Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og om ændring af direktiv 93/12/EØF« () (97/C 355/01)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 10. juni 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 130 S at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Miljø-, Sundheds- og Forbrugerspørgsmål, som udpegede José Ignacio Gafo Fernández til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. juli 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 348. plenarforsamling af 1. og 2. oktober 1997, mødet den 1. oktober 1997, med et flertal af stemmer for og 2 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Hensigten med direktivforslaget er at bidrage til at forbedre miljøet i EU ved at nedsætte svovldioxidemissionen, der forårsager sur regn og forringer luftkvaliteten i en lang række regioner i EU.

1.2. Det endelige valg af retsgrundlag for direktivet er artikel 130 S selv om der i betragtningerne også henvises til artikel 130 T (opretholdelse af strengere beskyttelsesforanstaltninger i enkelte medlemsstater) og 129 A (sundhedsbeskyttelse).

1.3. Forud for dette direktivforslag havde EU allerede truffet foranstaltninger på området, nemlig i form af direktiv 93/12/EØF () om svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og direktiv 88/609/EØF () om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg, og undertegnet den anden FN/ECE-protokol om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående yderligere begrænsning af emissionen af svovl. Disse tiltag har fordret en langsigtet indsats af medlemsstaterne og industrivirksomhederne, en indsats som nu søges integreret i og suppleret af dette direktivforslag.

1.4. For at opfylde målsætningerne lægger direktivforslaget op til en betydelig nedsættelse af svovlindholdet i brændstof idet der fastsættes en overgangsperiode som udløber den 1. januar 1999 for gasolie og den 1. januar 2000 for fuelolie. Ifølge de forberedende undersøgelser vil denne nedsættelse af svovlindholdet ikke være ens for alle lande idet den kan blive mere byrdefuld for visse medlemsstater, især i det sydlige Europa.

1.5. Ifølge de disponible statistiske oplysninger var de samlede SO2-emissioner i EU 15 i 1993 på 15,35 mio. t/år, og deraf stammede 34,7 % fra olie, 63 % fra kul og 2,5 % fra andre brændstoftyper.

1.6. Tal i Dobris-rapporten () viser at SO2-koncentrationerne i byerne (forbundet med svovlindholdet i brændstof til biltransport og opvarmning) er højest i Spanien og Portugal, medens overskridelserne af den »kritiske belastning« (forbundet med sur regn der først og fremmest forårsages af emissioner fra industri- og elproduktionsanlæg der benytter kul eller tung fuelolie) optræder i lande som Belgien, Storbritannien, Tyskland og Østrig.

1.7. Ifølge de oplysninger der er lagt frem af Kommissionen, vil overgangen fra referencescenariet til det scenario med en 50 procents nedsættelse der ligger til grund for udarbejdelsen af direktivforslaget, koste 759 mio. ecu for tung fuelolie hvorved man vil kunne gå fra en SO2-emission på 2,12 mio. ton til 0,988 mio. ton, svarende til en procentvis nedgang på 53,4 %. For alle energikilder under ét, inklusive olie, er de anslåede udgifter på 2 940 mio. ecu, hvorved man vil kunne nedsætte emissionen fra 5,6 mio. ton SO2 til 2,7 mio. ton, svarende til en nedsættelse på 51,8 %.

1.8. Endelig må de europæiske raffinaderiers evne til at producere de nuværende produkttyper undersøges ud fra det synspunkt om de eksisterende forskelle i tekniske karakteristika fra land til land (f.eks. svovlindhold, viskositet, massefylde, frysepunkt) har været en hindring for overgangen til det indre marked.

1.9. De hidtidige erfaringer viser at europæiske raffinaderier er meget fleksible når det drejer sig om at tilpasse sig forskellene i tekniske karakteristika fra det ene land til det andet, hvilket kan ses af det betydelige omfang af samhandelen inden for EU med disse produkter, og det kan derfor konstateres at forskellene i de tekniske karakteristika ikke udgør en potentiel hæmsko for det indre marked.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU bifalder at valget af retsgrundlag er faldet på artikel 130 S da det dermed, inden for de rammer der fastsættes i direktivet, er muligt at forene målsætningen om miljøbeskyttelse med situationen mht. luftkvaliteten i de forskellige regioner i EU og kontrollen med den grænseoverskridende SO2-luftforurening. Det er tillige ØSU's opfattelse at nærværende direktiv danner et godt udgangspunkt for en fremtidig etablering af højere beskyttelsesniveauer, navnlig i forbindelse med de muligheder der åbnes op for i artikel 130 T.

2.2. ØSU henleder opmærksomheden på direktivets mulige konsekvenser for medlemsstaternes mulighed for frit at vælge hvilke energikilder de vil benytte. På denne baggrund skal direktivet i henhold til artikel 130 S, stk. 2, tredje led, vedtages med enstemmighed. ØSU deler ikke dette synspunkt og anbefaler at det udtrykkeligt anføres i betragtningerne til direktivforslaget at direktivet ikke i væsentlig grad begrænser medlemsstaternes mulighed for frit at vælge hvilke energikilder de vil benytte, og at direktivets vedtagelse derfor ikke kræver enstemmighed.

2.3. ØSU støtter udtrykkeligt såvel den undtagelsesordning man har indrømmet Finland og Østrig, således at disse lande, i overensstemmelse med traktatens artikel 130 T, kan opretholde strengere regler for afsætning af sådanne brændstoffer, som undtagelsesordningen for Grækenland og De Kanariske Øer (Spanien) for gasolie til skibsfart. Blot ønsker ØSU at henlede Kommissionens opmærksomhed på at muligheden bør holdes åben for at andre ultraperifert beliggende områder eller oversøiske departementer og territorier kan få en lignende undtagelsesordning, hvis de anmoder derom.

2.4. Som led i strategien til bekæmpelse af forsuring planlægger Kommissionen en række foranstaltninger, hvoriblandt den på kort sigt lægger op til en revision af direktiv 88/609/EØF om store fyringsanlæg. Imidlertid er ØSU, i lyset af denne strategis overordnede karakter, ikke enig i den rækkefølge Kommissionen har valgt at gøre tingene i idet nærværende direktivforslag kommer før revisionen af direktiv 88/609/EØF.

2.5. Denne opfattelse bygger på at de enkelte emissionslofter der således er fastsat for flydende brændstoffer, på indirekte vis vil ændre kriterierne for nedsættelse af SO2-emissionen for store anlæg der er defineret som »bestående anlæg« i artikel 2, stk. 10, i direktiv 88/609/EØF (anlæg der blev taget i brug inden 1987). De i dette direktiv fastlagte kriterier for begrænsning af emissionerne fra »bestående anlæg« var baseret på en procentvis reduktion for hver enkelt medlemsstat og ikke på individuelle grænser for hvert forbrændingsanlæg. Det ville derfor forekomme mere logisk om de anlæg der således er defineret som »bestående«, udtrykkeligt blev holdt uden for nærværende direktivforslags anvendelsesområde, da de er omfattet af bestemmelserne i direktiv 88/609/EØF, og dette direktiv, som anført under punkt 2.4, vil blive revideret i nær fremtid.

2.6. I betragtning af den store procentdel af SO2-emissionerne der stammer fra fast brændsel, er der samtidig ud fra en miljøbeskyttelsessynsvinkel et akut behov for en regulering af anvendelsen af fast brændsel i både store og små forbrændingsanlæg, til boligopvarmning og til andre formål. ØSU opfordrer derfor Kommissionen til at forelægge et direktivforslag i denne henseende.

2.7. I lyset af ovennævnte omstændigheder mener ØSU at det foreliggende forslag, sammen med revisionen af direktiv 88/609/EØF om store fyringsanlæg og et eventuelt direktivforslag om anvendelsen af fast brændsel i anlæg der ikke er omfattet af direktiv 88/609/EØF, bør forelægges for Rådet, godkendes og gennemføres simultant.

2.8. Endelig bør der være fleksibilitet mht. raffinaderiers brug af forskellige sideudtag (»intermediate sidestreams«) i forbindelse med varmegenerering som ellers ikke ville kunne finde afsætning på markedet. Derfor bør raffinaderier, når blot forbrændingen af produktblandingen udvikler et niveau af SO2-emissioner der er i overensstemmelse med direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (), med ovenfor omtalte direktiv 88/609/EØF eller med de emissionsgrænser der er fastsat af de kompetente myndigheder, have lov til uden begrænsninger at benytte alle former for underprodukter, uanset deres individuelle svovlindhold.

2.9. ØSU støtter forslaget til Rådets afgørelse om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af protokollen til konventionen af 1979 om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående yderligere begrænsning af emissionen af svovl.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Der tilføjes en ny betragtning med følgende ordlyd:

»dette direktiv vil ikke i væsentlig grad berøre medlemsstaternes mulighed for at vælge mellem forskellige energikilder;«.

3.2. Artikel 1

I overensstemmelse med den forklaring der er givet i punkt 2.8, tilføjes et litra d) i stk. 2:

»der er beregnet for anvendelse til varmeproduktion i raffinaderiindustrien.«

3.3. Artikel 3

Stk. 3, første afsnit, formuleres som følger:

»Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på fuelolier, der anvendes i fyringsanlæg med en nominel indfyret effekt på 50 MW eller derover, og som er defineret som "bestående" i artikel 2, stk. 10, i direktiv 88/609/EØF.«

3.4. Artikel 7

»Comercializados« (i den spanske version) ændres til »utilizados« (o.a.: ændringen har ingen konsekvenser for den danske version).

Bruxelles, den 1. oktober 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 190 af 21. 6. 1997, s. 9.

() EFT L 74 af 27. 3. 1993 - ØSU's udtalelse offentliggjort i EFT C 14 af 20. 1. 1992.

() EFT L 336 af 7. 12. 1988 - ØSU's udtalelse offentliggjort i EFT C 25 af 28. 1. 1985.

() Miljøsituationen i Europa i 1994, udgivet af Det Europæiske Miljøagentur.

() EFT L 257 af 10. 10. 1996 - ØSU's udtalelse offentliggjort i EFT C 195 af 18. 7. 1994.