Bruxelles, den 30.11.2005

KOM(2005) 608 endelig

2005/0246 (COD)

Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-programForslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF)

om EF-toldkodeksen

(Moderniseret toldkodeks)

(forelagt af Kommissionen) {SEK(2005)1543 }

BEGRUNDELSE

BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET |

110 | Begrundelse og formål Fællesskabets hidtil gældende toldkodeks, Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92, er forældet. Den har ikke fulgt med hverken de radikale ændringer inden for international handel, navnlig den hurtige og irreversible vækst i brugen af informationsteknologi og udvekslingen af elektroniske data, eller den ændrede fokus i toldarbejdet. Det betyder, at det er umuligt at foretage en effektiv toldbehandling og risikobaseret kontrol inden for det indre marked. Der bør tages hensyn til Fællesskabets dagsorden om handelslettelser inden for Doha-udviklingsdagsordenen samt til nødvendigheden af at kunne afværge nye trusler mod sikkerhed og sikring ved at styrke kontrollen ved Fællesskabets ydre grænse. Ved at modernisere toldkodeksen, strømline toldprocedurer og –processer og tilpasse reglerne ved at indføre fælles standarder for it-systemer er det muligt at gennemføre e-forvaltningsinitiativet på toldområdet opfylde forpligtelsen med hensyn til initiativet om “bedre regulering” på dette område ved at give mindre komplicerede og bedre strukturerede regler og ved at samle flere forordninger under ét fremme konkurrenceevnen hos selskaber, der driver virksomhed i og med Fællesskabet, og derved skabe økonomisk vækst øge sikkerhed og sikring ved den ydre grænse, når først der er indført fælles standarder (blandt andet for risikoanalyse), som forvaltes via en fælles it-ramme mindske risikoen for svig bidrage til bedre sammenhæng med andre fællesskabspolitikker, som indirekte beskatning, landbrug, handel, miljø, sundhed og forbrugerbeskyttelse og sikre en effektiv beslutningstagning til vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser, retningslinjer og forklarende bemærkninger og give Kommissionen mulighed for at anmode en national administration om at tilbagetrække en afgørelse. Så omfattende ændringer kan ikke ske ved fortsat at ændre den nuværende toldkodeks; der må foretages en fuldstændig omlægning, dvs. at den erstattes af en moderniseret EF-toldkodeks. |

120 | Generel baggrund Forslaget skal ses som led i den fornyede Lissabon-strategi, der har som mål at gøre Europa til et mere attraktivt sted at investere og arbejde i, hvor vækst styres af viden og innovation, og hvor de forskellige politikker giver virksomhederne i EU mulighed for at skabe flere og bedre jobs. Forslaget hører også med i e-forvaltningsinitiativet, og med et elektronisk toldvæsen vil virksomhederne fuldt ud kunne udnytte moderne teknologi og den lettelse, det indebærer for handelen. Kommissionens forslag om at skabe enkle, papirløse rammer for told og handel blev hilst velkommen og fik støtte i Rådets resolution fra december 2003, som godkendte Kommissionens forslag om modernisering af toldregler og –procedurer og om indførelse af reguleringsmæssige rammer til støtte for ændrede toldprocedurer i en digitaliseret kontekst. Der har ikke været nogen generel revision af den nuværende kodeks, siden den blev vedtaget i 1992, men kun begrænsede ændringer vedrørende specifikke problemer. Procedurerne er stadigvæk baseret på papirekspedition, og selv om brugen af elektronisk toldbehandling i nationale it-systemer nu er reglen snarere end undtagelsen, så er det endnu ikke obligatorisk i henhold til EF-lovgivningen at benytte disse systemer. Der findes ingen it-applikationer for Fællesskabet som helhed til toldbehandling, bortset fra det nye datamatiserede forsendelsessystem NCTS, som tydeligt har vist, hvad sådanne systemer kan bruges til, og som åbner nye muligheder for tilsvarende applikationer inden for andre toldordninger. Endvidere er toldvæsenets rolle ikke længere i så høj grad at opkræve afgifter, hvilket er gået stærkt tilbage i de seneste 20 år, men snarere at anvende ikke-toldmæssige foranstaltninger, herunder især foranstaltninger, der vedrører sikkerhed og sikring, bekæmpelse af varemærkeforfalskede varer, hvidvaskning af penge og narkotika, og foranstaltninger på det sanitære, sundhedsmæssige, miljømæssige og forbrugerbeskyttelsesmæssige område, samt at opkræve moms og punktafgifter ved indførsel eller fritage for sådanne afgifter ved udførsel. Toldkodeksen må indrettes, så den passer til, men også styrer de elektroniske rammer for told og handel. Desuden har de økonomiske operatører og administrationerne alle benyttet sig af denne mulighed til at foretage en større omlægning af toldreglerne for at gøre dem mere enkle og bedre strukturerede. Inden for et udvidet Fællesskab og elektroniske handelsrammer er det i allerhøjeste grad nødvendigt med radikale ændringer i kodeksen, således at afgiftsopkrævningen kan foregå det sted, hvor det er mest hensigtsmæssigt, nemlig det sted, hvor den erhvervsdrivende er etableret (centraliseret toldbehandling). Samtidig er det vigtigt at værne om fælles standarder, blandt andet for risikoanalyse og toldsanktioner. Det kan kun ske gennem en fælles EF-ramme, som Kommissionen i løbet af kort tid vil forelægge et forslag til. Det er også nødvendigt at skabe større sammenhæng med andre fællesskabspolitikker, såsom politikker vedrørende indirekte beskatning, landbrug, handel, miljø, sundhed og forbrugerbeskyttelse. Det kræver en ny opgavefordeling mellem grænsetoldsteder og indlandske toldsteder. Hvis kodeksen ikke ændres, vil virksomhederne i Europa være forhindret i fuldt ud at kunne udnytte mere moderne forhold til at opfylde deres internationale handelsforpligtelser, og det vil påvirke deres ydeevne i en verden, der bliver stadig mere konkurrencepræget. Forældede procedurer, processer og andre toldregler, som blev udviklet til papirbaserede rammer, vil også øge risikoen for svig, svække sikkerhed og sikring ved den ydre grænse og svække toldvæsenets rolle som hovedaktør for grænsebeskyttelse og grænseovervågning af internationale varebevægelser. |

130 | Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks og Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks. Forslaget og gennemførelsesbestemmelserne hertil vil træde i stedet for disse forordninger samt de efterfølgende forordninger og gennemførelsesbestemmelserne hertil, som indarbejdes i den nye kodeks: Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter Rådets forordning (EØF) nr. 3925/91 af 19. december 1991 om afskaffelse af kontrol og formaliteter gældende for håndbagage og indchecket bagage tilhørende personer, der foretager en flyvning inden for Fællesskabet, samt for bagage tilhørende personer, der foretager en overfart ad søvejen inden for Fællesskabet Rådets forordning (EF) nr. 82/2001 af 5. december 2000 om definition af begrebet “produkter med oprindelsesstatus” og om ordninger for administrativt samarbejde i samhandelen mellem Fællesskabets toldområde og Ceuta og Melilla Rådets forordning (EF) nr. 1207/2001 af 11. juni 2001 om fremgangsmåder til forenkling af udstedelse af EUR.1-varecertifikatet, udfærdigelse af fakturaerklæringer og EUR.2-dokumenter samt udstedelsen af visse godkendte eksporttilladelser i henhold til bestemmelserne om præferencehandelsordningerne mellem Det Europæiske Fællesskab og visse lande. |

140 | Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Er i overensstemmelse med den fornyede Lissabon-strategi og med e-forvaltningsinitiativet. |

HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE |

Høring af interesserede parter |

211 | Høringsmetoder, hovedmålgrupper og respondenternes overordnede profil Der er siden maj 2004 blevet drøftet forskellige versioner af den moderniserede toldkodeks med medlemsstaternes toldadministrationer, i Toldkodeksudvalget, med europæiske brancheorganisationer og på møder i Erhvervskontaktgruppen. I sommeren 2004 blev der foretaget en offentlig høring på internettet. De mange kommentarer, der blev fremsat af forskellige økonomiske operatører, medlemsstater og tredjelande, er der taget hensyn til ved udarbejdelsen af den reviderede version, der blev forelagt disse parter på et seminar i Budapest i april 2005. Endvidere blev der sendt et spørgeskema til europæiske brancheorganisationer og til toldadministrationerne for at få feedback med hensyn til de sandsynlige omkostninger og fordele ved gennemførelse af en moderniseret toldkodeks. |

212 | Sammenfatning af svarene og af hvordan der er taget hensyn til dem De reaktioner, der kom på Kommissionens forslag under disse høringer og på konferencen i Budapest, var i det væsentlige gunstige; der er dog nogle specifikke kommentarer, der er taget med i betragtning ved den endelige udformning af forslaget. Der indkom svar på spørgeskemaet om konsekvenserne af forslaget, og resultaterne heraf er blevet samlet i en konsekvensanalyse, der er vedlagt dette udkast til forslag. |

213 | Der blev foretaget en offentlig høring på internettet fra den 1.7.2004 til den 15.9.2004. Kommissionen modtog 56 svar. Resultaterne er sammen med Kommissionens svar på, hvordan der er blevet taget hensyn til kommentarerne, tilgængelige på http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/resources/documents/CustomsCodes_tables.pdf |

Ekspertbistand |

229 | Der har ikke været behov for ekspertbistand. |

230 | Konsekvensanalyse Ingen yderligere retsændringer: I så fald vil den hidtil gældende toldkodeks, som er blevet ændret for nylig, men som blev affattet i 1980’erne og trådte i kraft i 1990’erne, fortsat skulle anvendes. Papirbaserede ekspeditioner vil fortsat være defineret som standardproceduren. Toldprocedurer og –processer vil blive ved med at være unødvendigt komplicerede, og reglerne vil ikke afspejle de økonomiske realiteter, hvilket vil gøre det stadigt mere vanskeligt for både toldadministrationer og erhvervsdrivende at anvende disse forældede regler i et moderne samfund. Den seneste offentliggjorte ændring af toldkodeksen vedrørende sikkerhed kan føre til en stigning i omkostningerne på omkring 1,2 mia. EUR, hvilket delvis vil kunne reduceres ved nationale it-initiativer, plus en stigning i investeringer på 50-60 mio. EUR om året for Kommissionen og medlemsstaterne til indførelse af den nødvendige it-infrastruktur. Medlemsstaterne vil dog stadig uden en nyindretning af toldsystemet kunne indføre datamatiserede toldregler og –procedurer inden for de nuværende retlige rammer og skabe interoperable toldsystemer både inden for samme medlemsstat og i forhold til andre medlemsstater. Det vil imidlertid ikke være muligt at gå fuldstændigt over til et fuldt ud elektronisk system, da de erhvervsdrivende stadig har mulighed for at indlevere papirbaserede toldangivelser i stedet for elektroniske. Interoperabiliteten vil sandsynligvis også være begrænset til toldadministrationerne, da der ikke i toldkodeksen er nogen retlig forpligtelse til at indføre et enkelt sted at henvende sig. De erhvervsdrivende vil som nu fortsat kun have adgang til nationale ikke-harmoniserede grænseflader. Tjenesteydere og administrationer kan opfordres til at indføre fælles adgangssteder, hvor de erhvervsdrivende kan indgive angivelser til de kompetente toldmyndigheder via deres eksisterende grænseflade og derved undgå mange dyre investeringer, men der vil ikke være nogen retlig forpligtelse for medlemsstaterne til at investere i sådanne systemer. Det vil begrænse de erhvervsdrivendes mulighed for at kunne nyde godt af lettelser som for eksempel centraliseret klarering og henvendelse ét sted og af beslutninger gældende for hele Fællesskabet. Kun ved en yderligere harmonisering af regler og procedurer på EF-plan vil der kunne høstes det fulde udbytte af den nye elektroniske toldordning inden for rammerne af nye erhvervsmæssige og kommercielle vilkår. Uden en sådan harmonisering vil også udviklingen af paneuropæiske strategier og processer, herunder fælles software-pakker blive bremset. Multinationale selskaber vil ofte skulle fortsætte med at benytte sig af nationale agenter eller etablere afdelinger i alle de medlemsstater, hvor de driver virksomhed, selv om de er i stand til at bruge elektroniske toldprocedurer. Det vil kunne give et fald i de tidligere nævnte sikkerhedsrelaterede omkostninger på omkring 15 %; men der vil sandsynligvis blive ekstra omkostninger på omkring 40-50 mio. EUR om året. Modernisering af toldkodeksen: I så fald indføres der passende retlige rammer, og arbejdet med at opnå et elektronisk toldvæsen vil blive væsentligt forenklet. Et elektronisk toldvæsen vil i den forbindelse hovedsageligt være ensbetydende med et “effektivt toldvæsen” og en gennemgribende ny indretning af toldsystemet til en sammenhængende pakke for erhvervslivet. Det er en lavrisikostrategi set ud fra et it-perspektiv, eftersom enhver væsentlig handling og investering enten på fællesskabsniveau eller på nationalt niveau vil have et solidt retsgrundlag. Det vil betyde mindre komplicerede forhold af retsmæssig art, lige vilkår for de økonomiske operatører, fjernelse af restriktioner for toldagenter og udvikling af en toldinformationsportal, interoperable og tilgængelige automatiserede toldsystemer, adgangssteder ét sted, henvendelse ét sted og kontrol af varer på samme tid og sted af alle myndigheder, der er involveret i varebevægelser over Fællesskabets grænser. Det vil ikke blot i væsentlig grad mindske risikoen for svig, men også gøre det lettere for handel. Hermed vil man fuldt ud kunne nå frem til modernisering, strømlining og et fuldt elektronisk system for told og handel. Selskaberne vil kunne nyde godt af en meget bedre bevillingsordning, hvilket både fører til bedre lettelser og større forenkling. De vil under visse betingelser kunne anvende centraliseret klarering, hvor de kun skal henvende sig til et enkelt toldsted i EU. Informationer vil blive lettere tilgængelige via fælles toldinformationsportaler, og al kontakt med forskellige kompetente administrationer kan kanaliseres gennem et enkelt sted. Omkostningerne til et sådant “effektivt toldvæsen” vil klart blive højere end til tidligere omtalte mulighed, sandsynligvis en ekstra investering på 40-50 mio. EUR om året, indtil 2013 for Kommissionen og medlemsstaterne tilsammen. Fordelene vil imidlertid kunne nå op på 2,5 mia. EUR om året, når systemet er fuldt ud operationelt, hvilket tidligst vil kunne ske i 2009. Balancepunktet for dette tilfælde vil være nået i 2010. |

231 | Kommissionen har foretaget en konsekvensanalyse som anført i arbejdsprogrammet og udarbejdet en rapport herom, som er tilgængelig på: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/common/consultations/customs/index_en.htm. |

FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER |

305 | Resumé af forslaget At erstatte den nuværende EF-toldkodeks og hertil knyttede forordninger, der er anført under punkt 1, med en moderniseret toldkodeks, som strømliner toldprocedurer og danner grundlag for tilgængelige, interoperable toldklareringssystemer på EU-plan. |

310 | Retsgrundlag Artikel 26, 95, 133 og 135 i EF-traktaten. |

329 | Subsidiaritetsprincippet Forslaget falder ind under Fællesskabets enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde: |

331 | Den moderniserede toldkodeks i forslaget er gjort så enkel som muligt for at sikre, at den sammen med gennemførelsesbestemmelser, retningslinjer og forklarende bemærkninger kan blive anvendt så ensartet som muligt i hele Fællesskabet. Med et direktiv ville dette mål ikke kunne nås. |

332 | Det er vigtigt med en forenkling af procedurerne, hvis overgangen til det elektroniske toldvæsen skal lykkes. Det vil også mindske byrderne for toldadministrationer og økonomiske operatører, der på grund af de seneste ændringer af den hidtil gældende kodeks allerede er nødt til at investere i elektroniske systemer i sikkerhedsøjemed. |

Reguleringsmiddel |

341 | Foreslået retsakt: forordning. |

342 | Andre retsakter vil ikke være hensigtsmæssige af følgende grund(e): Da Fællesskabet har enekompetence hvad angår udenrigshandel, er det kun en forordning, der kan sikre en ensartet anvendelse af toldforskrifterne. |

BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER |

401 | Medlemsstaterne og de erhvervsdrivende bliver nødt til at investere i tilgængelige, interoperable toldbehandlingssystemer. |

YDERLIGERE OPLYSNINGER |

510 | Forenkling |

511 | Forslaget indebærer en forenkling af lovgivningen, af de administrative procedurer for offentlige myndigheder (på EU-plan eller nationalt plan) og af de administrative procedurer for private parter. |

512 | Ud over at have en mere enkelt struktur og en mere sammenhængende terminologi samt færre artikler og enklere regler har den nye kodeks en kundeorienteret tilgang og benytter definitioner, som er alment forståelige, for aktiviteter som indførsel, udførsel, varebevægelse, oplagring, forædling eller anvendelse af varer. Den har også overtaget en procesorienteret tilgang og samler procedurer, der ligner hinanden, under fælles regler med færre undtagelser; nogle procedurer skal udgå og andre samles under ét eller rettes ind efter hinanden, og det reducerer de nuværende tretten forskellige former for toldmæssig bestemmelse eller anvendelse til blot tre grundprocedurer, indførsel, udførsel og særlige procedurer, der alle har ensartede regler, især for bevillinger, sikkerhedsstillelse og toldskyld. Resultatet heraf er, at mere end to tredjedele af de 258 artikler i den hidtil gældende kodeks er blevet ændret, integreret eller overført til gennemførelsesbestemmelserne. Den moderniserede kodeks, som vil blive fulgt op af konsoliderede og mere enkle gennemførelsesbestemmelser samt forklarende bemærkninger og retningslinjer, vil yderligere sikre en mere sammenhængende fortolkning og anvendelse af toldreglerne i medlemsstaterne, hvilket vil være til stor fordel for de økonomiske operatører. |

513 | Når procedurer samles eller indrettes efter hinanden, betyder det, at der bliver behov for færre specialister og dermed mindre uddannelse og mindre planlægning til gennemførelse af toldreglerne, og dermed vil der kunne ske en bedre fordeling af de menneskelige ressourcer til risikoområder, således at sikkerheden øges og risikoen for uregelmæssigheder bliver mindre. De administrationer, som er i gang med at reducere personalet eller allerede har gjort det, vil nyde godt heraf. |

514 | Med en mere enkel struktur og flest muligt fælles elementer for de forskellige ordninger vil der blive lettere adgang til reglerne og mindre planlægning for at overholde toldreglerne. En bedre og mere sammenhængende fortolkning og anvendelse af toldreglerne vil i høj grad være til fordel for de økonomiske operatører. |

517 | Forslaget indgår i Kommissionens arbejds- og lovgivningsprogram under referencenummer 2004/TAXUD-015. |

520 | Ophævelse af gældende retsforskrifter Hvis forslaget vedtages, medfører det ophævelse af gældende retsforskrifter. |

570 | Nærmere beskrivelse af forslaget AFSNIT I: ALMINDELIGE BESTEMMELSER Den nye tekst har en beskrivelse af toldadministrationernes rolle og mål, og det er angivet, at toldforskrifterne også omfatter toldtariffen, hvilket mangler i den hidtil gældende kodeks og derfor skulle rettes. Der bliver indført elektroniske angivelser og elektronisk dataudveksling mellem toldadministrationer, hvilket skal ske under iagttagelse af bestemmelserne om databeskyttelse, og et retsgrundlag for frivillig udveksling af yderligere oplysninger mellem økonomiske operatører og toldmyndigheder. Reglerne om repræsentanter er blevet ændret, idet de hidtil gældende restriktioner er blevet fjernet, da de hverken er forenelige med et elektronisk system eller med principperne for det indre marked. Denne ændring er også på linje med en almindelig tilgang, hvor alle beføjelser til særlige nationale bestemmelser er fjernet fra kodeksen, undtagen når de gælder tilrettelæggelse af toldkontrol. Rammerne for programmet om autoriserede økonomiske operatører, der blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 648/2005, er udvidet. Kodeksens bestemmelser er i overensstemmelse med chartret om grundlæggende rettigheder, som kræver, at alle har ret til at blive hørt, inden der træffes en afgørelse, som vil kunne påvirke vedkommende negativt, herunder afgørelser om efterfølgende opkrævning og afslag på krav om godtgørelse eller fritagelse. Det er tydeliggjort, at flere personer kan anmode om at blive omfattet af en afgørelse, og at afgørelser er gyldige i hele Fællesskabet, medmindre andet er angivet, og at reglerne om afgørelser også gælder, når toldmyndighederne træffer afgørelse om en klage. Der er også indført et princip om, at alle har ret til at blive hørt, før der indføres en individuel foranstaltning, som kan berøre vedkommende negativt. Ifølge forslaget skal medlemsstaterne sørge for toldsanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. For at skabe en bedre sammenhæng i hele det indre marked vil Rådet og Europa-Parlamentet på et senere tidspunkt få forelagt et forslag til en fælles ramme for sanktioner i tilfælde af overtrædelse af fællesskabstoldreglerne. Ved at indføre undtagelser fra kontrol eller formaliteter i dette kapitel kan Rådets forordning (EØF) nr. 3925/91 af 19. december 1991 ophæves. Alle de situationer, hvor toldadministrationerne kan kræve dækning for omkostninger eller pålægge gebyrer er samlet under ét i en enkel artikel, i stedet for at være omfattet af flere. Gebyrer for at få betalingshenstand er ophævet. Bestemmelserne for valutaomregning er blevet konsolideret og rettet ind efter forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71; de nærmere regler herfor skal nu fremgå af gennemførelsesbestemmelserne til toldkodeksen (GB). AFSNIT II: ELEMENTER, PÅ GRUNDLAG AF HVILKE IMPORT- ELLER EKSPORTAFGIFTERNE SAMT ANDRE FORANSTALTNINGER, DER ER FASTSAT SOM LED I VAREHANDELEN, FINDER ANVENDELSE De nye bestemmelser er rettet ind efter artikel 3 i Marrakesh-aftalen fra 1994 om oprindelsesregler. Når først det internationale harmoniseringsarbejde er afsluttet, vil de nye regler kunne indarbejdes i GB. Desuden bliver det tydeliggjort, at regler om ikke-præferenceoprindelse også er relevante for anvendelse af fællesskabsforanstaltninger, der ikke har tilknytning til told eller handel. Alle autonome oprindelsesregler, der gælder i præferenceordninger, herunder for Ceuta og Melilla, men ikke de regler, der gælder for oversøiske lande og territorier anført i bilag II til EF-traktaten, skal også vedtages under udvalgsproceduren. De artikler, der generelt omhandler værdiansættelse, er samlet under ét, så der skabes et generelt retsgrundlag for vedtagelse af gennemførelsesregler, blandt andet når EU godkender tilsagn og forpligtelser i forbindelse med anvendelse af WTO-aftalen om toldværdiansættelse, herunder afgørelser truffet af WTO’s toldværdiudvalg. AFSNIT III: TOLDSKYLD OG SIKKERHEDSSTILLELSE En modernisering og forenkling af reglerne om toldskyld kræver omfattende ændringer, da spørgsmålet om, hvorvidt der opstår en toldskyld eller ej, bør afhænge af objektive omstændigheder og ikke af graden af forsømmelighed fra den berørte persons side. Dette er på linje med Kyoto-konventionen, der siger, at afgifter skal godtgøres, når det kan fastslås, at der er betalt for meget som følge af en fejlvurdering (almindeligt bilag, kapitel 4, standard 18). Det er mere hensigtsmæssigt med administrative sanktioner for overtrædelse af toldreglerne i de tilfælde, hvor toldmyndighederne kan fastslå, at en toldprocedure er bragt til ophør eller er afsluttet i overensstemmelse med toldreglerne. I forbindelse med den foreslåede nye ansvarsfordeling mellem grænsesteder og indlandske toldsteder, foreslås det, at toldskylden normalt opstår det sted, hvor brugeren af en procedure eller en bevillingshaver er etableret, undtagen hvis vedkommende ikke er etableret i Fællesskabets toldområde eller i tilfælde af overtrædelse, hvor det i så fald er residualreglerne, der skal anvendes, som det er tilfældet nu. I henhold til kapitel 4 i det almindelige bilag til Kyoto-konventionen overlades det til national lovgivning eller fællesskabslovgivning at fastlægge faktorer, betingelser og tidspunkter for fastsættelse af told og afgifter, så der er ikke noget krav om at opretholde de hidtil gældende komplicerede regler for fastsættelse af en toldskyld i forbindelse med suspensionsprocedurer, frizoner og frilagre. Med bestemmelserne i afsnit III om “toldskyld og sikkerhedsstillelse” opnås der en afbalancering mellem på den ene side handelens interesser, især den almindelige mulighed for at reducere det beløb, der skal stilles som sikkerhed i tilfælde af potentiel toldskyld, og et større antal tilfælde, hvor toldskylden kan ophæves, og på den anden side beskyttelsen af Fællesskabets og medlemsstaternes finansielle interesser, som forbedres ved at udvide dækningen af den sikkerhed, der stilles for toldskyldsbeløbet. Det indre marked vil kunne fungere bedre med en harmonisering af foranstaltninger, som for eksempel tidsfrister for meddelelse af toldskyldsbeløbet, når de handlinger, som førte til toldskyldens opståen, kan give anledning til strafferetlig forfølgning, og af reglerne om opkrævning af morarenter. AFSNIT IV: VARERS ANKOMST TIL FÆLLESSKABETS TOLDOMRÅDE I dette afsnit er de sikkerhedsrelaterede ændringer til toldkodeksen, der blev indført ved forordning (EF) nr. 648/2005, indarbejdet, samlet yderligere og konsolideret, idet der er taget hensyn til den generelle indførelse af elektroniske angivelser, elektronisk udveksling af data mellem toldmyndigheder, især indførselskontrolsystemet ICS (Import Control System), og oprettelsen af fælles portaler og et enkelt henvendelsessted (“single window”). Ved at fritage frizoner for toldtilsyn er der blevet lukket et sikkerhedsmæssigt smuthul; frizoner bliver til en toldprocedure og bliver genstand for toldkontrol ved indpassage og hvad angår regnskaber. Reglerne om frembydelse af varer er blevet omarbejdet for at skabe klarhed over, hvilke forpligtelser der er og hvem der er ansvarlig med hensyn til at underrette toldvæsenet om varernes ankomst og for at gøre dem tilgængelige for kontrol. Fristerne for at angive varerne til en toldprocedure er fjernet, da midlertidig oplagring nu bliver en særlig procedure. AFSNIT V: ALMINDELIGE REGLER FOR TOLDMÆSSIG STATUS OG TOLDPROCEDURE De vigtigste ændringer er, at den elektroniske angivelse bliver den normale form for toldangivelse, og at de hidtil gældende varianter af forenklede angivelsesprocedurer, herunder lokal toldbehandling, bliver rettet ind efter hinanden. Grundprincipperne for formodning om og tab af status som fællesskabsvare er blevet flyttet til kodeksen fra GB. De nærmere regler vil fortsat fremgå af GB. Med visse undtagelser, f.eks. TIR- eller ATA-carneter, hvor der kræves en toldangivelse, bliver elektronisk angivelse reglen. Det fremgår nu klart, at frizoner i fremtiden vil blive en toldprocedure, men den hidtil gældende fritagelse for forpligtelsen til at indgive en toldangivelse skal opretholdes. Hvis der er tilladelse hertil, kan adgang til klarererens elektroniske system træde i stedet for fremsendelse af den elektroniske angivelse. Også støttedokumenter kan indgives i elektronisk form; de skal ikke nødvendigvis vedlægges angivelsen, forudsat at de er “tilgængelige for toldmyndighederne”. Helt på linje med principperne i Kyoto-konventionen er det i den nye kodeks fastsat, at vareangivelsen skal indgives, registreres og kontrolleres inden varernes ankomst, og at det sted, hvor angivelsen indgives, ikke nødvendigvis skal være det samme som der, hvor varerne er anbragt rent fysisk. Det er også fastsat, at varer kan frigives et andet sted end der, hvor toldangivelsen blev antaget, hvilket sammen med sammenlægningen af den hidtil gældende forenklede angivelse og den lokale toldbehandling indebærer gennemførelse af “centraliseret toldbehandling”. Under dette system kan en autoriseret økonomisk operatør indgive en summarisk og/eller en toldangivelse i elektronisk form fra sin virksomhed, uanset i hvilken medlemsstat varerne bringes ind i eller ud af Fællesskabet, således at selskaber kan afvikle alle deres EU-forretninger på et og samme toldsted. AFSNIT VI: OVERGANG TIL FRI OMSÆTNING OG FRITAGELSE FOR IMPORTAFGIFTER Da overgang til fri omsætning er en af de vigtigste toldprocedurer, er det vigtigt, at der er et særskilt kapitel for denne procedure, selv om det er ganske kort. Dette afsnit omhandler også varer, der overgår til fri omsætning under særlige omstændigheder, dog ikke varer, der er henført under bestemmelserne for særligt anvendelsesformål, idet de er omfattet af afsnit VII (særlige procedurer), og indeholder også retsgrundlaget for, at bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter skal indgå i GB. Det er en mere gennemskuelig tilgang end, hvis nogle af bestemmelserne skulle indgå i en særskilt råds-/parlamentsforordning. AFSNIT VII: SÆRLIGE PROCEDURER De hidtil gældende suspensionsprocedurer er blevet samlet under ét og rettet ind efter tilsvarende toldmæssige bestemmelser og anvendelser inden for fire særlige procedurer: forsendelse (ekstern forsendelse, intern forsendelse); oplagring (midlertidig opbevaring, toldoplag, frizoner); anvendelse (midlertidig indførsel, særligt anvendelsesformål); forædling (aktiv forædling og passiv forædling). Med denne tilpasning har det været muligt at sammenlægge aktiv forædling under suspensionsordningen med forarbejdning under toldkontrol og at lade aktiv forædling under tilbagebetalingsordningen udgå, eftersom det ikke længere er nødvendigt at have til hensigt at foretage genudførsel. Der vil være fælles regler for alle særlige procedurer, for eksempel reglerne for sikkerhedsstillelse, ansøgning og bevilling, anvendelse af ækvivalente varer, og der vil kun blive opretholdt særlige regler for den enkelte procedure, hvis det er berettiget af økonomiske årsager. Af klarhedshensyn er der indføjet bestemmelser om suspension af moms ved indførsel og punktafgifter, som anført i artikel 7, stk. 3, og artikel 10, stk. 3, i sjette momsdirektiv og artikel 5, stk. 2, i direktiv 92/12/EØF. Der er særlige regler for landbrugsprodukter i landbrugsforskrifter, ikke i GB, og det er ikke længere nødvendigt med en henvisning til de særlige regler, fordi de nu er umiddelbart gældende. AFSNIT VIII: VARERS AFGANG FRA FÆLLESSKABETS TOLDOMRÅDE I betragtning af den generelle indførelse af elektroniske angivelser, elektronisk udveksling af data mellem toldmyndigheder, især udførselskontrolsystemet ECS (Export Control System), og den kommende oprettelse af fælles portaler og et enkelt henvendelsessted (“single window”) er der foretaget yderligere ændring i kravene om angivelse forud for afgang, som blev indført ved forordning nr. 648/2005. Der er indført en særlig bestemmelse om genudførsel af ikke-fællesskabsvarer, der er bestemt til at skulle forlade Fællesskabet, selv om de vil være genstand for de samme regler som fællesskabsvarer, der udføres, bortset fra at der skal foreligge en genudførselsmeddelelse i stedet for en toldangivelse. Der vil kun skulle indgives summariske angivelser, når der hverken er krav om en toldangivelse eller en genudførselsmeddelelse, f.eks. for omladning og genudførsel fra frizoner og fra midlertidig opbevaring i havne/lufthavne osv. Til dette afsnit hører også bestemmelser om udførsel og fritagelse for eksportafgifter i tilfælde af særlige omstændigheder, der som for importafgifters vedkommende bør fastlægges efter udvalgsproceduren snarere end ved en autonom forordning. Bestemmelserne om passiv forædling findes nu i afsnit VIII. Der er en ny artikel, som dækker visse tilfælde af midlertidig udførsel (blandt andet under ATA-carnetsystemet), som omhandles i GB, men som ikke har noget formelt grundlag i den nuværende kodeks. AFSNIT IX: AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Udvalgsproceduren (høringsudvalget) udvides til at omfatte vedtagelse af forklarende bemærkninger og retningslinjer, hvorved det bliver unødvendigt med nationale anvisninger om fortolkning af fællesskabstoldreglerne. For at Toldkodeksudvalget kan arbejde så effektivt som muligt, når der skal vedtages gennemførelsesbestemmelser, ændres dette reguleringsudvalg til et forvaltningsudvalg, og fristen for Rådets vedtagelse af GB reduceres fra tre måneder til én måned. Bestemmelserne i ovennævnte ophævede forordninger indarbejdes i toldkodeksen. Ved fastsættelse af datoen for anvendelse af den nye EF-toldkodeks skal der tages hensyn til behovet for at ændre de nuværende GB. Det vil kræve en tilnærmelsesvis periode på et år fra det tidspunkt, hvor det med sikkerhed kan forudses, at den endelige udgave af den nye toldkodeks foreligger. Først på det tidspunkt kan anvendelsesdatoen fastlægges endeligt. |

1. INDHOLDSFORTEGNELSE

BETRAGTNINGER

AFSNIT I:ALMINDELIGE BESTEMMELSER 24

Kapitel 1: TOLDFORSKRIFTERNES ANVENDELSESOMRÅDE, TOLDVÆSENETS OPGAVE SAMT DEFINITIONER 24

Kapitel 2: PERSONERS RETTIGHEDER OG PLIGTER I HENHOLD TIL TOLDFORSKRIFTERNE 29

Afdeling 1:Oplysninger 29

Afdeling 2:Toldrepræsentation 31

Afdeling 3:Autoriseret økonomisk operatør 32

Afdeling 4:Afgørelser om anvendelse af toldforskrifterne 34

Afdeling 5:Toldsanktioner 37

Afdeling 6:Klager 38

Afdeling 7:Kontrol af varer 39

Afdeling 8:Opbevaring af dokumenter og andre oplysninger; gebyrer og omkostninger 41

Kapitel 3: VALUTAOMREGNING, TIDSFRISTER OG FORENKLING 42

AFSNIT II:ELEMENTER, PÅ GRUNDLAG AF HVILKE IMPORT- ELLER EKSPORTAFGIFTER OG ANDRE FORANSTALTNINGER, DER ER FASTSAT SOM LED I VAREHANDELEN, FINDER ANVENDELSE 44

Kapitel 1 :DEN FÆLLES TOLDTARIF OG TARIFERING AF VARER 44

Kapitel 2 :VARERS OPRINDELSE 45

Afdeling 1:Ikke-præferenceoprindelse 46

Afdeling 2:Præferenceoprindelse 47

Kapitel 3: VARERS TOLDVÆRDI 47

AFSNIT III:TOLDSKYLD OG SIKKERHEDSSTILLELSE 51

Kapitel 1: TOLDSKYLDENS OPSTÅEN 51

Afdeling 1:Almindelige bestemmelser 51

Afdeling 2:Toldskyld ved indførsel 51

Afdeling 3:Toldskyld ved udførsel 53

Afdeling 4:Fælles bestemmelser for toldskyld, der er opstået ved indførsel og udførsel 55

Kapitel 2: SIKKERHEDSSTILLELSE FOR EN POTENTIEL ELLER EKSISTERENDE TOLDSKYLD 58

Kapitel 3 : OPKRÆVNING OG BETALING AF AFGIFTER OG GODTGØRELSER AF OG FRITAGELSE FOR AFGIFTER 62

Afdeling 1:Fastsættelse af afgiftsbeløbet, underretning af debitor herom og bogføring heraf 62

Afdeling 2:Tidsfrist og procedurer for betaling af afgift 65

Afdeling 3:Godtgørelse af og fritagelse for afgifter 68

Kapitel 4: TOLDSKYLDENS OPHØR 72

AFSNIT IV:VARERS ANKOMST TIL FÆLLESSKABETS TOLDOMRÅDE 74

Kapitel 1: VARER, DER FØRES IND I TOLDOMRÅDET 74

Kapitel 2: VARERS ANKOMST 76

Afdeling 1:Indpassage af varer i Fællesskabets toldområde 76

Afdeling 2:Frembydelse af varer for toldvæsenet 78

Afdeling 3:Formaliteter efter frembydelse 89

Afdeling 4:Varer, der er blevet transporteret under en forsendelsesprocedure 80

AFSNIT V:ALMINDELIGE REGLER FOR TOLDMÆSSIG STATUS OG TOLDPROCEDURE 81

Kapitel 1: VARERS STATUS 81

Kapitel 2: TOLDANGIVELSE 82

Afdeling 1:Almindelige bestemmelser 82

Afdeling 2:Standardangivelser 83

Afdeling 3:Verifikation 85

Afdeling 4:Frigivelse 87

Kapitel 3: FORENKLINGER VEDRØRENDE TOLDANGIVELSER 88

Afdeling 1:Forenklede angivelser 88

Afdeling 2:Andre forenklinger 89

Kapitel 4: OVERTAGELSE AF VARER 90

AFSNIT VI:OVERGANG TIL FRI OMSÆTNING OG FRITAGELSE FOR IMPORTAFGIFTER 92

Kapitel 1: OVERGANG TIL FRI OMSÆTNING 92

Kapitel 2: FRITAGELSE FOR IMPORTAFGIFTER 92

Afdeling 1:Returvarer 92

Afdeling 2:Havfiskeri og produkter optaget fra havet 94

Afdeling 3:Særlige omstændigheder 94

AFSNIT VII:SÆRLIGE PROCEDURER 95

Kapitel 1: ALMINDELIGE BESTEMMELSER 95

Kapitel 2: FORSENDELSE 99

Afdeling 1:Ekstern og intern forsendelse 99

Afdeling 2:Fællesskabsforsendelse 101

Kapitel 3: OPBEVARING 102

Afdeling 1:Fælles bestemmelser 102

Afdeling 2:Midlertidig opbevaring 103

Afdeling 3:Toldoplag 104

Afdeling 4:Frizoner 105

Kapitel 4: SÆRLIG ANVENDELSE 108

Afdeling 1:Midlertidig indførsel 108

Afdeling 2:Særligt anvendelsesformål 110

Kapitel 5: FORÆDLING 110

Afdeling 1:Almindelige bestemmelser 110

Afdeling 2:Aktiv forædling 110

Afdeling 3:Passiv forædling 112

AFSNIT VIII:VARERS AFGANG FRA FÆLLESSKABETS TOLDOMRÅDE 115

Kapitel 1: VARER, DER FORLADER TOLDOMRÅDET 115

Kapitel 2: UDFØRSEL 117

Kapitel 3: FRITAGELSE FOR AFGIFTER 119

AFSNIT IX:TOLDKODEKSUDVALGET OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 120

Kapitel 1: TOLDKODEKSUDVALGET 120

Kapitel 2: AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 121

BILAG :.. 123

Sammenligningstabel 1: Ny forordning > Forordning (EØF) 2913/92 123

Sammenligningstabel 2: Tidligere forordning (EØF) 2913/92> Ny forordning 126

Sammenligningstabel 3: Ophævet forordning > Ny forordning 129

2005/0246 (COD)

Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-programForslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) NR. […]

om EF-toldkodeksen

(Moderniseret toldkodeks)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 26, 95, 133 og 135,

under henvisning til protokol 2 i tiltrædelsesakten for Spanien og Portugal vedrørende De Kanariske Øer og Ceuta og Melilla, særlig artikel 9, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[1],

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[2],

efter proceduren i traktatens artikel 251[3], og

ud fra følgende betragtninger:

2. Fællesskabets grundlag er en toldunion. Af hensyn til de økonomiske operatører og toldmyndighederne i Fællesskabet bør de nuværende toldforskrifter samles i en EF-toldkodeks, i det følgende benævnt “kodeksen”. Ud fra idéen om det indre marked bør kodeksen indeholde de generelle regler og procedurer, som kan sikre anvendelsen af told- og andre fælles politikforanstaltninger, der er indført på fællesskabsplan som led i varehandelen mellem Fællesskabet og lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde, under hensyntagen til kravene i disse fælles politikker. Den bør ikke gribe ind i specifikke bestemmelser på andre områder, som kan findes eller kan blive indført som led i blandt andet lovgivning om landbrug, miljø, den fælles handelspolitik, statistikker eller egne indtægter. Toldforskrifterne bør bringes mere på linje med bestemmelserne om opkrævning, suspension og tilbagebetaling af merværdiafgift (moms) og punktafgifter, uden at der ændres ved anvendelsesområdet for gældende afgiftsbestemmelser.

3. Som det fremgår af Kommissionens meddelelse - Protecting the Communities’ financial interests - Fight against fraud - Action Plan for 2004-2005[4], er det hensigtsmæssigt at tilpasse de retlige rammer til beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser.

4. Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks[5] var baseret på en integration af de toldprocedurer, som blev anvendt særskilt i medlemsstaterne i 1980’erne. Denne forordning er gentagne gange og i væsentlig grad blevet ændret, siden den blev indført, for at håndtere specifikke problemer såsom beskyttelse af god tro eller iagttagelse af sikkerhedskrav. Det er nødvendigt at foretage yderligere ændringer af kodeksen som følge af de omfattende lovændringer, der er sket i de seneste år både på fællesskabsplan og på internationalt plan, heriblandt udløbet af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og ikrafttrædelsen af tiltrædelsesakten den 1. maj 2004 samt ændringen til den internationale konvention om forenkling og harmonisering af regler om toldbehandling, i det følgende benævnt “Kyoto-konventionen”, som Rådet ved sin afgørelse 2003/231/EF[6] godkendte Fællesskabets tiltrædelse af. Det er på tide at strømline toldprocedurerne og tage med i betragtning, at elektroniske angivelser og procedurer nu er reglen og papirbaserede angivelser og procedurer undtagelsen. På grund af alt dette er det ikke længere tilstrækkeligt at ændre den nuværende kodeks; det er nødvendigt med en fuldstændig revision.

5. For at gøre det lettere at drive lovlig handel og bekæmpe svig er det nødvendigt med enkle, hurtige standardiserede toldprocedurer og –processer. Det er derfor hensigtsmæssigt, som det også er anført i meddelelsen fra Kommissionen om enkle og papirløse rammer for told og handel[7], at forenkle toldforskrifterne ved at tillade brug af moderne værktøjer og teknologi, at sikre en endnu mere ensartet anvendelse af toldforskrifterne og dermed sørge for det rette grundlag for effektive og enkle procedurer til toldbehandling. Toldprocedurerne bør smeltes sammen eller rettes ind og antallet af procedurer reduceres til, hvad der er økonomisk forsvarligt, med henblik på at øge erhvervslivets konkurrenceevne.

6. Med færdiggørelsen af det indre marked, færre barrierer for international handel og investering og større behov for at sørge for sikkerhed og sikring ved Fællesskabets ydre grænser er toldvæsenets rolle blevet ændret, og det er nu en central del af globaliseringen og overvåger og styrer international handel, hvorved det bliver en katalysator for landes og virksomheders konkurrenceevne. Toldforskrifterne bør derfor afspejle den nye økonomiske virkelighed og toldvæsenets nye rolle og opgaver.

7. Brugen af informations- og kommunikationsteknologi, i det følgende benævnt “IT”, er af afgørende betydning, hvis der skal sikres handelslettelser og samtidig være en effektiv toldkontrol, således at der bliver færre omkostninger for erhvervslivet og færre risici for samfundet. Det er derfor nødvendigt at indføre det retsprincip, at alle told- og handelstransaktioner bliver behandlet elektronisk, og at IT-systemer til toldekspeditioner tilbyder de samme faciliteter for økonomiske operatører i alle medlemsstater.

8. For at gøre det lettere at drive virksomhed samtidig med, at der foregår en passende kontrol af varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde er det hensigtsmæssigt, at de oplysninger, som indleveres af økonomiske operatører, deles mellem toldmyndighederne og med andre instanser, som er involveret i denne kontrol, herunder politi, grænsevagter og veterinær- og miljømyndigheder, under hensyntagen til bestemmelserne om beskyttelse af relevante data, således at de økonomiske operatører kun behøver at give oplysninger én gang (“single window”), og at varerne kontrolleres af disse myndigheder på samme tidspunkt og på samme sted (“one-stop-shop”).

9. For at gøre det lettere at drive virksomhed bør de økonomiske operatører have ret til at lade sig repræsentere over for toldmyndighederne.

10. Samarbejdsvillige og pålidelige økonomiske operatører bør som “autoriserede økonomiske operatører” kunne få størst mulig fordel af den udbredte anvendelse af forenkling og nyde godt af mindre toldkontrol, dog under hensyntagen til sikkerheds- og sikringsaspekter.

11. Alle afgørelser, som officielt træffes af toldmyndighederne i tilknytning til toldforskrifterne, og som har retsvirkning for en eller flere personer, herunder bindende oplysninger, som meddeles af disse myndigheder, bør være omfattet af de samme regler. Alle afgørelser af den art bør være gyldige i hele Fællesskabet og bør kunne annulleres, ændres, medmindre andet er bestemt, eller tilbagekaldes, hvis de ikke er i overensstemmelse med toldforskrifterne eller fortolkningen heraf.

12. Ifølge chartret om grundlæggende rettigheder skal alle have ret til at klage over enhver afgørelse, der træffes af toldmyndighederne, og alle skal have ret til at blive hørt, inden der træffes en afgørelse, som måtte berøre vedkommende negativt. En sådan bestemmelse i kodeksen bør også gælde i tilfælde af efterfølgende opkrævning og for afgørelser om krav om godtgørelse eller fritagelse.

13. Hvis toldprocedurerne skal strømlines inden for et elektronisk miljø, kræver det en ansvarsfordeling mellem toldmyndighederne i de forskellige medlemsstater. Det er nødvendigt, hvis de sanktioner, der anvendes, skal være effektive, have en afskrækkende virkning og stå i et rimeligt forhold til lovovertrædelsen i hele det indre marked for at modvirke alvorlige overtrædelser af toldreglerne og dermed begrænse risikoen for svig, trusler mod sikkerhed og sikring og for at sikre Fællesskabets finansielle interesser. Det kan kun ske gennem en fælles fællesskabsramme, som giver kompetence til at pålægge sanktioner og afgrænse disse sanktioner med fuld respekt for chartret om grundlæggende rettigheder.

14. For at sikre, at der er en balance mellem på den ene side toldmyndighedernes behov for at kunne sikre en korrekt anvendelse af toldforskrifterne og på den anden side de økonomiske operatørers ret til at få en fair behandling, bør toldmyndighederne have udstrakte kontrolbeføjelser og de økonomiske operatører klageret.

15. For at der opstår så få risici som muligt for Fællesskabet, dets borgere og dets handelspartnere, bør en harmoniseret anvendelse af toldkontrollen i medlemsstaterne baseres på en fælles ramme for risikostyring og et elektronisk system til gennemførelse heraf. At der fastlægges en fælles ramme for risikostyring for alle medlemsstater, forhindrer ikke medlemsstaterne i at kontrollere varer ved stikprøvekontrol.

16. Det er nødvendigt at fastlægge, hvilke faktorer der skal ligge til grund for import- eller eksportafgifter og andre foranstaltninger for så vidt angår varehandel. Det er også hensigtsmæssigt, at der bliver fastlagt klare bestemmelser for udstedelse af oprindelsesbeviser i Fællesskabet, hvis det er nødvendigt af hensyn til handel.

17. For så vidt angår reglerne om præferenceoprindelse er det hensigtsmæssigt at give Kommissionen beføjelse til at vedtage disse regler i de tilfælde, hvor varer er omfattet af præferenceforanstaltninger gældende for handel mellem Fællesskabets toldområde og Ceuta og Melilla, for at fremskynde beslutningstagningen inden for Fællesskabet.

18. Alle tilfælde af toldskyld, der opstår ved indførsel, bortset fra når det sker efter indgivelse af en toldangivelse om overgang til fri omsætning eller midlertidig indførsel med delvis fritagelse, bør samles i en gruppe for at undgå vanskeligheder med at fastslå, hvilket retsgrundlag toldskyldens opståen hviler på. Det samme bør gælde, når der opstår toldskyld ved udførsel.

19. Eftersom toldmyndighedernes nye rolle indebærer ansvarsdeling og samarbejde mellem indlandske toldsteder og grænsetoldsteder, vil toldskylden i de fleste tilfælde være opstået det sted, hvor debitor er etableret, da det er det for dette sted kompetente toldsted, der bedst kan føre tilsyn med den pågældende persons aktiviteter.

20. Endvidere er det, ligesom det fremgår af Kyoto-konventionen, hensigtsmæssigt kun at have et mindre antal tilfælde, hvor der kræves et administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne til at fastslå det sted, hvor toldskylden opstod, og til at opkræve afgifterne.

21. Reglerne for særlige procedurer bør give mulighed for, at der kan benyttes en samlet sikkerhedsstillelse for alle kategorier af særlige procedurer, og at denne sikkerhedsstillelse kan være samlet og dække en række transaktioner.

22. For at sikre en bedre beskyttelse af Fællesskabets og medlemsstaternes finansielle interesser bør en sikkerhedsstillelse også dække ikke-angivne eller ukorrekt angivne varer i en forsendelse eller i en angivelse, som den er stillet som sikkerhed for. Af samme årsag bør kautionistens tilsagn også dække afgiftsbeløb, som forfalder til betaling efter efterfølgende kontrol.

23. For at sikre Fællesskabets og medlemsstaternes finansielle interesser og dæmme op for svigagtig praksis er det tilrådeligt med ordninger, der indebærer graduerede foranstaltninger for så vidt angår anvendelse af en samlet sikkerhedsstillelse. Hvis der er øget risiko for svig, bør det være muligt midlertidigt at forbyde anvendelse af samlet sikkerhedsstillelse under hensyntagen til de økonomiske operatørers særlige situation.

24. Det er rimeligt, at der tages hensyn til god tro i de tilfælde, hvor der opstår toldskyld som følge af manglende overholdelse af toldforskrifterne, og at forsømmelighed får så lille en virkning som muligt for debitor.

25. Det er nødvendigt at fastlægge et princip om, hvordan varers status som fællesskabsvarer fastsættes, og under hvilke omstændigheder denne status kan fortabes, og at have et grundlag for at fastslå, hvornår denne status forbliver uændret for varer, der midlertidigt forlader Fællesskabets toldområde.

26. Når en økonomisk operatør på forhånd har givet de nødvendige oplysninger til risikobaseret kontrol af varerne, er det hensigtsmæssigt at sørge for, at varerne som hovedregel frigives hurtigt. Afgiftskontrol og handelspolitisk kontrol bør primært foretages af det toldsted, der er ansvarligt for det sted, hvor den økonomiske operatørs virksomhedslokaler er beliggende.

27. Reglerne for toldangivelse bør moderniseres og strømlines, og det bør især kræves, at toldangivelserne normalt skal foregå elektronisk, og at der kun kan være en type forenklet angivelse.

28. Eftersom Kyoto-konventionen går ind for, at toldangivelser kan indgives, registreres og undersøges inden varernes ankomst, og at det sted, hvor angivelsen indgives, og det sted, hvor varerne befinder sig rent fysisk, holdes ude fra hinanden, er det hensigtsmæssigt at sørge for en centraliseret toldbehandling på det sted, hvor den økonomiske operatør er etableret. Ved en centraliseret toldbehandling bør der også være mulighed for brug af forenklede angivelser, udsættelse af datoen for aflevering af en fuldstændig angivelse og hertil hørende dokumenter, periodisk angivelse og udsættelse af betaling.

29. For at bidrage til at sikre neutrale vilkår for konkurrence i hele Fællesskabet er det hensigtsmæssigt at der på fællesskabsplan fastlægges regler for, at varer tilintetgøres eller på anden måde overtages af toldmyndighederne, hvilket tidligere har krævet national lovgivning.

30. Det er hensigtsmæssigt at indføre fælles, enkle regler for de særlige procedurer (forsendelse, oplagring, særlig anvendelse og forædling) suppleret med et lille sæt af regler for hver kategori af de særlige procedurer for at gøre det let for operatøren at vælge den rette procedure, at undgå fejl og at mindske antallet af efteropkrævninger og godtgørelser.

31. Det bør gøres lettere at give bevillinger til flere særlige procedurer med en samlet sikkerhedsstillelse og et enkelt overvågningstoldsted, og der bør være enkle regler om opståen af toldskyld i disse tilfælde. Grundprincippet bør være, at varer, der er henført under en særlig procedure, eller produkter, der er fremstillet af sådanne varer, værdiansættes på tidspunktet for toldskyldens opståen. Men det bør også være muligt, når det er økonomisk berettiget, at varerne værdiansættes på det tidspunkt, hvor de henføres under en særlig procedure. De samme principper bør gælde for sædvanlige behandlinger.

32. I lyset af de øgede sikkerhedsrelaterede foranstaltninger, der blev indført i kodeksen ved forordning (EF) nr. 648/2005, bør anbringelse af varer i frizoner blive en toldprocedure, og varerne bør gøres til genstand for toldkontrol ved indførslen og med hensyn til regnskaber.

33. For varer, der henføres til en særlig anvendelse, bør der fastlægges en grundlæggende retlig ramme for suspension af punktafgifter som omhandlet i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed[8], moms ved indførsel som omhandlet i artikel 7, stk. 3, og artikel 10, stk. 3, i Rådets direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag[9], og handelspolitiske foranstaltninger.

34. Eftersom det ikke længere er nødvendigt med en intention om genudførsel, bør aktiv forædling under suspensionsordningen sammensmeltes med forarbejdning under toldkontrol, og aktiv forædling under tilbagebetalingsordningen bør udgå. Denne ene procedure for aktiv forædling bør også dække tilintetgørelse, undtagen hvis tilintetgørelsen foretages af eller under tilsyn af toldvæsenet.

35. Sikkerhedsrelaterede foranstaltninger i tilknytning til fællesskabsvarer, der føres ud af Fællesskabets toldområde, bør ligeledes anvendes ved genudførsel af ikke-fællesskabsvarer. De samme grundregler bør gælde for alle typer af varer, med mulighed for undtagelser, hvor det er nødvendigt, også for varer, der blot sendes i transit gennem Fællesskabets toldområde.

36. For at kunne sikre en effektiv beslutningstagning og ensartethed er det hensigtsmæssigt at strømline de mekanismer, der bruges til vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger, forklarende bemærkninger, retningslinjer og afgørelser, som træffes af toldmyndighederne samt til forberedelse af en fælles holdning i udvalg, arbejdsgrupper og paneler, der er indført ved eller under internationale aftaler, der omhandler toldforskrifter. Forvaltningsproceduren passer bedst til vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser, og høringsproceduren bedst til vedtagelse af retningslinjer og forklarende bemærkninger.

37. De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages efter Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. januar 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen[10].

38. Det er hensigtsmæssigt at give beføjelse til vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser, især når Fællesskabet accepterer tilsagn og forpligtelser i forbindelse med internationale aftaler, som kræver tilpasning af bestemmelser i kodeksen.

39. For at forenkle og rationalisere toldforskrifterne er der en række bestemmelser, som for øjeblikket indgår i autonome EF-retsakter, der af klarhedshensyn er blevet indarbejdet i kodeksen. Følgende forordninger bør derfor ophæves sammen med forordning (EØF) nr. 2913/92:

40. Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter[11]

41. Rådets forordning (EØF) nr. 3925/91 af 19. december 1991 om afskaffelse af kontrol og formaliteter gældende for håndbagage og indchecket bagage tilhørende personer, der foretager en flyvning inden for Fællesskabet, samt for bagage tilhørende personer, der foretager en overfart ad søvejen inden for Fællesskabet[12]

42. Rådets forordning (EF) nr. 82/2001 af 5. december 2000 om definition af begrebet “produkter med oprindelsesstatus” og om ordninger for administrativt samarbejde i samhandelen mellem Fællesskabets toldområde og Ceuta og Melilla[13]

43. Rådets forordning (EF) nr. 1207/2001 af 11. juni 2001 om fremgangsmåder til forenkling af udstedelse af EUR.1-varecertifikatet, udfærdigelse af fakturaerklæringer og EUR.2-dokumenter samt udstedelsen af visse godkendte eksporttilladelser i henhold til bestemmelserne om præferencehandelsordningerne mellem Det Europæiske Fællesskab og visse lande[14].

44. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det, hvis toldunionen skal fungere effektivt som en central søjle på det interne marked, nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastlægge regler og procedurer, der gælder for varer, som føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde. Denne forordning går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål, jf. traktatens artikel 5, stk. 3 -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

KAPITEL 1

TOLDFORSKRIFTERNES ANVENDELSESOMRÅDE, TOLDVÆSENETS OPGAVE SAMT DEFINITIONER

A rtikel 1

Emne og anvendelsesområde

Ved denne forordning indføres en EF-toldkodeks, i det følgende benævnt “kodeksen”, som fastlægger de almindelige regler og procedurer, der gælder for varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde.

Kodeksen finder ensartet anvendelse i hele Fællesskabets toldområde, medmindre andet gælder ifølge lovgivning på andre områder vedrørende handel af den art.

A rtikel 2

Toldmyndighedernes opgave

Toldmyndighederne er ansvarlige for at administrere international handel ved Fællesskabets ydre grænser, og derved bidrager de til åben handel, til gennemførelse af de eksterne aspekter ved intern handel og ved fælles fællesskabspolitikker med relevans for handel, samt til generel sikkerhed i forsyningskæden. Disse opgaver omfatter følgende:

a) at beskytte Fællesskabets og dets medlemsstaters finansielle interesser

b) at beskytte Fællesskabet mod unfair og ulovlig handel og samtidig støtte lovlig erhvervsaktivitet

c) at sørge for sikkerhed og sikring for borgere og miljø, i givet fald i nært samarbejde med andre myndigheder

d) at lette international handel.

Artikel 3

Toldområde

1. Fællesskabets toldområde omfatter følgende områder, også deres søterritorium, indre farvande og luftrum:

- Kongeriget Belgiens område

- Den Tjekkiske Republiks område

- Kongeriget Danmarks område, med undtagelse af Færøerne og Grønland

- Forbundsrepublikken Tysklands område, med undtagelse af øen Helgoland og Büsingen-området (traktat af 23. november 1964 mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Schweiz)

- Republikken Estlands område

- Den Hellenske Republiks område

- Kongeriget Spaniens område, med undtagelse af Ceuta og Melilla

- Den Franske Republiks område, med undtagelse af Ny Kaledonien, Mayotte, Saint Pierre og Miquelon, Wallis- og Futuna-øerne og Fransk Polynesien

- Irlands område

- Den Italienske Republiks område, med undtagelse af Livigno og Campione d'Italia samt den til det italienske område hørende del af Luganosøen mellem bredden og den politiske grænse for den mellem Ponte Tresa og Porto Ceresio beliggende zone

- Republikken Cyperns område, i henhold til bestemmelserne i tiltrædelsesakten

- Republikken Letlands område

- Republikken Litauens område

- Storhertugdømmet Luxembourgs område

- Republikken Ungarns område

- Republikken Maltas område

- Kongeriget Nederlandenes område i Europa

- Republikken Østrigs område

- Republikken Polens område

- Den Portugisiske Republiks område

- Republikken Sloveniens område

- Den Slovakiske Republiks område

- Republikken Finlands område

- Kongeriget Sveriges område

- Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands område samt Kanaløerne og øen Man.

2. De nedenfor anførte områder, herunder deres søterritorium, indre farvande og luftrum, der er beliggende uden for medlemsstaternes områder, anses i overensstemmelse med de konventioner og traktater, der gælder for dem, som hørende til Fællesskabets toldområde:

a) FRANKRIG

Monacos område, således som det er fastlagt i den toldkonvention, der blev undertegnet i Paris den 18. maj 1963 (Journal Officiel de la République Francaise af 27. september 1963, s. 8679).

b) CYPERN

Det Forenede Kongeriges baseområder Akrotiri og Dhekelia, således som de er fastlagt i traktaten om oprettelse af Republikken Cypern, der blev undertegnet i Nicosia den 16. august 1960 (United Kingdom Treaty Series No 4 (1961) Cmnd. 1252).

3. Nogle af bestemmelserne i toldlovgivningen kan finde anvendelse uden for Fællesskabets toldområde, enten på grundlag af særlig lovgivning eller som følge af internationale aftaler.

A rtikel 4

Definitioner

I denne kodeks forstås ved:

(1) toldmyndigheder: medlemsstaternes toldadministrationer, der er ansvarlige for at håndhæve toldforskrifterne, og alle andre myndigheder, der i henhold til national lov har beføjelse til at håndhæve visse toldforskrifter

(2) toldforskrifter: et sæt af forskrifter, der består af følgende:

a) kodeksen og de bestemmelser, der vedtages på fællesskabsplan og i givet fald på nationalt plan for at gennemføre den

b) den fælles toldtarif

c) internationale aftaler, der indeholder toldbestemmelser, for så vidt som de gælder i Fællesskabet

(3) person: en fysisk person, en juridisk person og enhver sammenslutning af personer, som ikke er en juridisk person, men som i henhold til fællesskabslov eller national lov anerkendes at have rets- og handleevne

(4) økonomisk operatør: en person, som er erhvervsmæssigt involveret i indførsel eller udførsel af varer til eller fra Fællesskabets toldområde

(5) risiko: sandsynligheden for at en hændelse kan opstå i forbindelse med indpassage, udpassage, transit, overførsel og særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og lande eller områder uden for dette område, og for at der er varer til stede, der ikke har fællesskabsstatus, hvilket kan resultere i følgende:

a) det forhindrer en korrekt anvendelse af fællesskabsforanstaltninger eller nationale foranstaltninger

b) det bringer Fællesskabets og dets medlemsstaters finansielle interesser i fare

c) det udgør en trussel mod Fællesskabets og dets borgeres sikkerhed og sikring, mod folke-, dyre- eller plantesundheden, mod miljøet eller mod forbrugerne

(6) toldkontrol: specifikke handlinger, der foretages af toldmyndighederne i medfør af artikel 27-30

(7) summarisk angivelse: en angivelse, der skal foretages, inden en vare føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde

(8) toldangivelse: den handling, ved hvilken en person i behørig form og efter de foreskrevne regler tilkendegiver at ville henføre en vare under en bestemt toldprocedure med i givet fald en angivelse af, hvilken særlig ordning der skal anvendes

(9) toldprocedure: enhver af følgende procedurer, som varer kan henføres under i overensstemmelse med denne kodeks:

a) overgang til fri omsætning

b) særlige procedurer

c) udførsel

(10) importafgifter: told som fastsat i den fælles toldtarif, der skal betales ved indførsel af varer

(11) eksportafgifter: told som fastsat i den fælles toldtarif, der skal betales ved udførsel af varer

(12) ikke-fællesskabsvarer: andre varer end de under nr. (20) omhandlede, eller varer, som har mistet deres status som fællesskabsvarer

(13) risikoforvaltning: den systematiske identifikation af risici og gennemførelse af alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at begrænse risiciene

(14) frigivelse af en vare: den handling, hvorved toldmyndighederne giver tilladelse til, at der disponeres over en vare til de formål, der er angivet for den toldprocedure, som varen er henført under

(15) toldtilsyn: enhver handling, der generelt udføres af toldmyndighederne for at sikre overholdelse af toldforskrifterne og, i givet fald, af de øvrige bestemmelser, der gælder for varer undergivet toldtilsyn

(16) tilbagebetaling: godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter for varer, som overgår til fri omsætning, hvis disse varer udføres fra Fællesskabets toldområde i uforandret stand eller i form af forædlingsprodukter

(17) forædlingsprodukter: varer, der er henført under en forædlingsprocedure, og som har været genstand for forædlingsprocesser

(18) person etableret i Fællesskabets toldområde:

a) for så vidt angår en fysisk person: enhver person, som har sit sædvanlige opholdssted på Fællesskabets toldområde

b) for så vidt angår en juridisk person eller en sammenslutning af personer: enhver person, som har sit hjemsted, sit hovedsæde eller et fast driftssted på Fællesskabets toldområde

(19) toldmæssig status: en vares status som fællesskabsvare eller som ikke-fællesskabsvare

(20) fællesskabsvarer: varer som falder ind under en af følgende kategorier:

a) varer, som fuldt ud er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde, uden at der i dem indgår varer, som er indført fra lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde

b) varer, som er indført fra lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde, og som er bragt i fri omsætning

c) varer, som er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde enten udelukkende af de i litra b) omhandlede varer eller af de i litra a) og b) omhandlede varer

(21) frembydelse for toldvæsenet: underretning af toldmyndighederne om en vares ankomst på toldstedet eller ethvert andet sted, som toldmyndighederne har anvist eller godkendt, og om, at denne vare er tilgængelig for toldkontrol

(22) indehændehaveren af en vare: den person, som ejer varen, eller som har en tilsvarende ret til at disponere over den, eller som har fysisk kontrol med den

(23) brugeren af en procedure: den person, som foretager angivelsen, eller på hvis vegne toldangivelsen foretages, eller den person, som nævnte persons rettigheder og pligter vedrørende en toldprocedure er overført til

(24) handelspolitiske foranstaltninger: ikke-toldmæssige foranstaltninger, der som led i den fælles handelspolitik er fastlagt i form af fællesskabsbestemmelser, som gælder ved indførsel og udførsel af varer

(25) forædlingsprocesser: en af følgende processer:

a) bearbejdning af varer, herunder montage og samling samt tilpasning til andre varer

b) forarbejdning af varer

c) tilintetgørelse af varer

d) reparation af varer, herunder istandsættelse og justering

e) anvendelse af varer, som ikke indgår i forædlingsprodukterne, men som muliggør eller letter fremstillingen af disse produkter, selv om de ved deres anvendelse forbruges helt eller delvis (hjælpestoffer)

(26) udbyttesats: den mængde eller den procentdel af forædlingsprodukter, der opnås ved forædling af en bestemt mængde varer, der er henført under en forædlingsprocedure.

KAPITEL 2

PERSONERS RETTIGHEDER OG PLIGTER I HENHOLD TIL TOLDFORSKRIFTERNE

Afdeling 1

Oplysninger

Artikel 5

Udveksling af data, databeskyttelse

1. Al påkrævet udveksling af data, ledsagedokumenter, afgørelser og meddelelser mellem toldmyndigheder og mellem økonomiske operatører og toldmyndigheder sker ved hjælp af edb.

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, vedtage bestemmelser om undtagelser til første afsnit i dette stykke.

2. Medmindre der udtrykkeligt er fastsat andet, vedtager Kommissionen efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, bestemmelser om følgende:

a) regler, der definerer og gælder for de meddelelser, der skal udveksles mellem toldsteder, når det er påkrævet ved anvendelse af toldforskrifterne

b) et fælles datasæt og format for de datameddelelser, der skal udveksles i medfør af toldforskrifterne.

De data, der henvises til i første afsnit, litra b), skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for risikoanalysen og en korrekt anvendelse af toldkontrollen, i givet fald under anvendelse af internationale standarder og international handelspraksis.

De systemer, der er nødvendige for elektronisk udveksling af data mellem toldsteder i henhold til stk. 1, skal være indført senest den 30. juni 2009.

A rtikel 6

Databeskyttelse

1. Enhver oplysning, som toldmyndighederne får under udøvelsen af deres opgaver, og som er af fortrolig art, eller som meddeles fortroligt, er omfattet af tavshedspligt. Medmindre det er med henblik på toldkontrol som fastsat i artikel 28, stk. 2, må denne oplysning ikke videregives af toldmyndighederne uden udtrykkelig tilladelse fra den person eller den myndighed, der har givet oplysningen.

En sådan oplysning kan dog videregives uden tilladelse, hvis de kompetente myndigheder er forpligtet eller bemyndiget hertil ifølge gældende bestemmelser, herunder navnlig bestemmelser vedrørende databeskyttelse, eller i forbindelse med en retssag.

2. Meddelelse af fortrolige data til toldadministrationerne og andre instanser i lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde er kun tilladt inden for rammerne af en international aftale, som har et tilsvarende niveau for databeskyttelse.

Videregivelse eller meddelelse af oplysninger skal finde sted i fuld overensstemmelse med gældende bestemmelser om databeskyttelse.

A rtikel 7

Udveksling af andre oplysninger mellem toldmyndigheder og økonomiske operatører

1. Toldmyndigheder og økonomiske operatører kan udveksle alle oplysninger, som ikke er udtrykkeligt påkrævet ifølge toldforskrifterne, med henblik på gensidigt samarbejde for at identificere og modvirke risici. Denne udveksling kan finde sted ifølge en skriftlig aftale og kan indebære, at toldmyndighederne får adgang til de økonomiske operatørers computersystemer.

2. Enhver oplysning, der gives af den ene part til den anden under det samarbejde, der henvises til i stk. 1, er fortrolig, medmindre begge parter aftaler andet.

A rtikel 8

Oplysninger fra toldmyndighederne

1. Enhver person kan anmode toldmyndighederne om oplysninger vedrørende anvendelse af toldforskrifterne. En sådan anmodning kan afvises, hvis den ikke vedrører en import- eller eksporttransaktion, der overvejes konkret.

2. Toldmyndighederne sørger for en regelmæssig dialog med de økonomiske operatører og andre myndigheder, der er involveret i international varehandel. De sørger for større åbenhed ved at gøre lovgivning, administrative regler og ansøgningsblanketter vedrørende international varehandel gratis tilgængelige for de økonomiske operatører, hvor det er praktisk muligt gennem internettet.

A rtikel 9

Oplysninger til toldmyndighederne

1. Enhver person, som er direkte eller indirekte involveret i opfyldelsen af toldformaliteter, skal på toldmyndighedernes forlangende stille alle nødvendige dokumenter og oplysninger til rådighed for dem inden for en nærmere angivet tidsfrist, uanset hvilket medium der anvendes, og yde al nødvendig bistand.

2. Med forbehold af eventuel anvendelse af administrative eller strafferetlige sanktioner, bliver den pågældende person ved indgivelse af en summarisk angivelse eller en toldangivelse, herunder en forenklet angivelse, eller en meddelelse, eller ved fremsættelse af en anmodning om bevilling eller enhver anden afgørelse ansvarlig for følgende:

a) rigtigheden af oplysningerne i angivelsen, meddelelsen eller anmodningen eller i enhver anden relevant form

b) ægtheden af alle dokumenter, der indgives eller gøres tilgængelige

c) i givet fald overholdelse af alle forpligtelser, der gælder i forbindelse med henførsel af varerne under den pågældende procedure eller udførelsen af de tilladte transaktioner.

Første afsnit gælder også alle oplysninger, som toldmyndighederne kræver.

Hvis det er en repræsentant for den pågældende person, der indgiver angivelsen eller meddelelsen, forelægger anmodningen eller giver de krævede oplysninger, er repræsentanten også bundet af de forpligtelser, der er anført i første afsnit.

A rtikel 10

Fælles datasystem

Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen om at udvikle, vedligeholde og benytte et elektronisk system til fælles registrering og vedligeholdelse af optegnelser over følgende:

a) alle personer, der er direkte eller indirekte involveret i opfyldelse af toldformaliteter

b) enhver tilladelse vedrørende en toldprocedure elle autoriserede økonomiske operatørers status.

Dataene skal være tilgængelige for medlemsstaternes toldadministrationer under deres arbejde og, efter de regler, der henvises til i tredje afsnit, for økonomiske operatører.

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, bestemmelser om, hvilken form og hvilket indhold der skal være standard for de data, der skal registreres, og hvilke regler der skal gælde for adgangen til disse data.

Afdeling 2

Toldrepræsentation

Artikel 11

Toldrepræsentant

1. En person kan udpege en repræsentant til at varetage forbindelsen med toldmyndighederne med henblik på at foretage de handlinger og opfylde de formaliteter, der er fastsat i toldforskrifterne, i det følgende benævnt en “toldrepræsentant”.

Denne toldrepræsentation kan enten være direkte, når toldrepræsentanten handler i en anden persons navn og på en anden persons vegne, eller indirekte, når toldrepræsentanten handler i eget navn, men på en anden persons vegne.

2. En toldrepræsentant skal være etableret i Fællesskabets toldområde.

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, vedtage bestemmelser om, under hvilke betingelser kravet i stk. 2, første afsnit, kan fraviges.

A rtikel 12

Fuldmagt

1. Når en toldrepræsentant har at gøre med toldmyndighederne, skal han erklære at handle på den persons vegne, der repræsenteres, og angive, hvorvidt det drejer sig om direkte eller indirekte toldrepræsentation.

Den person, der ikke erklærer, at han handler i en anden persons navn eller på en anden persons vegne, eller som erklærer, at han handler i en anden persons navn eller på en anden persons vegne, uden at være i besiddelse af en fuldmagt, anses for at handle i eget navn og på egne vegne.

2. Toldmyndighederne kan afkræve enhver person, der erklærer, at han handler i en anden persons navn eller på en anden persons vegne, dokumentation for hans fuldmagt til at handle som en toldrepræsentant, undtagen hvis personen tilhører en personkategori, der har ret til at handle på en anden persons vegne.

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, vedtage bestemmelser, som fastlægger, hvilke personkategorier der er omfattet af stk. 2, første afsnit.

A rtikel 13

Repræsentation i særlige tilfælde

1. Hvis en person regelmæssigt handler som toldrepræsentant på et forretningsmæssigt grundlag, kan han indrømmes status som “autoriseret økonomisk operatør” i overensstemmelse med artikel 14.

2. En toldrepræsentant kan handle som fiskal repræsentant i overensstemmelse med gældende bestemmelser om merværdiafgift, i det følgende benævnt “moms”, og om punktafgifter.

Afdeling 3

Autoriseret økonomisk operatør

Artikel 14

Ansøgning og autorisation

1. En person, som er etableret i Fællesskabets toldområde, og som opfylder betingelserne i artikel 15 og 16, kan ansøge om status som autoriseret økonomisk operatør.

Toldmyndighederne indrømmer, om nødvendigt efter samråd med andre kompetente myndigheder, denne status, som med regelmæssige mellemrum vil blive taget op til undersøgelse.

2. En autoriseret økonomisk operatør skal kunne udnytte lettelser med hensyn til sikkerheds- og sikringsrelateret toldkontrol eller af forenklinger, der er fastsat i overensstemmelse med denne kodeks eller gennemførelsesbestemmelserne hertil.

3. Status som autoriseret økonomisk operatør anerkendes under iagttagelse af artikel 15 og 16 af toldmyndighederne i alle medlemsstater, uden at dette berører toldkontrol. Under iagttagelse af de betingelser, der fastsættes i henhold til artikel 16, litra g), kan ansøgeren dog anmode om, at den i stk. 1 i denne artikel nævnte status kan begrænses til en eller flere nærmere bestemte medlemsstater.

4. Toldmyndighederne godkender på grundlag af anerkendelsen af status som autoriseret økonomisk operatør og forudsat at kravene vedrørende de konkrete forenklinger, som Fællesskabets toldforskrifter giver mulighed for, er opfyldt, at operatøren kan nyde godt af denne forenkling.

5. Status som autoriseret økonomisk operatør kan suspenderes eller inddrages i overensstemmelse med de betingelser, der fastsættes i henhold til artikel 16, litra h).

6. Den autoriserede økonomiske operatør skal underrette toldmyndighederne om alle forhold, der indtræder efter, at denne status blev indrømmet, og som kan have betydning for dens opretholdelse eller indhold.

Artikel 15

Indrømmelse af status

Kriterierne for indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør skal mindst omfatte følgende:

a) tidligere tilfredsstillende opfyldelse af toldkravene

b) et tilfredsstillende system til forvaltning af bogholderi og om nødvendigt transportdokumenter, som gør det muligt at gennemføre passende toldkontrol

c) om nødvendigt bevis for økonomisk solvens

d) om nødvendigt praktisk kompetence eller professionelle kvalifikationer, som har direkte tilknytning til den pågældende aktivitet

e) hvor det er relevant, passende sikkerheds- og sikringsstandarder.

A rtikel 16

Gennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, bestemmelser, der vedrører følgende:

a) indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør

b) hyppigheden af, hvor ofte status som autoriseret økonomisk operatør skal undersøges

c) indrømmelse af tilladelse til at kunne benytte forenklinger

d) fastsættelse af, hvilken toldmyndighed der er kompetent til at indrømme denne status og disse tilladelser

e) arten og omfanget af de lettelser, der kan indrømmes med hensyn til sikkerheds- og sikringsrelateret toldkontrol under hensyntagen til de regler, der vedtages i medfør af artikel 27, stk. 3

f) samråd med og meddelelse af oplysninger til andre toldmyndigheder

g) under hvilke betingelser en anmodning fra en ansøger om autorisation kan begrænses til en eller flere medlemsstater

h) under hvilke betingelser status som autoriseret økonomisk operatør kan suspenderes eller inddrages

i) under hvilke betingelser kravet om at være etableret i Fællesskabet kan fraviges for særlige kategorier af autoriserede økonomiske operatører, navnlig under hensyn til internationale aftaler.

Afdeling 4

Afgørelser om anvendelse af toldforskrifterne

Artikel 17

Almindelige bestemmelser

1. Når en person anmoder toldmyndighederne om en afgørelse, skal han fremlægge alle de oplysninger, der er nødvendige for, at myndighederne kan træffe denne afgørelse.

Også flere personer kan anmode om en afgørelse, og en afgørelse kan træffes vedrørende flere personer.

2. En afgørelse som nævnt i stk. 1 skal træffes og ansøgeren have meddelelse herom senest to måneder efter den dato, hvor toldmyndighederne modtog anmodningen, medmindre andet er fastsat i toldforskrifterne.

Hvis det ikke er muligt for toldmyndighederne at overholde denne tidsfrist, skal de underrette ansøgeren herom inden udløbet af fristen og angive årsagerne hertil, samt hvilken ny frist de skønner nødvendig for at træffe afgørelse.

3. Medmindre andet er fastsat i afgørelsen eller i toldforskrifterne får afgørelsen virkning fra den dato, hvor ansøgeren modtager afgørelsen eller må antages at have modtaget den. Bortset fra de i artikel 25, stk. 2, omhandlede tilfælde kan de trufne afgørelser håndhæves af toldmyndighederne fra denne dato.

4. Inden toldmyndighederne træffer en afgørelse, som kan få negative følger for den eller de personer, som den er rettet til, skal de meddele deres indvendinger til sidstnævnte og angive årsagerne til disse indvendinger. Den pågældende person får lejlighed til at fremsætte sit synspunkt inden for en frist, der løber fra den dato, hvor indvendingerne blev sendt.

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, bestemmelser, som fastsætter den i første afsnit i dette stykke omhandlede frist.

Efter udløbet af denne frist får den pågældende person i en passende form meddelelse om afgørelsen, og det skal fremgå, hvad afgørelsen bygger på.

Kravet om at give meddelelse om indvendinger, inden der træffes en afgørelse, som kan få negative følger for den person, den er rettet til, gælder også afgørelser, som toldmyndighederne træffer inden forudgående anmodning fra den berørte person, især om meddelelse om toldskyld i henhold til artikel 72, stk. 3.

Den i artikel 24 hjemlede klageadgang skal angives i afgørelsen.

5. Uden at dette berører bestemmelser på andre områder, der fastsætter, i hvilke tilfælde afgørelser ikke har virkning eller mister deres virkning, og under hvilke betingelser dette sker, kan de toldmyndigheder, der har udstedt en afgørelse, annullere, ændre eller tilbagekalde den, hvis den ikke er i overensstemmelse med toldforskrifterne eller med retningslinjer eller forklarende bemærkninger med henblik på fortolkningen heraf.

A rtikel 18

Afgørelsers gyldighed i hele Fællesskabet

Medmindre der er anmodet om eller angivet andet, er afgørelser, der træffes af toldmyndighederne, gyldige i hele Fællesskabets toldområde.

A rtikel 19

Annullering af gunstige afgørelser

1. Toldmyndighederne annullerer en afgørelse, der er gunstig for den person, den er rettet til, hvis følgende betingelser alle er opfyldt:

a) afgørelsen blev truffet på grundlag af urigtige eller ufuldstændige oplysninger

b) ansøgeren vidste eller burde med rimelighed have vidst, at oplysningerne var urigtige eller ufuldstændige

c) hvis oplysningerne havde været rigtige og fuldstændige, ville afgørelsen have været anderledes.

2. Annullering af afgørelsen meddeles modtageren af afgørelsen.

3. Annulleringen får virkning fra det tidspunkt, hvor den oprindelige afgørelse fik virkning, medmindre andet er fastsat.

4. Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, vedtage bestemmelser om gennemførelsen af stk. 1, 2 og 3 i denne artikel, navnlig når der er tale om afgørelser, der er rettet til flere personer.

A rtikel 20

Tilbagekaldelse og ændring af gunstige afgørelser

1. En gunstig afgørelse tilbagekaldes eller ændres i andre tilfælde end de i artikel 19 omhandlede, hvis en eller flere af betingelserne for dens meddelelse ikke var eller ikke længere er opfyldt.

2. Medmindre andet er fastsat i toldforskrifterne, kan en gunstig afgørelse, der er rettet til flere personer, kun tilbagekaldes for en person, som ikke overholder en forpligtelse, der er pålagt i kraft af denne afgørelse.

3. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen meddeles modtageren af afgørelsen.

4. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen får virkning fra den dato, hvor meddelelsen om tilbagekaldelsen eller ændringen modtages eller må antages at være modtaget af den person, den er rettet til.

Toldmyndighederne kan dog undtagelsesvis og i tilfælde, hvor modtagerens berettigede interesser fordrer det, lade tilbagekaldelsen eller ændringen få virkning fra et senere tidspunkt.

5. Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, vedtage bestemmelser om gennemførelsen af stk. 1-4 i denne artikel, navnlig når der er tale om afgørelser, der er rettet til flere personer.

A rtikel 21

Særlige afgørelser

1. Toldmyndighederne meddeler efter anmodning afgørelser med bindende tariferingsoplysninger, i det følgende benævnt “BTO-afgørelser”, eller afgørelser med bindende oprindelsesoplysninger, i det følgende benævnt “BOO-afgørelser”.

En sådan anmodning kan afvises, hvis den ikke vedrører en toldprocedure, der overvejes konkret.

2. BTO- eller BOO-afgørelser er kun bindende hvad angår tariferingen af en vare eller bestemmelsen af en vares oprindelse.

De er kun bindende for toldmyndighederne over for den person, som afgørelsen var rettet til, og kun for så vidt angår varer, for hvilke toldformaliteterne er afsluttede efter datoen for afgørelsen.

De er først bindende for den person, som afgørelsen er rettet til, over for toldmyndighederne fra den dato, hvor han modtager eller må antages at have modtaget meddelelsen om afgørelsen.

3. BTO- og BOO-afgørelser er gyldige i tre år regnet fra den dato, der er angivet i afgørelsen.

4. Ved anmodning om en BTO- eller en BOO-afgørelse i forbindelse med en særlig toldprocedure skal den person, som afgørelsen er rettet til, kunne godtgøre, at:

a) i tilfælde af en BTO-afgørelse svarer de angivne varer på alle måder til de i afgørelsen beskrevne varer

b) i tilfælde af en BOO-afgørelse svarer de pågældende varer og de omstændigheder, der er bestemmende for opnåelsen af oprindelsesstatus på alle måder til de i afgørelsen beskrevne varer og omstændigheder.

5. Uanset artikel 17, stk. 5, og artikel 19 annulleres BTO- og BOO-afgørelser, hvis de bygger på urigtige eller ufuldstændige oplysninger fra ansøgeren.

6. BTO- og BOO-afgørelser tilbagekaldes i overensstemmelse med artikel 17, stk. 5, og artikel 20.

De kan ikke ændres.

7. Uanset artikel 20 vedtager Kommissionen efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, bestemmelser, der vedrører følgende:

a) under hvilke betingelser og på hvilket tidspunkt en BTO- eller BOO-afgørelse ophører med at være gyldig

b) under hvilke betingelser og i hvor lang tid en afgørelse i litra a) fortsat kan anvendes i forbindelse med bindende kontrakter, der er baseret på afgørelsen og indgået, inden gyldigheden af den udløb.

8. Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, vedtage bestemmelser om, under hvilke betingelser der skal udstedes andre særlige afgørelser.

Afdeling 5

Toldsanktioner

Artikel 22

Toldsanktioner

1. Hver enkelt medlemsstat indfører administrative og strafferetlige sanktioner for manglende overholdelse af fællesskabstoldforskrifterne. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

2. Administrative sanktioner antager en af følgende former eller begge:

a) et pengekrav fra toldmyndighederne, også i stedet for en strafferetlig sanktion

b) tilbagetrækning, suspension eller ændring af enhver tilladelse, som indehaves af den pågældende person.

Hvis de administrative sanktioner kombineres med strafferetlige sanktioner på grundlag af de samme kendsgerninger, skal sammenlægningen af disse sanktioner stå i rimeligt forhold til overtrædelsen.

Afdeling 6

Klager

Artikel 23

Strafferet

Artikel 24, 25 og 26 anvendes ikke på klager indgivet med henblik på annullering, tilbagekaldelse eller ændring af en afgørelse truffet af en domstol.

A rtikel 24

Klageadgang

1. Enhver person kan indgive klage over enhver afgørelse, der træffes af toldmyndighederne, og som berører den pågældende umiddelbart og individuelt.

Klage kan endvidere indgives af enhver person, der har anmodet toldmyndighederne om en afgørelse, og som ikke har opnået, at nævnte myndigheder har truffet afgørelse inden for den i artikel 17, stk. 2, omhandlede frist.

2. Klagen kan indgives på mindst to trin:

a) i første instans til toldmyndighederne eller en anden instans, som kan være en domstol eller et tilsvarende specialiseret organ, der er udpeget af medlemsstaterne til det formål

b) i anden instans til en højere, uafhængig instans, der kan være en domstol eller et tilsvarende specialiseret organ, i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i medlemsstaterne.

3. Klagen skal indgives i elektronisk eller skriftlig form i den medlemsstat, hvor afgørelsen er truffet, eller hvor der er anmodet om en sådan afgørelse.

A rtikel 25

Suspension af gennemførelsen

1. Indgivelse af en klage har ikke opsættende virkning for gennemførelsen af den anfægtede afgørelse.

2. Uanset stk. 1 udsætter toldmyndighederne, hvis der kan ske uoprettelig skade for den person, der indgav klagen, gennemførelsen af den anfægtede afgørelse helt eller delvis.

Toldmyndighederne kan udsætte gennemførelsen af den anfægtede klage helt eller delvis, hvis de har begrundet formodning om, at den ikke er i overensstemmelse med toldforskrifterne.

3. Hvis den anfægtede afgørelse bevirker, at der skal betales import- eller eksportafgifter, er udsættelse af afgørelsen betinget af, at der stilles en sikkerhed, medmindre en sådan sikkerhedsstillelse vil kunne give debitor alvorlige vanskeligheder af økonomisk eller social art.

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, vedtage bestemmelser om gennemførelsen af første afsnit i dette stykke.

A rtikel 26

Afgørelse om klagen

Artikel 17 gælder for afgørelser, der træffes af toldmyndighederne, vedrørende klager.

Medlemsstaterne sørger for, at det i tilfælde af klage er muligt at foretage en hurtig undersøgelse og korrektion af afgørelser truffet af toldmyndighederne.

Afdeling 7

Kontrol af varer

Artikel 27

Toldkontrol

1. Toldmyndighederne kan træffe alle de kontrolforanstaltninger, de skønner nødvendige for at sikre en korrekt anvendelse af toldforskrifter og andre forskrifter vedrørende indpassage, udpassage, transit, overførsel og særligt anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og andre områder, samt tilstedeværelse af ikke-fællesskabsvarer.

Denne kontrol, i det følgende benævnt “toldkontrol”, kan omfatte undersøgelse af varerne, verifikation af dataene i en angivelse og af elektroniske eller skriftlige dokumenters eksistens og ægthed, gennemgang af virksomhedernes regnskaber, forretningsbøger, korrespondance og andre optegnelser, kontrol af transportmidler, af bagage og af andre effekter, som personer fører med sig.

Toldkontrollen kan foretages uden for Fællesskabets toldområde, hvis dette er fastsat i en international aftale.

2. Anden toldkontrol end stikprøvekontrol baseres på risikoanalyse, der anvender edb, med henblik på at identificere og evaluere risiciene og udvikle de nødvendige foranstaltninger til at afværge risiciene på grundlag af kriterier, der er udviklet på nationalt plan, på fællesskabsplan og i givet fald på internationalt plan.

Medlemsstaterne udvikler, vedligeholder og udnytter i samarbejde med Kommissionen et elektronisk system til gennemførelse af risikoforvaltning, senest den 30. juni 2009.

3. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, bestemmelser vedrørende følgende:

a) regler for en fælles ramme for risikoforvaltning

b) regler for fastlæggelse af fælles kriterier og prioriterede kontrolområder

c) regler for udveksling af oplysninger og analyser vedrørende risici mellem toldadministrationerne.

A rtikel 28

Samarbejde mellem myndigheder

1. Hvis der for de samme varer foretages anden kontrol end toldkontrol af andre kompetente myndigheder end toldmyndighederne, foretages denne kontrol i nært samarbejde med toldmyndighederne og så vidt overhovedet muligt på samme tid og sted (one-stop-shop).

2. Inden for rammerne af den kontrol, der henvises til i denne afdeling, kan toldmyndighederne og andre kompetente myndigheder, hvis det er nødvendigt for at minimere risikoen, udveksle data, de har modtaget i forbindelse med indpassage, udpassage, transit, overførsel og særligt anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og andre områder, samt tilstedeværelse af ikke-fællesskabsvarer, med hinanden, med andre medlemsstaters toldmyndigheder og med Kommissionen.

A rtikel 29

Efterfølgende kontrol

Efter at have frigivet varerne kan toldmyndighederne foretage kontrol af handelsdokumenter og -data vedrørende transaktioner med de pågældende varer eller i forbindelse med senere erhvervsmæssige transaktioner med de samme varer for at sikre sig, at oplysningerne på den summariske angivelse eller toldangivelsen er rigtige.

Kontrollen kan gennemføres hos klarereren eller dennes repræsentant, hos enhver anden person, som direkte eller indirekte er forretningsmæssigt involveret i disse transaktioner, eller hos enhver anden person, som måtte være i besiddelse af de nævnte dokumenter og data i erhvervsøjemed. Disse myndigheder kan også undersøge varerne, så længe de stadig kan frembydes.

A rtikel 30

Undtagelser

1. Der skal ikke foretages toldkontrol eller opfyldes formaliteter for så vidt angår følgende:

a) håndbagage og indchecket bagage tilhørende personer, der foretager en flyvning inden for Fællesskabet

b) bagage tilhørende personer, der foretager en overfart ad søvejen inden for Fællesskabet.

2. Stk. 1 berører ikke anvendelse af følgende:

a) den sikkerheds- og sikringskontrol, som medlemsstaternes myndigheder, de ansvarlige i havne og lufthavne eller transportvirksomheder foretager

b) kontrol i tilknytning til forbud og restriktioner, som er indført af medlemsstaterne, forudsat at sådanne forbud og restriktioner er forenelige med traktaten.

Afdeling 8

Opbevaring af dokumenter og andre oplysninger; gebyrer og omkostninger

A rtikel 31

Opbevaring af dokumenter og andre oplysninger

1. Alle berørte personer skal med henblik på toldkontrollen opbevare de dokumenter og oplysninger, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, i den periode, der er fastsat i gældende bestemmelser, og i mindst tre kalenderår, uanset hvilket medium der anvendes.

I tilfælde af at varer overgår til fri omsætning under andre omstændigheder end dem, der er omhandlet i tredje afsnit, eller at varer angives til udførsel, gælder denne frist fra udgangen af det år, hvor angivelserne om overgang til fri omsætning eller til udførsel er blevet antaget.

I tilfælde af at varer overgår til fri omsætning afgiftsfrit eller til en nedsat importafgift på grund af deres særlige anvendelsesformål, gælder denne frist fra udgangen af det år, hvor de ophører med at være undergivet toldtilsyn.

I tilfælde af at varer er henført under en anden toldprocedure, gælder denne frist fra udgangen af det år, hvor toldproceduren ophørte.

2. Hvis toldmyndighederne foretager toldkontrol vedrørende en toldskyld, og det viser sig nødvendigt at korrigere bogføringen heraf, og den pågældende person er blevet underrettet herom, opbevares dokumenterne i yderligere tre år ud over den i stk. 1 fastsatte frist, jf. dog artikel 73, stk. 4.

Hvis der er indgivet en klage, skal dokumenterne opbevares, indtil proceduren er afsluttet.

A rtikel 32

Gebyrer og omkostninger

1. Der vil ikke blive pålagt gebyrer af toldmyndighederne for gennemførelse af toldkontrol eller enhver anden anvendelse af toldforskrifterne i den normale åbningstid for deres kompetente toldsteder.

Toldmyndighederne kan dog pålægge gebyrer eller kræve dækning for omkostninger, når der udføres særlige tjenesteydelser.

2. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, bestemmelser om gennemførelsen af stk. 1, andet afsnit, og navnlig følgende:

a) hvis toldpersonale bliver anmodet om at møde op uden for normal åbningstid eller andre steder end hos toldvæsenet

b) analyser eller ekspertudtalelser om varer og portoudgifter til returnering af varer til en ansøger, især for så vidt angår afgørelser der træffes i medfør af artikel 21 eller meddelelse af oplysninger som omhandlet i artikel 8, stk. 1

c) undersøgelse eller prøveudtagning af varer i verifikationsøjemed eller tilintetgørelse af varer, hvis der er andre omkostninger forbundet hermed end anvendelse af toldpersonale

d) ekstraordinære kontrolforanstaltninger, hvor det er nødvendigt som følge af varernes art eller potentiel risiko.

KAPITEL 3

VALUTAOMREGNING, TIDSFRISTER OG FORENKLING

A rtikel 33

Valutaomregning

1. Når det er nødvendigt at omregne en valuta på grund af en af følgende årsager, benyttes den kurs, som er offentliggjort eller gjort tilgængelig på internettet af de kompetente myndigheder:

a) fordi de elementer, der benyttes til at ansætte toldværdien af en vare, er angivet i en anden valuta end den medlemsstats, hvor toldværdien ansættes

b) fordi det er modværdien af euroen i national valuta, der kræves til at fastlægge toldtariferingen af varer, tærskelværdier og import- eller eksportafgifter.

Kursen skal så fyldestgørende som muligt afspejle den gængse kurs for den omregnede valuta, udtrykt i medlemsstatens valuta.

2. Hvis det er nødvendigt at omregne valutaen af andre årsager end de i stk. 1 nævnte, fastsættes den modværdi af euroen i national valuta, der skal anvendes som led i toldforskrifterne, en gang om året.

3. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, bestemmelser om gennemførelsen af stk. 1 og 2 i denne artikel.

A rtikel 34

Tidsfrister

1. Når der fastsættes perioder, datoer eller tidsfrister i toldforskrifterne, kan en sådan periode ikke forlænges og en dato eller tidsfrist ikke udskydes, medmindre det udtrykkeligt er fastsat i de pågældende bestemmelser.

2. De regler, der gælder for perioder, datoer og tidsfrister omhandlet i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71[15], gælder for tidsfrister, der fastsættes i toldforskrifterne, undtagen hvis der gælder andre specifikke bestemmelser.

A rtikel 35

Forenkling

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 196, stk. 2, vedtage bestemmelser om, i hvilke tilfælde og under hvilke betingelser anvendelsen af denne kodeks kan forenkles.

AFSNIT II

ELEMENTER, PÅ GRUNDLAG AF HVILKE IMPORT- ELLER EKSPORTAFGIFTER OG ANDRE FORANSTALTNINGER, DER ER FASTSAT SOM LED I VAREHANDELEN, FINDER ANVENDELSE

KAPITEL 1

DEN FÆLLES TOLDTARIF OG TARIFERING AF VARER

A rtikel 36

Den fælles toldtarif

1. Import- og eksportafgifter baseres på den fælles toldtarif.

Andre foranstaltninger, der er fastsat ved særlige fællesskabsbestemmelser som led i varehandelen, finder i givet fald anvendelse i henhold til varernes tarifering i tariffen.

2. Den fælles toldtarif består af følgende:

a) den kombinerede nomenklatur indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87[16]

b) enhver anden nomenklatur, hvori den kombinerede nomenklatur indgår helt eller delvis, eller som har yderligere underopdelinger, og som er opstillet i henhold til særlige fællesskabsbestemmelser med henblik på anvendelse af toldmæssige foranstaltninger i forbindelse med varehandelen

c) de bundne eller normale autonome importafgifter, der anvendes på varer, som er omfattet af den kombinerede nomenklatur

d) de præferencetoldforanstaltninger, der er fastsat i aftaler, som Fællesskabet har indgået med visse lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller grupper af sådanne lande eller områder

e) de præferencetoldforanstaltninger, der vedtages ensidigt af Fællesskabet til fordel for visse lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller grupper af sådanne lande eller områder

f) de autonome foranstaltninger, hvorved der fastsættes nedsættelse af eller fritagelse for importafgifter for visse varer

g) de toldlempelser, som gælder for visse varer på grund af deres art eller deres særlige anvendelsesformål, inden for rammerne af foranstaltninger, der er nævnt under litra c)-f) eller h)

h) andre toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat ved landbrugs-, handels- eller andre fællesskabsforskrifter.

3. Når de pågældende varer opfylder betingelserne i stk. 2, litra d)-g), finder foranstaltningerne i disse bestemmelser anvendelse på klarererens anmodning i stedet for de i litra c) i samme stykke omhandlede foranstaltninger. En sådan anmodning kan indgives efterfølgende, forudsat at de tidsfrister og betingelser, der er fastsat i den pågældende foranstaltning eller i kodeksen er opfyldt.

4. Er anvendelsen af de i stk. 2, litra d)-g), omhandlede foranstaltninger eller den i litra h) i samme stykke omhandlede fritagelse fra foranstaltninger begrænset til kun at omfatte et vist import- eller eksportvolumen, ophører en sådan anvendelse eller fritagelse for så vidt angår toldkontingenter, når den specificerede import- eller eksportvolumen er nået.

For så vidt angår toldlofter ophører en sådan anvendelse, når Fællesskabet udsteder en retsakt herom.

A rtikel 37

Tarifering af varer

I forbindelse med anvendelse af den fælles toldtarif består “tarifering” af en vare i at fastslå, hvilken underposition eller yderligere underopdeling i den kombinerede nomenklatur den pågældende vare skal klassificeres under.

I forbindelse med anvendelse af ikke-toldmæssige foranstaltninger består “tarifering” af en vare i at fastslå, hvilken underposition eller yderligere underopdeling i den kombinerede nomenklatur eller i enhver anden nomenklatur, der er fastsat ved fællesskabsbestemmelser, og som helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som har yderligere underopdelinger heraf, den pågældende vare skal klassificeres under.

En underposition eller yderligere underopdeling, der er fastsat i overensstemmelse med første eller andet afsnit, benyttes med henblik på anvendelse af de foranstaltninger, der er knyttet til den pågældende underposition

KAPITEL 2

VARERS OPRINDELSE

Afdeling 1

Ikke-præferenceoprindelse

Artikel 38

Anvendelsesområde

Artikel 39, 40 og 41 indeholder regler for fastsættelse af varers ikke-præferenceoprindelse i forbindelse med anvendelse af følgende:

a) den fælles toldtarif med undtagelse af de foranstaltninger der er omhandlet i litra d) og e) i artikel 36, stk. 2,

b) andre end toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat i de særlige fællesskabsbestemmelser, som gælder for varehandelen

c) andre fællesskabsforanstal