Nr. C 108/46 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.5.  75 
Udtalelse  om  forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om  europæiske  firmagrupper 
(EFG) 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fcellesskabers  Tidende  nr. C 14 af 15. februar  1975,  side  30-35. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 21. januar  1975  i medfør  af artikel  198  i Traktaten  om oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 128.  plenarforsamling,  holdt  i Bruxelles 
den 26. og 27. februar  1975,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til anmodningen  fra  Rådet  for 
De europæiske  Fællesskaber  af 22.  januar  1974 
om en udtalelse  om »Forslag  til Rådets  forordning 
(EØF)  om  europæiske  firmagrupper  (EFG), 
under  henvisning  til artikel  198 i traktaten  om opret-
telse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab, 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  den  29. 
januar  1974  blev  truffet  af dets  præsidium,  om  at 
pålægge  Afdelingen  for industri,  handel,  håndværk 
og tjenesteydelser  at forberede  dette  arbejde, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der blev  fremsat 
af Afdelingen  for  industri,  handel,  håndværk  og 
tjenesteydelser  den  4. december  1974, 
under  henvisning  til den  beretning,  der blev  afgivet 
af ordføreren,  hr. Friedrichs, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på dets  128. 
plenarforsamling  den 26. og 27. februar  1975,  mødet 
den 27. februar  1975,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Det er af særlig  betydning  for  oprettelsen  af et 
europæisk  hjemmemarked,  at virksomhederne  sættes 
i stand  til at samarbejde  uden  hensyntagen  til 
grænserne  mellem  medlemsstaterne, de retssystemer,  som  Kommissionen  hidtil  har 
foreslået  for samarbejdet  (Det  europæiske  Aktiesel-
skab,  fællesskabskontrakter,  fælles  virksomheder) 
skal ikke  blot  virkeliggøres  ved  hjælp  af en tilnær-
melse  af de retsregler,  som  gælder  for  selskaber 
(harmonisering  af de nationale  retsregler  vedrørende 
aktieselskaber  og andre  virksomheder  med  begrænset 
ansvar,  samt  virksomheder  med  ubegrænset  hæf-
telse),  men  tillige  ved hjælp  af et særligt  retssystem, 
som sætter  virksomhederne  i stand  til samtidig 
med at de bevarer  deres  retslige  og økonomiske 
selvstændighed,  i fællesskab  at fremme  delområder 
inden  for deres  funktioner, 
de retsregler,  der skal  gælde  for et sådant  begrænset 
samarbejde,  må være  så smidige,  at betingelserne 
for samarbejdet  kan  tilpasses  virksomhedernes 
behov;  men  samtidig  er særlige  bestemmelser  for 
firmagruppen  nødvendige,  hvis  de berørte  inter-
essers  (deltagende  virksomheder,  arbejdstagere  og 
kreditorer)  behov  for  retsbeskyttelse  skal  tages  i 
betragtning  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
med 63 stemmer  for  og 15 imod,  mens  7 undlod 
at stemme, 
Udvalget  godkender  forordningsforslaget  under 
forbehold  af følgende  almindelige  bemærkninger: 
15. 5. 75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 108/47 
1. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Forordningsforslagets  hensigtsmæssighed 
1.1.1.  Udvalget  støtter  Kommissionens  bestræ-
belser  på at afrunde  dens  forskellige  forslag  om 
retssystemer  for  økonomisk  samarbejde  på tværs 
af landegrænserne  med  en vedtægt  for europæiske 
firmagrupper.  Det  bekræfter,  hvad  det  fastslog 
i sin udtalelse  af 25. marts  1971  om »Memorandum 
vedrørende  en industripolitik  på fællesskabsplan  (1), 
nemlig  at »det  ville  være  hensigtsmæssigt,  at skabe 
en fleksibel  vedtægt  for  firmagrupper,  således  at 
virksomhederne,  uden  at der  sker  ændringer  i 
deres  til enhver  tid gældende  retsstilling,  får mulighed 
for at samarbejde  om virkeliggørelsen  af et bestemt 
projekt,  mens  de iøvrigt  fortsat  kan  optræde  selv-
stændigt«. 
1.1.2.  Afdelingen  konstaterer,  at en  lignende 
retslig  form,  som  en medlemsstat  vedtog  i 1967 
og har  anvendt  siden,  på det nationale  plan  synes 
at have  imødekommet  de behov,  som  forordnings-
forslaget  dækker  på fællesskabsplan. 
1.1.3.  Udvalget  anerkender,  at der  inden  for 
Fællesskabet  eksisterer  et behov  for at basere  samar-
bejdet  på tværs  af landegrænserne  på en fællesskabs-
retlig  vedtægt,  for  selv  ved  en harmonisering  af 
de nationale  love  virker  enkeltstaternes  lovgivning 
stadig  forpligtende.  En  forordning  baseret  på 
artikel  235  i EØF-traktaten  giver  de samarbejdende 
virksomheder  den  fornødne  retssikkerhed. 
Dette  gælder  især  den  ensartede  anvendelse  inden 
for hele  Fællesskabets  område  og den  ensartede 
fortolkning  af forordningsbestemmelserne  fra Den 
europæiske  Domstol.  I tilfælde,  hvor  forordningen 
ikke fastsætter  nogen  bestemmelser,  må  der  dog 
henvises  til nationale  retsregler;  for firmagruppernes 
vedkommende  gælder  dette  især  inden  for handels-, 
skatte-  og socialretten  og for  de retsregler,  der 
vedrører  virksomhedernes  organisation  og stiftelse. 
1.2. Firmagruppens  formål 
1.2.1.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at Kommis-
sionens  forslag  imødekommer  et reelt  behov,  fordi 
det ikke  begrænser  firmagruppens  virksomhed  til 
virkeliggørelsen  af et bestemt  projekt,  men  tillige 
åbner  mulighed  for,  at de deltagende  virksomheder 
kan samordne  visse  delområder.  Udvalget  påpeger 
dog, at andre  retsregler  må stå eller  stilles  til rådig-
hed, hvis  samarbejdet  antager  en mere  varig  og 
snæver  karakter,  eftersom  firmagruppen  ifølge  dens 
i1) EFT  nr.  C 59 af 11.  juni  1971,  s. 13. formål  kun  er stiftet  for en bestemt  periode  som 
fastsat  i artikel  1. 
1.2.2.  Da  samarbejdet  er tidsbegrænset  og tager 
sigte  på begrænsede  delområder,  kan  firmagruppen 
ikke handle  på medlemmernes  vegne.  Firmagrup-
pens  formål  består  alene  i at støtte  og forøge  medlem-
mernes  økonomiske  virksomhed.  Det  er derimod 
ikke dens  formål  at samordne  medlemmernes  virk-
somhed,  således  at der bliver  tale  om en overtagelse 
af ledelsesmæssige  beføjelser;  men  ikke  desto  mindre 
kan firmagruppen  inden  for rammerne  af de nævnte 
begrænsninger  udøve  selvstændig  forretningsvirk-
somhed.  Udvalget  fremhæver  derfor  betydningen 
af de  bestemmelser  i forordningsforslaget,  som 
skal sikre  firmagruppens  begrænsede  formål,  herun-
der først  og fremmest  at firmagruppen  ikke  må 
have  rådighed  over  nogen  ansvarlig  kapital  og heller 
ikke må arbejde  i egen  interesse  med  økonomisk 
gevinst  for øje, at firmagruppens  ydelser  udelukkende 
tilfalder  medlemmerne,  og at firmagruppen  højst 
må beskæftige  250  lønmodtagere. 
1.2.3.  Udvalget  mener,  at sådanne  indskrænkende 
bestemmelser  er nødvendige,  men  stiller  dog  spørgs-
målet  om,  hvorledes  man  kan  sikre,  at de over-
holdes.  Man  burde  undersøge,  om  man  ud over 
muligheden  for  at opløse  firmagruppen  ved  dom 
på begæring  af enhver,  der har retlig  interesse  deri, 
kunne  indføre  en supplerende  kontrol. 
1.3. Adgangen  til vedtægten  for firmagruppen 
1.3.1.  Det  er klart,  at denne  vedtægt,  der  skal 
tjene  til at lette  ret vidtspændende,  men  alligevel 
formålsbegrænsede  dispositioner,  naturligvis  er skabt 
med henblik  på de små  og mellemstore  virksomheder. 
Disse  virksomheder  vil  således  finde  et middel, 
hvorved  de kan  slutte  sig sammen  inden  for ram-
merne  af en smidig  struktur  og forfølge  et nærmere 
fastsat  formål,  uden  at deres  juridiske  og økono-
miske  integritet  på nogen  måde  går  tabt,  og uden 
at den  direkte  udsættes  for fare. 
1.3.2.  Alligevel  kan  denne  struktur  ikke  forbe-
holdes  disse  virksomheder.  Dette  ville  være  udtryk 
for en diskrimination,  der  ikke  ville  være  i over-
ensstemmelse  med  Fællesskabets  og forbrugernes 
interesser  i almindelighed. 
1.3.3.  Det  forekommer  faktisk  anti-økonomisk, 
at man  forbyder  store  virksomheder  at anvende 
denne  juridiske  vedtægt  i forbindelse  med  aktiviteter, 
der på grund  af deres  formål  er naturligt  tids-
begrænsede  eller  ikke  har  noget  at gøre  med  visse 
af de  deltagende  virksomheder  eller  som  kun 
omfatter  forskning  osv.  Den  ville  især  være  hensigts-
mæssig  for dannelsen  af begrænsede  sammenslut-
ninger  mellem  de små  og mellemstore  virksomheder 
på den  ene  side  og de store  virksomheder  på den 
anden  side. 
Nr. C 108/48 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15. 5. 75 
1.3.4.  Det  må  således  være  i forbrugernes  inte-
resse,  at der  skabes  en sådan  smidig  struktur,  der 
åbner  mulighed  for dannelsen  af præcise,  begrænsede 
sammenslutninger,  og som  ikke  sætter  en admini-
strativ,  kommerciel  og finansiel  støtte  på spil,  og 
derfor  heller  ikke  negligerer  omkostningerne,  så 
priserne  belastes. 
1.3.5.  Der  er imidlertid  enighed  i Udvalget  om, 
at et retssystem,  der er i overensstemmelse  med  de 
små og mellemstore  virksomheders  behov,  og som 
tager  sigte  på det tids-  og emnemæssigt  begrænsede 
samarbejde  mellem  virksomhederne,  ikke  må med-
føre,  at den  europæiske  og nationale  selskabsrets 
strengere  formkrav  omgås. 
1.3.6.  Udvalget  følger  Kommissionens  bestræ-
belser  på at begrænse  adgangen  til firmagruppens 
vedtægt  til fysiske  personer  og selskaber,  som  udøver 
økonomisk  virksomhed  inden  for  Fællesskabet, 
for at understrege,  at denne  retsvedtægt  er en del 
af den  europæiske  industripolitik.  Udvalget  finder, 
at samarbejdet  over  grænserne  mellem  medlemmer, 
der driver  liberalt  erhverv,  må reguleres  på lignende 
måde  inden  for rammerne  af bestræbelserne  på at 
virkeliggøre  den  frie  etableringsret. 
1.4. Sikring  af behovet  for retsbeskyttelse 
1.4.1.  Til  trods  for  den  tilstræbte  fleksibilitet 
må forordningsforslaget  om  europæiske  firma-
grupper  indeholde  bestemte  garantier,  som  tager 
hensyn  til de forskellige  interesser,  som  indgår 
i dette  mønster. 
a) I medlemmernes  interesse  må bestemte  mindretals-
rettigheder  sikres. 
b) I arbejdstagernes  interesse  er det  nødvendigt 
at understrege,  at den  europæiske  firmagruppe, 
så længe  den  ønskede  fællesskabsordning  ikke 
er skabt,  er underkastet  lovgivningen  i de medlems-
stater,  hvor  hjemstedet,  respektive  virksomhe-
derne  findes.  I øvrigt  er den  europæiske  firma-
gruppe  naturligvis  underlagt  de  toldbestem-
melser,  der  gælder  for  andre  virksomheder  i 
det pågældende  land. 
c) I kreditorernes  interesse  må  der  i betragtning 
af at firmagruppen  tjener  som  hjælpeinstrument 
for sine  medlemmer,  til gengæld  stilles  høje 
krav  til ansvarshæftelse  og offentlighed. 
Udvalget  udtaler  sig i enkeltheder  om nogle  af disse 
spørgsmål  under  de særlige  bemærkninger  til de 
enkelte  retsregler  i forordningsforslaget. 
1.5. Sikring  af en effektiv  konkurrence 
1.5.1.  I  offentlighedens  interesse  er det  uom-
gængeligt  nødvendigt,  at anvendelse  af Fælles-
skabets  konkurrenceregler  bliver  sikret  i fuldt 
omfang. 1.5.2.  Udvalget  anser  det  i denne  forbindelse 
for særlig  værdifuldt,  at de europæiske  firmagrupper 
i fuldt  omfang  bliver  underlagt  konkurrenceretlig 
kontrol,  således  at det  undgås,  at dette  fælles-
skabsretssystem  kan  blive  misbrugt  til at omgå 
medlemsstaternes  eller  Fællesskabets  monopollov-
givning. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Titel 
Udvalget  henleder  Kommissionens  opmærksomhed 
på den  fare  for forveksling  med  traditionelle  former 
for samarbejde  inden  for kooperative  foretagender, 
som den  valgte  titel  kan  give  anledning  til. 
2.2. Artikel  1 
2.2.1.  Udvalget  påpeger,  at firmagrupperne  ifølge 
stk. 1 er stiftet  for en begrænset  periode,  hvilket  i 
overensstemmelse  med  Kommissionens  hensigt  er 
udtryk  for en af de begrænsninger,  som  er omtalt 
under  punkt  1.2.  i de almindelige  bemærkninger. 
Selv om der — af forståelige  grunde  — heller  ikke 
er fastsat  nogen  tidsmæssig  maksimumsgrænse  i 
forordningsforslaget,  og det endog  ifølge  artikel  6, 
stk. 3, 2. punktum  står  medlemmerne  frit  for at 
forlænge  perioden,  så har denne  tidsmæssige  begræns-
ning dog  fundamental  betydning,  for  så vidt  det 
ved udløbet  af den  ved  stiftelsesoverenskomsten 
fastsatte  periode  står  ethvert  medlem  frit  for,  om 
han vil indgå  en ny forpligtelse  eller  ej. Udvalget 
henstiller  dog,  at man  undersøger,  om  en firma-
gruppe,  der  er stiftet  for en uforholdsmæssig  lang 
periode,  ikke  burde  udelukkes  i medfør  af artikel  1, 
stk. 1. 
2.3. Artikel  2 
2.3.1.  Udvalget  understreger,  at stk.  2 begrænser 
firmagruppens  muligheder  for  samarbejde.  Også 
det forbud,  som  er fastsat  i stk.  3 om de ledende 
beføjelser  overfor  medlemmerne,  skal  opfattes  på 
denne  måde.  Det  samme  gælder  for den  begræns-
ning af antal  beskæftigede,  som  er fastsat  i stk.  4. 
Herigennem  skal  det opnås,  at en sammenlægning 
af større  produktionsenheder  og at en koncern-
mæssig  indflydelse  på den  økonomiske  aktivitet  i 
de samarbejdende  virksomheder  udelukkes. 
2.3.2.  Efter  Udvalgets  mening  bør det af artikel  2, 
stk. 2, klart  fremgå,  at firmagruppen  hverken  må 
eje aktier  eller  have  andele  i andre  virksomheder. 
Desuden  bør  det  helt  éntydigt  udelukkes,  at dens 
medlemmer  helt  eller  for størstedelens  vedkommende 
udfører  deres  produktive  arbejde  inden  for  firma-
gruppen. 
15. 5. 75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 108/49 
2.4. Artikel  4 
2.4.1.  Udvalget  foreslår,  at punkt  1, litra  a) i 
den tyske  tekst  affattes  således: 
»den  virksomhed,  som  er samarbejdets  formål«. 
2.4.2.  Afdelingen  anbefaler,  at 2. punktum  i 
artikel  4, stk.  2 i forordningsforslaget  suppleres 
med ordene  »i overensstemmelse  med  lovgivningen 
i den  stat,  hvori  hjemstedet  er beliggende«. 
2.4.3.  Afdelingen  mener,  at institutionen  Den 
europæiske  Firmagruppe  bør  give  os lejlighed  til 
at gennemføre  et europæisk  offentliggørelsessystem, 
der skal  lette  forskningen  for  alle  interesserede 
personer.  Den  henstiller,  at der  sker  en bekendt-
gørelse  i sammendrag  i De Europæiske  Fællesskabers 
Tidende,  som  henviser  til den  bekendtgørelse,  der 
har fundet  sted  i det land,  hvor  firmagruppens  hoved-
sæde  er beliggende.  Forordningsforslaget  bør  kom-
pletteres  på dette  punkt. 
2.5. Artikel  6 
2.5.1.  Udvalget  foreslår,  at man  i stk.  3, andet 
afsnit  i den  tyske  udgave  erstatter  ordene  »oder  die 
Erweiterung  der  Kooperationsvereinigung«  med 
ordene  »oder  die  Verlångerung  der  Zeitdauer, 
flir welche  die  Kooperationsvereinigung  errichtet 
worden  ist«. 
2.5.2.  Udvalget  påpeger  endvidere,  at der  er en 
modsigelse  mellem  bestemmelsen  og  Kommis-
sionens  begrundelse  for  denne:  sidstnævnte  går 
ud fra,  at hvert  medlem  er i besiddelse  af en vetoret 
for så vidt  angår  ændringer  i overenskomsten,  opløs-
ning før det fastsatte  tidspunkt  samt  videreførelsen 
af firmagruppen.  Udvalget  anmoder  derfor  Kommis-
sionen  om at efterprøve,  om det i overensstemmelse 
med de under  punkt  1.4.1.  b) i de almindelige 
bemærkninger  anførte  udtalelser  ikke  var  rimeligt 
i medlemmernes  interesse  at udelukke  muligheden 
for at give  afkald  på denne  vetoret  i stiftelsesover-
enskomsten. 
2.5.3.  For  at sikre  medlemmernes  behov  for 
retsbeskyttelse  anser  Udvalget  det  for  rimeligt, 
at hvert  medlem  kan  forlange,  at medlemsforsam-
lingen  indkaldes.  Det  foreslår  derfor  at slette  den 
forudsætning,  som  er indeholdt  i stk.  5, hvorefter 
mindst  en fjerdedel  af medlemmerne  må gå sammen 
for at kunne  forlange  forsamlingen  indkaldt. 
2.6. Artikel  7 
2.6.1.  Udvalget  beder  Kommissionen  undersøge, 
om det  ikke  på trods  af stk.  1 ville  være  muligt 
tillige  at overlade  ledelsen  af firmagruppen  til 
juridiske  personer.  Derigennem  kunne  det  blive muligt  for  bestemte  firmagrupper  at undgå  den 
finansielle  byrde,  der  er knyttet  til ansættelsen 
af en særlig  forretningsfører.  I så tilfælde  må de 
regler  om  offentlighed,  der  tjener  til beskyttelse 
af tredjemand,  som  står  i forretningsmæssig  for-
bindelse  med  firmagruppen,  og  af kreditorerne,  i 
hvert  fald  udvides,  så at de fysiske  personer,  som  er 
berettiget  til lovligt  at handle  på de juridiske  per-
soners  vegne,  også  bliver  underkastet  bestemmel-
serne  om offentliggørelse. 
2.6.2.  Artikel  7, stk.  2, første  punktum,  synes 
at gøre  gruppen  ansvarlig  for  alle  de handlinger, 
en forretningsfører  foretager,  uanset  handlingernes 
karakter.  Ordlyden  må derfor  præciseres  således: 
»enhver  af forretningsførene,  der  handler  på 
gruppens  vegne,  forpligter  denne...«  (resten  uæn-
dret)  . 
2.7. Artikel  8 
2.7.1.  Udvalget  konstaterer,  at Kommissionen 
ikke fastsætter  regler  for,  hvorledes  det  årlige 
regnskab  skal  opstilles  og revideres,  og heller  ikke 
stiller  specielle  krav  om  bekendtgørelse  af drifts-
resultatet.  I begge  tilfælde  følger  det af artikel  1, 
stk. 2 i forordningsforslaget,  at man  retter  sig efter 
lovgivningen  i den medlemsstat,  hvori  firmagruppens 
vedtægtsmæssige  hjemsted  er beliggende;  dette 
medfører  som  regel,  at kun  firmagrupper,  der  i 
erhvervsretlig  forstand  er næringsdrivende,  er under-
kastet  regnskabs-  og offentliggørelsespligt. 
2.7.2.  Udvalget  tilslutter  sig denne  løsning,  efter-
som medlemmernes  solidariske  ansvar  og  den 
vedtægtsmæssige  begrænsning  i firmagruppens  virk-
somhed  gør  det  muligt  at give  afkald  på detal-
jerede  regler  for regnskabsaflæggelse. 
2.8. Artikel  9 
2.8.1.  Udvalget  understreger,  at reglen  om  at 
medlemmerne  hæfter  ubegrænset  og solidarisk  for 
firmagruppens  gældsforpligtelser,  er en  central 
bestemmelse  i forordningsforslaget,  fordi  den  kom-
penserer  for udeladelsen  af sædvanlige  selskabsretlige 
forpligtelser,  som  af smidighedshensyn  ikke  er 
blevet  medtaget  i vedtægten  for  firmagruppen. 
2.8.2.  Udvalget  mener  i denne  forbindelse,  at 
reglerne  om hæftelse  kan  fastlægges  fra sag  til sag 
på basis  af stiftelsesoverenskomsten  eller  på grundlag 
af medlemmernes  individuelle  interne  aftaler;  heri-
gennem  åbnes  der muligheder  for at finde  frem  til 
en fordelingsnøgle  for medlemmernes  ansvar,  som 
giver  udtryk  for  medlemmernes  individuelle  finan-
sielle  eller  tekniske  deltagelse  i firmagruppens  virk-
Nr. C 108/50 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15. 5. 75 
somhed.  Sådanne  aftaler  må dog  ikke  kunne  gøres 
gældende  overfor  tredjemand. 
2.8.3.  Hvad  angår  forpligtelserne  overfor  firma-
gruppens  arbejdstagere  og  overfor  de  lønmod-
tagere,  som  bliver  stillet  til dennes  rådighed  af 
medlemmerne,  så sikrer  henvisningen  til den  natio-
nale retssituation,  at disse  kreditorer  indtager  en 
priviligeret  stilling. 
2.9. Artikel  11 
2.9.1.  På  spørgsmålet  om,  hvorvidt  en begræns-
ning  i de nye  medlemmers  hæftelse  for gældsfor-
pligtelser,  som  er opstået  efter  medlemmets  opta-
gelse,  kan  gøres  gældende  overfor  tredjemand, 
henviser  Udvalget  til sine  bemærkninger  til artikel  9, 
idet lignende  synspunkter  her  taler  for  Kommis-
sionens  forslag. 
2.10.  Artikel  20 
2.10.1.  Udvalget  anbefaler  en skattemæssig  ord-
ning  for firmagruppen,  som  tager  hensyn  til grund-
principperne  om  gennemskuelighed  og undgåelse 
af dobbeltbeskatning.  Ifølge  Kommissionens  forslag 
skal firmagruppens  eventuelle  overskud  beskattes på grundlag  af medlemmernes  overskud;  detté 
ville kun  stemme  overens  med  de nævnte  grund-
principper  under  forudsætning  af, at der  fandtes  et 
lukket  net af dobbeltbeskatningsaftaler  mellem  alle 
medlemsstaterne  i Fællesskabet,  og  at over-  og 
underskud  mellem  medlemmerne  blev  fordelt  efter 
skatteretligt  relevante  kriterier.  Dette  princip  om 
gennemskuelighed  burde  også  gælde  for en eventuel 
formueskat. 
2.10.2.  Udvalget  henstiller  derfor,  at Kommis-
sionen  undersøger,  om de vedtægts-  resp.  lovmæssige 
kriterier,  der  er fastsat  i artikel  8, stk.  1, i forord-
ningsforslaget  med  henblik  på fordeling  af bidrag 
og underskudsdækning,  ikke  også  burde  anvendes 
i forbindelse  med  den  skattemæssige  ansættelse  af 
medlemmernes  over-  eller  underskud. 
2.10.3.  Udvalget  stiller  ydermere  spørgsmålet, 
om der  skal  svares  selskabsskat  af de bidrag,  der 
ydes  af firmagruppens  medlemmer. 
Bruxelles,  den  27. februar  1975. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
BILAG 
til Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse 
Følgende  ændringsforslag  blev  forkastet  under  diskussionen: 
1. Punkt  1.3.  (adgangen  til vedtægten  for firmagruppen)  erstattes  med  følgende  tekst: 
»1.3. Adgangen  til vedtægten  for firmagruppen 
1.3.1.  Afdelingen  erfarer,  at især  små  og mellemstore  virksomheder  ifølge  det forord-
ningsforslag,  der  er blevet  forelagt  af Kommissionen,  skal  have  adgang  til at komme  ind 
under  vedtægten  for  firmagruppen,  omend  store  virksomheder  ikke  udelukkes.  Set  ud 
fra de små  og mellemstore  virksomheders  behov,  kunne  de forpligtelser,  som  disse  påtog 
sig i en europæisk  firmagruppe,  være  mere  lempelige.  Den  fleksibilitet  i firmagruppens 
vedtægt,  som  derigennem  skal  respekteres  i de små  og mellemstore  virksomheders  inte-
resse,  giver  derfor  anledning  til forskellige  betænkeligheder  vedrørende  en almindelig 
fri adgang,  der  også  omfatter  de store  virksomheder. 
1.3.2.  De  større  virksomheder  vil dog  i kraft  af en forestående  vedtægt  for det  euro-
pæiske  aktieselskab  have  mulighed  for  at indgå  samarbejde  på tværs  af landegrænser-
ne ved  at oprette  fælles  datterselskaber,  og derigennem  blive  underkastet  præcise  sel-
skabsretlige  forpligtelser.  Det  ville  ikke  være  ønskeligt,  hvis  disse  virksomheder  i større 
omfang  anvendte  firmagruppernes  retslige  form  og dermed  undgik  de forpligtelser, 
som vedtægten  for det europæiske  aktieselskab  pålægger  dem. 
1.3.3.  For  det  andet  ville  en for  vidtgående  adgangsmulighed  nødvendigvis  kræve 
supplerende  bestemmelser  vedrørende  firmagruppens  indre  struktur,  og dermed  komme 
i modstrid  med  de små  og mellemstore  virksomheders  behov  for  fleksible  retsregler. 
1.3.4.  Det  kan  ikke  benægtes,  at det  ville  medføre  større  problemer  at opretholde 
konkurrencen,  hvis  store  virksomheder  anvender  firmagruppens  vedtægt,  fremfor  hvis 
små og mellemstore  virksomheder  gør  det. 
15. 5. 75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 108/51 
1.3.5.  Afdelingen  erkender,  at begræsningen  af formålet  for firmagruppen  og  fast-
sættelsen  af et maksimalt  antal  beskæftigede  i forordningsforslaget  medfører,  at ved-
tægten  for firmagruppen  i højere  grad  er tilpasset  til de små  og mellemstore  virksom-
heders  behov  og situation.  I afdelingen  hersker  der dog  uenighed  om,  hvorvidt  de indi-
rekte  begræsniftger,  som  Kommissionen  har indsat,  fjerner  de ovennævnte  betænkelighe-
der, eller  om  man  derudover  udtrykkeligt  skulle  udelukke  større  virksomheder,  der 
beskæftiger  mere  end  et bestemt  antal  lønmodtagere,  fra at få adgang  til firmagruppen. 
1.3.6.  Der  er imildlertid  enighed  i afdelingen  om,  at et retssystem,  der er i overensstem-
melse  med  de små  og mellemstore  virksomheders  behov,  og som  tager  sigte  på det tids-  og 
emnemæssigt  begrænsede  samarbejde  mellem  virksomhederne,  ikke  må  medføre,  at 
den europæiske  og nationale  selskabsrets  strengere  formkrav  omgås. 
1.3.7.  Afdelingen  føler  Kommissionens  bestræbelser  på at begrænse  adgangen  til 
firmagruppens  vedtægt  til fysiske  personer  og selskaber,  som  udøver  økonomisk  virk-
somhed  inden  for Fællesskabet,  for at understrege,  at denne  retsvedtægt  er en del af den 
europæiske  industripolitik.  Afdelingen  finder,  at samarbejdet  over  grænserne  mellem 
medlemmer,  der driver  liberalt  erhverv,  må reguleres  på lignende  måde  inden  for ram-
merne  af bestræbelserne  på at virkeliggøre  den  frie  etableringsret. 
1. Begrundelse 
I Kommissionens  begrundelse  til forslaget  til forordning  understreger  man,  at det  juri-
diske  instrument  for en europæisk  firmagruppe  burde  gøres  tilgængeligt  for især  små  og 
mellemstore  virksomheder.  Det  kan  derfor  ikke  være  i Kommissionens  interesse  at god-
kende  et sådant  fleksibelt  juridisk  instrument  uden  nogen  form  for  begrænsninger  også 
for store  virksomheder. 
Mens  det fremgår  ganske  tydeligt,  at vedtægten  for det europæiske  aktieselskab  er tænkt 
som et instrument  til samarbejde  på tværs  af landegrænserne  for de store  foretagender, 
er den  europæiske  firmagruppe  tænkt  som  et instrument  for små  og mellemstore  virksom-
heder,  og som  kan  bruges  så fleksibelt  som  muligt  til deres  fordel  og for at tilgodese  deres 
behov. 
Det er ikke  tilstrækkeligt  blot  at udtale,  at den  europæiske  firmagruppe  ikke  må være 
et middel,  hvorved  man  kan  omgå  de strengere  krav,  der stilles  i europæisk  og national 
selskabsret;  der må være  garantier  for,  at en udvikling  i denne  retning  udelukkes  lige  fra 
starten. 
Desuden  er der i forbindelse  med  virksomhedssamarbejde  på tværs  af landegrænserne  prin-
cipielt  ingen  grund  til at indføre  selskabsretlige  normer,  der er mindre  strenge  end  dem  der 
allerede  findes  i national  selskabsret;  og dette  gælder  i særdeleshed  for store  foretagender. 
Skønt  man  ikke  har givet  nogen  nøjagtig  definition  af små  og mellemstore  virksomheder 
på den  ene side  og store  virksomheder  på den  anden  side,  kan  man  gå ud fra,  at skillelinjen 
går ved  omkring  500  ansatte.  Denne  grænse  er selvfølgelig,  som  det så ofte  er tilfældet, 
vilkårlig,  og kan  kun  bruges  til støtte  for lovgivningsarbejde. 
2. Punkt  1.4.  (Sikring  af behovet  for  retsbeskyttelse)  ophæves  og erstattes  med  følgende 
tekst: 
»1.4.  Sikring  af behovet  for  retsbeskyttelse 
1.4.1.  ... 
a) I medlemmernes  interesse  ... 
b) I arbejdstagernes  interesse  må retten  til at deltage  i firmagruppens  ledelse  tilgodeses; 
c) I kreditorernes  interesse  ... 
Begrundelse 
I punkt  1.4.1.  b) bliver  der ikke  i tilstrækkeligt  omfang  givet  udtryk  for behovet  for retsbe-
skyttelse.  Ligesåvel  som  det  er i virksomhedernes  interesse  at få et fællesskabsinstrument 
til samarbejde,  må det også  anerkendes,  at arbejdstagernes  repræsentationsret  i forbindelse 
med denne  slags  overnationale  juridiske  form  for  samarbejde  mellem  virksomheder  ikke 
kun omfattes  af nationale  bestemmelser,  men  gøres  til genstand  for  fællesskabsforord-
ninger. 
Resultatet  af afstemmingen 
27 stemte  for;  37 stemte  imod;  5 undlod  at stemme.