Initiativ fra Kongeriget Belgien med henblik på vedtagelse af Rådets afgørelse om oprettelse af et europæisk net af nationale kontaktpunkter vedrørende genoprettende retfærdighed

(2002/C 242/09)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 34, stk. 2, litra c),

under henvisning til initiativ fra Kongeriget Belgien,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henstilling R(85) 11 af 28. juni 1985 vedtaget af Europarådets ministerkomité om ofrets stilling i forbindelse med straffesager henstilles det til medlemsstaternes regeringer, at de undersøger de fordele, der kan være forbundet med indførelse af mæglings- og forligsordninger.

(2) I De Forenede Nationers erklæring af 29. november 1985 om de grundlæggende principper for retfærdighed for ofre for kriminalitet og magtmisbrug henstilles det, at der, hvor det er relevant, gøres brug af uformelle mekanismer til bilæggelse af tvister, herunder mægling, voldgift samt sædvanemæssig retfærdighed eller anvendelse af oprindelige folks praksis med henblik på at gøre det lettere at nå frem til et forlig og for ofret at få oprejsning.

(3) I henstilling R(87) 21 af 17. september 1987 vedtaget af Europarådets ministerkomité om bistand til ofre og forebyggelse af viktimisering henstilles det til medlemsstaternes regeringer, at de fremmer gennemførelsen af forsøg, på nationalt eller lokalt plan, med henblik på mægling mellem gerningsmanden og dennes offer og foretager en evaluering af resultaterne med særligt henblik på, i hvilket omfang dette tjener ofrets interesser.

(4) I FN's anbefalede minimumsregler for ikke-forvaringsforanstaltninger fra 1990 understreges betydningen af i højere grad at inddrage samfundet i forvaltningen af strafferetsplejen samt nødvendigheden af at give gerningsmænd en følelse af ansvar over for deres ofre og over for samfundet som helhed.

(5) I henstilling nr. R(92) 16 vedtaget af Europarådets ministerkomité om europæiske regler om samfundets sanktioner og forholdsregler anføres det, at sanktioner og forholdsregler, der håndhæves af samfundet, udgør vigtige midler til bekæmpelse af kriminalitet og til at undgå de negative virkninger af frihedsberøvelse.

(6) I punkt 19 i Wien-handlingsplanen fastslås det, at "retsplejeprocedurerne bør yde praktisk talt de samme retsgarantier overalt, således at sagsbehandlingen ikke adskiller sig nævneværdigt fra den ene domstol til den anden".

(7) I resolution 1999/26 af 28. juli 1999 vedtaget af Det Økonomiske og Sociale Råd under FN om udvikling og gennemførelse af mægling og foranstaltninger med henblik på genoprettende retfærdighed inden for strafferetsplejen opfordres stater, internationale organisationer og andre organer til at udveksle oplysninger og erfaringer om mægling og genoprettende retfærdighed.

(8) I Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg af 14. juli 1999 om ofre for kriminalitet i Den Europæiske Union - Overvejelser om standarder og tiltag anføres det, at mægling mellem offer og gerningsmand - frem for langvarige og afskrækkende strafferetlige procedurer - kan være en alternativ løsning, som er i ofrets interesse, idet den giver mulighed for, at der kan udbetales skadeserstatning, eller at de stjålne genstande kan leveres tilbage, uden at det kræver en normal strafferetlig procedure.

(9) I henstilling R(99) 19 vedtaget af Europarådets ministerkomité om mægling i straffesager fastlægges de principper, som medlemsstaterne bør tage hensyn til i forbindelse med den videre anvendelse af mægling i straffesager.

(10) I punkt 30 i formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15.-16. oktober 1999 fastslås det, at medlemsstaterne bør indføre alternative udenretlige procedurer.

(11) I resolution 2000/14 af 27. juli 2000 vedtaget af Det Økonomiske og Sociale Råd under FN om de grundlæggende principper for anvendelse af programmer for genoprettende retfærdighed i straffesager opfordres staterne til fortsat at udveksle oplysninger og erfaringer om mægling og genoprettende retfærdighed.

(12) I Europa-Parlamentets beslutning af 15. juni 2000 vedrørende Kommissionens meddelelse om ofre for kriminalitet i Den Europæiske Union: Overvejelser om standarder og tiltag(1) fastslås vigtigheden af at styrke kriminalitetsofres rettigheder.

(13) I artikel 10 i Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA af 15. marts 2001 om ofres stilling i forbindelse med straffesager(2) fastslås det, at medlemsstaterne skal søge at fremme mægling i straffesager i forbindelse med lovovertrædelser, hvor de anser denne fremgangsmåde for hensigtsmæssig, og sikre, at der kan tages højde for en eventuel aftale, der måtte blive indgået mellem ofret og gerningsmanden i forbindelse med en sådan mægling i straffesager. I henhold til rammeafgørelsens artikel 17 vedtager hver medlemsstat de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme nævnte artikel 10 inden den 22. marts 2006.

(14) Den Franske Republiks og Kongeriget Sveriges initiativ til oprettelse af et europæisk kriminalpræventivt net, som blev udmøntet i Rådets afgørelse 2001/427/RIA(3) er glimrende eksempler på, hvorledes medlemsstaterne kan samarbejde om bestemte spørgsmål på et stabilt grundlag. Den omstændighed, at det europæiske kriminalpræventive net har medtaget mægling med unge samt konfliktmægling i sit første arbejdsprogram vidner om den stigende interesse for alternative former for håndhævelse af strafferetten.

(15) Det bør imidlertid understreges, at muligheden for at anvende specielt mægling og mere generelt genoprettende retfærdighed som led i en forebyggende indsats kun udgør et enkelt aspekt af det langt bredere begreb genoprettende retfærdighed, der finder anvendelse på kriminalitet og strafferetspleje under ét. Genoprettende retfærdighed er betegnelsen for en bredt anlagt synsmåde, hvori genoprettelsen af den afbrudte forbindelse mellem ofret, samfundet og lovovertræderen i såvel materiel som immateriel henseende udgør et generelt, vejledende princip i den strafferetlige proces.

(16) Selv om genoprettende retfærdighed indtil nu hovedsagelig er kommet til udtryk gennem forskellige former for mægling mellem ofre og gerningsmænd (mægling i forholdet mellem offer og gerningsmand), finder andre metoder i stigende grad anvendelse, f.eks. konfliktråd. Regeringerne, politiet, de strafferetlige myndigheder, specialiserede myndigheder, myndigheder med ansvar for at yde bistand og støtte til ofrene, kriminalforsorgen, forskere og offentligheden er alle involveret i denne proces.

(17) Dette initiativ er taget i samråd med Europæisk Forum for Mægling mellem Offer og Gerningsmand samt Genoprettende Retfærdighed, der er en ikke-statslig organisation med indgående kendskab til genoprettende retfærdighed -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Et europæisk net af nationale kontaktpunkter vedrørende genoprettende retfærdighed

1. Der oprettes et europæisk net af nationale kontaktpunkter vedrørende genoprettende retfærdighed (i det følgende benævnt "nettet").

2. Nettets nationale repræsentanter sikrer, at nettet fungerer efter hensigten i overensstemmelse med denne afgørelse.

Artikel 2

Anvendelsesområde

I denne afgørelse forstås ved genoprettende retfærdighed en samlet anskuelse af den strafferetlige proces, hvor ofrets behov er højt prioriteret, og hvor der på en positiv måde lægges vægt på gerningsmandens ansvar for sine handlinger, og begrebet afspejler et tankesæt, der er relevant for forskellige former for straf og konfliktbehandling i de forskellige stadier af den strafferetlige proces eller i forbindelse hermed.

Artikel 3

Nettets mål

Nettet bidrager til at udvikle, støtte og fremme de forskellige aspekter af genoprettende retfærdighed i medlemsstaterne og på EU-plan. Med henblik herpå udgør den lovgivningsmæssige og logistiske støtte til de strafferetlige myndigheder et vigtigt redskab.

Artikel 4

Opgaver og aktiviteter

Med henblik på at opfylde det mål, der er fastlagt i artikel 3, skal nettet navnlig varetage og udføre følgende opgaver og aktiviteter:

a) fungere som informationssted. Med henblik herpå indsamler, analyserer og evaluerer nettet oplysninger og data vedrørende eksisterende former for genoprettende retfærdighed og deres udvikling i medlemsstaterne, så det kan bidrage til fastlæggelse af standarder for bedste praksis og støtte kommende initiativer på nationalt og europæisk plan. Nettet bistår ligeledes Rådet og medlemsstaterne med spørgeskemaer om forskellige former for genoprettende retfærdighed

b) udvikle mekanismer med henblik på at rundsende og stille ovennævnte oplysninger og data til rådighed for myndigheder på nationalt, regionalt, europæisk og internationalt plan og for andre statslige eller ikke-statslige organisationer, grupper, netværk eller fora, der beskæftiger sig med eller er interesseret i genoprettende retfærdighed

c) fremme den gensidige udveksling af oplysninger, erfaringer og kontakter mellem europæiske, regionale, nationale og lokale myndigheder, institutioner, organer, grupper, netværk og personer, der beskæftiger sig med genoprettende retfærdighed

d) tilskynde til forskning i genoprettende retfærdighed og med henblik herpå bidrage til at indkredse og udvikle de vigtigste forskningsområder inden for genoprettende retfærdighed

e) bidrage til at indkredse og udvikle de vigtigste uddannelses- og evalueringsområder inden for genoprettende retfærdighed

f) tilrettelægge konferencer, seminarer, møder og andre aktiviteter for at fremme forskellige former for genoprettende retfærdighed og stimulere og forbedre udvekslingen af erfaringer og oplysninger om bedste praksis

g) udvikle samarbejdet med ansøgerlande, tredjelande samt internationale organisationer og organer

h) stille eksperter til rådighed for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen i det omfang, det er nødvendigt, og efter anmodning for at bistå dem i spørgsmål vedrørende genoprettende retfærdighed

i) rapportere hvert år til Rådet om sine aktiviteter gennem de kompetente organer, og angive, hvilke områder i dets arbejdsprogram der skal prioriteres i det kommende år. Rådet tager rapporten til efterretning, godkender den og sender den til Europa-Parlamentet.

Den konkrete fortolkning, udførelse og fastlæggelse af de opgaver og aktiviteter, der er nævnt i denne artikel, er underlagt og afhænger af medlemsstaternes frivillige bidrag.

Artikel 5

Samarbejde

Da udviklingen inden for genoprettende retfærdighed er uløseligt forbundet med det omgivende samfund og foregår på græsrodsplan, skal nettet under varetagelsen og udførelsen af sine opgaver og aktiviteter som beskrevet i artikel 4 i særlig grad tage hensyn til samarbejdet og fremme dialogen med ikke-statslige organisationer, der beskæftiger sig med genoprettende retfærdighed. For at nettet kan opfylde sine mål så effektivt og med så stort et udbytte som muligt, kan det beslutte at anmode de ikke-statslige organisationer, der beskæftiger sig med genoprettende retfærdighed, om at stille deres knowhow og erfaringer til rådighed, og det kan desuden beslutte at samarbejde mere struktureret med disse.

Artikel 6

Nettets sammensætning

1. Nettet består af kontaktpunkter, som udpeges af hver medlemsstat. Kommissionen og kandidatlande kan også udpege et kontaktpunkt.

2. Hver medlemsstat udpeger højst tre kontaktpunkter.

3. Kontaktpunkterne skal omfatte mindst én repræsentant fra de nationale myndigheder med kompetence inden for genoprettende retfærdighed i bredeste forstand.

4. Medlemsstaterne kan også udpege forskere, fagfolk med kendskab til eller andre aktører inden for genoprettende retfærdighed som kontaktpunkter.

5. Medlemsstaterne sørger for, at forskere, fagfolk med kendskab til eller andre aktører inden for genoprettende retfærdighed, som f.eks. lokale myndigheder og ikke-statslige organisationer, deltager gennem de udpegede kontaktpunkter.

6. Hver medlemsstat sikrer sig, at landets kontaktpunkter har tilstrækkeligt kendskab til mindst et andet af EU's officielle sprog med henblik på at fremme nettets praktiske virke og navnlig kontakten med de øvrige kontaktpunkter.

Artikel 7

Nettets funktionsmåde

1. Nettet holder sit første møde den ...

2. Nettet mødes mindst en gang hvert halve år efter indkaldelse fra Rådets formandskab. Mødet mellem nettets nationale repræsentanter ledes af repræsentanten for den medlemsstat, der varetager formandskabet for Rådet.

3. Nettet kan beslutte at overlade sekretariatsfunktionen til et nationalt kontaktpunkt.

4. Nettets nationale repræsentanter fastlægger hvert år nettets program, herunder en finansieringsoversigt. De skal navnlig træffe afgørelse om:

- de prioriterede områder, der skal undersøges med henblik på gennemførelse af aktioner, idet de i den forbindelse tager hensyn til artikel 10 og 17 i Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA

- de vigtigste særlige aktioner, der skal gennemføres (konferencer, seminarer, forsknings- og uddannelsesprogrammer)

- oprettelse, opbygning og videreudvikling af et elektronisk informationsudvekslingssystem og et websted.

De nationale repræsentanter udarbejder endvidere årsrapporten om nettets aktiviteter. De fastsætter selv deres forretningsorden, der vedtages med enstemmighed.

5. Rådet kan træffe afgørelse om, hvorledes nettet finansieres.

Artikel 8

Evaluering

Rådet foretager senest tre år efter vedtagelsen af denne afgørelse en evaluering af nettets aktiviteter og funktionsmåde.

Artikel 9

Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i ...

På Rådets vegne

...

Formand

(1) EFT C 67 af 1.3.2001, s. 304.

(2) EFT L 82 af 22.3.2001, s. 1.

(3) EFT L 153 af 8.6.2001, s. 1.