Forslag til RÅDETS FORORDNING om fastsættelse for 2004 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger

(forelagt af Kommissionen)

INDHOLDSFORTEGNELSE

KAPITEL I Anvendelsesområde og definitioner

KAPITEL II Fiskerimuligheder og tilknyttede betingelser for EF-fartøjer

KAPITEL III Fiskerimuligheder og tilknyttede betingelser for tredjelandsfartøjer

KAPITEL IV Licensordninger EF-fartøjer

KAPITEL V Licensordninger tredjelandsfartøjer

KAPITEL VI Særlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri i NAFO-området

Afdeling 1 EF-deltagelse

Afdeling 2 Tekniske foranstaltninger

Afdeling 3 Kontrolforanstaltninger

Afdeling 4 Særlige bestemmelser for dybhavsrejer

Afdeling 5 Særlige bestemmelser for hellefisk

Afdeling 6 Særlige bestemmelser for rødfisk

KAPITEL VII Særlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri i CCAMLR-området

Afdeling 1 Restriktioner

Afdeling 2 Forsøgsfiskeri

KAPITEL VIII Afsluttende bestemmelser

BILAG I Fiskerimulighederne for EF-fartøjer i områder, hvor der gælder fangstbegrænsninger, og for tredjelandsfartøjer i EF-farvande, angivet pr. art og pr. område (i tons levende vægt, medmindre andet er anført)

BILAG IA ØSTERSØEN

BILAG IB SKAGERRAK, KATTEGAT, NORDSØEN OG DE VESTLIGE EF-FARVANDE, ICES-område Vb (EF-farvande), VI, VII, VIII, IX, X, CECAF (EF-farvande) og Fransk Guyana

BILAG IC DET NORDØSTLIGE ATLANTERHAV OG GRØNLAND ICES-område I, II, IIIa, IV, V, XII, XIV og NAFO 0, 1 (grønlandske farvande)

BILAG ID NAFO's OMRÅDE I DET NORDVESTLIGE ATLANTERHAV 101

BILAG IE STÆRKT VANDRENDE FISKEARTER - Alle områder 107

BILAG IF ANTARKTIS - CCAMLR-område 110

BILAG II Fiskerimuligheder for 2004 for så vidt angår sild, der landes usorteret til andre formål end konsum (i tons levende vægt) 115

BILAG III SÆRLIGE FORANSTALTNINGER FOR NORDSØSILD 116

BILAG IV TEKNISKE OVERGANGSFORANSTALTNINGER 117

BILAG V MIDLERTIDIG BEGRÆNSNING AF FISKERIINDSATS OG YDERLIGERE BETINGELSER FOR INSPEKTION OG OVERVÅGNING I FORBINDELSE MED GENOPRETNING AF VISSE FISKEBESTANDE 131

BILAG VI FISKERIINDSATS FOR FARTØJER, DER FISKER EFTER TOBIS I NORDSØEN OG SKAGERRAK 136

BILAG VII 138

BILAG VIII

BILAG IX MEDDELELSE AF OPLYSNINGER TIL KOMMISSIONEN - INDHOLD OG NÆRMERE REGLER

BILAG X

BILAG XI

BILAG XII

BILAG XIII

BILAG XIV NAFO-område

BILAG XV Forbud mod direkte fiskeri i CCAMLR-området

BILAG XVI Fangst- og bifangstbegrænsninger ved nyt fiskeri og forsøgsfiskeri i CCAMLR-området i 2003/04

FINANSIERINGSOVERSIGT

1. Titel

2. Budgetkonto

3. Retsgrundlag

4. beskrivelse

4.1 Overordnet mål

4.2 Omfattet periode og foranstaltninger til forlængelse

5. Klassificering af udgifter eller indtægter

5.1 Obligatoriske udgifter

5.2 Opdelte bevillinger

6. Udgifts- eller indtægtstype

7. Finansielle virkninger

7.1 Beregningsmetode for de samlede udgifter (forholdet mellem særskilte og samlede udgifter)

8. Forholdsregler mod svig

9. Elementer af analysen af omkostningseffektiviteten

10. Administrationsomkostninger (Sektion III, del A i budgettet)

BEGRUNDELSE

Dette forslag til rådsforordning fastsætter for 2004 fiskerimulighederne for EF på flere fiskepladser og for tredjelandsfartøjer i EF-farvande og betingelserne for udnyttelse af fiskerimulighederne. Der foreslås også midlertidige foranstaltninger til begrænsning af fiskeriindsatsen, når det gælder alvorligt nedfiskede bestande, indtil der er vedtaget genopretningsplaner for disse bestande. Fastsættelsen og delingen af fiskerimulighederne og reglerne for begrænsning af fiskeriindsatsen henhører under EF's enekompetence og bygger på artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002.

I. B AGGRUNDEN FOR FORSLAGET

Den seneste rapport fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES, oktober 2003), som stort set bakkes op af EF's videnskabelige, tekniske og økonomiske komité for fiskeri (STECF), bekræfter de tendenser, der blev konstateret forrige år. Mange demersale bestande og nogle pelagiske bestande er overfiskede og befinder sig uden for sikre biologiske grænser. Selv om der for nogle overfiskede bestande er tegn på en forbedring med hensyn til biomasse og fiskeridødelighed, er andre stadig i umiddelbar fare for sammenbrud. Fjorten bestande kræver nu genopretningsplaner over for ni forrige år. Alt efter, hvilken bestand der er tale om, har ICES enten rekommanderet nulfangster i det pågældende fiskeri eller påbudt meget restriktive samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) i afventning af vedtagelsen af en genopretningsplan.

ICES gentager også, at de påkrævede nedsættelser af fiskeridødeligheden kun kan opnås, hvis forvaltningen omfatter betydelige nedsættelser af fiskeriindsatsen. Dette retfærdiggør endnu en gang Kommissionens forslag om direkte indsatsforvaltning som et hovedinstrument i fiskeriforvaltningen, både hvad angår TAC- og kvoteregulering og genopbygningsplaner for truede bestande. Hvis disse indsatsbegrænsninger ikke kan vedtages, vil Kommissionen insistere på mere restriktive TAC'er eller andre foranstaltninger med tilsvarende virkninger.

Kommissionen er overbevist om, at flerårige forvaltningsplaner er nødvendige for at sikre bestandenes bæredygtighed på lang sigt. Uden sådanne planer må vi have mere restriktive forvaltningsstrategier på kort sigt. Kommissionen erkender, at en plan for gradvis genopretning er at foretrække, men en sådan strategi, der ofte afviger væsentligt fra videnskabsmændenes rekommandationer af gennemgribende foranstaltninger på kort sigt, kun kan accepteres, når der på lang sigt indgås en forpligtelse til gradvis genopretning, herunder alle de nødvendige elementer (indsatsforvaltning og effektiv kontrol af fiskeriet) til gennemførelse af en sådan forpligtelse.

I de seneste rekommandationer har videnskabsmændene anbefalet en fiskeribaseret forvaltningsstrategi, fordi enkeltartsforvaltning ikke i tilstrækkelig grad tilgodeser kompleksiteten af mange blandede fiskerier med samtidig befiskning af forskellige bestande. Den fiskeribaserede strategi gør det nødvendigt at tage hensyn til, at flere bestande optræder samtidig i de samme fiskerier. Det er også en yderligere grund til at anvende direkte indsatsforvaltning som et forvaltningsredskab.

Forvaltningsforanstaltninger opfylder kun deres mål, hvis de følges. Kommissionen vil forelægge forslag i første halvdel af 2004 (ud over forbedringerne af de kontrolbestemmelser, der gælder for den foreløbige indsatsforvaltningsordning) for at forbedre forvaltningsforanstaltningernes gennemførelse.

Men det er ikke tilstrækkeligt med nye regler, hvis medlemsstaterne ikke sørger for, at de overholdes. En generel forbedring af kontrol og håndhævelse er afgørende for fiskebestandenes bevarelse. Kommissionen har for nylig indledt overtrædelsesprocedurer over for nogle medlemsstater for utilstrækkelig kontrol og håndhævelse af EF-reglerne. Medlemsstaterne erindres om, at Kommissionen efter artikel 26 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 kan træffe forebyggende foranstaltninger, hvis en medlemsstats manglende håndhævelse af EF-reglerne kan føre til en alvorlig trussel for bevarelsen af ressourcerne.

II. Restriktioner af Fiskeriindsatsen

På baggrund af rekommandationerne fra ICES betragter Kommissionen dette forvaltningsredskab som afgørende for genopretningen af de mest truede bestande. I december erkendte Rådet nødvendigheden af foreløbige indsatsforanstaltninger for visse torskefiskerier.

Kommissionen har allerede foreslået genopretningsplaner for flere bestande, hvori der indgår anvendelse af direkte forvaltning af fiskeriindsatsen. Kun et af disse forslag kan imidlertid vedtages i december, og den foreslåede indsatsforvaltningsordning kan først gennemføres flere måneder efter, at 2004 er.

ICES har i mellemtiden foreslået, at fiskeriet efter flere andre bestande lukkes, indtil EF har vedtaget genopretningsplaner for dem.

Under disse omstændigheder finder Kommissionen det på sin plads at foreslå samme foreløbige regler for forvaltningen af fiskeriindsatsen som i bilag XVII til forordning (EF) nr. 2341/2002 for alle fiskerier, som ICES har rekommanderet den mest gennemgribende løsning for, nemlig at lukke fiskeriet. Der foreslås en foreløbig indsatsforvaltningsordning baseret på et begrænset antal fiskedage pr. redskabskategori for torskefiskeriet i Skagerrak, Kattegat, Nordsøen, Det Irske Hav og vest for Skotland, for tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal og for sydlig kulmule, havtaske og jomfruhummer ud for Den Iberiske Halvø.

For disse bestande foreslår Kommissionen TAC'er, der ikke er i overensstemmelse med ICES' rekommandationer af en nul-TAC. Sådanne forslag indebærer en højere grad af risiko og en længere genopretningstid, end når de videnskabelige rekommandationer nøje følges. For at genopretningen kan sikres med disse TAC'er, må de bakkes op af begrænsninger af fiskeriindsatsen.

Den nuværende foreløbige foranstaltning for indsatsbegrænsning må dog effektiviseres. Reglerne er for indviklede og svære at kontrollere og håndhæve. Foranstaltningen sikrer ikke de nedsættelser af indsatsen, der kræves for at garantere bestandenes genopretning, fordi den ikke reelt begrænser antallet af dage på havet, men kun antallet af fiskedage med bestemte redskabstyper. Den må styrkes og forenkles for at forbedre overholdelsen.

De foreslåede foranstaltninger er fastsat i bilag V.

De vigtigste af de foreslåede ændringer i forhold til de nuværende foranstaltninger er følgende:

- et krav om, at fartøjer, der har opbrugt det fastsatte antal dage ude af havn, skal blive i havn eller holde sig uden for området

- i Nordsøen og vest for Skotland åbnes de lukkede områder, og det foreslås i stedet, at fartøjer med veldokumenterede landinger af små mængder fisk fra truede bestande får tildelt yderligere dage ude af havn

- mere præcise skøn over registrerede dage på havet, som skal anvendes til at ajourføre indsatstildelinger og -nedsættelser

- strengere regler om et enkelt garn pr. fangstrejse.

Desuden har ICES rekommanderet, at fiskeriet efter havtobis i Nordsøen forvaltes efter en særlig indsatsforvaltningsplan. Denne forvaltningsplan er fastsat i bilag VI.

III. Fastsættelse af Samlede Tilladte Fangstmængder (TAC'ER)

a) Bestande i EF-farvande

Som i de tidligere år er Kommissionens TAC-forslag baseret på de seneste videnskabelige rekommandationer, i visse tilfælde ændret ud fra nødvendigheden af at sikre kontinuitet i den økonomiske aktivitet i de pågældende fiskerier, hvis dette er foreneligt med en væsentligt mindsket risiko for truede fiskebestande.

De seneste rekommandationer fra ICES, der indebærer fuldstændig lukning af mange demersale fiskerier i EU, må overvejes på baggrund af de beslutninger, som Rådet har truffet i de sidste to år. Disse beslutninger har resulteret i betydelige nedsættelser af fangstkvoterne for truede bestande og i 2003 af en foreløbig ordning for kontrol af fiskeriindsatsen for nogle fiskeriers vedkommende. Disse foranstaltninger har været ledsaget af udtagningsprogrammer, som har medført en nedsættelse af fiskerikapaciteten i nogle medlemsstater [1]. Kommissionen mener derfor, at dens nuværende politik, nemlig at tillade en videreførelse af fiskeriet på et lavt niveau, kan give resultater, hvis den overholdes fuldt ud. I stedet for at fastsætte yderligere nedskæringer af fiskeriet efter bestande, der allerede er identificeret som truede, er Kommissionen overbevist om, at de foranstaltninger, der nu er indført, må udbygges, og det må sikres, at disse foranstaltninger nøje efterkommes. Det vil dog være påkrævet at foretage væsentlige indskrænkninger af fiskeriet efter de bestande, hvor der først nu er fastslået et behov for genopretningsforanstaltninger.

[1] Det Forenede Kongerige, Danmark og Nederlandene har gennemført udtagningsprogrammer i tilknytning til gennemførelsen af indsatsbegrænsninger i Nordsøen.

Kommissionen foreslår i lighed med forrige år TAC'er, der er ensbetydende med en lav fiskeridødelighed for bestande under genopretning. Når andre bestande fanges sammen med bestande under genopretning, foreslår Kommissionen passende nedsættelser af TAC'erne for disse arter alt efter, i hvor høj grad disse bestande optræder sammen med de bestande, der er under genopretning.

Kommissionen har rådført sig med de interesserede parter under udarbejdelsen af dette års forslag. På grundlag af disse konsultationer erkender Kommissionen, at det er nødvendigt at gå gradvis frem, så der opnås en rimelig ligevægt mellem nødvendigheden af hurtigst muligt at genopbygge bestandene til sikre biologiske niveauer og nødvendigheden af at sikre en vis kontinuitet i den økonomiske aktivitet. Med dette forslag, der generelt opretholder de begrænsninger for fiskerierhvervet, som Rådet indførte forrige år for bestandene under genopretning, og samtidig indfører yderligere begrænsninger for "nye" bestande under genopretning, skabes en sådan ligevægt. En yderligere fravigelse af de videnskabelige rekommandationer af kortsigtede økonomiske hensyn ville være til stor skade for genopretningen af de mest truede bestande på lang sigt og dermed sætte fiskerierhvervets fremtid på spil. Det er ikke en acceptabel løsning for Kommissionen.

Når det gælder andre bestande end bestande under genopretning og bestande, der optræder sammen med dem, som kun forvaltes af EF, er de foreslåede TAC'er i de tilfælde, hvor ICES har baseret sine rekommandationer på analytiske vurderinger, og hvor STECF har overvejet ICES-rekommandationerne, baseret på rekommandationerne fra disse organer.

Når det gælder den nærmere strategi for fastsættelsen af TAC'er i EF-farvande, anvender Kommissionen følgende kriterier for følgende bestandskategorier:

Bestande, for hvis vedkommende ICES og STECF har tilrådet lukning af fiskeriet

De relevante bestande er:

- torsk i Kattegat

- torsk i Skagerrak, Nordsøen og den østlige del af Den Engelske Kanal

- torsk vest for Skotland

- torsk i Det Irske Hav

- hvilling i Det Irske Hav

- tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal

- kulmule ud for Den Iberiske Halvø

- jomfruhummer ud for Den Iberiske Halvø.

For en række bestande havde ICES rekommanderet lukning i 2002 og Rådet vedtaget TAC'er svarende til en nedsættelse af fiskeridødeligheden på 65 % (torsk i Nordsøen, torsk vest for Skotland, torsk i Kattegat og torsk i Det Irske Hav).

Når det gælder nordsøtorsk, har ICES ikke kunnet forelægge nye tal, og Kommissionen foreslår, at TAC'en for denne bestand bibeholdes uændret.

Når der er fremkommet nye rekommandationer, foreslår Kommissionen TAC'er, som svarer til de seneste oplysninger og Rådets tilsigtede nedsættelse af fiskeridødeligheden i 2002 (torsk vest for Skotland, torsk i Kattegat og torsk i Det Irske Hav), undtagen i de tilfælde, hvor de af Kommissionen foreslåede fangstregler muliggør TAC'er, som svarer til en tilsigtet stigning i biogydemassen.

For andre bestande, som ICES nu foreslår en lukning for (tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal, kulmule og jomfruhummer ud for Den Iberiske Halvø og hvilling i Det Irske hav), foreslår Kommissionen TAC'er, som er i overensstemmelse med beslutningerne i 2002 om acceptable nedsættelser af fiskeridødeligheden, men i nogle tilfælde tilpasset under hensyntagen til, at en genopretning ikke er helt så presserende.

Kommissionen har til hensigt at lade hvilling i Det Irske hav indgå i et af forslagene til genopretningsplaner ved en ændring i 2004.

Bestande, for hvis vedkommende ICES og STECF har tilrådet nedsættelser til meget lave niveauer eller en genopretningsplan

Det drejer sig om følgende bestande:

- rødspætte i Nordsøen

- nordlig kulmule

- torsk i Det Keltiske Hav

- rødspætte i Det Keltiske Hav

- tunge i Biscayabugten

- havtaske ud for Den Iberiske Halvø.

For tunge i Biscayabugten foreslår Kommissionen en TAC svarende til en nedsættelse af fiskeridødeligheden, som er proportional med den, der anvendes for andre bestande med tilsvarende bevarelsesstatus.

For nordlig kulmule foreslår Kommissionen en TAC på linje med fangstreglerne i genopretningsplanen for kulmule.

For rødspætte i Nordsøen foreslår Kommissionen en TAC svarende til den af ICES rekommanderede nedsættelse af fiskeridødeligheden på 40 %. For torsk i Det Keltiske Hav foreslår Kommissionen en TAC, som er i overensstemmelse med de samme mål som dem, der er opstillet for andre torskebestande i genopretningsplanen for torsk, dvs. en årlig stigning i biomassen på 30 %. For hvilling i Det Keltiske Hav svarer TAC'en til den samme nedsættelse af fiskeridødeligheden som for torsk i samme område.

Kommissionen vil inkludere de to bestande i Det Keltiske Hav og rødspætte i Nordsøen tillige med havtaske ud for Den Iberiske Halvø i eksisterende genopretningsplaner eller forslag til sådanne planer i 2004.

Bestande, der optræder sammen med en bestand, for hvilken ICES og STECF har tilrådet lukning eller nedsættelse til det lavest mulige niveau

Den indbyrdes sammenhæng mellem torsk og andre bestande i Nordsøen er blevet kvantificeret i en flerartsmodel for fiskeriforvaltning, som er udviklet af en arbejdsgruppe under STECF. Kommissionen har benyttet denne model som grundlag for fastsættelsen af TAC'er for nogle arter med nær tilknytning til torsk, såsom kuller og hvilling i Nordsøen og Det Irske Hav, og foreslår TAC'er, der indebærer nedsættelser af fiskeridødeligheden proportionalt med tilknytningsgraden.

Efter anmodning fra fiskerierhvervet har Kommissionen overvejet, hvordan fiskeriet efter bestande under genopretning kan kobles fra fiskeriet efter tilknyttede bestande, såsom sej og kuller, enten ved at adskille fiskepladserne eller ved hjælp af foranstaltninger i forbindelse med fangstsammensætningen.

På grund af problemerne med at anvende forskellige regler på fiskeriet ud fra en inddeling i små geografiske områder i henhold til bilag XVII til forordning (EF) nr. 2341/2002 går Kommissionen ikke ind for en geografisk strategi for frakobling af tilknyttede bestande. I stedet vil fartøjer med en dokumenteret bifangst af torsk på under 5 % få tildelt flere dage på havet end andre fartøjer med højere bifangstprocenter torsk. Denne fremgangsmåde kombineres med bestemmelser, hvorved der skal opnås en bedre overholdelse af denne procentsats.

Kommissionen accepterer dog, at de dokumenterede forholdsvis små fangster af torsk i de fleste områder, hvor der fiskes efter jomfruhummer, gør det berettiget at tage lidt lettere på den formodede tilknytning mellem disse arter. Der foreslås derfor en forhøjelse af TAC'erne for disse bestande i forhold til niveauet i 2003. I det omfang tekniske foranstaltninger, der skal vedtages i 2004, yderligere kan koble fiskeriet af jomfruhummer fra fiskeriet efter torsk, vil Kommissionen overveje yderligere forhøjelser af TAC'erne for jomfruhummer for 2005.

For områder uden for Nordsøen foreligger der rekommandationer vedrørende tilknytningen mellem de pågældende bestande. Kommissionen foreslår en yderligere nedsættelse af fiskeridødeligheden for tilknyttede bestande (såsom glashvar, havtaske, tunge og hvilling) for at bidrage til genopretningen af de bestande, som de er knyttet til, dvs. torsk, kulmule og tunge. De fleste af disse tilknyttede bestande befiskes i forvejen uden for sikre biologiske grænser, og størstedelen af den foreslåede nedsættelse af fiskeridødeligheden er baseret på rekommandationerne for de enkelte arter.

Andre bestande, som ifølge ICES og STECF befinder sig uden for sikre biologiske grænser, og for hvilke de har tilrådet en væsentlig nedsættelse af fiskeridødeligheden

For bestande, der befinder sig uden for sikre biologiske grænser, men ikke henhører under nogen af de ovennævnte kategorier, foreslår Kommissionen en TAC svarende til den fangstmulighed på kort sigt, der er rekommanderet af ICES og/eller STECF, idet Kommissionen dog for at mindske virkningerne af de usikre vurderinger og opnå større stabilitet på markederne og i fiskeriet foreslår en begrænsning af ændringerne af TAC'er i forhold til TAC'erne for 2002 til højst 40 %, når det kan ske, uden at den efter forsigtighedsprincippet anbefalede fiskeridødelighed Fpa overskrides.

Bestande, der befinder sig inden for sikre biologiske grænser og ikke er knyttet til en bestand, for hvilken ICES og STECF har tilrådet et fiskeriforbud eller en genopretningsplan

Når vurderingen af bestanden viser, at den befinder sig inden for sikre biologiske grænser, vælger Kommissionen at basere et TAC-forslag på fangstmængder, der inden for en overskuelig fremtid udelukker, at bestanden kommer til at befinde sig uden for de sikre biologiske grænser (dvs. under den efter forsigtighedsprincippet anbefalede biomasse Bpa eller over den efter forsigtighedsprincippet anbefalede fiskeridødelighed Fpa).

Kommissionen foreslår TAC'er, som svarer til de fangstmængder på kort sigt, der rekommanderes af ICES og bakkes op af STECF. For at dæmpe virkningerne af den usikkerhed, som rekommandationerne er forbundet med, og øge den økonomiske stabilitet for fiskerierhvervet vil Kommissionen begrænse ændringerne af TAC'er i forhold til TAC'erne for 2002 til højst 20 %, når det kan ske, uden at Fpa overskrides. Hvis TAC'en forhøjes, kan Kommissionen desuden begrænse forhøjelsen for at bidrage til markedernes og fiskeriets stabilitet.

Når der foreligger rekommandationer om virkninger på lang sigt, som enten indebærer, at en anden grænseværdi for TAC er på sin plads, eller at en ændring af fiskeridødeligheden ville muliggøre øget udbytte uden biologisk risiko, tager Kommissionen hensyn hertil ved fremsættelsen af sit TAC-forslag.

Bestande, som der ikke foreligger vurderinger for

Når det gælder bestande, som der ikke foreligger nogen analytiske vurderinger for, er der foreslået præventive TAC'er. I disse tilfælde har Kommissionen baseret sit forslag på rekommandationer fra ICES eller fra STECF i det omfang, disse organer udtrykkelig angiver tal for TAC'en.

Hvad angår de såkaldte præventive TAC'er, hvor der hverken foreligger vurderinger eller rekommandationer, foreslår Kommissionen generelt en TAC for 2004 svarende til den, der blev vedtaget for 2003, når de rapporterede landinger viser, at kvoteudnyttelsen har været høj. Når udnyttelsen af en præventiv TAC er lav, har Kommissionen overvejet, om den lave udnyttelse skyldes mangel på reelle fiskerimuligheder (dvs. at der er tale om "papirfisk"). I sådanne tilfælde foreslår Kommissionen en nedsættelse af TAC'en for bedre at afspejle (og dermed på lang sigt beskytte) de reelle fiskerimuligheder. Kommissionen foreslår en nedsættelse af TAC'erne på 20 % i disse tilfælde for at opnå en gradvis nedsættelse af fiskerimulighederne, så de kommer til at svare til de landinger, der er konstateret i de seneste år.

b) Bestande, der forvaltes inden for rammerne af regionale fiskeriorganisationer

Visse bestande forvaltes inden for rammerne af regionale fiskeriorganisationer eller på grundlag af bilaterale konsultationer med tredjelande. Kommissionens forslag for disse bestande afspejler de beslutninger, der er truffet i disse fiskeriorganisationer eller under disse konsultationer.

Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) har vedtaget en genopretningsplan for hellefisk i NAFO underområde 2 og afsnit 3KLMNO. Formålet med denne genopretningsplan er at nå op på et biomasseniveau, som kan udnyttes, på 5+ af 140 000 tons i gennemsnit, så der opnås et stabilt udbytte af denne bestand på lang sigt. For at dette mål kan opfyldes, er der i genopretningsplanen forudset en nedsættelse af TAC-niveauet indtil 2007 tillige med yderligere foranstaltninger, der skal sikre, at planen er effektiv. Det er derfor nødvendigt, at disse foranstaltninger allerede gennemføres fra 2004 i afventning af vedtagelsen af en rådsforordning om flerårige foranstaltninger til genopbygning af hellefiskbestanden.

c) Bestande, der forvaltes som led i bilaterale aftaler

De TAC'er, der svarer til de bestande, som deles med Norge i bilag IB, og de kvoter, Norge har fået tildelt i bilager IC og II, er foreløbige i afventning af afslutningen af fiskerikonsultationerne mellem Det Europæiske Fællesskab og Norge for 2004.

IV. Kontrol og Håndhævelse af Fangstbegrænsninger og Fiskeriindsats

Styrkelse af kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser er en prioriteret opgave i forbindelse med reformen af den fælles fiskeripolitik. Mangler ved håndhævelsen af fangstbegrænsninger, indsatsgrænser og rapporteringskrav for fiskerfartøjer er en af grundene til, at fiskeripresset på bestandene er for stort.

I de seneste rekommandationer fra ICES gentages videnskabsmændenes tidligere betænkeligheder ved det store antal uanmeldte landinger, den systematiske fejlrapportering af fangster og usikkerheden om nøjagtigheden af de officielle fangstdata. Desuden konstaterede Kommissionens egne inspektører i 2003, at nogle medlemsstater ikke anvendte de foreløbige begrænsninger af fiskeriindsatsen, som var vedtaget i december 2002.

De umiddelbare følger af disse mangler er en højere fiskeridødelighed, end det ville have været tilfældet, hvis TAC'er, kvoter og indsatsrestriktioner var blevet anvendt korrekt.

Medlemsstaterne bør træffe hasteforanstaltninger til at forbedre kontrollen og håndhævelsen af EF-bestemmelserne for at sikre en korrekt anvendelse af 2004-kvoterne og indsatsrestriktionerne.

Med henblik herpå foreslår Kommissionen, at visse kontrolforanstaltninger straks udbygges for at sikre overholdelsen af TAC'er og kvoter og af de indsatsrestriktioner, der gælder for bestande, som er omfattet af genopretningsforanstaltninger. Den vil snarest muligt vedtage en kommissionsforordning om et særligt overvågningsprogram for torskefiskeri i henhold til artikel 34a og 34b i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 og artikel 27 i forordning (EF) nr. 2372/2002. I dette program fastsættes der bl.a. referenceværdier for kontrol, fælles prioriterede opgaver og harmoniserede kontrolprocedurer. Tilsvarende særlige overvågningsprogrammer vil i 2004 blive foreslået for andre fiskerier, som ICES anbefaler genopretningsplaner for.

V. Supplerende Tekniske Foranstaltninger

Mange aktører mener, at anvendelse af tekniske foranstaltninger er en bedre måde at genopbygge bestandene på end fangst- og indsatsbegrænsninger. Kommissionen mener, at der er områder, hvor tekniske foranstaltninger kan yde et positivt bidrag, som for eksempel:

- udvikling af udstyr til at øge artsselektiviteten (såsom sorteringsriste til at adskille jomfruhummer/hvidfisk)

- fastsættelse af bestemmelser om redskabsstørrelse, når det gælder faststående redskaber, som en måde at forbedre indsatskontrollens effektivitet på og

- potentielle fordele ved yderligere forøgelser af maskestørrelserne i nogle fiskerier.

Kommissionen vil i samarbejde med medlemsstaterne arbejde på disse spørgsmål i de kommende måneder med henblik på at foreslå nye tekniske foranstaltninger inden juli 2004.

Da visse tekniske foranstaltninger bør iværksættes fra 1. januar 2004, er de optaget i dette forslag som foreløbige undtagelsesbestemmelser eller supplerende bestemmelser, indtil de tilsvarende forordninger er blevet ændret.

Kommissionens forslag til en rådsforordning om bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet vil blive drøftet i løbet af 2004. Kommissionen foreslår, at nogle af foranstaltningerne i dette forslag, såsom totalforbuddet mod trawlfiskeri inden for 3 sømil fra kysten, anvendes foreløbigt allerede nu på de i bilag IV fastsatte betingelser.

VI. Forbedring af Videnskabelige Rekommandationers Kvalitet

Sammen med rekommandationerne vedrørende fiskeriforvaltningen i 2004 har ICES forelagt en analyse af fiskerierne efter område og understreget betydningen af den indbyrdes forbindelse mellem bestandene i blandede demersale fiskerier.

ICES har dog gjort opmærksom på, at man ikke kan afgive mere præcise rekommandationer for blandede fiskerier, fordi man ikke har fået forelagt nogle væsentlige data, navnlig for genudsætninger. De manglende kvantitative evalueringer af den indbyrdes forbindelse mellem fiskebestandene gør helt afgjort EF's forvaltning af blandede fiskerier mindre effektiv.

Kommissionen beder medlemsstaterne huske på, at indsamlingen af data for genudsætninger er et krav i Rådets forordning om indsamling af vigtige data for den fælles fiskeripolitik. I nævnte forordning er det også fastsat, at de data, der indsamles af medlemsstaterne, skal stilles til rådighed for videnskabelige organisationer, herunder ICES.

Kommissionen vil tage dette spørgsmål op med de pågældende medlemsstater for at sikre, at vurderingerne af fiskebestandene i 2004 kan foretages med alle foreliggende data.

VII. Andre Spørgsmål

a) Tildeling af kvoter til tiltrædende lande

Med henblik på udvidelsen af EF i 2004 foreslår Kommissionen, at der tages hensyn til de tiltrædende lande i forbindelse med kvoterne for alle de bestande, som disse lande har ret til fiskerimuligheder for. Kommissionen foreslår en fordeling af TAC'er svarende til hele 2004 ud fra princippet om relativ stabilitet ifølge tiltrædelsestraktaten. I forslaget skelnes der dog mellem den samlede kvote og de mængder, som de pågældende lande har ret til at fange i perioden 1. januar til 30. april 2004.

Ifølge de bilaterale fiskeriaftaler med Estland, Letland og Litauen kan EF-fartøjer ikke erhverve fiskerimuligheder. Derfor indeholder dette forslag ingen bestemmelser om finansielle bidrag fra EF-budgettet.

b) Årlig kvotefleksibilitet

Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 847/96 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år skal Rådet afgøre, hvilke bestande der er omfattet af de forskellige foranstaltninger, som er fastsat i forordningen. Af klarhedshensyn indsætter Kommissionen de artikler i forordning (EF) nr. 847/96, der gælder for hver bestand, direkte i kvotetabellerne (sammen med fangstrapporteringskoderne).

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2004 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til akten vedrørende Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse [2], særlig artikel 21 og 24, bilag III, VI, VIII, IX og XII,

[2] EFT L 236 af 23.9.2003, s. 1.

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik [3], særlig artikel 20,

[3] EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 66/98 af 18. december 1997 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2113/96 [4], særlig artikel 21,

[4] EFT L 6 af 10.1.1998, s. 1. Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 742/1999 (EFT L 41 af 31.12.1999, s. 1).

under henvisning til forslag fra Kommissionen [5], og

[5] EFT C [...] af [...], s. [...]

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet på grundlag af den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri, vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri.

(2) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte de samlede tilladte fangstmængder (TAC) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande i overensstemmelse med kriterierne i artikel 20 i nævnte forordning.

(3) For at disse TAC og kvoter kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige betingelser for fiskeriet.

(4) Principperne og visse procedurer for fiskeriforvaltningen bør fastlægges på EF-plan, således at medlemsstaterne kan forvalte de fartøjer, der fører deres flag.

(5) Ifølge artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år [6] er det nødvendigt at fastslå, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, som er fastsat i nævnte forordning.

[6] EFT L 115 af 9.5.1996, s. 3.

(6) EF har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne, forhandlet fiskerirettigheder med Norge [7], Færøerne [8], Grønland [9], Island [10], Letland [11], Litauen [12] og Estland [13].

[7] EFT L 226 af 29.8.1980, s. 48.

[8] EFT L 226 af 29.8.1980, s. 12.

[9] EFT L 29 af 1.2.1985, s. 9.

[10] EFT L 161 af 2.7.1993, s. 1.

[11] EFT L 332 af 20.12.1996, s. 1.

[12] EFT L 332 af 20.12.1996, s. 6.

[13] EFT L 332 af 20.12.1996, s. 16.

(7) I henhold til artikel 124 i tiltrædelsesakten fra 1994 forvaltes de fiskeriaftaler, som Sverige og Finland har indgået med tredjelande, af EF. EF har således i overensstemmelse med disse aftaler ført forhandlinger med Polen.

(8) I medfør af akten vedrørende Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse fra 2003 er bestemmelserne om fiskerimuligheder for Estland, Letland, Litauen og Polen i overensstemmelse med tiltrædelsestraktaten fra tiltrædelsesdatoen. Det samme grundlag anvendes dog for tildeling af fiskerimuligheder fra 1. januar 2004 til tiltrædelsesdatoen.

(9) EF er kontraherende part i en række regionale fiskeriorganisationer. Disse fiskeriorganisationer har anbefalet, at der fastsættes fangstbegrænsninger og andre bevarelsesbestemmelser for visse arter, og EF bør derfor følge disse anbefalinger.

(10) Udnyttelsen af fiskerimuligheder bør ske i overensstemmelse med de gældende EF-retsforskrifter på området, navnlig Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer [14], Rådets forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster [15], Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik [16], Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet [17], Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser [18], forordning (EF) nr. 66/98, Rådets forordning (EF) nr. 88/98 af 18. december 1997 om fastsættelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund [19], Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer [20] og Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien [21].

[14] EFT L 132 af 21.5.1987, s. 9.

[15] EFT L 276 af 10.10.1983, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1965/2001 (EFT L 268 af 9.10.2001, s. 23).

[16] EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EFT L 122 af 16.5.2003, s. 1-35).

[17] EFT L 171 af 6.7.1994, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 973/2001 (EFT L 137 af 19.5.2001, s. 1).

[18] EFT L 171 af 6.7.1994, s. 7.

[19] EFT L 9 af 15.1.1998, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1520/98 (EFT L 201 af 17.7.1998, s. 1).

[20] EFT L 125 af 27.4.1998, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 973/2001 (EFT L 137 af 19.5.2001, s. 1).

[21] EFT L 191 af 7.7.1998, s. 10.

(11) Som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene bør der i år 2004 iværksættes en række supplerende kontrolforanstaltninger og tekniske fiskeribestemmelser.

(12) Der bør vedtages EF-bestemmelser vedrørende fiskeri i Rigabugten i overensstemmelse med de retningslinjer, der er fastsat i tiltrædelsesakten fra 2003. Der bør indføres krav om, at fartøjerne skal have særlige fiskeritilladelser for at have adgang til disse farvande.

(13) TAC'er for bestande, som der kan iværksættes genopretningsplaner for allerede i 2004, bør svare til den genopretningsstrategi, der er fastlagt i disse planer. Over for bestande, som der ikke kan iværksættes genopretningsplaner for i 2004, bør der anvendes en mere restriktiv kortsigtet forvaltning.

(14) Indtil der bliver vedtaget genopretningsplaner og iværksat indsatsforvaltningsordninger som fastsat heri, bør der anvendes midlertidige indsatsforvaltningsordninger i hvert fald over for de mest truede bestande, dvs. de bestande, som ICES anbefaler en nul-TAC for i 2004.

(15) Ifølge ICES' rådgivning bør der anvendes en midlertidig ordning til forvaltning af fiskeriindsatsen i forbindelse med industrielt fiskeri efter tobis i ICES-underområde IV (Skagerrak og Nordsøen).

(16) Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 25. årsmøde den 15.-19. september 2003 en genopretningsplan for hellefisk i NAFO-underområde 2 og afsnit 3KLMNO. For at nå dette mål skal TAC ifølge genopretningsplanen reduceres frem til 2007, lige som der skal indføres yderligere foranstaltninger, for at planen kan blive effektiv. Disse foranstaltninger bør derfor iværksættes allerede fra 2004, indtil der bliver vedtaget en rådsforordning om flerårige foranstaltninger til genopretning af hellefiskbestanden.

(17) For at overholde de justeringer af EF's kvoter, som ICCAT har fastsat, er det nødvendigt at fordele underudnyttelsen på grundlag af de enkelte medlemsstaters respektive andele i underudnyttelsen uden at ændre den i denne forordning fastsatte fordelingsnøgle for den årlige fordeling af TAC.

(18) Med henblik på overholdelse af de internationale forpligtelser, som EF har påtaget sig som kontraherende part i konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (CCAMLR), herunder forpligtelsen til at anvende de foranstaltninger, der vedtages af CCAMLR-Kommissionen, skal de TAC'er, som denne har vedtaget for fangståret 2003/04, jf. bilag IF, anvendes i de fangstperioder, som er anført i samme bilag.

(19) CCAMLR godkendte på sit XXII. årsmøde i 2003, at fartøjer, der fører en EF-medlemsstats flag, deltager i førsøgsfiskeri efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 48.6, og fastsatte fangst- og bifangstbegrænsninger for dette fiskeri, jf. bilag XVI, samt særlige tekniske foranstaltninger, jf. artikel 43 -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I Anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1

Emne

1. Ved denne forordning fastsættes dere for 2004 fiskerimuligheder for visse fiskerbestande og grupper af fiskebestande og særlige betingelser for udnyttelse af disse fiskerimuligheder.

For visse bestande i Antarktis fastsættes fiskerimulighederne og de særlige betingelser dog for den periode, der er anført i bilag IF.

Artikel 2 Anvendelsesområde

Denne forordning gælder for:

a) fartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i en medlemsstat, i det følgende benævnt "EF-fartøjer", i områder med fangstbegrænsninger og

b) fartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland, i det følgende benævnt "tredjelandsfartøjer", i farvande, der hører under en medlemsstats højhedsområde eller jurisdiktion, i det følgende benævnt "EF-farvande".

Artikel 3 Definitioner

I denne forordning forstås følgende ved:

a) "fiskerimuligheder":

i) samlede tilladte fangstmængder ("TAC'er") eller antal fartøjer, der har tilladelse til at fiske, og/eller sådanne tilladelsers varighed

ii) TAC-andele, der er til rådighed for EF

iii) kvoter tildelt EF i "tredjelandes" farvande

iv) tildeling af EF-fiskerimuligheder som omhandlet i nr. ii) og iii) til medlemsstater i form af kvoter

v) tildeling til tredjelande af kvoter i EF-farvande.

b) "internationale farvande" farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion

c) "NAFO-reguleret område" den del af området under NAFO-konventionen, der ikke omfattes af kyststaternes højhedsområde eller jurisdiktion

d) "Skagerrak" farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst

e) "Kattegat" farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen

f) "Nordsøen" farvandet, der dækker ICES-underområde IV og den del af ICES-afsnit IIIa, som ikke omfattes af definitionen af Skagerrak i litra c)

g) "forvaltningsenhed 3" det område, der omfatter ICES-underafsnit 30 og 31 og den del af underafsnit 29, som ligger nord for 59° 30' N

h) "Rigabugten" farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Ovisi fyr (57° 34.1234' N, 21° 42.9574' Ø) på Letlands vestkyst til sydspidsen af Kap Loode (57° 57.4760' N, 21° 58.2789' Ø) på Saaremaa, derfra mod syd til det sydligste punkt på halvøen Sõrve og derfra mod nordøst langs Saaremaas østkyst, og mod nord af en ret linje fra 58°30.0' N 23°13.2'Ø til 58°30.0'N 23°41'1Ø.

Artikel 4 Fiskeriområder

I denne forordning forstås følgende ved:

a) "ICES-områder" (Det Internationale Havundersøgelsesråd) områder som defineret i forordning (EØF) nr. 3880/91

b) "CECAF-områder" (østlige centrale Atlanterhav eller FAO-område 34) områder som defineret i forordning (EF) nr. 2597/95

c) "NAFO-områder" (Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav) områder som defineret i forordning (EØF) nr. 2018/93

d) "CCAMLR-områder" (konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis) områder som defineret i forordning (EF) nr. 66/98.

KAPITEL II Fiskerimuligheder og tilknyttede betingelser for EF-fartøjer

Artikel 5 Fiskerimuligheder og tildelinger

1. Fiskerimulighederne for EF-fartøjer i EF-farvande og i visse farvande uden for EF og fordelingen af disse fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne fastsættes som anført i bilag I og II.

2. EF-fartøjer har under iagttagelse af betingelserne i artikel 9, 16 og 17 og under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag I, tilladelse til at tage fangster i farvande under Estlands, Færøernes, Grønlands, Islands, Letlands, Litauens, Norges og Polens fiskerijurisdiktion og i fiskeriområderne omkring Jan Mayen og Den Russiske Føderation.

3. Kommissionen fastsætter de fiskerimuligheder for lodde i område V og XIV (grønlandske farvande), der er til rådighed for EF svarende til 70 % af Grønlands andel af TAC for lodde, så snart TAC er fastsat. Når der er overført 30 000 t til Island, 10 000 t til Færøerne og 6 700 t til Norge, er den resterende mængde til rådighed for alle medlemsstaterne.

Artikel 6 Særlige tildelingsbestemmelser

De fiskerimuligheder, der er fastsat i bilag I og II, fordeles blandt medlemsstaterne uden at foregribe:

a) udvekslinger i overensstemmelse med artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) nye tildelinger i henhold til artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93

c) supplerende landinger, der er tilladt i medfør af artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96

d) mængder, der tilbageholdes i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96

e) nedsættelser i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96.

Artikel 7 Kvotefleksibilitet

I bilag I fastsættes for 2004 de bestande, for hvilke der gælder en præventiv eller en analytisk TAC, de bestande, som ikke er omfattet af de årsbaserede fleksibilitetsbetingelser, der er fastsat i artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96, og de bestande, som er omfattet af de straffekoefficienter, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, i samme forordning.

Artikel 8 Betingelser for landing af fangster og bifangster

1. Fisk fra bestande, for hvilke der er fastsat fiskerimuligheder, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre:

a) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller

b) fangsterne udgør en del af EF's andel, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne andel ikke er opbrugt, eller

c) fangsterne, for så vidt angår alle andre arter end sild og makrel, er blandet med andre arter og er taget med redskaber, hvis maskestørrelse er på under 32 mm i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98, og hverken sorteres om bord eller ved landingen, eller

d) fangsterne af sild er i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 1434/98, eller

e) fangsterne af makrel er blandet med hestemakrel eller sardin, og makrelmængden ikke overstiger 10 vægtprocent af den samlede mængde makrel, hestemakrel og sardin om bord, og fangsterne ikke sorteres, eller

f) fangsterne er taget som led i videnskabelige undersøgelser, som gennemføres i henhold til forordning (EF) nr. 850/98.

2. Samtlige landinger afskrives på kvoterne eller, såfremt EF's andel ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på EF's andel, medmindre det drejer sig om fangster taget i henhold til stk. 1, litra c), d), e) eller f).

3. Når en af fiskerimulighederne i bilag II er udtømt, er det uanset stk. 1 forbudt for fartøjer, der udøver de fiskerier, som disse fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.

4. Beregningen af den procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem sker i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98.

Artikel 9 Adgangsbegrænsninger

1. EF-fartøjer må ikke fiske i Skagerrak inden for 12 sømil fra Norges basislinjer. Fartøjer, der fører dansk eller svensk flag, må dog fiske indtil 4 sømil fra Norges basislinjer.

2. EF-fartøjers fiskeri i farvande, der henhører under Islands jurisdiktion, er begrænset til det område, der er afgrænset af de rette linjer mellem følgende skæringspunkter:

Det sydvestlige område

1. 63°12' N og 23°05' V gennem 62°00' N og 26°00' V

2. 62°58' N og 22°25' V

3. 63°06' N og 21°30' V

4. 63°03' N og 21°00' V derfra 180°00' S

Det sydøstlige område

1. 63°14' N og 10°40' V

2. 63°14' N og 11°23' V

3. 63°35' N og 12°21' V

4. 64°00' N og 12°30' V

5. 63°53' N og 13°30' V

6. 63°36' N og 14°30' V

7. 63°10' N og 17°00' V derfra 180°00' S.

Artikel 10 Særlige betingelser for fiskeri efter sild i Nordsøen

De i bilag III fastsatte foranstaltninger gælder for fangst, sortering og landing af sild fra Nordsøen, Skagerrak og Kattegat.

Artikel 11 Andre tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger

De tekniske foranstaltninger, der er fastsat i bilag IV, gælder i 2004 ud over dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 88/98, (EF) nr. 1626/94 og (EF) nr. 973/2001.

Gennemførelsesbestemmelserne til punkt 11 og 12 i bilag IV vedtages efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002.

Artikel 12 Indsatsbegrænsninger og dertil knyttede betingelser for forvaltningen af bestande

1. Med hensyn til forvaltningen af torskebestande i Skagerrak, Kattegat, Nordsøen og den østlige del af Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og vest for Skotland, rødspætte i Nordsøen, tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal og kulmule, jomfruhummer og havtaske ud for Den Iberiske Halvø gælder de i bilag V fastlagte indsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser.

2. Med hensyn til forvaltningen af tobisbestande i ICES-underområde IV (Skagerrak og Nordsøen) gælder de i bilag VI fastlagte indsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser.

3. Gennemførelsesbestemmelserne til punkt 6 i bilag VI vedtages efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002.

KAPITEL III Fiskerimuligheder og tilknyttede betingelser for tredjelandsfartøjer

Artikel 13 Tilladelse

Det tillades fartøjer, der sejler under Barbados', Estlands, Guyanas, Japans, Sydkoreas, Letlands, Litauens, Norges, Polens, Den Russiske Føderations, Surinams, Trinidad og Tobagos og Venezuelas flag, og fartøjer, der er registreret på Færøerne, at tage fangster i EF-farvande inden for de i bilag I fastsatte kvoter og under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 14, 15, 18, 19, 20 21, 22, 23 og 24.

Artikel 14 Geografiske begrænsninger

Uden at dette tilsidesætter kapitel IV i forordning (EF) nr. 2371/2002, begrænses fiskeri med fartøjer, der fører:

a) Norges flag, eller som er registreret på Færøerne, til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i Nordsøen, Kattegat, Østersøen og Atlanterhavet nord for 43°00' N, undtagen det område, der er nævnt i artikel 18 i forordning (EF) nr. 2371/2002; fiskeri i Skagerrak med fartøjer, der fører norsk flag, er tilladt i områder, der ligger mere end 4 sømil fra Danmarks og Sveriges basislinjer

b) Estlands, Letlands eller Litauens flag, til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i Østersøen syd for 59°30' N

c) Polens eller Den Russiske Føderations flag, til de dele af den svenske del af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra Sveriges basislinjer i Østersøen syd for 59°30' N

d) Barbados', Guyanas, Japans, Sydkoreas, Surinams, Trinidad og Tobagos eller Venezuelas flag, til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra det franske departement Guyanas basislinjer.

Artikel 15 Betingelser for landing af fangster og bifangster

Fisk fra bestande, som der er fastsat fiskerimuligheder for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af fartøjer fra et tredjeland, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.

KAPITEL IV Licensordninger EF-fartøjer

Artikel 16 Licenser og tilknyttede betingelser

1. Uanset de generelle bestemmelser om fiskerilicenser og særlige fiskeritilladelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1627/94, kræves der til fiskeri i tredjelandes farvande en licens, som er udstedt af tredjelandets myndigheder.

Stk. 1 gælder imidlertid ikke ved fiskeri i Norges del af Nordsøen med:

a) fartøjer med en tonnage på 200 GT eller derunder

b) fartøjer, der fisker efter andre arter til konsum end makrel

c) svenske fartøjer i henhold til den etablerede praksis.

2. Det maksimale antal licenser og andre tilknyttede betingelser fastsættes som anført i bilag VII, del I. Licensansøgningerne, som medlemsstaternes myndigheder skal sende til Kommissionen, skal indeholde oplysninger om fiskeritype og navnet på og en beskrivelse af det fartøj, som licensen skal udstedes til. Kommissionen forelægger disse ansøgninger for myndighederne i det pågældende tredjeland.

3. EF-fartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og alle de andre bestemmelser, der gælder for det område, hvor de udøver fiskeri.

Artikel 17 Færøerne

EF-fartøjer, som har licens til direkte fiskeri efter en bestemt art i færøske farvande, kan foretage direkte fiskeri efter andre arter, forudsat at de færøske myndigheder på forhånd får meddelelse om ændringen.

KAPITEL V Licensordninger tredjelandsfartøjer

Artikel 18 Pligt til at have licens og særlig fiskeritilladelse

1. Uanset artikel 28b i forordning (EØF) nr. 2847/93 er norske fartøjer på under 200 GT fritaget for forpligtelsen til at have en licens og en fiskeritilladelse.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser skal opbevares om bord. Fartøjer registreret på Færøerne eller i Norge er fritaget for denne forpligtelse.

3. Fartøjer fra tredjelande, som har tilladelse til at fiske den 31. december 2003, kan fortsætte med at fiske i 2004, indtil listen over fartøjer, der har fiskeritilladelse, er forelagt for og godkendt af Kommissionen.

Artikel 19 Ansøgning om licens og særlig fiskeritilladelse

I forbindelse med ansøgninger om licenser og særlige fiskeritilladelser, som tredjelandes myndigheder indgiver til Kommissionen, skal der gives følgende oplysninger:

a) fartøjets navn

b) registreringsnummer

c) havnekendingsbogstaver og -nummer

d) registreringshavn

e) ejerens eller befragterens navn og adresse

f) bruttotonnage og længde overalt

g) maskinkraft

h) kaldesignal og radiofrekvens

i) planlagt fangstmetode

j) planlagt fangstområde

k) arter, der vil blive fisket efter

l) periode, for hvilken der ansøges om licens.

Artikel 20 Antal licenser

Antallet af licenser og særlige tilknyttede betingelser fastsættes som anført i bilag VII, del II.

Artikel 21 Annulering og inddragelse

1. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan annuleres med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Annuleringen får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages helt eller delvis inden udløbsdatoen, hvis den i bilag I fastsatte kvote for den pågældende bestand er opbrugt.

3. Licensen og den særlige fiskeritilladelse inddrages, hvis forpligtelserne i henhold til denne forordning ikke overholdes.

Artikel 22 Manglende overholdelse af gældende regler

1. For en periode på højst tolv måneder udstedes der ikke licens og særlig fiskeritilladelse til fartøjer, som ikke har overholdt deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

2. Kommissionen sender myndighederne i det berørte tredjeland navnene på og en beskrivelse af de fartøjer, som med virkning fra den (de) efterfølgende måned(er) ikke vil have tilladelse til at fiske i EF-fiskeriområdet som følge af overtrædelser af de gældende regler.

Artikel 23 Licensindehaverens pligter

1. Tredjelandsfartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for EF-fartøjers fiskeri i det område, som de driver fiskeri i, herunder forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94, (EF) nr. 88/98, (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 1434/98 og Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87.

2. De i stk. 1 nævnte fartøjer skal føre en logbog, hvori de i bilag VIII, del I, anførte oplysninger indføres.

3. Tredjelandsfartøjer, undtagen norske fartøjer, der fisker i ICES-afsnit IIIa, skal i overensstemmelse med reglerne i bilag IX sende de i nævnte bilag anførte oplysninger til Kommissionen.

Artikel 24 Særlige bestemmelser for det franske departement Guyana

1. Udstedelsen af licenser til fiskeri i det franske departement Guyanas farvande er betinget af, at fartøjets ejer forpligter sig til på anmodning af Kommissionen at give tilladelse til, at der tages en observatør om bord.

2. Førere af fartøjer, hvortil der er udstedt en licens til fiskeri efter finnefisk eller tun i det franske departement Guyanas farvande, skal i forbindelse med landinger efter hver fangstrejses afslutning til de franske myndigheder indgive en opgørelse, hvis nøjagtighed skibsføreren er eneansvarlig for, med angivelse af de mængder rejer, der er taget og beholdt om bord siden sidste opgørelse. Opgørelsen udfærdiges under anvendelse af formularen i bilag VII, del III. Skibsføreren er ansvarlig for opgørelsens nøjagtighed.

De franske myndigheder træffer de fornødne foranstaltninger til at kontrollere opgørelsernes nøjagtighed, navnlig ved at sammenholde dem med den i stk. 23, stk. 2, omhandlede logbog. Efter kontrollen underskrives opgørelsen af den ansvarlige embedsmand.

De franske myndigheder sender inden udgangen af hver måned Kommissionen alle opgørelser vedrørende den foregående måned.

3. De fartøjer, der fisker i det franske departement Guyanas farvande, skal føre en logbog svarende til den, der er vist i bilag VIII, del II. En kopi af denne logbog sendes til Kommissionen gennem de franske myndigheder senest 30 dage efter hver fangstrejses sidste dag.

4. Hvis Kommissionen for en periode på en måned ikke modtager oplysninger vedrørende et fartøj, der har licens til fiskeri i det franske departement Guyanas farvande, inddrages det pågældende fartøjs licens.

KAPITEL VI Særlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri i NAFO-området

Afdeling 1 EF-deltagelse

Artikel 25 Fartøjsliste

1. Kun EF-fartøjer på over 50 GT, som har fået udstedt en særlig fiskeritilladelse af deres flagmedlemsstat, har tilladelse til på de betingelser, der er fastsat i tilladelsen, at fiske, opbevare om bord, omlade og lande fiskeressourcer fra det NAFO-regulerede område.

2. Medlemsstaterne sender Kommissionen en elektronisk liste over alle fartøjer på over 50 GT, der fører deres flag, og som er registreret i EF og har tilladelse til at fiske i det NAFO-regulerede område.

3. Den liste, der er nævnt i stk. 2, sendes til Kommissionen senest 15 dage, efter at denne forordning er trådt i kraft, og i tilfælde af ændringer mindst 5 dage, før fartøjet sejler ind i NAFO-området. Kommissionen sender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.

4. Den liste, der er nævnt i stk. 2, skal indeholde følgende oplysninger:

a) fartøjets interne nummer, jf. bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2090/98

b) internationalt radiokaldesignal

c) befragter, hvis det er relevant

d) fartøjstype.

5. For fartøjer, der midlertidigt fører en medlemsstats flag (bare boat charter), skal oplysningerne omfatte:

a) den dato, fra hvilken fartøjet har fået tilladelse til at føre medlemsstatens flag

b) den dato, fra hvilken fartøjet har fået medlemsstatens tilladelse til at udøve fiskeri i det NAFO-regulerede område

c) navnet på den stat, hvor fartøjet er registreret eller tidligere var registreret, og den dato, fra hvilken det er ophørt med at føre den pågældende stats flag

d) fartøjets navn

e) det officielle registreringsnummer, som de nationale myndigheder har tildelt fartøjet

f) fartøjets registreringshavn efter overførslen

g) navnet på fartøjets ejer eller befragter

h) en erklæring om, at skibsføreren har fået udleveret et eksemplar af de bestemmelser, der gælder i det NAFO-regulerede område

i) de væsentlige arter, som fartøjet fisker efter i det NAFO-regulerede område

j) de underområder, hvor fartøjet kan forventes at udøve fiskeri.

Afdeling 2 Tekniske foranstaltninger

Artikel 26 Maskestørrelse

Anvendelse af trawl, som på noget sted i nettet har masker på under 130 mm, er forbudt ved direkte fiskeri efter de i bilag X nævnte arter. Denne maskestørrelse kan nedsættes til 60 mm for direkte fiskeri efter tiarmet blæksprutte (Illex illecebrosus). For direkte fiskeri efter rokker (Rajidae) skal maskestørrelsen øges til mindst 280 mm i fangstposen og 220 mm i alle trawlets andre dele.

Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende redskaber med en mindstemaskestørrelse på 40 mm.

Artikel 27 Anordninger fastgjort til redskaber

1. Anvendelse af andre anordninger end de i denne artikel nævnte, som lukker maskerne i et redskab eller formindsker deres størrelse, er forbudt.

2. Sejldug, net eller andet materiale kan fastgøres på undersiden af fangstposen med det formål at mindske eller forhindre beskadigelse.

3. Anordninger kan fastgøres på fangstposens overside, såfremt de ikke lukker dens masker. Anvendelse af slidgarn på oversiden skal begrænses til dem, der er nævnt i bilag XI.

4. Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende sorteringsriste med en maksimumsafstand mellem stængerne på 22 mm. Fartøjer, som fisker efter rejer i afsnit 3L, skal også være udrustet med ophængskæder, der er mindst 72 cm lange.

Artikel 28 Bifangster

1. Skibsførere må ikke foretage direkte fiskeri efter arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger. Der foretages direkte fiskeri efter en art, hvis den pågældende art tegner sig for den største vægtprocent i et træk.

2. Bifangster af de arter, der er opført i bilag ID, for hvilke EF ikke har fastsat nogen kvote for en del af det NAFO-regulerede område, og som tages i denne del i forbindelse med direkte fiskeri efter en anden art, må for hver art ikke overstige 2 500 kg eller 10 vægtprocent af alle ombordværende fangster, hvis sidstnævnte mængde er større. I en del af det regulerede område, hvor direkte fiskeri efter visse arter er forbudt, må bifangsten af hver af de arter, der er opført i bilag ID, dog ikke overstige henholdsvis 1 250 kg eller 5 %.

3. I de tilfælde, hvor den samlede mængde af de arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger, i et træk overstiger de ovenfor fastsatte begrænsninger, uanset hvilken bestemmelse der er tale om, skal fartøjet øjeblikkelig sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget. Hvis den samlede mængde af de arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger, i et af de efterfølgende træk endnu en gang overstiger de fastsatte begrænsninger, skal fartøjet med det samme atter sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget og må tidligst vende tilbage til området 48 timer senere.

4. Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal i tilfælde af, at samtlige bifangster af alle arter, som er opført i bilag ID, i et givet træk overstiger 5 vægtprocent i afsnit 3M og 2,5 % i afsnit 3L, omgående sejle mindst 5 sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget.

Rejefangster medregnes ikke ved beregningen af bifangsten af bundfiskearter.

Artikel 29 Mindstemål

Fisk, der stammer fra det NAFO-regulerede område, og som ikke opfylder de mindstemål, der er opført i bilag XII, må ikke forarbejdes, opbevares om bord, omlades, landes, transporteres, opbevares, sælges, frembydes eller udbydes til salg, men skal straks genudsættes. Hvis den andel af fangsten, som ikke opfylder mindstemålene, overstiger 10 % af den samlede mængde, skal fartøjet sejle mindst 5 sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget, inden fiskeriet genoptages. Forarbejdet fisk, som der er fastsat et mindstemål for, og som er under den i bilag XII fastsatte størrelse, anses for at stamme fra fisk, som er mindre end mindstemålet.

Afdeling 3 Kontrolforanstaltninger

Artikel 30 Logbog og stuveplan

1. Foruden at overholde artikel 6, 8, 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal skibsførerne indføre de i bilag XIII nævnte oplysninger i logbogen.

2. Inden den 15. i hver måned underretter medlemsstaterne elektronisk Kommissionen om, hvor store mængder af de bestande, som er nævnt i bilag XIV, der er landet i løbet af den foregående måned, og sender eventuelle oplysninger, der er modtaget i forbindelse med artikel 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93.

3. Førerne af fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i EF, skal opfylde følgende forpligtelser i forbindelse med fangsterne af de arter, der er opført i bilag ID:

a) de skal føre en produktionslogbog med oplysning om den samlede produktion for hver art og hvert forarbejdet produkt, eller

b) de skal udarbejde en stuveplan for de forarbejdede produkter, som gør det muligt for hver art at se, hvor i lastrummet produkterne befinder sig.

4. Føreren skal yde den nødvendige bistand, så det bliver muligt at kontrollere de mængder, der er anført i logbogen, og de forarbejdede produkter, der opbevares om bord.

Artikel 31 Redskaber

Ved direkte fiskeri efter en eller flere af de arter, der er anført i bilag X, må fartøjer ikke medføre redskaber med en maskestørrelse, som er mindre end den, der er fastsat i artikel 26. Fartøjer, der under samme fangstrejse driver fiskeri i andre områder end det NAFO-regulerede område, kan dog medføre sådanne redskaber, forudsat at de er forsvarligt fastsurret og stuvet og ikke er umiddelbart tilgængelige til brug, dvs.:

a) at redskaber og lignende skal være hægtet af skovle og af slæbeliner og trawlwirer, og

b) at redskaber, som befinder sig på eller over dækket, skal være sikkert fastsurret til en del af overbygningen.

Artikel 32 Omladning

Fartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i EF, må ikke foretage omladninger i det NAFO-regulerede område, medmindre de forinden har fået tilladelse hertil af de ansvarlige myndigheder.

Afdeling 4 Særlige bestemmelser for dybhavsrejer

Artikel 33 Meddelelse om dybhavsrejer

Medlemsstaterne skal dagligt give Kommissionen meddelelse om de mængder dybhavsrejer (Pandalus borealis), som fartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i EF, har taget i afsnit 3L i det NAFO-regulerede område. Alt fiskeri skal finde sted på over 200 m dybde og må højst udøves af et fartøj pr. medlemsstat ad gangen.

Afdeling 5 Særlige bestemmelser for hellefisk

Artikel 34 Særlig fiskeritilladelse for hellefisk

1. EF-fiskefartøjer med en længde overalt på over 24 m, der ikke er anført på den liste, som er nævnt i stk. 2, må ikke fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande hellefisk.

2. Medlemsstaterne sender Kommissionen en liste over de fartøjer med en længde overalt på over 24 m, der fører deres flag og er registreret i EF, og som de giver tilladelse til at fiske efter hellefisk i underområde 2 og afsnit 3KLMNO ved at udstede en særlig fiskeritilladelse.

3. På den liste, der er nævnt i stk. 2, anføres det interne nummer, jf. bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2090/98.

4. Denne liste sendes elektronisk til Kommissionen senest 15 dage, efter at denne forordning er trådt i kraft, og i tilfælde af ændringer af denne liste mindst 5 dage, før fartøjet sejler ind i underområde 2 eller afsnit 3KLMNO. Kommissionen sender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.

5. Hver enkelt medlemsstat fordeler sin kvote individuelt mellem de fartøjer, der står på den liste, som er nævnt i stk. 2. Senest 15 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse sender medlemsstaterne Kommissionen disse oplysninger.

Artikel 35 Meddelelser

1. Førerne af de fartøjer, der er nævnt i artikel 34, stk. 2, sender flagmedlemsstaten meddelelser om følgende:

a) De mængder hellefisk, EF-fartøjet har om bord, når det sejler ind i underområde 2 og afsnit 3KLMNO. Denne meddelelse skal hver gang sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer, før fartøjet sejler ind i dette område.

b) De daglige fangster af hellefisk. Denne meddelelse skal sendes senest kl. 12.00 UTC for den foregående dag, der sluttede kl. 24.

c) De mængder hellefisk, EF-fartøjet har om bord, når det sejler ud af underområde 2 og afsnit 3KLMNO. Denne meddelelse skal hver gang sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer, før fartøjet sejler ud af dette område, og skal indeholde oplysning om antallet af fiskedage og de samlede fangster i dette område.

d) De mængder, der lastes og losses i forbindelse med hver omladning af hellefisk under fartøjets ophold i underområde 2 og afsnit 3KLMNO. Disse meddelelser skal sendes senest 24 timer, efter at omladningen er afsluttet.

2. Medlemsstaterne skal ved modtagelsen af de meddelelser, de får i henhold til stk. 1, litra a), c) og d), videresende dem til Kommissionen.

Artikel 36 Udpegede havne

1. Det er forbudt at lande hellefisk andre steder end i havne udpeget af de kontraherende parter i NAFO. Det er forbudt at lande hellefisk i havne, der ikke henhører under de kontraherende parter.

2. Medlemsstaterne udpeger de havne, hvor der må landes hellefisk, og fastsætter de dermed forbundne inspektions- og overvågningsprocedurer, herunder betingelserne for registrering og indberetning af hellefiskmængderne i forbindelse med hver landing.

3. Senest 15 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse sender medlemsstaterne Kommissionen en liste over de udpegede havne og giver senest 15 dage derefter meddelelse om de dermed forbundne inspektions- og overvågningsprocedurer, der er nævnt i stk. 2. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.

4. Kommissionen sender (straks) alle medlemsstaterne en liste over de udpegede havne, der er nævnt i stk. 2, samt over de havne, som andre kontraherende parter i NAFO har udpeget.

Artikel 37 Inspektion i havn

1. Medlemsstaterne sørger for, at alle fartøjer der anløber en udpeget havn for at lande og/eller omlade hellefisk, inspiceres i havn i henhold til NAFO's havneinspektionsordning.

2. Det er forbudt at losse og/eller omlade fangster fra de fartøjer, der er nævnt i stk. 1, før inspektørerne er til stede.

3. Alle de mængder, der losses, skal vejes efter art, før de transporteres til et kølehus eller et andet bestemmelsessted.

4. Medlemsstaterne sender den relevante havneinspektionsrapport til NAFO's sekretariat med kopi til Kommissionen senest 7 arbejdsdage efter inspektionens afslutning.

Artikel 38 Landings- og omladningsforbud for fartøjer, der tilhører ikke-kontraherende parter

Medlemsstaterne sørger for, at ikke-kontraherende parters fartøjer, der har udøvet fiskeri efter hellefisk i det NAFO-regulerede område, får forbud mod at lande eller omlade hellefisk.

Artikel 39 Begrænsning af fiskeriindsatsen

1. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at deres fartøjers fiskeriindsats, jf. artikel 34, stk. 2, svarer til de fiskerimuligheder for hellefisk, de har fået tildelt i henhold til bilag ID til denne forordning.

2. Senest 15 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 1.

Artikel 40 Fangstplan

Medlemsstaterne giver Kommissionen underretning om deres fangstplan for de fartøjer, der har tilladelse til at fiske efter hellefisk i henhold til bestemmelserne i denne afdeling, senest den 31. januar 2004, eller derefter, senest 30 dage før fiskeriets påbegyndelse. Af fangstplanen skal det fremgå, hvad der er den samlede planlagte fiskeriindsats i dette fiskeri.

Artikel 41 Opfølgning af fiskeriaktiviteter

Medlemsstaterne underretter senest den 31. december 2004 Kommissionen om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er fastsat i artiekl 34 til 39, herunder om det samlede antal fiskedage.

Afdeling 6 Særlige bestemmelser for rødfisk

Artikel 42 Rødfiskfiskeri

1. Førerne af fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i EF, og som driver fiskeri efter rødfisk i underområde 2 og afsnit IF, 3K og 3M i det NAFO-regulerede område, underretter hver anden mandag myndighederne i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, eller i hvilken det er registreret, om de mængder rødfisk, der er fanget i de pågældende områder i den periode på to uger, der sluttede kl. 24 den foregående søndag.

Når de akkumulerede fangster når op på 50 % af TAC, skal underretningen ske hver uge.

2. Medlemsstaterne skal hver anden tirsdag inden kl. 12 for de 14 dage, der sluttede kl. 24 den foregående søndag, underrette Kommissionen om de mængder rødfisk, som fartøjer, der fører deres flag og er registreret på deres område, har taget i underområde 2 og afsnit IF, 3K og 3M i det NAFO-regulerede område.

Når de akkumulerede fangster når op på 50 % af TAC, skal underretningen ske hver uge.

KAPITEL VII Særlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri i CCAMLR-området

Afdeling 1 Restriktioner

Artikel 43 Forbud og fangstbegrænsninger

Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag XV, er forbudt i de områder og perioder, der er nævnt i bilaget. For nyt fiskeri og førsøgsfiskeri gælder de fangst- og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag XVI, i de underområder/afsnit, som er nævnt i bilaget.

Afdeling 2 Forsøgsfiskeri

Artikel 44 Særlige foranstaltninger for forsøgsfiskeri, som EF-fiskerfartøjer har adgang til

1. Fiskerfartøjer, der fører spansk flag, og som der er givet meddelelse om til CCAMLR i henhold til artikel 16 i forordning (EF) nr. 66/9, må kun deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 48.6 og 88.1. Der må højst være et fiskerfartøj ad gangen, der fisker i hvert enkelt underområde. De samlede fangst- og bifangstbegrænsninger pr. underområde og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i de to underområder er fastsat i bilag XVI.

2. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og indsats. Fiskeriet i givet SSRU skal derfor ophøre, når den indberettede fangst når op på den mængde, der højst må fanges, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangståret.

Artikel 45 Rapporteringssystemer

For fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 44, gælder følgende fangst- og indsatsrapporteringssystemer:

a) det femdages fangst- og indsatsrapporteringssystem, der omhandles i artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 66/98

b) det månedlige detaljerede rapporteringssystem, der omhandles i artikel 12 i forordning (EF) nr. 66/98

c) det samlede antal og den samlede vægt af genudsatte Dissostichus eleginoides og Dissostichus mawsoni, herunder individer med "geleagtig", konsistens, skal indberettes.

Artikel 46 Særlige bestemmelser

1. Det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 44, skal foregå i henhold til artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 66/98, når det gælder foranstaltninger til nedsættelse af havfugles utilsigtede dødelighed ved langlinefiskeri. Derudover er det forbudt at kaste affald over bord i dette fiskeri.

2. For fiskerfartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i FAO-underområde 88.1, gælder følgende yderligere bestemmelser:

a) Fartøjerne har forbud mod at udlede eller kaste følgende over bord:

i) olie eller olieprodukter eller olierester, undtagen hvis det er tilladt i henhold til bilag I til MARPOL 73/78

ii) affald

iii) madaffald, der ikke kan passere gennem en sigte med en maskevidde på højst 25 mm

iv) fjerkræ eller dele heraf (inkl. æggeskaller)

v) spildevand inden for 12 sømil fra land eller isshelfe eller spildevand, når skibet sejler med en hastighed på under 4 knob.

(b) Der må ikke bringes levende fjerkræ eller andre levende fugle ind i underområde 88.1, og eventuelt ikke-udtaget fjerkræ, som ikke er spist, skal tages med ud af underområde 88.1.

c) Det er forbudt at fiske efter Dissostichus spp. i underområde 88.1 inden for 10 sømil fra Balleny Øernes kyst.

Artikel 47 Definition af udsætninger

1. I denne afdeling forstås ved "udsætning" anvendelse af en eller flere langliner på samme fangstplads. Med henblik på fangst- og indsatsrapportering bestemmes en udsætnings nøjagtige geografiske position ved den eller de udsatte langliners midtpunkt.

2. For at blive betegnet som forskningsudsætning:

a) skal hver forskningsudsætning finde sted mindst 5 sømil fra enhver anden forskningsudsætning, idet afstanden måles fra hver forskningsudsætnings geografiske midtpunkt

b) hver udsætning skal omfatte mindst 3 500 kroge og højst 10 000 kroge; i den forbindelse kan der udsættes en række separate langliner på samme sted

c) skal hver langline have en sættetid på mindst seks timer regnet fra udsætningens afslutning til indhalingens begyndelse.

Artikel 48 Forskningsplaner

Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 44, skal iværksætte forskningsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 48.6 og 88.1 er inddelt i. Forskningsplanen skal iværksættes på følgende måde:

a) Første gang et fartøj sejler ind i et SSRU, gælder de første 10 udsætninger, der betegnes som "første række", som forskningsudsætninger og skal opfylde kriterierne i artikel 47, stk. 2.

b) De næste 10 udsætninger eller de første 10 t fangst, hvis denne mængde opnås ved færre udsætninger, betegnes som "anden række". Skibsføreren kan beslutte, at udsætninger i anden række skal foregå som led i et normalt forsøgsfiskeri. Hvis disse udsætninger opfylder kravene i artikel 47, stk. 2, kan de også betegnes som forskningsudsætninger.

c) Hvis føreren efter at have afsluttet den første og den anden række udsætninger ønsker at fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU, skal fartøjet gennemføre en "tredje række", således at der foretages i alt 20 forskningsudsætninger i alle tre rækker. Den tredje række udsætninger skal afsluttes under det samme ophold i det pågældende SSRU som den første og anden række.

d) Når de 20 forskningsudsætninger er afsluttet, kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

e) I SSRU A, B, C, E og G i underområde 88.1, hvor det fiskbare havbundsareal er på under 15 000 km , gælder litra a), b), c), og d), ikke, og efter at have afsluttet 10 forskningsudsætninger kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

Artikel 49 Dataindsamlingsplaner

1. Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 44, skal iværksætte dataindsamlingsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 48.6 og 88.1 er inddelt i. Dataindsamlingsplanen skal indeholde følgende data:

a) position og havdybde ved hver ende af hver langline i en udsætning

b) udsætningstidspunkt, sættetid og indhalingstidspunkt

c) antal fisk mistet ved overfladen med angivelse af arter

d) antal udsatte kroge

e) agntype

f) bidprocent

g) krogtype og

h) sø- og skyforhold og månefase på udsætningstidspunktet.

2. Alle de data, der er nævnt i stk. 1, skal indsamles for hver forskningsudsætning; alle fisk i en forskningsudsætning, hvor der fanges op til 100 fisk, skal måles, og der skal udtages prøver af mindst 30 fisk til biologiske undersøgelser. Hvis der fanges over 100 fisk, anvendes der en metode, hvor der tages tilfældige delstikprøver af fiskene.

Artikel 50 Mærkningsprogram

Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 44, skal envidere iværksætte følgende mærkningsprogram:

a) Dissostichus spp.-individer skal mærkes og genudsættes i forholdet 1 individ pr. ton levende vægt, der fanges i hele fangståret. Fartøjerne må først ophøre med mærkningen, når de har mærket 500 styk eller ophører med fiskeriet efter at have mærket et individ pr. ton levende vægt, der er fanget.

b) Målgruppen for programmet bør være små individer på under 100 cm, selv om større individer om nødvendigt må mærkes for at opfylde kravet om, at der skal mærkes et individ pr. ton levende vægt, der er fanget. Alle genudsatte individer bør dobbeltmærkes, og genudsætningen bør ske over så stort et geografisk område som muligt.

c) På alle mærker skal der tydeligt være trykt et individuelt løbenummer og en returadresse, så det kan spores, hvor mærkerne kommer fra, hvis de mærkede individer fanges igen.

d) Alle relevante mærkningsdata og oplysninger om genfangster af mærkede Dissostichus spp. i fiskeriet skal meddeles CCAMLR elektronisk senest to måneder, efter at fartøjet er ophørt med dette fiskeri.

Artikel 51 Videnskabelige observatører

Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 44, skal i forbindelse med alle fiskeriaktiviteter i fangstperioden have mindst to videnskabelige observatører om bord, hvoraf en skal være udpeget i henhold til CCAMLR-ordningen for international videnskabelig observation.

KAPITEL VIII Afsluttende bestemmelser

Artikel 52 Fremsendelse af data

Ifølge forordning (EØF) nr. 2847/93 skal medlemsstaterne elektronisk sende data vedrørende de landede fangstmængder af de enkelte bestande til Kommissionen under anvendelse af de bestandskoder, der er fastlagt i hver bestandsfortegnelse.

Artikel 53 Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2004.

Hvor der er fastsat TAC for CCAMLR-området for perioder, der begynder inden den 1. januar 2004, finder artikel 43 anvendelse fra begyndelsen af de respektive perioder for anvendelse af TAC.

Artikel 13 og 14 gælder ikke for Estland, Letland, Litauen og Polen fra datoen for disse staters tiltrædelse.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...]

På Rådets vegne

Formand

BILAG I Fiskerimulighederne for EF-fartøjer i områder, hvor der gælder fangstbegrænsninger, og for tredjelandsfartøjer i EF-farvande, angivet pr. art og pr. område (i tons levende vægt, medmindre andet er anført)

Alle fangstbegrænsninger i dette bilag betragtes som kvoter efter artikel 9 og er derfor undergivet bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2847/93, særlig artikel 14 og 15.

Fiskebestandene er anført i alfabetisk rækkefølge efter arternes latinske navne. Nedenfor gives en oversigt over de almindeligt anvendte navne og de latinske navne til brug i forbindelse med denne forordning.

Almindeligt anvendt navn // Latinsk navn

//

Hvid tun // Thunnus alalunga

Berycider // Beryx spp.

Almindelig håising // Hippoglossoides platessoides

Ansjos // Engraulis encrasicolus

Havtaske // Lophiidae

Antarktisk isfisk // Champsocephalus gunnari

Antarktisk torsk // Dissostichus eleginoides

Havkat // Anarhichas lupus

Helleflynder // Hippoglossus hippoglossus

Laks // Salmo salar

Brugde // Cetorhinus maximus

Storøjet tun // Thunnus obesus

Sort sabelfisk // Aphanopus carbo

Sortfinnet isfisk // Chaenocephalus aceratus

Byrkelange // Molva dypterigia

Blå marlin // Makaira nigricans

Blåhvilling // Micromesistius poutassou

Almindelig tun // Thunnus thynnus

Lodde // Mallotus villosus

Torsk // Gadus morhua

Tunge // Solea solea

Krabbe // Paralomis spp.

Ising // Limanda limanda

Fladfisk // Pleuronectiformes

Skrubbe // Platichthys flesus

Middelhavsskælbrosme // Phycis spp.

Guldlaks // Argentina silus

Hellefisk // Reinhardtius hippoglossoides

Langhaleslægt // Macrourus spp.

Grå antarktisk torsk // Lepidonothen squamifrons

Kuller // Melanogrammus aeglefinus

Kulmule // Merluccius merluccius

Sild // Clupea harengus

Hestemakrel // Trachurus spp.

Krumrygget antarktisk torsk // Gobionotothen gibberifrons

Antarktisk lyskrebs // Euphausia superba

Prikfisk // Electrona carlsbergi

Rødtunge // Microstomus kitt

Lange // Molva molva

Makrel // Scomber scombrus

Marmoreret antarktisk torsk // Notothenia rossii

Glashvarre // Lepidorhombus spp.

Dybhavsreje // Pandalus borealis

Jomfruhummer // Nephrops norvegicus

Sperling // Trisopterus esmarki

Orange savbug // Hoplostethus atlanticus

Rejer "Penaeus" // Penaeus spp

Rødspætte // Pleuronectes platessa

Polartorsk // Boreogadus saida

Lubbe // Pollachius pollachius

Sildehaj // Lamna nasus

Rødfisk // Sebastes spp.

Spidstandet blankesten // Pagellus bogaraveo

Nordlig skolæst // Macrouris berglax

Skolæst // Coryphaenoides rupestris

Sej // Pollachius virens

Tobis // Ammodytidae

Almindelig bars // Dicentrarchus labrax

Tiarmet blæksprutte // Illex illecebrosus

Rokker // Rajidae

Arter af krabbeslægten Chionoecetes // Chionoecetes spp.

Sydgeorgisk isfisk // Pseudochaenichthys georgianus

Middelhavslange // Molva macrophthalma

Brisling // Sprattus sprattus

Pighaj // Squalus acanthias

Sværdfisk // Xiphias gladius

En art antarktisk torsk // Dissostichus elegnoides

Pighvar // Psetta maxima

Brosme // Brosme brosme

Langsnudet isfisk // Channichthys rhinoceratus

Hvid marlin // Tetrapturus alba

Hvilling // Merlangius merlangus

Skærising // Glyptocephalus cynoglossus

Gulfinnet tun // Thunnus albacares

Gulhalet ising // Limanda ferruginea

BILAG IA ØSTERSØEN

Alle TAC'er for dette område, undtagen for rødspætte, vedtages inden for rammerne af IBSFC.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG IB SKAGERRAK, KATTEGAT, NORDSØEN OG DE VESTLIGE EF-FARVANDE, ICES-område Vb (EF-farvande), VI, VII, VIII, IX, X, CECAF (EF-farvande) og Fransk Guyana

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG IC DET NORDØSTLIGE ATLANTERHAV OG GRØNLAND ICES-område I, II, IIIa, IV, V, XII, XIV og NAFO 0, 1 (grønlandske farvande)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG ID NAFO's OMRÅDE I DET NORDVESTLIGE ATLANTERHAV

Alle TAC'er og tilknyttede betingelser vedtages inden for rammerne af NAFO.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG IE STÆRKT VANDRENDE FISKEARTER - Alle områder

TAC'er på dette område vedtages inden for rammerne af internationale fiskeriorganisationer for tunfiskeri såsom ICCAT og IATTC.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG IF ANTARKTIS - CCAMLR-område

Disse TAC'er, der vedtages af CCAMLR, er ikke tildelt medlemmerne af CCAMLR, og EF's andel er således ikke fastsat. Fangsterne overvåges af CCAMLR-sekretariatet, som meddeler, hvornår fiskeriet skal indstilles som følge af opfiskede TAC'er.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG II Fiskerimuligheder for 2004 for så vidt angår sild, der landes usorteret til andre formål end konsum (i tons levende vægt)

Alle fangstbegrænsninger i dette bilag betragtes som kvoter efter artikel 3 og er derfor undergivet bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2847/93, særlig artikel 14 og 15.

>TABELPOSITION>

BILAG III SÆRLIGE FORANSTALTNINGER FOR NORDSØSILD

1. Medlemsstaterne vedtager særlige foranstaltninger vedrørende fangst, sortering og landing af sild taget i Nordsøen eller i Skagerrak og Kattegat, så det sikres, at fangstbegrænsningerne, navnlig dem, der er fastsat i bilag II, overholdes. Disse foranstaltninger omfatter navnlig:

- særlige kontrol- og inspektionsprogrammer

- fiskeriindsatsplaner, herunder fortegnelser over fartøjer med fiskeritilladelse og, hvis det skønnes nødvendigt på grund af en kvoteudnyttelse på over 70 %, begrænsninger i sådanne fartøjers aktivitet

- kontrol med omladning og fremgangsmåder, der medfører genudsætning

- om muligt et midlertidigt forbud mod fiskeri i områder, hvor det er konstateret, at sild, især ungfisk, udgør en stor andel af bifangsterne.

2. Medlemsstater, hvor der landes sild, som ikke er sorteret fra den øvrige fangst, skal sikre, at der etableres behørige stikprøveordninger, så alle landinger af bifangster af sild overvåges effektivt. Det er forbudt at lande fangster, der indeholder usorterede sild, i havne, hvor der ikke er etableret sådanne stikprøveordninger.

3. Inspektører fra Kommissionen udfører i henhold til artikel 29 i forordning (EØF) nr. 2847/93, og når Kommissionen finder det nødvendigt i forbindelse med punkt 1 og 2, uafhængige inspektioner for at kontrollere myndighedernes gennemførelse af prøveudtagningsprogrammerne og af de særlige foranstaltninger, der er nævnt i punkt 1.

4. Kommissionen forbyder landinger af sild, hvis det skønnes, at de i punkt 1 og 2 nævnte foranstaltninger ikke sikrer en streng kontrol med fiskeridødeligheden for sild i alle fiskerier.

5. Alle landinger af sild fanget i ICES-område IIIa, IV og VIId af fartøjer, som, mens de tager disse fangster i de pågældende områder, udelukkende medfører trukne redskaber med en maskestørrelse på mindst 32 mm, vil blive fratrukket i den relevante kvote, der fremgår af bilag I til denne forordning.

6. Alle landinger af sild fanget i ICES-område IIIa, IV og VIId af fartøjer, som, mens de tager disse fangster i de pågældende områder, medfører trukne redskaber med en maskestørrelse på under 32 mm, vil blive fratrukket i den relevante kvote, der fremgår af bilag II til denne forordning. Sild landet af fartøjer, der fisker på disse betingelser, må ikke udbydes til konsum.

BILAG IV TEKNISKE OVERGANGSFORANSTALTNINGER

1. Redskaber, der er tilladt til torskefiskeri i Østersøen

1.1. Trukne redskaber

1.1.1. Uden sorteringsvinduer

Det er forbudt at anvende trukne redskaber uden sorteringsvindue.

1.1.2. Med sorteringsvinduer

Som en undtagelse fra de særlige selektivitetsbestemmelser i bilag V til forordning (EF) nr. 88/98 gælder bestemmelserne i tillæg 1 til nærværende bilag.

1.2. Garn

Som en undtagelse fra bestemmelserne i bilag IV til forordning (EF) nr. 88/98 er mindstemaskestørrelsen for garn 110 mm.

Garnene må højst være 12 km lange for fartøjer med en længde overalt på højst 12 m.

Garnene må højst være 24 km lange for fartøjer med en længde overalt på over 12 m.

Garnenes sættetid må ikke overstige 48 timer, regnet fra det tidspunkt, hvor fiskerfartøjet begynder at sætte garnene, til det tidspunkt, hvor de igen er bragt fuldstændigt om bord.

2. Bifangst af torsk i Østersøen

Uanset artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 88/98 må der ingen undermålstorsk beholdes om bord. Uanset artikel 3, stk. 5, i den samme forordning må bifangsten af torsk ved fiskeri efter sild og brisling med en maskestørrelse på højst 32 mm dog ikke overstige 3 vægtprocent. Af sådan bifangst må der højst beholdes 5 % undermålstorsk om bord.

Bifangst af torsk må ikke overstige 10 % ved fiskeri efter andre arter end sild og brisling med andre trawl og snurrevod end dem, der er omhandlet i punkt 1.1.2.

3. Mindstemål for torsk

Uanset bestemmelserne i bilag III til Rådets forordning (EF) nr. 88/98 er mindstemålet for torsk 38 cm.

4. Forbud mod fiskeri efter torsk i Østersøen i sommerperioden

Fiskeri efter torsk er forbudt i Østersøen, Bælterne og Øresund i perioden 1. juni - 31. august 2004.

5. Lukning af Bornholmsgattet

Fiskeri er forbudt i Bornholmsgattet i perioden 15. maj - 31. august 2004 i det område, der afgrænses af en linje mellem følgende punkter:

- 55° 15' N, 15° 30' Ø

- 55° 30' N, 16° 30' Ø

- 55° 00' N, 16° 30' Ø

- 55° 00' N, 16° 00' Ø

- 55° 15' N, 16° 00' Ø

- 55° 15' N, 15° 30' Ø

- 55° 30' N, 15° 30' Ø.

6. Tekniske bevarelsesforanstaltninger i Skagerrak og Kattegat

Uanset betingelserne i bilag IV til forordning (EF) nr. 850/98 gælder følgende regler i 2004:

a) ved fiskeri efter rejer (Pandalus borealis) skal der anvendes en maskestørrelse på 35 mm

b) ved fiskeri efter guldlaks (Argentina spp.) skal der anvendes en maskestørrelse på 30 mm

c) ved fiskeri efter hvilling med en maskestørrelse på 70-89 mm må bifangsterne ikke overstige 30 % for følgende arter: torsk, kuller, kulmule, rødspætte, skærising, rødtunge, pighvar, slethvar, skrubbe, glashvarre, hvilling, ising, sej og hummer

d) ved fiskeri efter jomfruhummer med en maskestørrelse på 70-89 mm må bifangsterne ikke overstige 60 % for følgende arter: torsk, kuller, kulmule, rødspætte, skærising, rødtunge, pighvar, slethvar, skrubbe, glashvarre, hvilling, ising, sej og hummer

e) ved fiskeri efter rejer (Pandalus borealis) med en maskestørrelse på 35-69 mm må bifangsterne ikke overstige 50 % for følgende arter: torsk, kuller, kulmule, rødspætte, skærising, rødtunge, pighvar, slethvar, skrubbe, sild, makrel, glashvarre, hvilling, ising, sej, jomfruhummer og hummer

f) ved alle fiskerier, bortset fra dem, der er omfattet af litra c), d) og e), hvor der anvendes en maskestørrelse på under 90 mm, må bifangsterne ikke overstige 10 % for følgende arter: torsk, kuller, kulmule, rødspætte, skærising, rødtunge, pighvar, slethvar, skrubbe, makrel, glashvarre, hvilling, ising, sej, jomfruhummer og hummer.

7. Rockall-kullerkassen

Alt fiskeri, bortset fra fiskeri med langline, er forbudt i EF-farvande og internationale farvande i den kasse, der afgrænses af en linje mellem følgende punkter:

Punkt nr. Breddegrad Længdegrad

1 57,000° N 15,000° V

2 57,000° N 14,700° V

3 56,575° N 14,327° V

4 56,500° N 14,450° V

5 56,500° N 15,000° V

8. Sildefiskeri i afsnit IIa (EF-farvande)

Fiskeri med trukne redskaber med en maskestørrelse på under 54 mm eller med not i afsnit IIa (EF-farvande) er kun tilladt i perioden 1. marts - 15. maj.

9. Tekniske bevarelsesforanstaltninger i Middelhavet

Andre fiskerier end trawlfiskeri inden for en kystzone på 3 sømil eller på en vanddybde på højst 50 m, hvis en sådan dybde nås tættere på kysten 3 sømil fra kysten, for hvilke det gælder, at de for øjeblikket udøves i henhold til undtagelserne i artikel 3, stk. 1 og 1a, og artikel 6, stk. 1 og 1a, i Rådets forordning (EF) nr. 1626/94, kan fortsætte i 2004.

10. Lukning af et område for tobisfiskeri

Det er forbudt at lande eller beholde tobis om bord, der er fanget inden for det geografiske område, der afgrænses af Englands og Skotlands østkyst og en linje, der forbinder følgende punkter:

- skæringspunktet mellem Englands østkyst og 55° 30' N

- 55° 30' N, 1° 00' V

- 58° 00' N, 1° 00' V

- 58° 00' N, 2° 00' V

- skæringspunktet mellem Skotlands østkyst og 2° 00' V

- skæringspunktet mellem Skotlands østkyst og 2° 00' V.

Dog vil begrænset fiskeri være tilladt for at overvåge tobisbestanden i området af virkningerne af lukningen.

11. Særlige bestemmelser for Rigabugten

11.1 Særlig fiskeritilladelse

1. For at kunne fiske i Rigabugten skal fartøjer have en særlig fiskeritilladelse udstedt efter artikel 7 i forordning (EF) nr. 1627/94.

2. Medlemsstater skal sørge for, at fartøjer, der har fået udstedt en særlig fiskeritilladelse som omhandlet i stk. 1, er opført med navn og nationalt registreringsnummer på en liste, som de enkelte medlemsstater skal sende til Kommissionen.

Fartøjer, der er opført på listen, skal opfylde følgende betingelser:

a) den samlede maskineffekt (kW) for fartøjerne på hver liste må ikke overstige den konstaterede maskineffekt for hver medlemsstat i årene 2000/01 i Rigabugten

b) et fartøjs maskineffekt må på intet tidspunkt overstige 221 kW.

11.2 Udskiftning af fartøjer eller maskiner

1. Ethvert fartøj på den liste, der er omhandlet i punkt 12.1.2, kan udskiftes med ét eller flere andre fartøjer, forudsat at:

a) en sådan udskiftning ikke vil medføre en forøgelse af den samlede maskineffekt som anført i punkt 12.1.2 a) i den pågældende medlemsstat, og

b) udskiftningsfartøjets maskineffekt på intet tidspunkt overstiger 221 kW.

2. En maskine i et fartøj, der er opført på den liste, som er omhandlet i punkt 12.1.2, kan udskiftes, forudsat at:

a) maskinudskiftningen ikke bevirker, at fartøjets maskineffekt på noget tidspunkt overstiger 221 kW, og

b) udskiftningsmaskinens effekt ikke er således, at udskiftningen bevirker en forøgelse af den samlede maskineffekt som anført i punkt 12.1.2 a) for den pågældende medlemsstat.

12. Vejningsprocedurer for sild og makrel fanget i ICES-underområde I og II

12.1 Uanset artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2807/83 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster [22] må overslagene i logbogen over de ombordværende mængder (kg) fisk højst afvige med 5 % fra de faktisk landede mængder fisk.

[22] EFT L 276 af 10.10.1983, s. 1.

12.2 Alle købere, der aftager over 10 t fersk fisk, skal veje de modtagne mængder. Vejningen skal finde sted, inden fiskene forarbejdes, oplagres i kølerum, transporteres fra landingshavnen eller videresælges.

Ud over forpligelserne i henhold til artikel 9, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik [23] skal forarbejderen eller køberen af de de landede mængder til myndighederne i den pågældende medlemsstat på anmodning eller senest 48 timer efter, at vejningen er afsluttet, sende en kopi af fakturaen eller et dokument, der erstatter det, jf. artikel 22, stk.3, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag [24], med de oplysninger, der kræves efter artikel 9, stk. 3.

[23] EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1.

[24] EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Forordningen er senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2003/92 af 7. oktober 2003 (EFT L 260 af 11.10.2003, s. 8).

12.3 Ved bestemmelse af vægten omhandlet i punkt 12.2 må vægtnedsættelsen for vandindhold højst udgøre 2 %.

12.4 For fisk, der landes frosset, bestemmes kassernes gennemsnitsvægt ud fra repræsentativ prøveudtagning. Medlemsstaterne skal inden den 31. januar 2004 meddele, hvilken prøveudtagningsmetode de anvender, og metoden skal godkendes af Kommissionen.

13. Begrænsninger i jomfruhummerfiskeriet

Fiskeri med bundtrawl og tejne er forbudt i det geografiske område, der afgrænses af en linje mellem følgende punkter:

Kasse 1

- 43°35' N, 04°45' V

- 43°45' N, 04°45' V

- 43°37' N, 05°20' V

- 43°55' N, 05°20' V

Kasse 2

- 43°37' N, 06°15' V

- 43°50' N, 06°15' V

- 44°00' N, 06°45' V

- 43°34' N, 06°45' V

Kasse 3

- 42°00' N, 09°00' V

- 42°27' N, 09°00' V

- 42°27' N, 09°30' V

- 42°00' N, 09°30' V

Kasse 4

- 37°45' N, 09°00' V

- 38°10' N, 09°00' V

- 38°10' N, 09°15' V

- 37°45' N, 09°20' V

Kasse 5

- 36°05' N, 07°00' V

- 36°35' N, 07°00' V

- 36°45' N, 07°18' V

- 36°50' N, 07°50' V

- 36°25' N, 07°50' V

14. Begrænsninger i torskefiskeriet vest for Skotland

Indtil den 31. december 2004 er alt fiskeri forbudt inden for det område, der afgrænses af rette linjer mellem følgende punkter:

- 59°05' N, 06°45' V

- 59°30' N, 06°00' V

- 59°40' N, 05°00' V

- 60°00' N, 04°00' V

- 59°30' N, 04°00' V

- 59°05' N, 06°45' V

15. Maskestørrelsesintervaller, målarter og fangstprocenter ved anvendelse af ét maskestørrelsesinterval i trukne redskaber i Skagerrak og Kattegat

Uanset bestemmelserne for trukne redskaber i Skagerrak og Kattegat som fastsat i bilag IV til forordning (EF) nr. 850/98 gælder bestemmelserne i tillæg 2 til nærværende bilag fra den 1. marts 2004.

Tillæg 1 til bilag IV

Specifikationer for topvinduefangstposen "BACOMA"

Specifikation for vindue med kvadratmasker på 110 mm, målt som indvendig diameteråbning, i en fangstpose med en maskestørrelse på mindst 105 mm i trawl, snurrevod eller lignende trukne redskaber.

Vinduet skal være et rektangulært netstykke, som monteres i fangstposen. Der må kun være ét vindue. Vinduet må ikke på nogen måde obstrueres af anordninger på nettets inder- eller yderside.

Størrelse af trawlets fangstpose, mellemstykke og bagende

Fangstposen konstrueres af to lige store paneler, der sammenføjes med sømliner, en på hver side.

Det er forbudt at have et redskab ombord med over 100 åbne diagonalmakser noget sted i fangstposens omkreds, eksklusive sømforstærkninger eller sammenføjninger.

Antallet af åbne diagnonalmasker, eksklusive maskerne i sammenføjningerne, må ikke på noget sted i et mellem- eller forlængelsesstykkes omkreds være mindre eller større end det højeste antal mask