), fulgt af fremstillingsindustrien (ca. 15%) og 
byggeindustrien (også ca. 15%). 
Der har fundet vigtige ændringer sted i beskæftigelsesstrukturen navnlig i og med, at en del af 
den overflødige arbejdsstyrke fra landbrugssektoren og de statsejede virksomheder er blevet 
opsuget af de små og mellemstore virksomheder, navnlig inden for tjenesteydelsessektoren. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Siden 1991 har støtten til de små og mellemstore virksomheder som en del af udviklingen i 
den private sektor været en vigtig faktor i såvel den økonomiske vækst som væksten i 
beskæftigelsen i Den Tjekkiske Republik. 
Alle de generelle regler for at oprette og drive virksomhed er også gældende for små og 
mellemstore virksomheder, idet der ikke foretages nogen skelnen med hensyn til 
virksomheders størrelse. Der er udviklet et omfattende netværk af regionale informations- og 
rådgivningscentre til støtte for små og mellemstore virksomheder, som nu dækker 
størstedelen af Den Tjekkiske Republik. Der er indført to mekanismer for henholdsvis lån og 
garantier til fordel for små og mellemstore virksomheder. 
De grundlæggende juridiske instrumenter og støttestrukturer er på nuværende tidspunkt til 
stede, men der er behov for yderligere finpudsning og øget kohærens i politikken for de små 
og mellemstore virksomheder. 
88 
De igangværende bestræbelser med henblik på at styrke de små og mellemstore virksomheder 
i perioden op til optagelsen bør derfor fortsættes. 
Konklusion 
Den Tjekkiske Republiks deltagelse vil inden for dette område ikke komme til at volde 
nævneværdige problemer. 
.-iMUt:t*nM*M*t>IMM*»>l*immH tf 
3.5 Økonomisk og social samhørighed 
Beskæftigelse og sociale anliggender 
Fællesskabets socialpolitik er blevet udviklet ved hjælp af en række forskellige instrumenter 
som f.eks. juridiske bestemmelser, Den Europæiske Socialfond og aktioner, der fokuserer på 
specifikke spørgsmål, herunder folkesundhed, fattigdom og handicappede. EF's regelværk 
omfatter sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, arbejdsret og arbejdsvilkår, lige 
muligheder for mænd og kvinder, koordinering af socialsikring for vandrende arbejdstagere 
samt tobaksvarer. Sociallovgivningen i Unionen har været karakteriseret af fastlæggelsen af 
minimumsnormer. Desuden er dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk niveau 
nedfældet i traktaten (artikel 118B), og i protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken 
henvises der til konsultation af arbejdsmarkedets parter og foranstaltninger med henblik på at 
lette dialogen mellem dem. 
Europaaftalen indeholder bestemmelser om tilnærmelse af lovgivning til fællesskabsretten og 
samarbejde om forbedring af standarder inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, 
arbejdsmarkedspolitikker og modernisering af socialsikringssystemet. Den fastsætter også, at 
EF-arbejdstagere, der er lovligt beskæftiget i Tjekkiet, skal behandles uden nogen i 
nationaliteten begrundet forskelsbehandling, for så vidt angår arbejdsvilkår. Hvidbogen 
foreskriver foranstaltninger med henblik på en tilnærmelse inden for alle områder af 
regelværket. 
Sammendrag 
Inden for den sociale dialog findes der en række arbejdstagerorganisationer, hvoraf den mest 
repræsentative er den tjekkiske og måhriske fagforeningssammenslutning, der er medlem af 
Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS). På arbejdsgivernes side er den 
vigtigste sammenslutning arbejdsgiverforbundet, som er tilsluttet Sammenslutningen af 
Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (UNICE). Generelt set har 
regeringspolitikkerne ikke bidraget til at anspore arbejdsgiverne til at forhandle inden for 
rammerne af den sociale dialog. Fagforeningerne er bekymrede over, at regeringen ikke tager 
hensyn til arbejdsmarkedsparternes synspunkter, undtagen i forbindelse med spørgsmål 
angående løn- og arbejdsvilkår på virksomhedsniveau. Den sociale dialog er endnu ikke 
etableret ordentligt. 
Tjekkiet har siden 1993 haft en lav arbejdsløshed. I 1996 var den ifølge ILO's 
beregningsmetode på 3,4%». Arbejdsløsheden er højere inden for monosektorer. Der hersker 
strid om, hvorvidt statistikkerne afspejler den faktiske arbejdsløshedssituation. Mangelen på 
arbejdskraft har været et ekstraordinært træk ved den tjekkiske omstillingsproces indtil nu. 
Men den fornødne økonomiske omstrukturering forventes at føre til højere arbejdsløshed. 
Der er oprettet et netværk af regionale og lokale arbejdsformidlingskontorer til 
gennemførelsen af arbejdsmarkedspolitikker. Tjekkiet har med succes iværksat en politik 
med henblik på at gøre arbejdsmarkedet mere fleksibelt og udvikle hensigtsmæssige 
mekanismer for arbejdsmarkedets funktion. Såfremt der fortsat sættes ind på at supplere 
denne politik med passende arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger, skulle der kunne opnås 
90 
en effektiv allokering af arbejdskraft og en kapacitet, der kan sikre en løbende tilpasning til 
strukturændringerne. 
Når der ses bort fra beskæftigelsespolitikken (hvis andel af BNP er på i alt 0,2%), er 
udgiftsmønstret nogenlunde det samme som i EU-medlemsstateme: den største andel af de 
samlede udgifter til SQCJalsikring anvendes til pensioner (8,8% af BNP), efterfulgt af 
udgifterne til sundhedssektoren (8,1% af BNP - 1995-tal). Sundhedssektorens hastigt 
voksende andel af BNP (fra 5,4% i 1991 til 8,1% i 1995) bringer Tjekkiet tæt på OECD-
gennemsnittet. Denne forøgelse har været ledsaget af bedre velfærd for befolkningen. Der vil 
skulle gøres en fortsat indsats for at sikre, at der udvikles sociale beskyttelsesforanstaltninger. 
Tjekkiets sundhedssystem vil skulle forbedres. 
Vurdering af den nuværende og den fremtidige situation 
Tjekkiet har tilsluttet sig en række generelle principper vedrørende beskyttelsen af sundhed 
og sikkerhed på arbejdspladsen, men der vil skulle gennemføres forbedringer af tilnærmelsen 
af lovgivning til beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed på specifikke områder. 
Tjekkiet råder over uafhængige tilsynsstrukturer i overensstemmelse med ILO-konvention nr. 
81. Det ser ud til, at de midler, arbejdstilsynstjenesterne har til disposition, er tilstrækkelige til 
at sikre en effektiv kontrol med sundheds- og sikkerhedsforholdene på arbejdspladsen. 
De overordnede principper i europæisk arbejdsret er allerede gennemført i det tjekkiske 
retssystem. Der vil dog stadig skulle foretages en række tilpasninger. Man er ved at udarbejde 
en ny arbejdslov, hvori det tilstræbes at bringe tjekkisk lovgivning fuldstændigt i 
overensstemmelse med EU-reglerne vedrørende beskyttelse af arbejdstagere i tilfælde af 
arbejdsgiverens insolvens og kollektive afskedigelser. Hvad angår virksomhedsoverdragelse, 
information af arbejdstagerne om de vilkår, der gælder for ansættelsesforholdet, og om 
arbejdstider, vil der skulle foretages mindre tilpasninger. Informationen og konsultationen af 
arbejdstagerne bør, i overensstemmelse med hvad der kræves i en række EF-direktiver, 
styrkes yderligere. 
For så vidt angår ligestilling, er de grundlæggende bestemmelser i EF-lovgivningen om ikke-
forskelsbehandling af kvinder og mænd omfattet af den tjekkiske lovgivning. 
Hvad angår retten til fri bevægelighed for arbejdstagere, synes der ikke at være noget til 
hinder for, at Tjekkiet skulle kunne gennemføre bestemmelserne i regelværket på dette 
område. Indførelsen af retten til fri bevægelighed vil imidlertid kræve ændringer i den 
nationale lovgivning, navnlig med hensyn til adgangen til beskæftigelse og behandling uden 
nogen i nationaliteten begrundet forskelsbehandling. 
I forbindelse med socialsikring for vandrende arbejdstagere volder tiltrædelsen i princippet 
ikke større problemer, selvom det vil være nødvendigt at foretage visse tekniske tilpasninger. 
Et vigtigere punkt er den administrative kapacitet til at gennemføre de detaljerede 
koordinationsregler i samarbejdet med andre lande. Tjekkiet ser ud til at have mange af de 
administrative strukturer, der kræves til gennemførelsen af disse opgaver, men det vil være 
nødvendigt med yderligere forberedelse og uddannelse før tiltrædelsen. 
91 
De to EF-direktiver om advarselsmærkning af cigaretpakker og maksimalt tjæreindhold er 
endnu ikke gennemført i tjekkisk lovgivning. En ændring af en eksisterende lov vedtaget af 
det tjekkiske nationalråd er under overvejelse og vil kunne opfylde EF-kravene. 
92 
Konklusion 
Såfremt Tjekkiet fortsætter sine bestræbelser med at vedtage og gennemføre EU's regelværk, 
vil landet sandsynligvis på mellemlang sigt kunne påtage sig de sociale forpligtelser i 
forbindelse med EU-medlemskab. 
93 
Regionalpolitik og samhørighed 
Ifølge traktatens afsnit XIV søger Fællesskabet at styrke samhørigheden, navnlig via 
strukturfondene. Tjekkiet skal indføre disse instrumenter effektivt og samtidig overholde de 
principper, målsætninger og procedurer, der gælder på tiltrædelsestidspunktet. 
I Europaaftalen er der bestemmelser om samarbejde om regionaludvikling og fysisk 
planlægning, bl.a. ved hjælp af udveksling af oplysninger blandt lokale, regionale og 
nationale myndigheder samt udveksling af embedsmænd og eksperter. Hvidbogen indeholder 
ikke nogen særlige bestemmelser herom. 
Sammendrag 
Tjekkiets BNP pr. indbygger udgjorde i 1995 ca. 55 % af EU-gennemsnittet. Arbejdsløsheden 
udgjorde 3-4 %. Det forventes, at arbejdsløsheden stiger i de kommende år som følge af den 
påkrævede omstrukturering af store privatiserede virksomheder. Skønt arbejdsløsheden er 
relativt lav i alle dele af Tjekkiet, kan der dog konstateres store forskelle mellem den hårdest 
ramte region (Most-Nordbôhmen: 9,4 %) og den bedst stillede region (Prag: 0,4 %). 
Tjekkiet har ikke nogen regionalpolitik. Regionaludviklingsinitiativer gennemføres således 
via sektorpolitikkerne på nationalt niveau. Økonomisk svage områder udpeges hvert år på 
grundlag af især arbejdsløshedstallene. I f.eks. 1996 omfattede arealet 18,4 % af Tjekkiets 
befolkning. 
Der er for nyligt blevet oprettet et ministerium for regionaludvikling. Der findes ikke nogen 
valgte organer mellem staten og kommunerne, skønt det i grundloven er fastsat, at der skal 
etableres såkaldte territoriale selvstyrende enheder. I de 77 distrikter er myndighederne en del 
af centraladministrationen med generelle beføjelser (intet selvstyre). 
De 6233 selvstyrende kommuner har ansvaret for udviklingen i lokalområderne 
(byplanlægning og fysisk planlægning snarere end lokal økonomisk politik). 
Tjekkiets finansielle instrumenter til gennemførelse af regionaludviklingsinitiativer er 
begrænsede. Det er dog endnu ikke muligt at fastslå, hvor stor en del af Tjekkiets samlede 
udviklingsudgifter der kan anses som sammenlignelige med EF's strukturpolitik. Der kan 
derfor ikke på nuværende tidspunkt laves et pålideligt skøn over Tjekkiets 
medfinansieringsevne. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Tjekkiet har ikke nogen særskilt regionalpolitik. Som nævnt gennemføres 
regionaludviklingsinitiativer via Tjekkiets overordnede udviklingspolitik. 
Siden midten af 1996 har der været anvendt en mere aktiv fremgangsmåde med hensyn til 
regionaludvikling. Oprettelsen af ministeriet for regionaludvikling vil medvirke til at 
præcisere ansvaret på regeringsniveau og muligvis forbedre koordineringen mellem 
ministerierne. 
94 
De tjekkiske myndigheder mangler dog stadig at gennemføre omfattende reformer for at 
komme i overensstemmelse med EF's strukturpolitik. Ministeriet for regionaludvikling skal 
således sikre, at der findes hensigtsmæssige koordineringsmekanismer på nationalt plan. De 
finansielle ressourcer til rådighed for regionalpolitikken skal øges, og der skal indføres 
effektive instrumenter. Endelig skal de tjekkiske myndigheder fastlægge det fremtidige 
retsgrundlag for en tjekkisk regionalpolitik, således at der kan fastsættes relevante regler om 
de foranstaltninger, der skal kunne imødegå regionale forskelle, og om finansieringen af 
udgifterne til strukturpolitikken. 
Konklusion 
Inden en evt. tiltrædelse skal Tjekkiet etablere retlige, administrative og budgetmæssige 
rammer for en integreret regionalpolitik og sikre, at den er i overensstemmelse med EU-
bestemmelserne. I betragtning af Tjekkiets kapacitet på det administrative område og med 
den fornødne politiske opmærksomhed skulle det kunne nås inden for en rimelig tidsramme. 
Med de fornødne ændringer skulle Tjekkiet således på mellemlang sigt kunne blive rede til at 
anvende fællesskabsbestemmelserne og effektivt formidle støtten fra EU's strukturpolitik. 
95 
3.6 Livskvalitet og miljø 
Mills 
Fællesskabets miljøpolitik, der udledes af traktaten, sigter mod bæredygtighed baseret på 
integrering af miljøbeskyttelse i EU's sektorpolitikker, forebyggende indsats, forureneren 
betaler princippet, bekæmpelse af skader ved kilden og delt ansvar. 'L'acquis communautaire' 
(Fællesskabets regelværk) omfatter omkring 200 retsakter, der dækker en lang række 
spørgsmål, herunder vand- og luftforurening, forvaltning af affald og kemikalier, 
bioteknologi, strålingsbeskyttelse og naturbeskyttelse. Medlemsstaterne skal sikre, at der 
foretages en vurdering af virkninger på miljøet, inden der gives tilladelse til visse offentlige 
og private projekter. 
Ifølge Europaaftalen skal Tjekkiets udviklingspolitik ledes af princippet om bæredygtig 
udvikling og bør fuldt ud inddrage miljøhensyn. Den fastlægger ligeledes miljø som et 
område for bilateralt samarbejde samt for tilpasning af landets lovgivning til Fællesskabets. 
Hvidbogen dækker kun en mindre del af retsakterne på miljøområdet, nemlig produktrelateret 
lovgivning, der er direkte forbundet med varers fri bevægelighed. 
Sammendrag 
I 1989 var det der i dag er Den Tjekkiske Republik en af de mest forurenede regioner i 
Centraleuropa. Siden da er situationen imidlertid blevet forbedret betydeligt som følge af høje 
miljøinvesteringer, men også på grund af industriomlægning. 
Det største miljøproblem i Den Tjekkiske Republik er luftforurening. Selv om der er sket 
betydelige fremskridt (fra 1989 til 1994, hvor emissionerne af svovldioxid faldt med 36%, af 
nitrogenoxid med 60% og af svævestøv med 49%), er emissionerne af svovldioxid og af 
nitrogenoxid stadig høje og kræver yderligere foranstaltninger i industrien, transportsektoren 
og energiproduktionen. Ukontrollerede lossepladser med farligt og fast affald er et andet 
væsentligt problem fra fortiden. Problemer med vandkvalitet er mindre påtrængende, men 
ikke desto mindre meget bekostelige at løse. En del af industriregionerne i tilbagegang er 
særlige miljømæssige 'blackspots', i særdeleshed 'den sorte trekant' og Ostrava. 
Den tjekkiske miljølovgivning omfatter en rammelov for miljøbeskyttelse af 1992 og talrige 
sektorbestemte forordninger, hvoraf nogle er helt tilbage fra kommunisttiden. De politiske 
prioriteter er fastlagte i statens miljøpolitik, der blev godkendt i 1995, og som omfatter 
prioriteter på kort, mellemlang og lang sigt. Den Tjekkiske Republik benytter sig i udstrakt 
grad af fiskale og økonomiske instrumenter. Det offentliges miljøudgifter udtrykt i procent af 
BNP overstiger de fleste EU-medlemsstaters. 
Den grundlæggende miljøpolitik er på plads, men svaghederne i det tjekkiske miljøsystem er 
utilstrækkelig håndhævelse og ineffektive økonomiske instrumenter såsom lave 
bødeniveauer, mangler i sektorbestemt og afledt lovgivning, herunder gennemførelse, og 
ringe miljøbevidsthed hos og inddragelse af befolkningen. 
96 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Formel overensstemmelse med EF's regelværk er skredet godt frem i de seneste år. Den 
grundlæggende rammelovgivning er til stede, men der er mangler i sektorbestemt lovgivning 
og i afledt lovgivning om økonomiske instrumenter, gennemførelse og håndhævelse. Der 
burde lægges særlig vægt på hurtig gennemførelse i national lov af rammedirektiverne om 
luft, affald, vand og direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening 
(IPPC) samt opstilling af finansieringsstrategier for lovgivning i vand-, luft- og 
affaldssektorerne, der kræver betydelige investeringer. Forudsat de kommende love (f.eks. 
om affald, kemikalier og genetisk modificerede organismer) vedtages ifølge 
lovgivningsplanerne, vil formel overensstemmelse med EF's regelværk øges betydeligt i 
løbet af de næste par år. 
Den Tjekkiske Republik har vedtaget eller er ved at udarbejde lovgivning for de fleste af de 
kritiske områder, der er medtaget i hvidbogen. Affaldsforvaltning er et noget forsømt område 
i øjeblikket, men foreslået lovgivning er målrettet til at udbedre denne mangel. 
Den indholdsmæssige overensstemmelse med EF's regelværk er stadig ret lav på nogle 
områder, og Den Tjekkiske Republik bliver nødt til at fokusere på gennemførelse og 
håndhævelse, herunder de økonomiske instrumenters effektivitet. Det vil blive nødvendigt 
med betydelige investeringer, både det offentliges og virksomheders. Ledsagemekanismer, 
såsom tilladelsesordninger og inddragelse af befolkningen, skal indføres eller forbedres, og 
de institutioner, der arbejder med gennemførelse og håndhævelse, skal udbygges. Landets 
tiltrædelsesstrategi for miljøområdet burde omfatte tidsplaner for gennemførelse af EF's 
miljølovgivning og starte med gennemførelse af blandt andre ovennævnte ramme- og IPPC-
direktiver. 
Konklusion 
Hvis det nuværende engagement og investeringsniveau opretholdes, og forudsat planlagt 
lovgivning og den overordnede miljøtiltrædelsesstrategi vedtages og gennemføres, skulle 
gennemførelsen i national lovgivning af EF's samlede regelværk på miljøområdet samt 
effektiv overholdelse af de vigtigste elementer heri (f.eks. lovgivning om visse aspekter af 
luftforurening, vurdering af virkninger på miljøet, industririsici og kemikalier) kunne opnås 
på mellemlang sigt. Effektiv overholdelse af en række retsakter, der kræver høje 
investeringsniveauer og betydelig administrativ indsats (f.eks. lovgivning om 
byspildevandsbehandling, drikkevand, aspekter af affaldsforvaltning og luftforurening) vil 
imidlertid kun kunne opnås på lang sigt. 
97 
Forbrugerbeskyttelse 
Den gældende fællesskabsret omfatter beskyttelse af forbrugernes økonomiske interesser 
(herunder kontrol med vildledende reklame, prisangivelse, forbrugerkredit, urimelige kon­
traktvilkår, fjernsalg, pakkerejser, salg uden for forretningslokalerne og timeshare) samt 
generel produktsikkerhed og produktsikkerhed inden for områderne kosmetik, tekstilbe­
tegnelser og legetøj. 
Europa-aftalen omhandler tilnærmelse af lovgivningen til fællesskabsretten samt samarbejde 
med henblik på at skabe fuld kompatibilitet mellem forbrugerbeskyttelsessystemerne i Den 
Tjekkiske Republik og EU. Hvidbogens fase I-foranstaltninger fokuserer på forbedring af 
produktsikkerheden, herunder for kosmetik, tekstilprodukter og legetøj, og på beskyttelse af 
forbrugernes økonomiske interesser, herunder bl.a. på bestemmelser om vildledende reklame, 
forbrugerkredit, urimelige kontraktvilkår og prisangivelse. Fase li-foranstaltningerne vedrører 
pakkerejser, salg uden for forretningslokalerne og timeshare. Desuden vil der skulle tages 
hensyn til EF-lovgivning, der er vedtaget for nylig (fjernsalg), eller som snart bliver det 
(sammenlignende reklame, prisangivelse). 
Sammendrag 
I 1992 blev der vedtaget en lov om forbrugerbeskyttelse, som siden er ændret i 1993 og 1995. 
Der findes ikke og synes ikke at være planlagt noget særskilt organ til at tage sig af 
forbrugerbeskyttelsesspørgsmål. Det overordnede ansvar for forbrugeranliggender ligger hos 
handels- og industriministeriet, men andre ministerier og institutioner spiller også en vigtig 
omend indirekte rolle i forbindelse med forbrugerbeskyttelsesspørgsmål. 
Generelt er forbrugerbevidsthedsniveauet lavt. Forbrugerbevægelsen har været længe om at 
komme fra start, og der er ingen national organisation, der repræsenterer alle tjekkiske 
forbrugere. Der er tre aktive regionale og lokale forbrugergrupper. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Hvad angår beskyttelsen af forbrugernes økonomiske interesser, ligger den tjekkiske lov­
givning om prisangivelse tæt op ad EU-lovgivningen, og man er ved at udarbejde et lov­
forslag om forbrugerkredit. Men hvad angår vildledende reklame, er tilnærmelsen til EU's 
krav ikke nær langt nok fremskreden. 
Den eksisterende lovgivning om urimelige kontraktvilkår skal ændres betydeligt for at 
komme til at dække de vigtigste af de spørgsmål, der er omhandlet af EU-direktiverne på 
området. Der findes ingen lovgivning på en række områder af stor vigtighed for forbrugerne, 
som f.eks. salg uden for forretningslokalerne, fjernsalg, pakkerejser og timeshare. 
De fleste af EF's begreber og forpligtelser i forbindelse med generel produktsikkerhed og 
farlige efterligninger er indarbejdet i den tjekkiske lovgivning. I nogle tilfælde sikrer de 
tjekkiske love et bedre beskyttelsesniveau end fællesskabsretten, men der mangler dog nogle 
vigtige elementer. Der er lovgivet om tekstilbetegnelser, og man er ved at udarbejde første 
forslag til en bekendtgørelse om gennemførelse af direktivet om legetøjs sikkerhed. Lov­
givningen om kosmetik er endnu ikke i overensstemmelse med EF's krav, men et nyt 
dekretforslag er undervejs. 
98 
Der vil i forbindelse med indførelsen af den gældende fællesskabsret blive brug for udvikling 
af en stærk og uafhængig forbrugerbevægelse med støtte fra de offentlige myndigheder. 
Konklusion 
Der skal arbejdes betydeligt med tilnærmelsen af de tjekkiske bestemmelser på forbruger­
området for på mellemlang sigt at få dem bragt på linje med den gældende fællesskabsret. 
Omend der på områder, som Tjekkiet prioriterer højt, såsom produktsikkerhed, prisangivelse 
og tekstilbetegnelser, er opnået en høj grad af overensstemmelse med EF's bestemmelser, er 
der andre områder, der overhovedet ikke er lovgivet om. Der er også behov for at koordinere 
og organisere ansvaret for de forskellige institutioner, der er involveret i 
forbrugerbeskyttelsen, og for at sikre lovgivningens anvendelse. 
99 
3.7. Retlige og indre anliggender 
Den nugældende ret 
Det vigtigste grundlag for gældende lovgivning inden for retlige og indre anliggender (RIA) 
er det samarbejde, der omhandles i afsnit VI (artikel K) i traktaten om Den Europæiske 
Union, dvs. tredje søjle, men der er en snæver forbindelse til visse bestemmelser og 
foranstaltninger under traktatens første søjle (EF-traktaten). 
Den væsentligste del af EU-samarbejdet om retlige og indre anliggender omfatter asyl, 
kontrol af EU's ydre grænser og indvandring, toldsamarbejde og politisamarbejde med 
henblik på forebyggelse og bekæmpelse af alvorlig kriminalitet, herunder narkotikahandel, 
samt civil- og strafferetligt samarbejde. EU-traktaten fastsætter de vigtigste principper for 
dette samarbejde og henviser specielt til Den Europæiske Konvention om 
Menneskerettighederne og Genève-konventionen (1951) om Flygtninges Retsstilling. I øvrigt 
er denne traktat, uden at det specielt nævnes, baseret på en række internationale konventioner, 
der er relevante for den, især fra Europarådet og FN, samt på Haag-konferencen. Indholdet af 
lovgivningen under tredje søjle er forskelligt fra indholdet af første søjle, idet den består af 
konventioner, fælles aktioner, fælles holdninger og resolutioner (herunder godkendte 
elementer af udkast til instrumenter, som er under forhandling). Rådet har indgået en række 
EU-konventioner (bl. a. Dublin-konventionen fra 1990 og konventioner om udvisning, 
bedrageri og EUROPOL). Disse er nu ved at blive ratificeret af de nationale parlamenter, 
medens adskillige andre konventioner, f. eks. om de ydre grænser, er på forskellige 
forhandlingsstadier i Rådet. Lovgivningen inden for RIA kræver i høj grad praktisk 
samarbejde, vedtagelse af lovgivning og en effektiv gennemførelse af denne. 
Pen nye traktat 
De nuværende samarbejdsrammer bliver i stort omfang udvidet for flere af de ovennævnte 
emner, når den traktat, der blev resultatet af regeringskonferencen i Amsterdam, træder i 
kraft. 
Således bekræftes det i den nye traktat, at Unionen skal udvikles til et område med "frihed, 
sikkerhed og retfærdighed", og disse emner samt den fri bevægelig for personer, 
asylspørgsmålet, og indvandringen bliver til fællesskabsanliggender. 
Specielt med hensyn til den fri bevægelig for personer skal Schengen-aftalen ifølge den nye 
traktat integreres i Den Europæiske Union, og alle kommende medlemmer af EU skal 
acceptere gældende bestemmelser i denne aftale. 
Yderligere skal politisamarbejdet og det strafferetlige samarbejde styrkes ifølge den nye 
traktat. 
Europaaftalen og Hvidbogen 
Europaaftalen omfatter bestemmelser om samarbejde om bekæmpelse af narkotikamisbrug og 
hvidvask af penge. 
100 
Hvidbogen går ikke direkte ind på spørgsmål under tredje søjle, men der er henvisninger til 
første søjle, bl. a. til hvidvask af penge og fri bevægelighed for personer, som er snævert 
forbundet med RIA. Der henvises også til Bruxelles- og Romkonventionerne. 
101 
Oversigt 
Almindelige forhåndsbetingelser for samarbejdet om RIA 
Den Tjekkiske Republik blev medlem af Europarådet i 1993 og har ratificeret de vigtigste 
instrumenter om menneskerettighederne. Det fastsættes i forfatningen, at domstolene skal 
være uafhængige i overensstemmelse med retsstatsprincipperne. 
De institutionelle reformer inden for RIA skrider tilfredsstillende frem. Forfatningen sikrer 
beskyttelse af personoplysninger, men Den Tjekkiske Republiks lovgivning må ændres, hvis 
den skal leve fuldstændig op til EU's krav. (Se også det særlige punkt om det indre marked). 
Asyl 
Den Tjekkiske Republik har ratificeret Genève-konventionen og New York-protokollen af 
1967. Charteret om Grundlæggende Rettigheder og Friheder sikrer asylretten. Den tjekkiske 
lovgivning og politik (der er overtaget fra Den Tjekkoslovakiske Republik og stammer fra 
1990) er i øjeblikket ved at blive revideret med henblik på en tilpasning til EU-standard, bl. a. 
med hensyn til principperne vedrørende "sikkert oprindelsesland" og "sikre tredjelande". 
Asylansøgninger behandles af "direktoratet for udlændinge og grænsepolitiet" under 
politipræsidiet. Der var i 1996 2,100 asylansøgninger og 1,200 midlertidige flygtninge fra det 
tidligere Jugoslavien. En ny udlændingelovgivning, som er under forberedelse, skal indeholde 
bestemmelser om midlertidig beskyttelse. 
Indvandring/Grænsekontrol 
Der har siden 1989 været en betydelig stigning i antallet af udenlandske statsborgere, der 
opholder sig i Den Tjekkiske Republik (nu ca. 200,000). Den tjekkiske regering lægger stor 
vægt på at få bragt denne indvandrerstrøm under kontrol. Der kræves opholds- og 
arbejdstilladelse for at få arbejde, men der gælder særlige regler for slovaker på grund af 
deres tætte familie- og bopælsmæssige bånd til Den Tjekkiske Republik. De tjekkiske 
myndigheder er ved at forberede en ny udlændingelovgivning, der bl. a. kræver, at alle visa 
skal udstedes i udlandet, og den skal også dække registrering af udenlandske statsborgere i 
landet. Den Tjekkiske Republik arbejder på at få udvist ulovlige indvandrere på en 
struktureret måde og søger i denne forbindelse et samarbejde med IOM. Der er indført 
tilbagetagelsesaftaler med Den Tjekkiske Republiks direkte naboer samt med Ungarn, 
Rumænien, Canada og Frankrig, og der arbejdes på at få bragt grænseforvaltningen op på 
EU-standard. Dette hindres imidlertid af mangelen på teknisk udstyr til kontrol af 
maskinlæsbare dokumenter og af det forhold, at landets internationale 
kommunikationssystemer ikke lever op til internationale standarder. 
Politisamarbejde 
Organiseret kriminalitet findes inden for smugling af våben, sprængstoffer og nukleare 
materialer, handel med kvinder, prostitution, hvidvask af penge, skattebedrageri og smugleri 
med stjålne biler. Vold og pengeafpresning kendes også. Der er inden for politiet oprettet 
specialenheder til effektiv bekæmpelse af narkotikasmugling og organiseret kriminalitet. Den 
Tjekkiske Republik har ratificeret konventionen om hvidvask af penge, og der er indført en 
national lovgivning om dette spørgsmål, (se også det særlige punkt om det indre marked). 
102 
Terrorisme er ikke nogen særlig trussel i Den Tjekkiske Republik, men myndighederne har 
truffet forebyggende foranstaltninger for at hindre mistænkte internationale terroristers 
indtrængen og lette deres tilbageholdelse. 
Narkotika 
Den Tjekkiske Republik er transitland for narkotikasmugling. Efterspørgslen på 
hjemmemarkedet er betydelig. Der er blevet beslaglagt store mængder af heroin, kokain og 
amfetamin i de seneste år. Den Tjekkiske Republik har ratificeret de vigtigste internationale 
narkotikakonventioner. Der er indført en omfattende lovgivning om narkotikabekæmpelse, og 
en ny lov om prækursorer er under forberedelse (fremstilling, import og salg af narkotika er 
strafbart). Der blev i 1993 oprettet narkotikabekæmpelsesenheder under politiet, hvilket betød 
en sammenslutning af alle relevante offentlige og private organisationer til bekæmpelse af 
narkotikamisbrug og - smugling i landet. Dette arbejde koordineres af den nationale 
narkotikakommission. 
Retssamarbejde 
Retsvæsenet forbereder sig i øjeblikket på tiltrædelse af EU. Generelt er kompetenceniveauet 
og effektiviteten inden for retssystemet forholdsvis lav. Der er taget skridt til forbedringer, 
men en betydelig indsats er fortsat nødvendig. Den Tjekkiske Republik har underskrevet eller 
ratificeret de vigtigste internationale strafferetskonventioner med henblik på retssamarbejde 
og er ved at vedtage gennemførelsesbestemmelser til dem. Landet har ratificeret meget få 
civilretlige konventioner (underholdsbidrag og bevisoptagelse). Den Tjekkiske Republik 
planlægger at anmode om tiltrædelse af Lugano-konventionen. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Der er en række store mangler i Den Tjekkiske Republiks lovgivning, som skal udfyldes, men 
generelt er lovgivningen enten på plads eller under forberedelse. Forbedring af 
kommunikationssystemerne med henblik på grænseforvaltningen, således at indvandringen 
kan bringes under kontrol, prioriteres højt i den nærmeste tid. Det er også vigtigt at 
opretholde og udvikle effektive systemer til bekæmpelsen af den organiserede kriminalitet. 
De største institutionelle problemer er ressourceknapheden, mangelen på kendskab til ny 
lovgivning inden for politiet og retsvæsenet og korruptionen inden for det offentlige. 
Regeringen tager i øjeblikket skridt til at forberede institutionerne til deltagelsen i RJA-
samarbejdet. Den Tjekkiske Republik har allerede uddannet en lille kerne af embedsmænd, 
der er ved at erhverve sig erfaring i samarbejde med EU-landene, og det må forventes, at 
kvalifikationerne på dette område udvides yderligere i de kommende år. 
Konklusion 
Den Tjekkiske Republik vil sandsynligvis kunne leve op til gældende og kommende EU-ret 
inden for RIA i løbet af nogle få år, hvis fremskridtene forsætter i det nuværende tempo. 
Retsvæsenet og politiet kræver særlig opmærksomhed, ligesom udviklingen inden for Den 
Tjekkiske Republiks bestræbelser inden for narkotikabekæmpelsen og den organiserede 
kriminalitet må følges. 
103 
3.8 Eksterne politikker 
Handel og internationale økonomiske forbindelser 
Regelværket på dette område består primært af Fællesskabets multilaterale og bilaterale 
handelspolitiske forpligtelser samt dets autonome instrumenter til beskyttelse af handelen. 
Europaaftalen indeholder på adskillige områder bestemmelser, hvori det kræves af parterne, 
at de handler i overensstemmelse med WTO/GATT-principperne eller andre relevante 
internationale forpligtelser. 
Hvidbogen indeholder ikke nogen bestemmelser på dette område. 
Sammendrag 
Tjekkiet har udviklet en åben, handelsorienteret økonomi og er medlem af 
Verdenshandelsorganisationen (WTO). Ved tiltrædelsen vil Tjekkiet skulle opfylde 
forpligtelserne under de plurilaterale WTO-aftaler, som Fællesskabet er part i. 
Tjekkiet opretholder i øjeblikket ikke kvantitative restriktioner for nogen tekstilvarer eller 
beklædningsgenstande. Ved tiltrædelsen vil Fællesskabets tekstilpolitik blive udvidet til at 
omfatte Tjekkiet; på tiltrædelsestidspunktet vil de EF-restriktioner, der opretholdes, skulle 
tilpasses med en passende mængde for at tage hensyn til Tjekkiets tiltrædelse. 
Vurdering af den nuværende og den fremtidige situation 
Ved tiltrædelsen vil Tjekkiet skulle anvende EF's fælles toldtarif og bestemmelserne om 
udenrigshandel i den fælles landbrugspolitik. Efter Uruguay-runden vil det vejede gennemsnit 
for mestbegunstigelsestold for industriprodukter være 3,8% for Tjekkiet og 3,6% for 
Fællesskabet. 
Tjekkiet bør i sine forbindelser med internationale organisationer sørge for, at dets handlinger 
og forpligtelser er i overensstemmelse med Europaaftalen, og sikre, at det som medlem af 
Fællesskabet indgår sine fremtidige forpligtelser på harmonisk vis. 
Véd tiltrædelsen vil Tjekkiet blive part i Fællesskabets forskellige præferenceaftaler. 
Præferenceaftaler mellem Tjekkiet og tredjelande vil generelt set skulle afsluttes ved 
tiltrædelsen. 
Hvad angår handel med tjenesteydelser og etablering, har Tjekkiet allerede gjort gode 
fremskridt, og det skulle være muligt at finde en løsning på de eventuelle betydningsfulde 
uoverensstemmelser mellem Tjekkiets og Fællesskabets forpligtelser, der fortsat måtte bestå. 
I april 1997 indførte Tjekkiet en ordning med importgaranti for en lang række 
forbrugsprodukter, som ikke er i overensstemmelse med Europaaftalen. Denne ordning bør 
tilbagetrækkes. 
Tjekkiet vil ved tiltrædelsen skulle ophæve sin nationale lovgivning vedrørende instrumenter 
til beskyttelse af handelen og derefter anvende EF-lovgivningen på dette område. 
104 
Erfaringerne fra tidligere tiltrædelser har vist, at den automatiske udvidelse af de eksisterende 
antidumpingforanstaltninger til også at omfatte nye medlemsstater får tredjelandene til at 
rejse problemer med hensyn til denne fremgangsmådes forenelighed med de relevante VVTO-
bcstemmelser. Det har også vist sig, at der ved tiltrædelse åbnes mulighed for omgåelse af de 
foranstaltninger, der er vedtaget af Fællesskabet inden for rammerne af instrumenterne til 
beskyttelse af handelen. Det sker, når væsentlige mængder af et produkt, der er omfattet af 
foranstaltninger, forud for tiltrædelsen eksporteres til den fremtidige medlemsstats 
territorium, hvorefter de ved tiltrædelsen automatisk overgår til fri omsætning i det udvidede 
toldområde. Der vil i fasen forud for Tjekkiets tiltrædelse skulle tages fat om disse to 
problemer. 
Tjekkiet er medlem af tre af de fire ordninger om ikke-spredning af masseødelæggelsesvåben 
og er kandidat til medlemskab af den fjerde. Tjekkiet liste over varer og teknologier med 
dobbelt anvendelse er i øjeblikket ved at blive ajourført og forventes at komme til at svare til 
Fællesskabets kontrolliste for varer med dobbelt anvendelse, udvidet med de kemiske 
produkter, der hører under ordningen vedrørende konventionen om kemiske våben. 
Våbeneksport er ligeledes kontrolleret. Tjekkiet skulle ikke at have nogen problemer med at 
anvende EF-lovgivningen på dette område. 
Konklusion 
Tjekkiet er godt stillet med hensyn til at kunne opfylde Fællesskabets krav på dette område på 
mellemlang sigt, forudsat at landet styrker sine bestræbelser for at fjerne de eksisterende 
handelshindringer for at opnå en større tilpasning til Fællesskabets handelsordning. 
105 
Udvikling 
Den gældende fællesskabsret på udviklingsområdet udgøres i hovedsagen af Lomé-
konventionen, som løber indtil i begyndelsen af 2000. 
Hverken Europaaftalen eller hvidbogen indeholder bestemmelser på dette område. 
Sammendrag 
Tjekkiet har ingen præferencehandelsaftaler med AVS-landene. Tjekkiet yder dog under sin 
GSP-ordning præferencebehandling i form af nedsat told til en række AVS-lande og 
indrømmer toldfri adgang til de AVS-lande, der betragtes som de mindst udviklede. 
Tjekkiet har et beskedent men veletableret system for udviklingsbistand, som falder i to 
grundlæggende kategorier: udviklingsbistand og humanitær bistand. Udviklingsbistanden 
ydes både bilateralt (20,25 mio. USD i 1996) og multilateralt (med frivillige bidrag til FN-
organerne og til Verdensbanken, herunder Den Internationale Sammenslutning for 
Økonomisk Udvikling, og IMF). 
Den nuværende og fremtidige situation 
Ved tiltrædelsen skal Tjekkiet anvende sin præferencehandelsordning på AVS-staterne og 
sammen med de andre medlemsstater deltage i finansieringen af Den Europæiske 
Udviklingsfond (EUF), via hvilken der bevilges finansiel bistand under Lomé-konventionen. 
Anvendelse af Lomé-handelsordningen burde i almindelighed ikke give anledning til 
problemer for Tjekkiet. 
Normalt tiltræder nye medlemsstater Lomé-konventionen på grundlag af en protokol på 
tidspunktet for deres tiltrædelse af EU. 
Konklusion 
Tjekkiet er udmærket i stand til at opfylde EU-kravene på dette område i løbet af de 
kommende år. 
106 
laid 
Fællesskabets regelværk i denne sektor er EF-toldkodeksen og 
gennemførelsesbestemmelserne hertil, den kombinerede nomenklatur, den fælles toldtarif, 
også handelspræferencer, toldkontingenter og toldsuspensioner, og anden toldmæssig 
lovgivning uden for toldkodeksens anvendelsesområde. 
Europaaftalen dækker oprettelse af et frihandelsområde med Fællesskabet og gradvis 
afvikling af told for et bredt udvalg af varer efter faste tidsplaner, som starter på datoen for 
aftalens ikrafttrædelse. 
Hvidbogen omfatter etape I foranstaltninger til at binde og rationalisere al frihandel i henhold 
til Europaaftalen, også lovgivning, der er forenelig med toldkodeksen, den kombinerede 
nomenklatur osv. Etape II vedrører vedtagelse af hele Fællesskabets lovgivning med henblik 
på optagelse i toldunionen ved tiltrædelsen. 
Sammendrag 
Ved tiltrædelse vil de tjekkiske toldmyndigheder skulle påtage sig alle forpligtelser i 
forbindelse med beskyttelse og kontrol af deres del af EU's ydre grænse. (Hvorvidt Tjekkiet 
får ansvaret for EU's ydre landegrænse vil afhænge af, hvilke andre lande der tiltræder EU på 
samme tid). Ud over bestemmelserne om indirekte beskatning vil de tjekkiske 
toldmyndigheder blive ansvarlige for gennemførelse og håndhævelse af den fælles 
handelspolitik, den fælles landbrugspolitik, den fælles fiskeripolitik osv. ved Fællesskabets 
ydre grænse. 
Tjekkiets evne til at anvende Fællesskabets regelværk fuldt ud forudsætter, at der er mulighed 
for at vedtage og gennemføre fællesskabsbestemmelser, og at der findes et passende niveau 
for infrastruktur og udstyr, specielt med hensyn til databehandling og undersøgelsesmetoder, 
samt et effektivt toldvæsen og et tilstrækkeligt stort, velkvalificeret og motiveret personale 
med en høj grad af integritet. 
Tjekkiet har med faglig bistand fra toldprogrammer gjort næsten hele den tjekkiske 
toldlovgivning forenelig med EF-toldkodeksen. 
Tjekkiet bragte sin nationale varenomenklatur på linje med Fællesskabets kombinerede 
nomenklatur pr. 1. januar 1996. Tjekkiet har også allerede en integreret tarif. Dette vil gøre 
det meget lettere at sammenligne de tjekkiske toldsatser med toldsatserne i den fælles 
toldtarif. Tjekkiet anvender også en ordning for bindende tariferingsoplysninger som den, der 
anvendes i EF. 
Tjekkiet vedtog den 1. april 1997 den nye ordning for kumulativ oprindelse mellem lande i 
Europa. 
Tjekkiet blev kontraherende part i EF-EFT A-konventionen om en fælles 
forsendelsesprocedure og konventionen om forenkling af formaliteter den 1. juli 1996. 
107 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Tjekkiet vil skulle tilpasse de nationale procedurer til fællesskabsbestemmelserne vedrørende 
suspensionsordninger og toldprocedurer af økonomisk betydning. Ved tiltrædelsen vil det 
være nødvendigt med visse tekniske overgangsordninger, navnlig for transaktioner, som 
påbegyndes før datoen for tiltrædelsen, men afsluttes efter denne dato. 
Tjekkiets ordning med depositum ved import er en foranstaltning med tilsvarende virkning 
som kvantitative restriktioner. Ordningen skal derfor ophæves snarest muligt. 
Afgiftsfrie butikker ved landegrænserne har været tilladt i Tjekkiet siden 1991 i henhold til 
den nationale lovgivning. For øjeblikket er der seks toldfrie butikker ved landegrænsen med 
Tyskland og ti toldfrie butikker ved landegrænsen med Østrig. Sådanne butikker er ikke 
tilladt ved landegrænser på EF's territorium. Derfor vil afskaffelse af den slags faciliteter 
være en forudsætning for tiltrædelse. De tjekkiske myndigheder bør fremskynde afviklingen 
af disse butikker hurtigst muligt. 
Det er vigtigt, at de tjekkiske myndigheder kan deltage på en hensigtsmæssig måde i de 
forskellige databehandlingssystemer til forvaltning af bestemmelserne om told og indirekte 
afgifter inden for toldunionen/det indre marked såvel som i databehandlingssystemerne til 
gensidig administrativ bistand i anliggender vedrørende told, landbrug og indirekte afgifter. 
Tjekkiet vil ved tiltrædelsen skulle afskaffe al toldkontrol på grænserne med EU-
medlemsstater og andre lande, som tiltræder EU. I den strategiske planlægning skal Tjekkiet 
desuden tage højde for de nødvendige ressourcer til at styrke grænscstcdcrnc ved grænserne 
til lande, der ikke er medlemmer af EU. 
Endelig vil der muligvis kunne opstå et problem på grund af toldunionen mellem Tjekkiet og 
Slovakiet, hvis de to lande ikke tiltræder EU på samme tid. 
Konklusion 
Tjekkiet gør en stor indsats for at tilpasse toldvæsenet og dets personale til de opgaver, en 
moderne toldadministration skal kunne påtage sig. 
Hvis Tjekkiet øger disse bestræbelser, specielt i forbindelse med projektforvaltning på edb-
området, skulle landet kunne være rede til at påtage sig en EF-toldadministrations 
forpligtelser inden for de nærmeste år. 
108 
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik 
Siden 1989 har Tjekkiet (før 1993 Tjekkoslovakiets) udenrigs- og sikkerhedspolitik været 
orienteret mod europæisk og euro-atlantisk integration. Tjekkiet har været en aktiv deltager i 
dialogordningerne under Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og har altid, når det 
har modtaget en opfordring hertil, støttet Unionens aktioner inden for disse rammer. 
Tjekkiet er medlem af FN, OSCE, Europarådet og mange andre internationale organisationer. 
Det er associeret partner i WEU, deltager i NACC og PfP og har gjort det klart, at det ønsker 
at blive medlem af WEU og NATO så snart som muligt; det er blevet opfordret til at indlede 
forhandlinger om medlemskab af NATO. Det har sendt tropper til at deltage i INFOR/SFOR-
operationer. Det deltager også i en række regionale organisationer, herunder CEFTA og CEI, 
men søger ikke nogen yderligere institutionalisering af det regionale samarbejde. 
Der består ingen territoriale uoverensstemmelse mellem Tjekkiet og nogen af Unionens 
medlemsstater. Tjekkiet har heller ingen territoriale uoverensstemmelser med naboer blandt 
de associerede lande. Tjekkiet har - i hovedsagen inden for rammerne af stabilitetspagten -
med alle nabolande undertegnet nye traktater om statsgrænserne eller forhandlet om en 
efterfølger til bestående traktater. Der skal endnu løses nogle mindre spørgsmål med 
Slovakiet. 
Tjekkiet har en ret stor diplomatisk tjeneste, som vil sætte landet i stand til som medlem af 
Unionen afspille en betydelig rolle. Det har 89 repræsentationer i udlandet og beskæftiger et 
diplomatisk personale på 785. 
Tjekkiet støtter ikke-spredning af nukleare, biologiske og kemiske våben og er signatar af alle 
relevante internationale aftaler om våbenkontrol. Det fører streng kontrol med teknologi med 
dobbelt anvendelsesformål, eftersom det er eller ansøger om at blive medlem af alle større 
bestående eksportkontrolordninger. Tjekkiets væbnede styrker er under demokratisk kontrol 
og under omorganisering med henblik på at kunne opfylde NATO-krav. Forsvarsindustrien 
har lidt under store problemer og er tillige under omorganisering. 
Den tjekkiske regering har over for Kommissionen bekræftet, at det er rede til og i stand til at 
deltage fuldt ud og aktivt i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. 
En vurdering af Tjekkiets udenrigs- og sikkerhedspolitik til dato giver anledning til at 
forvente, at det som medlem effektivt vil kunne indfri sine forpligtelser på dette felt. 
109 
3.9. Finansielle spørgsmål 
Finanskontrol 
Gennemførelsen af Fællesskabets politikker, navnlig landbrugs- og strukturfondspolitikken, 
kræver effektive systemer til forvaltning og kontrol af offentlige udgifter, herunder også 
bestemmelser om bedrageribekæmpelse. Der må desuden ske en tilnærmelse af 
lovgivningerne for at muliggøre indførelse af ordningen for "egne indtægter", med bl.a. 
passende bestemmelser om regnskabsføring. 
Europa-aftalen indeholder bestemmelser om revision og finanskontrol, herunder om teknisk 
assistance fra Fællesskabet i tilfælde, hvor det er nødvendigt. Hvidbogen omtaler ikke 
foranstaltninger på dette område. 
Sammendrag 
Den Overordnede Revisionsmyndighed (SAO - The Supreme Audit Office), der har eksisteret 
siden 1993, er en uafhængig, ekstern kontrolmyndighed, der kun står til ansvar over for 
parlamentet (der udpeger myndighedens formand og næstformand). SAO har til opgave at 
kontrollere forvaltningen af statens aktiver og gennemførelsen af statsbudgettet. 
Myndigheden afgiver udtalelse om udkastet til afslutningen af statsregnskabet, som 
regeringen hvert år forelægger for Parlamentet, og om de kvartalsmæssige budgetrapporter. 
Den model, som Tjekkiet har anvendt ved opbygningen af sit kontrolapparat, er baseret på 
principperne i Lima-erklæringen, der er vedtaget af Den Internationale Organisation af 
Overordnede Revisionsinstitutioner. 
Resultaterne af SAO's revisionsarbejde (såkaldte "revisionsprotokoller") offentliggøres i dens 
bulletin og sendes til parlamentet, regeringen (der om nødvendigt skal vedtage 
foranstaltninger til afhjælpning af de pågældende problemer) og - efter anmodning - til de 
reviderede ministerier. SAO kan kræve, at den kontrollerede enhed foretager de nødvendige 
korrektioner, men har ikke beføjelse til at pålægge sanktioner (undtagen bøder for manglende 
samarbejde under revisionsarbejdet). 
Hvad angår den fremtidige kontrol med Fællesskabets midler er det hensigten at sørge for den 
nødvendige bemanding og uddannelse, så SAO kan gennemføre en effektiv ekstern kontrol i 
forbindelse med samtlige Fællesskabsprogrammer. Det er også bestemt, at kontrolorganerne 
skal have bemyndigelse til at kontrollere finansielle transaktioners formelle rigtighed og 
lovlighed samt spørgsmålet om sund finansforvaltning. 
Finansministeriet er det organ i statsadministrationen, der har det overordnede ansvar for 
intern kontrol med statsbudgettet, skatter, afgifter og told, finanskontrol, valutaspørgsmål og 
priser. Ministeriet er ved at forberede en udvidelse af sin kapacitet med hensyn til 
udgiftskontrol. 
Den finanskontrol, der udføres af statsadministrationen, varetages i praksis af regionale 
finansielle organer ("financial offices" og "financial directorates"), der henhører under 
Finansministeriet, og som udfører finansiel kontrol af støtte ydet via statsbudgettet samt en 
række specifikke opgaver vedrørende afgiftsopkrævning og afgiftskontrol. 
110 
Hver minister og administrator af et budgetkapitel er ansvarlig for forvaltning og kontrol af 
de indtægts- og udgiftsoperationer, der foregår inden for deres ansvarsområde. De skal 
således også undersøge, om aktiviteterne er lovlige og følger de vedtagne regler. 
Hvad angår bedrageri findes der i Tjekkiet ikke nogen central myndighed til bekæmpelse 
heraf. De tjekkiske toldmyndigheder har imidlertid beføjelse til, på alle niveauer, at bekæmpe 
bedrageri (i kriminalretlige sager har de status af politimyndighed). 
Den polititjeneste, der står for opdagelse af korruption og alvorlig økonomisk kriminalitet, 
har ansvaret for bekæmpelse af finansielt bedrageri både på nationalt og internationalt plan. 
Dens indsats dækker følgende tre hovedområder: (i) korruption på regeringsplan og lokalt 
plan; (ii) hvidvaskning af penge; (iii) alvorlig økonomisk kriminalitet (navnlig misbrug af 
økonomisk støtte). 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Væsentlige dele af det tjekkiske finanskontrolsystem har kun eksisteret i kort tid, f.eks. blev 
Den Overordnede Revisionsmyndighed oprettet i 1993. Det vil være nødvendigt at udbygge 
finanskontrollen yderligere. 
Det nuværende system for intern finanskontrol i Tjekkiet svarer ikke til EF's bestemmelser. 
Regeringen har imidlertid givet udtryk for, at den agter at forbedre sin budgetkontrol. 
Den eksterne kontrol, der først og fremmest varetages af Den Overordnede 
Revisionsmyndighed, synes veletableret. 
Artikel 84 i Europa-aftalen, hvori det hedder, at der i hver institution skal oprettes en intern 
kontrolenhed, er ikke i tilstrækkeligt omfang blevet ført ud i livet. Der er ikke hidtil vedtaget 
en specifik forordning om uafhængig, forudgående kontrol i Tjekkiet. 
Hvad angår "egne indtægter" synes anvendelsen af forordning 2913/92 ikke at give anledning 
til problemer i Tjekkiet. Der vil være behov for yderligere samarbejde med Kommissionen 
om de tjekkiske bestemmelsers forenelighed med forordning 1552/89. 
Med hensyn til spørgsmålet om bedrageri må der sikres en passende bemanding og et fælles 
system for udveksling af information. 
Konklusion 
Det finansielle kontrolsystem i Tjekkiet er først ved at blive udviklet. Væsentlige elementer i 
kontrollen af tildeling og anvendelse af offentlige midler er endnu ikke på plads. Hvis 
imidlertid de nødvendige midler stilles til rådighed, skulle Tjekkiet være i stand til på 
mellemlang sigt at opfylde EF's krav. 
m 
Konsekvenser for budgettet 
I meddelelsen "Agenda 2000" redegøres der for de samlede finansielle rammer, som de 
budgetmæssige virkninger af fremtidige udvidelser skal indgå i på mellemlang sigt, således at 
der kan sikres sammenhæng med de foreslåede retningslinjer for EF-politikkerne inden for 
rimelige budgetrammer. 
På nuværende stadium vil det være vanskeligt og sandelig også for tidligt at foretage et 
præcist skøn over de budgetmæssige konsekvenser af hvert enkelt ansøgerlands tiltrædelse. 
Virkningerne for budgettet afhænger i meget stor udstrækning af mange forskellige faktorer: 
- tidspunktet for de enkelte landes tiltrædelse 
- udviklingen indtil da i EF-politikkerne, særlig hvad angår de beslutninger, der vil blive 
truffet om fortsættelse af reformen af den fælles landbrugspolitik og de nye retningslinjer for 
strukturforanstaltninger 
- ansøgerlandenes fremskridt med hensyn til vækst, styrkelse af deres konkurrenceevne og 
deres produktivitet og evne til at overtage Fællesskabets regelværk 
- de overgangsforanstaltninger, som forhandlingerne vil kunne resultere i. 
Der kan kun gives nogle beløbsstørrelser for nogle budgetkategorier og et samlet skøn, og 
alene som illustration. 
LJdgifter 
Hvis man antager, at reformen af den fælles landbrugspolitik kommer til at forløbe efter de 
retningslinjer, som Kommissionen har skitseret i anden sammenhæng, vil Tjekkiets 
tiltrædelse i et år med fuldstændig anvendelse af denne reform og alene for 
markedsinterventionsforanstaltninger kun medføre et supplement på 1-2% til de tilsvarende 
udgifter, der forudses for de femten nuværende medlemsstater. 
Efter en gradvis udvikling vil de tildelinger, der skal forudses for Tjekkiet i form af 
strukturforanstaltninger, ligge på omkring 4% af landets BNI. 
Anvendelsen af de andre interne EF-politikker på de nyligt tiltrådte lande vil sandsynligvis 
medføre yderligere udgifter, der forventes at blive større end deres relative vægt i Unionens 
BNI, eftersom de yderligere omkostninger ved gennemførelsen af visse af disse politikker til 
dels står i forhold til den berørte befolkning, deres geografiske udstrækning eller antallet af 
medlemsstater, med hvilke der gennemføres aktioner for koordination og harmonisering. Som 
eksempel kan nævnes, at Tjekkiets BNI i øjeblikket repræsenterer 0,7% af Unionens. 
Til gengæld burde Tjekkiets tiltrædelse ikke medføre væsentlige ekstraudgifter i tilslutning til 
Unionens eksterne foranstaltninger. 
Endelig skal der tages hensyn til, at de enkelte landes tiltrædelse vil bevirke, at udgifter, som 
afholdes over EF-budgettet til før-tiltrædelsesprogrammer til fordel for ansøgerlandet, f.eks. 
via Phare-programmet, falder bort. 
112 
Under henvisning til det ovenfor anførte kan udgifterne som følge af Tjekkiets tiltrædelse på 
de tre nævnte områder anslås til et samlet beløb årligt inden for en gaffel på mellem 2,6 og 
3,3 mia. ECU i tiden 2005-2006 (i faste 1997-priser). 
Indtægter 
De EF-budgetbidrag, der kan forventes af de nyligt tiltrådte lande under forudsætning af, at 
ordningen med egne indtægter gælder fuldt ud, forventes for samtlige BNI- og moms­
indtægters vedkommende - under hensyntagen til nivelleringsreglerne for sidstnævntes 
vedkommende - at ligge nær deres andel af Unionens BNI. Det vil i Tjekkiets tilfælde sige 
under 0,7%. Tjekkiets andel af de traditionelle egne indtægter kommer til at afhænge af 
strukturen i landets handelstrømme på tiltrædelsestidspunktet. 
For at sikre fastlæggelse af, kontrol med og overdragelse af de traditionelle egne indtægter i 
overensstemmelse med EF-forskrifterne er det nødvendigt at foretage tilpasninger af det 
nuværende toldsystem i Tjekkiet. Desuden forudsætter en korrekt beregning af BNI-
indtægteme betydelige forbedringer med hensyn til pålidelighed, ensartethed og 
fuldstændighed i nationalregnskaberne. Der kræves endvidere statistiske forbedringer til 
fastlæggelse af beregningsgrundlaget for de egne moms-indtægter, som tillige kræver en 
komplet afpasning af moms-systemet i Tjekkiet efter EF-direktiverne. 
113 
4. Administrativ evne til at anvende Fællesskabets regelværk 
Det Europæiske Råd i Madrid i december 1995 konkluderede, at en harmonisk integrering af 
de central- og østeuropæiske ansøgerlande i EU navnlig forudsætter tilpasning af deres 
administrative strukturer. I dette kapitel gennemgås den nuværende situation i Den Tjekkiske 
Republiks offentlige administration, herunder relevante aspekter af retsvæsenet, og der 
foretages en vurdering af landets nuværende og fremtidige forudsætninger for at varetage de 
funktioner, der kræves i et moderne, demokratisk samfund, med særlig henblik på behovet for 
at forvalte fællesskabsretten. 
4.1 Administrative strukturer 
Den Tjekkiske Republiks forfatningsmæssige organer, deres beføjelser og ansvar, herunder 
regionale og lokale myndigheder, er beskrevet i kapitel 1. 
Den Tjekkiske Republiks Tjekkiets centralforvaltning består af 14 ministerier og otte såkaldte 
administrative statsorganer (som f.eks. det statistiske kontor, den tjekkiske nationalbank, 
osv). Regeringsudvalget for europæisk integration, som premierministeren er formand for, er 
det centrale koordineringsorgan for EU-relaterede spørgsmål. 
Der blev i perioden 1992 til 1995 udarbejdet et udkast til en tjenestemandslov, som blev 
drøftet i parlamentet. På grund af uoverensstemmelser mellem de større partier er det 
imidlertid endnu ikke blevet vedtaget. Der er ingen faste regler for ansættelse eller 
forfremmelse. 
Embedsværket er stort set politisk uafhængigt. Viceministerposterne, der egentlig udgør det 
øverste trin på embedsmandsstigen, er sædvanligvis besat med folk med partipolitisk 
tilknytning. 
Statsorganerne beskæftiger i alt ca. 250 000 personer, hvoraf 40 000 er ansat i politiet og 30 
000 i de væbnede styrker. I regeringens økonomiske pakkeløsninger fra april og maj 1997 er 
der tale om betydelige nedskæringer i statens budgetter, hvilket forventes at ville indvirke på 
antallet af statsansatte. Lønningerne i det private erhvervsliv er i gennemsnit ca. tre gange 
højere end i den offentlige sektor. 
Siden 1990 har de forskellige tjekkiske (tjekkoslovakiske) regeringer givet de nødvendige 
reformer og modernisering af den offentlige administration lav prioritet, og der er intet, der 
tyder på ændringer hvad dette angår. 
1 1994 blev der oprettet et regeringsudvalg for europæisk integration. Som følge heraf har 
hvert ministerium oprettet en enhed med ansvar for EU-spørgsmål (se endvidere i 
indledningen om forholdet mellem EU og Den Tjekkiske Republik). 
114 
4.2 Administrationens og retsvæsenets kapacitet 
Tjekkoslovakiet var i landets kommunistiske periode centralstyret. I det kommunistiske 
system var retsstatsprincippet ikke en førsteprioritet, og landets love og administrationen var 
underlagt partiets politik. Derfor blev både administrationen og selve retsstatsprincippet i 
stigende grad af befolkningen set som instrumenter til opnåelse af politisk kontrol. 
Strukturerne i den offentlige administration minder imidlertid i store træk om dem, der findes 
i mange EU-lande. Der eksisterer visse alvorlige strukturelle svagheder, navnlig manglen på 
en central enhed med oversigt over den samlede administration (kontoret for lovgivning og 
offentlig forvaltning blev opløst efter sidste valg), hvilket kan føre til manglende effektivitet, 
fravær af velgennemtænkte strategier på f.eks. uddannelsesområdet og manglende 
standardisering af forskellige procedurer. 
Skønt der er problemer på visse områder, forløber reformen af statsapparatet stort set 
planmæssigt. Højere oppe i systemet er kvaliteten af embedsmændenes arbejde nu væsentligt 
forbedret. I de fleste ministerier er den enhed, der er ansvarlig for lovadministràtion 
imidlertid underbemandet. Der er ligeledes mangel på kvalificeret og rutineret personale 
inden for områder som bankkontrol og kapitalmarkeder og de eksisterende strukturer til 
gennemførelse og håndhævelse af bestemmelser inden for f.eks. miljøpolitik bør styrkes. 
Skønt embedsværket ikke er helt så politisk uafhængigt som man ideelt set kunne ønske sig, 
er princippet om politisk uafhængighed dog så knæsat, at der må siges at eksistere en rimelig 
garanti for, at den offentlige administration fungerer efter ikke-partiske retningslinjer (se også 
kapitel 1 om loven om udrensning). Manglen på et tilfredsstillende retsgrundlag for den 
offentlige administration udgør imidlertid et væsentligt problem, der kræver en hurtig 
løsning, hvis den offentlige administrations rolle og funktioner skal garanteres på 
betryggende vis. 
Visse nøgleministerier, heriblandt udenrigsministeriet, viser tegn på underbemanding. Det 
højere lønniveau i den private sektor har ført til, at et betydeligt antal velkvalificerede folk har 
forladt den offentlige administration. Denne tendens har imidlertid været langt mindre 
udpræget længere nede i systemet, således at der alt i alt ikke har været tale om en kraftig 
personaleudskiftning, men det vil naturligvis altid være til skade for den offentlige 
administrations evne til at fungere effektivt, når den mister velkvalificeret personale. 
Offentlighedens tiltro til den offentlige administration lider under arven fra fortiden, idet en 
betydelig del af embedsmændene arbejdede under det kommunistiske styre. Magtmisbrug er 
ikke for indeværende en faktor, der på nævneværdig måde påvirker offentlighedens tiltro til 
administrationen, men der findes korruption i systemet og denne kan være stigende. 
Manglen på en omfattende og sammenhængende plan for modernisering af den offentlige 
administration er det element, der giver anledning til størst bekymring inden for dette område. 
De foranstaltninger, der er truffet er helt utilstrækkelige i betragtning af de store problemer, 
der kræver en løsning. Udover de allerede nævnte punkter, bør der iværksættes en 
vidtrækkende reformproces, hvis det skal lykkes for Den Tjekkiske Republik at skabe en 
offentlig administration af den kvalitet og hvis personale besidder det uddannelsesniveau, 
115 
motivation og fleksibilitet, der er påkrævet på landets videre vej mod social og økonomisk 
udvikling og medlemsskab af EU. 
Mere specifikt med hensyn til EU-forhold vil det være af stor betydning for Den Tjekkiske 
Republiks muligheder for at leve op til de krav, der stilles til den både før og efter en 
optagelse, at der udvikles en stærk central koordineringsstruktur på dette område. 
Nøgleområder for gennemførelsen af den eksisterende fællesskabslovgivning 
Ensartet anvendelse af fællesskabslovgivningen: Effektiv håndhævelse af den eksisterende 
fællesskabslovgivning forudsætter, at medlemsstaternes retlige instanser kan håndtere de 
traktatbestemmelser, der sikrer en ensartet anvendelse af fællesskabsretten, samt at det sikres, 
at det indre marked og fællesskabslovgivningen generelt kommer til at fungere korrekt. Det er 
nødvendigt med et velbemandet retssystem af høj kvalitet og veluddannede ansatte, hvis de 
nationale domstole skal kunne håndtere fællesskabsretten, herunder sager om direkte virkning 
og sager om indbringelse for EF-Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 177. 
Retssystemet i Den Tjekkiske Republik har svagheder hvad ekspertise og i nogen grad 
ressourcer angår. Der bør uden tøven træffes omfattende særforanstaltninger, hvis systemet på 
middellang sigt skal være i stand til at anvende den gældende fællesskabsret. 
Det indre marked: Den Tjekkiske Republiks evne til at sikre korrekt anvendelse af 
Fællesskabets krav til det indre marked, navnlig hvad angår fri bevægelighed for varer og 
tjenesteydelser forudsætter tilstedeværelsen af højtudviklede og effektive regulerings-, 
standardiserings-, certificerings- og kontrolmyndigheder, der kan handle i fuld 
overensstemmelse med EF-bestemmelserne. En analyse af disse punkter findes i kapitel 3.1 
(under "De fire friheder"). 
Den Tjekkiske Republiks administrative kapacitet hvad angår fri bevægelighed for varer er 
stort set tilfredsstillende. Det tjekkiske kontor for standarder, metrologi og testning har 60 
ansatte, hvilket burde være tilstrækkeligt. Kontorets tekniske kompetence lader til at være på 
et tilfredsstillende niveau. Der består imidlertid stadig uløste spørgsmål omkring 
gennemførelsen af markedskontrollen og en rimelig opsplitning mellem regulerings-, 
standardiserings- og certificeringsfunktionerne. Hvad angår den frie bevægelighed for 
tjenesteydelser er situationen endnu ikke tilfredsstillende. Den tjekkiske nationalbank, der har 
ansvaret for kontrollen med bankerne, har 86 ansatte. Udviklingen i bankverdenen i løbet af 
de senere år, tyder på, at der er brug for mere effektiv kontrol. Hvad angår det halvt 
uafhængige sikkerhedskontors tekniske kompetenceniveau er der behov for betydelige 
forbedringer. Det har 65 ansatte, hvoraf kun et fåtal besidder den nødvendige viden eller 
kompetence. Det tekniske udstyr er imidlertid af god kvalitet. Kontrolorganet for 
forsikringssektoren har 16 ansatte, hvilket gør det nærmest umuligt for dette kontor at leve op 
til sit ansvar i betragtning af situationen på det nuværende forsikringsmarked. 
Visse omfattende forbedringer er nødvendige på dette område, før landet lever op til EU-
kravene. 
Konkurrence: Som beskrevet i kapitel 3.1 (under "Konkurrence") kræver styrkelsen af 
konkurrencelovene, at der oprettes antitrust og statsstøttekontrolmyndigheder samt, at 
116 
retssystemet, den offentlige administration og de relevante økonomiske aktører har den 
fornødne forståelse af konkurrencelov og -politik. 
I Den Tjekkiske Republik er den centrale myndighed på dette område kontoret for beskyttelse 
af økonomisk konkurrence, der med 90 ansatte har en tilstrækkelig stor medarbejderstab. 
Ekspertniveauet er godt, og de administrative strukturer, der er nødvendige for effektivt at 
kunne gennemføre EU-kravene på dette felt, eksisterer allerede. 
Telekommunikation: For at kunne over- og gennemføre de mange 
liberaliseringsbestemmelser, der findes i den eksisterende fællesskabsret inden for dette 
område er det nødvendigt med et organ til at fastsætte regler og udarbejde en politik; et sådant 
organ må være fuldstændig uafhængig af alle virksomheder, der opererer inden for dette 
område. 
I Den Tjekkiske Republik administreres denne opgave af det tjekkiske 
telekommunikationskontor, der skal frigøres fra transportministeriet. Det er velbemandet og 
fungerer efter hensigten, men reguleringsdepartementet bør dog styrkes. 
Indirekte beskatning: Effektiv administration af den gældende fællesskabsret hvad angår 
indirekte beskatning forudsætter strukturer, der vil gøre det muligt at gennemføre 
fællesskabslovgivningen bestemmelser om harmonisering af moms og punktafgifter i en 
situation, hvor skattekontrol ved de indre EU-grænser er blevet ophævet. Punktafgiftsystemet 
er baseret på frilagre, idet afgiften betales til lokal tarif i medlemsstaten på det tidspunkt, hvor 
varen forbruges. For at dette system kan fungere kræves en veludviklet og velbemandet 
tjeneste med velkvalificerede og moralsk uangribelige medarbejdere. 
I Den Tjekkiske Republik er den relevante myndighed i denne forbindelse finansministeriet 
med i alt 14 000 ansatte (for finans- og skatteadministrationen, herunder told). Da der er stor 
udskiftning i medarbejderstaben, hvilket delvis skyldes, at færdigudlært personale ansættes i 
den private sektor, er det vanskeligt at bedømme kapaciteten i den nuværende 
medarbejderstab. Med henblik på at sikre en effektiv administration af den eksisterende 
fællesskabsret inden for dette område, er det nødvendigt at konsolidere og forbedre 
medarbejderstabens generelle faglige standard, her tænkes bl.a. på 
uddannelsesforanstaltninger og lønforbedringer. 
Landbrug: De administrative krav på landbrugsområdet vedrører hovedsageligt veterinær- og 
plantekontrol med henblik på at sikre folkesundheden og landbrugsvarernes frie 
bevægelighed samt evnen til at administrere den fælles landbrugspolitiks mekanismer og 
krav, herunder de høje krav til finanskontrol og officielle statistikker. Disse punkter er 
behandlet under kapitel 3.4 (under "Landbrug"). De generelle normer på det statistiske 
område gennemgås i kapitel 3.3 (under "Statistikker"). 
Med hensyn til den administrative kapacitet inden for veterinær- og plantekontrol er 
situationen i Den Tjekkiske Republik i det store og hele tilfredsstillende. Der findes en 
veletableret infrastruktur for veterinærkontrol og -inspektion. Til gengæld er der behov for 
ændringer hvad angår testnings- og inspektionsfaciliteterne. Landbrugs- og 
fødevareinspektionen har 412 ansatte, men har ansættelsesproblemer. Statens 
veterinærinspektion har 1 700 ansatte. Hvad angår administrationen af de generelle 
117 
bestemmelser i den fælles landbrugspolitik er det nødvendigt med yderligere udvikling af de 
relevante administrative strukturer. 
For at nå op på fællesskabsniveau på dette område er der stadig behov for visse forbedringer, 
skønt meget allerede er nået. 
Transport: Anvendelsen af fællesskabskravene til det indre marked og konkurrence inden for 
transportsektoren, udviklingen af relevante infrastrukturprodukter og andre elementer af den 
gældende fællesskabsret inden for transportområdet kommer administrativt set til at udgøre 
en udfordring for de nye medlemsstater. 
I Den Tjekkiske Republik er den ansvarlige myndighed på dette område transport- og 
kommunikationsministeriet. Antallet af ansatte er ikke for indeværende tilgængeligt for 
Kommissionen. Skønt administrationen har taget skridt til at forbedre situationen, er der 
stadig problemer på grund af manglen på kvalificerede medarbejdere. Dette er navnlig et 
problem i forbindelse med håndhævelsen af sikkerhedskontrollen. 
Beskæftigelse og socialpolitik: Et centralt administrativt krav med hensyn til den gældende 
fællesskabsret på dette område er tilfredsstillende inspektionskapacitet, navnlig hvad angår 
sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. 
Det tjekkiske arbejdstilsyn må styrkes betydeligt både hvad angår ekspertise og antallet af 
ansatte. 
Regionalpolitik og samhørighed: Det vigtigste krav på dette område er tilstedeværelsen af 
tilfredsstillende og effektive administrative organer - her tænkes navnlig på kompetence og 
retskaffenhed i omgangen med fællesskabsmidler. 
I Den Tjekkiske Republik er det vigtigste administrative organ på dette område ministeriet for 
regionaludvikling. Antallet af ansatte er ikke for indeværende tilgængeligt for 
Kommissionen. Oprettelsen af dette ministerium har sat en omfattende koordineringsproces i 
gang. Situationen hvad angår finanskontrollen er endnu ikke tilfredsstillende, men der er pæn 
fremgang at spore (de nedenstående afsnit om finanskontrol). Effektiv administration af den 
gældende fællesskabsret på dette område kræver yderligere udvikling af det institutionelle og 
administrative system. 
Miljfi: Da Fællesskabets miljøpolitik indebærer, at miljøbeskyttelsen indarbejdes i 
Fællesskabets sektorpolitikker, er de administrative krav potentielt meget omfattende og 
involverer mange organer, der ikke normalt forbindes med miljøbeskyttelse. Hovedansvaret 
ligger imidlertid hos miljøministerierne og forskellige underordnede organer. 
Det tjekkiske miljøministerium har 460 ansatte. Kontrolfunktionerne udføres af 
sektorrelaterede myndigheder, håndhævelsen af ministeriet og ni regionale inspektorater. 
Denne ordning fungerer endnu ikke tilfredsstillende. For at kunne administrere den gældende 
fællesskabsret effektivt på dette område må disse institutioner styrkes. 
Forbrugerbeskyttelse: Effektiv forvaltning af den gældende fællesskabsret på dette område 
kræver overførsel af det overordnede ansvar til et særligt statsligt organ, der kan udarbejde, 
gennemføre og håndhæve forbrugerpolitikken og forbrugerbeskyttelseslovgivningen.-
118 
I Den Tjekkiske Republik er det handels- og industriministeriet, der har ansvaret for at 
udarbejde og gennemføre forbrugerbeskyttelsespolitikken. De ikkc-regcringskontrollcrcdc 
forbrugerorganisationer er for svage i Den Tjekkiske Republik. Der hersker stadig usikkerhed 
omkring, hvilket omfang og formål forbrugerpolitikken skal have. Dette er en del af 
forklaringen på de vanskeligheder, der har været med at håndhæve forbrugerlovene effektivt. 
Der er imidlertid også andre faktorer, der spiller ind, og som der bør søges en løsning på, 
såsom: mangel på eksperter, dårlig organisation samt manglende interesse for 
forbrugerspørgsmål inden for retsvæsenet. 
Retlige og indre anliggender: Tilsynet med retlige og indre anliggender hører under justits- og 
indenrigsministeriet. De administrative strukturer inden for dette område må kunne tage sig 
effektivt af asyl og indvandringsspørgsmål, grænsekontrol samt politi- og retligt samarbejde. 
Der er af yderste vigtighed, at der ansættes det nødvendige antal personer i administrationen, 
samt at disse personer modtager den fornødne uddannelse og er i besiddelse af den 
hæderlighed, der gør dem egnede til at beklæde en sådan stilling. 
I Den Tjekkiske Republik er justits- og indenrigsministeriet ikke tilstrækkeligt bemandet 
inden for alle afdelinger. Der er endnu ingen garanti for, at asyl- og indvandringsspørgsmål 
kan behandles tilfredsstillende af direktoratet for fremmed- og grænsepolitiet, men på dette 
område arbejdes der på at bringe situationen op på EU-niveau. Grænsekontrollen søges også 
bragt op på EU-niveau, men opfyldelsen af denne målsætning støder på problemer på grund 
af procedureproblemer og mangel på udstyr. Der er oprettet specielle politienheder til 
bekæmpelse af organiseret kriminalitet, og der sker fremskridt i samarbejdet med andre lande. 
Domstolene mangler imidlertid ekspertise og effektivitet, skønt samarbejdet på retsområdet 
generelt er godt. Effektiv forvaltning af den gældende fællesskabsret på dette område kræver 
forbedringer af kommunikationen for grænsekontrollens vedkommende, øgede finansielle og 
menneskelige ressourcer (navnlig uddannelse af specialister) samt tiltag til bekæmpelse af 
korruptionen. 
Told: For at kunne anvende den gældende fællesskabsret på dette område må den fornødne 
infrastruktur og det nødvendige udstyr være til stede, herunder edb- og 
efterforskningsressourcer, samt opbygning af et effektivt toldvæsen med et tilstrækkeligt 
antal kvalificerede og motiverede medarbejdere med et højt integritetsniveau. 
Toldvæsenet i Den Tjekkiske Republik har ca. 8 400 ansatte. På grund af stor 
personaleudskiftning er det vanskeligt at vurdere effektiviteten og derfor, om antallet af 
medarbejdere på de forskellige niveauer er tilstrækkeligt. En effektiv forvaltning af 
fællesskabsretten på dette område forudsætter, at man kan holde fast på kvalificerede og 
erfarne medarbejdere, samt at der indføres edb i toldadministrationen. 
Finanskontrol: Beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser kræver, at der udarbejdes 
tjenestegrene, der tager sig specielt af korruptionsbekæmpelse, at der uddannes særligt 
personale (efterforskningspersonale, dommere), samt at samarbejdet inden for specielle 
områder styrkes. Anvendelsen af Fællesskabets politikker navnlig inden for landbrug og 
strukturfondene, forudsætter effektive forvaltnings- og kontrolsystemer for de offentlige 
udgifter og ressourcer til bedrageribekæmpelse. Det er administrativt nødvendigt at 
opretholde en skarp skelnen mellem ekstern og intern kontrol. Politiet og retsvæsenet må 
være i stand til effektivt at tage sig af kompliceret international finansiel kriminalitet 
119 
(herunder bedrageri, korruption og hvidvaskning af penge), der kan påvirke Fællesskabets 
finansielle interesser. 
I Den Tjekkiske Republik er det vigtigste eksterne kontrolorgan det øverste kontrolkontor, 
der har 490 ansatte. En effektiv forvaltning af den gældende fællesskabsret på dette område 
vil kræve en betydelig udvikling af det eksisterende system, men det skulle være muligt under 
forudsætning af, at de nødvendige ressourcer stilles til rådighed. 
4.3 Generel evaluering 
Det vil kræve en betydelig og ihærdig reformindsats at bibringe Den Tjekkiske Republiks 
administrative strukturer tilstrækkelig kapacitet til på mellemlang sigt effektivt at kunne 
forvalte den gældende fællesskabsret. 
Det er vanskeligt på nuværende tidspunkt endeligt at vurdere Den Tjekkiske Republiks 
retsvæsens evne til at anvende Fællesskabsretten effektivt, omend det er klart, at en 
reformindsats er påkrævet. 
120 
C. SAMMENFATNING OG KONKLUSION 
Tjekkiet indgav sin ansøgning om tiltrædelse af Den Europæiske Union den 17. januar 1996. 
Denne ansøgning er et led i den historiske proces, der afslutter delingen af Europa og er 
udtryk for forankringen af demokratiet i dette land. 
Ved anvendelse af traktatens artikel O har Kommissionen efter anmodning fra Rådet 
udarbejdet en udtalelse om Tjekkiets ansøgning om tiltrædelse. 
Tjekkiet har bl.a. forberedt sig på tiltrædelsen på grundlag af Europaaftalen, der trådte i 
kraft den 1. februar 1994. Gennemførelsen af hvidbogen fra maj 1995 om det indre marked, 
der er et andet afgørende element i før-tiltrædelsesstratcgien, er sket på grundlag af et 
program, som regeringen udarbejdede i foråret 1996. Regeringen har ligeledes etableret de 
nationale koordinationsstrukturer, som er nødvendige for gennemførelsen af den europæiske 
integrationspolitik. 
Ansøgningen om tiltrædelse er blevet vurderet efter de kriterier, som Det Europæiske Råd 
fastsatte på sit møde i København i juni 1993. Ifølge konklusionerne herfra kan de 
ansøgerlande i Central- og Østeuropa, som måtte ønske det, blive medlemmer af Den 
Europæiske Union, hvis de opfylder følgende betingelser. Medlemskab kræver, at 
ansøgerlandet: 
- har opnået institutionel stabilitet, som garanterer demokrati, retsstatsforhold, 
menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal; 
- har en levedygtig markedsøkonomi og kan klare konkurrencepresset og 
markedskræfterne i Unionen; 
- kan påtage sig forpligtelserne ved et medlemskab og herunder er i stand til at tilslutte 
sig målet om en politisk, økonomisk og monetær union. 
Ved vurderingen af disse tre grupper af kriterier - politiske og økonomiske kriterier samt 
evnen til at gennemføre Fællesskabets regelværk - skal der ligeledes tages hensyn til 
myndighedernes og retsvæsenets evne til gennemføre principperne om demokrati og 
markedsøkonomi samt anvende og håndhæve regelværket i praksis. 
Den fulgte metode har bestået i at foretage en analyse af situationen på mellemlang sigt for 
hvert ansøgerland under hensyntagen til de skete fremskridt og de allerede iværksatte 
reformer. For så vidt angår de politiske betingelser har Kommissionen foretaget en 
bedømmelse af den aktuelle situation, idet den er gået ud over en formel beskrivelse af 
institutionerne for at vurdere, hvorledes demokratiet reelt fungerer. 
121 
11 Politiske kriterier 
De tjekkiske politiske institutioner er stabile og velfungerende. De forskellige myndigheder er 
opmærksomme på grænserne for deres beføjelser og samarbejder indbyrdes. Valgene i 1992 
og 1996 var frie og retfærdige. Oppositionen deltager normalt i institutionernes arbejde. Der 
bør foretages en yderligere indsats for at forbedre retsvæsenets funktion og for at gøre 
kampen mod korruption mere effektivt. 
Der er ikke væsentlige problemer med hensyn til respekten for de grundlæggende rettigheder 
i landet. Der er dog nogle svage punkter med hensyn til presselovgivningen. Der skal udvises 
særlig opmærksomhed over for betingelserne for en eventuel forlængelse af den lov, der 
udelukker personer fra den tidligere sikkerhedstjeneste og aktive medlemmer af det 
kommunistiske regime fra offentlig tjeneste. Der foregår en vis diskrimination over for 
sigøjnerne, bl.a. som følge af loven om borgerskab. 
Tjekkiet udviser de kendetegn, der er typiske for et demokrati med institutionel stabilitet, som 
garanterer retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal. 
2^ Økonomiske kriterier 
Efter en pause, der skyldtes adskillelsen af Tjekkiet og Slovakiet i 1993, tog den økonomiske 
vækst atter fat i 1994 og er steget siden, selv om stigningstakten var mindre i 1996 (4,0 %). 
Tjekkiet har beholdt en stram skatte- og afgiftspolitik, men underskuddet på handelsbalancen 
og betalingsbalancens løbende poster voksede i 1996. Inflationen er faldet gradvis i de 
seneste år og udgjorde 8,8 % i 1996. Tjekkiet har 10,3 millioner indbyggere, og BNP pr. 
indbygger svarer til 55 % af gennemsnittet i EU. Landbrugssektoren beskæftiger 6 % af den 
erhvervsaktive befolkning (1995) og tegner sig for 5 % af værditilvæksten. EU's andel af 
Tjekkiets udenrigshandel er steget fra 27 % i 1989 (hele Tjekkoslovakiet) til 55 % i dag. 
Situationen i Tjekkiet er følgende i forhold til de økonomiske kriterier, som Det 
Europæiske Råd fastsatte på sit møde i København: 
Tjekkiet kan betragtes som et land med en levedygtig markedsøkonomi. 
Markedsmekanismerne fungerer stort set, og statens rolle i økonomien er fuldstændig 
forandret. Det er virkelig lykkedes at stabilisere økonomien. Arbejdsløsheden er en af de 
laveste i Europa. De nyligt opståede makroøkonomiske skævheder viser imidlertid, at der 
stadig bør gøres fremskridt i de kommende år, bl.a. med hensyn til en styrkelse af 
virksomhedsledelse og det finansielle system. 
Tjekkiet skulle være i stand til at modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i EU 
på mellemlang sigt, hvis ændringerne på virksomhedsplan fortsætter. Landets arbejdsstyrke 
er uddannet og kvalificeret, og infrastrukturerne er relativt gode. Der er foretaget store 
investeringer i de seneste år med stor tilstrømning af udenlandske direkte investeringer. 
Landet har med held omlagt handelen, så den er blevet rettet mod Vesten. Men skønt de 
eksporterede varers kvalitet stiger, er deres værditilvækst fortsat lav. Banksektoren domineres 
af nogle statsejede banker, og konkurrenceevnen er ikke stor. Den vigtigste opgave for 
Tjekkiet er at fortsætte omstruktureringen af virksomheder med henblik på at forbedre den 
økonomiske ydeevne på mellemlang sigt og at nedbringe handelsbalanceunderskuddet. 
122 
3Ï Evnen til at påtage sig forpligtelserne ved mcdlcmsskah 
Overtagelsen af Fællesskabets regelværk er vurderet i forhold til liere indikatorer: 
Europaaftalen omfatter specielt forpligtelser i forbindelse med etableringsret, national 
behandling, frihandel, intellektuel ejendomsret og offentlige indkøb 
iværksættelse af de væsentligste foranstaltninger til oprettelse af det indre marked, der 
er opstillet i hvidbogen 
gradvis gennemførelse af de øvrige dele af regelværket. 
Tjekkiet har gennemført væsentlige dele af Europaaftalen og har overholdt tidsplanen for 
gennemførelse af aftalens bestemmelser. Der har kun være få alvorlige bilaterale problemer, 
selv om Tjekkiet i april 1997 indførte en import depositumsordning, som er i modstrid med 
Europaaftalen. Landet har tilfredsstillende omfang gennemført forordninger og direktiver, der 
er omhandlet i hvidbogen, skønt der endnu skal arbejdes meget for en harmonisering af 
lovgivningen. 
På de fleste områder, der er knyttet til det indre marked, er retsgrundlaget praktisk taget på 
plads. Inden for visse områder, f.eks. finansielle tjenesteydelser og beskatning, skal der 
fortsat gøres en indsats. 
Trods alle bestræbelser må de fremskridt, der rent faktisk er konstateret i gennemførelsen af 
bestemmelserne, ledsages af konkrete iværksættelsesforanstaltninger og indførelse af 
effektive administrative strukturer. De er generelt veletablerede eller nyoprettede og fungerer 
korrekt. Men der skal fortsat gøres en betydelig indsats. 
Hvad angår de øvrige dele af regelværket, skulle Tjekkiet, hvis landet aktivt fortsætter 
forberedelserne med henblik på tiltrædelse, ikke få særlige vanskeligheder med at anvende 
regelværket på mellemlang sigt på følgende områder: uddannelse, ungdom og 
erhvervsuddannelse, forskning og teknologisk udvikling, telekommunikation, statistik, 
forbrugerbeskyttelse, små og mellemstore virksomheder, udenrigshandel og udvikling. 
Til gengæld er det nødvendigt, at Tjekkiet gør betydelige fremskridt med hensyn til 
audiovisuelle midler og told (selv om der er bestræbelser i gang på dette område). 
Hvis den indsats, der hidtil er gjort for omstrukturering og modernisering, fortsætter og 
forstærkes for sværindustriens vedkommende, forventes hovedparten af sektorerne i den 
tjekkiske industri ikke at få problemer med at blive integreret i det indre marked på 
mellemlang sigt. 
På miljøområdet er det nødvendigt med en meget betydelig indsats, herunder massive 
investeringer og styrkelse af administrationens evne til at anvende lovgivningen effektivt. 
Delvis overtagelse af regelværket er mulig på mellemlang sigt. Fuldstændig overtagelse kan 
først komme på tale på lang sigt. 
Tjekkiet har allerede gjort betydelige fremskridt med hensyn til overtagelsen af regelværket 
på transportområdet. Bestræbelserne inden for vejtransport af varer bør fortsætte. 
123 
Anvendelsen af regelværket vedrørende det indre marked forventes ikke at give anledning til 
egentlige problemer. Landet må foretage de nødvendige investeringer til udvidelse af de 
transeuropæiske net for at sikre et velfungerende indre marked. 
For at regelværket om beskæftigelse og sociale anliggender kan anvendes, skal 
lovgivningen om arbejdstageres sundhed og sikkerhed tilpasses. 
For så vidt angår regional- og samhørighedspolitik forventes Tjekkiet på mellemlang sigt at 
være i stand til at udnytte strukturfondsmidlerne, som effektivt kan bidrage til landets 
udvikling, på betingelse af at landet bestræber sig på at skabe de fornødne administrative 
rammer og gennemføre grundliggende ændringer af finanskontrollen. 
Inden for landbrugssektoren er det nødvendigt med en særlig indsats for at anvende 
veterinær- og plantesundhedsbestemmelserne og for at styrke de administrative strukturer, der 
er en forudsætning for, at instrumenterne i reformen af den fælles landbrugspolitik kan 
gennemføres. Hvis disse mål kan nås, skulle tiltrædelsen på mellemlang sigt ikke kunne give 
anledning til væsentlige problemer ved en passende gennemførelse af den fælles 
landbrugspolitik. 
På energiområdet har Tjekkiet et omfattende atomkraftprogram, der skal udbygges 
yderligere. Kraftværkerne i Dukovny og Temelin skal moderniseres inden for de næste 7-10 
år, for at de kan overholde de internationalt gældende sikkerhedsnormer. Tjekkiet forventes at 
være i stand til på mellemlang sigt at efterleve det øvrige regelværk, hvis bestræbelserne 
fortsætter med hensyn til prisfastsættelse, statsintervention i sektoren for faste brændstoffer 
og netadgang. 
I betragtning af den samlede evaluering af de berørte områder ser det ud til, at Tjekkiet på 
mellemlang sigt vil kunne overtage og iværksætte de foranstaltninger, der er nødvendige for 
at kunne afskaffe kontrollen ved de indre grænser. Hvis en del af de nuværende grænser 
kommer til at udgøre en del af EU's ydre grænser, bliver det nødvendigt med øget kontrol. 
Desuden skulle Tjekkiet ligeledes til sin tid kunne deltage i tredje fase af Den Økonomiske 
og Monetære Union, som indebærer en samordning af de økonomiske politikker og 
fuldstændigt frie kapitalbevægelser. Til gengæld er det endnu for tidligt at sige, om landet på 
tidspunktet for tiltrædelsen vil være i stand til at deltage i euroen: opfyldelsen af 
konvergenskriterierne er afhængig af, hvorvidt de igangværende strukturændringer lykkes; 
det er dog under ingen omstændigheder en betingelse for tiltrædelsen. 
Landet skulle ligeledes kunne tilslutte sig regelværket om retlige og indre anliggender inden 
for de kommende år, hvis de aktuelle fremskridt fortsætter, bl.a. i forbindelse med kampen 
mod narkotikahandel og organiseret kriminalitet. 
Tjekkiet skulle kunne efterleve forpligtelserne i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. 
Desuden har Tjekkiet ingen grænsestridigheder med medlemsstater eller andre ansøgerlande. 
Alle landets grænser ligger fast og er traktatfæstede. Der er dog nogle enkelte uafklarede 
detailspørgsmål med hensyn til forbindelserne til Slovakiet. 
124 
4) Administrationens og domstolenes kapacitet 
Tjekkiet skal gennemføre betydelige og vedvarende reformer for på mellemlang sigt at kunne 
råde over de nødvendige administrative strukturer til at iværksætte og anvende regelværket 
effektivt. 
Det er endnu ikke muligt at vurdere hvomår Tjekkiets retsvæsen, som spiller en tilsvarende 
vigtig rolle, vil opnå den nødvendige kapacitet for at udfylde denne funktion effektivt, skønt 
det er klart, at en reformindsats er påkrævet. 
125 
KONKLUSION 
Kommissionen konkluderer på baggrund af den analyse, den har foretaget, at: 
- Tjekkiet udviser de kendetegn, der er typiske for et demokrati med institutionel 
stabilitet, som garanterer retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og 
beskyttelse af mindretal; 
- Tjekkiet kan anses for at have en levedygtig markedsøkonomi og burde være i stand 
til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen på mellemlang sigt; 
- hvis Tjekkiet viderefører sine transformationsbestræbelser og styrker den konkrete 
anvendelse heraf, vil landet kunne overtage Fællesskabets regelværk på mellemlang sigt, 
navnlig i forbindelse med det indre marked. Spørgsmålet om importdepositumsordningen må 
løses i henhold til bestemmelserne i Europaaftalen. Desuden vil det være nødvendigt at 
gennemføre en særlig indsats på især investeringsområdet for at opnå en fuldstændig 
anvendelse af regelværket inden for bl.a. landbrug, miljø og energi; generelt set er det absolut 
nødvendigt at videreføre de administrative reformer, således at landet udstyres med 
strukturer, der kan sikre en fuldstændig anvendelse og håndhævelse af regelværket. 
På denne baggrund anbefaler Kommissionen, at tiltrædelsesforhandlinger åbnes med 
Tjekkiet. 
Den udvidede før-tiltrædelsesstrategi vil støtte Tjekkiets bestræbelser på at forberede sig 
hurtigere til forpligtelserne i forbindelse med tiltrædelsen, idet den koncentreres om de svage 
punkter, der er identificeret i udtalelsen. Kommissionen vil senest ved udgangen af 1998 
forelægge en rapport om de fremskridt, Tjekkiet har gjort. 
126 
BILAG 
DET TJEKKISKE PARLAMENTS NUVÆRENDE SAMMENSÆTNING 
Deputeretkammeret Senatet 
Politisk parti 
Det Civilde­
mokratiske 
Parti 
Den Civilde­
mokratiske 
Alliance 
Det Kriste-
lig-demokra-
tiske Parti 
Det Social­
demokratis­
ke Parti 
Det Republi­
kanske Parti 
Bôhmens og 
Màhrens 
Kommunist­
parti 
Den Demo­
kratiske 
Union 
Uafhængige ODS 
ODA 
KDU-CSL 
CSSD 
SPR-RSC 
KSCM 
DEU Pladser 
68 
13 
18 
61 
18 
22 
200 % 
33 
7 
9 
31 
11 
9 Pladser 
32 
7 
13 
25 
2 
81 % 
39,5 
8,6 
16,0 
30,8 
2,5 
1,2 
1,2 
127 
30-06-97 
CZ 
Single Market: White Paper measures 
This table is based on information provided by the Czech authorities and confirmed by them as correct as at the end of June 1997. It does not 
indicate the Commission's agreement with their analysis. The table includes directives and regulations cited in the White Paper which total 899. 
These have been listed in accordance with the categorization used in the White Paper and in relation to the policy areas covered. The table 
shows the number of measures for which the Czech Republic authorities have notified the existence of adopted legislation having some degree 
of compatibility with the corresponding White Paper measures. 
White Paper chapters 
1 .Free Movement of Capital Czcth RCP 
Number ol White Paper measures 
2.FM and Safety of Industrial Products C/cch RCP 
Number ol While Paper measures 
3.Competition Czcch RCP 
Number of White Paper measures 
4.Social policy and action C/cch RCP 
Number of White Paper measures 
5.Agriculture Czech ReP 
Number of White Paper measures 
6.Transport Czech ReP 
Number of White Paper measures 
7.Audi0Visual Czech Rep 
Number of White Paper measures 
8.Environment Czech ReP 
Number of White Paper measures 
^Telecommunication Czech Rep 
Number of White Paper measures 
lO.Direct Taxation Czech RCP 
Number of White Paper measures 
11 .Free movement of goods Czech ReP 
Number of White Paper measures 
12.Public Procurement Czech ReP 
Number of While Paper measures 
13.Financial services Czech Rcp. 
Number of White Paper measures 
H.Protection of personal data Czech ReP 
Number of White Paper measures 
15.Company Law Czech ReP 
Number of White Paper measures 
16.Accountancy Czech Rep 
Number of White Paper measures 
17.Civillaw Czech Rep 
Number of White Paper measures 
18.Mutual rec. of prof. Quai. Czech ReP 
Number of White Paper measures 
19.1ntellectual property Czech ReP 
Number of White Paper measures 
20.Energy Czcch Rcp 
Number of White Paper measures 
21.Customs law Czech Rcp 
Number of White Paper measures 
22.1ndirect Taxation Czcch RCP 
Number of White Paper measures 
23.Consumer Protection C/cch RCP 
Number of White Paper measures 
Total Czech Rep 
Number of White Paper measures Directives 
Stage 1 Stage 
11/111 
0 
3 
34 
56 
3 
3 
11 
12 
28 
93 
13 
19 
1 
1 
5 
31 
3 
9 
1 
2 
0 
0 
0 
5 
8 
13 
0 
0 
2 
2 
2 
3 
1 
1 
2 
2 
5 
5 
1 
10 
1 
2 
0 
15 
5 
8 
126 
295 1 
1 
24 
104 
0 
0 
10 
15 
24 
46 
6 
15 
0 
0 
5 
7 
0 
7 
1 
2 
0 
0 
5 
i 
3 
8 
1 
2 
2 
3 
1 
2 
0 
1 
0 
16 
2 
3 
1 
2 
1 
1 
4 
54 
1 
3 
92 
293 Regulations 
Stage I Stage 
II/III 
0 
0 
2 
4 
0 
1 
0 
0 
5 
62 
4 
8 
0 
0 
2 
7 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
3 
23 
14 
0 
0 
0 
0 
36 
99 0 
0 
0 
i 
0 
0 
1 
2 
0 
2 
4 
13 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
i 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
3 
0 
0 
157 
184 
0 
6 
0 
0 
163 
212 Total 
1 
4 
60 
165 
3 
4 
22 
29 
57 
203 
27 
55 
1 
1 
13 
45 
3 
16 
2 
4 
0 
0 
5 
6 
11 
21 
1 
2 
4 
6 
3 
5 
1 
2 
2 
18 
7 
11 
2 
15 
182 
201 
4 
75 
6 
il 
417 
899 
Æ? Source: TAIEX 
Statistiske data 
Hvis andet ikke er angivet, stammer dataene i dette bilag fra det centrale statistiske kontor (CHSK.Y 
STAT1STICKY ÛRAD), som Eurostat og medlemsstaternes statistiske kontorer allerede har samarbejdet med i 
flere år inden for rammerne af Phare-programmet. Regelmæssig indsamling af data og formidling af disse 
indgår i denne samarbejdsproces, og formålet er at gøre det muligt at indføre FAJ-regler og FAJ-praksis inden for 
det statistiske område. Dataene er i videst mulige omfang indsamlet under anvendelse af EU-definitioner og -
standarder, som somme tider afviger fra national praksis. Dette kan i nogle tilfælde give anledning til forskelle 
mellem dataene i dette bilag og de data, der er anført andre steder i dokumentet, og som generelt er baseret på 
de enkelte ansøgerlandes opdaterede besvarelse af det spørgeskema, som de modtog i april 1996. Fuldkommen 
kompatibilitet med EU's statistiske nonner, og dermed fuld sammenlignelighed med data for EU, kan endnu 
ikke garanteres, især ikke med hensyn til de data, der ikke er leveret gennem Eurostat, men direkte af det 
pågældende land. Metodologiske bemærkninger om indhold eller særlige aspekter vedrørende de statistiske data 
i dette bilag er anført, hvis sådanne foreligger. Dataene bygger på de oplysninger, der forelå i maj 1997. 
BASISOPLYSNINGER 
Areal 
Befolkning (ved periodens udgang) 
-lait 
- Kvinder 
- Mænd 
Befolkningstæthed 
Befolkning i byerne 
Dødskvotient 
Fødselskvotient 
Indkomst og BNP pr. indbygger 
-Gennemsnitlig månedsløn pr. arbejdstager 
-BNP pr. indbygger 
Produktionsstruktur: bruttovaerditilvækst efter brancher 
-landbrug 
-industri 
-bygge- og anlægsvirksomhed 
-tjenesteydelser 1990 1992 1993 1994 1995 
1000 hektar 
7886 7887 7887 
i 1000 
10326 10334 
5311.7 
5022.3 10333 
5311.2 
5021.8 10321 
5305 
5016 
pr kiu2 
131 131 131 131 
i % af den samlede befolkning 
69.6 67.5 74.7 74.7 
pr. 1000 indbyggere 
11.7 
11.8 11.5 
11.7 11.4 
10.3 11.4 
9.3 
europæisk regningsenhed (ECU) 
235 
3491 
% af samlet brutloværdililviekst 
7.5 
50.0 
X.3 
34.2 5.2 
34.1 
7.3 
53.4 
129 
Bruttoværditilvækst cflcr branche, 1990 
share of branch CVA in 1990 Bruttoværditilvækst citer branche, 1995 
share of branch CVA in 1995 
0.0 
,34.2 
50.0 -agriculture 
-industry 
-construction 
- Others i53.4 134.1 g -agriculture 
yj -industry 
Q -construction 
rj -services 
• - Others 
- agriculture = landbrug - industry = industri - construction = bygge- og anlægsvirksomhed - services = tjenesteydelser - others = 
andet 
NATIONALREGNSKAB 
Bruttonationalprodukt (i løbende priser) 
Bruttonationalprodukt (i løbende priser) 
Bruttonationalprodukt 
Bruttonationalprodukt 
Udgifter til konsum 
-husholdninger og NPIH'cr 
-offentlig forvaltning og service 
Faste bruttoinvesteringer 
Eksport af varer og tjenester 
Import af varer og tjenester 
Udgifter til konsum 
-husholdninger og NPIH'cr 
-offentlig forvaltning og service 
Faste bruttoinvesteringer 
Eksport af varer og tjenester 
Import af varer og tjenester 1990 1991 1992 1993 1994 1995 
mio., national valuta 
567300 716600 791000 1096807 1139221 1252100 
mia. ECU 
32.1 33.3 36.1 
i købekraftstandarder pr, indbygger 
8749.0 9698.0 9410.0 
%-ændring i forhold til forudgående år 
-1.2 
4.9 
6.7 
0.9 
-2.1 -14.2 
-22.8 
-28.5 
-9.0 
-17.7 -6.4 
8.9 
15.1 
-3.1 
8.9 
6.8 
22.0 -0.9 
2.0 
2.9 
-0.1 
-7.7 
7.5 
10.4 2.6 
3.0 
5.4 
-2.6 
17.3 
0.2 
7.8 4.8 
3.4 
6.1 
-3.7 
16.1 
7.9 
19.2 
i % af bruttonationalproduktet 
69.9 
50.6 
19.4 
28.6 63.3 
44.8 
18.5 
29.9 
57.5 
50.7 71.3 
50.9 
20.4 
28.2 
53.4 
54.1 69.8 
48.1 
21.7 
27.5 
51.5 
50.2 67.6 
46.4 
21.2 
27.5 
51.4 
52.8 76.7 
57.3 
19.4 
31.0 
59.3 
63.8 
130 
BNP, ændringer i forhold til forudgående år i % 
Udgifter til konsum Husholdningers og NPIH'ers udgifter til konsum omfattede i 1990-1991 ikke NPISH. Den offentlige forvaltnings og 
service's udgifter til konsum omfattede i 1990-1991 NPISH'er. 
131 
VIGTIGSTE ØKONOMISKE INDIKATORER 
Inflationstakt 
Mængdeindeks for industriproduktion 
Mængdeindeks for landbrugsproduktionen, brutto 
Arbejdsløshed (ILO's metode) 
-lait 
- under 25 år 
- 25 år og derover 
Udlandsgæld, brutto 
Betalingsbalance 
-Eksport af varer 
-Import af varer 
-Handelsbalance 
-Tjenester, netto 
-Indkomst, netto 
-Saldo på betalingsbalancens løbende poster 
-Kapitalkonto og finansiel konto (ckskl. reserver) 
-Rcservcaktiver 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 
procentmæssig ændring i forhold til forudgående år 
9.7 56.5 II.1 20.8 10 9.1 8.8 
forudgående â 100 
94.7 
97.7 102.1 
94.0 109.2 
105.0 106.8 
i % af arbejdsstyrken 
3.9 3.8 
7.7 
3 3.6 
6.8 
2.9 3.4 
6.1 
2.9 
i mia. USD 
4.548 5.838 
i mio. USD 
12997.2 
-13308.9 
-311.8 
1010.7 
-117.4 
669.2 
2470.0 
-3029.3 14016.4 
-14905.3 
-888.8 
733.0 
-20.2 
-49.7 
3371.1 
-2371.6 21462.4 
-25140.3 
-3677.8 
1842.0 
-105.7 
-1369.1 
8232.6 
-7458.1 21702.5 
-27674.3 
-5971.8 
1785.1 
-679.9 
-4476.4 
4072.3 
828.0 
Inflationstakt: Procentmæssig ændring af ârsgennemsnittet i det forudgående år - indeks uden udelukkelser (data baseret på nationale 
forbrugerprisindekser, der ikke altid er helt sammenlignelige; 
Mængdeindeks for industriproduktion: Industriproduktion omfatter råstofudvinding, fremstillingsvirksomhed samt elektricitets-, gas- og 
vandforsyning (i henhold til hovedafdeling C, D og E i NACE). 11993-94 er indeks for den samlede industriproduktion baseret på udtømmende 
undersøgelser i virksomheder med 25 eller flere ansatte, fra 1995 med 100 eller flere ansatte; og på skøn på grundlag af kvartalsvise 
stikprøveundersøgelser af virksomheder med indtil 24 (eller 99) ansatte og fysiske personer - håndværkere ikke optaget i erhvervsregisteret. 
Brancheindeksene dækker imidlertid kun virksomheder med 25 eller flere ansatte indtil udgangen af 1994 og fra 1995 virksomheder med 100 
eller flere ansatte. 
Mængdeindeks for landbrugsproduktion, brutto: Indeksene baseres på evaluering af alle individuelle produkter inden for 
bruttolandbrugsproduktionen. Faste priser er angivet med udgangspunkt i 1989. 
Arbejdsløshed (ILO-mctodcn): Procentdel arbejdsløse i arbejdsstyrken. Denne procentsats udledes af arbcjdsstyrkeundersøgclscn under 
anvendelse af følgende ILO-definitioner og -henstillinger, 
Arbejdsstyrke: beskæftigede og arbejdsløse i overensstemmelse med nedenstående II,O-definitioner. 
Beskæftigede: alle personel på 15 år og derover, som i referenceperioden arbejdede mindst en time mod Ion eller andet vederlag som 
arbejdstagere, iværksættere, deltagere i kooperativer eller medhjælpende familiemedlemmet. Personel i de væbnede styrker og 
kvinder, der har orlov for at passe bom, er medregnet. 
Arbejdsløse: alle personer på 15 år og derover, som opfylder alle tre betingelser i ILO's definition af arbejdsløse: (i) være uden 
arbejde, (ii) aktivt søge arbejde og (iii) være klar til at påbegynde et arbejde inden for en periode på fjorten dage 
Personer, der aftjener værnepligt, tæller ikke med som beskæftigede, mens kvinder med supplerende orlov til børnepasning tæller med. 
Udlandsgæld, brutto: Dataene stammer fra OECD's statistikker over udlandsgæld (External Debt Statistics). 
Betalingsbalance: Dataene er udledt af IMF's database, og det kan ikke garanteres, at de er kompatible med de tilsvarende EU-
slatistikker. Betalingsbalancen opstilles dog i det væsentligste i henhold til IMF-standarder. Balancen for varehandel er i 
overensstemmelse med betalingsbalanceprincippeme. Eksport og import er angivet FOB. Nettoindkomst omfatter indkomst fra direkte 
investeringer, porteføljeinvesteringer og andre investeringer samt aflønning af arbejdstagere. Saldo på betalingsbalancens løbende poster 
er opgjort i henhold til definitionen i IMF's 5. håndbog, kapitaloverførsler indgår ikke. -Reserveaktiver Reserveaktiver: ændringer i 
reserveaktiver i årets løb; (+) angiver en stigning, (-) angiver et fald. 
132 
UDENRIGSHANDEL 
1992 1993 1994 1995 1996 
Import og eksport (løbende priser) 
- Import 
- Eksport 
- Handelsbalance 
Mængdeindeks for udenrigshandelen 
- Import 
- Eksport 
Importstruktur i henhold til SITC (løbende priser) 
- (0+1 ) næringsmidler, levende dyr, drikkevarer og tobak 
- 2 råstoffer, ikke spiselige 
- 3 mineralske brændsels- og smørcstoffcr 
- 4 animalske og vegetabilske olier mv. 
- 5 kemikalier og kemiske produkter 
- 6 bearbejdede varer, hovedsagelig opdelt efter materiale 
- 7 maskiner og transportmidler 
- 8 forskellige bearbejdede varer 
-9 varer i.a.n. 
Eksportstruktur i henhold til SITC (løbende priser) 
- (0+1 ) næringsmidler, levende dyr, drikkevarer og tobak 
- 2 råstoffer, ikke spiselige 
- 3 mineralske brændsels- og smørcstolfcr 
- 4 animalske og vegetabilske olier mv. 
- 5 kemikalier og kemiske produkter 
- 6 bearbejdede varer, hovedsagelig opdelt efter materiale 
- 7 maskiner og transportmidler 
- 8 forskellige bearbejdede varer 
-9 varer i.a.n. 
Prisindeks for udenrigshandelen 
- Import 
- Eksport i mio USD 
7.5 
5.8 
15.5 
0.3 
9.8 
10.3 
41.5 
9.3 
0 
8.8 
6.5 
5.7 
0.1 
9.2 
32.3 
25.4 
12 12860 
13206 
346 14971 
14255 
-716 
forudgående à 100 
106.7 
119.1 114.2 
102:6 
i % af samlet import 
7.3 
5 
11.1 
0.4 
12.1 
15.9 
36.1 
11.7 
0.4 8.2 
4.9 
10 
0.4 
13.1 
16.5 
35 
11.9 
i % af samlet eksport 
7.8 
6.1 
6.2 
0.2 
9.5 
29.9 
27.6 
12.7 6.5 
6.8 
5.7 
0.3 
10 
30.5 
25.9 
14.3 
forudgående i » 100 
98.8 
102.3 100.6 
103.9 25265 
21657 
-3608 
123.7 
105.7 
6.3 
4.5 
7.8 
0.3 
11.8 
20.3 
37.1 
11.9 
5.6 
5.2 
4.3 
0.2 
9.3 
32.2 
30.4 
12.8 
104 
104.6 27824 
21918 
-5906 
109.6 
100 
6.5 
3.7 
8.7 
0.3 
11.8 
19.3 
38.2 
11.5 
5.1 
4.7 
4.5 
0.2 
9.1 
28.8 
32.7 
14.9 
102.8 
103.5 
Import og eksport (løbende priser), mængdeindeks for udenrigshandelen og udenrigshandelens struktur i henhold til SITC 
(løbende priser): Dataene omfatter ikke direkte re-eksport, handel med tjenesteydelser og handel med toldfrie områder samt licenser, 
knowhow og patenter. Dataene er baseret på det særlige handelssystem og opdateres regelmæssigt. For 1994: anvendes den metodologi, 
der blev anvendt indtil udgangen af 1995. Fra 1995 anvendes den metodlogi, der har været anvendt siden 1. januar 1996.: 
Handelsklassifikationer: Den Tjekkiske Republik anvender en vareklassifikation i henhold til Den kombinerede nomenklatur. 
Import angives FOB og registreres på den dato, hvor varerne frigives . Eksport angives FOB og registreres på den dato. hvor 
varerne passerer toldgrænsen. Toldstatistikkeme anvendes til at kontrollere dataene for udenrigshandelen. Eurostat har ved 
omregningen fra nationale valutaer til USD anvendt de årlige gennemsnitskurser fra Den Internationale Valutafond (IMF). 
Prisindeks for udenrigshandelen Prisindeks er beregnet efter "enhedsværdimetoden". 
133 
UDENRIGSHANDEL 
Import fordelt pi vigtigste handelspartnere (løbende priser) 
1. partner 
2. partner 
3. partner 
4. partner 
5. partner 
andre 
Eksport fordelt pa vigtigste handelspartnere (løbende priser) 
1. partner 
2. partner 
3. partner 
4. partner 
5. partner 
andre 1992 1993 1994 1995 1996 
i % af samlede import 
DE 
RU 
AT 
US 
IT/FR 26.3 
20.2 
9.1 
5.4 
4.7 
29.6 DE 
SK 
RU 
AT 
IT 25.4 
17.4 
9.8 
7.8 
4.7 
34.9 DE 
SK 
RU 
AT 
IT 25.5 
14.2 
8.4 
8.1 
5.1 
38.7 DE 
SK 
RU 
AT 
IT 25.8 
13.1 
8.9 
6.9 
5.8 
39.5 DE 
SK 
RU 
IT 
AT 29.8 
9.6 
7.4 
5.9 
5.7 
41.6 
i % uf samlede eksport 
DK 
RU 
AT 
IT 
PI. 33.3 
8.5 
7.4 
5.7 
5 
40.1 DK 
SK 
AT 
IT 
RU 26 
21.5 
6 
5 
4.5 
37 DK 
SK 
AT 
IT 
RU 29.4 
16.4 
7.1 
4.4 
3.9 
38.8 DK 
SK 
AT 
PI. 
IT 31.8 
16.2 
6.5 
5.4 
4 
36.1 DK 
SK 
AT 
PL 
IT 35.9 
14.3 
6.5 
5.6 
3.3 
34.4 
Eksport fordelt på vigtigste handelspartnere 1996 Import fordelt på vigtigste handelspartnere 1996 
Structure of export by main partners 
in 1996 
34.4% Structure of import by main partners 
in 1996 
AT 
DE 
FR 
IT Østrig 
Tyskland 
Frankrig 
Italien PL 
RU 
SK 
US Polen 
Den Russiske 
Føderation 
Slovakiet 
USA 
134 
SOCIALE INDIKATORER 
1991 1992 1993 1994 1995 
Befolkning pr. 1. januar 
Aldersfordeling pr. 1 Januar 1995 
0_14år 
15_24år 
25_44 år 
45_64 år 
65 år og derover 
Levendefødte 
Dødsfald 
Spædbørnsdødelighed 
- Under 1 år 
- Dødfødte 
Vielser 
Skilsmisser 
Vielseskvotient, brutto 
Skilsmissckvotient, brutto 
Naturlig tilvækst 
Nettoindvandring 
Samlet befolkningstilvækst 
Samlet fertilitet 
Spædbørnsdødelighed 
Dødelighed i sent fosterstadium 
Middellevetid 
- Mænd 
- Kvinder 
Middellevetid 
-Mænd 
- Kvinder I 000 
10304.61 
129354 
124290 
1343 
496 
71973 
29366 
7 
2.9 
0.5 
0.3 
0.8 
1.86 
10.38 
3.82 10312.55 10325.7 10334 
i % af den samlede befolkning 
121705 
120337 
1204 
437 
74060 
28572 121025 
118185 
1020 
445 
66033 
30227 
pr. 1000 indbyggere 
7.2 
2.8 
0.1 
1.2 
1.3 
1.70 
9.89 
3.58 6.4 
2.9 
0.3 
0.5 
0.8 
1.70 
8.40 
3.66 
ved fødsel 
68.7 
76.6 69.3 
76.4 
ved 65 ar 106618 
117497 
847 
336 
58440 
30939 
5.7 
3.0 
-1.1 
I 
-0.1 
1.40 
7.90 
3.14 
69.5 
76.6 10333 
18.9 
16.5 
27.9 
23.6 
13.1 
5.3 
3.0 
7.7 
70 
76.9 
12.7 
16.2 
Spædbørnsdødelighed: Data for 1994: Børn rødt i 1993 og 1994 og døde i 1994, før de fyldte I år. 
Spædbørnsdødelighed (pr. 1.000 indbyggere): Data for 1994: Børn født i 1993 og 1994 og døde i 1994, før de fyldte 1 ir. 
135 
ARBEJDSMARKEDET 
Den erhvervsaktive del af befolkningen (ILO-metoden) 
Gennemsnitligt antal beskæftigede 
Arbejdsløshedsprocent efter alder (ILO-metoden) 
-i alt 
- under 25 år 
- 25 år og derover 
Registreret arbejdsløshed (periodens udgang) 1993 1994 1995 1996 
i % af befolkningen pa 15 ar og derover 
63.3 63.3 62.8 62.6 
i 000 
3420 3369 3123 3030 
i % af arbejdsstyrken 
3.9 3.8 
7.7 
3 3.6 
6.8 
2.9 3.4 
6.1 
2.9 
i % af den erhvervsaktive befolkning 
3.5 3.2 2.9 3.5 
1993 1994 1995 1996 
Gennemsnitsindeks for lønnet beskæftigelse efter NACE 
- landbrug, jagt, skovbrug og fiskeri 
- Råstofudvinding 
- Fremstillingsvirksomhed 
- Produktion og distribution af elektricitet, gas og vand 
- Bygge- og anlægsvirksomhed 
- Transport, oplagringsvirksomhed og kommunikation 
Indeks for nominelle månedslønninger efter NACE 
- Landbrug, jagt. skovbrug og fiskeri 
- Råstofudvinding 
- Fremstillingsvirksomhed 
- Produktion og distribution af elektricitet, gas og vand 
-Bygge- og anlægsvirksomhed 
- Transport, oplagringsvirksomhed og kommunikation 
Indekser for månedslønninger 
- nominelle lønninger 
- reallønninger forudgående ir I (K) 
82.5 
91.1 
119.6 
117 
123.8 
121.5 
130 
123.3 
125.3 
103.7 87.4 
90.1 
95.3 
102.7 
104.5 
96.6 
115 
113.2 
117.3 
117.3 
116.7 
120 
118.5 
107.7 80.2 
89.5 
88.7 
97.5 
100.2 
98.7 
117.3 
114.8 
118.4 
118.8 
115.9 
121.1 
118.5 
108.6 95.3 
92.3 
96.4 
98.2 
98.7 
98.9 
113.9 
115.8 
117.5 
119.1 
114 
118.8 
118 
108.5 
Den erhvervsaktive del af befolkningen (ILO-metoden): Arbejdsstyrkens procentmæssige andel af befolkningen på 15 år eller derover. 
Procentsatsen udledes af arbcjdsslyrkeundcrsogclseti under anvendelse af følgende II .O-definitioncr og -henstillinger. 
Arbejdsstyrke: beskæftigede og arbejdsløse i overensstemmelse med nedenstående ILO-dcfinilioncr. 
Beskæftigede: alle personer på 15 år og derover, som i referenceperioden arbejdede mindst en time mod løn eller andel vederlag som 
arbejdstagere, iværksættere, deltagere i kooperativer eller medhjælpende familiemedlemmer. Personel i de væbnede styrker og 
kvinder, der har orlov for at passe børn, er medregnet. 
Arbejdsløse alle personer på 15 år og derover, som opfylder alle tre betingelser i ILO's definition af arbejdsløse: (i) være uden arbejde, 
(ii) aktivt søge arbejde og (iii) være klar til at påbegynde et arbejde inden for en periode på fjorten dage. 
Arbejdsløshed (ILO-metoden): Denne procentsats udledes af arbejdsstyrkeundersøgelsen (LFSS) under anvendelse af ILO-dcfinitioner 
og -henstillinger (se ILO-definitioneme ovenfor). 
Personer, der aftjener værnepligt, tæller ikke med som beskæftigede, mens kvinder med supplerende orlov til børnepasning tæller med. 
Gennemsnitsindeks for lønnet beskæftigelse efter NACE: Dataene for erhvervssektoren dækker virksomheder med 25 eller flere ansatte, 
fra første kvartal 1995 inden for industri, handel, catering og hotelvirksomhed med 100 eller flere ansatte. Dataene omfatter også alle 
budgetfinansierede og subsidierede organisationer, ligesom personer med bijob er inkluderet. Personel i de væbnede styrker, lærlinge, 
arbejdstagere på børnepasningsorlov eller supplerende børnepasningsorlov er ikke medregnet. 
Registreret arbejdsløshed (periodens udgang):: Registreret arbejdsløshed i procent - registrerede arbejdsløse i procent af den civile 
erhvervsaktive befolkning, baseret på arbcjdsstyrkeundersøgclscn. Indtil første kvartal 1994 er den erhvervsaktive befolkning baseret på 
administrative registre (ekskl. de væbnede styrker); fra andet kvartal 1994 omfatter den erhvervsaktive befolkning personer i beskæftigelse 
(inkl. de væbnede styrker) på grundlag af arbcjdsstyrkeundersøgclscn samt registrerede arbejdsløse. 
Indekser for månedslønninger: Indeksene for månedlige reallønninger afledes af indeksene for de nominelle ftruWølønninger divideret med 
forbrugcrprisindeksetDataene for erhvervslivet dækker virksomheder med 25 eller liere ansatte, fra første kvartal 1995 inden for industri, 
handel, catering og hotelvirksomhed med 100 eller (1ère ansatte. Dataene omfatter også alle budgetfinansierede og subsidierede organisationer, 
ligesom personer med bijob er inkluderet. Personel i de væbnede styrker, lærlinge, arbejdstagere på børnepasningsorlov eller supplerende 
børnepasningsorlov er ikke medregnet. 
136 
OFFENTLIGE FINANSER 
Det offentliges budget 
- Det offentliges indtægter 
-Tilskud 
- Den statslige forvaltnings konsoliderede udgifter 
- Den offentlige forvaltnings konsoliderede udgifter 
Den statslige forvaltnings konsoliderede 
underskud/overskud 
- Den offentlige forvaltnings underskud/overskud 
Det offentliges budget 
- Den statslige forvaltnings konsoliderede udgifter 
- Den offentlige forvaltnings konsoliderede udgifter 
-Den statslige forvaltnings konsoliderede 
underskud/overskud 
- Den offentlige forvaltnings underskud/overskud 1990 1991 1992 1993 1994 1995 
i mio. nationale valutaenheder 
385.03 
383.32 
445.12 
1.71 
3.97 425.63 
441.21 
521.27 
-15.58 
-14.38 486.50 
499.36 
596.35 
-12.86 
-15.77 
i % af bruttonationalproduktet 
42.1 
48.9 
0.2 
0.4 42.5 
50.2 
-1.5 
-1.4 41.2 
49.2 
-1.1 
-1.3 
Det offentliges budget: Disse data vedrører den statslige forvaltning og den offentlige forvaltning som offentliggjort i Government 
Finance Statistics Yearbook (1996) (GFSY); også data for landet som helhed er inkluderet i GFSY. 
Da GFSY ikke indeholder statistikker for den offentlige forvaltning som helhed, men kun for de forskellige niveauer inden for 
denne, er de konsoliderede data, der angives her, beregnet på grundlag af data fra den statslige forvaltning og den kommunale 
forvaltning, og ved konsolideringen er der justeret for identificerede overførsler inden for det offentlige. 
Selv om statistikkerne dækker data vedrørende den statslige forvaltning og den kommunale forvaltning offentliggjort i GFSY, er 
det muligt, at dækningen er ikke fuldstændig, hvis nogle enheder inden for statslig forvaltning eller kommunal forvaltning ikke 
indgår. Et mål for, hvor udtømmende dækningen er, kan opnås ved at sammenligne anmærkningen om dataenes dækning (note 
on the coverage of data) for de enkelte lande i GFSY med fortegnelsen over enheder inden for den statslige forvaltning og den 
kommunale forvaltning. 
Det bør bemærkes, at det underskud/overskud, der anvendes her, svarer til indtægter og tilskud minus udgifter, og at låntagning 
minus tilbagebetaling af lån ikke indgår (se nedenfor). 
Den nettoficering af overførsler inden for det offentlige, der er foretaget i tabellerne, er begrænset til løbende overførsler og 
kapitaloverførsler, som består af identificerede tilskud og løbende subsidier og kapitalsubsidier fra ét niveau inden for det 
offentlige til et andet. Andre former for transaktioner mellem niveauer inden for det offentlige som f.eks. skatteindbetalinger og 
socialsikringsbidrag samt gensidig køb af varer og tjenester, der normalt ikke klassificeres som overførsler inden for det 
offentlige, er ikke blevet elimineret ved konsolideringen. Endelig er det uklart, om manglende data for løbende overførsler og 
kapitaloverførsler skyldes, at der ingen overførsler har fundet sted, eller at der ikke findes data for sådanne; i alle de tilfælde, hvor 
der ikke foreligger data, er det blevet antaget, at ingen overførsler har fundet sted. 
a. Udgifter omfatter den offentlige forvaltnings kontantudgifter til løbende transaktioner med varer og tjenester, kapitalgoder, 
renter samt løbende overførsler og kapitaloverførsler, men omfatter ikke transaktioner, der ikke foregår kontant. 
b. Underskud/overskud svarer til kontantindtægter og kontanttilskud minus kontantudgifter. Den metode til opgørelse af 
underskud/overskud afviger fra den, der anvendes i GFS , hvor underskud/overskud er lig kontantindtægter og kontanttilskud 
minus kontantudgifter og minus netto-fordringserhvervelse. Denne udelukkelse af netto-fordringserhvervelse (der i GFS-
metodologien består af operationer i finansielle aktiver og passiver til specifikke formål i forbindelse med forskellige initiativer, 
snarere end til likviditetsformål) betyder, at angivelsen af underskud/overskud i dette dokument ligger tættere på, hvad der i 
nationalregnskabet forstås ved netto-fordringserhvervelse. Som følge af denne udelukkelse indgår indtægterne fra privatiseringer 
(i GFS'-metodologien klassificeret som tilbagebetalinger) heller ikke i beregningen af underskud/overskud i tabellerne (og 
bidrager derfor ikke til at reducere underskuddet). 
137 
FINANSSEKTOREN 
Monetære aggregater 
- Pengeforsyning: Ml 
- Quasipenge 
Samlede reserver (ekskl. guld, periodens udgang) 
Gennemsnitlige kortfristede rentesatser 
- udlån 
- indlån 
Officiel diskonto (periodens udgang) 
Vekselkurser i forhold til USD 
Gennemsnit for perioden 
Periodens udgang 
Vekselkurser i forhold til ECU 
Gennemsnit for perioden 
Periodens udgang 1990 1991 1992 | 1993 | 1994 1995 | 1996 
mia. (10*9) USD 
12.01 
12.03 15.04 
15.99 17.04 
22.04 17.39 
23.61 
mio. (10%) USD 
3789 6145 13843 12297 
% pr. år 
14.07 
7.03 13.12 
7.07 
8.5 12.8 
6.96 
9.5 12.54 
6.79 
10.5 
1 USD- ...CZK 
29.153 
29.955 28.785 
28.049 26.541 
26.602 27.145 
27.332 
1 llO.) "...CZK 
34.138 
33.420 34.240 
34.501 34.716 
34.961 34.715 
34.247 
Monetære aggregater: Pengeforsyning (Ml): Inkluderer anfordringsindskud og valuta uden for bankerne. Quasipenge (QM): Inkluderer 
tidsindskud og indlån i fremmed valuta. Eurostat har konverteret de nationale valutaer til USD på grundlag af IMF's årlige kurser ved 
periodens udgang. 
Samlede reserver (ekskl. guld, periodens udgang): Statistikken for de officielle valutareserver er udledt af IMF's månedlige publikation 
International Financial Statistics (IFS). Samlede reserver (ekskl. guld) defineres som summen af centralbankernes beholdninger af fremmed 
valuta og andre (brutto) fordringer på ikke-residente; denne definition udelukker fordringer på residente i udenlandsk valuta. I henhold til 
definitionen beregnes de officielle valutareserver til den gældende markedskurs ved den pågældende periodes udløb. De samlede reserver 
(ekskl. guld), der offentliggøres i IFS, kan være forskellige fra de tal, der offentliggøres af de nationale myndigheder. Nogle af de faktorer, der 
kan give anledning til forskelle, er vurderingen af reservestillingen i IMF samt forskellig behandling af fordringer i ikke-konvertible valutaer. 
Vekselkurser i forhold til USD: valutakurserne fra IMF som offentliggjort i publikationen: "Statistiques Financières Internationales". 
Gennemsnitlige kortfristede rentesatser: Dataene er hentet fra IMF's månedlige publikation International Financial Statistics (IFS). De 
gennemsnitlige udlåns- og indlånsrenter er gennemsnit over en periode. Udlånsrenten er normalt den gennemsnitlige rentesats, der kræves af 
den indberettende bank for udlån. Indlånsrenten er den gennemsnitlige rente for anfordringsindskud og ridsindskud eller den gennemsnitlige 
rente for tidsindskud. Disse satser er ikke altid direkte sammenlignelige mellem landene, idet de indberettende bankers repræsentativitet og 
vægtningssystemerne kan være forskellige. 
138 
INFLATION (udviklingen over 12 måneder) 
/lindring i forbrugerprisindekset i % for den pågældende måned sammenlignet med samme måned året før (t/t-12) 
1993 
1994 
1995 
1996 Jan Feb Mar Apr Maj Jun Jul Aug Sep Okt Nov Dec 
21.2 21.9 21.8 22.0 21.7 21.8 21.2 21.5 20.9 20.0 18.0 18.3 
11.0 9.7 9.4 9.1 9.3 9.6 9.7 10.2 10.5 10.7 10.6 10.1 
8.9 9.4 9.5 10.1 10.2 10.0 9.6 8.9 8.6 8.1 8.1 7.8 
8.9 8.6 8.9 8.6 8.7 8.4 9.4 9.6 8.8 8.6 8.6 8.6 
Inflation (ændring i forbrugerprisindekset i % 
Mar Maj 
Jan-93 i Jul Sep Nov Mar Maj Jul Sep Nov Mar Maj Jul Sep Nov Mar Maj Jul Sep Nov 
Jan-94 Jan-95 Jan-96 
Inflation (udviklingen over 12 måneder): Inflationstakten (udvikling over 12 måneder) er den procentuelle ændring i 
forbrugerprisindekset for den pågældende måned i forhold til samme måned året før. Inflationstakten er baseret på nationale 
forbi-ugerprisindeks, som ikke fuldt ud kan sammenlignes mellem ansøgerlandene eller med indeks baseret på EU's harmoniserede 
forbrugerprisindeks (H1CP) (forskellige metoder, begreber og praksis ved beregning af forbrugerprisindeks). 
139 
INDUSTRI 
BNP-struktur efter økonomiske aktiviteter (NACE, løbende priser) 
- Råstofudvinding 
- Fremstillingsvirksomhed 
- Produktion og distribution af elektricitet, gas og vand 
Mængdeindeks for industriproduktionen efter NACE 
-lait 
- Råstofudvinding 
- Fremstillingsvirksomhed 
- Produktion og distribution af elektricitet, gas og vand 1993 | 1994 | 1995 | 1996 
i % af bruttonationalproduktet 
3.7 
26.7 
6.6 2.8 
26.3 
5.7 2.4 
26.6 
5.1 2.2 
26.6 
5 
forudgående år 100 
94.7 
92.9 
92.3 
95.2 102.1 
100.6 
100.1 
97.2 109.2 
98.6 
108.2 
103.4 106.8 
105 
105.5 
102.5 
Mængdeindeks for industriproduktionen efter NACE 
-lait 
- Råstofudvinding 
- Fremstillingsvirksomhed 
- Produktion og distribution af elektricitet, gas og vand 1993Q1 | 1993Q2) 1993Q3 1993Q4 11994Q1 1994Q2 1994Q3 1994Q4 
tilsvarende periode forudgående år = 100 
96 
92 
94 
95 93 
93 
90 
97 95 
96 
91 
99 99 
98 
98 
88 101.6 
97.6 
100.6 
96.3 106.2 
106.4 
102.9 
94.8 102.6 
101.3 
99.3 
110.6 
1995Q1 1995Q2 11995Q3 1995Q4 1996Q1 1996Q2 1996Q3 1996Q4 
tilsvarende periode forudgående år = 100 
108.2 
97.1 
106.4 
102.9 107.4 
95.6 
105.8 
104.3 107.6 
100.5 
106.7 
101.8 113.2 
101.0 
113.7 
104.3 109.7 
110.1 
107.4 
109.8 106.6 
102.4 
105 
97.9 109.1 
114 
108.9 
105.9 102.6 
95.5 
101.3 
96.9 
BNP-struktur efter økonomiske aktiviteter (NACE, løbende priser): beregnet i faktorpriscr. 
Mængdeindeks for industriproduktionen efter NACE: Industriproduktion omfatter råstofudvinding, fremstillingsvirksomhed samt 
elektricitets-, gas- og vandforsyning (i henhold til hovedafdeling C. D og E i NACE). I 1993-94 er indeks for den samlede industriproduktion 
baseret på udtømmende undersøgelser i virksomheder med 25 eller flere ansatte, fra 1995 med 100 eller flere ansatte; og på skøn på grundlag af 
kvartalsvise stikprøveundersøgelser af virksomheder med indtil 24 (eller 99) ansatte og fysiske personer - håndværkere ikke optaget i 
erhvervsregisteret. Brancheindeksene dækker imidlertid kun virksomheder med 25 eller flere ansatte indtil udgangen af 1994 og fra 1995 
virksomheder med 100 eller flere ansatte. 
INFRASTRUKTUR 
Jernbanenet 
Jernbanetransport 
- gods 
- passagerer 
Antal telefonabonnenter 
Antal indbyggere pr. personbil 1991 1992 1993 1994 1995 
i km per 1000 km2 
119.9 119.7 119.8 119 120 
i mio. ton eller passagerer -km 
25579 
8548 24401 
8481 25459 
8023 
pr 1000 indbyggere 
303| 3I4| 324| 342| 360 
indbyggere 
4.2| 4.11 3.5| 3.51 3.3 
140 
LANDBRUG 
Arealanvendelse 
-lait 
- landbrugsarealer 
- skov 
- dyrkede arealer 
- permanente græsgange og cngarealcr 
Landbrugsarealer efter ejendomsforhold 
- statsvirksomheder 
- kooperativer 
- andet 1992 1993 1994 1995 1996 
i 1000 hektar 
7886 
4283 
2629 
3175 
872 7887 
4282 
2629 
3173 
873 7887 
4281 
2630 
3158 
886 7887 
4280 
2630 
3143 
902 7887 
i % ni landbrugsarealer 
14 
49.6 
36.4 4.5 
41.9 
53.6 
Andel af BNP 
- Landbrugjagt, skovbrug og fiskeri (NACE A+B) 
Mængdeindeks for landbrugsproduktionen, brutto 
Vigtigste afgrøder efter areal 
- Korn 
-heraf hvede 
- Kartofler 
- Sukkerroer 
- Foderroer 
Vigtigste afgrøder efter høstudbytte 
- Kom 
- heraf hvede 
- Kartofler 
- Sukkerroer 
- Foderroer 1992 1993 1994 1995 1996 
i % af bruttonationalproduktet 
6.5 5.8 5.2 5 
forudgående år = 100 
97.7 94 105 99.8 
i 1000 hektar 
1589 
759 
111 
125 
10 1607 
783 
105 
107 
12 1660 
812 
77 
91 
12 1580 
832 
78 
94 
12 1583.1 
799 
85 
104 
i 100 kg/hektar 
41.3 
45.0 
177.4 
309.7 
339.0 40.3 
42.2 
228.2 
402.6 
445.8 40.8 
45.7 
159.9 
356.0 
353.5 41.8 
46.0 
170.5 
394.9 
374.9 42.0 
46.7 
211.8 
415 
377.3 
Salg eller indkøb af husdyr til slagtning 
- svin 
-kvæg 
- fjerkræ 
Husdyravl (periodens udløb) 
- kvæg 
-heraf køer 
-får 
- svin 
-heraf søer 1992 1993 1994 1995 1996 
i 1000 ton levende vsegt 
536.1 
402.8 
153.2 582.2 
390.3 
113.3 515 
313.3 
109.9 565.8 
322.9 
140 607 
310.4 
132.1 
antal pr. 1000 hektar landbrugsareal 
523 
200 
50 474 
179 
45 465 
178 
29 445 
168 
26 
antal pr. 1000 hektar dyrket areal 
1287 
93 1220 
92 1210 
97 1290 
Andel af BNP er beregnet til faktorpriscr. 
Mængdeindeks for landbrugsproduktion, brutto: Indeksene baseres på evaluering af alle individuelle produkter inden for 
bruttolandbrugsproduktionen. Faste priser er angivet med udgangspunkt i 1989. 
Salg eller indkøb af husdyr til slagtning Dataene gælder for salg af de vigtigste landbrugsprodukter. 
141 

Czech Republic 
1993 
Legend: 
A/ Country boundary 
A/ Region boundary 
COUNTRY NAME 
REGION NAME 
CU7NÅME 
Selected major settlements: 
(1 000 inhabitants) 
o 200-250 
• 250 - 500 
• 500-1000 
• >1000 
General information about the country: 
Age groups (in years): t = Zl < 15 
15- 65 
>65 
Uving standard (in 1993): ECU 2 625 
(OOPparcapRa) 
Area: 78 864 km* 
Administrative regions: 8 
Population: 10 333 800 
8ouroK Cz«d» Stabatfeal Oflk» 
Cartography and gaograpNe Wonwnton mamganwrit: QISCO 
euros« 

Czech Republic 
1993 
A/ Country boundary 
A/ Main railway line 
Ferry connection 
A/ Motorway 
A/ National road, Double lane 
A/ National road 
A/ Principal road 
A/ Main navigable waterway 
Selected major settlements: 
(1 000 inhabitants) 
O 200-250 
• 250-500 
• 500-1000 
• >1000 
General information about the country: 
Age groups (in years): 
r~i <15 
ME 15- 65 
Living standard (in 1993): ECU 2 625 
(QDPparoaplta) 
Area: 78 864 km8 
Administrative regions: 8 
Population: 10 333 800 
Souror. Czaoh 8tatt»Uoal Ofttoa 
Cartography and gaographlo Information managamant: QI80O 
75 Km 
eurostar 


ISSN 0254-1459 
KOM(97) 2009 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 01 06 
Katalognummer : CB-CO-97-377-DA-C 
ISBN 92-78-22892-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
A/7