Formanden for Rådet udpeger den person, der på Unionens vegne er beføjet til at deponere det godkendelsesinstrument, der er omhandlet i konventionens artikel 30, stk. 1, med henblik på at udtrykke Unionens samtykke til at blive bundet af aftalen.

(6)Rådet bekræfter sin tilslutning til det overordnede mål om at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod frigivelse af kviksølv og kviksølvforbindelser ved at mindske og om muligt i sidste instans fjerne globale menneskeskabte udledninger af kviksølv til luft, vand og jord. Konventionen bidrager til at nå disse mål.

(5)Fællesskabsstrategien for kviksølv fra 2005, som blev revideret i 2010, sigter mod at reducere kviksølvemissioner, stoppe kviksølvforsyningerne og kviksølvefterspørgslen og beskytte mod kviksølveksponering samt fremme internationale tiltag på området.

(4)Det syvende miljøhandlingsprogram fastsætter et ugiftigt miljø som langsigtet mål og slår fast, at der i den forbindelse er brug for tiltag, der sikrer en minimering af de signifikante skadelige virkninger for menneskers sundhed og miljøet inden 2020.

(3)Kviksølv er et stof, der er kendetegnet ved sin grænseoverskridende natur. Der er følgelig behov for global handling for at sikre, at mennesker og miljø i EU beskyttes som et supplement til EU's egne foranstaltninger.

(2)Konventionen om kviksølv blev vedtaget den 19. januar 2013 i Geneve. Konventionen udgør en ramme for kontrol med og begrænsning af anvendelsen af kviksølv og de menneskeskabte udledninger og emissioner af kviksølv og kviksølvforbindelser til luft, vand og jord med henblik på at beskytte menneskers sundhed og miljøet.

Deponeringen af Unionens og dens medlemsstaters instrumenter til ratifikation, accept eller godkendelse af Minamatakonventionen bør foretages i fællesskab og på en samordnet måde, så det så vidt muligt sikres, at konventionen træder i kraft samtidigt for både EU og dens medlemsstater.

I henhold til Minamatakonventionens artikel 30 er konventionen åben for ratifikation, accept eller godkendelse fra stater og regionale organisationer for økonomisk integration.

UNEP's styrelsesråd iværksatte i 2009 en international proces for udvikling af et globalt juridisk bindende instrument, og EU's deltagelse i processen blev godkendt med Rådets afgørelse af 6. december 2010. EU har ikke alene medvirket til at fremme sådanne forhandlinger men har via deltagelse i seks møder i den mellemstatslige forhandlingskomité (2010-2014) også haft indflydelse på forhandlingsresultaterne.

Inden for de seneste 10 år har EU gjort betydelige fremskridt med hensyn til at tackle kviksølvproblemet inden for EU, hvilket er sket som følge af vedtagelsen i 2005 af fællesskabsstrategien for kviksølv (i det følgende benævnt "strategien") som støttet af Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet. Strategien består af 20 tiltag, der har til formål at reducere kviksølvemissioner og stoppe kviksølvforsyningerne og kviksølvefterspørgslen. Den fremhæver kviksølvemissionernes grænseoverskridende karakter og nødvendigheden af handling på globalt plan, idet syv af tiltagene er målrettet støtte og fremme af internationale aktiviteter. Revisionen af strategien fra 2010 bekræfter, at miljøets og menneskenes eksponering for kviksølv i EU ikke kan reduceres til et acceptabelt niveau ved EU-tiltag alene, og at koordineret international handling følgelig er nødvendig for at håndtere kviksølvproblemet på effektiv vis. Ligesom den oprindelige strategi fra 2005 blev revisionen støttet af Rådet for Den Europæiske Union, som bekræftede behovet for at minimere og om muligt i sidste instans fjerne globale menneskeskabte udledninger af kviksølv til luft, vand og jord, og – med dette mål for øje – behovet for at EU intensiverer sin internationale indsats for at reducere kviksølvemissioner og -eksponering på globalt plan.

Konventionen omfatter hele kviksølvcyklussen med det formål at beskytte menneskers sundhed og miljøet. Den fastsætter restriktioner for primær kviksølvudvinding og international handel med kviksølv, forbyder fremstilling, import og eksport af en lang række produkter tilsat kviksølv og fastsætter forbud eller driftsbetingelser for adskillige fremstillingsprocesser, hvor der anvendes kviksølv samt søger at hindre nye anvendelser af kviksølv i produkter og industrielle processer. Derudover fastsætter konventionen foranstaltninger, der skal træffes for at reducere kviksølvemissioner fra småguldminedrift og forarbejdning og større industrielle aktiviteter, herunder via anvendelse af bedste tilgængelige teknikker. Det kræves endvidere, at midlertidig oplagring og håndtering af kviksølvaffald finder sted på en miljømæssigt forsvarlig måde.

Kviksølv betragtes som en global trussel mod menneskers sundhed og miljøet. Eksponering for store mængder kviksølv, herunder ved indtagelse af kontamineret fisk og skaldyr, kan skade hjerne, lunger, nyrer og immunsystem. Kviksølv er kendetegnet ved sin grænseoverskridende natur, idet emissionerne kan flytte sig tusindvis af kilometer gennem luft og vand fra det sted, hvor de er opstået. Det anslås, at mellem 40 og 80 % af den samlede kviksølvaflejring i EU stammer fra tredjelande, herunder primært fra Øst- og Sydøstasien.

Minamatakonventionen om kviksølv (i det følgende benævnt "Minamatakonventionen" eller "konventionen"), som blev vedtaget under De Forenede Nationers Miljøprogram (UNEP), er den vigtigste internationale lovramme for samarbejde og foranstaltninger, som skal kontrollere og begrænse anvendelsen og de menneskeskabte udledninger af kviksølv og kviksølvforbindelser til luft, vand og jord.

EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 2.2.2016 COM(2016) 42 final BILAG Tillæg til Forslag til



RÅDETS AFGØRELSE om indgåelse af Minamatakonventionen om kviksølv





Bilag Minamatakonventionen om kviksølv Parterne i denne konvention — som erkender, at kviksølv er et kemisk stof med en global dimension på grund af dets spredning gennem luften over store afstande, dets persistens i miljøet, når det er introduceret af mennesker, dets evne til bioakkumulering i økosystemer og dets betydelige negative konsekvenser for menneskers sundhed og miljøet som erindrer om beslutning 25/5 af 20. februar 2009 truffet af Styrelsesrådet for De Forenede Nationers Miljøprogram med henblik på at indlede en international indsats for at håndtere kviksølv på en efficient, effektiv og kohærent måde som erindrer om afsnit 221 i slutdokumentet fra FN's konference om bæredygtig udvikling, "The future we want", hvor der opfordredes til at afslutte forhandlingerne om et globalt retligt bindende instrument vedrørende kviksølv for at begrænse risiciene for menneskers sundhed og miljøet som erindrer om FN-konferencen om bæredygtig udviklings bekræftelse af principperne i Rio-erklæringen om miljø og udvikling, herunder bl.a. fælles men differentierede forpligtelser, og om anerkendelse af staters respektive omstændigheder og formåen samt behovet for en global indsats som er bevidst om de sundhedsproblemer, specielt i udviklingslande, som lokal eksponering for kviksølv kan medføre for sårbare populationer, herunder navnlig kvinder og børn, og gennem dem, for kommende generationer som er opmærksom på den særlige sårbarhed af arktiske økosystemer og oprindelige samfund på grund af biomagnifikationen af kviksølv og forureningen af traditionelle fødevarekilder og bekymret for oprindelige samfund mere generelt for så vidt angår virkningerne af kviksølv som anerkender de hårde lektioner fra Minamatasygdommen, herunder navnlig de alvorlige sundheds- og miljøpåvirkninger fra kviksølvforureningen, og behovet for at sikre en korrekt håndtering af kviksølv, så denne art begivenheder ikke gentages i fremtiden som understreger vigtigheden af finansiel, teknisk, teknologisk og kapacitetsopbyggende støtte, navnlig til udviklingslande og lande med overgangsøkonomier, for at styrke de enkelte landes kapacitet til at håndtere kviksølv og fremme en effektiv gennemførelse af konventionen som også anerkender Verdenssundhedsorganisationens aktiviteter i forbindelse med beskyttelsen af menneskers sundhed mod kviksølv og den rolle, som relevante multilaterale miljøaftaler spiller, herunder navnlig Baselkonventionen om kontrol med grænseoverskridende transport af farligt affald og dettes bortskaffelse og Rotterdamkonventionen om proceduren for forudgående informeret samtykke for visse farlige kemikalier og pesticider i international handel som anerkender, at denne konvention og andre internationale aftaler på handels- og miljøområdet gensidigt understøtter hinanden som understreger, at intet i denne konvention har til formål at berøre en parts rettigheder og forpligtelser i henhold til eksisterende internationale aftaler som bekræfter, at den foregående betragtning ikke har til formål at skabe et hierarki mellem denne konvention og andre internationale instrumenter som bemærker, at intet i denne konvention forhindrer en part i at træffe yderligere nationale foranstaltninger, som er i overensstemmelse med denne konventions bestemmelser, i et forsøg på at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod eksponering for kviksølv i henhold til den pågældende parts andre forpligtelser under gældende international lovgivning er blevet enige om følgende — Artikel 1

Mål Målet med denne konvention er at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod menneskeskabte udledninger og udslip af kviksølv og kviksølvforbindelser. Artikel 2 Definitioner I denne konvention forstås ved: a) "småguldminedrift og forarbejdning": guldminedrift, som udføres af enkeltpersoner eller små virksomheder med begrænset investeringskapital og begrænset produktion b) "bedste tilgængelige teknikker": de teknikker, der er mest effektive, når det gælder at forebygge, og hvis dette ikke er praktisk muligt, at mindske udledninger og udslip af kviksølv til luft, vand og jord samt virkningen af sådanne udledninger og udslip for miljøet som helhed, under hensyntagen til økonomiske og tekniske overvejelser for en given part eller et givet anlæg inden for den pågældende parts territorium. I denne sammenhæng gælder følgende: i) "bedste" er den mest effektive teknik til at opnå et højt generelt beskyttelsesniveau for miljøet som helhed ii) "tilgængelige" teknikker er - i forbindelse med en given part og et givet anlæg på den pågældende parts territorium - de teknikker udviklet i en størrelsesorden, der gør dem økonomisk og teknisk anvendelige i en relevant industrisektor, under hensyntagen til omkostninger og fordele, uanset om disse teknikker anvendes eller er udviklet inden for den pågældende parts territorium eller ej, forudsat at de er tilgængelige for anlægsoperatøren som fastlagt af den pågældende part og iii) "teknikker" er både den anvendte teknologi, driftspraksis og den måde, hvorpå anlæg projekteres, konstrueres, vedligeholdes, drives og lukkes ned c) "bedste miljøpraksis": anvendelse af den bedst egnede kombination af miljøbeskyttelsesstrategier og -foranstaltninger d) "kviksølv": frit kviksølv (Hg(0), CAS No. 7439-97-6) e) "kviksølvforbindelse": ethvert stof bestående af kviksølvatomer og et eller flere atomer af andre kemiske stoffer, som kun kan adskilles i forskellige komponenter ved hjælp af kemiske reaktioner f) "produkt tilsat kviksølv": et produkt eller en produktkomponent, som indeholder kviksølv eller en kviksølvforbindelse, som bevidst er tilsat g) "part": en stat eller en regional organisation for økonomisk integration, der har givet sit samtykke til at være bundet af denne konvention, og for hvilken konventionen er trådt i kraft h) "tilstedeværende og stemmeafgivende parter": parter, der er til stede ved et partsmøde og afgiver stemme for eller imod i) "primær kviksølvudvinding": minedrift, hvor det materiale, der hovedsageligt søges udvundet, er kviksølv

j) "regional organisation for økonomisk integration": en organisation oprettet af suveræne stater i et givet geografisk område, som af dens medlemsstater har fået tildelt kompetence på de af denne konvention omfattede områder, og som, efter organisationens interne procedurer, er behørigt bemyndiget til at undertegne, ratificere, acceptere, godkende eller tiltræde denne konventionen, og k) "tilladt anvendelse" alle en parts anvendelser af kviksølv eller kviksølvforbindelser i overensstemmelse med denne konvention, herunder også, men ikke kun, anvendelser i overensstemmelse med artikel 3, 4, 5, 6 og 7. Artikel 3 Forsyningskilder og handel med kviksølv 1. Ved anvendelse af denne artikel gælder følgende: a) henvisninger til "kviksølv" omfatter blandinger af kviksølv med andre stoffer, herunder kviksølvlegeringer, med en kviksølvkoncentration på mindst 95 vægtprocent og b) "kviksølvforbindelser": kviksølv(I)chlorid (også kaldet kalomel), kviksølv(II)oxid, kviksølv(II)sulfat, kviksølv(II)nitrat, cinnobermalm og kviksølvsulfid. 2. Bestemmelserne i denne artikel anvendes ikke på: a) mængder af kviksølv eller kviksølvforbindelser i en størrelsesorden til brug i laboratorieforsøg eller som referencestandard eller b) naturligt forekommende spormængder af kviksølv eller kviksølvforbindelser, der findes i produkter som ikkekviksølvmetaller, malme eller mineralprodukter, herunder kul, eller produkter afledt af sådanne materialer, og utilsigtede spormængder i kemiske produkter eller c) produkter tilsat kviksølv. 3. Ingen part må tillade primær kviksølvudvinding, som ikke fandt sted på dens territorium på det tidspunkt, hvor konventionen trådte i kraft for parten. 4. En part må kun tillade primær kviksølvudvinding, som fandt sted på dens territorium på det tidspunkt, hvor konventionen trådte i kraft for parten, i en periode på op til femten år efter dette tidspunkt. I løbet af denne periode må kviksølv fra sådan udvinding kun anvendes til fremstilling af produkter tilsat kviksølv i overensstemmelse med artikel 4, i fremstillingsprocesser i overensstemmelse med artikel 5, eller bortskaffes i overensstemmelse med artikel 11, under anvendelse af operationer, som ikke fører til genvinding, genanvendelse, regenerering, direkte genbrug eller alternative anvendelser. 5. Hver part:

a) bestræber sig på at identificere enkeltbeholdninger af kviksølv eller kviksølvforbindelser, som overskrider 50 tons samt kviksølvforsyningskilder, som genererer beholdninger på mere end 10 tons pr. år, og som befinder sig på partens territorium b) træffer foranstaltninger i de tilfælde, hvor parten konstaterer, at der forefindes overskydende kviksølv fra nedlukningen af klor-alkalianlæg, for at sikre, at sådant kviksølv bortskaffes efter retningslinjerne for miljøforsvarlig håndtering, der er omhandlet i artikel 11, stk. 3, litra a), og at der anvendes operationer, som ikke fører til genvinding, genanvendelse, regenerering, direkte genbrug eller alternative anvendelser 6. Parterne tillader ikke eksport af kviksølv, bortset fra: a) til en part, som har givet den eksporterende part sit skriftlige samtykke hertil, og kun til følgende formål: i) en anvendelse, som den importerende part har tilladelse til i medfør af denne konvention eller eller ii) miljøforsvarlig midlertidig oplagring, jf. artikel 10, eller b) til en ikkepart, som har givet den eksporterende part sit skriftlige samtykke, herunder attestering, som påviser, at: i) ikkeparten har foranstaltninger på plads til at sikre beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet samt overholdelse af bestemmelserne i artikel 10 og 11 og ii) kviksølvet kun vil blive brugt til anvendelser tilladt i medfør af denne konvention eller til miljøforsvarlig midlertidig oplagring, jf. artikel 10. 7. En eksporterende part kan godtage en almindelig underretning til sekretariatet fra den importerende part eller ikkepart som det krævede skriftlige samtykke i stk. 6. En sådan almindelig underretning skal beskrive eventuelle vilkår og betingelser, under hvilke den importerende part eller ikkepart giver sit samtykke. Underretningen kan til enhver tid tilbagekaldes af den pågældende part eller ikkepart. Sekretariatet fører en offentligt tilgængelig fortegnelse over alle sådanne underretninger. 8. Parterne tillader ikke import af kviksølv fra en ikkepart, som de vil give deres skriftlige samtykke, medmindre ikkeparten attesterer, at kviksølvet ikke stammer fra kilder, som ikke er tilladt, jf. stk. 3 eller stk. 5, litra b). 9. En part, som indgiver en almindelig underretning om samtykke, jf. stk. 7, kan beslutte ikke at anvende stk. 8, forudsat at den opretholder omfattende restriktioner for eksporten af kviksølv og har nationale foranstaltninger på plads til at sikre, at importeret kviksølv håndteres på en miljøforsvarlig måde. Parten skal underrette sekretariatet om en sådan beslutning og forelægge oplysninger, som beskriver eksportrestriktionerne og de nationale lovgivningsforanstaltninger, og oplysninger om mængder og oprindelseslande for kviksølv importeret fra ikkeparter. Sekretariatet fører en offentligt tilgængelig fortegnelse over alle sådanne underretninger. Udvalget for gennemførelse og overholdelse gennemgår og evaluerer alle sådanne underretninger og støttedokumentation i henhold til artikel 15 og kan fremsætte anbefalinger til partskonferencen, hvis det er relevant. 10. Proceduren i stk. 9 kan anvendes indtil afslutningen af partskonferencens andet møde. Herefter kan proceduren ikke længere anvendes, medmindre partskonferencen beslutter noget andet ved simpelt flertal af de tilstedeværende og stemmeafgivende parter, dog undtaget parter, som har afgivet en underretning i medfør af stk. 9, inden afslutningen af partskonferencens andet møde.

11. Alle parter inkluderer i de rapporter, der indgives i medfør af artikel 21, oplysninger, som viser, at denne artikels krav er opfyldt. 12. Partskonferencen skal ved sit første møde fastlægge yderligere retningslinjer i forbindelse med denne artikel, herunder for så vidt angår stk. 5, litra a), stk. 6 og stk. 8, og skal udarbejde og vedtage det krævede indhold af den attestering, der er omhandlet i stk. 6, litra b), og stk. 8. 13. Partskonferencen evaluerer, hvorvidt handelen med specifikke kviksølvforbindelser bringer målet for denne konvention i fare, og overvejer, hvorvidt specifikke kviksølvforbindelser bør underlægges stk. 6 og stk. 8 ved at opføre dem i et yderligere bilag vedtaget efter proceduren i artikel 27. Artikel 4 Produkter tilsat kviksølv 1. Parterne tillader ikke - ved at træffe passende foranstaltninger - fremstilling, import eller eksport af produkter tilsat kviksølv, som er opført i bilag A, del I, efter den udfasningsdato, der er anført for de pågældende produkter, medmindre der er anført en undtagelse i bilag A, eller parten har en anmeldt en fritagelse i medfør af artikel 6. 2. En part kan, som et alternativ til stk. 1, på ratificeringstidspunktet eller på ikrafttrædelsestidspunktet af en ændring til bilag A for parten meddele, at den ønsker at gennemføre andre foranstaltninger eller strategier for så vidt angår produkter, som er opført i bilag A, del I. En part kan kun vælge dette alternativ, hvis den kan påvise, at den allerede har mindsket fremstilling, import og eksport af størstedelen af produkterne i bilag A, del I, til et bagatelniveau, og at den har indført foranstaltninger eller strategier til at mindske anvendelsen af kviksølv i yderligere produkter, som ikke er opført i bilag A, del I, på det tidspunkt, hvor den meddeler sekretariatet sin beslutning om at anvende dette alternativ. En part, som vælger dette alternativ, skal derudover: a) ved først givne lejlighed forelægge partskonferencen en rapport med en beskrivelse af de gennemførte foranstaltninger eller strategier, herunder også en mængdeangivelse af de opnåede reduktioner b) gennemføre foranstaltninger eller strategier med sigte på at reducere anvendelsen af kviksølv i alle produkter opført i bilag A, del I, for hvilke et bagatelniveau endnu ikke er nået c) overveje yderligere foranstaltninger, der sigter mod yderligere reduktioner og

d) ikke være berettiget til at gøre krav på fritagelser i medfør af artikel 6 for nogen produktkategori, hvor dette alternativ er valgt. Senest fem år efter konventionens ikrafttrædelsesdato gennemgår partskonferencen som led i revisionsproceduren i stk. 8 udviklingen og effektiviteten af de foranstaltninger, der træffes i medfør af dette stykke. 3. Parterne træffer foranstaltninger vedrørende de produkter tilsat kviksølv, som er opført i bilag A, del II, jf. bestemmelserne herfor. 4. På grundlag af oplysninger fra parterne indsamler og vedligeholder sekretariatet oplysninger om produkter tilsat kviksølv og deres alternativer og gør sådanne oplysninger offentligt tilgængelige. Sekretariatet gør også alle andre relevante oplysninger, der indgives af parterne, offentligt tilgængelige. 5. Alle parter træffer foranstaltninger til at forhindre, at der i samlede produkter indbygges produkter tilsat kviksølv, hvis fremstilling, import og eksport ikke er tilladt for parten i medfør af denne artikel. 6. Alle parter søger at hindre fremstilling og handel med produkter tilsat kviksølv, som ikke er omfattet af nogen kendt anvendelse af produkter tilsat kviksølv før ikrafttræden af konventionen for den pågældende part, medmindre en vurdering af risici og fordele ved produktet påviser miljøfordele eller fordele for menneskers sundhed. Parter meddeler, hvis det er relevant, sekretariatet oplysninger om sådanne produkter, herunder alle oplysninger om produktets fordele og risici for miljøet og menneskers sundhed. Sekretariatet gør disse oplysninger offentligt tilgængelige. 7. Alle parter kan forelægge et forslag for sekretariatet om at få opført et produkt tilsat kviksølv på listen i bilag A; forslaget skal omfatte oplysninger om tilgængelighed, teknisk og økonomisk gennemførlighed og miljø- og sundhedsfordele og -risici ved kviksølvfri alternativer til produktet, under hensyntagen til oplysningerne i medfør af stk. 4. 8. Senest fem år efter ikrafttræden af konventionen gennemgår partskonferencen bilag A og kan overveje ændringer til dette bilag, jf. artikel 27. 9. Ved gennemgangen af bilag A i medfør af stk. 8 tager partskonferencen mindst følgende i betragtning: a) alle forslag indgivet i medfør af stk. 7

b) de oplysninger, der foreligger, jf. stk. 4, og c) hvorvidt parterne har adgang til kviksølvfri alternativer, som er teknisk og økonomisk gennemførlige, under hensyntagen til fordele og risici for menneskers sundhed og miljøet. Artikel 5 Fremstillingsprocesser, hvor der anvendes kviksølv eller kviksølvforbindelser 1. I forbindelse med denne artikel og bilag B omfatter fremstillingsprocesser, hvor der anvendes kviksølv eller kviksølvforbindelser, ikke processer, hvor der anvendes produkter tilsat kviksølv, processer til fremstilling af produkter tilsat kviksølv eller processer til behandling af kviksølvholdigt affald. 2. Parterne tillader ikke - ved at træffe passende foranstaltninger - anvendelsen af kviksølv eller kviksølvforbindelser i de fremstillingsprocesser, der er opført i bilag B, del I, efter den udfasningsdato, der er anført i samme bilag for de individuelle processer, undtagen hvis en part har en registreret fritagelse i medfør af artikel 6. 3. Parterne træffer foranstaltninger til at begrænse anvendelsen af kviksølv eller kviksølvforbindelser i de processer, der er opført i bilag B, del II, jf. bestemmelserne herfor. 4. På grundlag af oplysninger fra parterne indsamler og vedligeholder sekretariatet oplysninger om processer, hvor der anvendes kviksølv eller kviksølvforbindelser og deres alternativer og gør sådanne oplysninger offentligt tilgængelige. Parterne kan også indgive andre relevante oplysninger, som gøres offentligt tilgængelige af sekretariatet. 5. Parter med ét eller flere anlæg, der anvender kviksølv eller kviksølvforbindelser i de fremstillingsprocesser, der er opført i bilag B, skal: a) træffe foranstaltninger til at begrænse udledninger og udslip af kviksølv eller kviksølvforbindelser fra anlæggene

b) i indberetninger i medfør af artikel 21 oplyse foranstaltninger, der er iværksat i medfør af dette stykke, og c) bestræbe sig på at identificere anlæg på deres territorium, der anvender kviksølv eller kviksølvforbindelser til processer, som er opført i bilag B, og senest tre år efter konventionens ikrafttræden for den pågældende part forelægge sekretariatet oplysninger om antallet og arten af sådanne anlæg og de anslåede mængder af kviksølv eller kviksølvforbindelser, der anvendes i de pågældende anlæg. Sekretariatet gør disse oplysninger offentligt tilgængelige. 6. Parterne tillader ikke anvendelse af kviksølv eller kviksølvforbindelser i et anlæg, som ikke eksisterede før ikrafttrædelsen af konventionen for den pågældende part, og som anvender fremstillingsprocesser, der er opført i bilag B. Der gives ingen fritagelser for sådanne anlæg. 7. Parterne søger at begrænse udviklingen af ethvert anlæg, som anvender enhver anden fremstillingsproces, hvor der sker en tilsigtet brug af kviksølv eller kviksølvforbindelser, og som ikke eksisterede før ikrafttrædelsen af konventionen, undtagen hvis den pågældende part kan påvise til partskonferencens tilfredshed, at fremstillingsprocessen giver væsentlige miljø- og sundhedsmæssige fordele, og at der ikke findes nogen teknisk og økonomisk gennemførlige kviksølvfri alternativer, som giver de samme fordele. 8. Parterne opfordres til at udveksle oplysninger om relevante nye teknologiske udviklinger, økonomisk og teknisk gennemførlige kviksølvfri alternativer og eventuelle foranstaltninger og teknikker, der har til formål at mindske og, hvor det er muligt, eliminere anvendelsen af kviksølv eller kviksølvforbindelser i og udledninger og udslip af kviksølv eller kviksølvforbindelser fra de fremstillingsprocesser, der er opført i bilag B. 9. Enhver part kan fremlægge et forslag om ændring af bilag B for at få tilføjet en fremstillingsproces, hvor der anvendes kviksølv eller kviksølvforbindelser. Forslaget skal omfatte oplysninger om tilgængelighed, teknisk og økonomisk gennemførlighed og miljø- og sundhedsfordele og -risici ved kviksølvfri alternativer til processen. 10. Senest fem år efter ikrafttræden af konventionen gennemgår partskonferencen bilag B og kan overveje ændringer til dette bilag, jf. artikel 27. 11. Ved gennemgangen af bilag B i medfør af stk. 10 tager partskonferencen mindst følgende i betragtning: a) alle forslag indgivet i medfør af stk. 9 b) de oplysninger, der foreligger, jf. stk. 4, og

c) hvorvidt parterne har adgang til kviksølvfri alternativer, som er teknisk og økonomisk gennemførlige, under hensyntagen til fordele og risici for menneskers sundhed og miljøet. Artikel 6 Fritagelser efter anmodning fra en part 1. Alle stater eller regionale organisationer for økonomisk integration kan registrere en eller flere fritagelser fra de udfasningsdatoer, der er opført i bilag A og B, (i det følgende benævnt en "fritagelse") ved en skriftlig underretning til sekretariatet: a) når de bliver part i konventionen eller b) i tilfælde af et produkt tilsat kviksølv, som tilføjes ved en ændring af bilag A, eller en fremstillingsproces, hvor der anvendes kviksølv, og som tilføjes ved en ændring af bilag B, senest på datoen, hvor den relevante ændring træder i kraft for parten. En sådan registrering skal ledsages af en erklæring, som redegør for partens behov for en fritagelse. 2. En fritagelse kan registreres enten for en kategori opført i bilag A eller B eller for en underkategori, der er fastlagt af en stat eller regional organisation for økonomisk integration. 3. Alle parter, som har en eller flere fritagelser, skal være opført i et register. Sekretariatet opretter og vedligeholder registret og gør det offentligt tilgængeligt. 4. Registret skal omfatte:

a) en fortegnelse over parter, som har en eller flere fritagelser b) den eller de fritagelser, der er registreret for hver part, og c) udløbsdatoen for hver fritagelse. 5. Medmindre en part angiver en kortere periode i registret, udløber alle fritagelser i medfør af stk. 1 fem år efter den relevante udfasningsdato, der er angivet i bilag A eller B. 6. Partskonferencen kan efter en parts anmodning beslutte at forlænge en fritagelse med fem år, medmindre parten anmoder om en kortere periode. Når den træffer sin beslutning, tager partskonferencen behørigt hensyn til: a) en rapport fra den pågældende part, som begrunder forlængelsen af fritagelsen og beskriver, hvilke aktiviteter, der er iværksat og planlagt for fjerne behovet for fritagelsen hurtigst muligt b) foreliggende oplysninger, herunder hvorvidt der findes alternative produkter og processer, som er kviksølvfri, eller hvor der bruges mindre kviksølv end i den fritagne anvendelse, og c) planlagte eller igangværende aktiviteter med sigte på at sørge for miljøforsvarlig oplagring af kviksølv og bortskaffelse af kviksølvaffald. En fritagelse kan kun forlænges én gang pr. produkt pr. udfasningsdato. 7. En part kan når som helst trække en fritagelse tilbage ved skriftlig underretning til sekretariatet. Tilbagetrækningen af fritagelsen har virkning fra den i underretningen anførte dato.

8. Uanset stk. 1 må ingen stat eller regional organisation for økonomisk integration registrere en fritagelse efter fem år efter udfasningsdatoen for det relevante produkt eller den relevante proces, der er anført i bilag A eller B, medmindre en eller flere parter stadig har en registreret fritagelse for produktet eller processen, og har opnået en forlængelse i medfør af stk. 6. I så fald kan en stat eller en regional organisation for økonomisk integration på de tidspunkter, der er angivet i stk. 1, litra a) og b), registrere en fritagelse for produktet eller processen, som udløber ti år efter den relevante udfasningsdato. 9. Ingen part må have en fritagelse i kraft på noget tidspunkt efter 10 år efter udfasningsdatoen for et produkt eller en proces, der er anført i bilag A eller B. Artikel 7 Småguldminedrift 1. Foranstaltningerne i denne artikel og i bilag C finder anvendelse på småguldminedrift og forarbejdning, hvor kviksølvamalgamering anvendes til at udvinde guld fra malm. 2. Parter som på deres territorium har småguldminedrift og forarbejdning , som er omfattet af denne artikel, tager skridt til at mindske og, hvor det er muligt, eliminere brugen af kviksølv og kviksølvforbindelser samt udledninger og udslip til miljøet af kviksølv fra sådan minedrift og forarbejdning. 3. Hver part underretter sekretariatet, hvis den på noget tidspunkt konstaterer, at småguldminedrift og forarbejdning på dens territorium er mere end ubetydelig. I så fald skal parten: a) udarbejde og gennemføre en national handlingsplan i overensstemmelse med bilag C b) forelægge sekretariatet den nationale handlingsplan senest tre år efter konventionens ikrafttræden for parten eller tre år efter underretningen til sekretariatet, hvis dette er senere, og c) derefter forelægge en gennemgang hvert tredje år af fremskridtene med at opfylde forpligtelserne i medfør af denne artikel og inkludere sådanne gennemgange i de rapporter, der indgives i medfør af artikel 21.

4. Parter kan samarbejde med hinanden og med relevante mellemstatslige organisationer og andre enheder efter behov for at nå denne artikels mål. Samarbejdet kan omfatte: a) udvikling af strategier, som forhindrer omdirigering af kviksølv eller kviksølvforbindelser til brug i småguldminedrift og forarbejdning b) initiativer inden for uddannelse, oplysning og kapacitetsopbygning c) fremme af forskning i bæredygtige kviksølvfri alternative praksisser d) ydelse af teknisk og finansiel bistand e) partnerskaber med sigte på at gennemføre forpligtelserne i medfør af denne artikel og f) brug af bestående mekanismer til informationsudveksling for at fremme viden, bedste miljøpraksis og alternative teknologier, som er miljømæssigt, teknisk, socialt og økonomisk gennemførlige. Artikel 8 Udledninger 1. Denne artikel vedrører begrænsning og, hvis muligt, nedbringelse af udledningerne af kviksølv og kviksølvforbindelser, ofte betegnet som "samlet kviksølv", til luften ved hjælp af foranstaltninger til begrænsning af udledninger fra punktkilder, der er omfattet af kildekategorierne i bilag D. 2. I forbindelse med denne artikel forstås ved:

a) "udledninger": udledninger af kviksølv eller kviksølvforbindelser til luften b) "relevant kilde": en kilde omfattet af en af kildekategorierne i bilag D. En part kan, hvis den ønsker det, opstille kriterier for at udpege de kilder, der hører under en kildekategori i bilag D, såfremt kriterierne for en kategori omfatter mindst 75 procent af udledningerne fra den pågældende kategori c) "ny kilde": enhver relevant kilde i en kategori opført i bilag D, hvis opførelse eller væsentlige ændring påbegyndes mindst et år efter datoen for: i) ikrafttrædelsen af denne konvention for den pågældende part eller ii) ikrafttrædelsen for den pågældende part af en ændring i bilag D, hvorved kilden alene i medfør af denne ændring underkastes bestemmelserne i denne konvention d) "væsentlig ændring": ændring af en relevant kilde, som medfører en betydelig stigning af udledninger, dog undtaget ændringer af udledningerne som følge af udnyttelse af biprodukter. Det er op til parten at afgøre, om en ændring er væsentlig eller ej e) "bestående kilde": enhver relevant kilde, som ikke er en ny kilde f) "udledningsgrænseværdi": grænsen for koncentration, masse eller udledningsrate af kviksølv eller kviksølvforbindelser, ofte betegnet som "samlet kviksølv", der udledes fra en punktkilde. 3. En part med relevante kilder skal træffe foranstaltninger til at begrænse udledningerne og kan udarbejde en national plan, som beskriver de foranstaltninger, der skal træffes for at begrænse udledningerne og de forventede mål og resultater. Alle planer forelægges partskonferencen inden for fire år fra konventionens ikrafttræden for den pågældende part. Hvis en part udarbejder en gennemførelsesplan efter artikel 20, kan parten inkludere den i den plan, som udarbejdes i medfør af dette stykke. 4. For sine nye kilder skal hver part kræve anvendelsen af de bedste tilgængelige teknikker og bedste miljøpraksis for at begrænse og, hvis muligt, nedbringe udledningerne, så hurtigt som praktisk muligt, men senest fem år efter datoen for konventionens ikrafttræden for den pågældende part. En part kan anvende udledningsgrænseværdier, der er i overensstemmelse med anvendelsen af de bedste tilgængelige teknikker.

5. For sine bestående kilder skal hver part i en eventuel national plan inkludere og gennemføre en eller flere af de følgende foranstaltninger, under hensyntagen til sine nationale forhold, og den økonomiske og tekniske gennemførlighed og overkommelighed af foranstaltningerne, så hurtigt som praktisk muligt, men senest ti år efter datoen for konventionens ikrafttræden for den pågældende part: a) et kvantificeret mål for begrænsning og, hvis muligt, nedbringelse af udledningerne fra relevante kilder b) udledningsgrænseværdier med sigte på begrænsning og, hvis muligt, nedbringelse af udledningerne fra relevante kilder c) anvendelse af de bedste tilgængelige teknikker og bedste miljøpraksis for at begrænse udledningerne fra relevante kilder d) en strategi til begrænsning af flere forurenende stoffer, som også gavner bestræbelserne på at begrænse udledningen af kviksølv e) alternative foranstaltninger med sigte på at mindske udledningerne fra relevante kilder. 6. Parterne kan anvende de samme foranstaltninger på alle relevante bestående kilder, eller de kan vedtage forskellige foranstaltninger for de forskellige kildekategorier. Målet for en parts foranstaltninger skal være at nå rimelige fremskridt med at nedbringe udledningerne over tid. 7. Hver part etablerer, så snart det er praktisk muligt og senest fem år efter datoen for konventionens ikrafttræden for den pågældende part, og vedligeholder derefter en oversigt over udledninger fra relevante kilder. 8. Partskonferencen skal på sit første møde vedtage retningslinjer vedrørende: a) bedste tilgængelige teknikker og bedste miljøpraksis, under hensyntagen til eventuelle forskelle mellem nye og bestående kilder og behovet for at minimere tværmedievirkninger og

b) støtte til parterne ved gennemførelsen af de foranstaltninger, der er beskrevet i stk. 5, herunder navnlig fastsættelse af mål og bestemmelse af udledningsgrænseværdier. 9. Partskonferencen skal, så snart det er praktisk muligt, vedtage retningslinjer vedrørende: a) kriterier, som parterne kan udvikle i medfør af stk. 2, litra b) b) metoderne til udarbejdelse af oversigter over udledninger. 10. Partskonferencen skal løbende gennemgå og efter behov ajourføre de retningslinjer, der udarbejdes i medfør af stk. 8 og 9. Parterne tager hensyn til retningslinjerne ved gennemførelsen af denne artikels relevante bestemmelser. 11. Hver part skal inkludere oplysninger om sin gennemførelse af denne artikel i de rapporter, der indgives i medfør af artikel 21, herunder navnlig oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet i overensstemmelse med stk. 4 til 7 og foranstaltningernes effektivitet. Artikel 9 Udslip 1. Denne artikel vedrører begrænsning og, hvis muligt, nedbringelse af udledningerne af kviksølv og kviksølvforbindelser, ofte betegnet som "samlet kviksølv", til jord og vand fra relevante punktkilder, som ikke er behandlet i andre af denne konventions bestemmelser. 2. I forbindelse med denne artikel forstås ved:

a) "udslip" udslip af kviksølv eller kviksølvforbindelser til jord eller vand b) "relevant kilde": enhver væsentlig menneskabt punktkilde til udslip, der er udpeget af en part, og som ikke er behandlet i andre af denne konventions bestemmelser c) "ny kilde" enhver relevant kilde, hvis opførelse eller væsentlige ændring påbegyndes mindst et år efter datoen for denne konventions ikrafttræden for den pågældende part d) "væsentlig ændring" ændring af en relevant kilde, som medfører en betydelig stigning af udslip, dog undtaget ændringer af udslip som følge af udnyttelse af biprodukter. Det er op til parten at afgøre, om en ændring er væsentlig eller ej e) "bestående kilde" enhver relevant kilde, som ikke er en ny kilde f) "udslipgrænseværdi" grænsen for koncentration eller masse af kviksølv eller kviksølvforbindelser, ofte betegnet som "samlet kviksølv", der slippes ud fra en punktkilde. 3. Hver part skal senest tre år efter denne konventions ikrafttræden for den pågældende part og derefter med jævne mellemrum udpege de relevante punktkildekategorier. 4. En part med relevante kilder skal træffe foranstaltninger til at begrænse udledningerne og kan udarbejde en national plan, som beskriver de foranstaltninger, der skal træffes for at begrænse udslippene og de forventede mål og resultater. Alle planer forelægges partskonferencen inden for fire år fra konventionens ikrafttræden for den pågældende part. Hvis en part udarbejder en gennemførelsesplan efter artikel 20, kan parten inkludere den i den plan, som udarbejdes i medfør af dette stykke. 5. Foranstaltningerne skal omfatte en eller flere af følgende, alt efter hvad der er relevant: a) udslipgrænseværdier med sigte på begrænsning og, hvis muligt, nedbringelse af udslip fra relevante kilder

b) anvendelse af de bedste tilgængelige teknikker og bedste miljøpraksis for at begrænse udslip fra relevante kilder c) en strategi til begrænsning af flere forurenende stoffer, som også gavner bestræbelserne på at begrænse udslip af kviksølv d) alternative foranstaltninger med sigte på at mindske udledningerne fra relevante kilder. 6. Hver part etablerer, så snart det er praktisk muligt og senest fem år efter datoen for konventionens ikrafttræden for den pågældende part, og vedligeholder derefter en oversigt over udslip fra relevante kilder. 7. Partskonferencen skal, så snart det er praktisk muligt, vedtage retningslinjer vedrørende: a) bedste tilgængelige teknikker og bedste miljøpraksis, under hensyntagen til eventuelle forskelle mellem nye og bestående kilder og behovet for at minimere tværmedievirkninger b) metoderne til udarbejdelse af oversigter over udslip. 8. Hver part skal inkludere oplysninger om sin gennemførelse af denne artikel i de rapporter, der indgives i medfør af artikel 21, herunder navnlig oplysninger om de foranstaltninger, der er er truffet i overensstemmelse med stk. 3 til 6 og foranstaltningernes effektivitet. Artikel 10 Miljøforsvarlig midlertidig oplagring af andet kviksølv end kviksølvaffald

1. Denne artikel gælder for midlertidig oplagring af kviksølv og kviksølvforbindelser som defineret i artikel 3, der ikke falder ind under definitionen af kviksølvaffald i artikel 11. 2. Hver part træffer foranstaltninger, som skal sikre, at den midlertidige oplagring af kviksølv og kviksølvforbindelser beregnet til en brug, som er tilladt en part i medfør af denne konvention, sker på en miljøforsvarlig måde, under hensyntagen til eventuelle retningslinjer og i overensstemmelse med alle krav, der er vedtaget i medfør af stk. 3. 3. Partskonferencen vedtager retningslinjer for miljøforsvarlig midlertidig oplagring af sådant kviksølv og kviksølvforbindelser, under hensyntagen til eventuelle relevante retningslinjer udarbejdet i medfør af Baselkonventionen om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelse heraf samt andre relevante retningslinjer. Partskonferencen kan vedtage krav til midlertidig oplagring i et supplerende bilag til denne konvention efter proceduren i artikel 27. 4. Parterne samarbejder efter behov med hinanden og med relevante mellemstatslige organisationer og andre enheder for at styrke kapacitetsopbygningen for miljøforsvarlig midlertidig oplagring af sådant kviksølv og kviksølvforbindelser. Artikel 11 Kviksølvaffald 1. De relevante definitioner i Baselkonventionen om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelse heraf finder anvendelse på affald omfattet af nærværende konvention for parter i Baselkonventionen. Parter i nærværende konvention, som ikke er parter i Baselkonventionen, anvender definitionerne som retningslinjer for affald omfattet af nærværende konvention. 2. I forbindelse med denne konvention er kviksølvaffald stoffer eller genstande: a) der består af kviksølv eller kviksølvforbindelser b) der indeholder kviksølv eller kviksølvforbindelser, eller

c) der er forurenet med kviksølv eller kviksølvforbindelser i en mængde, der overstiger de relevante tærskler, som partskonferencen har fastlagt i samarbejde med Baselkonventionens relevante organer på en harmoniseret måde, og som bortskaffes eller er beregnet på at blive bortskaffet eller kræves bortskaffet på grundlag af bestemmelser i national lovgivning eller denne konvention. Denne definition omfatter ikke overjord, stenaffald og restprodukter (tailings), undtagen fra primær kviksølvudvinding, medmindre de indeholder kviksølv eller kviksølvforbindelser, som overstiger tærskler, der er fastlagt af partskonferencen. 3. Parterne træffer passende foranstaltninger, således at kviksølvaffald: a) håndteres på en miljøforsvarlig måde, under hensyntagen til de retningslinjer, der er udarbejdet under Baselkonventionen, og i overensstemmelse med de krav, som partskonferencen skal vedtage i et supplerende bilag efter proceduren i artikel 27. Ved udarbejdelsen af kravene tager partskonferencen hensyn til parters affaldshåndteringsforskrifter og -programmer b) kun genvindes, genanvendes, regenereres eller direkte genbruges til en anvendelse, som er tilladt parten i medfør af denne konvention, eller til miljøforsvarlig bortskaffelse i medfør af stk. 3, litra a) c) for parter i Baselkonventionen ikke transporteres på tværs af internationale grænser, undtagen med henblik på miljøforsvarlig bortskaffelse i overensstemmelse med denne artikel eller Baselkonventionen. I tilfælde, hvor Baselkonventionen ikke finder anvendelse på transport på tværs af internationale grænser, tillader en part kun en sådan transport efter at have taget hensyn til de relevante internationale regler, standarder og retningslinjer. 4. Partskonferencen tilstræber et nært samarbejde med Baselkonventionens relevante organer ved gennemgangen og ajourføringen efter behov af de retningslinjer, der er omhandlet i stk. 3, litra a). 5. Parterne opfordres til at samarbejde med hinanden og med relevante mellemstatslige organisationer og andre organer efter behov med sigte på at udvikle og vedligeholde global, regional og national kapacitet til håndtering af kviksølvaffald på en miljøforsvarlig måde. Artikel 12 Forurenede lokaliteter 1. Hver part skal søge at udvikle passende strategier til identificering og vurdering af lokaliteter, som er forurenet med kviksølv eller kviksølvforbindelser.

2. Alle foranstaltninger, der skal nedbringe risiciene fra sådanne lokaliteter, skal gennemføres på en miljøforsvarlig måde, som i givet fald omfatter en vurdering af risiciene for menneskers sundhed og miljøet fra det kviksølv eller de kviksølvforbindelser, som befinder sig på lokaliteten. 3. Partskonferencen skal vedtage retningslinjer for forvaltningen af forurenede lokaliteter, som kan omfatte metoder og fremgangsmåder vedrørende: a) identifikation og karakterisering af en lokalitet b) inddragelse af offentligheden c) vurderingen af risici for menneskers sundhed og miljøet d) muligheder for styring af de risici, der udgøres af forurenede lokaliteter e) evaluering af fordele og omkostninger og f) validering af resultater. 4. Parterne opfordres til at samarbejde om udviklingen af strategier og gennemførelsen af aktiviteter vedrørende identifikation, vurdering, prioritering, forvaltning og i givet fald genopretning af forurenede lokaliteter. Artikel 13 Finansielle ressourcer og finansieringsmekanismen

1. Hver part forpligter sig til efter formåen at tilvejebringe ressourcer til de nationale aktiviteter, der sigter mod at gennemføre denne konvention, i overensstemmelse med partens nationale politikker, prioriteringer, planer og programmer. Ressourcerne kan omfatte nationale midler via relevante politikker, udviklingsstrategier og nationale budgetter og fra bilaterale og multilaterale kilder samt midler fra den private sektor. 2. Den overordnede effektivitet i udviklingslandsparters gennemførelse af denne konvention vil afhænge af den effektive gennemførelse af denne artikel. 3. Der opfordres til brug af multilaterale, regionale og bilaterale kilder til finansiel og teknisk bistand samt kapacitetsopbygning og teknologioverførsel til udviklingslandsparter snarest muligt for at styrke og udbygge deres aktiviteter vedrørende kviksølv og støtte gennemførelsen af denne konvention for så vidt angår finansielle ressourcer, teknisk bistand og teknologioverførsel. 4. Parterne tilgodeser i deres finansieringsforanstaltninger til fulde de særlige behov og vilkår, der gør sig gældende i små østater under udvikling og i de mindst udviklede lande. 5. Herved oprettes en mekanisme for tilrådighedsstillelse af tilstrækkelige, forudsigelige og rettidige finansielle ressourcer. Mekanismen har til formål at støtte udviklingslandsparter og parter med overgangsøkonomier ved gennemførelsen af deres forpligtelser i medfør af denne konvention. 6. Mekanismen skal omfatte: a) The Global Environment Facility Trust Fund (GEFTF) og b) et særligt internationalt program til støtte for kapacitetsopbygning og teknisk bistand. 7. GEFTF skal tilvejebringe nye, forudsigelige, tilstrækkelige og rettidige finansielle ressourcer for at dække omkostningerne til støtte for gennemførelsen af denne konvention som aftalt af partskonferencen. I forbindelse med denne konvention sorterer GEFTF under og står til regnskab over for partskonferencen. Partskonferencen fastlægger retningslinjer for de overordnede strategier, politikker, programprioriteter og for berettigelse til adgang til og anvendelse af finansielle ressourcer. Herudover fastlægger partskonferencen retningslinjer for den vejledende liste over kategorier af aktiviteter, som kunne modtage støtte fra GEFTF. GEFTF stiller ressourcer til rådighed for at dække de aftalte meromkostninger ved globale miljøfordele og de aftalte fulde omkostninger for visse støtteaktiviteter.

8. Når der stilles ressourcer til rådighed for en aktivitet, bør GEFTF tage hensyn til en foreslået aktivitets potentiale til at mindske kviksølv i forhold til aktivitetens omkostninger. 9. I forbindelse med denne konvention sorterer driften af programmet i stk. 6, litra b), under og står til regnskab over for partskonferencen. Partskonferencen træffer på sit første møde beslutning om en værtsinstitution for programmet, som skal være en bestående enhed, som vejleder programmet, herunder om dets varighed. Alle parter og andre relevante interessenter opfordres til at stille finansielle ressourcer til rådighed for programmet på frivillig basis. 10. Partskonferencen og de enheder, som udgør finansieringsmekanismen, aftaler på partskonferencens første møde dispositioner til gennemførelse af de foregående stykker. 11. Partskonferencen gennemgår senest på sit tredje møde og derefter jævnligt finansieringsomfanget, de retningslinjer, som partskonferencen udsteder til de enheder, der er betroet med driften af den finansieringsmekanisme, der er oprettet i medfør af denne artikel, og deres effektivitet samt deres evne til at håndtere de skiftende behov hos udviklingslandsparter og parter med overgangsøkonomier. Partskonferencen træffer på grundlag af en sådan gennemgang passende foranstaltninger til at forbedre finansieringsmekanismens effektivitet. 12. Alle parter opfordres til at bidrage til finansieringsmekanismen efter deres formåen. Finansieringsmekanismen skal opmuntre til, at der stilles ressourcer til rådighed fra andre kilder, herunder den private sektor, og skal søge at geare sådanne ressourcer til de aktiviteter, som den støtter. Artikel 14 Kapacitetsopbygning, teknisk bistand og teknologioverførsel 1. Parterne skal samarbejde efter deres formåen for at yde rettidig og passende kapacitetsopbygning og teknisk bistand til udviklingslandsparter, herunder navnlig de parter, der er mindst udviklet, eller små østater under udvikling og parter med overgangsøkonomier for at bistå dem med opfyldelsen af deres forpligtelser i medfør af denne konvention. 2. Kapacitetsopbygning og teknisk bistand, jf. stk. 1 og artikel 13, kan ydes gennem regionale, subregionale og nationale ordninger, herunder også via bestående regionale og subregionale centre, gennem andre multilaterale og bilaterale midler og gennem partnerskaber, herunder partnerskaber med deltagelse af den private sektor. Samarbejde og samordning med andre multilaterale miljøaftaler på kemikalie- og affaldsområdet bør tilstræbes for at øge effektiviteten af teknisk bistand og ydelsen heraf. 3. Industrilandsparter og andre parter efter deres formåen skal fremme og lette - støttet af den private sektor og andre relevante interessenter efter behov - udvikling, overførsel, udbredelse af og adgang til de nyeste miljøforsvarlige alternative teknologier for udviklingslandsparter, herunder navnlig de parter, der er mindst udviklet, eller små østater under udvikling og parter med overgangsøkonomier for at styrke deres evne til at gennemføre denne konvention effektivt. 4. Partskonferencen skal på sit andet møde og derefter regelmæssigt, og under hensyntagen til indgivelser og rapporter fra parterne, herunder rapporterne i medfør af artikel 21, og oplysninger forelagt af andre interessenter:

a) overveje oplysninger om bestående alternativer og fremskridt, der er gjort i relation til alternative teknologier b) overveje parternes behov, herunder især udviklingslandsparternes behov, for alternative teknologier og c) identificere udfordringer, som parterne står over for i forbindelse med teknologioverførsel, herunder især udviklingslandsparterne. 5. Partskonferencen skal fremsætte anbefalinger om, hvordan kapacitetsopbygning, teknisk bistand og teknologioverførsel kan udbygges yderligere i medfør af denne artikel. Artikel 15 Udvalget for gennemførelse og overholdelse 1. Herved oprettes en mekanisme, som også omfatter et udvalg underordnet partskonferencen, for at fremme gennemførelsen og gennemgå overholdelsen af alle bestemmelser i denne konvention. Mekanismen, og herunder udvalget, skal være et hjælpeorgan og særligt beskæftige sig med parternes respektive nationale formåen og omstændigheder. 2. Udvalget skal fremme gennemførelsen af og gennemgå overholdelsen af alle konventionens bestemmelser. Udvalget skal både undersøge individuelle og systemiske problemer i forbindelse med gennemførelsen og overholdelsen og i givet fald fremsætte anbefalinger til partskonferencen. 3. Udvalget skal bestå af 15 medlemmer, som udpeges af parterne og vælges af partskonferencen, hvorved der tages behørigt hensyn til en ligelig geografisk repræsentation på grundlag af De Forenede Nationers fem regioner; de første medlemmer vælges på partskonferencens første møde og derefter i henhold til den forretningsorden, som er godkendt af partskonferencen, jf. stk. 5; udvalgets medlemmer skal have kvalifikationer på områder, som er relevante for denne konvention, og afspejle en passende ligelig fordeling af ekspertise. 4. Udvalget kan overveje spørgsmål på grundlag af:

a) skriftlige indgivelser fra enhver part for så vidt angår partens egen overholdelse b) nationale rapporter, jf. artikel 21, og c) anmodninger fra partskonferencen. 5. Udvalget fastlægger sin egen forretningsorden, som skal godkendes af partskonferencen på dennes andet møde; partskonferencen kan vedtage yderligere mandater for udvalget. 6. Udvalget gør alt for at vedtage sine anbefalinger ved konsensus. Hvis alle bestræbelser på at nå konsensus er udtømt, og der ikke er konsensus, vedtages anbefalingen som en sidste udvej med et flertal på tre fjerdedele af de tilstedeværende og stemmeafgivende parter, når mindst to tredjedele af de stemmeberettigede medlemmer er til stede. Artikel 16 Sundhedsaspekter 1. Parterne opfordres til at: a) fremme udviklingen og gennemførelsen af strategier og programmer, som identificerer og beskytter populationer, som er udsat for en risiko, herunder navnlig sårbare populationer, og som kan omfatte vedtagelsen af videnskabeligt baserede sundhedsretningslinjer for så vidt angår eksponering for kviksølv og kviksølvforbindelser, fastsættelse af mål for begrænsning af eksponering for kviksølv, hvis relevant, og folkeoplysning med deltagelse af den offentlige sundhedssektor og andre berørte sektorer b) fremme udviklingen og gennemførelsen af videnskabeligt baserede uddannelses- og forebyggelsesprogrammer vedrørende arbejdsbetinget eksponering for kviksølv og kviksølvforbindelser c) fremme passende sundhedstjenester til forebyggelse, behandling og pleje af populationer, som er påvirket af eksponering for kviksølv eller kviksølvforbindelser, og

d) oprette og styrke, alt efter hvad der er relevant, de institutionelle kapaciteter og sundhedspersonalekapaciteter til forebyggelse, diagnosticering, behandling og overvågning af sundhedsrisici i forbindelse med eksponering for kviksølv og kviksølvforbindelser. 2. Partskonferencen bør ved overvejelsen af sundhedsrelaterede spørgsmål eller aktiviteter: a) konsultere og samarbejde med Verdenssundhedsorganisationen, Den Internationale Arbejdsorganisation og andre relevante mellemstatslige organisationer efter behov og b) fremme samarbejde og udveksling af oplysninger med Verdenssundhedsorganisationen, Den Internationale Arbejdsorganisation og andre relevante mellemstatslige organisationer efter behov. Artikel 17 Udveksling af oplysninger 1. Hver part fremmer udvekslingen af: a) videnskabelige, tekniske, økonomiske og retlige oplysninger om kviksølv og kviksølvforbindelser, toksikologiske, økotoksikologiske og sikkerhedsmæssige oplysninger b) oplysninger om nedbringelse eller eliminering af produktion, anvendelse, handel med, udledninger og udslip af kviksølv og kviksølvforbindelser c) oplysninger om teknisk og økonomisk gennemførlige alternativer til:

i) produkter tilsat kviksølv ii) fremstillingsprocesser, hvor der anvendes kviksølv eller kviksølvforbindelser, og iii) aktiviteter eller processer, hvor der sker udledning eller udslip af kviksølv eller kviksølvforbindelser, herunder oplysninger om sundheds- og miljørisiciene samt de økonomiske og samfundsmæssige omkostninger og fordele ved sådanne alternativer, og d) epidemiologiske oplysninger vedrørende sundhedsvirkningerne i forbindelse med eksponering for kviksølv og kviksølvforbindelser, i nært samarbejde med Verdenssundhedsorganisationen og andre relevante organisationer efter behov. 2. Parterne kan udveksle de i stk. 1 omhandlede oplysninger direkte, via sekretariatet eller i samarbejde med andre relevante organisationer, herunder i givet fald sekretariaterne for konventioner om kemikalier og affald. 3. Sekretariatet skal fremme samarbejde om udveksling af oplysninger omhandlet i denne artikel og med relevante organisationer, herunder sekretariaterne for multilaterale miljøaftaler og andre internationale initiativer. Ud over oplysninger fra parterne skal informationerne omfatte oplysninger fra mellemstatslige og ikkestatslige organisationer med ekspertise vedrørende kviksølv og fra nationale og internationale institutioner med en sådan ekspertise. 4. Hver part udpeger et nationalt forbindelsesorgan for udveksling af oplysninger under denne konvention, herunder også i forbindelse med importerende parters tilsagn, jf. artikel 3. 5. I forbindelse med denne konvention betragtes oplysninger om sikkerhed og sundhed for mennesker og miljø ikke som fortrolige. Parter, der udveksler andre oplysninger i medfør af denne konvention, beskytter eventuelle fortrolige oplysninger efter indbyrdes aftale. Artikel 18 Folkeoplysning, bevidstgørelse og uddannelse

1. Hver part fremmer og letter efter formåen: a) tilrådighedsstillelse for offentligheden af foreliggende oplysninger om: i) sundheds- og miljøvirkningerne af kviksølv og kviksølvforbindelser ii) alternativer til kviksølv og kviksølvforbindelser iii) de emner, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1 iv) resultaterne af parternes forsknings-, udviklings- og overvågningsaktiviteter i medfør af artikel 19 og v) aktiviteter med sigte på at opfylde forpligtelserne i henhold til denne konvention b) uddannelse, undervisning og folkeoplysning vedrørende virkningerne af eksponering for kviksølv og kviksølvforbindelser på menneskers sundhed og miljøet i samarbejde med relevante mellemstatslige og ikkestatslige organisationer og sårbare populationer efter behov. 2. Hver part anvender bestående mekanismer eller overvejer at udvikle mekanismer, f.eks. registre over udslip af forurenende stoffer og i givet fald overførsler, til indsamling og formidling af oplysninger om skøn over partens årlige menneskabte mængder udledninger, udslip og bortskaffelse af kviksølv og kviksølvforbindelser. Artikel 19

Forskning, udvikling og overvågning 1. Parterne tilstræber at samarbejde om udvikling og forbedring, under hensyntagen til deres respektive omstændigheder og formåen, af: a) fortegnelser over anvendelse, forbrug og menneskeskabte udledninger til luften og udslip til vand og jord af kviksølv og kviksølvforbindelser b) modellering og geografisk repræsentativ overvågning af niveauerne af kviksølv og kviksølvforbindelser i sårbare populationer og miljømedier, herunder biotiske medier, såsom fisk, havpattedyr, havskildpadder og fugle, samt samarbejde om indsamling og udveksling af relevante og egnede prøver c) vurdering af virkningen af kviksølv og kviksølvforbindelser på menneskers sundhed og miljøet, foruden de samfundsmæssige, økonomiske og kulturelle virkninger, navnlig for så vidt angår sårbare populationer d) harmoniserede metoder for aktiviteterne i litra a), b) og c) e) oplysninger om miljøcyklussen, transport (herunder transport over lange afstande og aflejring), kviksølvs og kviksølvforbindelsers omdannelse og forbliven i en række økosystemer, under behørig hensyntagen til en skelnen mellem menneskabte og naturlige udledninger og udslip af kviksølv og til fornyet mobilisering af kviksølv fra historiske aflejringer f) oplysninger om handel med kviksølv og kviksølvforbindelser og produkter tilsat kviksølv og g) oplysninger om og forskning i teknisk og økonomisk tilgængelige kviksølvfri produkter og processer og om de bedste tilgængelige teknikker og bedste miljøpraksis til nedbringelse og overvågning af udledninger og udslip af kviksølv og kviksølvforbindelser. 2. Parterne bør, hvor det er hensigtsmæssigt, basere sig på bestående overvågningsnet og forskningsprogrammer, når de iværksætter de i stk. 1 anførte aktiviteter.

Artikel 20 Gennemførelsesplaner 1. Hver part kan efter en indledende vurdering udarbejde og iværksætte en gennemførelsesplan, som tager hensyn til partens nationale omstændigheder, med henblik på at opfylde forpligtelserne i medfør af denne konvention. Enhver plan bør fremsendes til sekretariatet, så snart den er udarbejdet. 2. Hver part kan gennemgå og ajourføre sin gennemførelsesplan, under hensyntagen til de nationale omstændigheder og under henvisning til retningslinjer for partskonferencen eller andre relevante retningslinjer. 3. Parterne bør, når de iværksætter aktiviteterne i stk. 1 og 2, konsultere nationale interessenter for at lette udarbejdelse, gennemførelse, gennemgang og ajourføring af deres gennemførelsesplaner. 4. Parterne kan også samordne regionale planer for at lette gennemførelsen af denne konvention. Artikel 21 Indberetning 1. Hver part aflægger rapport til partskonferencen via sekretariatet om de foranstaltninger, den har truffet for at gennemføre denne konventions bestemmelser og om disses effektivitet med hensyn til at opfylde konventionens mål samt eventuelle problemer i denne henseende. 2. Hver part inkluderer i sin indberetning de oplysninger, der kræves efter konventionens artikel 3, 5, 7, 8 og 9. 3. Partskonferencen skal på sit første møde træffe beslutning om frister og format for parternes indberetning, hvorved der tages hensyn til ønskværdigheden af at samordne indberetningen med andre relevante konventioner om kemikalier og affald.

Artikel 22 Effektivitetsevaluering 1. Partskonferencen evaluerer denne konventions effektivitet første gang senest seks år efter konventionens ikrafttrædelsesdato og derefter med jævne mellemrum, som fastlægges af partskonferencen. 2. Med sigte på at lette evalueringen indleder partskonferencen på sit første møde etableringen af ordninger, som forsyner den med sammenlignelige overvågningsdata vedrørende tilstedeværelse og bevægelser af kviksølv og kviksølvforbindelser i miljøet samt tendenser for de niveauer af kviksølv og kviksølvforbindelser, der observeres i biotiske medier og sårbare populationer. 3. Evalueringen foretages på grundlag af de tilgængelige videnskabelige, miljømæssige, tekniske, finansielle og økonomiske data, herunder: a) rapporter og andre overvågningsoplysninger, som forelægges partskonferencen i medfør af stk. 2 b) rapporter indgivet i medfør af artikel 21 c) oplysninger og anbefalinger, jf. artikel 15, og d) rapporter og andre relevante oplysninger om driften af ordninger for finansiel bistand, teknologioverførsel og kapacitetsopbygning, der er iværksat i medfør af denne konvention. Artikel 23 Partskonferencen

1. Hermed indstiftes en partskonference. 2. Partskonferencens første møde indkaldes af eksekutivdirektøren for De Forenede Nationers Miljøprogram senest et år efter datoen for denne konventions ikrafttræden. Derefter afholder partskonferencen ordinære møder med regelmæssige mellemrum, som fastsættes af konferencen. 3. Ekstraordinære møder af partskonferencen afholdes på et hvilket som helst tidspunkt, som konferencen måtte skønne nødvendigt, eller på skriftlig anmodning af en af parterne, forudsat at denne anmodning, senest seks måneder efter, at parterne er blevet underrettet herom af sekretariatet, støttes af mindst en tredjedel af parterne. 4. Partskonferencen når på sit første møde til konsensus om og vedtager en forretningsorden og finansielle bestemmelser for sig selv og for eventuelle hjælpeorganer, såvel som finansielle bestemmelser om finansiering af sekretariatet. 5. Partskonferencen gør løbende status over og evaluerer konventionens gennemførelse. Den påtager sig de opgaver, den tildeles ved konventionen, og skal i dette øjemed: a) oprette de hjælpeorganer, som den finder nødvendig for gennemførelsen af denne konvention b) samarbejde i nødvendigt omfang med kompetente internationale organisationer og mellemstatslige og ikkestatslige organer c) jævnligt gennemgå alle oplysninger, som forelægges den og sekretariatet i medfør af artikel 21 d) overveje alle anbefalinger, som den forelægges af udvalget for gennemførelse og overholdelse e) overveje og træffe yderligere foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at opfylde konventionens mål og

f) gennemgå bilag A og B i medfør af artikel 4 og artikel 5. 6. De Forenede Nationer, FN's særorganisationer og Det Internationale Atomenergiagentur såvel som enhver stat, der ikke er part i denne konvention, kan være repræsenteret på partskonferencens møder som observatører. Alle andre organer eller organisationer, nationale eller internationale, statslige eller ikkestatslige, som har kvalifikationer på områder, der er omfattet af konventionen, og som over for sekretariatet har tilkendegivet deres ønske om at være repræsenteret som observatør ved partskonferencen, kan få adgang dertil, medmindre mindst en tredjedel af de tilstedeværende parter gør indsigelse herimod. Spørgsmålet om observatørers adgang og deltagelse behandles i overensstemmelse med den forretningsorden, som er vedtaget af partskonferencen. Artikel 24 Sekretariat 1. Der oprettes herved et sekretariat. 2. Sekretariatets opgaver er følgende: a) at tilrettelægge møder i partskonferencen og dens hjælpeorganer og yde dem den fornødne service b) efter anmodning at formidle bistand til parterne, navnlig udviklingslandsparter og parter med overgangsøkonomi, med at gennemføre konventionen c) at sørge for den fornødne samordning med sekretariater for andre relevante internationale organer, herunder navnlig andre konventioner vedrørende kemikalier og affald d) at bistå parterne med udveksling af oplysninger vedrørende gennemførelsen af konventionen e) at udarbejde og jævnligt stille rapporter, der er baseret på oplysninger modtaget i medfør af artikel 15 og 21, og andre relevante oplysninger, til rådighed for parterne

f) i henhold til partskonferencens overordnede retningslinjer at indgå administrative og kontraktlige aftaler, der måtte kræves til effektiv udførelse af dets opgaver, og g) at udføre de andre sekretariatsopgaver, der er anført i konventionen, og andre opgaver, som partskonferencen måtte pålægge det. 3. Sekretariatsopgaverne for denne konvention varetages af eksekutivdirektøren for De Forenede Nationers Miljøprogram, medmindre partskonferencen, med et flertal på tre fjerdedele af de tilstedeværende og stemmeafgivende parter, beslutter at overdrage sekretariatsopgaverne til en eller flere andre internationale organisationer. 4. Partskonferencen kan i samråd med relevante internationale organer fastlægge udvidet samarbejde og samordning mellem sekretariatet og sekretariaterne for andre konventioner om kemikalier og affald. Partskonferencen kan i samråd med relevante internationale organer fastlægge yderligere retningslinjer herfor. Artikel 25 Bilæggelse af tvister 1. Parterne søger at bilægge eventuelle tvister vedrørende fortolkningen eller anvendelsen af denne konvention ved forhandling eller ved andre fredelige midler efter eget valg. 2. En part, som ikke er en regional organisation for økonomisk integration, kan, når den ratificerer, accepterer, godkender eller tiltræder denne konvention eller når som helst herefter, i et skriftligt instrument over for depositaren erklære, at den i tilfælde af tvister vedrørende fortolkning eller anvendelse af konventionen accepterer et eller begge følgende midler til bilæggelse som bindende over for enhver part, der accepterer samme forpligtelse: a) voldgift i overensstemmelse med proceduren i bilag E, del I b) indbringelse af tvisten for Den Internationale Domstol.

3. En part, som er en regional organisation for økonomisk integration, kan fremsætte en erklæring med tilsvarende virkning vedrørende voldgift efter proceduren i stk. 2. 4. En erklæring fremsat i medfør af stk. 2 eller 3 forbliver i kraft, indtil den udløber i medfør af bestemmelserne heri eller indtil tre måneder efter deponering hos depositaren af et skriftligt varsel om opsigelse af erklæringen. 5. Udløbet af en erklæring, et opsigelsesvarsel eller en ny erklæring har ingen indflydelse på sager, der er indbragt for en voldgiftsret eller Den Internationale Domstol, medmindre parterne i tvisten bliver enige om andet. 6. Har parterne i en tvist ikke accepteret samme middel til tvistbilæggelse i medfør af stk. 2 eller 3, og har de ikke kunnet bilægge deres tvist ved hjælp af midlerne i stk. 1 inden tolv måneder efter at en af parterne har meddelt den anden part, at der er opstået en tvist mellem dem, indgives tvisten til en forligskommission på anmodning af en hvilken som helst af tvistens parter. Proceduren i bilag E, del II, finder anvendelse på en forligsprocedure i medfør af denne artikel. Artikel 26 Ændringer til konventionen 1. Enhver part kan foreslå ændringer til denne konvention. 2. Ændringer til konventionen vedtages på et af partskonferencens møder. Ordlyden af enhver foreslået ændring meddeles parterne af sekretariatet mindst seks måneder forud for det møde, hvor den foreslås vedtaget. Sekretariatet sender ligeledes den foreslåede ændring til konventionens signatarer og, til depositaren til orientering. 3. Parterne gør alt for at nå til enighed ved konsensus om enhver foreslået ændring til denne konvention. Hvis alle bestræbelser på at nå en konsensus er udtømt, og der ikke er enighed, vedtages ændringen som en sidste mulighed med et stemmeflertal på mindst tre fjerdedele af de parter, der er til stede og afgiver stemme ved mødet. 4. En vedtaget ændring sendes af depositaren til samtlige parter med henblik på ratifikation, accept eller godkendelse.

5. Ratifikation, accept eller godkendelse af en ændring meddeles depositaren skriftligt. En ændring, der er vedtaget i overensstemmelse med stk. 3, træder i kraft for de parter, der har accepteret at være bundet af den, på den halvfemsindstyvende dag efter datoen for deponering af et ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument fra mindst tre fjerdedele af de parter, der var parter i konventionen på det tidspunkt, hvor ændringen blev vedtaget. Derefter træder ændringen i kraft for enhver anden part på den halvfemsindstyvende dag efter datoen, hvor den pågældende part har deponeret sit instrument til ratifikation, accept eller godkendelse af ændringen. Artikel 27 Vedtagelse og ændring af bilag 1. Bilag til denne konvention er en integreret del heraf, og medmindre andet er udtrykkeligt anført, er enhver henvisning til denne konvention ligeledes en henvisning til bilagene hertil. 2. Eventuelle supplerende bilag, som vedtages efter denne konventions ikrafttræden, begrænses til proceduremæssige, videnskabelige, tekniske eller administrative spørgsmål 3. Følgende procedure finder anvendelse, når supplerende bilag til denne konvention foreslås, vedtages og træder i kraft: a) supplerende bilag foreslås og vedtages efter proceduren i artikel 26, stk. 1–3 b) parter, som ikke kan godkende et supplerende bilag, giver depositaren skriftlig meddelelse herom senest et år efter, at depositaren har givet underretning om et sådant bilags vedtagelse. Depositaren meddeler straks alle parter, at man har modtaget en sådan erklæring. En part kan når som helst trække en tidligere meddelelse om ikkegodkendelse af eventuelle supplerende bilag tilbage, og bilaget træder derefter i kraft for den pågældende part, jf. dog litra c), og c) et år efter, at depositaren har givet underretning om vedtagelsen af et supplerende bilag, træder bilaget i kraft for alle parter, som ikke har indgivet meddelelse om ikkegodkendelse i medfør af bestemmelserne i litra b). 4. Fremsættelse af forslag til, vedtagelse af og ikrafttræden af ændringer til bilag til denne konvention finder sted efter samme procedurer som for forslag til og vedtagelse af supplerende bilag til konventionen, dog træder en ændring til et bilag ikke i kraft for en part, der har fremsat en erklæring om ændringer til bilag i medfør af artikel 30, stk. 5, i hvilket tilfælde en sådan ændring træder i kraft for den pågældende part på den halvfemsindstyvende dag efter datoen for deponering af partens ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument for så vidt angår ændringen.

5. Hvis et supplerende bilag til eller en ændring af et bilag har tilknytning til en ændring af konventionen, træder det supplerende bilag eller ændringen ikke i kraft, før ændringen til konventionen træder i kraft. Artikel 28 Stemmeret 1. Hver part i denne konvention har én stemme, jf. dog stk. 2. 2. Regionale organisationer for økonomisk integration tildeles, til udøvelse af deres stemmeret på områder, der henhører under deres kompetence, et antal stemmer svarende til antallet af de af deres medlemsstater, der er parter i konventionen. Disse organisationer anvender ikke deres stemmeret, såfremt deres medlemsstater anvender deres stemmeret, og vice versa. Artikel 29 Undertegnelse Denne konvention er åben for undertegnelse i Kumamoto, Japan, for alle stater og regionale organisationer for økonomisk integration den 10. og 11. oktober 2013 og derefter i De Forenede Nationers hovedkvarter i New York til den 9. oktober 2014. Artikel 30 Ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse 1. Denne konvention forelægges til ratifikation, accept og godkendelse for stater og for regionale organisationer for økonomisk integration. Den er åben for tiltrædelse af stater og regionale organisationer for økonomisk integration fra dagen efter den dato, hvor konventionen lukkes for undertegnelse. Ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenterne deponeres hos depositaren. 2. Enhver regional organisation for økonomisk integration, som bliver part i konventionen, uden at nogen af den pågældende organisations medlemsstater selv er part i konventionen, er bundet af alle de i konventionen fastsatte forpligtelser. Hvis en eller flere medlemsstater af en sådan organisation er part i konventionen, afgør organisationen og dens medlemsstater fordelingen af deres respektive ansvarsområder for så vidt angår opfyldelsen af deres forpligtelser i medfør af konventionen. I sådanne tilfælde er organisationen og medlemsstaterne ikke berettiget til at udøve deres rettigheder i medfør af konventionen samtidigt.

3. Regionale organisationer for økonomisk integration angiver i deres ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument omfanget af deres kompetence på de områder, der omfattes af konventionen. Disse organisationer meddeler ligeledes depositaren, som derefter meddeler parterne, enhver væsentlig ændring i omfanget af deres kompetence. 4. Enhver stat eller regional organisation for økonomisk integration opfordres til på tidspunktet for dens ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse til konventionen at meddele sekretariatet sine foranstaltninger for at gennemføre konventionen. 5. Enhver part kan i sit ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument erklære, at en ændring til et bilag først træder i kraft for den, når den har deponeret sit ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument desangående. Artikel 31 Ikrafttræden 1. Denne konvention træder i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter deponeringen af det halvtredsindstyvende ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument. 2. For hver stat eller regional organisation for økonomisk integration, som ratificerer, accepterer, godkender eller tiltræder konventionen efter deponeringen af det halvtredsindstyvende ratifikations, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument, træder konventionen i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter den dato, hvor den pågældende stat eller regionale organisation for økonomisk integration har deponeret sit ratifikations-, accept- godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument. 3. Med hensyn til stk. 1 og 2 kan intet instrument, der deponeres af en regional organisation for økonomisk integration, føjes til de instrumenter, som medlemsstater af den nævnte organisation allerede har deponeret. Artikel 32 Forbehold Der kan ikke tages forbehold for denne konvention.

Artikel 33 Opsigelse 1. Efter tre år at regne fra datoen for konventionens ikrafttræden for en part kan den pågældende part når som helst opsige konventionen ved skriftlig meddelelse til depositaren. 2. Enhver opsigelse får virkning efter udløbet af en frist på et år efter datoen for depositarens modtagelse heraf eller på en hvilken som helst anden senere dato, som måtte være anført i opsigelsesmeddelelsen. Artikel 34 Depositar Generalsekretæren for De Forenede Nationer er depositar for denne konvention. Artikel 35 Autentiske tekster

Originaleksemplarer af denne konvention, hvis arabiske, engelske, franske, kinesiske, russiske og spanske versioner er lige autentiske, deponeres hos De Forenede Nationers Generalsekretær.



Bilag A Produkter tilsat kviksølv Følgende produkter er ikke omfattet af dette bilag: a) produkter, som er væsentlige i forbindelse med civilbeskyttelses- og forsvarsmateriel b) produkter til forskning, kalibrering af instrumenter, til brug som referencestandard c) hvis der ikke findes et kviksølvfrit alternativ, som kan erstatte dem, koblinger og relæer, koldkatodelysstofrør (CCFL) og lysstofrør med eksterne elektroder (EEFL) til elektroniske skærme, og måleinstrumenter d) produkter, som anvendes til traditionelle eller religiøse formål, og e) vacciner, der indeholder thiormersal som konserveringsmiddel. Del I: Produkter omfattet af artikel 4, stk. 1

Produkter tilsat kviksølv Herefter er fremstilling, import eller eksport af produktet ikke tilladt (udfasningsdato) Batterier, undtagen sølvoxid-zink-knapbatterier med et kviksølvindhold < 2 % og zink-luft-knapbatterier med et kviksølvindhold < 2 % 2020 Koblinger og relæer, undtagen kapacitans- og tabsfaktormålekredsløb med meget høj præcision og højfrekvente RF-koblinger og -relæer i overvågnings- og reguleringsinstrumenter, som ikke overskrider 20 mg kviksølv pr. kredsløb, kobling eller relæ 2020 Kompaktlysstofrør (CFL) til almen belysning, som er ≤ 30 watt, med et kviksølvindhold på mere end 5 mg pr. lyskilde Lineære lysstofrør (LFL) til almen belysning: a)Triband-phosphor < 60 watt med et kviksølvindhold på mere end 5 mg pr. lyskilde b)Halophosphat-phosphor ≤ 40 watt med et kviksølvindhold på mere end 10 mg pr. lyskilde 2020 Højtrykskviksølvlamper (HPMV) til almen belysning 2020 Kviksølv i koldkatodelysstofrør (CCFL) og lysstofrør med eksterne elektroder (EEFL) til elektroniske skærme: a)kort (≤ 500 mm) med et kviksølvindhold på mere end 3,5 mg pr. lyskilde b)medium (> 500 mm og ≤ 1500 mm) med et kviksølvindhold på mere end 5 mg pr. lyskilde c)lang (> 1 500 mm) med et kviksølvindhold på mere end 13 mg pr. lyskilde 2020 Kosmetiske produkter (med et kviksølvindhold over 1 ppm), herunder hudblegende sæbe og creme, men ikke kosmetiske produkter til øjenomgivelserne, hvis kviksølv bruges som et konserveringsmiddel og der ikke findes effektive og sikre alternative konserveringsmidler1 2020 Pesticider, biocider og topiske antiseptika. 2020 Følgende ikke-elektroniske måleanordninger, undtagen ikke-elektroniske måleanordninger, der er monteret i stort udstyr, eller som anvendes i målinger med stor præcision, hvis der ikke findes noget egnet kviksølvfrit alternativ: a)barometre b)hygrometre c)manometre d)thermometre e)blodtryksmålere. 2020 1 Det er ikke hensigten at omfatte kosmetiske produkter, sæber eller cremer med sporforurening af kviksølv.



Del II: Produkter omfattet af artikel 4, stk. 3 Produkter tilsat kviksølv Bestemmelser Tandfyldningsamalgam Foranstaltninger, som skal træffes af en part for at mindske brugen af tandfyldningsamalgam, skal tage højde for den pågældende parts nationale omstændigheder og relevante internationale retningslinjer og skal omfatte én eller flere foranstaltninger fra nedenstående liste: I.Fastsætte nationale mål for forebyggelse af karies og sundhedsfremme for at mindske behovet for tandpleje II.Fastsætte nationale målsætninger om at mindske brugen af tandfyldningsamalgam III.Fremme anvendelsen af omkostningseffektive og klinisk effektive kviksølvfri alternativer til tandpleje IV.Fremme af forskning i og udvikling af kviksølvfri kvalitetsmaterialer til tandbehandling V.Opmuntre til at repræsentative erhvervsorganisationer og tandlægeskoler uddanner og underviser tandplejepersonale, tandlæger, tandteknikere og studerende i anvendelsen af kviksølvfri tandbehandlingsalternativer og bedste håndteringspraksis VI.Fraråde brugen af forsikringspolicer og -programmer, som foretrækker tandfyldningsamalgam frem for kviksølvfri tandbehandling VII.Opmuntre til at bruge forsikringspolicer og -programmer, som foretrækker anvendelsen af kvalitetsalternativer til tandbehandling frem for tandfyldningsamalgam VIII.Begrænse anvendelsen af tandfyldningsamalgam til dens indkapslede form IX.Fremme anvendelsen af bedste miljøpraksis i tandklinikker for at mindske udslip af kviksølv og kviksølvforbindelser til vand og jord. Bilag B Fremstillingsprocesser, hvor der anvendes kviksølv eller kviksølvforbindelser

Del I: Produkter omfattet af artikel 5, stk. 2 Fremstillingsprocesser, hvor der anvendes kviksølv eller kviksølvforbindelser Udfasningsdato Klor-alkaliproduktion 2025 Acetaldehydproduktion, hvor kviksølv eller kviksølvforbindelser anvendes som katalysator 2018 Del II: Produkter omfattet af artikel 5, stk. 3 Proces, hvor der anvendes kviksølv Bestemmelser Produktion af monomert vinylchlorid (MVC) Foranstaltninger, som parterne skal træffe, omfatter, men er ikke begrænset til: I.Mindske anvendelsen af kviksølv pr. produktionsenhed med 50 % frem til 2020 i forhold til 2010-anvendelsen II.Fremme foranstaltninger, som mindsker afhængigheden af kviksølv fra primær kviksølvudvinding III.Træffe foranstaltninger til at mindske udledninger og udslip af kviksølv til miljøet IV.Støtte forskning i og udvikling af kviksølvfri katalysatorer og processer V.Ikke tillade anvendelsen af kviksølv fem år efter, at partskonferencen har fastslået, at kviksølvfri katalysatorer på grundlag af bestående processer er blevet teknisk og økonomisk gennemførlige VI.Indberetning til partskonferencen af indsatsen for at udvikle og/eller identificere alternativer og udfase kviksølvanvendelsen, jf. artikel 21. Natrium- eller kaliummethylat eller -ethylat Foranstaltninger, som parterne skal træffe, omfatter, men er ikke begrænset til: I.Foranstaltninger til at nedbringe anvendelsen af kviksølv med sigte på at udfase denne anvendelse hurtigst muligt og inden 10 år efter konventionens ikrafttræden II.Mindske udledninger og udslip pr. produktionsenhed med 50 % frem til 2020 i forhold til 2010 III.Forbyde anvendelsen af nyt kviksølv fra primær udvinding IV.Støtte forskning i og udvikling af kviksølvfri processer V.Ikke tillade anvendelsen af kviksølv fem år efter, at partskonferencen har fastslået, at kviksølvfri katalysatorer er blevet teknisk og økonomisk gennemførlige VI.Indberetning til partskonferencen af indsatsen for at udvikle og/eller identificere alternativer og udfase kviksølvanvendelsen, jf. artikel 21. Produktion af polyurethan under anvendelse af kviksølvholdige katalysatorer Foranstaltninger, som parterne skal træffe, omfatter, men er ikke begrænset til: I.Træffe foranstaltninger til at nedbringe anvendelsen af kviksølv med sigte på at udfase denne anvendelse hurtigst muligt og inden 10 år efter konventionens ikrafttræden II.Træffe foranstaltninger for at mindske afhængigheden af kviksølv fra primær kviksølvudvinding III.Træffe foranstaltninger til at mindske udledninger og udslip af kviksølv til miljøet IV.Støtte forskning i og udvikling af kviksølvfri katalysatorer og processer V.Indberetning til partskonferencen af indsatsen for at udvikle og/eller identificere alternativer og udfase kviksølvanvendelsen, jf. artikel 21. Artikel 5, stk. 6, finder ikke anvendelse på denne fremstillingsproces.



Bilag C Småguldminedrift Nationale handlingsplaner 1. Alle parter, som skal opfylde bestemmelserne i artikel 7, stk. 3, inkluderer i deres nationale handlingsplan: a) Nationale målsætninger og reduktionsmål b) Foranstaltninger med sigte på at eliminere: i) amalgamering af råmalm

ii) afbrænding af amalgam eller forarbejdet amalgam i fri luft iii) afbrænding af amalgam i beboelseskvarterer og iv) cyanidudlugning i sediment, malm eller restprodukter, hvor der er tilsat kviksølv,uden at fjerne kviksølvet først c) Skridt til at fremme formalisering eller regulering af sektoren for småguldminedrift d) Referenceskøn over de mængder kviksølv, der anvendes, og praksis inden for småguldminedrift og forarbejdning på partens territorium e) Strategier til fremme af nedbringelsen af udledninger og udslip samt eksponering for kviksølv ved småguldminedrift og forarbejdning , herunder kviksølvfri metoder f) Strategier til kontrol med handelen med og forhindre omdirigeringen af kviksølv eller kviksølvforbindelser fra både udenlandske og indenlandske kilder til brug i småguldminedrift og forarbejdning g) Strategier med sigte på at inddrage interessenterne i gennemførelsen og den løbende udvikling af den nationale handlingsplan h) En folkesundsstrategi for den eksponering for kviksølv, som guldgravere og lokalsamfund udsættes for i forbindelse med småguldminedrift og forarbejdning. Denne strategi bør bl.a. omfatte indsamling af sundhedsdata, uddannelse af sundhedspersonale og oplysningskampagner via sundhedsfaciliteter i) Strategier, som tager sigte på at forhindre sårbare populationers eksponering, herunder navnlig børn, kvinder i den fødedygtige alder, især gravide, for kviksølv, der anvendes i småguldminedrift j) strategier for formidling af oplysninger til guldgravere i småguldminedrift og forarbejdning og de berørte lokalsamfund og k) en tidsplan for gennemførelsen af den nationale handlingsplan. 2. Hver part kan i sin nationale handlingsplan inkludere yderligere strategier til opfyldelse af partens målsætninger, herunder også brugen eller indførelsen af standarder for kviksølvfri småguldminedrift og forarbejdning samt markedsbaserede mekanismer eller markedsføringsinstrumenter.



Bilag D Liste over punktkilder for udledninger af kviksølv og kviksølvforbindelser til luften Punktkildekategori: Kulfyrede kraftværker

Kulfyrede industrielle kedelanlæg Smeltnings- og ristningsprocesser, som anvendes ved fremstilling af non-ferro-metaller1 Affaldsforbrændingsanlæg Cementclinkerproduktionsanlæg.

1 I forbindelse med dette bilag henviser "non-ferro-metaller" til bly, zink, kobber og industrielt guld. Bilag E Voldgifts- og mæglingsprocedurer Del I: Voldgiftsprocedure

Voldgiftsproceduren i forbindelsen med denne konventions artikel 25, stk. 2, litra a), er som følger: Artikel 1 1. En part kan indlede en voldgiftssag, jf. denne konventions artikel 25, ved skriftlig underretning af den anden part eller parter i tvisten. Underretningen skal være ledsaget af en stævning sammen med eventuel støttedokumentation. Underretningen skal præcisere voldgiftens genstand og navnlig indbefatte de artikler i konventionen, hvis fortolkning eller anvendelse stridsspørgsmålet drejer sig om. 2. Den part, der ønsker en sag afgjort ved voldgift, skal meddele sekretariatet, at den indbringer en tvist til voldgiftsbehandling i medfør af denne konventions artikel 25. Meddelelsen skal være ledsaget af den klagende parts skriftlige underretning, stævningen og den i stk. 1 omhandlede støttedokumentation. Sekretariatet videresender de modtagne oplysninger til alle parter. Artikel 2 1. Hvis en tvist henvises til voldgift, jf. artikel 1, nedsættes en voldgiftsret. Den har tre medlemmer. 2. Hver af tvistens parter udpeger en voldgiftsmand, og de to således udpegede voldgiftsmænd udpeger efter fælles overenskomst en tredje voldgiftsmand, som er formand for voldgiftsretten. Ved tvister mellem mere end to parter skal de parter, der har samme interesse, udpege en voldgiftsmand efter fælles overenskomst. Formanden for voldgiftsretten må ikke være statsborger i nogen af de stater, der er parter i tvisten, ej heller må han eller hun have sit sædvanlige opholdssted på nogen af disse parters territorium eller være ansat hos nogen af dem eller have beskæftiget sig med sagen i nogen anden egenskab. 3. Er ikke alle pladser i voldgiftsretten besat, udpeges den eller de manglende medlemmer som foreskrevet for førstegangsudpegningen. Artikel 3 1. Hvis en af parterne i tvisten ikke udpeger en voldgiftsmand senest to måneder efter datoen for respondentens modtagelse af den skriftlige underretning om voldgiftssagen, kan den anden part informere De Forenede Nationers generalsekretær herom, som udpeger en voldgiftsmand inden for en frist på yderligere to måneder. 2. Hvis formanden for voldgiftsretten ikke er udpeget senest to måneder efter udpegelsen af den anden voldgiftsmand, skal generalsekretæren for De Forenede Nationer efter anmodning fra en af parterne udpege formanden inden for en frist på yderligere to måneder. Artikel 4 Voldgiftsretten afsiger kendelse i overensstemmelse med denne konventions bestemmelser og international ret. Artikel 5

Voldgiftsretten fastsætter selv sin forretningsorden, medmindre parterne i tvisten bliver enige om andet. Artikel 6 Voldgiftsretten kan efter anmodning fra en af parterne i tvisten anbefale presserende foreløbige beskyttelsesforanstaltninger. Artikel 7 Tvistens parter skal lette voldgiftsdomstolens arbejde, og skal i særdeleshed med alle til rådighed værende midler: a) stille alle relevante dokumenter, oplysninger og faciliteter til rådighed for den og b) i det nødvendige omfang gøre det muligt for voldgiftsretten at indkalde vidner eller eksperter og høre disse. Artikel 8 Parterne i tvisten og voldgiftsmændene er forpligtet til at sikre, at alle oplysninger og dokumenter, de modtager i fortrolighed under voldgiftsbehandlingen, behandles fortroligt. Artikel 9 Medmindre voldgiftsretten beslutter andet på grund af særlige omstændigheder i sagen, skal voldgiftsrettens udgifter afholdes ligeligt af parterne i tvisten. Voldgiftsretten skal føre regnskab over alle sine udgifter og fremlægge en endelig opgørelse derover for parterne. Artikel 10 En part, som har en juridisk interesse i tvistens genstand, og som kan berøres af en kendelse i sagen, kan intervenere i sagsbehandlingen med voldgiftsrettens samtykke. Artikel 11

Voldgiftsretten kan høre og træffe afgørelse om modpåstande, der har direkte forbindelse med tvistens genstand. Artikel 12 Voldgiftsrettens kendelser både vedrørende procedure og substans træffes ved flertalsafgørelse mellem medlemmerne. Artikel 13 1. Hvis en af parterne i tvisten ikke møder for voldgiftsretten eller ikke forsvarer sin sag, kan den anden part anmode voldgiftsretten om at fortsætte sagsbehandlingen og afsige kendelse. At en part undlader at møde op eller undlader at forsvare sin sag, forhindrer ikke videre sagsbehandling. 2. Før den afsiger sin endelige kendelse, skal voldgiftsretten påse at både de faktiske og de retlige forhold gør påstanden velbegrundet. Artikel 14 Voldgiftsretten afsiger sin endelige kendelse senest fem måneder efter datoen for dens endelige nedsættelse, medmindre den skønner det nødvendigt at forlænge denne tidsfrist med en periode, der ikke bør overstige yderligere fem måneder. Artikel 15 Voldgiftsrettens endelige kendelse skal være begrænset til tvistens genstand og skal ledsages af en begrundelse. Den skal indeholde navnene på de medlemmer, der har deltaget, og datoen for den endelige kendelse. Ethvert medlem af voldgiftsretten kan vedføje den endelige kendelse en særskilt eller afvigende udtalelse. Artikel 16 Den endelige kendelse er bindende for tvistens parter. Fortolkningen af denne konvention, jf. den endelige kendelse, er også bindende for en part, der intervenerer i medfør af artikel 10, for så vidt der er tale om spørgsmål, som partens intervention vedrørte. Den endelige kendelse kan ikke appelleres, medmindre tvistens parter forud er blevet enige om en appelprocedure.

Artikel 17 Enhver uoverensstemmelse mellem de parter, der er bundet af den endelige kendelse, jf. artikel 16, for så vidt angår fortolkningen eller gennemførelsen af den endelige kendelse, kan af en af parterne forelægges den voldgiftret, som afsagde kendelsen, med henblik på en afgørelse. Del II: Forligsprocedure Forligsproceduren i forbindelsen med denne konventions artikel 25, stk. 6, er som følger: Artikel 1 En anmodning fra en part i en tvist om nedsættelse af en forligskommission i medfør af denne konventions artikel 25, stk. 6, sendes skriftligt til sekretariatet med kopi til den eller de andre parter i tvisten. Sekretariatet informerer straks alle parter herom. Artikel 2 1. Medmindre parterne bliver enige om andet, sammensættes kommissionen af tre medlemmer, hvoraf én udpeges af hver af de berørte parter, og formanden vælges af disse medlemmer i fællesskab. 2. Ved tvister mellem mere end to parter skal de parter, der har samme interesse, udpege deres medlem af kommissionen ved fælles overenskomst. Artikel 3 Hvis en af parterne i tvisten ikke har udpeget et medlem senest to måneder efter datoen for sekretariatets modtagelse af den skriftlige anmodning omhandlet i artikel 1, kan De Forenede Nationers generalsekretær på anmodning af en af parterne udpege medlemmet inden for en frist på yderligere to måneder. Artikel 4 Hvis formanden for forligskommissionen ikke er udpeget senest to måneder efter udpegelsen af det andet medlem af kommissionen, skal generalsekretæren for De Forenede Nationer efter anmodning fra en af parterne udpege formanden inden for en frist på yderligere to måneder.

Artikel 5 Forligskommissionen bistår parterne i tvisten på en uafhængig og upartisk måde i deres bestræbelser på at nå frem til en mindelig løsning. Artikel 6 1. Forligskommissionen gennemfører forligsproceduren på en måde, som den finder passende, under fuld hensyntagen til sagens omstændigheder og de synspunkter, som parterne i tvisten, fremsætter, herunder en eventuel anmodning om en hurtig løsning. Medmindre parterne aftaler andet, fastsætter forligskommissionen selv sin forretningsorden. 2. Forligskommissionen kan på et hvilket som helst tidspunkt i forløbet fremsætte forslag eller anbefalinger til en løsning af tvisten. Artikel 7 Parterne i tvisten samarbejder med forligskommissionen. De skal navnlig bestræbe sig på at opfylde kommissionens anmodninger om indgivelse af skriftligt materiale, forelægge dokumentation og deltage i møder. Parterne i tvisten og medlemmerne af forligskommissionen er forpligtet til at sikre, at alle oplysninger og dokumenter, de modtager i fortrolighed under forligsproceduren, behandles fortroligt. Artikel 8 Forligskommissionen træffer sine afgørelser ved flertalsafgørelse blandt sine medlemmer. Artikel 9 Medmindre tvisten allerede er løst, skal forligskommissionen forelægge en rapport med anbefalinger til løsning af tvisten senest tolv måneder efter datoen for den endelige nedsættelse, som parterne i tvisten skal tage stilling til i god tro. Artikel 10 Alle uoverensstemmelser for så vidt angår forligskommissionens kompetence til at undersøge en tvist, som henvises til den, afgøres af kommissionen.