Europa-Parlamentets beslutning

af 5. maj 2010

med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion IV — Domstolen

EUROPA-PARLAMENTET,

der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008 [1],

der henviser til De Europæiske Fællesskabers endelige årsregnskab for regnskabsåret 2008 — Bind I (C7-0175/2009) [2],

der henviser til Domstolens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2008,

der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2008 med institutionernes svar [3],

der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 [4],

der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276, samt til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [5], særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0079/2010),

1. bemærker, at Domstolens disponible forpligtelsesbevillinger i 2008 samlet udgjorde 297 mio. EUR (i 2007 275 mio. EUR) med en udnyttelsesgrad på 98,20 %, hvilket er over gennemsnittet for de øvrige institutioner (95,67 %);

2. bemærker, at det af Revisionsrettens årsberetning fremgår, at revisionen af en af Domstolen indgået kontrakt om levering af tjenesteydelser (efter en fælles procedure for afholdelse af offentligt udbud sammen med en medlemsstat), viste, at der var svagheder i det interne kontrolsystem for gennemførelsen af denne udbudsprocedure; bemærker, at disse svagheder efter Revisionsrettens mening resulterede i, at de bydendes frist for indhentning af udbudsbetingelserne var alt for kort (tilsidesættelse af finansforordningens artikel 98), at det blev meddelt i udbudsbekendtgørelsen, at buddene kun kunne forelægges på ét sprog (tilsidesættelse af artikel 125c i gennemførelsesbestemmelserne [6] til finansforordningen), og at der blev afholdt et lukket møde til åbningen af buddene (tilsidesættelse af gennemførelsesbestemmelsernes artikel 118, stk. 3);

3. bemærker, at Domstolen navnlig præciserede, at tidsplanen, selvom denne var stram, overholdt de tidsfrister, der er udtrykkeligt fastsat i finansforordningen; bemærker, at den korte tidsfrist var begrundet i nødvendigheden af at tildele kontrakten på en dato, der ville gøre det muligt for ordremodtagerne at være driftsklar lige fra leveringen af det pågældende nye bygningskompleks, samt nødvendigheden af at fastsætte en tilstrækkelig lang tidsfrist, for at gøre det muligt for de bydende at forberede deres tilbud;

4. bemærker endvidere Domstolens præcisering af, at det var manglende koordination, der var skyld i, at det i udbudsbekendtgørelsen var anført, at buddene udelukkende kunne afgives på fransk (hvilket er praksis i den pågældende medlemsstat), mens standardudbudsmaterialet fastsatte, at buddene kunne afgives på et hvilket som helst af Fællesskabets officielle sprog, samt Domstolens præcisering af, at en bydende, såfremt denne havde ønsket at overvære mødet i det udvalg, der åbnede buddene, ville have fået adgang til mødet;

5. tilslutter sig Revisionsrettens forslag om, at Domstolen bør forbedre procedurerne for at gøre det nemmere for de anvisningsberettigede at afholde udbudsprocedurer og kontrollere, at retsreglerne håndhæves;

6. bemærker, at Revisionsrettens årsberetning ikke, ud over det anførte vedrørende ovennævnte udbudsprocedure, i øvrigt indeholder bemærkninger, hvad angår Domstolen;

7. bemærker med tilfredshed, at Domstolens nyligt etablerede interne revisionsenhed fungerer effektivt, og glæder sig over dens henstillinger om fastsættelse, anvisning og betaling af udgifter, samt den omstændighed, at henstillingerne er blevet fulgt, navnlig med hensyn til revision af delegationssystemet og betingelserne for subdelegation, selvevaluering af interne kontrolsystemer, flere efterfølgende kontroller og forbedringer i dokumentationen af procedurerne; bemærker også resultaterne af revisionen vedrørende overholdelsen af de lovgivningsmæssige forpligtelser med hensyn til videregivelse af budgetmæssige og finansielle oplysninger, som førte til foranstaltninger, der forbedrede administrationen af og den interne kontrol med offentlige kontrakter, samt revisionen af udbudsprocedurerne for biblioteket og af kompensationsgodtgørelserne;

8. glæder sig over den konstante nedbringelse af sagsbehandlingstiden ved Domstolen, og navnlig over den betydelige nedbringelse af sagsbehandlingstiden i præjudicielle sager; mener, at denne nedbringelse endnu ikke er tilfredsstillende; bemærker, at antallet af afsluttede sager faldt (333 domme og 161 kendelser sammenholdt med 379 domme og 172 kendelser i 2007), men noterer sig, at antallet af præjudicielle forelæggelser var markant højere; bemærker endvidere, at antallet af anlagte sager (592) i 2008 var det højeste siden 1979, hvilket førte til en mindre stigning i antallet af verserende sager ved udgangen af 2008 (767 sager mod 741 sager ved udgangen af 2007);

9. glæder sig over den omstændighed, at antallet af afgjorte sager i Retten i første instans i 2008 var steget med 52 %, samt at der var sket en vis nedbringelse af sagsbehandlingstiden, som endnu ikke er tilfredsstillende; bemærker imidlertid, at antallet af nye sager i 2008 var udsædvanligt højt (629 nye sager sammenholdt med 522 i 2007), hvorfor sagspuklen af verserende sager fortsat voksede også for Rettens vedkommende (fra 1154 i 2007 til 1178 i 2008);

10. bemærker, at EU-Personaleretten, som i 2008 for første gang havde den delvise treårlige udskiftning, afsluttede færre sager end i 2007, men at antallet af verserende sager alligevel var faldet lidt (fra 235 i 2007 til 217 i 2008), hvilket skyldtes, at der var anlagt betydeligt færre sager (111 sammenholdt med 157 i 2007);

11. glæder sig over det nye integrerede system for forvaltning og finanskontrol (SAP), som har været anvendt siden den 1. januar 2008, som indebærer betydelige budgetbesparelser og effektivitetsgevinster i de tre involverede institutioner (Rådet, Domstolen og Revisionsretten);

12. glæder sig over det igangværende frugtbare interinstitutionelle samarbejde med Revisionsretten på uddannelsesområdet;

13. bemærker Domstolens opfølgning på Parlamentets og Revisionsrettens bemærkninger i tidligere dechargeafgørelser og revisionsberetninger og glæder sig navnlig over de foranstaltninger, der er truffet til etablering af en udvælgelsesprocedure til rekruttering af kontraktansatte; beklager imidlertid Domstolens modvilje mod at offentliggøre medlemmernes erklæringer om økonomiske interesser og anmoder om, at den straks gennemfører denne praksis;

14. påskønner Domstolens etablerede praksis med at lade aktivitetsrapporten indeholde et kapitel, som beskriver opfølgningen i årets løb på Parlamentets tidligere dechargeafgørelser og Revisionsrettens beretninger.

[1] EUT L 71 af 14.3.2008.

[2] EUT C 273 af 13.11.2009, s. 1.

[3] EUT C 269 af 10.11.2009, s. 1.

[4] EUT C 273 af 13.11.2009, s. 122.

[5] EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

[6] Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1).

--------------------------------------------------