DA Den Europæiske Unions Tidende C 412/4

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

2014/C 412/04

Denne offentliggørelse giver ret til at rejse indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (2)

»MIEL DES CEVENNES«

EF-nr.: FR-PGI-0005-01148 – 3.9.2013

BGB ( X ) BOB ( )

1. Betegnelse

»Miel des Cévennes«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.4. Andre animalske produkter (æg, honning, forskellige mejeriprodukter undtagen smør, m.m.)

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Miel des Cévennes« er en honning, der fremstilles af bier på basis af blomsternektar. Den findes i flydende, krystalliseret eller cremet form.

»Miel des Cévennes« kan være:

— fra flere blomsterarter: hovedsagelig karakteriseret ved en blanding af flere typiske plantearter fra Cevennerne

— enkeltblomstret: — lynghonning: — trælyng — Erica arborea, grålyng — Erica cinerea, hedelyng — Calluna vulgaris — kastanjehonning — hindbærhonning — brombærhonning

Fysisk-kemiske egenskaber:

— indhold af hydroxymethylfurfural (HMF) ≤ 15 mg/kg i slutningen af produktionsåret (mellem august og december, men for hedelynghonning mellem oktober og december)

— vandindhold ≤ 19 % med undtagelse af hedelynghonning, hvis vandindhold er ≤ 21 %.

Pollenegenskaber

»Miel des Cévennes« har et pollenspektrum, som består af pollen fra de botaniske arter, der findes i Cevennerne. Følgende pollen fungerer som markører for området: trælyng, grålyng, hedelyng, kastanje, dueurt, hindbær, mælkebøtte, brombær, hvidkløver. For hver honning identificeres mindst én af disse markører.

Indsamling af honning opsuget fra blomstrende markafgrøder, der ikke er specifikke for Cevennerne, f.eks. solsikke, raps, lucerne og lavendel, er ikke tilladt. Pollen fra blomstrende markafgrøder eller fra lavendel må kun identificeres som isolerede pollen (mindre end 15 %).

Nedenstående skema angiver de pollenegenskaber, der er særlige for hver honningtype:

Honningtype Dominerende pollen > 45 % Andre pollen 15 %-45 % Isolerede pollen < 15 % Honning fra flere blomsterarter Kastanje, frugttræer. Kornblomst, kastanje, lyng, hindbær, frugttræer, brombær, esparsette. Akacie, skyrækker, kornblomst, tørst, galdebær, hedelyng, knopurt, mandstro, kastanje, eg, tidsel, soløjetræ, kurvplanter, rød kornel, kronvikke, korsblomst, dueurt, grålyng, trælyng, frugttræer, gyvel, kortlæbe, græsser, soløje, hestesko, kristtorn, munke, blåhat, vedbend, kællingetand, bingelurt, kongelys, sennep, vrietorn, valmue, fyr, mælkebøtte, vejbred, rapunselklokke, pileurt, slangeurt, rhododendron, brombær, esparsette, pil, skabiose, klasekortlæbe, stenurt, brandbæger, spiræa, hyld, timian, lind, hvidkløver, rødkløver, tornblad, vikke, vildvin, slangehoved Lyng Trælyng (Erica arborea) Trælyng. Trælyng, soløjetræ. Akacie, mandel, kastanje, eg, soløjetræ, rød kornel, kronvikke, korsblomst, ærteblomst, frugttræer, gyvel, storkenæb, kristtorn, sommerfuglelavendel, kællingetand, vrietorn, reseda, rosmarin, roser, pil, timian, hvidkløver, tornblad, kvalkved Grålyng (Erica cinerea) Kastanje. Brombær. Hvidløg, kornblomst, hareøre, hedelyng, eg, tidsel, soløjetræ, korsblomst, dueurt, trælyng, grålyng, frugttræer, gyvel, kortlæbe, græsser, soløje, munke, sommerfuglelavendel, vedbend, vejbred, reseda, brombær, roser, esparsette, klasekortlæbe, timian, lind, hvidkløver, rødkløver, tornblad, solsikke, slangehoved. Hedelyng (calluna vulgaris) Kastanje, hedelyng. Hedelyng, kastanje, brombær, hvidkløver, spiræa. Asters, jordbærtræ, malurt, kornblomst, galdebær, hareøre, hedelyng, eg, knopurt, mandstro, kastanje, tidsel, soløjetræ, kurvplanter, kornel, korsblomst, dueurt, grålyng, hindbær, frugttræer, gyvel, storkenæb, græsser, soløje, hestesko, kristtorn, munke, vedbend, liljer, kællingetand, valmue, fyr, mælkebøtte, vejbred, slangeurt, brombær, pil, esparsette, skabiose, klasekortlæbe, sarsaparil, spiræa, timian, hvidkløver, rødkløver, tornblad, slangehoved. Kastanje Kastanje. Hedelyng, brombær. Akacie, skyrækker, rundbælg, jordbærtræ, kornblomst, tørst, hareøre, hedelyng, knopurt, mandstro, kastanje, eg, tidsel, soløjefamilien, klematis, kurvplanter, kornvalmue, rød kornel, korsblomst, ærteblomst, sølvblad, trælyng, grålyng, høstlyng, frugttræer, gyvel, kortlæbe, græsser, soløje, kristtorn, balsamin, munke, blåhat, lavendel, sommerfuglelavendel, margerit, vedbend, liljer, kællingetand, stenkløver, mynte, sennep, myrte, vrietorn, oliventræ, valmue, fyr, vejbred, reseda, rhododendron, sumak, rosmarin, brombær, roser, esparsette, pil, skabiose, klasekortlæbe, timian, lind, solsikke, hvidkløver, rødkløver, liguster, tornblad, vildvin, kvalkved, slangehoved. Hindbær/brombær Hindbær/brombær. Brombær, hvidkløver, kastanje. Akacie, skyrækker, anemone, malurt, bjørneklo, kornblomst, buksbom, hedelyng, klokkeblomst, nellike, saflor, knopurt, dværgpalme, mandstro, kastanje, gedeblad, cikorie, tidsel, soløjefamilien, soløjetræ, eg, kurvplanter, rød kornel, korsblomst, cypresser, cytinus, dueurt, ahorn, trælyng, grålyng, jordbær, frugttræer, gyvel, kortlæbe, græsser, soløje, kristtorn, taks, munke, blåhat, vedbend, lilje, kællingetand, hestekastanje, valmue, stedmoderblomst, fyr, mælkebøtte, vejbred, rapunselklokke, slangeurt, brombær/hindbær, rhododendron, sumak, syre, esparsette, pil, skabiose, smalbladet timian, spiræa, timian, lind, hvidkløver, rødkløver, liguster, tornblad, vildvin.

Organoleptiske egenskaber

— Honning fra flere blomsterarter: Honningen fremstilles normalt om sommeren og indeholder en blanding af kastanje og grålyng, dvs. fyldige og træagtige toner med et stænk af blomster. Aromaen er træagtig, frisk og blomsteragtig med et stænk af karamel og en mere eller mindre bitter eftersmag. Når honning fra flere blomsterarter fremstilles om foråret, kan den især smage af hindbær, trælyng eller forårsmarkblomster og endda af akacie. Så har den overtoner af karamel, kogt frugt eller blomster afhængigt af den dominerende blomst. Den er kun lidt eller slet ikke bitter. Honningen kan være lys eller gå over i mørkebrun og ravfarvet alt efter høsttidspunktet.

— Honning af trælyng: kraftig duft og karamelbrun farve. Aromaen minder om duften af brun karamel og har en bitter og meget lang eftersmag.

— Honning af grålyng: frisk og blomsteragtig duft, hvor »afblomstrede roser« er fremtrædende. Kraftig aroma, der minder om duften, blomsteragtig, derefter karamelagtig og med en frisk tone i smagen, meget vedholdende.

— Hedelynghonning: ravfarvet, der går fra mørk til meget mørk. Duft af træ, blomster og frisk frugt. Vedholdende aroma, der minder om duften af frisk frugt og blomster. Svag bitterhed. Det er karakteristisk, at den har et geléagtigt udseende i flydende form.

— Kastanjehonning: fyldig og træagtig duft (garvesyre, varmt træ eller fugtigt træ). Aromaen minder om duften af træ og har en vedholdende, afsluttende bitterhed.

— Hindbærhonning: lys honning, krystalliseret. Meget frugtagtig duft (som af henkogte hindbær). Meget frugtagtig og syrlig aroma.

— Brombærhonning: Farven går fra lys til lys ravfarvet, ofte krystalliseret. Frugtagtig duft (som af henkogt frugt). Frugtagtig aroma med markant syrlig eftersmag.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse)

—

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Produktionsområdet svarer til det område, hvor biavlerne anbringer deres bistader for at fremstille »Miel des Cévennes«. De øvrige etaper, dvs. udvinding og emballering, kan finde sted uden for det geografiske område.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.

—

3.7. Specifikke mærkningsregler

Obligatoriske oplysninger, som mærkningen skal indeholde:

— BGB: »Miel des Cévennes«

— minimumsregler for mærkning: producentens identifikation, batchnummer, vægt

— ordene »certifié par« efterfulgt af navn og adresse på kontrolorganet

— BGB-logo og/eller BGB-betegnelse.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

Det geografiske område for »Miel des Cévennes« omfatter følgende kommuner:

Département de l’Ardèche : Ailhon; Antraigues-sur-Volane; Les Assions; Astet; Banne; Barnas; Borne; Burzet; Chassiers; Genestelle; Gourdon; Joyeuse; Labastide sur Besorgues; Labégude; Lablachère; Largentière; Laurac en Vivarais; Laviolle; Mayres; Mercuer; Montpezat-sous-Bauzon; Montreal; Pereyres; Rosières; Le Roux; Saint-Andéol de Vals; Saint-Etienne-de-Boulogne; Saint-Joseph des Bancs; Saint-Laurent les Bains; Saint-Michel de Boulogne; Saint-Paul le Jeune; Vals les Bains; Les Vans.

Département de l’Aveyron : St Jean du Bruel; Sauclières.

Département du Gard : Alzon; Arre; Arrigas; Bessèges; Cendras; Colognac; Courry; Cros; Dourbie; Lasalle; Laval Pradel; Mialet; Molières-Cavaillac; Pommiers; Robiac-Rochessadoule; Saint-Florent sur Auzonnet; Saint-Julien de la Nef; Saint-Laurent le Minier; Saint-Paul la Coste; Saint-Roman de Codières; Saint-Sauveur de Camprieu; Saint-Sébastien d'Aigrefeuille; Les Salles-du-Gardon; Sumène; Thoiras; Trèves (delvist), Vabres.

Département de la Lozère : Altier; Bagnols-les-Bains; Bedoues; Le Bleymard; Cubières; Fraissinet de Fourques; Prévenchères; Saint-Julien du Tournel. Dele af kommuner: Florac, Fraissinet de Fourques, Gatuzières, Ispagnac; Lanuejols; Meyrueis; Saint-Etienne-du-Valdonnez; Saint-Laurent-de-Trèves; Vebron.

5. Tilknytning til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

Naturbestemte faktorer

Det geografiske område for »Miel des Cévennes« gennemløbes af en bjergkæde, der støder op til Centralmassivet i sydøst, og som består af klippeformationer, der primært stammer fra den hercyniske foldning. Området er karakteriseret ved en meget forskelligartet geologi bestående af meget gamle klippeformationer, med metamorf kalksten, en meget høj forekomst af skifer og gnejs, men også af sandsten og glimmerskifer.

Det geografiske område for »Miel des Cévennes« er et område, hvor især bjergklima og middelhavsklima mødes. Den del af dette geografiske område, der vender mod Middelhavet, påvirkes også af havet, hvilket til en vis grad medfører komplekse klimaforhold, der begunstiger biodiversiteten i området. Bjergklimaet findes desuden på bjergkamme og plateauer nær toppen samt på bjergsiderne langs disse.

De store højdeforskelle bidrager til en mikroklimaeffekt med forskelle i temperaturer og nedbør, der har betydning for floraens fordeling i området samt for blomstringstidspunkterne.

Temperaturforskellene afhænger af højden, men også af beliggenheden. Oppe i højden er klimaet tempereret om sommeren og koldt om vinteren. Nede i dalene er sommertemperaturerne højere (der er en forskel på omkring 8 °C i forhold til de årlige gennemsnitstemperaturer, der ses i højderne). Der er også store forskelle mellem de sydvendte og de nordvendte bjergsider som følge af dalenes karakter med stejle højder til alle sider.

Det geografiske områdes geomorfologiske og klimatiske forhold begunstiger forekomsten af en karakteristisk vegetation, der bærer præg af landbrugsdrift:

— Formationerne i lav højde i den sydlige og sydøstlige del af Cevennerne samt dalene består af vegetation, der er sammensat af eg, trælyng og soløjetræ på de tørre og klippefyldte bjergsider. I de kiselholdige dale, der er åbne miljøer overvejende karakteriseret ved forekomst af især græs og urter og andre arter som f.eks. kællingetand, mælkebøtte, rapunselklokke, gyvel, kløver, hvide og gule cedonblomster og dueurt, findes der naturlige eller dyrkede græsningsarealer.

— I medium højde (fra ca. 400 meter) findes ægte kastanjeskov, der breder sig over en stor del af dalene i Cevennerne. Den betydelige forekomst heraf i det geografiske område går tilbage til den gallo-romanske periode med en mere markant udbredelse i middelalderen. På dette vegetationsniveau, men også højere oppe i de åbne områder, kan tilbagevendende arter som brombær udvikle sig.

— Højere oppe findes en vegetation, der overvejende er karakteriseret ved forekomst af lave træagtige vækster og hedelandskab med grålyng og hedelyng.

— På det vegetationsniveau, der kaldes bjergniveau, findes bøgeskov (over 900 meters højde) på de kølige og fugtige bjergsider afafvekslende med store områder med genplantning af skov af løv- og nåletræer (fyrretræ, rødgran, lærketræ), der stammer fra det 19. århundrede. På dette bjergniveau vokser der ligeledes hindbær.

— Tæt ved det subalpine niveau, navnlig omkring Mont Aigoual, findes naturligt græsland sammensat af lav vegetation (trifolium, arnica …).

Menneskelige faktorer

Fremstillingen af »Miel des Cévennes« er en meget gammel praksis i dette område.

Forskellige skriftlige og mundtlige kilder fortæller om fremstilling af honning på traditionel vis i dette område fra bistader, der var direkte udskåret i kastanjetræernes stammer. Man taler om »ruchers troncs« (træstammebistader) også kaldet »bruscs« i den lokale dialekt i Cevennerne. Disse træstammebistader var fremstillet lokalt, og anvendelsen krævede et helt særligt håndelag, navnlig i forbindelse med høsten og udvindingen af honning, men gav ikke det store udbytte i bistaderne. Denne tradition huskes stadig, som det fremgår af uddrag af interviews med ældre landmænd fra Cevennerne. I dag er træstammebistaderne i nogle bedrifter bevaret til minde om en traditionel aktivitet, men de bidrager ikke længere til den kommercielle biavl andet end som en del af kulturarven.

Igennem tiderne har biavlerne oparbejdet en særlig ekspertise inden for fremstilling af honning, navnlig med hensyn til placering af bistaderne. En samling af vidnesbyrd fra biavlere fremhæver nogle placeringer som værende mere fordelagtige end andre (Revue du Parc national des Cévennes, 1981), hensynet til sollyset, vinden, stigningsgraden osv. Alle disse tilpasninger er specifikke for biavlen i Cevennerne, der er underlagt større begrænsninger som følge af områdets særegenhed. Rent faktisk er det her sværere at bestemme trækområdet, end det er i andre områder, hvor der bare skal trækkes en linje 3 km rundt om bistadet. Her skal biavleren tage højde for et klima, der ofte er uforudsigeligt, og for store forskelle mellem de forskellige dales beliggenhed samt et kuperet terræn med dale, der er omgivet af stejle højder til alle sider.

I de seneste årtier har gammelt udstyr og gamle metoder givet plads for moderne bistader, og biavlen har fået et opsving efter en lang periode med tilbagegang.

5.2. Produktets egenart

Det særegne ved »Miel des Cévennes« er knyttet til en floratype, der er karakteristisk for det geografiske område, og som findes i pollenspektret i hele det udvalg af honning, der fremstilles i det geografiske område. Hedelyng, dueurt, trælyng, grålyng, hindbær, mælkebøtte, brombær og hvidkløver er de mest karakteristiske markører, der findes i »Miel des Cévennes«. Dertil kommer kastanje, som også er kendetegnende for de fleste honninger enten som dominerende eller andre pollen.

Dette karakteristiske pollenspektrum må kun indeholde pollen fra markafgrøder eller lavendel i form af isolerede pollen (mindre end 15 %). Dette krav medvirker til, at »Miel des Cévennes« har et godt omdømme og betragtes som en karakteristisk honning, der er meget forskellig fra den honning, der fremstilles i det tilgrænsende Provence.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

De særlige egenskaber, som kendetegner »Miel des Cévennes«, stammer direkte fra mangfoldigheden i Cevennernes flora. Denne mangfoldighed kan forklares ved et sammenfald af klimamæssige og geomorfologiske parametre, der er bestemmende for de typiske florasammensætninger, der er kendetegnet ved en naturlig forekomst af lyng, dueurt, hindbær, mælkebøtte, brombær og hvidkløver samt af kastanje, der er den eneste form for træbeplantning, der findes i større omfang i bjergmassivet.

»Miel des Cévennes« er også resultatet af den ekspertise, som biavlerne har opnået, i form af kendskab til dette områdes særegenhed for at kunne fremstille en karakteristisk honning, der er forskellig alt efter den valgte placering og de tilsigtede trækområder, og som udnytter den meget store variabilitet i blomstringsperioderne i Cevennerne.

»Miel des Cévennes« er nævnt i adskillige værker.

Værket »Histoire de Montpellier« (G. Cholvy, 1984) nævner den i forbindelse med den lokale handel: »efter dette ophold genoptages forsendelserne til Levanten, navnlig med honning fra Cevennerne og Corbières, olie …«.

Særegenheden ved »Miel des Cévennes« nævnes i tidsskriftet »Revue du Parc national des Cévennes« (1981), der forklarer, at tilhængere af dette produkt »ikke spiser lavendelhonning«, fordi smagen og aromaen er fuldstændig forskellig fra denne.

»Miel des Cévennes« nævnes ofte i værker om regionale produkter og i turistguider: Guide du Petit Futé 2012 (s. 36), GéoGuide Languedoc 2012, Guide Michelin Languedoc-Roussillon osv. Den fremhæves på adskillige websteder tilhørende turistkontorer i området eller i områder, der grænser op til det (Cévennes-Mont Lozère, Cévennes-Gorges du Tarn en Lozère, Cévennes.org, Cévennes-Méditerranée, Tourisme Gard, Cévennes Tourisme osv.).

»Miel des Cévennes« har i flere år haft sin egen kategori i den regionale honningkonkurrence, der arrangeres af det regionale landbrugskammer i Languedoc-Roussillon, hvilket er et bevis på dens omdømme.

Den anvendes som ingrediens og fremhæves i kulinariske tilberedninger i konditorier og cateringfirmaer som f.eks. Maison Papillon i Aveyron, der tilbereder terriner, der indeholder »Miel des Cévennes«, forretningen »Ickowicz« i Bollène, der sælger minifinanciers (små mandelkager), der er fremstillet af dette produkt, og »Confiserie Violette et Berlingot« i Lyon, der sælger lakrids med »Miel des Cévennes«.

»Miel des Cévennes« bruges af kendte chefkokke, som anvender den i deres menuer, herunder f.eks. Jérôme Nutile, der er chefkok med stjerner i Michelinguiden, restauranten Vatel i Nîmes og et websted ved navn »Militant du goût« (»Smagsaktivisten«), der opdateres af chefkokke.

»Miel des Cévennes« eller produkter, der er fremstillet på grundlag af »Miel des Cévennes«, nævnes også i meget kendte parisiske delikatesseforretninger som f.eks. »La maison du miel«, »Bellota-Bellota« og »La grande épicerie de Paris«.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006 (3))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCIGPMieldesCevennesV1.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

(2) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12. Erstattet af forordning (EU) nr. 1151/2012.

(3) Se fodnote 2.