Nr. C 189/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 7. 86 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets landbrugssektion, som udpegede André De 
Tavernier til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. april 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 236. plenarforsamling den 23. april 1986 
enstemmigt, idet dog 1 stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
1.1. Udvalget tilslutter sig Kommissionens forslag om 
ændring af Rådets direktiv 77/93/EØF med henblik på: 
— at lade anvendelsen af basisdirektivet som helhed 
omfatte Spanien og Portugal; 
— at udvide beskyttelsesforanstaltningerne mod bestemte 
skadegørere, der vedrører såvel EF som helhed som, 
mere specifikt, Spanien og Portugal samt medlemsstater 
eller regioner med tilsvarende økologiske forhold. 
1.2. Udvalget påpeger, at den tidsfrist for direktivets 
gennemførelse, som er aftalt med Spanien og Portugal — 
dvs. inden 1. juli 1986 — er sat så snævert, at det kan blive 
et problem for medlemsstaterne at få tid til at effektuere de 
nødvendige ved lov eller administrativt fastsatte bestem­
melser. 
2.1. Udvalget skal benytte lejligheden til at gentage et 
par punkter fra en tidligere udtalelse fra Udvalget i1) om 
hele denne problemstilling. 
2.2. Udvalget finder i særdeleshed, at forskningen 
vedrørende skadegørere og beskyttelsen mod disse er helt 
(!) EFT nr. C 25 af 28. 1. 1985, s. 31 (plenarforsamling, november 
1984). og aldeles utilstrækkelig; det er derfor påkrævet at træffe 
mere velegnede forholdsregler. 
2.2.1. For at lette anvendelsen af denne komplicerede 
EF-lovgivning og for at give brugerne heraf en større følelse 
af retssikkerhed ville det være ønskeligt, om der forelå en 
koordineret lovtekst. 
2.2.2. EF-udvidelsen mindsker bestemt ikke problemer­
ne omkring de tolerancer, som er omhandlet i bilag IA og 
IIA. På den ene side må man fremme den frie handel mellem 
medlemsstaterne, men på den anden side er det en 
kendsgerning, at nogle medlemsstater endnu ikke har været 
berørt af de pågældende epidemier eller skadegørere. 
3.1. Hvad angår anvendelsesområdet for Rådets direk­
tiv 77/93/EØF, skal Udvalget under hensyntagen til den af 
EF fastsatte frist for gennemførelsen af det interne marked, 
opfordre til det tættest mulige samarbejde mellem 
medlemsstaterne. Passende EF-initiativer er påkrævede, 
ikke kun når det gælder dette direktivs specifikke indhold, 
men også med hensyn til andre og hermed beslægtede 
områder som f.eks. anvendelsen af plantebeskyttelsesmid­
ler og de maksimalt tilladte grænser for restmængder af 
sådanne midler. 
Bruxelles, den 23. april 1986. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af Det europæiske Fællesskabs 
handlingsprogram til fremme af de studerendes mobilitet 
(86/C 189/06) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 20. januar 1986 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte 
emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for sociale anliggender, som udpegede 
David P. Schwarz til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. april 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 236. plenarforsamling den 23. april enstemmigt 
følgende udtalelse: 
28. 7. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 189/9 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Udvalget glæder sig over den brede støtte, stats- og 
regeringscheferne, Rådet, Europa-Parlamentet og Kom­
missionen har givet forslaget om de studerendes mobilitet 
inden for Det europæiske Fællesskabs medlemsstater og 
tilslutter sig målsætningen om at arbejde på en bedre 
forståelse for økonomiske og sociale strukturer blandt de 
fremtidige generationer af EF-borgere. Dette forslag er et 
vigtigt fremskridt i arbejdet på at fremme et generelt EF-
udviklingsprogram for unge. Udvalget slår til lyd for andre 
forslag af denne art f.eks. for unge arbejdstagere og unge 
under uddannelse, som ikke er i gang med en højere 
uddannelse. 
1.2. Trods den succes forsøgsordningen har haft, hvilket 
fremgår af, at den nu har kørt ti år, erkender Udvalget, at 
der er alvorlige hindringer for en øget studentermobilitet; 
det gælder bl.a. finansiering, sprogkundskaber og anerken­
delse af diplomer. Det bifalder derfor, at man med forslaget 
ønsker at dække behovet herfor ved hurtigst muligt — som 
rimeligt er — at engagere lærerne heri og fremme 
studenterudvekslingsprogrammer. 
1.3. Målet med ERASMUS-programmet er således at 
øge antallet af studerende, der tilbringer en studieperiode i 
en anden EF-medlemsstat, fra det nuværende antal på ca. 
3 000 til mindst 150 000 i 1992. Under forsøgsordningen 
har det ofte været de yngre og dynamiske institutioner, som 
har medvirket i programmet, og Udvalget støtter bestræ­
belserne for at inddrage et bredt tværsnit af de højere 
uddannelsesinstitutioner i forslaget. Selv om der i program­
met opereres med en bredere definition af »universitet«, 
mener Udvalget, det ville være mere passende fra starten at 
anvende et overbegreb i dokumenterne, f.eks. »højere 
uddannelsesinstitutioner« eller »den højere undervisnings­
sektor«. 
1.4. Udvalget går ind for forslagets fleksibilitet, som vil 
sikre institutionel handlefrihed og give plads til nytænkning 
og fremme oprettelsen af et europæisk net af institutioner, 
der kan samarbejde tæt enten ved udveksling eller flere i 
fællesskab. Det er et effektivt program, hvor størstedelen af 
de disponible midler skal anvendes til ikke-administrative 
aktiviteter, og som kan gennemføres ved hjælp af det 
eksisterende nationale administrative apparat. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Udvalget anerkender, at det ikke er hensigten med 
ERASMUS-programmet specielt at udvælge studerende 
inden for visse »prioriterede områder«, hvilket blot ville være en gentagelse af andre EF-forslag og aktiviteter. 
Udvalget mener, at programmet bør fremme mobiliteten i 
hele det højere uddannelsesspektrum, og at der bør 
udtænkes konkrete metoder til overvågning og afhjælpning 
af faglige eller nationale og regionale skævheder. 
2.2. Forslag vedrørende passende finansiel støtte til de 
studerende bør tage højde for de meget omfattende 
nationale afvigelser i gebyrer og andre finansielle arrange­
menter inden for den højere uddannelsessektor i EF. Støten 
skal afpasses, således at ingen EF-studerende forfordeles 
eller afskrækkes af økonomiske årsager. 
2.3. Udvalget glæder sig i øvrigt over forsøgene på at 
fremme et meritoverføringssystem gældende for hele 
Fællesskabet og støtter de tyve europæiske »universiteters« 
medvirken i en forsøgsordning. Det mener dog, at man bør 
være meget opmærksom ved udvælgelsen af institutionerne 
for at sikre, at forsøget repræsenterer det bredest mulige 
spektrum. Udvalget er bekendt med andre EF-initiativer, 
især inden for det tekniske og erhvervsuddannelsesmæssige 
område, og er bekymret over, at der ikke er vedtaget 
foranstaltninger, som kan modvirke disse initiativer, så at 
»universiteterne« isoleres i deres traditionelle rolle. Derfor 
bør der sættes energisk ind på at sprede ERASMUS-nettet 
på så mange institutioner som muligt, og man bør arbejde 
bevidst på at få dette gennemført. 
2.4. Selv om Udvalget fuldt ud kan gå ind for de 
fremskridt, der er sket i forbindelse med meritoverførings-
systemerne samt inden for evaluering og anerkendelse af 
europæiske akademiske »normer«, mener det, at andre 
forslag og initiativer — f.eks. lovgivning — er påkrævede 
for at modvirke negativ indflydelse på de studerendes 
mobilitet. Rådets forslag indeholder allerede en rettesnor 
for, hvordan potentielle afskrækkende elementer kan 
reduceres eller fjernes, nemlig ved at »fortsætte og udbygge 
Fællesskabets støtte til denne form for samarbejde« 
(aktion 3, punkt 25). Udvalget slår til lyd for, at man finder 
frem til og undersøger andre metoder til fremme af en 
sådan udvikling i hele det højere uddannelsesspektrum ved 
at fastlægge strømlinede fælles »kerne«-emner inden for de 
forskellige discipliner gennem fælles udarbejdelse af 
studieplaner og lignende. 
2.5. Udvalget tilslutter sig det synspunkt, at der bør 
anvendes effektive metoder for at gøre de studerende 
bekendt med de muligheder, der ligger i ERASMUS-
programmet. Det mener, at de mere passive metoder, som 
er foreslået i aktion 4.2.1 og 4.2.4 (punkt 37 til og med 40) 
sandsynligvis vil være utilstrækkelige, og anmoder derfor 
om, at programmet ikke blot sikrer information, men at det 
også påtænkes at udvide området for Fællesskabets net af 
Nr. C 189/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 7. 86 
nationale informationscentre vedrørende akademisk aner­
kendelse af eksaminer og studieperioder (aktion 3, 
punkt 23), således at der også tages højde for vejledning og 
rådgivning af de studerende ansøgere. 
2.6. Rådets forslag henviser (i punkt 18) til »forbereden­
de sprogundervisning«, og Udvalget mener, at man bør 
anerkende de studerendes sproglige vanskeligheder på lige 
linje med de problemer, som den finansielle støtte, studiets 
indhold, meritoverføringen og lovgivningen rejser. Det 
glæder Udvalget, at medlemsstaterne allerede har taget 
initiativer til at tilbyde sprogundervisning inden for 
»særlige områder«, og det anbefaler, at den forberedende 
sprogundervisning får en mere fremtrædende plads i 
ERASMUS-programmet. I den forbindelse kunne man 
bruge »de intensive seminarer« (punkt 15), selv om 
sprogkursernes varighed ifølge eksperter bør revideres. 2.7. Det bemærkes i forslaget, at de stipendier, der stilles 
til rådighed for hver medlemsstat gennem ERASMUS-
programmet, skal tildeles efter det antal studerende, der 
findes i den højere undervisningssektor i hver enkelt 
medlemsstat. Udvalget ønsker garanti for, at det bredest 
mulige tværsnit af de studerende kan drage nytte af dette 
program, og mener, at de akademiske repræsentanter i det 
udvalg, der bistår Kommissionen ved iværksættelsen af 
programmet, afspejler de mangeartede former for højere 
uddannelser, der findes i Fællesskabet. 
2.8. Ifølge beslutningen skal Kommissionen efter tre år 
udarbejde en interimsrapport, som skal forelægges Rådet 
og Parlamentet. Denne rapport bør også forelægges Det 
økonomiske og sociale Udvalg. 
Bruxelles, den 23. april 1986. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
Udtalels.e om udkast til Rådets henstilling om beskæftigelsen af handicappede i Det 
europæiske Fællesskab 
(86/C 189/07) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 7. februar 1986 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte 
emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for sociale anliggender, som udpegede 
Roger Burnel til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. april 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 236. plenarforsamling den 23. april 1986 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Alle taler med begejstring om solidaritet. Men 
påvirker talen om et så væsentligt humanistisk begreb 
virkelig den enkeltes adfærd, og kan den ændre skik og 
brug? 
Er vore samfund blevet mere imødekommende over for 
dem, der er hårdt ramt af skæbnen, de fattige og de mest 
sårbare ? Har de nået den grad af retfærdighed, man kunne 
ønske sig? 
1.1.1. Det ville være rart at kunne svare bekræftende på 
disse fundamentale samfundsspørgsmål. Desværre tvinger 
en nøgtern iagttagelse af kendsgerningerne os til at erkende, 
at antallet af sociale, kulturelle og økonomiske tabere er i stadig stigning, selv om »fremskridtet« burde formindske 
det O). 
1.1.2. Sådanne modsigelser må tages med i betragtning i 
den allerførste fase af de videnskabelige, teknologiske og 
lovgivningsmæssige overvejelser — det har Det økonomi­
ske og sociale Udvalg foreslået mange gange — og ikke 
senere (det kan blive for sent) under pres af de undertiden 
umenneskelige konsekvenser, som ofte kunne være undgået 
eller mildnet. 
1.1.3. En betydelig del af midlerne til socialpolitik og 
social indsats må derfor anvendes til at udbedre skader, 
som har deres udspring længere oppe, enten i manglende 
(*) Se Udvalgets udtalelse om Udviklingen i den sociale situation i 
Fællesskabet i 1984. Ordfører: Brian Roycroft (EFT nr. C 218 
af 29. 8. 1985, s. 15).