Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen om revision af Kommissionens meddelelse fra 1997 om aftaler af ringe betydning, der ikke falder ind under traktatens artikel 81, stk. 1"

(2002/C 36/02)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. maj 2001 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Antonello Pezzini til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 26. september 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 385. plenarforsamling af 17.-18. oktober 2001, mødet den 17. oktober 2001, følgende udtalelse enstemmigt.

1. Indledning

1.1. Den modernisering af konkurrencereglerne og decentralisering af beføjelserne, der blev vedtaget som opfølgning på debatten efter grønbogen, afspejler sig konsekvent i Kommissionens aktiviteter, og dermed også i den foreliggende meddelelse. I sine nye overvejelser om aftaler af ringe betydning tager Kommissionen højde for Domstolens afgørelser i de senere år og for de nationale domstoles og myndigheders behov for retningslinjer, der ikke nødvendigvis skal være bindende, et behov, som ØSU også tidligere har peget på.

1.2. Det skal i øvrigt understreges, at den foreliggende meddelelse ganske vist omhandler "aftaler af ringe betydning", men bestemt ikke selv er af ringe betydning, dels på grund af det store antal sager, den omhandler, dels fordi det er en yderst kompliceret sag at fastslå en aftales beskaffenhed.

2. Bemærkninger

2.1. ØSU bifalder Kommissionens nye meddelelse om revision af meddelelsen fra 1997 om aftaler af mindre betydning, da den nye meddelelse indeholder klare forbedringer i forhold til den tidligere. ØSU mener dog, at visse punkter af særlig interesse bør fremhæves og belyses.

2.2. Tærskelværdier for markedsandele

2.2.1. I meddelelsen fra 1997 indførte Kommissionen en sondring mellem "horisontale" og "vertikale" aftaler, og den understregede, at vertikale aftaler udgør en mindre trussel mod og risiko for konkurrencen på det indre marked og derfor kan behandles mindre strengt end horisontale aftaler. I meddelelsen fra 1997 blev "vertikale" aftaler defineret som aftaler mellem virksomheder, der opererede på forskellige niveauer i produktions- eller distributionskæden. Hvis deres samlede markedsandel ikke oversteg 10 %, faldt aftalen ikke ind under EF-traktatens artikel 81, stk. 1, selv om handelen mellem medlemsstater blev påvirket. I nævnte meddelelse blev "horisontale" aftaler defineret som aftaler mellem virksomheder, der opererede på samme niveau i produktions- eller distributionskæden, og tærsklen for disse aftaler blev fastsat til 5 %.

2.2.2. I punkt 8 i den nye meddelelse erstattes begrebet "vertikale aftaler" med det bredere begreb "aftaler mellem ikke-konkurrenter", der defineres som aftaler, der er "indgået mellem virksomheder, der ikke er faktiske eller potentielle konkurrenter på et af de berørte relevante markeder". Der er tale om en bredere definition, som f.eks. omfatter det tilfælde, hvor to virksomheder inden for to forskellige produktionslinjer indgår en distributionsaftale, forudsat at de varer, aftalen omhandler, ikke kan produceres af begge parters maskineri.

2.2.3. Ifølge den nye meddelelse vil denne bredere aftalekategori ikke medføre en mærkbar konkurrencebegrænsning i henhold til artikel 81, stk. 1, hvis de enkelte aftaleparters markedsandele ikke overstiger 15 %.

2.2.4. ØSU bifalder, at der gives en bredere definition af aftaler af ringe betydning mellem virksomheder, og at tærsklerne for markedsandele forhøjes, fordi Kommissionen dermed anerkender det økonomiske faktum, at sådanne aftaler ikke udgør en alvorlig trussel mod konkurrencen i henhold til artikel 81, stk. 1. ØSU er også enig i beslutningen om, at man heller ikke i dette tilfælde skal anvende virksomhedens omsætning som tærskel, eftersom det snarere end virksomhedens størrelse er dens forhold til markedet, der eventuelt kan vække konkurrencemæssige betænkeligheder i forbindelse med artikel 81.

2.2.5. Af tilsvarende årsager bifalder ØSU den snævrere kategori af "aftaler mellem konkurrenter", der foreslås i den nye meddelelse. Det drejer sig om aftaler "indgået mellem virksomheder, der er faktiske eller potentielle konkurrenter på et af de berørte relevante markeder". Det er i øvrigt positivt, at tærsklen for aftaleparternes samlede markedsandel forhøjes til 10 %, eftersom selv aftaler mellem konkurrenter med denne andel ikke kan udgøre en nævneværdig trussel mod konkurrencen i henhold til artikel 81, stk. 1.

2.2.6. ØSU glæder sig endvidere over, at det i punkt 8 i den nye meddelelse foreslås, at tærsklen hæves fra 5 % til 10 % i tilfælde, hvor det er vanskeligt at definere aftalerne. Dette er en logisk følge af de øvrige ændringer.

2.3. Parallelle netværk og afskærmende virkning

2.3.1. ØSU går i øvrigt ind for indførelsen af et nyt kvantitativt kriterium i punkt 9, hvor der tales om en tærskel for markedsandelen på 5 % i forbindelse med aftaler indgået af en leverandør eller distributør, da konkurrencen på et berørt relevant marked kan blive begrænset af den samlede virkning af parallelle netværk af aftaler om salg af varer eller tjenesteydelser. Som eksempel på sådanne netværk kan nævnes værtshuse i Belgien og Storbritannien, som er tvunget til at sælge bestemte ølmærker, og aftaler mellem leverandører og detailhandlende i Tyskland og Irland om frysere til opbevaring af is. Der er her tale om en klar forbedring i forhold til de komplicerede kvalitative kriterier, Kommissionen vedtog i 1997 på baggrund af forskellige afgørelser ved EF-Domstolen. Det nye kvantitative kriterium, der foreslås, vil give leverandører og distributører øget retssikkerhed.

2.3.2. ØSU stiller sig positivt til bestemmelsen i punkt 10 i meddelelsen, hvor det i de nævnte tilfælde tillades, at de fastsatte markedsandele overskrides med ét procentpoint i to kalenderår i træk. Det er dog spørgsmålet, hvorfor den tilladte vækstmargen er blevet ændret i forhold til de 10 %, der blev fastsat i meddelelsen af 1997; den nye bestemmelse vil være mest favorabel for aftaler mellem konkurrenter (hvis 15 % forhøjes med et procentpoint, når vi op på 16 %; hvis 15 % forhøjes med 10 %, når vi op på 16,5 %).

2.4. Det relevante marked

2.4.1. Det skal bemærkes, at Kommissionen i forbindelse med det afgørende spørgsmål om beregning af markedsandelene (punkt 11 i meddelelsen) nøjes med at henvise aftalerparterne (og ligeledes de nationale domstole og de kompetente konkurrencemyndigheder) til Kommissionens meddelelse om afgrænsning af det relevante marked i forbindelse med Fællesskabets konkurrenceret(1). Kommissionen nævner ikke sine meddelelser om henholdsvis retningslinjer for vertikale begrænsninger(2) og retningslinjer for anvendelsen af EF-traktatens artikel 81 på horisontale samarbejdsaftaler(3), som der imidlertid henvises til i anden sammenhæng i Kommissionens meddelelse.

2.4.2. Af hensyn til klarheden bør Kommissionen efter ØSU's opfattelse præcisere, hvorvidt retningslinjerne for disse to gruppefritagelser skal finde anvendelse.

2.5. Alvorlige begrænsninger og definitioner på aftaler

2.5.1. Med hensyn til de alvorlige begrænsninger, der er omhandlet i punkt 12, bekymrer det i høj grad ØSU, at der uventet halvvejs inde i meddelelsen introduceres tre nye aftalekategorier: "horisontale aftaler", "vertikale aftaler" og "vertikale aftaler indgået mellem faktiske eller potentielle konkurrenter". Det er ØSU's opfattelse, at begreber som relevant marked, tærskler for markedsandele osv. i sig selv er tilstrækkeligt komplicerede, uden at man behøver at komplicere sagen yderligere ved i samme meddelelse at tilføje definitioner på forskellige aftaler.

2.5.2. ØSU henstiller, at Kommissionen tager denne strategi op til fornyet overvejelse og anvender de samme definitioner på aftalekategorier overalt i meddelelsen.

2.6. Små og mellemstore virksomheder

2.6.1. ØSU tilslutter sig den måde, hvorpå SMV-sektoren behandles i Kommissionens nye meddelelse. Det påskønner, at Kommissionen i forbindelse med konkurrencepolitikken altid er opmærksom på SMV-sektoren, som spiller en stor rolle for EU's økonomi. I punkt 12 i den nye meddelelse hedder det i forbindelse med alvorlige begrænsninger, at "aftaler mellem små og mellemstore virksomheder, som defineret i bilaget til Kommissionens henstilling 96/280/EF, ... sjældent kan påvirke samhandlen mellem medlemsstater", hvilket ØSU kun kan tilslutte sig. Hvis aftaler mellem små og mellemstore virksomheder undtagelsesvist påvirker samhandlen mellem medlemsstater, og de også overskrider meddelelsens tærskler for markedsandele, kan disse aftaler stadig falde ind under EF-traktatens artikel 81. Det skal i den forbindelse dog bemærkes, at flertallet af aftaler mellem små og mellemstore virksomheder faktisk ikke påvirker handelen mellem medlemsstaterne, og at mange af dem, der gør, ikke vil falde ind under bestemmelserne i artikel 81, fordi tærsklerne er blevet forhøjet i den foreliggende meddelelse. I det europæiske charter om små virksomheder fremhæver Kommissionen i øvrigt selv, hvor vigtigt det er, at der oprettes netværk og indgås aftaler mellem små virksomheder med henblik på at fremme produktionen og markedsføringen af produkterne.

2.7. Meddelelsen og de nationale konkurrencelovgivninger

2.7.1. ØSU fremhæver Kommissionens bemærkning i punkt 7: "Denne meddelelse berører ikke anvendelsen af den nationale konkurrenceret". ØSU påpeger, at denne bestemmelse i meddelelsen bør tages op til fornyet overvejelse, når moderniseringen af lovgivningerne er gennemført.

3. Konklusioner

3.1. Den foreliggende meddelelse er et led i ajourføringen af konkurrencereglerne. ØSU understreger betydningen af de forbedringer, der er foretaget i forhold til den tidligere meddelelse: oprettelse af "kategorier"; forhøjelse af tærsklerne; indførelse af en ny tærskel; øget retssikkerhed.

3.2. ØSU henstiller, at definitionen af "relevant marked" genovervejes, at de kategorier af aftaler, der skaber alvorlige konkurrencebegrænsninger, forenkles yderligere, og at man sikrer større ensartethed i den tilladte margen for overskridelse af de fastsatte markedsandele.

Bruxelles, den 17. oktober 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT C 372 af 9.12.1997.

(2) EFT C 291 af 13.10.2000.

(3) EFT C 3 af 6.1.2001.