DA Den Europæiske Unions Tidende C 180/22

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

2012/C 180/12

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (1). Eventuelle indsigelser skal være Kommissionen i hænde senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

»FIN GRAS«/»FIN GRAS DU MÉZENC«

EF Nr.: FR-PDO-0005-0545-30.03.2006

BGB ( ) BOB ( X )

1. Betegnelse:

»Fin gras«/»Fin gras du Mézenc«

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren:

3.1. Produkttype:

Klasse: 1.1 — Kød (og slagteaffald), fersk.

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1:

Kun oksekød fra kvier på mindst 24 måneder eller fra kastrerede handyr på mindst 30 måneder har ret til oprindelsesbetegnelsen »Fin gras« eller »Fin gras du Mézenc«

Der er tale om et sæsonbetinget produkt. Dyrene slagtes i perioden 1. februar til 31. maj efter en langsom vinteropfedning i stalden baseret hovedsageligt på hø.

Dyrene sorteres efter strenge kriterier på forskellige stadier i deres liv, navnlig før opfedningen og efter opfedningen, på grundlag af kriterier i tilknytning til deres knogleudvikling, deres muskeludvikling, deres fedningsgrad, der konstateres ved tryk, deres funktionelle kapacitet og deres generelle fremståen.

Slagtekroppenes og kødets karakteristika hænger sammen med en lang og gradvis opfedning på hø fra Mézenc og den strenge sortering af de levende dyr på forskellige stadier i deres liv.

Slagtekroppene skal have følgende karakteristika:

— E, U, R for kropsbygning og 2, 3, 4 for fedningsgrad i henhold til EUROP-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg

— en skatteklasse (eller slagtekroppens vægt i kold tilstand) på mindst 280 kg for kvier og mindst 320 kg for stude

— et tyndt lag fedt uden punktuelle fedtansamlinger

— et hvidt eller cremefarvet ydre fedtlag.

Kødet er klart rødt til purpurrødt. Det er marmoreret (dvs. at det har intramuskulært fedt). Kødet præsenteres nedkølet, dog ikke som nedkølet optøet kød.

Afhængigt af, om kødet præsenteres råt, sammenkogt eller stegt, er det mørt til meget mørt, med en smøragtig konsistens og god saftighed og en intens og vedvarende smag i munden.

Udskæringen af kødet i detailhandelen sker ved salg til slutforbrugeren.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter):

Ingen.

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse):

Kvægopdrætssystemet er hovedsageligt et græsfodringssystem, hvilket indebærer en begrænset samlet belægningsgrad på bedriften og et høslæt- og græsningsareal på minimum 70 ar pr. dyr.

Kvægopdrætssystemet respekterer de årlige skift mellem græsning og stald og gør det muligt at drage fordel af det naturlige miljø kendetegnet ved lange og strenge vintre. Dyrene græsser som minimum fra 21. juni til 21. september. De græsser på de naturlige græsgange, og høslætmarkerne anvendes til eftergræsning. De er som minimum i stald fra 30. november til 30. marts. I denne periode har de fri adgang til hø.

Dyrenes basisfoderration består udelukkende af græs eller hø.

De høslætmarker og græsmarker, der anvendes til dyrefoderet, er beliggende i det geografiske område og består udelukkende af den naturlige flora, der er specifik for Mézenc. Markerne passes regelmæssigt, og gødningen er tilpasset således, at floraens diversitet bibeholdes. Høet, der udelukkende stammer fra første høslæt, tørres i marken og opbevares adskilt fra andet hø, der måtte forefindes på bedriften.

Under den afsluttende opfedning får dyret et foder, der hovedsageligt er baseret på hø, udvalgt af opdrætteren for sin kvalitet. Dyrene fodres enkeltvis ved truget. Det hø, der anvendes i denne opfedningsfase, gives mindst fire gange om dagen, og det uspiste hø fjernes. Det er tilladt at give en begrænset mængde fodertilskud af vegetabilsk oprindelse bestående af fire råvarer, heraf mindst to kornarter, med en fast ernæringsværdi for at afbalancere foderrationen. Der må højst gives 700 g fodertilskud pr. 100 kg levende vægt.

3.5. Specifikke produktionsetaper, der skal finde sted i det afgrænsede geografiske område:

Fødsel, opdræt, opfedning, slagtning.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.:

Ingen.

3.7. Specifikke mærkningsregler:

Indtil slagtekroppen og udskæringsstykkerne herfra når frem til den endelige distributør, er de forsynet med en etiket, der som minimum indeholder følgende oplysninger:

— betegnelse

— EU's BOB-logo

— dyrets nationale identifikationsnummer eller nummeret på slagteriet

— nummeret på opdrætterens bedrift

— navn, adresse og autorisationsnummer på slagteriet

— slagtedato

— påtegningen »modningstiden mellem datoen for slagtning af dyrene og salget i detailhandelen til den endelige forbruger er på mindst 10 hele dage« for kød til grillning og stegning, med undtagelse af mellemgulv, nyretappe og filet.

4. Afgrænsning af det geografiske område:

Det geografiske område omfatter følgende kantoner og kommuner:

Departementet Ardèche:

Kantonen Antraigues-sur-Volane: hele kantonen

Kantonen Aubenas: kommunerne Aubenas, Mercuer,

Kantonen Burzet: kommunerne Burzet, Péreyres, Sagnes-et-Goudoulet, Sainte-Eulalie

Kantonen Le Cheylard: kommunerne Le Chambon, Saint-Andéol-de-Fourchades,

Kantonen Coucouron: kommunerne Issanlas, Issarlès, Le Lac-d'Issarlès, Lanarce, Lavillatte, Lespéron,

Kantonen Montpezat-sous-Bauzon: hele kantonen

Kantonen Privas: kommunerne Ajoux, Gourdon, Pourchères, Privas, Saint-Priest, Veyras,

Kantonen Saint-Agrève: Kommunen Mars

Kantonen Saint-Etienne-de-Lugdarès: kommunerne Le Plagnal, Saint-Alban-en-Montagne

Kantonen Saint-Martin-de-Valamas: kommunerne Borée, La Rochette, Saint-Clément, Saint-Martial,

Kantonen Saint-Pierreville: kommunerne Issamoulenc, Marcols-les-Eaux, Saint-Julien-du-Gua,

Kantonen Thueyts: kommunen Astet

Kantonen Vals-les-Bains: kommunerne Labégude, Saint-Julien-du-Serre, Ucel, Vals-les-Bains.

Departementet Haute-Loire:

Kantonen Fay-sur-Lignon: hele kantonen

Kantonen Le Monastier-sur-Gazeille: kommunerne Freycenet-la-Cuche, Freycenet-la-Tour, Laussonne, Le Monastier-sur-Gazeille, Moudeyres, Présailles,

Kantonen Le Puy-en-Velay: kommunerne Le Puy-en-Velay, Vals-près-le-Puy,

Kantonen Le Puy-en-Velay Nord: kommunerne Aiguilhe, Chadrac, Le Monteil, Polignac

Kantonen Le Puy-en-Velay Est: kommunerne Brives-Charensac, Saint-Germain-Laprade

Kantonen Le Puy-en-Velay Ouest: kommunen Espaly-Saint-Marcel

Kantonen Le Puy-en-Velay Sud-Est: kommunerne Arsac-en-Velay, Coubon

Kantonen Saint-Julien-Chapteuil: kommunerne Lantriac, Montusclat, Queyrières, Saint-Julien-Chapteuil, Saint-Pierre-Eynac

Kantonen Tence: kommunen Mazet-Saint-Voy

Kantonen Yssingeaux: kommunerne Araules, Yssingeaux.

Departementet Lozère:

Kantonen Langogne: kommunen Langogne.

5. Tilknytning til det geografiske område:

5.1. Det geografiske områdes egenart:

Det geografiske område er beliggende ved den østlige kant af Massif central-bjergene ikke langt fra Puy en Velay og er centreret på Mézenc-plateauet.

Dette geografiske område er kendetegnet ved Mézenc-plateauets indflydelsesområde med hensyn til kvægopdræt, hvor der er udviklet specifikke opdræts- og opfedningstraditioner baseret på græsning og hø fra højtliggende jorde beliggende 1 100-1 500 m over havoverfladen. Desuden er det kendetegnet ved den traditionelle anvendelse af »Fin gras« og salg fra traditionelle slagtere, »Fin gras«-slagtetraditioner og traditioner, der indebærer, at dyrene transporteres til slagterierne ledsaget af opdrætterne.

De højtliggende jorde er bakkede med morfologiske og geologiske karakteristika kendetegnet ved tidligere vulkanisme og dybtliggende jordlag, der er let sure.

Klimaet er kontinentalt med påvirkninger fra Middelhavet. Juli måned og perioden omkring månedsskiftet juni-juli er præget af ringe nedbør og høje temperaturer, og er således et velegnet tidspunkt for høslæt på markerne på Massif du Mézenc. Disse naturlige vilkår bidrager til udvikling af en mangfoldig og specifik flora i dette bjergområde og til høslæt i en usædvanlig højde.

Græsset i Mézenc har været kendt for sin kvalitet siden det 18. århundrede. En »oversigt over floraen på høslæt- og græsningsmarker i Mézenc« udarbejdet i 1995 afslørede en bemærkelsesværdig mangfoldig flora, der er typisk for et køligt bjergklima (viol, slangeurt, finbladet bjørnerod, sudetisk rapgræs). En analyse af høet fra Mézenc har gjort det muligt klart at bevise dets ernæringsværdi, der ligger et godt stykke over gennemsnittet for hø fra bjergområder fastsat af INRA (Institut National de la Recherche Agronomique). Finbladet bjørnerod (Meum Athamanticum Jacq.) af de lokale kaldet »Cistre« er fremherskende på høslætmarkerne i Mézenc. Mézencs særlige beliggenhed, hvor der slås hø i op til 1 500 meters højde, gør, at denne plante findes i høet og indtages af dyrene (som ikke vil spise den i frisk tilstand). Den gør høet særligt tiltrækkende. I andre bjergområder findes denne plante i græsningslejerne og bliver således ikke spist.

Der har udviklet sig et enestående landbrugsproduktionssystem i området, som bruger høslætmarker til opdræt af kvæg på højtliggende jorde (over 1 100 m over havet), der andre steder er forbeholdt græsningslejer.

Dyret opdrættes ikke med det mål, at det skal nå sit maksimale vækstpotentiale, men for bedst muligt at udnytte de grænsningsressourcer, der findes. Dyrenes vækst er regelmæssig, for om sommeren, når de er på græs, er der næsten aldrig græsmangel som følge af langvarige tørkeperioder. Fedtlaget er regelmæssigt, selv om det bliver mere udtalt i slutfasen.

Opdrætterne i området har udviklet særlige høslætpraksis med tørring i marken og frasortering af det bedste hø til opfedningsperioden. De udvalgte dyr skal have en morfologi, der muliggør en langsom vinteropfedning på hø. Derfor sorterer opdrætterne deres dyr gennem hele deres liv i henhold til kriterier som muskeludvikling, knogleudvikling, funktionel kapacitet, opfedningsegnethed og generel fremståen. Når de kommer på stald, skal de være tilstrækkeligt lidt opfedet til, at de kan gennemgå den langsomme slutopfedning på hø i løbet af vinteren.

Kun nogle enkelte dyr udvælges hvert år på hver bedrift til at producere »Fin gras« eller »Fin gras du Mézenc«. Den langsomme vinteropfedning på hø i mindst 110 dage at regne fra den dag, dyret kommer på stald, hvilket sker senest i starten af november, er en fase, hvor dyrene fodres enkeltvis og ikke i flok, idet det udvalgte hø gives i form af måltider for at optimere fordøjelsen af høet. I stalden får hvert enkelt dyr et foder, der er tilpasset dets fedningsgrad og dets forventede salgsdato. Den traditionelle opfedning af »Fin gras« gør det muligt at udvikle et fedtlag, der ved modningen af slagtekroppen beskytter mod oxydering. Dette gør slagtekroppene egnede til en længere modning (op til 20 eller 30 dage), uden at de ændrer sig.

Slagtning af »Fin gras« indebærer traditionelle praksis, som gør det muligt at bevare kødets evne til at gennemgå en langvarig modning. Det er især forbudt at skylle slagtekroppen, undtagen hvis den ved et uheld er blevet tilsmudset, og det er forbudt at fjerne overfladefedt. Man undgår at bruge en brutal nedkøling, når slagtekroppene skal afkøles.

Både den traditionelle betegnelse »Fin gras« og den traditionelle betegnelse »Fin gras« ledsaget af det geografiske navn »Mézenc« bruges til at betegne dette særlige oksekød.

5.2. Produktets egenart:

Kødet stammer fra dyr opdrættet på græs og hø fra højtliggende jorde, der andre steder er forbeholdt græsningslag.

Slagtekroppene har et tyndt lag fedt uden punktuelle fedtansamlinger. Det eksterne fedtlag er hvidt eller cremefarvet. Kødet er klart rødt til purpurrødt. Det er marmoreret (dvs. at det har intramuskulært fedt).

Kød med betegnelsen »Fin gras« eller »Fin gras du Mézenc« har særlige karakteristika, der hænger sammen med de planter, der indtages på plateauerne og med opdrætssystemet. Smagning af råt og tilberedt kød og laboratorieanalyser har bekræftet dette.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB):

Højden og de geologiske og klimatiske forhold på Mézenc-plateauet gør det muligt for en varieret flora at vokse der, og denne flora er særlig velegnet til produktion af hø af fremragende kvalitet, der tørres i marken. Undersøgelser har vist en forbindelse mellem den terpenholdige profil for hø fremstillet i Mézenc (hvor finbladet bjørnerod er den fremherskende plante) og det terpenholdige fedt i kødet.

Et særligt kendetegn ved denne produktion er en langsom vinteropfedning, der fokuserer på brugen af hø af fremragende kvalitet, som er tiltrækkende, muliggør en optimal opfedning af dyrene efter 110 dage på stald. Dyrene indtager store mængder hø takket være den fodringspraksis, der er indført.

En fodring af dyrene enkeltvis og en skarp udvælgelse af deres karakteristika i løbet af hele deres liv for kun at beholde dem, der bedst vil kunne nyde godt af en langsom opfedning på hø, gør det muligt at opdrætte enestående dyr og fremstille smagfuldt kød.

Produktets egenart hænger sammen med både miljøforholdene og den naturlige flora, de medfører, og de opdrætsvilkår, der er udviklet i dette miljø (produktion af hø af høj kvalitet, sortering af dyrene, lang vinteropfedning på hø osv.). En lang opfedning på hø af ældre dyr gør det således muligt at opnå et hvidt ydre fedtlag, og slagtekroppe, der er godt dækket af et fedtlag (uden punktuelle fedtansamlinger), hvilket hænger nøje sammen med marmoreringen af dette kød og dets særprægede smag.

En begrænset transporttid til slagteriet og respektfuld praksis i hele slagteforløbet gør det muligt for slagtekroppene at bevare deres egenart og deres evne til modning.

Opdrætterne, slagterierne og slagterne er uundværlige led i den kæde, der gør det muligt at producere Fin gras de Mézenc. Dette produkt markedsføres i traditionelle salgskredsløb: De lokale slagtere henvender sig til de slagterier, der ligger nærmest deres salgssteder, og beder dem om at slagte de dyr, som de har kunnet udvælge hos opdrætteren. Endnu i dag arrangeres der udstillinger af de udsmykkede dyr foran slagterierne ved påsketid. De markeder, der stadig tilrettelægges i dag, samler disse forskellige aktører omkring denne sæsonbetingede produktion, hvis renommé er veletableret.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen:

(Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006)

http://agriculture.gouv.fr/IMG/pdf/CDC_Fin_gras_du_Mezenc.pdf

(1) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.