DA Den Europæiske Unions Tidende C 51/80

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 708/2007 om brug af fremmede og lokalt fraværende arter i akvakultur

KOM(2010) 393 endelig — 2009/0153 (COD)

2011/C 51/16

Hovedordfører: José María ESPUNY MOYANO

Europa-Parlamentet besluttede den 2. september 2010 under henvisning til artikel 43, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 708/2007 om brug af fremmede og lokalt fraværende arter i akvakultur«

KOM(2010) 393 endelig — 2009/0153 (COD).

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium henviste den 14. september 2010 det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø.

På grund af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 466. plenarforsamling den 21. oktober 2010 José María Espuny Moyano til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 177 stemmer for, 2 imod og 10 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1 Den nye og mere præcise definition af »lukkede akvakulturanlæg«, som er baseret på resultaterne af Impasse-projektet (et fælles forskningsprojekt om miljømæssige konsekvenser af brugen af fremmede arter i akvakultur), finder EØSU hensigtsmæssig, tillige med præciseringen af afstanden mellem sådanne anlæg og åbne vandsystemer samt andre forbedringer af formuleringen af forordning (EF) nr. 708/2007, som i store træk svarer til EØSU's anbefalinger i udtalelsen CESE 453/2010.

1.2 Hvis man træffer de fornødne foranstaltninger for at undgå ændringer i økosystemer og biodiversitet, kan akvakulturanlæg efter EØSU's mening fortsætte med at udnytte fordelene ved indførelse af fremmede arter eller omplantning af lokalt fraværende arter i EU og i den forbindelse fremme en bæredygtig udvikling af erhvervet.

1.3 EØSU peger på behovet for at fastlægge klare regler for akvakulturanlæg med henblik på at begrænse den administrative byrde.

1.4 EØSU bifalder ligeledes ændringerne i forordning (EF) nr. 708/2007 som følge af Lissabontraktatens ikrafttrædelse, hvis hovedsigte er at tillade ændring af bilag I-IV ved hjælp af udvalgsproceduren.

2. Indledning

2.1 Akvakultur er et erhverv i konstant udvikling, som skal tilbyde løsninger på markedets efterspørgsel, herunder diversificering af de arter, der opdrættes og markedsføres.

2.2 Tidligere har europæisk akvakultur lige som de øvrige landbrugs- og opdrætsaktiviteter beriget samfundet med indførelsen af fremmede arter. I øjeblikket kan fire af de ti vigtigste arter, der opdrættes i akvakulturanlæg i EU, betragtes som fremmede (regnbueørred, stillehavsøsters, almindelig karpe og japansk tæppemusling). Deres tilstedeværelse betragtes i dag som almindelig og nødvendig.

2.3 Alligevel betragtes indførelse af invasive fremmede arter nu som en af de væsentligste grunde til ændringer i biodiversiteten på globalt plan. De vigtigste kanaler for fremmede akvatiske arters uønskede indtrængen i EU er store skibes ballastvand, lystfiskeri og akvarier. Klimaforandringer bevirker også, at fremmede arter kommer ind i europæiske farvande ved egen hjælp.

2.4 Forordning (EF) nr. 708/2007 om brug af fremmede og lokalt fraværende arter i akvakultur blev for nylig ændret på visse punkter, som EØSU allerede har afgivet udtalelse om (CESE 453/2010, ordfører: Valerio SALVATORE). Den blev vedtaget med stort flertal og står stadig ved magt. Nogle af forslagene i udtalelsen, f.eks. kravet om præcisering af, at lukkede akvakulturanlæg altid skal være landbaserede og have en vis sikkerhedsafstand til åbne vandsystemer samt beskyttelse mod prædatorer, indgår nu i det ændrede forslag (ændring af artikel 3). Det illustrerer det fornuftige i EØSU's anbefalinger.

3. Generelle bemærkninger

3.1 Den Europæiske Union bør tilpasse rammebestemmelserne for akvakultur i henseende til brug af fremmede og lokalt fraværende arter samt eventuelle tilknyttede ikke-målarter, dels som følge af Lissabontraktatens ikrafttrædelse, dels på baggrund af bidrag og forslag fra forskellige organer, herunder EØSU.

3.2 Formålet med den retslige ramme bør være at mindske risikoen for negativ indvirkning på biodiversiteten, især hvad angår arter, habitater og økosystemernes funktion. Lovgivningen bør bygge på forsigtighedsprincippet. Den bør omfatte procedurer for risikovurdering og overveje etablering af beredskabsplaner.

3.3 Fremmede arter, som har været i brug i EU's akvakultur i lang tid, og som opdrættes på sædvanlig måde, bør behandles særskilt for at sikre kontinuiteten i deres opdræt. De bør ikke pålægges yderligere administrative byrder, forudsat at der ikke i forbindelse med flytninger af disse arter overføres tilknyttede ikke-målarter.

3.4 Med forordning (EF) nr. 708/2007 fastsætter Rådet rammebestemmelser for akvakultur i henseende til fremmede og lokalt fraværende arter for at vurdere og i videst muligt omfang begrænse sådanne arters mulige indvirkning på akvatiske naturtyper.

3.5 Begrænsning af miljørisici kræver vedtagelse af foranstaltninger såsom procedurer for håndtering på modtageranlæggene, forudgående vurderinger af miljørisikoen og karantæner.

3.6 En korrekt styring af risikoen ved brug af fremmede og lokalt fraværende arter kræver, at de involverede parter, især medlemsstaterne, tager deres ansvar på sig.

3.7 Man bør udnytte udviklingen af viden om brug af fremmede arter i akvakultur til at forbedre lovgivningen på dette område, især de nye videnskabelige resultater af EU-finansierede forskningsinitiativer som Impasse-projektet.

4. Særlige bemærkninger

4.1 Forordning (EF) nr. 708/2007 om brug af fremmede og lokalt fraværende arter i akvakultur bør tilpasses til de nye bestemmelser vedrørende delegering af beføjelser i artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og bestemmelserne vedrørende gennemførelsesbeføjelser i samme traktats artikel 291. Dermed vil Rådets forordning (EF) nr. 708/2007 blive bragt i overensstemmelse med den nye traktats beslutningsprocedure.

4.2 Lukkede akvakulturanlæg, som betragtes som sikre og med meget lav risiko for udslip af enkelteksemplarer, bør kunne undtages for kravet om forudgående miljøindvirkningsvurdering.

4.3 På baggrund af de undtagelser, der vil blive gjort for lukkede akvakulturanlæg, er det særlig vigtigt at definere de krav, som anlæg af denne type skal opfylde for at være biologisk sikre.

4.4 Vandet i anlæggene bør ikke betragtes som den eneste vej til udslip af opdrættede enkelteksemplarer, når kravene til lukkede akvakulturanlæg fastlægges. Man bør se på aspekter som anlæggenes beliggenhed på land, beskyttelse mod rovdyr og konsekvenserne af eventuelle oversvømmelser, beskyttelse mod tyveri og vandalisme, barriereeffekt over for patogener og håndtering af døde organismer.

4.5 Fortegnelsen over lukkede akvakulturanlæg i hele EU bør på ethvert tidspunkt kunne konsulteres af enhver medlemsstat. Listerne skal udarbejdes omgående, opdateres regelmæssigt og være tilgængelige på internettet.

4.6 Transport af fremmede og lokalt fraværende arter fra eller til lukkede akvakulturanlæg er en kritisk proces, der skal gennemføres på en måde, som hindrer udslip af enkelteksemplarer.

4.7 Flytning af fremmede arter gennem dyrehandler, havecentre, havedamme og akvarier indebærer lige så stor en risiko for biodiversiteten som akvakulturanlæg og bør derfor underlægges lige så strenge regler og kontrolforanstaltninger som dem, der gælder for akvakultur.

4.8 EØSU vil til slut pege på et spørgsmål, som ganske vist ikke behandles i ændringen af forordning (EF) nr. 708/2007, nemlig definitionen af et »åbent akvakulturanlæg«. Det er ukorrekt at definere det som et anlæg, hvor opdrættet finder sted i et akvatisk miljø, som ikke er adskilt fra det naturlige akvatiske miljø af fysiske barrierer, som forhindrer udslip af opdrættede enkelteksemplarer. I åbne akvakulturanlæg findes der fysiske barrierer, som sikrer, at de opdrættede eksemplarer forbliver i fangenskab. Det, som de ikke har, er en høj garanti for, at enkelteksemplarer under bestemte omstændigheder (storm, oversvømmelse, rovdyr) ikke kan slippe ud i det åbne vand.