om hindringer som følge af koder, standarder eller lovgivning for at anvende klimavenlige teknologier i køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr samt i skummaterialer

1.INDLEDNING

Ifølge forordning (EU) nr. 517/2014 skal der ske en reduktion i de mængder af hydrofluorcarboner (HFC'er), virksomheder må markedsføre i EU, dvs. gennem import eller produktion, hvilket således vil føre til en reduktion i emissionerne af disse kraftige drivhusgasser i atmosfæren. Denne nedtrapning begyndte i 2015 og vil reducere den tilladte forsyning af HFC'er og give et fald på 79 % i 2030 sammenlignet med 2009-2012. Som følge heraf vil der blive sparet to tredjedele af emissionerne i 2030 sammenlignet med et status-quo-scenarie. Det vil således yde et væsentligt bidrag til opfyldelsen af Unionens klimamål.

HFC-emissioner bliver også håndteret på globalt plan. Ifølge Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget, er der i år indgået en aftale om at nedtrappe det globale forbrug og den globale produktion af HFC'er. Dette vil fremme en verdensomspændende reduktion af drivhusgasemissioner inden for rammerne af Parisaftalen.

Producenter af udstyr og varer, som anvender HFC'er, skal derfor gå over til at bruge mere klimavenlige alternativer. Da der er sket store teknologiske fremskridt i de seneste år, er det for mange typer udstyr og varer blevet muligt at skifte til egnede og energieffektive alternativer med et lavt globalt opvarmningspotentiale (GWP). Ikketeknologiske hindringer kan dog bringe denne overgang til mere klimavenlige alternativer i fare og føre til højere omkostninger end nødvendigt.

For at lette indførelsen af foranstaltningen til nedtrapning af HFC og støtte udviklingen af grønne teknologier besluttede medlovgiverne at bede Kommissionen om at kortlægge potentielle restriktioner for markedsføringen af klimavenlige alternativer. I henhold til artikel 11, stk. 6, i forordning (EU) nr. 517/2014 bemyndiges Kommissionen til "på grundlag af foreliggende data fra medlemsstaterne [at] [indsamle] oplysninger om medlemsstaternes nationale koder, standarder eller lovgivning med hensyn til erstatningsteknologier, hvori der anvendes alternativer til fluorholdige drivhusgasser i køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr samt i skummaterialer." Kommissionen offentliggør senest den 1. januar 2017 en sammenfattende rapport om de indsamlede oplysninger.

Ud over at analysere situationen på nationalt plan dækker denne rapport lovgivning og standarder på europæisk og internationalt niveau, da disse standarder fastsætter benchmarks, som i vid udstrækning bruges af virksomheder med henblik på sikker anvendelse af udstyr og anlæg i hele Europa. Mange udviklingslande indfører europæiske og internationale standarder og gør dem obligatoriske i deres egen lovgivning. Hvis disse standarder skaber uberettigede hindringer for udbredelsen af klimavenlige teknologier, vil den uønskede virkning af standarderne dermed nå markeder langt ud over EU.

For at gøre det lettere at løse disse problemer har Kommissionen siden vedtagelsen af forordning (EU) nr. 517/2014 foretaget omfattende høringer med interessenter, herunder forhandlinger i konsultationsforummet, der blev nedsat i henhold til forordningens artikel 23, og har givet en ekstern konsulent til opgave at foretage en analyse og i den forbindelse gennemføre en spørgeskemaundersøgelse blandt medlemsstaternes myndigheder. Denne rapport trækker på denne analyse og konsultationsproces.

2.KODERS, STANDARDERS OG LOVGIVNINGS RELEVANS

Koder, standarder og lovgivning kan indirekte påvirke brugen af alternativer til HFC'er ved at specificere krav til konstruktion eller fremstilling af udstyr og anlæg og komponenter hertil, installering af udstyr samt service, vedligeholdelse og demontering, som ikke er i overensstemmelse med brugen af en bestemt alternativ teknologi.

Selv om egnede alternativer ofte kan være mere klimavenlige og energieffektive end HFC'er, har de deres egne begrænsninger såsom brændbarhed, dårlig materialeforenelighed, giftighed eller kan kræve højere driftstryk. Disse kendetegn kan dog normalt afhjælpes gennem passende produktkonstruktion og korrekt vedligeholdelse af udstyr og anlæg. Klimavenlige alternativer, som kan bruges, omfatter: kuldioxid (CO2), ammoniak (NH3), kulbrinter og umættede HFC'er (svære brændselsolier).

Selv om sikkerhedsniveauer bør opretholdes og risici minimeres, bør standarder, koder og lovgivning tilpasses de teknologiske fremskridt og i forbindelse med en nedtrapning af HFC'er og Parisaftalen give mulighed for at bruge mere klimavenlige alternativer, hvor det er sikkert at gøre det.

Oversigt over relevant lovgivning og standarder på EU-plan

Producenter, installatører og slutbrugere af varer, anlæg og udstyr skal overholde en række retsakter og standarder, der gælder på EU-plan. Nogle af kravene vedrører sikker anvendelse af kølemidler eller opskumningsmidler. De fleste krav vedrører dog ikke direkte anvendelsen af et bestemt kølemiddel eller opskumningsmiddel, men dækker generelle sikkerhedsaspekter.

Europæiske standarder fastsættes af de europæiske standardiseringsorganer CEN og CENELEC og afhænger af, at industrielle interessenter deltager i fastsættelsen af tekniske specifikationer. I modsætning til lovgivning er brug af standarder normalt ikke obligatorisk (medmindre de specifikt indføres i lovgivning eller i handelskontrakter), men det er bredt accepteret, at overholdelse af en relevant europæisk standard er en vigtig måde, hvorpå man kan vise, at det er sikkert at benytte udstyret eller anlægget. Så til trods for at de måske ikke er obligatoriske, benyttes standarder i vid udstrækning og har derfor på den måde en betydelig virkning.

Nogle af de standarder, som vedtages på EU-plan, er tilpasset bredere internationale standarder og koder såsom IEC- og ISO-standarder. En oversigt over de mest relevante europæiske standarder vedrørende brug af kølemidler og opskumningsmidler kan ses i tabel 1.

Tabel 1: Resumé over europæiske standarder vedrørende anvendelse i køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr samt i skummaterialer

Standard Formål EN 378: 2008 Kølesystemer og varmepumper – Sikkerheds- og miljøkrav. EN 378 omhandler praktiske regler ved definering af vigtige parametre såsom højeste kølemiddelfyldning. Den er harmoniseret med nogle af de ovennævnte EU-direktiver. IEC EN 60335-2-24 Sikkerhedskrav til elektriske apparater til husholdningsbrug o.l. IEC EN 60335-2-40 Sikkerhedskrav til elektriske varmepumper, luftkonditioneringsapparater og luftaffugtere IEC EN 60335-2-89 Sikkerhedskrav til køleapparater til erhvervsmæssig brug EN 1127-1 Eksplosive atmosfærer – Forebyggelse og beskyttelse mod eksplosion EN 60079 Krav til elektriske installationer i eksplosionsfarlige atmosfærer, en bred vifte af standarder, hvoraf nogle er relevante for køling, luftkonditionering og varmepumper EN 13463 Ikkeelektrisk udstyr til brug i eksplosive atmosfærer

De mest relevante standarder for køling, luftkonditionering og varmepumper er EN 378 og produktstandarderne IEC EN 60335-2-40 (til klimaanlæg) og IEC EN 60335-2-89 (køleapparater til erhvervsmæssig brug med en indbygget eller separat enhed), som har forrang for EN 378. EN 378 er netop blevet revideret. Dens internationale parallelstandard er ISO 5149. På internationalt niveau drøfter de relevante IEC-komitéer i øjeblikket ændringer af standarderne IEC 60335-2-40 og IEC 60335-2-89. Når en ny version af disse standarder er vedtaget, vil de europæiske parallelstandarder IEC EN 60335-2-40 og IEC 60335-2-89 sandsynligvis blive ændret i overensstemmelse hermed. De ansvarlige tekniske standardiseringskomitéer vedrørende disse standarder på europæisk plan er CEN/TC 182 om sikkerheds- og miljømæssige aspekter ved køleanlæg og CLC/TC 61 om sikkerhed for elektriske apparater til husholdningsbrug o.l..