KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 21.06.1995 
KOM(95)288 endelig udg. 
RAPPORT FRA GRUPPEN AF UAFHÆNGIGE EKSPERTER 
OM LOVGIVNINGSMÆSSIG OG ADMINISTRATIV FORENKLING 
OVERSIGT OG FORSLAG 
Denne rapport er udarbejdet af den gruppe af uafhængige eksperter til forenkling af 
love og administrative bestemmelser, som Kommissionen nedsatte i september 
1994 med det formål at undersøge den indvirkning, fællesskabslovgivningen og 
den nationale lovgivning har på beskæftigelsen og konkurrenceevnen, med henblik 
på eventuelle lettelser og forenklinger. Gruppens rapport er ikke bindende for 
Kommissionen. 

Juni 1995 
RAPPORT FRA GRUPPEN AF UAFHÆNGIGE EKSPERTER 
OM LOVGIVNINGSMÆSSIG OG ADMINISTRATIV FORENKLING 
OVERSIGT OG FORSLAG 
i 
OVERSIGT 
I. En revision af lovgivningen er nødvendig af hensyn til konkurrenceevnen og 
beskæftigelsessituationen 
1. Det er på mange områder nødvendigt med en passende regulering af produktion, handel og levering 
af tjenesteydelser, således at der kan skabes en struktur til fremme dels af den økonomiske aktivitet, 
dels af den generelle tillid til systemet. På den anden side består der imidlertid en risiko for, at det 
offentliges lovgivningsindgreb (EU-lovgivning såvel som national lovgivning) virker hæmmende 
på virksomhedernes og borgernes muligheder for at skabe arbejdspladser og for at bidrage til øget 
dynamik i erhvervssektoren. Kompliceret og usmidig lovgivning, uforholdsmæssigt store, 
administrative byrder og hindringer for innovative tiltag kan skabe ekstraomkostninger og 
usikkerhed med sådanne uønskede virkninger til følge. 
2. Overregulering hæmmer væksten, forringer konkurrenceevnen og koster Europa arbejdspladser. 
Reguleringens kumulative effekt virker frustrerende i et driftigt samfund, den vanskeliggør 
innovation og virker afskrækkende på både indenlandske og udenlandske investeringer. 
3. Forenkling kan opnås gennem foranstaltninger i det indre marked ved at harmonisere modstridende 
bestemmelser i medlemsstaterne. Det indre markeds behov kan imidlertid, medmindre der udvises 
stor forsigtighed, føre til, at byrden af administrative og lovgivningsmæssige restriktioner for 
europæisk erhvervsliv øges. På trods af subsidiaritetsprincippet kan kombinationen af EU-
bestemmelser med nationale, regionale og endog lokale bestemmelser resultere i en ophobning af 
byrder, der forringer snarere end forbedrer beskæftigelsessituationen og konkurrenceevnen. 
4. Hvis EU ikke tager højde for den sandsynlige udvikling i erhvervslivet og tilpasser sin lovgivning 
derefter, vil prisen blive en forringet konkurrenceevne, langsommere økonomisk vækst og stigende 
arbejdsløshed. EU kan ikke lade upåagtet, at andre industrialiserede lande, som vi konkurrerer med, 
allerede er i fuld gang med lovsaneringen. 
5. Lovgivningsmæssig og administrativ forenkling blev anerkendt som en integrerende del af strategien 
for vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse i Kommissionens hvidbog fra 1993. Hvis ikke 
forenklingen bliver iværksat nu, vil det komme til at tage længere at opfylde målsætningerne for 
ovennævnte strategi. 
6. Forenkling betyder, at det er af den allerstørste vigtighed at sikre, at retsakten i mindst muligt mål 
forringer konkurrenceevnen og beskæftigelsessituationen, samtidig med at det direkte 
regeringsindgreb udnyttes optimalt. Deregulering betyder, at forenkling i visse situationer 
uundgåeligt fører til indskrænkning eller ophævelse af retsakten, hvor en sådan ikke længere er 
nødvendig, eller hvor det tilstræbte mål kan nås mere effektivt på anden måde. I denne rapport 
anvendes udtrykkene forenkling og deregulering i denne forstand. 
II. Medlemsstaterne og EU skal handle i fællesskab 
7. Regler udstedes af såvel EU som de nationale myndigheder på et hvilket som helst niveau. Den 
kumulative effekt på konkurrenceevnen og beskæftigelsessituationen er i første omgang et spørgsmål 
om EU-lovgivningens omfang og karakter og dernæst om, hvor konsekvent og ensartet den 
transformeres og gennemføres i medlemsstaterne. Forholdene kompliceres yderligere af de 
bestemmelser, medlemsstaternes regeringer indfører på områder under national kompetence. 
8. Gruppen har primært fokuseret på det første af disse niveauer, nemlig EU-lovgivningen, men har, 
hvor det har været relevant, ligeledes beskæftiget sig med tilfælde, hvor den største hindring for 
konkurrenceevnen og beskæftigelsen udgøres af transformation til national ret. Gruppen har ikke 
på den korte tid haft mulighed for at behandle det tredje niveau, dvs. virkningen af den rent 
nationale lovgivning. 
9. Det vil være formålsløst for EU at indlede en forenkling af sin lovgivning, hvis medlemsstaterne 
under henvisning til subsidiaritetsprincippet eller transformationsbestemmelserne ikke følger dette 
tiltag op. 
III. Der er nu behov for et sammenhængende handlingsprogram 
10. Vi har i vore forslag til handlingsprogram især taget hensyn til de foranstaltninger, som 
Kommissionen har iværksat. Vi mener, at vore forslag vil kunne udbygge disse initiativer og sikre 
dem en hurtigere gennemførelse og et virkningsfuldt resultat. 
11. Vore forslag til foranstaltninger bygger på følgende principper: 
- Det er nødvendigt at erkende, at vejen til højere livskvalitet går gennem øget velstand og en 
bæredygtig vækst i beskæftigelsen, og at disse mål kun kan nås med en europæisk økonomi, der 
er fuldt på højde med de førende økonomier i verden. 
- De standarder, der skal indføres, må konkurrencen taget i betragtning være "økonomisk 
overkommelige", og de skal have baggrund i et objektivt behov (i givet fald i et videnskabeligt 
bevis). 
- Virksomheder, arbejdstagere og forbrugere bør høres og involveres aktivt i arbejdet med at 
opstille passende standarder og med at vurdere, hvordan de overholdes mest effektivt. Vi skal, 
når forholdene taler for det, så vidt muligt udnytte eksisterende markedsinstrumenter og frivillige 
aftaler som alternativ til direkte regulering. 
- Ved udarbejdelse og revidering af lovgivning bør der foretages en omhyggelig vurdering af, 
hvorledes den direkte regulering (individuel som kollektiv) indvirker på konkurrenceevnen og 
beskæftigelsen. 
- Forenkling og deregulering bør tilstræbes aktivt som en integrerende del af politikken til 
forbedring af konkurrenceevnen. 
En situation med fragmentariske revideringer og ændringer i stigende antal er ikke tilfredsstillende. 
Vi har behov for en gennemgribende forandring af hele den måde, vi lovgiver på. 
12. Ministerrådet og Kommissionen har taget fat på disse spørgsmål. Vore forslag til handlingsplan vil, 
hvis de bliver vedtaget, betyde, at disse bestræbelser udbygges og styrkes. 
13. Det er gruppens håb, at denne rapport vil kunne bidrage til at skabe en stærk tradition på både EU-
plan og nationalt plan for forenkling og om nødvendigt for deregulering for derigennem at fremme 
konkurrenceevnen og beskæftigelsen. 
FORSLAG TIL FORANSTALTNINGER 
1. Generelle forslag 
Forslag l 
Det arbejde, der p.t. pågår i EU-institutionerne med henblik på konsolidering af lovgivningen 
("kodifikation") på de forskellige områder under EU's kompetence, bør fremskyndes. 
Medlemsstaterne bør følge dette eksempel i forbindelse med transformation af EU-lovgivningen 
til national ret. 
Forslag 2 
Uden at de praktiske resultater af EU-lovgivningen derved bringes i fare, bør der udarbejdes 
et program til forenkling, og hvor det er nødvendigt, til deregulering af al eksisterende EU-
lovgivning og dens transformation til national ret med henblik på at mindske byrderne for 
erhvervslivet og forbrugerne og skabe bedre vilkår for beskæftigelsen og konkurrenceevnen. 
Forslag 3 
Den eksisterende lovgivning bør prøves efter samme kriterier som ny lovgivning (forslag 4 og 
6). Kommissionen bør offentliggøre resultatet heraf samt sine henstillinger, således at det 
fremgår, om lovgivningen efter Kommissionens mening: 
- er anvendelig i sin nuværende form 
- skal ændres 
- skal ophæves. 
Forslag 4 
Før et lovforslag udarbejdes, bør følgende spørgsmål besvares: 
- er det offentlige indgreb nødvendigt eller ønskeligt? 
- på hvilket niveau er der behov for indgreb (EU-niveau eller nationalt niveau) ? 
- er det offentlige indgreb i tilstrækkeligt omfang omkostningseffektivt? 
(når alle kvantitative og kvalitative faktorer tages i betragtning, herunder virkningen på 
konkurrenceevnen og beskæftigelsessituationen, især for de små og mellemstore 
virksomheders vedkommende) 
- hvilke alternativer findes der i givet fald til det offentlige indgreb? 
- hvis der er behov for et offentligt indgreb, hvilken fremgangsmåde er da den mest 
hensigtsmæssige ? 
- er det muligt at begrænse den periode, hvor indgrebet er nødvendigt? 
Forslag 5 
Kommissionen bør i forbindelse med udarbejdelsen af en ny retsakt foranledige, at der 
gennemføres en undersøgelse af retsaktens inkorporering i medlemsstaternes nationale ret, og 
at resultatet af denne undersøgelse offentliggøres. 
Forslag 6 
Ethvert lovforslag bør opfylde følgende kriterier: 
- er bestemmelserne forståelige og brugervenlige? 
- er formålet med bestemmelserne utvetydigt? 
- er bestemmelserne i samklang med eksisterende lovgivning? 
- er det nødvendigt, at bestemmelserne er så omfattende som påtænkt? 
- er tidsfristerne for opfyldelse realistiske, og giver de virksomhederne mulighed for at 
tilpasse sig? 
- hvilke kontrolprocedurer findes der til at sikre ensartet håndhævelse og til at kontrollere 
effektivitet og omkostninger? 
Forslag 7 
Ekspertundersøgelser, der gennemføres i lovgivningsarbejdets forberedende fase, bør 
offentliggøres med henblik på at skabe større åbenhed i lovgivningsprocessen. 
Forslag 8 
Høringer af sådanne grupper, som er berørte af den nye lovgivning, navnlig forbrugere, 
erhvervsliv og arbejdstagere, bør være effektive og systematiske, og de bør gennemføres på et 
passende tidspunkt i forløbet. 
Forslag 9 
I den begrundelse, der ledsager ethvert nyt forslag til retsakt, bør der gives oplysninger om de 
forventede virkninger på beskæftigelsen og konkurrenceevnen samt om omkostninger og 
innovation. 
Forslag 10 
En medlemsstats motivering for at støtte eller modsætte sig en ny fællesskabsretsakt bør 
offentliggøres. 
Forslag 11 
Enhver ny fællesskabsretsakt af betydning bør indeholde bestemmelser om en procedure til 
evaluering af de opnåede resultater og navnlig til evaluering af, om målsætningerne er blevet 
opfyldt. Evalueringerne bør offentliggøres. 
Forslag 12 
Medlemsstaterne bør sideløbende med Kommissionen forenkle deres regeludstedende virksomhed 
på alle niveauer (fra nationalt til lokalt), herunder også bestemmelser som folge af 
transformation af EU-lovgivning. 
Forslag 13 
Kommissionen bør gøre en aktiv og energisk indsats for at kontrollere transformation og 
håndhævelse af EU-lovgivningen på nationalt plan med særlig henblik på at forhindre, at 
national lovgivning eller praksis skaber hindringer for tilblivelsen af et ensartet 
fællesskabsmarked. Kommissionen bør i denne sammenhæng overveje at styrke vedkommende 
tilsynsførende tjenestegren. 
Forslag 14 
Medlemsstater, der ikke efterkommer EF-Domstolens afgørelser i sager om manglende 
gennemførelse eller håndhævelse af EU-lovgivningen, kan pålægges økonomiske sanktioner. 
Denne mulighed bør udnyttes oftere. 
Forslag 15 
EU bør overveje, om der er områder, hvor forordninger bedre end direktiver vil kunne forlige 
ønsket om forenkling med målsætningerne for del indre marked. 
Forslag 16 
Med tanke på en generel forenkling bør EU, hvor det er muligt, gøre en aktiv indsats for, at 
princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse. 
Forslag 17 
EU bør så vidt muligt offentliggøre sit lovgivningsprogram for de forskellige områder i en tidlig 
fase af lovgivningsproceduren. Kommissionen bør i højere grad udarbejde grøn- og hvidbøger. 
Forslag 18 
Kommissionen bør føre tilsyn med, hvordan forenklingen og i påkommende tilfælde 
dereguleringen forløber på EU-niveau såvel som på nationalt niveau og give Europa-
Parlamentet og Rådet underretning herom. 
2. Maskinstandarder 
Fortolkning af maskindirektivet - Behov for klarhed 
Præcisering af definitionen af maskine 
Forslag 1 
Definitionen af maskine bør præciseres i samråd med de interesserede parter. Definitionen af 
hvilke maskiner der er omfattet, og hvilke der ikke er omfattet af direktivet, skal ligeledes 
præciseres. 
Forslag 2 
Med hensyn til "markedsføring" bør det tydeliggøres, at en maskine skal opfylde de retlige 
bestemmelser, der er gældende på den dato, da maskinen rent faktisk blev "markedsført" første 
gang. 
Forslag 3 
Muligheden for udelukkende at lade maskindirektivet finde anvendelse på fuldstændige, 
brugsklare maskiner ("ibrugtagning") og på sikkerhedskomponenter, der sælges direkte til den 
endelige forbruger, bør undersøges. 
EF-mærket 
Forslag 4 
Kommissionen bør fjerne den usikkerhed, der hersker omkring anvendelsen af EF-mærket. 
Beskyttelse af brugtmarkedet for maskiner 
Forslag 5 
Maskindirektivet bør revideres for at undgå, at det er til hinder for et velfungerende 
brugtmarked for sikre maskiner. 
Adskillelse af direktiver - nødvendigheden af at undgå overlapninger 
Definition af risici, der skyldes elektricitet 
Forslag 6 
Aftalen mellem standardiseringsorganerne om en redegørelse for overlapningerne mellem 
lavspændingsdirektivet og maskindirektivet bør offentliggøres snarest muligt. 
Klarhed i spørgsmål om sikkerhed 
Forslag 7 
Det bør tydeligt fremgå, at maskindirektivet og andre relevante direktiver, der er udarbejdet i 
overensstemmelse med den nye metode til harmonisering af lovgivningerne, ikke er omfattet af 
direktivet om produktsikkerhed i almindelighed (92/59/EF). 
Forenkling af evalueringer 
Forslag 8 
En generel revision af fortegnelsen over højrisikomaskiner og sikkerhedskomponenter (bilag IV) 
og de derfor gældende kriterier er påkrævet med henblik på en væsentlig indskrænkning af de 
kategorier af maskiner, hvis overensstemmelse med direktivet skal underkastes særlig evaluering. 
Desuden bør unødvendige meddelelsesprocedurer afskaffes. 
Nedbringelse af omkostningerne i forbindelse med overensstemmelsesgodkendelse 
Teknisk dokumentation 
Forslag 9 
Maskindirektivets krav om et teknisk fremstillingsdossier bør forenkles, når maskinen er 
fremstillet i overensstemmelse med harmoniserede standarder. I sådanne tilfælde bør et enkelt 
dokument, der er udarbejdet på grundlag af EF-overensstemmelseserklæringen, være 
tilstrækkeligt. 
Sproget i brugsanvisningen og i erklæringerne 
Forslag 10 
Bilag V bør ændres, således at det tydeligt fremgår, at det eksemplar af brugsanvisningen, der 
indgår i det tekniske dossier, skal være affattet på originalsproget. Når denne betingelse er 
opfyldt, kan maskinen cirkulere frit ledsaget af en oversættelse af brugsanvisningen til det 
officielle sprog i anvendelseslandet. 
Brugsanvisningens omfang 
Forslag 11 
Producenten bør være forpligtet til at forsyne maskinerne med en brugsanvisning, der, såfremt 
den følges, sikrer, at den pågældende maskine kan anvendes, justeres og vedligeholdes risikofrit. 
Specifikke krav til indholdet af sådanne brugsanvisninger bør begrænses til det absolut 
nødvendige. 
Det haster med at få opstillet retningslinjer for derigennem at anspore producenterne, navnlig 
de små og mellemstore virksomheder, til at udarbejde brugsanvisninger. 
Udarbejdelse af markedsorienterede standarder 
Forslag 12 
For at sikre at den nye metode til harmonisering af lovgivningerne og de tilknyttede 
harmoniserede standarder tjener til støtte for udviklingen af maskinsektoren som kilde til øget 
beskæftigelse og forbedring af konkurrenceevnen, må Kommissionen forvisse sig om, at de 
enkelte sæt standarder fortsat er relevante i forhold til markedsvilkårene og 
afsætningsmulighederne. 
3. LEVNEDSMIDDELHYGIEJNE 
Harmonisering og forenkling af regler 
Forslag 1 
Der bør opstilles et fælles sæt hygiejneregler, der forsynes med bilag indeholdende 
produktspecifikke hygiejneordninger (for de tilfælde hvor sådanne virkeligt er påkrævede). Dette 
indebærer, at det generelle direktiv 93/43/EØF revideres og ajourføres. 
Forslag 2 
Når det fælles sæt harmoniserede hygiejneregler er opstillet (forslag 1), bør der foretages en 
generel revision af alle produktspecifikke bestemmelser med henblik på at sikre, at de er 
forståelige, og at tvetydigheder i definitioner, ordvalg, krav og procedurer udryddes. 
Proportionalitet i lovgivningsarbejdet 
Forslag 3 
Produktspecifikke direktiver bør revideres med henblik på at spare virksomhederne, navnlig de 
små og mellemstore virksomheder, for uforholdsmæssigt store byrder. 
Forslag 4 
Anvendelsen aftørret kød bør fritages for bestemmelserne i særlovgivningen. 
Forslag 5 
Direktiv 91/497/EØF bør ændres, således at det tillades at køle fersk kød under transport til 
fordel for både virksomheder og forbrugere. 
Forslag 6 
Direktiv 91/497/EØF bør revideres for så vidt muligt at lette byrderne for mindre slagterier uden 
dog derved at slække på sikkerhedsnormerne for fersk kød. 
Forslag 7 
De mikrobiologiske kriterier i direktiv 94/65/EF bør forenkles under hensyn til omfanget af den 
konkrete sundhedsrisiko. 
Forslag 8 
Kravene om, at der skal anvendes sundhedsmærke og forelægges detaljerede 
transportdokumenter, bør være mindre rigoristiske og i højere grad afpassede efter formålet. En 
grundig revision af disse bestemmelser er påkrævet. 
Forslag 9 
Direktiv 92/45/EØF om vildtlevende vildt bør revideres, og bestemmelserne skal baseres på en 
tilbundsgående risikoanalyse. 
Anvendelse af risikoanalyse 
Forslag 10 
Alle levnedsmiddelhygiejnedirekliver bør indeholde en henvisning til, at fremtidige 
foranstaltninger vil blive baseret på en risikoanalyse. 
Forslag 11 
Data til brug for udarbejdelse af risikoanalyser bør forbedres og sikres større udbredelse, og 
der bør gøres en indsats for at øge og udbrede forståelsen for værdien af risikoanalyser. 
Forslag 12 
De almindelige principper for metoden med risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP -
Hazard Analysis and Critical Control Points) bør lægges til grund for enhver lovgivning om 
levnedsmiddelhygiejne, ligesom alle de involverede risici bør undersøges. 
Harmonisering, gennemførelse og håndhævelse af lovgivning 
Forslag 13 
En revision af al le produktspecifikke direktiver med generel anvendelse af HACCP-principperne 
bør føre til mindre detaljerede og præskriptive bestemmelser, hvilket på sin side vil begrænse 
nødvendigheden af undtagelsesbestemmelser. 
Forslag 14 
Levnedsmiddelhygiejnelovgivningen bør håndhæves lige effektivt i alle medlemsstater og såvel 
internt i EU som ved de ydre grænser. Medlemsstaternes bestemmelser for håndhævelse og 
kontrol af lovgivningen bør harmoniseres og placeres under EU-inspektoratets tilsyn. 
Valg af retlige instrumenter 
Forslag 15 
På vigtige områder bør EU overveje at gøre brug af fællesskabsforordninger med henblik på 
at sikre et højt og ensartet beskyttelsesniveau. På andre områder bør EU, hvor det er praktisk 
muligt, benytte alternative instrumenter som feks. gensidig anerkendelse, subsidiaritet og 
adfærdskodekser udarbejdet af de heroiie brancheorganisationer. 
Tættere harmonisering i forhold til internationalt anerkendte praksis 
Forslag 16 
EU's levnedsmiddelhygiejnelovgivningen bør forsynes med referencer til Codex Alimentarius, 
hvor dennes normer er tilfredsstillende. EU'bør øge sine bestræbelser på at udvikle en fælles 
holdning, der vil kunne vedtages på verdensplan. 
4. Beskæftigelse og socialpolitik 
Arbejdslovgivning 
En ny strategi 
Forslag 1 
For at nå til en reel forenkling af arbejdslovgivningen må Fællesskabet undersøge mulighederne 
for at skabe enighed om grundlæggende rettigheder og principper, der er direkte anvendelige 
i medlemsstaterne. 
Forslag 2 
Fællesskabslovgivningen bør i første række fokusere på anerkendte tværnationale problemer. 
Lovgivningen bør være så enkel som mulig. 
Generelle forslag 
Forslag 3 
Fællesskabet bør koordinere terminologien inden for arbejdslovgivningen. 
Forslag 4 
Kommissionen skal så ofte som muligt benytte forklarende bemærkninger til oplysning om 
hovedlinjerne i fællesskabslovgivningen. 
Forslag 5 
Kommissionen bør i tæt samarbejde med medlemsstaternes myndigheder, arbejdsmarkedets 
parter og andre relevante organisationer sikre, at Fællesskabets arbejdslovgivning gennemføres 
korrekt i de forskellige medlemsstater. Relevante undersøgelser bør offentliggøres. 
Særlige forslag 
Valg af instrumenter 
Forslag 6 
Hvis en situation pr. definition omfatter flere lande, bør det være muligt og betragtes som en 
prioritet, at der lægges en lovgivning til grund. 
Forslag 7 
Det er vigtigt, at arbejdsmarkedets parter sammen med Kommissionen snarest muligt bliver 
enige om ordninger, der gør det overflødigt, at Fællesskabet tager initiativ til lovgivning. 
11 
Indholdet af visse direktiver 
Forslag 8 
Der skulle på fællesskabsplan være en enkel regel, hvorefter alle arbejdstagere har ret til så 
hurtigt som muligt at blive underrettet om deres væsentligste ansættelsesvilkår, og arbejdsgiverne 
har tilsvarende pligt til at give korrekt information. 
Forslag 9 
Det er for emner, der er så komplekse og vigtige for jobskabelsen og for udviklingen af nye 
arbejdsformer og livsmønstre som tilrettelæggelse af arbejdstiden, vigtigt, at direktiver baseres 
på grundige analyser. Det er især vigtigt at sikre den nødvendige fleksibilitet under hensyn både 
til arbejdsgivernes og arbejdstagernes interesser. Direktiv 93/104 bør tages op til en revision, 
hvorved de almindelige principper bør defineres. Der bør være en enkel og realistisk regel for 
at beregne referenceperioden for bestemmelsen af den ugentlige arbejdstid. Der bør fastsættes 
en referenceperiode på højst 12 måneder (i stedet for 4 måneder) for udligning af overtid. Da 
dette er en maksimumsperiode, kan medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter fastsætte en 
kortere. 
Forslag 10 
For at fremme udviklingen af fleksible beskæftigelsesformer bør Kommissionen sikre, at 
princippet om ligebehandling af arbejdstagere opretholdes for alle former for beskæftigelse. 
Sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 
Integreringen af direktiver 
Forslag 11 
Fællesskabet bør fremskynde revisionen og kodificeringen af alle direktiver. Der bør sikres en 
ensartet terminologi i de forskellige sundheds- og sikkerhedsdirektiver. Overlapning mellem 
direktiver bør undgås. 
Forslag 12 
Indtil den foreslåede revision er foretaget, bør der ikke på europæisk plan tages initiativer (il 
ny lovgivning. Der bør i modsat fald fremføres overbevisende argumenter. Det er nødvendigt i 
højere grad at fokusere på den faktiske gennemførelse af direktiver, der allerede er vedtaget. 
Forslag 13 
Medlemsstaternes gennemførelse og håndhævelse af fællesskabslovgivningen om sundhed og 
sikkerhed på arbejdspladsen bør styrkes. Kommissionen bør hvert år udarbejde og offentliggøre 
en kort sammenlignede årsrapport for det foregående år. 
12 
Forslag 14 
Som led i den ønskede revision bør forslag til direktiver, der i øjeblikket er forelagt Rådet, tages 
op tilfornyet behandling. Det gælder især forslaget til direktiv om minimumssikkerhedskrav for 
arbejdstagere, der udsættes for risici i forbindelse med fysiske agenser og forslaget til direktiv 
om minimumssikkerhedskrav for arbejdstagere, der udsættes for risici i forbindelse med kemiske 
agenser. 
Forslag 15 
Det bør præciseres, at en arbejdsgiver overholder sine forpligtelser i forbindelse med 
installationen af en ny maskine, hvis han følger de instruktioner, der følger med maskinen, og 
disse overholder de sundheds- og sikkerhedskrav, der er fastsat ved maskindirektivet, medmindre 
han har grund til at mene, at instruktionerne er fejlagtige. 
Forslag 16 
Det bør præciseres, at en arbejdsgiver, der installerer en ny maskine, der overholder de 
sundheds- og sikkerhedskrav, der er fastsat i maskindirektivet, ikke bør have pligt til at vurdere 
denne maskine igen ved installeringen. 
Forslag 17 
Samme præcisering er nødvendig for en arbejdsgiver, der benytter udstyr, der er i 
overensstemmelse med direktivet om personlige værnemidler (89/686/EØF). 
Forslag 18 
Generelt bør artikel 118a ikke benyttes til at pålægge krav vedrørende forhold, der allerede 
omfattes af artikel 100a om indbyrdes tilnærmelse af bestemmelser. Især bør bestemmelser 
vedrørende udformning og fremstilling af varer, maskiner og udstyr baseres på artikel 100a. 
Små og mellemstore virksomheder 
Forslag 19 
Sundheds- og sikkerhedsbestemmelserne bør tage reelt hensyn til de små og mellemstore 
virksomheders behov og samtidig sikre samme høje beskyttelsesniveau. Personer med praktiske 
erfaringer med små og mellemstore virksomheder bør inddrages i udformningen af sundheds-
og sikkerhedslovgivningen. 
Videnskabeligt grundlag 
Forslag 20 
Alle sundheds- og sikkerhedsbestemmelser bør i videst muligt omfang baseres på solide 
videnskabelige data, der berettiger deres eksistens. 
13 
Forslag 21 
Lovgivningen bør revideres med regelmæssige mellemrum under hensyn til den videnskabelige 
udvikling og tekniske fornyelser af udstyr. 
Forslag 22 
Enkelte bestemmelser, som feks. direktivet om skærmudstyr, bør revideres under hensyn til den 
tekniske udvikling. 
Forenkling af for detaljerede regler 
Forslag 23 
De forpligtelser, der pålægges ved direktiver, og især deres bilag, bør ikke være urimeligt 
detaljerede. De enkelte forpligtelser bør fastlægges i form af en generel beskrivelse af det 
bestemte emne, som en arbejdsgiver må tage i betragtning, feks. : 
- sikre arbejdsmetoder; 
- sikker og sund arbejdsplads; 
- tilstrækkelig uddannelse; 
- sikkert arbejdsudstyr; 
- værnemidler til rådighed; 
- osv. 
Detaljerede bestemmelser, der nærmere angiver forpligtelsernes omfang, bør i det omfang, det 
er muligt, forelægges arbejdsgiverne som vejledninger og medlemsstaterne som henstillinger. 
Forslag 24 
Lovgivning, der påvirker arbejdsmetoder, feks. manuelt eller repetitivt arbejde, bør kun 
overvejes, hvis den sigter mod erkendte sundheds- og sikkerhedsrisici. 
Risici inden for bestemte aktiviteter 
Forslag 25 
Det hør overvejes at indføre en specifik yderligere fællesskabslovgivning for at fastlægge 
parternes rettigheder og pligter, når en bestemt veldefineret og ikke ulovlig aktivitet, som feks. 
en privat katastrofetjeneste eller ansatte sportsfolk, indebærer en velkendt, uundgåelig risiko for 
en arbejdstager, hvis dennes sundhed og sikkerhed ikke kan sikres på grundlag af gældende 
lovgivnings almindelige bestemmelser, selv om arbejdsgiveren har truffet alle nødvendige 
forholdsregler for at undgå de risici, som fortsættelsen af den pågældende aktivitet medfører. 
14 
Ændring af bestående arbejdsudstyr 
Forslag 26 
På grund af at medlemsstaterne ikke i samme omfang har gennemfort direktivet om 
arbejdsudstyr (89/655/EØF), og da mange medlemsstater har problemer med at løse 
vanskelighederne i forbindelse med den frist til 1. januar 1997, der er sat for at bringe gammelt 
arbejdsudstyr i overensstemmelse med direktivet, bør Kommissionen straks indkalde de 
interesserede parter for at finde frem tilfælles løsninger. Udgifterne ved at efterkomme direktivet 
bør vejes op imod investeringerne til fornyelse af arbejdsudstyr som led i den normale 
investeringscyklus. 
5. MILJØ 
Den politiske udvikling 
Forslag 1 
Det nye tiltag til miljølovgivning, hvorved vægten er lagt på opfyldelsen af generelle miljømål, 
og som overlader det til medlemsstaterne og især erhvervene at vælge, hvorledes de vil 
gennemføre dem, bør videreføres med styrke og bør danne grundlag for en gradvis revision af 
hele den gældende miljølovgivning. 
Forslag 2 
Politikken bør, hvor det er muligt, sigte mod, at der under hensyn til den teknologiske udvikling, 
nås et krævet niveau for miljøkvalitet. Kendt forurening bør afpasses efter miljøets belastbarhed 
og ukontrolleret affaldsudledning eller skjult forurening bør minimaliser es. 
Forslag 3 
Også hvor en betydelig grad af harmonisering af de grundlæggende miljøstandarder er 
nødvendig for at undgå konkurrenceforvridning, bør der indføres mål snarere end bestemmelser. 
Forslag 4 
Politikker, hvis sigte er brede miljømål, bør, hvor det er muligt, gennemføres som integreret 
forvaltning af stofferne med fokus på input, forarbejdningsmetode, affald, emissioner samt 
forbrug og fjernelse af slutproduktet. 
15 
Forslag 5 
Efterhånden som ansvaret for gennemførelsen af miljøpolitikken i stadig højere grad overføres 
til den private sektor, må myndighederne udvikle nye metoder til at kontrollere, at 
virksomhederne overholder deres forpligtelser. 
Gennemførelse og håndhævelse 
Forslag 6 
Medlemsstaternes gennemførelse og håndhævelse af Fællesskabets miljølovgivning bør styrkes. 
Kommissionen bør hvert år udarbejde og offentliggøre en kortfattet, sammenlignede særrapport 
for det foregående år. 
Evaluering af miljøpåvirkningen - den uplane byggegrund 
Forslag 7 
Kommissionen burde overveje, hvorledes det kan sikres, at medlemsstaterne bruger samme 
definitioner eller så ens definitioner som muligt i forbindelse med projekter, der forventes at få 
betydelige indvirkninger på miljøet, og som derfor skal underkastes en vurdering efter direktivet 
om vurdering af miljøpåvirkningen (85/337/EØF). 
Forslag 8 
For anlægs- og infrastrukturprojekter, hvortil der ydes midler fra Fællesskabet, skal der, inden 
arbejderne påbegyndes, udarbejdes en vurdering af indvirkningen på miljøet, for 
fællesskabsmidlerne udbetales. 
Cost benefit undersøgelse 
Forslag 9 
Der bør ikke fremsættes forslag, medmindre en cost benefit undersøgelse har vist, at tiltaget er 
lønsomt, og at bestemte mål er baseret på sunde cost benefit undersøgelser og videnskabelige 
analyser. 
Forslag 10 
Alle nye forslag bør ledsages af nøje undersøgelser af, om samme mål kan nås ved 
markedsbaserede metoder. Hvor et markedsbaseret tiltag er muligt, skal afvigelser derfra 
begrundes. 
16 
Definitioner 
Affald Forslag 11 
Definitioner skal være så klare som muligt og ens i alle direktiver. Derfor bør 
revisionstidspunkterne for beslægtede direktiver samordnes. 
Forslag 12 
I rammedirektivet om affald bør affald omdefineres som stoffer, der falder uden for enhver 
produktions- og fremstillingscyklus. 
Forslag 13 
Der bør med henblik på konsolidering, forenkling og præcisering opstilles en tidsplan for 
samtidig revision af alle bestemmelser vedrørende affald. 
Forslag 14 
Fællesskabet bør hurtigt vedtage minimumsstandarder for lossepladser for at begrænse 
handelshindringer. 
Forslag 15 
Fællesskabet bør arbejde for, at kunstige nationale hindringer for eksport af affald til 
genindvinding fjernes under hensyn til problemerne med at tilpasse 
affaldsbearbejdningskapaciteten til efterspørgslen og opnå stordriftsfordele ved 
genanvendelsesprocessen. 
Forslag 16 
Ved affaldspolitikken bør der lægges større vægt på frivillige aftaler. For at undgå 
konkurrenceforvridning er en høj grad af harmonisering inden for produktajfaldspolitikken eller 
- i det mindste - gensidig anerkendelse af nationale foranstaltninger nødvendig. 
Forslag 17 
Kommissionen bør fastsætte betingelserne for, at frivillige aftaler om bortskaffelse af affald er 
i overensstemmelse med EF's konkurrencelovgivning. 
Forslag 18 
Kommissionen bør to år efter, at medlemsstaterne senest skal have gennemført direktiv 94/62/EF 
om emballage og emballageaffald, tage dette op tilfornyet behandling for at vurdere, i hvilket 
omfang der reelt er gennemført gensidig anerkendelse, og den bør aflægge rapport om alle 
særlige problemer. 
17 
Vand 
Forslag 19 
Al lovgivning om vandkvalitet og lovgivning om bortledning af spildevand bør konsolideres 
under hensyn til vekselvirkningen mellem dem (og anden lovgivning feks. forslaget til direktiv 
om integreret forebyggelse af og kontrol med forurening). 
Forslag 20 
Som følge af den betydning, som det foreslåede direktiv om integreret forebyggelse af og kontrol 
med forurening vil få for Fællesskabets fremtidige vandpolitik, må dette forslags virkning på 
gældende lovgivning snarest muligt undersøges. Det er særlig vigtigt at undgå, at mindre 
forurenende anlæg kommer til at bære urimelige byrder, og at man lærer af erfaringerne fra 
medlemsstaternes integrerede programmer på andre områder. Der skal sættes tilstrækkelige 
midler af til kontrol og håndhævelse. 
Forslag 21 
Direktivet om drikkevand (80/778/EØF) bør ændres som foreslået af Kommissionen, således at 
alle 40 vejledende værdier bortfalder, og der kun fastsættes værdier på EU-plan for de 
parametre, der er væsentlige for beskyttelsen af den offentlige sundhed, medens det overlades 
til medlemsstaterne at fastsætte yderligere parametre for den regionale og lokale vandforsyning 
og at fastsætte deres egne normer for de æstetiske parametre (farve, smag og lugt). 
Forslag 22 
Tidsplanen for tilpasningen af direktivet om behandling af spildevand fra byer (91/271/EØF) 
bør revideres. 
Andre foranstaltninger 
Forslag 23 
Ønskerne om et europæisk register for forureningsemissioner hor ikke imødekommes. Del er Del 
Europæiske Miljøagentur, der skal lage stilling til, hvorledes oplysninger bedst kan indsamles 
og de forskellige interesserede orienteres. 
6. ANDRE OMRÅDER 
Bioteknologi 
Forslag 1 
Operationer, der anvendes til forskning, bør ikke begrænses til et bestemt kulturrumfang. Den 
ikke-risiko baserede anderledes behandling af operationer til administrative formål bør afskaffes 
(bortfald af artikel 2, litra d) og e) i direktiv 90/219/EØF). 
18 
Forslag 2 
Operationer med organismer, der ikke indebærer risici for mennesker eller miljø, bør undtages 
fra de administrative procedurer i direktiv 90/219/EØF. 
Forslag 3 
Den nuværende procedure for gruppe I, lavrisiko-gruppen, bør erstattes med en 
anmeldelsesprocedure uden ventetid. 
Forslag 4 
Proceduren for tilladelse til udsætning af GMO i miljøet (Del B af direktiv 90/220/EØF) bør 
forenkles, således at en enkelt tilladelse er tilstrækkelig for udsætning i flere stater. For 
markedsføring af produkter indeholdende GMO (Del C i direktiv 90/220/EØF) bør princippet 
om "en dør en nøgle" gennemføres ved vedtagelse af en vertikal lovgivning. 
Forslag 5 
Kommissionen bør snarest muligt fremsætte en nyt forslag om retsbeskyttelse af bioteknologiske 
opfindelser, således at det undgås, at afstanden udvides yderligere mellem rammelovgivningen 
for investeringer i EU og i de lande, som Unionen konkurrerer med. 
Offentlige kontrakter 
Forslag 6 
Da der er valgt et direktiv, må gennemførelsen ske inden for den fastsatte tidsfrist. 
Forslag 7 
Direktiverne, hvis formål er at lette adgangen til offentlige kontrakter, bør ikke ændres af 
nationale regler, der direkte eller indirekte begrænser deres virkning. 
Forslag 8 
Fællesskabet bør overveje, om direktiverne ikke bør erstattes af et sæt klart definerede 
principper, der eventuelt støttes af en lovgivning, for at undgå forskelle mellem medlemsstaterne 
og fremme gennemsigtigheden. 
Forslag 9 
Medlemsstaterne bør sikre, at de sanktioner, der anvendes i tilfælde af overtrædelse af 
fællesskabsregler vedrørende offentlige kontrakter, fungerer lige effektivt i hele Fællesskabet. 
19 
Forslag 10 
Princippet om, at udbudene skal offentliggøres i deres fulde udstrækning, bor opretholdes, men 
der må åbnes større mulighed for at indgå underkontrakter på nationalt eller internationalt plan, 
således at små og mellemstore virksomheder kan deltage. 
Byggevarer 
Forslag 11 
Indførelsen af harmoniserede europæiske standarder for byggevarer bør fremskyndes. I 
mellemtiden bør Kommissionen udarbejde forslag, således at dette mål nås, feks. enten ved 
snarest muligt at færdiggøre og gennemføre den i artikel 23 omhandlede revision af direktivet 
om byggevarer (89/106/EØF) eller ved at give fabrikanterne tilladelse til at sælge deres 
produkter i andre medlemsstater. 
Oprindelsesregler 
Forslag 12 
Kommissionen bør under hensyn til vanskelighederne i Fællesskabet som følge af de mange 
oprindelsesregler snarest muligt fremsætte konkrete forslag til en forenkling af disse regler i 
overensstemmelse med de retningslinjer, der blev udstukket i konklusionerne fra Det Europæiske 
Råd i Essen, og under iagttagelse af Fællesskabets handelsinter esser. 
7. SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER 
Små og mellemstore virksomheders interesser 
Forslag 1 
For at begrænse de små og mellemstore virksomheders udgifter ved og de byrder, de pålægges 
af ny lovgivning, bør Fællesskabet forbedre rækkevidden og anvendelsen af procedurerne for 
forudgående vurdering af virkningen. Det er nødvendigt i højere grad at holde samråd med 
repræsentanter for små og mellemstore virksomheder, og cost benefit undersøgelser med fokus 
på virkningen på væksten, beskæftigelsen og konkurrenceevnen, herunder især for små og 
mellemstore virksomheder, bør rutinemæssigt offentliggøres i forbindelse med alle nye forslag. 
Forslag 2 
Fællesskabet bør vedtage procedurer til at identificere virkningerne på de små og mellemstore 
virksomheder af den kumulative lovgivningsbyrde og bør sikre, at der, når nye relevante forslag 
overvejes, tages hensyn til denne analyse. 
20 
Medlemsstaternes rolle 
Forslag 3 
Fællesskabet bør under anvendelse af sine henstillingsbeføj eiser og på grundlag af systematiske 
undersøgelser i højere grad sørge for, at den praksis, politikker, der er bedst for de små og 
mellemstore virksomheders udvikling, udbredes. Herved skal der både fokuseres på 
gennemførelsen af fællesskabsdirektiver og på national lovgivning- og administrationspraksis. 
Væsentlige elementer i denne bedste praksis kunne være oprettelse af kontorer, hvor små og 
mellemstore virksomheder kan få de nødvendige oplysninger, og centralisering af forskellige 
former for beslutninger, tilladelser og kontrolfunktioner fra offentlige myndigheder, der påvirker 
små og mellemstore virksomheders oprettelse og udvikling. 
21 
Selskabsret 
Adgang til kapital og kredit 
Forslag 4 
Fjerde direktiv om selskabsret (78/660/EØF) bør ændres for i væsentlig grad at forhøje (med 
50-100%) tærsklerne for forkortede regnskaber, begrænset angivelse og ekstern revision. 
Kravene om generel angivelse bør også undersøges nærmere for at sikre, at de skaber en 
passende ligevægt mellem de udgifter, de forvolder de små og mellemstore virksomheder, og 
behovet for gennemsigtighed i selskabernes regnskaber. Også spørgsmålet om GmbH & Co Kg 
bør tages op til fornyet overvejelse. 
Adgang til det indre marked 
Forslag 5 
Fællesskabet bør fremsætte henstillinger for at sikre, at medlemsstaternes lovgivning ikke 
hindrer, at små og mellemstore virksomheder foretager investeringer og erhvervelser på tværs 
af grænserne, samt at den fri udveksling af tjenesteydelser opretholdes. 
Forslag 6 
Rådets forordning (EØF) nr. 2137/85 om europæiske økonomiske firmagrupper bør ændres for 
at omdanne denne selskabsform til et moderne lovbaseret instrument for små og mellemstore 
virksomheder, der kan bidrage til at udvikle firmagruppens medlemmers økonomiske aktiviteter 
og øge resultatet af disse. Disse ændringer skulle nedsætte eller fjerne bestående begrænsninger 
for medlemmerne eller selve gruppen uden at underminere Fællesskabets orientering mod fri 
konkurrence. 
Forslag 7 
Fællesskabet bør fremsætte forslag til nye direktiver om selskabsformer, der er særlig 
interessante for små og mellemstore virksomheder. Disse forslag kunne omfatte vedtægterne for 
et europæisk lille og mellemstort selskab. 
Forslag 8 
Fællesskabet bør fremsætte henstillinger til medlemsstaterne om selskabsret for at fremme en 
udvikling i retning af forenklede vedtægter for anpartsselskaber, der drives af en snæver kreds. 
Statistikker 
Forslag 9 
Der bør indføres et midlertidigt stop for krav om yderligere EF-statistikker, medens 
spørgsmålene om tærsklerne, indsamlingen af oplysninger og undersøgelsernes hyppighed tages 
op til fornyet overvejelse, og disse faktorer eventuelt ændres. 
22 
Forslag 10 
Der bør indføres procedurer for at sikre, at både de, der leverer materiale til, og de endelige 
brugere af EF-statistikker høres om alle forslag til nye bestemmelser herom, og at der 
udarbejdes konsekvensvurderinger. 
Forslag 11 
Fællesskabet bør begrænse de små og mellemstore virksomheders byrder i forbindelse med 
statistiske indberetninger, feks. ved at 
indføre en snæver koordination mellem INTRASTAT- om momsindberetninger; 
ophæve medlemsstaternes pligt til at oprette virksomhedsregistre; 
begrænse de strukturerede virksomhedsstatistikkers dækning; 
i mere udstrakt grad at anvende dataindsamlingsteknikker. 
Social beskyttelse og miljøbeskyttelse 
Forslag 12 
Gennemførelsesperioderne for ny lovgivning bør være realistisk og baseret på en objektiv 
forståelse for, hvad der er økonomisk muligt i sektoren for små og mellemstore virksomheder. 
Forslag 13 
Medlemsstaterne bør opmuntres til at anvende tilsyns- og håndhævelsesressourcer til i 
samarbejde med de små og mellemstore virksomheder at udvikle effektive procedurer til at nå 
rimelige beskyttelsesstandarder. 
Forslag 14 
Fællesskabet bør fremme udbredelsen af kendskabet til, hvilken praksis der er bedst for små og 
mellemstore virksomheder både i forbindelse med tilsyn og iværksættelse samt ved udveksling 
af oplysninger mellem virksomhederne. 
23 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 288 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 06 08 04 
Katalognummer : CB-CO-95-308-DA-C 
ISBN 92-77-89873-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
2 "i