EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den27.6.2018 COM(2018) 395 final/2 CORRIGENDUM

This document corrects document COM(2018) 395 final of 01.06.2018.

Concerns the Danish language version.

The subtitle was not translated and under point 2, the last priority inside the box was not visible.

The text shall read as follows: MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET EU's bestøverinitiativ {SWD(2018) 302 final}



{SWD(2018) 303 final}



1.Behovet for en EU-indsats for bestøvere Offentligheden er de seneste år blevet bevidst om problematikken vedrørende honningbibestanden, som har været nedadgående i EU og resten af verden. Der gemmer sig et meget mere alvorligt problem bag dette meget omtalte fænomen, nemlig det dramatiske fald i forekomsten og diversiteten af alle typer bestøvende vilde insekter i Europa, herunder vilde bier, svirrefluer, sommerfugle og natsværmere. Flere bestøverarter er udryddet eller udryddelsestruede. Dette giver anledning til stor bekymring, da bestøvere er en integreret del i sunde økosystemer. Uden bestøvere ville der ske en tilbagegang i bestanden af mange plantearter, som i sidste ende ville forsvinde sammen med de organismer, der er afhængige af dem, med alvorlige økologiske, samfundsmæssige og økonomiske konsekvenser til følge. Bestøverafhængige afgrøder er i varierende grad afhængig af dyrs bestøvning. Det anslås, at 5-8 % af verdens afgrødeproduktion i dag direkte kan tilskrives dyrs bestøvning. Alene i EU afhænger omkring 84 % af afgrødearterne og 78 % af de vilde blomsterarter – i det mindste delvis – af dyrs bestøvning. Op imod næsten 15 mia. EUR af EU’s årlige landbrugsproduktion kan direkte tilskrives bestøvende insekter. I den første globale rapport om bestøvere, der er udsendt af Den Mellemstatslige Videnspolitikplatform vedrørende Biodiversitet og Økosystemydelser, anføres ændringer i arealanvendelse, intensiv landbrugsforvaltning og anvendelse af pesticider, miljøforurening, invasive fremmede arter, patogener og klimaforandringer som de største trusler mod bestøvere. Rapporten identificerer endvidere betydelige mangler i viden om de bagvedliggende årsagers betydning og behovet for en fælles indsats på tværs af sektorerne for at tackle dem. Konventionen om den biologiske mangfoldighed støttede rapportens resultater og fremhævede betydningen af bestøvere og de økosystemydelser, som de leverer, for opnåelsen af en række af FN’s mål for bæredygtig udvikling. EU har iværksat en række foranstaltninger til gavn for bestøvere, navnlig inden for rammerne af miljø- og sundhedspolitikkerne (især fugle- og habitatdirektiverne og EU’s lovgivning på pesticidområdet) samt inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, samhørighedspolitikken og forsknings- og innovationspolitikken. Derudover er der iværksat en række bestøverstrategier på nationalt og regionalt plan. Til dato har der dog ikke været nogen enkelt, koordineret EU-indsats til at tackle tilbagegangen for bestøverne via en integreret tilgang, der involverer forskellige sektorer og politikker. EU og medlemsstaterne vil skulle afhjælpe problemet i en fælles indsats. Nærværende meddelelse indeholder de strategiske målsætninger og en række tiltag, der skal træffes af EU og medlemsstaterne for at modvirke tilbagegangen for bestøvere i EU og bidrage til de globale bevarelsesbestræbelser. Den sætter rammerne for en integreret tilgang til problemet og en mere effektiv anvendelse af eksisterende værktøjer og politikker. Initiativet afspejler Kommissionens ambition om at fremskynde udviklingen i retning af EU’s 2020-mål om at standse og vende tabet af biodiversitet og økosystemydelser som bekræftet på ny i handlingsplanen for naturen, mennesket og økonomien. Det er en reaktion på Europa-Parlamentets, og Rådets opfordring til at gøre en indsats for at beskytte bestøvere og deres levesteder for at standse faldet i bestanden. Den offentlige høring, der gik forud for dette initiativ, viste, at interessentgrupperne og navnlig offentligheden støtter et EU-initiativ vedrørende bestøvere på det kraftigste. 2.Initiativets elementer De målsætninger og tiltag, der er beskrevet i initiativet, har til formål at forbedre den videnskabelige viden om tilbagegangen for bestøvende insekter, tackle de vigtigste kendte årsager hertil og styrke samarbejdet mellem alle berørte parter. Fokus ligger på vilde bestøvere, men initiativet behandler også de udfordringer, der er fælles for alle bestøvere. Det vil således også være til gavn for domesticerede bestøvere, navnlig honningbier, og supplerer den eksisterende EU-støtte til biavl og biernes sundhed. De foreslåede tiltag skal sikres på kort sigt, men vil samtidig sætte gang i nogle vigtige processer og iværksætte nogle mekanismer for at imødegå udfordringen på en holistisk måde og med et længere perspektiv. Den vellykkede gennemførelse af disse tiltag kræver passende økonomiske og menneskelige ressourcer. De politiske beslutningstagere og de offentlige myndigheder kan ikke løfte udfordringen alene. EU-borgerne og erhvervslivet vil også skulle inddrages. PRIORITET I: Større viden om tilbagegangen for bestøvere, årsagerne hertil og følgerne heraf PRIORITET II: Bekæmpelse af årsagerne til tilbagegangen for bestøvere PRIORITET III: Øget bevidstgørelse, inddragelse af samfundet som helhed og styrket samarbejde. Initiativet fastsætter langsigtede mål og kortsigtede tiltag fordelt på tre prioritetsområder: Tabellen i bilaget indeholder detaljer vedrørende de forskellige foranstaltninger og delforanstaltninger under hver prioritet. 2.1.PRIORITET I: større viden om nedgangen i bestanden af bestøvere samt årsagerne hertil og følgerne heraf EU har tidligere understøttet frembringelsen af værdifuld viden (eksempelvis gennem projekterne ALARM og STEP og den europæiske rødliste). Ovenstående har med al tydelighed påvist den alarmerende nedgang i bestanden af bestøvere og opfordret til en øjeblikkelig indsats. Der mangler dog fortsat i høj grad viden på området. Det fulde omfang af nedgangen er ukendt, og der er endnu ikke fuldt kendskab til konsekvenserne for det menneskelige samfund og økonomien. De vigtigste trusler mod bestøvere er godt nok blevet klarlagt, hvilket muliggør en øjeblikkelig og videnbaseret indsats, men der er brug for yderligere forskning for at kunne opnå en viden om deres individuelle virkninger og indbyrdes samspil. Videnopbygning udgør således en hjørnesten i initiativet og kræver en fælles indsats fra Kommissionen, medlemsstaterne, Det Europæiske Miljøagentur, den akademiske verden, interessenterne og borgerne. Bestøverarterne og -bestandene i EU skal overvåges bedre. Der skal en fælles indsats fra EU’s og medlemsstaternes side til for at kunne igangsætte en koordineret overvågningsproces til afhjælpning af den manglende viden vedrørende status og udvikling for bestøvere. Der er brug for en teknisk ekspertgruppe til at udforme en omkostningseffektiv og standardiseret overvågningsmetode. Processen vil potentielt kunne styrkes gennem borgerdrevet videnskab, IKT-værktøjer og teknologi såsom DNA-stregkodning og maskinindlæring. Ved hjælp af kvalitetsdata fra lokaliteten, der er indsamlet ved overvågning, vil de truede bestøverarter kunne vurderes, og der vil kunne udarbejdes solide bestøverindikatorer ud fra disse. Indikatorerne kan bruges til at vurdere effekterne af de forskellige EU-politikker, navnlig inden for miljø, landbrug og sundhed, og spore fremskridt på EU-plan i forhold til FN’s mål for bæredygtig udvikling nr. 2 (udryddelse af sult) og nr. 15 (livet på land). Sammenholdt med data vedrørende truslerne mod bestøvere og bestøvning vil de muliggøre en integreret vurdering af tilbagegangen for bestøvere, konsekvenserne heraf for samfundet og økonomien ved hjælp af værktøjer, herunder kortlægning og vurdering af økosystemer og deres ydelser samt naturkapitalregnskaber over bestøvere og bestøvning, foruden udviklingen af passende politiske reaktioner.

Forskningen og innovationen skal styrkes på alle fronter: problemets omfang (status og udvikling for bestøvere), bekæmpelse af årsager (trusler mod bestøvere, deres forholdsmæssige betydning og samspil) og konsekvenser (effekter på naturen, menneskets velbefindende og økonomien). Den grundlæggende forskning (systematik, klassificeringssystem) og den anvendte forskning bør understøttes for at styrke EU’s overvågnings- og vurderingskapacitet i forbindelse med bestøvere. Flere igangværende forskningsprojekter vil fremkomme med resultater vedrørende bestøvere samt innovationer inden for plantebeskyttelse, integrerede sundhedstilgange og alternativer til pesticider. Den frie adgang til bestøverrelevante data og information udgør en forudsætning for bedre udnyttelse af de eksisterende ressourcer til at frembringe ny viden og innovative løsninger. Der bør træffes yderligere foranstaltninger for at samle spredte data og information og lette adgangen hertil. 2.2.PRIORITET II: Bekæmpelse af årsagerne til tilbagegangen for bestøvere Der ligger forskellige årsager til grund for tilbagegangen for bestøvere. Disse skal bekæmpes på tværs af sektorer og politikker. De mest truede bestøverarter og -levesteder i EU, herunder de arter og levesteder, der er beskyttet i henhold til habitatdirektivet eller er indeholdt i den europæiske rødliste, bør være genstand for en prioriteret indsats og finansiering. Navnlig LIFE-programmet kommer i den henseende til at spille en afgørende rolle. Tab af levesteder Kommissionen gennemfører handlingsplanen for naturen, mennesket og økonomien for at styrke fugle- og habitatdirektivernes gennemførelse. Habitatdirektivet indeholder kun et begrænset antal bestøverarter, mens bevarelsesforanstaltningerne for beskyttede levestedstyper, herunder græsarealer, i høj grad kan gavne bestøvere. En styrkelse af direktivets gennemførelse er derfor helt afgørende for at kunne bekæmpe én af de største trusler mod bestøvere, nemlig tabet af levesteder. Grøn infrastruktur kan yderligere forbedre de naturlige betingelser for at kunne sikre bæredygtige levesteder for bestøvere gennem naturbaserede løsninger samt en forbedret samhørighed og forbindelse inden for Natura 2000-nettet i landlige områder og bylandskaber i bred forstand. EU’s fælles landbrugspolitik og samhørighedspolitik rummer centrale muligheder for at bevare og skabe levesteder for bestøvere i land- og byområder i perioden frem til 2020. Den fælles landbrugspolitik (herunder krydsoverensstemmelse, direkte betalinger og foranstaltninger inden for udvikling af landdistrikter) indeholder en bred vifte af nødvendige instrumenter, der kan lette presset på bestøverne som følge af den intensive landbrugsforvaltning og den ændrede arealanvendelse, herunder afvandring fra landbruget. De omfatter navnlig miljømæssige fokusområder, hvortil landbrugerne modtager direkte støtte, når de indfører erosionshæmmende bælter til bestøvere og arealer, der ligger brak, til planter rige på nektar og pollen samt miljø- og klimavenlige landbrugsforanstaltninger inden for rammerne af programmerne for udvikling af landdistrikter. Andre vigtige incitamenter understøtter landbrugerne i valget af bæredygtige landbrugssystemer i Natura 2000-områder og i at investere i økologisk landbrug. Der skal fortsat arbejdes på at synliggøre, hvilken betydning bestøvere har for landbrugsproduktiviteten. Landområderne spiller en altafgørende rolle for sunde bestøverbestande, og byområdernes og de perifere byområders betydning som støtte for bestøverlevesteder anerkendes i stadig højere grad. Offentlige og private områder som parker, haver, grønne tage og grønne mure fungerer som tilflugtslevesteder for bestøvere og "trædesten", der gør det muligt for bestøvere at flytte sig og spredes inden for urbaniserede områder. Ved at forbinde områderne med naturlige og halvnaturlige områder på landet understøtter de et net af bestøverlevesteder i det større landskabsbillede. En række lovende løsninger – herunder naturbaserede – kan styrke integrationen af bestøverlevesteder inden for store infrastrukturnet såsom veje, jernbaner og højspændingsledninger, der ofte forbindes med forringelse af levesteder og typisk spreder sig over store strækninger med forskelligartet europæisk landskab. De regionale og lokale myndigheder bør tilskyndes til at investere i denne type løsninger. Anvendelse af pesticider De risici og konsekvenser for bestøvere, der udspringer af pesticider, bunder i toksiciteten af det aktive stof og eksponeringsgraden. I EU kan aktive stoffer til brug i plantebeskyttelsesmidler kun godkendes efter en risikovurdering, som skal sikre, at midlerne ingen uønskede virkninger har på honningbier. Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) udarbejdede i 2013 en vejledning til forbedring af den aktuelle risikovurdering ved blandt andet at inddrage kroniske effekter og vilde biarter i vurderingskravene. Medlemsstaterne har dog endnu ikke godkendt denne vejledning. Derfor vil der skulle træffes yderligere foranstaltninger for at sikre dens gennemførelse. Kommissionen begrænsede i 2013 brugen af tre neonicotinoider, efter det var kommet frem, at de udgør alvorlige risici for bierne. I februar 2018 bekræftede EFSA’s gennemgang af dokumentationen disse risici. Som anført i forordning (EF) nr. 1107/2009 skal der indføres passende foranstaltninger til at modvirke disse risici. Medlemsstaterne godkendte den 27. april 2018 Kommissionens forslag om yderligere begrænsning af brugen af tre neonicotinoider. Derudover indeholder direktiv 2009/128/EF en vifte af foranstaltninger, der støtter en bæredygtig anvendelse af godkendte pesticider. Der kan opstilles specifikke mål og foranstaltninger i nationale handlingsplaner under direktivet, der modvirker konsekvenserne af pesticider for bestøvere. Invasive fremmede arter De invasive fremmede arter udgør en anden alvorlig trussel mod bestøvere. Forordning (EU) nr. 1143/2014 indeholder en række foranstaltninger, der skal træffes på dette område i hele EU. De skadelige virkninger – f.eks. virkninger forbundet med den gulbenede gedehams’ (Vespa velutina) prædation eller ødelæggelsen af levesteder for bestøvere forårsaget af bestemte plantearter som f.eks. kæmpebalsamin (Impatiens glandulifera), som kvæler den hjemmehørende vegetation, vil kunne modvirkes gennem fortsatte bestræbelser på at gennemføre disse foranstaltninger og opførelse af nye arter, der anses for en trussel, på listen. Brugen af hjemmehørende bestøverarter og hjemmehørende plantearter til privat og offentlig anvendelse bør endvidere styrkes for at undgå de risici, som de fremmede arter udgør for hjemmehørende bestøverarter. Andre trusler Klimaforandringer, miljøforurening og sygdomme påvirker ydermere bestøverne. Klimaforandringerne har konsekvenser for bestøvernes spredning og udbredelse, deres levesteder og samspil, både gennem gradvise skift og ekstreme vejrforhold. Der mangler omfattende undersøgelser vedrørende virkningerne af forskellige forurenende faktorer (såsom luftforurening, tungmetaller og lysforurening) og sygdom. Ikke desto mindre er det et faktum, at disse er til skade for vilde bestøvere eller har negative konsekvenser for deres levesteder. Nærværende initiativ behandler ikke direkte disse trusler. EU’s politikker inden for klimatiltag, luftforurening og tiltag til fremme af biers sundhed bidrager til at begrænse deres konsekvenser for bestøvere. Initiativet er med til at bekæmpe disse og andre trusler på en indirekte måde ved at støtte opretholdelsen, oprettelsen og forbindelsen af sunde levesteder for bestøvere og tackle udbredelsen af ikkehjemmehørende arter, der er bærere af skadelige patogener og sygdomme, og herved styrke de europæiske økosystemers generelle modstandsdygtighed over for klimaforandringer. 2.3.PRIORITET III: Øget bevidstgørelse, inddragelse af samfundet som helhed og styrket samarbejde. Det kræver en strategisk tilgang på alle myndighedsniveauer og inddragelsen af forskellige aktører at bekæmpe nedgangen i bestanden af bestøvere. Nærværende initiativ øger samfundets bevidsthed om betydningen af bestøvere og det presserende behov for handling. Ved at fremme og udbrede bedste praksis og understøtte yderligere samarbejdsaktiviteter har initiativet til formål at mobilisere forskermiljøet, de politiske beslutningstagere, virksomhederne og borgerne til handling og samarbejde. Der findes allerede en række platforme, der understøtter samarbejdet til fordel for bestøvere (herunder forskernetværk og platforme til udveksling af politikker), men der er brug for en yderligere styrkelse af samarbejdskapaciteten. Kommissionen og medlemsstaterne bør øge bevidstheden om og fremme finansieringsmulighederne i den henseende. Fælles værktøjer og skabeloner til udarbejdelse af planer og strategier for bestøvere, der tager udgangspunkt i eksisterende bedste praksis, tilskynder til yderligere tiltag på nationalt, regionalt og lokalt plan. Forhøjelse af EU's støtte til nationale biavlsprogrammer kunne også øge offentlighedens og sagkundskabens forståelse af vilde bestøveres betydning for samfundet og økonomien.