DA    DA  
 EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 19.12.2011  
SEK(2011) 1614 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
Ledsagedokument til 
Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om 
et program for udveksling, bistand o g uddannelse med henbllik på besk yttelse af euroen 
mod falskmøntneri ("Pericles 2020"-programmet) 
 
{KOM(2011) 913 endelig} 
{SEK(2011) 1615 endelig}  
 
  
 
Denne rapport forpligter kun de tjenest egrene i Kommissionen, der har været involv eret i udarbejdelsen, og foregriber på 
ingen måde en eventuelt senere afgørelse truffet af Kommissionen 
 
DA 2   DA Resumé af konsekvensanalys en af Pericles-programmet  
1. DEN POLITISKE BAGGRUND OG BIDRAG TIL EU’ S PRIORITETER  
Pericles-programmet er et pr ogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik 
på beskyttelse af eu roen mod falskmøntneri . Programmet forvaltes af OLAF. 
Traktaten varetager hensynet til at beskytte  euroen, idet den fastsætter de nødvendige 
foranstaltninger med hensyn til anvendelse af eu roen som fælles valuta (artikel 133 TEUF). I 
Rådets forordning (EF) nr. 1338/20011 fastlægges de foranstaltninger, der er nødvendige for 
at beskytte euroen mod falskmøntneri, og de træffer bestemmelse om udveksling af 
oplysninger, samarbejde og gensidig bistand,  hvilket sikrer harmoniserede rammer for 
beskyttelsen af euroen. 
Det foreslåede budget for Pericles  2014-2020 er 1 mio. EUR årligt. 
2. HØRING AF INTERESSEREDE PARTER  
Konsekvensanalysen tager højde for høri ngerne af de berørte parter, navnlig i 
medlemsstaternes operationelle tjenester, andr e af Kommissionens tj enestegrene og andre 
EU-organer, samt OLAF’s operationelle erfaringer og Kommissionens erfaringer med 
programmets forvaltning. Den er baseret på ma teriale fra den midtvejsevaluering, der blev 
gennemført i begyndelsen af 2011. 
3. PROBLEMFORMULERING OG INTERVENTIONSLOGIK  
3.1. Omfang 
Beskyttelse af euroen mod falskm øntneri er en vedvarende indsat s, som er baseret på et tæt 
samarbejde mellem EU’s institutioner og medl emsstaterne. Pericles-programmet opfylder 
behovet for fortsat skærpet overvågning, uddannels e og teknisk bistand, som er nødvendig for 
at opretholde beskyttelsen af euroen mod fals kmøntneri, ved at tilvej ebringe stabile rammer 
for planlægningen af medlemsstaternes aktiviteter. 
Ekspertgruppen vedrørende eurofalskmønt neri (ECEG) koordinerer og er knyttet til 
gennemførelsen af aktioner under Pericles-programmet. 
3.2. Faktorer 
Der identificeres i konsekvensanal ysen følgende vigtige faktorer , som Pericles 2020 bør tage 
højde for: 
– euroen er stadig målet for organiserede falskm øntnere, ikke blot i Europa, men også i andre 
områder af verden, som f.eks. Sydamerika og Østasien 
                                                 
1 EFT L 181 af 4.7.2001, s. 6. 
 
DA 3   DA – landene udviser store forskelle,  hvad angår incitamenter og kap acitet, hvilket forhindrer en 
ensartet beskyttelse mod forfalskning af euroen. 
3.3. Problemer 
Der er under hver faktor identificeret en række specifikke problemer. Disse omfatter: 
fastholdelse af EU-medlemsstater nes prioritering af bekæmpelse n af forfalskning af euroen, 
øget beskyttelse af euroen i Sydøsteuropa og udvidelse af dækningen i Sydamerika, samt 
identifikation af nye risikoområder. 
4. PROGRAMMETS MÅLSÆTNINGER  
4.1. Overordnet mål 
Det overordnede mål for programmet skal være  forebyggelse og bekæmpelse af falskmøntneri 
og svig, hvilket vil styrke den europæiske økonomis konkurrenceevne og sikre de offentlige finansers langsigtede holdbarhed. 
4.2. Specifikt mål 
Programmets specifikke mål er at beskytte eurosedler og -mønt er mod falskmøntneri og svig i 
forbindelse hermed ved at støtte og supplere medlemsstaternes foranstaltninger og bistå de 
kompetente nationale og europæ iske myndigheder i deres bestræbe lser på at udvikle et tæt og 
regelmæssigt samarbejde indbyrdes og med Eu ropa-Kommissionen samt med tredjelande og 
internationale organisationer.  
Hvorvidt dette mål nåes, skal bl.a. måles på gr undlag af, hvor effektiv e finansielle, tekniske, 
retshåndhævende og retlige myndigheders foransta ltninger er som udtrykt ved antallet af 
opdagede forfalskninger, nedlag te ulovlige værksteder, anholdt e privatpersoner og pålagte 
sanktioner. 
5. S
UBSIDIARITET OG MEVÆRDI PÅ EU- PLAN  
Euroen er stadig et attraktivt mål for organise rede falskmøntnere, ikke blot i Europa, men 
også i andre områder af verden. Den interna tionale dimension af truslen vedrørende 
falskmøntneri kræver overnational koordine ring. Kommissionen sikrer via Pericles-
programmet denne koordinering i form af udve kslinger, uddannelsesak tiviteter og teknisk 
bistand. Ved at gennemføre en særlig strate gi for uddannelse og bistand, som er aftalt med 
medlemsstaterne, supplerer programmet især de nationale uddannelser, id et det tilføjer en 
tværfaglig og tværnational dimension. Det give r støttemodtagerne mulighed for at deltage i 
internationale uddannelsesforløb og hæver standard en for samarbejde uden for EU ved direkte 
at involvere de mest udsatte tred jelande i særlige uddannelsesaktiviteter.  
6. BESKRIVELSE AF POLITISKE LØSNINGSMODELLER  
Model 1: Videreførelse af programmet med sa mme finansieringsniveau  (referencescenario). 
Model 2: Fornyelse af Pericles-programme t med forbedrede mål og metodologi, herunder 
navnlig en højere maksimal samfinansieringsgrad. 
 
DA 4   DA Model 3: Samkøring af Pericles-progr ammet med andre Kommissionsprogrammer. 
Model 4: Afbrydelse af Pericles -programmet, hvorefter det overl ades til medlemsstaterne at 
organisere aktiviteter på nationalt plan til beskyttelse af euroen. 
I lyset af tidligere erfaringer, som er tæt knyttet til både medlemsstaternes og Kommissionens 
aktioner til beskyttelse af euroen, samt den fo rventede indvirkning, bl.a . gennem udvikling af 
aktiviteter, foretrækkes m odellen, hvor programmet for nyes med forbedrede mål og 
metodologi. Budgetbevillingen i faste priser un der denne model svarer til den nuværende 
bevilling (cirka 1 mio. EUR årligt). Det giver mulighed for fleksibilitet i bestemmelsen af 
tilskuddets størrelse, idet det forenkler fastsæ ttelsen af, hvilke udgifter der afholdes af 
medlemsstaterne2. Det udvider omfanget af støtteberettigede aktiviteter, idet det bliver muligt 
at finansiere indkøb af udstyr til specialiser ede agenturer i tredjelande, der bekæmper 
falskmøntneri, med det formål at beskytte euroen mod falskmøntneri. Det øger endvidere 
samfinansieringsgraden til de maksimale 90 % af  de støtteberettigede omkostninger i behørigt 
begrundede ekstraordinære tilf ælde. Dermed imødegås en tendens, som er vokset frem i de 
senere år, hvor medlemsstaterne i stadig stø rre grad er ude af stand til at samfinansiere 
projekter på grund af de offentlige forvaltnin gers generelle mangel på midler. Den højere 
samfinansieringsgrad vil især fr emme en mere afbalanceret geogr afisk fordeling af aktiviteter, 
idet den giver medlemsstaterne br edere muligheder for at ansøge. 
I modsætning hertil vil en afbrydelse af progr ammet medføre færre udgifter på EU-plan, men 
uden at generere reelle besparelser og opveje  midler på nationalt plan eller inden for 
rammerne af et andet EU-program, og denne m odel udgør derfor en trussel mod en effektiv 
og ensartet beskyttelse af euroen i medlemsstaterne og i tredjelande. 
7. FORBINDELSE MED ANDRE INITIATIVER EFTER 2013   
OLAF og andre af Kommissionens  tjenestegrene har foretage t den nødvendige koordinering 
for at undgå overlapninger eller mi sforståelser mellem programmerne. 
8. FORENKLING OG MINDSKELSE AF DEN ADMINISTRATIVE BYRDE  
På baggrund af resultaterne af midtvejsevalueri ngen vil programmet gøre det enklere for de 
kompetente nationale myndigheder at udarbejde ansøgninger. For at forenkle procedurerne og 
mindske den administrative byrde vil beregn ingen af tilskuddenes størrelse blive gjort 
tydeligere, og programmet vil blive gjort mere  brugervenligt. Lovgivning en vil blive ændret 
for at give mulighed for større  fleksibilitet i forbindelse med anvendelsen af tilskuddene. 
Dette mål vil blive opnået ved at forenkle de fi nansielle bestemmelser i programmet, hvor det 
nøje fastlægges, hvilke udgifter der skal af holdes af medlemsstater ne og af Kommissionen. 
En anden forenklende foranstaltning ve drører direkte underr etning og høring af 
medlemsstaternes repræsentanter i ekspertgruppen vedrørende eu rofalskmøntneri (ECEG) i de 
forskellige faser af programmets gennemførelse. 
                                                 
2 Se artikel 8 til11 i Rådets forordning 2001/923/EF  af 17. december 2001. 
 
DA 5   DA 9. OVERVÅGNING OG EVALUERING  
Der fremsendes årsrapporter vedrørende  resultater, herunder sammenhæng og 
overensstemmelse med andre EU-programmer, t il Europa-Parlamentet og Rådet. Derudover 
planlægges en uafhængig vurdering af, i hvilken udstræ kning programmets mål er nået, i form 
af en midtvejsevaluering (senest den 31. december 2017). Ved udgangen af 2021 vil der 
endvidere blive fremsendt en endelig rapport til budgetmyndigheden vedr ørende opfyldelsen 
af programmets mål.