2.

tilskynder den højtstående repræsentant/næstformanden i Kommissionen samt Rådet til: a) at bidrage aktivt til debatten om beskyttelsespligten, der bygger på de eksisterende internationale menneskerettigheder og Genève-konventionen, med henblik på at styrke det internationale samfunds fokus på forebyggelseskomponenten i beskyttelsespligten og en universel anvendelse af ikketvungne værktøjer og udvikling af en konkret handlingsplan med henblik herpå, som også omfatter overvejelser om ansvaret/behovet for genopbygning; b) at fremme R2P-princippet i FN og arbejde hen imod at sikre dets universalitet som en afgørende del af en fælles sikkerhedsmodel baseret på multilateralisme og FN's forrang og i tilknytning til en styrkelse af Den Internationale Straffedomstol; at huske på, at R2P også indbefatter ansvaret for at bekæmpe straffrihed; c) at støtte FN’s generalsekretær i bestræbelserne på at genoplive og øge forståelsen af konsekvenserne af princippet om beskyttelsespligt og til at samarbejde med andre FN-medlemsstater, som ønsker at forbedre det internationale samfunds kapacitet til at forhindre og reagere på massegrusomheder omfattet af beskyttelsespligten; d) at opfordre Sikkerhedsrådet til at behandle det brasilianske forslag om »pligt ved beskyttelse« (»responsibility while protecting«) for at sikre, at R2P-princippet er så effektivt som mulig og fører til mindst mulig skade, og at bidrage til den nødvendige udarbejdelse af de kriterier, der skal følges ved implementeringen af især den tredje søjle af beskyttelsespligten, herunder proportionalitet i omfanget og varigheden af interventioner, en solid balance mellem konsekvenserne, forudgående afklaring af de politiske mål og gennemsigtighed i ræsonnementet bag interventionerne; da udarbejdelsen af sådanne kriterier kan stille garantier, som kunne overbevise lande, der på nuværende tidspunkt er tilbageholdende over for R2P-doktrinens anvendelighed, at styrke overvågnings- og revisionsmekanismerne for de vedtagne mandater, bl.a. gennem FN’s generalsekretærs særlige rådgivere om forebyggelse af folkemord og om beskyttelsespligten samt FN’s højkommissær for menneskerettigheder, og til at gennemføre disse mekanismer »på retfærdig, forsigtig og professionel vis uden politisk indblanding eller dobbeltstandarder« (18); e) at tage ved lære, sammen med medlemsstaterne og vores internationale partnere, af R2P-erfaringerne fra Libyen i 2011 og af den aktuelle manglende evne til at træffe foranstaltninger i Syrien; f) at opfordre de fem permanente medlemmer i FN's Sikkerhedsråd til at vedtage en frivillig adfærdskodeks, der kan begrænse vetoretten i tilfælde af folkedrab, krigsforbrydelser, etnisk udrensning og forbrydelser mod menneskeheden; g) at føre en dialog med EU's regionale partnere for at tydeliggøre regionale og subregionale organisationers rolle, når beskyttelsespligten anvendes; h) at arbejde hen imod at gøre beskyttelsespligten til den nye standard i folkeretten inden for det anvendelsesområde, som FN's medlemsstater blev enige om på verdenstopmødet i 2005; i) at rådgive Sikkerhedsrådet om, at en forankring af R2P, som nu er en ny standard, som standard i international ret ikke vil begrænse dets beslutningsdygtighed; j) at bistå med at styrke rammerne og kapaciteten på FN-niveau inden for mægling, tosporet diplomati og udveksling af bedste praksis om fredelig løsning af opstående konflikter og deeskalering samt varslingssystemer, såsom hos mæglingsstøtteenheden og departementet for politiske anliggender; at styrke embedet som særlig rådgiver om forebyggelse af folkemord og særlig rådgiver om beskyttelsespligt; at inddrage Menneskerettighedsrådet i debatten om beskyttelsespligten k) at sikre, i samarbejde med de EU-medlemsstater, som sidder i FN's Sikkerhedsråd, og alle vores internationale partnere, fuld overensstemmelse mellem eventuelle yderligere udviklinger af R2P-konceptet og den humanitære folkeret og gøre sig til fortaler for og overvåge den fuldstændige overholdelse af den humanitære folkeret i fremtidige sager, hvor R2P finder anvendelse; l) at drøfte spørgsmålet om et enkelt EU-sæde i FN's Sikkerhedsråd og et fælles budget for FUSP-missioner under FN-mandat; m) at integrere kvinder, herunder kvindelige ledere og kvindegrupper meget mere i al konfliktforebyggelse og -mægling samt i bilæggelsesbestræbelser i overensstemmelse med FN’s Sikkerhedsråds resolutioner 1325 og 1820; n) at arbejde sammen med FN om etablering af en klar forbindelse mellem gennemførelse af beskyttelsespligten og bekæmpelse af straffrihed for de mest alvorlige forbrydelser omfattet af dette begreb;