KOMVII SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93) 174 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 3. maj 1993 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
OM GARANTIER OPFØRT I DET ALMINDELIGE BUDGET 
PR. 31. DECEMBER 1992 
- 1 -
I denne beretning gøres der rede for garantier opført på det almindelige 
budget pr. 31. december 1992. 
Med beretningen efterkommer Kommissionen den erklæring, den afgav ved ved­
tagelsen af tillægs- og ændringsbudget nr. 1/91, og hvori den forpligtede 
sig til to gange om året at aflægge beretning for budgetmyndigheden om de 
garantier, der er opført på budgettet, og om de tilhørende risici. 
Kommissionen har tidligere afgivet tre beretninger til budgetmyndigheden. 
Beretningen falder i tre dele: 
1. En beskrivelse af de transaktioner, der er opført på budgettet, og af 
de ændringer, der er sket siden foregående beretning om garantier. 
2. En oversigt pr. 31. december 1992 over de risici, der hviler på bud­
gettet i de kommende år, og de tilfælde, hvor garantier er kommet til 
udbetaling. 
3. En vurdering pr. 31. december 1992 af den økonomiske og finansielle 
situation i de tredjelande, der er involveret i de største transak­
tioner. 
- 2 -
DBL 1: TRANSAKTIONER OPFØRT ?A BUDGETTET 
Den 31. december 1992 gav budgetmyndigheden tilladelse til på 1993-budget-
tet at opføre 21 budgetposter forsynet med et p.m., herunder 6 nye poster, 
dels til transaktioner til fordel for Bulgarien, Rumænien, Letland, Estland 
pg Litauen, og dels til lån fra EIB i tredjelande, pisse popter kan opdeles 
i tre kategorier, nemlig l^noptagelses/långivningstransaktioner inden for 
EF, lignende transaktioner uden for EF og garantier, som ydes penge- og 
finansieringsinstitutter. 
I. LÅNOPTAGELSE MED HENBLIK PÀ LÅNGIVNING INDEN FOB EF 
A. EF'S LÅNOPTAGELSE MED HENBLIK PÅ BETALINGSBALANCESTØTTE 
Fællesskabet kan på kapitalmarkederne eller i penge- eller finansie­
ringsinstitutter optage lån med henblik på at stille beløbene til 
rådighed for medlemsstater, der midlertidigt har vanskeligheder med 
betalingsbalancen. 
Hovedstolen for de lån, der kan ydes medlemsstaterne, kan højst andrage 
14 mia. ECU. 
Pr. 31. december 1992 er der kun opført to transaktioner til fordel for 
Grækenland, besluttet den 9* december 1985 og 4. marts 1991. 
Udeståendet for de lån, der ydedes Grækenland, androg pr. 31. december 
1992 1 875 mio. ECU (jf. tabel 1). 
B EURATOMLÅNOPTAGELSE 
Kommissionen fik i 1977 bemyndigelse til at optage lån med henblik på 
at bidrage til finansieringen af atomkraftværker. 
Lånene er beregnet til el-producenter og ledsages af de sædvanlige 
bankgarantier. Lånemodtagerne er ofte statsvirksomheder eller virksom­
heder, for hvilke staten garanterer. 
Det største tilladte lånoptagelsesbeløb er 4 mia. ECU, hvoraf der blev 
givet bemyndigelse til 500 mio. ECU ved afgørelse af 1977, til 500 mio. 
ECU i 1980, til 1 mia. ECU i 1982, til 1 mia. ECU i 1985 og til 1 mia. 
ECU i 1990. Den samlede långivning androg pr. 31. december 1992 
2 768,8 mio. ECU. 
- 3 -
Udeståendet for ydede lån androg pr. 31. december 1992 1 338 mio. ECU. 
Kommissionen foreslog den 9. december 1992, at det beløb, der ikke 
udnyttes til medlemsstaterne, anvendes til finansiering af en effekti­
vitets- og sikkerhedsforbedring af atomkraftværkerne i de central- og 
østeuropæiske lande samt i SNG. 
Et maksimumsbeløb på 1 124 mio. ECU kunne anvendes til dette formål. 
C. LÅNOPTAGELSE TIL INVESTERINGSSTØTTE I EF 
Kommissionen er i medfør af Rådets afgørelse af 16. oktober 1978 bemyn­
diget til at optage lån til fremme af investeringer i EF (det nye fæl­
lesskabsinstrument). 
Det højst tilladte lånoptagelsesbeløb er i afgørelsen af 16. oktober 
1978 fastsat til 1 milliard, men siden er det blevet forhøjet med 
1 milliard ved en afgørels af 15. marts 1982. Loftet blev på ny hævet 
med 3 milliarder ved en afgørelse af 19. april 1983 og med 750 millio­
ner ved en afgørelse af 9. marts 1987. 
Provenuet af disse lån genudlånes af EIB, der i denne sammenhæng optræ­
der på EF's vegne, til finansiering af investeringsprojekter, der bi­
drager til øget konvergens og integration, og som er i overensstemmelse 
med Fællesskabets prioriterede mål inden for energi- og industrisekto­
rerne samt på infrastrukturområdet, idet der bl.a. lægges vægt på 
projekternes regionale betydning og på nødvendigheden af at bekæmpe 
arbejdsløsheden. I medfør af afgørelse af 26. april 1982 er også støtte 
til små og mellemstore virksomheder blevet et prioriteret mål. 
Desuden har Fællesskabet i medfør af afgørelsen af 20. januar 1981 fået 
bemyndigelse til at optage lån med det formål at yde en ekstraordinær 
genopbygningsstøtte på 1 mia. ECU til de områder i Italien, der blev 
ødelagt af jordskælvet i november 1980. Den 14. december 1981 blev der 
truffet en lignende afgørelse om et støttebeløb på 80 mio. ECU til 
fordel for de områder i Grækenland, der blev ødelagt af jordskælvene i 
februar og marts 1981. 
Det højst tilladte lånoptagelsesbeløb er således på 6 830 mio. ECU. 
Udeståendet for lånoptagelsen var pr. 31. december 1992 3 326 mio. ECU, 
hvilket er et fald på 15,9% siden 31. december 1991. 
- 4 -
Risikoen er fordelt på et stort antal låntagere i Den Europæiske Inve­
steringsbank. Herudover er størstedelen af lånene globallån, der ydes 
af EIB til finansieringsinftitutter, der så er ansvarlige for tilbage­
betalingen. 
EIB giver årligt Kommissionen en liste over de debitorer, der ifølge 
bankens oplysninger risikerer ikke at kunne overholde deres tilbage­
betalingsforpligtelser i det kommende år. Denne liste har hidtil været 
tom. 
- 5 -
II. OPTAGELSE AF LÅN MED HENBLIK PÅ GENUDLÅN TIL TREDJELANDE 
A. FÆLLESSKABETS LÅNOPTAGELSESPROGRAM MED HENBLIK PÅ BEVILLING AF ET 
MELLEMFRISTET LÅN TIL UNGARN (Ungarn I) 
Fællesskabet har bevilget Ungarn et mellemfristet lån med en hovedstol 
på maksimalt 870 mio. ECU og en løbetid på højst fem år. Lånet er 
beregnet på at lette omstillingen af den ungarske økonomi, så landet 
bliver i stand til at udnytte alle de fordele, der er forbundet med 
markedsøkonomi. Lånet stilles til rådighed for Ungarn i trancher. 
Den første tranche på 350 mio. ECU blev udbetalt den 20. april 1990. 
Den anden tranche på 260 mio. ECU blev udbetalt den 14. februar 1991. 
Den tredje tranche på maksimalt 260 mio. ECU skulle have været udbetalt 
i løbet af 1992. Efter alt at dømme vil den sandsynligvis ikke komme 
til udbetaling, eftersom Ungarns betalingsbalance er bedre end forven­
tet. De udbetalte trancher skal tilbagebetales på én gang 5 år efter 
udbetalingen, og renterne, som beregnes efter en variabel sats, skal 
betales en gang om året. 
B. YDERLIGERE MELLEMFRISTET LÅN TIL UNGARN (Ungarn II) 
Eftersom opløsningen af Comecon (Rådet for Gensidig Økonomisk Bistand) 
og golfkrisen risikerer at bringe de første positive resultater af de 
iværksatte reformer i fare, er det blevet besluttet gennem lånoptagelse 
at yde et yderligere lån på 180 mio. ECU som led i 24-landegruppens 
samlede støtteprogram på ca. 360 mio. ECU. 
Den første tranche på 100 mio. ECU blev udbetalt den 14. august 1991. 
Den skal tilbagebetales på én gang 7 år efter udbetalingen, og renter­
ne, som beregnes efter en variabel sats, skal betales en gang om året. 
Anden tranche på 80 mio. ECU kommer til udbetaling den 15. januar 1993. 
- 6 -
C. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ BEVILLING AF ET MELLEMFRI­
STET LÅN TIL DEN TJEKKISKE OG SLOVAKISKE FØDERATIVE REPUBLIK 
I forbindelse med en samlet støtte på ca. 750 mio. ECU fra 24-lande-
gruppen er Kommissionen på Fællesskabets vegne bemyndiget til at optage 
et lån i to trancher på 375 mio. ECU med en løbetid på syv år. Prove­
nuet af dette lån genudlånes på de samme betingelser til Pen Tjekkiske 
og Slovakiske Føderative Republik* 
Den første tranche på 185 mio. ECU blev udbetalt den 14. august 1991. 
Den skal tilbagebetales på én gang 7 år efter udbetalingen, og renter­
ne, som beregnes efter en variabel sats, skal betales en gang om året. 
Den anden tranche på 190 mio. ECU blev udbetalt den 2. marts 1992, og 
den skal tilbagebetales på én gang 6 år senere. 
Det drøftes i øjeblikket mellem Kommissionen og myndighederne i Den 
Tjekkiske Republik og Den Slovakiske Republik, hvilken status fælles­
skabslånet skal have efter de to republikkers deling den 1. januar 
1993. 
D. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ BEVILLING AF ET MELLEMFRI­
STET LÅN TIL BULGARIEN 
I forbindelse med en samlet støtte på 580 mio. ECU fra 24-landegruppen 
er Kommissionen på Fællesskabets vegne bemyndiget til at optage et lån 
i to trancher på 290 mio. ECU med en løbetid på syv år. Provenuet af 
dette lån genudlånes på de samme betingelser til Bulgarien. 
Den første tranche på 150 mio. ECU blev udbetalt til Bulgarien den 
14. august 1991. Den skal tilbagebetales på én gang 7 år efter udbeta­
lingen, og renterne, som beregnes efter en variabel sats, skal betales 
en gang om året. 
Den anden tranche på 140 mio. ECU blev udbetalt den 2. marts 1992, og 
den skal tilbagebetales på én gang seks år senere. 
- 7 -
E. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ BEVILLING AF ET YDERLIGERE 
MELLEMFRISTET LÅN TIL BULGARIEN 
Rådet besluttede den 19. oktober 1992 efter en positiv udtalelse fra 
Parlamentet den 17. september 1992 at yde yderligere finansiel støtte 
til Bulgarien som led i en ny støtte fra 24-landegruppen på 220 mio. 
ECU. 
Fællesskabet tegner sig for højst 110 mio. ECU, der udbetales i to 
trancher. 
Den maksimale løbetid bliver 7 år. 
Transaktionen skal gennemføres i løbet af 1993. 
F. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ BEVILLING AF ET MELLEMFRI­
STET LÅN TIL ISRAEL 
Med henblik på den finansielle støtte til Israel og befolkningerne i de 
besatte områder, som Rådet har besluttet at yde, er Kommissionen blevet 
bemyndiget til på Fællesskabets vegne at optage et lån på 160 mio. ECU 
i én tranche med en maksimal løbetid på 7 år. Provenuet af dette lån 
genudlånes på de samme betingelser til Israel, som herudover indrømmes 
en rentegodtgørelse på 27,5 mio. ECU over Fællesskabets budget. 
Transaktionen blev gennemført den 2. marts 1992. Hele lånet skal til­
bagebetales den 15. december 1997. 
- 8 -
G. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ BEVILLING AF ET MELLEMFRI­
STET LÅN TIL RUMÆNIEN 
Denne nye transaktion blev vedtaget af Rådet den 22. juli 1991, efter 
at Parlamentet den 17. maj 1991 havde afgivet en positiv udtalelse. Der 
er med henblik herpå ved TÆB nr. 2/91, der blev endelig vedtaget den 
23. december 1991, blevet oprettet en særlig garantipost på budgettet. 
Det drejer sig om en lånoptagelses-/långivningstransaktion på 375 mio. 
ECU, som kan deles i to trancher, og som har en løbetid på maksimalt 
7 år. Den første tranche på 190 mio. ECU blev udbetalt i januar 1992 og 
har en løbetid på 6 år. Den anden tranche blev udbetalt den 2. marts 
1992. 
H. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ BEVILLING AF ET YDERLIGERE 
MELLEMFRISTET LÅN TIL RUMÆNIEN 
Rådet besluttede den 27. november 1992 efter udtalelse fra Parlamentet 
den 17. november 1992 at yde yderligere finansiel støtte til Rumænien 
som led i den yderligere støtte fra 24-landegruppen på 160 mio. ECU. 
Fællesskabets lån andrager højst 80 mio. ECU og har en længste løbetid 
på 7 år. 
I betragtning af beløbets størrelse udbetales lånet på én gang i løbet 
af 1993. 
I. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ BEVILLING AF ET MELLEM­
FRISTET LÅN TIL ALGERIET 
Rådet traf den 23. september 1991 afgørelse om denne transaktion efter 
positiv udtalelse fra Parlamentet den 12. juli 1991. Ved TÆB nr. 2/91, 
der blev endelig vedtaget den 23. december 1991, er der blevet oprettet 
en garantipost herfor i budgettet. Det drejer sig om en lånoptagelses-
/långivningstransaktion på 400 mio. ECU i to trancher på henholdsvis 
250 og 150 mio. ECU. Den første tranche på 250 mio. ECU blev ydet som 
et foreløbigt lån den 23. december 1991 i forventning om, at lånopta­
gelsesproceduren ville blive afsluttet i januar 1992. Den anden tranche 
er endnu ikke blevet udbetalt. 
J. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ BEVILLING AF ET MELLEMFRI­
STET LÅN TIL USSR OG/ELLER REPUBLIKKERNE I USSR 
Kommissionen har foreslået, at der bevilges et mellemfristet lån på 
højst 1 250 mio. ECU til Sovjetunionen og/eller republikkerne i USSR 
til finansieringen af import af landbrugsprodukter, levnedsmidler og 
lægemidler med oprindelse i EF og Østeuropa. 
Efter at Parlamentet havde afgivet en positiv udtalelse, traf Rådet 
endelig afgørelse den 16. december 1991. I forbindelse med vedtagelsen 
af budgettet for 1992, der fandt sted i december 1991, blev der opret­
tet en tilsvarende garantipost i budgettet. 
- 9 -
Lånet vil have en maksimal løbetid på 3 år og vil blive fordelt mellem 
de tidligere sovjetrepublikker. 
De første lånekontrakter blev undertegnet i juli 1992, nemlig; 
den 10. juli med Armenien (38 mio. ECU), Kirgistan (32 mio. ECU), 
Turkmenistan (45 mio. ECU) og Moldavien (27 mio. ECU); 
den 13. juli med Ukraine (130 mio. ECU); 
den 24. juli med Hviderusland (102 mio. ECU), Tadsjikistan (55 mio. 
ECU) og Georgien (70 mio. ECU); 
den 9. september 1992 med Rusland (150 mio. ECU); 
den 9. december 1992 med Rusland (349 mio. ECU); 
den 15. december 1992 med Kasakhstan (25 mio. ECU). 
De første transaktioner blev gennemført ultimo 1992 og udeståendet an­
drog pr. 31. december 123 mio. ECU. 
K. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF ET MELLEMFRISTET 
LÅN TIL ESTLAND, LETLAND OG LITAUEN 
Rådet besluttede den 23. november 1992 efter udtalelse fra Parlamentet 
den 30. oktober 1992 at yde finansiel bistand til disse tre lande som 
led i 24-landegruppens samlede låneprogram. 
Lånene udbetales i to trancher, særskilt og enkeltvis til de tre sta­
ter. 
Udbetalingen finder sted i løbet af 1993, og den længste løbetid for 
lånene er på 7 år. 
Lånenes maksimumsbeløb andrager: 
40 mio. ECU til Estland, 
80 mio. ECU til Letland, 
100 mio. ECU til Litauen. 
-lo­
in. GARANTIER, SOM FÆLLESSKABET HAR YDET TREDJELANDE 
A. LÅN GARANTERET OVER DET ALMINDELIGE BUDGET, SOM YDES AF DEN EUROPÆISKE 
INVESTERINGSBANK TIL LANDE I MIDDELHAVSOMRÅDET 
I overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets afgørelse af 8. marts 
1977 yder Fællesskabet garanti for de lån, der bevilges af Den Euro­
pæiske Investeringsbank. Dette sker som led i Fællesskabets finansielle 
forpligtelser over for landene i Middelhavsområdet. 
På grundlag af denne afgørelse blev der den 30. oktober 1978 i 
Bruxelles og den 10. november 1978 i Luxembourg underskrevet et kau-
tionsdokument mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Euro­
pæiske Investeringsbank, ifølge hvilket der ydes en samlet garanti 
svarende til 75% af de kreditter, der ydes i form af lån til følgende 
lande: Portugal (finansprotokol, støtte forud for tiltrædelsen), Græ­
kenland, Spanien (finansielt samarbejde), Malta, Tunesien, Algeriet, 
Marokko, Tyrkiet, Cypern, Egypten, Jordan, Syrien, Israel, Jugoslavien 
og Libanon. 
Herudover er der undtagelsesvis ydet en garanti på 100% for de kre­
ditter, der som led i nødhjælpen stilles til rådighed for Portugal i 
henhold til bestemmelserne i Rådets afgørelse af 7. oktober 1975. 
For hver ny finansprotokol udarbejdes et dokument om forlængelse af 
kautionsdokumentets løbetid. 
Den 31. december 1992 var det tilladte udlånsbeløb i alt 7 517 mio. 
ECU, heraf 1 500 mio. ECU til Spanien, Grækenland og Portugal og 
6 017 mio. ECU til landene i Middelhavsområdet. Udeståendet var 
pr. 31. december 1992 på 2 089 mio. ECU, hvoraf Spanien, Grækenland og 
Portugal tegnede sig for 645 mio. ECU og de øvrige middelhavslande for 
1 444 mio. ECU. 
Da garantien for størstedelen af transaktionerne dækker 75% af de 
åbnede kreditter, er budgetrisikoen imidlertid ikke over 3 269,2 mio. 
ECU. Af dette beløb vedrører 1 134 mio. ECU lånene til Spanien, Græken­
land og Portugal ydet via statsejede institutter eller institutter, der 
er omfattet af statsgaranti. 
- 11 -
Efter underskrivelsen af de 4. protokoller fordeler bemyndigelserne sig 
på følgende måde, idet kun ikke-medlemsstater tages i betragtning: 
Algeriet 
Cypern 
Egypten 
Israel 
Jordan 
Libanon 
Malta 
Marokko 
Syrien 
Tunesien 
Tyrkiet 
Jugoslavien*) Tidligere 
protokoller 
360 
92 
492 
133 
118 
177 
55 
297 
208 
250 
90 
760 
3 032 4. protokoller 
Bemyndigelser 
280 
310 
82 
80 
45 
220 
168 
1 185 I alt 
640 
92 
802 
215 
198 
222 
55 
517 
208 
418 
90 
760 
4 217 
Anden protokol med Jugoslavien blev opsagt den 25. november 1991, men 
som led i sine positive foranstaltninger blev EIB opfordret til at 
videreføre sine transaktioner i Bosnien-Herzegovina, Kroatien, Make­
donien, Montenegro og Slovenien. 
Sideløbende med protokollerne er det desuden hensigten at yde EIB-lån 
ifølge Rådets forordning (EØF) nr. 1763/92 af 29. juni 1992 om finan­
sielt samarbejde af interesse for samtlige tredjelande i Middelhavs­
området . 
I forbindelse med denne transaktion må de af EIB bevilgede lån tilsam­
men højst udgøre 1 800 mio. ECU. 
Lånene har som regel en gennemsnitlig løbetid på 15 år og er afdragsfri 
i en 3-4-års periode. 
1) Den anden protokol vedrørende Jugoslavien blev ophævet på et tidspunkt, 
hvor der endnu manglede at blive bevilget 100 mio. ECU, og hvor 
290 millioner af de afsatte bevillinger endnu ikke var blevet udbetalt. 
- 12 -
B. LÅN YDET AF DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK TIL TREDJELANDE I MELLEM-
OG ØSTEUROPA 
På foranledning af en anmodning, som Rådet fremsatte den 9. oktober 
1989, vedtog Den Europæiske Investeringsbanks Styrelsesråd den 29. no­
vember 1989 at tillade, at Banken af sine egne midler yder en række lån 
til et samlet beløb på maksimalt 1 mia. ECU til finansiering af inve­
steringsprojekter i Ungarn og i Polen. Disse lån ydes til finansiering 
af investeringsprojekter, som opfylder de kriterier, der normalt lægges 
til grund for Bankens udlån af egne midler. Kautionskontrakten blev un­
dertegnet den 24. april 1990 i Bruxelles og den 14. maj 1990 i Luxem­
bourg . 
Den 14. maj 1991 vedtog budgetmyndigheden at udvide denne garanti til 
at omfatte de lån på i alt højst 70Ô mio. ÉCU, der ydes til Tjekkoslo­
vakiet, Bulgarien og Rumænien. 
Udvidelsen af kautionskontrakteft blev undertegnet den 31. juli 1991. 
Kommissionen forelagde den 23. oktober 1992 et forslag til Rådets afgø­
relse om udvidelse af denne fællesskabsgaranti til at omfatte EIB's tab 
på lån ydet til Estland, Letland og Litauen. 
Det samlede låneloft, som EIB kan yde i disse lande, blev fastsat til 
200 mio. ECU for en tre-års periode. 
Kommissionen foreslog ligeledes dèn 18. december 1992 en udvidelse af 
denne garanti til at omfatte EIB's tab på lån ydet til Albanien. 
Det samlede loft for de lån, Som EIB kan yde i dette land, blev fastsat 
til 50 mio. ECU for en tre-års periode. 
Lånene har som regel lang løbetid på gennemsnitligt 15 år med 3-4 års 
afdragsfrihed. 
Den 31. december 1992 blev der til disse fem østeuropæiske lande bevil­
get kreditter på i alt 820 mio. ECU, mèn kun lidt mindre end 147 mio. 
ECU er hidtil blevet udbetalt. 
- 13 -
C. LÅN YDET AF DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK I TREDJELANDE 
På ECOFIN-Rådets møde den 19. maj 1992 aftaltes det at gennemføre sid­
ste års principaftale på følgende måde: 
EIB yder lån til projekter af fælles interesse i de lande, med 
hvilke Fællesskabet har indgået samarbejdsaftaler; 
Bankens Styrelsesråd kan i hvert enkelt tilfælde yde lån, der op­
fylder de sædvanlige kriterier herfor; 
- der fastsættes for en treårs-periode et samlet loft på 250 mio. 
ECU. Dette loft tages op til fornyet overvejelse ved denne periodes 
udløb. 
Rådet er enig om, at disse lån bør garanteres over fællesskabsbudget­
tet. Kommissionen forelagde et forslag til afgørelse med henblik herpå 
den 3. juni 1992. 
Budgetmyndigheden har opført en post i overensstemmelse hermed på 1993-
budgettet. 
D. KREDITGARANTI YDET AF FÆLLESSKABET TIL SIKRING AF EKSPORTEN AF LAND­
BRUGSPRODUKTER OG FØDEVARER FRA FÆLLESSKABET TIL DET TIDLIGERE SOVJET­
UNIONEN 
Fællesskabet har besluttet at stille garanti for et lån ydet til det 
tidligere Sovjetunionen af et bankkonsortium med henblik på at finansi­
ere importen af landbrugsprodukter og fødevarer med oprindelse i Fæl­
lesskabet og en række mellem- og østeuropæiske lande. 
Fællesskabets garanti dækker indtil 500 mio. ECU og indtil 98% af even­
tuelle kapital- og rentetab. 
Som modydelse for denne garanti modtager Fællesskabet en provision på 
0,67% af det garanterede beløb. Halvdelen af dette beløb blev betalt 
den 26. december 1991 i overensstemmelse med kontrakten. Saldoen skal 
betales en måned efter garantiperiodens udløb. 
Den 26. november 1991 blev bestemmelserne for långivningen og vilkårene 
for midlernes anvendelse fastsat ved en brevveksling mellem Kommissio­
nen og de sovjetiske myndigheder. Samme dag blev der undertegnet en 
kautionskontrakt mellem Fællesskabet og bankerne. 
- 14 -
Lånets løbetid er tre et halvt år fra underskrivelsesdatoen. 
Renterne forfalder til betaling hvert halve år, og lånebeløbet skal be­
tales tilbage ad tre gange, henholdsvis tyve, enogtredive og toogfyrre 
måneder efter datoen for aftalens underskrivelse. 
Første forfaldsdag for hovedstolen er den 26. juli 1993. 
Første forfaldsdag for renter var 9. september 1992. Det blev betalt 
den 25. september 1992. 
Som følge af Sovjetunionens opløsning blev det besluttet, at midlerne 
skal stilles til rådighed for Den Russiske Republik. 
- 15 -
DEL 2: OVERSIGT OVER RISICI 
Hvis man ønsker at vurdere, hvilke risici der påhviler Fællesskabets bud­
get, kan det gøres på to måder: 
den ene måde, som ofte anvendes af bankfolk, består i på en given dato 
at fastslå det samlede udestående beløb for de pågældende kapitaltrans­
aktioner 
den anden måde, som er mere egnet i budgetsammenhæng, består i at 
vurdere den højst tænkelige udbetalingsrisiko for Fællesskabet i et 
givet regnskabsår. 
Anvendes sidstnævnte metode, kan der igen anvendes to fremgangsmåder, 
nemlig 
udelukkende at fastslå, hvilke transaktioner der pr. 31. december 1992 
er udbetalt. Dette udgør den mindst tænkelige risiko for Fællesskabet, 
såfremt der ikke er tale om fremskyndet tilbagebetaling 
det vurderes på grundlag af prognoser, hvilken virkning de transaktio­
ner, som Kommissionen har fremsat forslag om, vil have for de kommende 
budgetter. Dette er lig med maksimumsrisikoen for Fællesskabet, forud­
sat at alle Kommissionens forslag bliver vedtaget. 
Det er klart, at den sidstnævnte fremgangsmåde forudsætter, at der opstil­
les en række hypoteser vedrørende udbetalingsdatoer, tilbagebetalings­
vilkår, rentesatser og vekselkurser, hvilket der redegøres for i detaljer i 
bilaget. Fremgangsmåden gør det dog muligt at anslå, hvorledes de risici, 
der er forbundet med de nuværende forslag, vil udvikle sig. 
Resultaterne fremgår af tabellerne i bilaget, idet der dog skelnes mellem 
risiciene for lande uden for og inden for Fællesskabet. 
Det skal desuden bemærkes, at de samlede tal, der er anført, dækker over 
risici af forskellig art, f.eks. lån ydet til et enkelt land, eventuelt i 
forbindelse med finansielle støttetransaktioner, og lån til projekter, der 
garanteres af låntagerne, f.eks. i forbindelse med det nye fællesskabs­
instrument og EIB-transaktionerne. 
- 16 -
I. UDESTÅENDET PR. 31. DECEMBER 1992 (tabel 1) 
Udeståendet i forbindelse med Fællesskabets lånoptagelse og de garan­
terede lån fordelte sig pr. 31. december 1992 på følgende måde: 
7 184 mio. til transaktioner inden for Fællesskabet 
4 249 mio. til risici i forbindelse med tredjelande1) 
11 433 mio. i alt. 
Siden den 30. juni 1992 er der igen sket en nedgang i det samlede udestå­
ende som følge af et fald i udlånstransaktionerne inden for Fællesskabet. 
Udeståendet i forbindelse med lån til tredjelande er dog fortsat steget fra 
34,5% til 37,2% pr. 31. december 1992. 
II. DEN ÅRLIGE UDBETALINGSRISIKO OVER BUDGETTET - TRANSAKTIONER, FOR HVILKE 
DER ER FORETAGET UDBETALING PR. 31. DECEMBER 1992 (tabel 2) 
A. I ALT 
Vurderet på grundlag af de årlige rente- og afdragsbetalinger vil 
den samlede risiko for alle lande taget under ét nå op på 
3 362 mio. ECU i 1993, hvorefter den vil falde til 2 001 mio. ECU i 
1996. I 1997 vil den stige til 2 481 mio. ECU for atter at falde i 
tiden herefter. 
En samlet risiko bør imidlertid vurderes forskelligt, afhængigt af 
om der er tale om medlemslande eller tredjelande. 
B. EF'S MEDLEMSLANDE 
Gældsbetjeningen for lån udbetalt pr. 31. december 1992 forventes 
at ligge lidt under 2,8 milliarder i 1993 og vil derefter falde til 
under 1,5 milliarder. 
1) Heraf EIB-lån for 1 591 mio. og fællesskabslån (lånoptagelse og långiv­
ning) for 2 658 mio. 
- 17 -
C. TREDJELANDE 
For tredjelandenes vedkommende varierer risikoen for de enkelte af­
hængigt af forfaldsdagen for de lån, der er ydet. Risikoen fremgår 
af nedenstående tabel. 
RISIKO I ALT 
heraf: 
Ungarn I 1 
Ungarn I 2 
Algeriet 1 
Ungarn II 1 
Tjekkoslovakiet 1 
Tjekkoslovakiet 2 
Bulgarien 
Rumænien 
Israel 1995 
1079 
(350) 1996 
671 
(260) 1997 
1117 
(250) 
(190) 
(140) 
(160) 1998 
915 
(100) 
(185) 
(150) 
(185) 
III. ANSLÅEDE ÅRLIGE MAKSIMUMSRISICI: UDBETALTE LÅN - VEDTAGNE, MEN 
ENDNU IKKE UDBETALTE LÅN - FORESLÅEDE, MEN ENDNU IKKE VEDTAGNE LÅN 
(tabel 3) 
Disse tal angiver den højst tænkelige, årlige risiko for budgettet. Det 
betyder dog ikke, at beløbene virkelig kommer til udbetaling. Alle ud­
betalinger suspenderes nemlig, hvis et land ikke lever op til sine for­
pligtelser. 
A. I ALT 
Den samlede årlige risiko for alle lande tilsammen når op på 
3 584 mio. ECU i 1993, hvorefter den falder til 3 121 mio. ECU i 
1994 for atter at stige til 4 086 mio. ECU i 1995. Efter et nyt 
fald til 3 683 mio. ECU året efter når den op på henholdsvis 4 301 
og 4 578 mio. ECU i 1997 og 1998. 
- 18 -
B. MEDLEMSLANDE 
Udviklingen er stort set den samme som for de udbetalte lån, idet 
der ikke er så mange transaktioner, der mangler at falde på plads. 
Risikoen topper fltsfi i 1993 med 2 843 mio. ECU* tøvprefter den fal­
der ret kraftigt. 
C. TREDJELANDE 
Risikoen i forbindelse med tredjelande udvikler sig lidt anderle­
des, idet den fortsat yil stige og nå op pf. 2 321 mio. ECU i 1995, 
hvorefter den i 1996 yil faldf kraftigt for atter at stige til 
2 015 mio. ECU 4. 1^97, pg til 2 229 mio. ECU i 1998. 
IV. KONKRET BRUG AF GARANTIEN 
I andet halvår af 1992 gjorde EIB på ny brug af budgetgarantien i for­
bindelse med lån på ca. 4,5 mio. ECU til republikkerne i det tidligere 
Jugoslavien (Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Serbien). Udbetalingen 
over budgettet blev foretaget den 14. december 1992. 
Pr. 31. december 1992 udgjorde Fællesskabets uindfriede fordringer på 
republikkerne i det tidligere Jugoslavien 8,5 mio. ECU. Libanon har 
tilbagebetalt hele sin gæld. 
- 19 -
DEL 3: VURDERING AF MULIGE RISICI 
De tal, der er anført i de foregående afsnit, angiver størrelsen af de 
risici, der påhviler det almindelige budget. 
Imidlertid bør disse oplysninger sammenholdes med risikoens beskaffenhed, 
som er afhængig af transaktionernes art og låntagerens situation. 
I. TRANSAKTIONERNES ART 
De risici, der er angivet i det ovenstående talmateriale, dækker over 
forskellige interventioner, som man kan opdele i to kategorier, nemlig 
transaktioner med henholdsvis makro- og mikro-økonomisk sigte. 
A. TRANSAKTIONER MED MAKRO-ØKONOMISK SIGTE 
Det drejer sig først og fremmest om betalingsbalancelån til medlems­
stater, hvortil der normalt er knyttet nogle præcise økonomiske og 
forpligtelsesmæssige betingelser. 
Finansielle støttetransaktioner tilhører den samme form for interven­
tioner, men vedrører tredjelande. 
Til denne kategori vil det desuden være muligt at henregne garantien 
for de kreditter, der er beregnet til finansiering af import af land­
brugsprodukter og fødevarer til det tidligere Sovjetunionen, idet 
risikoen i forbindelse med denne transaktion i høj grad er afhængig af 
den makro-økonomiske og politiske udvikling i landet. 
B. TRANSAKTIONER MED MIKRO-ØKONOMISK SIGTE 
Der er tale om lån til finansiering af bestemte projekter, som normalt 
skal tilbagebetales over en lang periode ved hjælp af de forventede 
overskud af projekterne. Lånene tildeles som regel statslige virksom­
heder eller penge- og kreditinstitutter, og de er foruden ved Fælles­
skabets garanti dækket af de sædvanlige bankgarantier. 
Der er tale om Euratom- og NIC-lån, der ydes i medlemsstaterne, og EIB-
lån, der ydes uden for Fællesskabet (Middelhavsområdet og Mellem- og 
Østeuropa). 
- 20 -
II. DEN ØKONOMISKE OG FINANSIELLE SITUATION I DB TREDJELANDE, DER ER MÅLET 
FOR TRANSAKTIONER MED MAKRO-ØKONOMISK SIGTE 
Alle de lande, som har modtaget støtte i forbindelse med transaktioner 
med makro-økonomisk sigte, har gennemført stabiliserings- og reform­
programmer. Den økonomiske og finansielle situation i disse lande er i 
høj grad afhængig af fremskridtene i de vidtrækkende strukturreformer, 
som støtten bliver anvendt til. 
I dette afsnit gives der også oplysninger om en række mellem- og øst­
europæiske lande, som ikke modtager denne form for støtte, nemlig de 
nye stater i det tidligere Jugoslavien og Sovjetunionen. 
A. UNGARN 
Siden 1989 har man ved stabiliseringsforanstaltninger søgt at tilpasse 
Ungarns økonomi på mellemlang sigt. Reformen har imidlertid været led­
saget af en kraftig nedgang i den økonomiske aktivitet, hvilket illu­
streres af, at BNP i 1991 faldt med 10,2% og forventes at falde med 5% 
i 1992. Den årlige inflation er gradvis faldet og var således i decem­
ber 1992 21,6% om året, men ledigheden er fortsat steget og nåede i 
samme måned 663 000 personer (12,2% af arbejdsstyrken). Budgetunder­
skuddet forventes at stige til 197 mia. HUF i 1992 (over 5% af BNP), 
hovedsagelig som følge af, at faldet i statens indtægter har været 
større end forventet. Som reaktion på dette dårlige finansresultat 
indefrøs Den Internationale Valutafond sin bistand i anden halvdel af 
1992. 
Strukturreformprogrammet går fremad, og i 1991 og 1992 blev der på 
nogle af de vigtigste områder vedtaget en række love. Således blev der 
i 1991 vedtaget et lovkompleks om ændrede rettigheder for ejere og om 
indførelse af markedsøkonomiske forhold. I 1992 fokuserede regeringen 
på en reform af de offentlige finanser og om en lovgivning vedrørende 
infrastrukturer og den sociale sektor. Omstruktureringen skrider lang­
somt fremad. Ved udgangen af 1992 var ca. 16% af statens aktiver priva­
tiserede. Nogle store sektorer, f.eks. transport, landbrug og banker er 
ikke berørt af disse reformer. Væksten i den private sektor er imidler­
tid støt, og mange nye små og mellemstore virksomheder er blevet grund­
lagt. Tilstrømningen af udenlandsk kapital er betydelig. Den private 
sektors andel af BNP i 1992 anslås til ca. 30%. 
I 1992 som i de to foregående år har betalingsbalancen været bedre end 
forventet. Ved udgangen af oktober 1992 tegnede handelsbalancen og de 
løbende poster sig for overskud på henholdsvis 489 mio. USD og 704 mio. 
USD på trods af, at der oprindeligt forventedes et underskud. Kombina­
tionen af en fortsat vækst i eksporten og betydelige overskud på 
turist- og overførselsposterne gjorde Ungarn fri af valutabegrænsninger 
især med henblik på sin gældsbetjening. Gældsbetjeningssatsen faldt fra 
43,2% i 1990 til ca. 30% i 1991 og er formentlig faldet yderligere i 
1992. Investeringstilstrømningen og støtten fra IMF, Verdensbanken og 
24-landegruppen øgede de officielle reserver, der nu er på et tilfreds­
stillende niveau (5,1 mia. USD i oktober 1992, dvs. 5 måneders import). 
Ungarns gæld til udlandet stabiliseredes på ca. 22,5 mia. USD i tredje 
kvartal af 1992. I 1991 forbedredes strukturen i Ungarns gældsætning 
betydeligt, idet andelen af kortfristede lån faldt til 9,6%. Prisen for 
ungarske gældsbeviser på det sekundære marked har stabiliseret sig om­
kring kurs 90 som følge af de ungarske myndigheders nøje overholdelse 
af rente- og afdragsforpligtelserne og den formindskede risiko for om­
lægning af gælden. I 1992 blev den ungarske nationalbanks obligations­
lån af Moody's vurderet til BA1, mens Poor's vurderede dem til BB+. 
- 21 -
B. DEN TJEKKISKE OG DEN SLOVAKISKE REPUBLIK 
Ifølge de foreliggende oplysninger var den økonomiske stabilisering, 
der syntes at være indtrådt midt i 1992 (produktionen i de traditio­
nelle sektorer stabiliseredes på lavt niveau, og væksten i produktionen 
og beskæftigelsen i de nye sektorer accelerede) kun kortlivet. Ifølge 
de første foreløbige overslag vil BNP falde med næsten 10% i 1992 i 
forhold til 1991 (BNP faldt med 16% i 1991), hvilket skyldes et væsent­
ligt dårligere økonomisk resultat i anden halvdel af året (minus 5% i 
forhold til første halvdel). Yderligere er inflationen, der faldt til 
et encifret tal mellem maj og august i 1992, igen i stigning og har 
siden september været på 2% om måneden, før indførelsen af momsen med­
førte en yderligere voldsom prisstigning i januar 1993. De offentlige 
budgetter har generelt uafbrudt været i balance, skønt den underlig­
gende tendens ikke er gunstig, og Slovakiets underskud nærmer sig 4% af 
landets BNP. Den første bølge af privatiseringer i stort omfang blev 
afsluttet ved udgangen af 1992. 
Usikkerheden omkring de nærmere betingelser for Tjekkoslovakiets op­
splitning i to uafhængige stater og virkningerne deraf er formentlig 
hovedårsagen til den overraskende yderligere nedgang i den økonomiske 
aktivitet i løbet af året. Dette spørgsmål dominerede den politiske 
debat og de politiske initiativer i 1992, hvilket førte til betydelig 
irritation hos potentielle indenlandske og udenlandske investorer. 
Yderligere hindredes investeringerne og en omfattende modernisering af 
kapitalen af en storstilet privatisering ved udstedelse af folkeaktier. 
De nye ejere var således endnu ikke kommet til magten, og de gamle 
ejere og ledere var ikke længere for alvor interesserede i struktur­
tilpasninger. Derfor har der fortsat været tale om underinvesteringer i 
begge republikker. Ledigheden fortsatte med at falde i 1992, idet den i 
Tjekkiet faldt til under 3%, mens den i Slovakiet faldt fra næsten 13% 
i begyndelsen af 1992 til lidt over 10% ved udgangen af året. Produkti­
viteten er imidlertid ikke forbedret. Dette betyder, at der stadig er 
storstilede omlægninger på arbejdsmarkedet i vente. 
Delingen i to republikker, der også var udtryk for forskellige opfat­
telser med hensyn til den økonomiske politik (markedsorienteret i Den 
Tjekkiske Republik og mere statsindblanding i Den Slovakiske Republik), 
er foregået på en fredelig måde. Begge republikker accepterede delingen 
af aktiver og passiver efter forholdet 2 (til Den Tjekkiske Republik) 
til 1 (Den Slovakiske Republik). Yderligere oprettedes der en told­
union, og møntunionen blev indtil videre videreført. Forberedelser er 
imidlertid i gang med henblik på indførelse af egne valutaer. 
Betalingsbalancen var meget stærk i 1992. Overskuddet på den samlede 
betalingsbalance anslås til 2,2 mia. USD (1,2 mia. USD i 1991). Det 
anslås, at der er et mindre underskud på handelsbalancen, skønt eks­
porten til Vesten har været stærkt stigende. Indstrømningen af direkte 
investeringer fra udlandet, der oprindeligt var meget stærk, er blevet 
dæmpet som følge af forbundsstatens opløsning i anden halvdel af 1992. 
De officielle reserver nåede op på 2,8 måneders import ved årets udgang 
(1,3 måneder i 1991). Som følge af reservernes størrelse besluttede 
myndighederne ikke at trække på IMF-midlerne under stand-by-ordningen i 
anden halvdel af året (selv om resultatkriterierne opfyldtes, og gen­
nemgangen af programmet faldt heldigt ud). Ved udgangen af 1992 var 
bruttogælden til udlandet i konvertible valutaer 9,9 mia. USD, og 
gældsbetjeningen androg 13% af eksporten (fra 15% i 1991). Valutakur­
sen, der er bundet til en kurv på valutaer, forblev stabil. 
- 22 -
C. BULGARIEN 
Den økonomiske situation i Bulgarien har hidtil været dårligere end i 
de fleste andre lande i området. I 1991 faldt BNP i faste priser med 
ca. 17%, reallønnen halveredes, og inflationen var på over 300%. Ned­
gangen fortsatte i 1992, hvor BNP faldt med yderligere 13% i faste 
priser i første halvdel af året. Industriproduktionen faldt med ca. 20% 
i 1991, og der var kun svage tegn på fremgang. Inflationen er fortsat 
høj, nemlig på 4-6% om måneden (80% for 1992), og ledigheden andrager 
over 15% af arbejdsstyrken. Eksterne faktorer har forværret krisen. 
Dette gælder gældsætningsproblemet (Bulgarien har været afskåret fra 
kreditter fra udlandet siden 1990> da det unilateralt indrømmede sig 
selv et moratorium med hensyn til gældsbetjeningen), opløsningen af 
USSR, som Bulgarien var mere afhængigt af end andre lande, store uind-
drivelige fordringer på Libyen og Irak og senest embargoen mod Serbien, 
som var et stort eksportmarked. 
De økonomiske reformer har hidtil hovedsagelig bestået i gennemførelse 
af liberaliserings- og Stabiliserihgsforanstaltninger. Især har den 
forsigtige makro-økonomiske politik og den tidlige indførelse af intern 
konvertibilitet medført, at størstedelen af de hjemlige priser har til­
passet sig markedsniveauet uden at udløse en inflationsspiral. Struk­
turreformer er man derimod ikke kommet så langt med, hvilket delvis 
skyldes, at man i 1991 ikke kunne opnå tilstrækkelig politisk enighed. 
I de første måneder af 1992 blev der imidlertid gjort store lovgiv­
ningsmæssige fremskridt med privatiseringen og andre strukturforan­
staltninger. Dette gælder især privatiseringen og omstillingen inden 
for mindre virksomheder. Derimod har der været store forsinkelser i 
privatiseringen af større virksomheder. Regeringens fald i oktober 
sidste år (den nye regering blev først dannet ved udgangen af 1992} 
forsinkede gennemførelsen af privatiSéringslovene yderligere. Der er 
imidlertid et vist grundlag for optimisme for den kommende tid, fordi 
den nye premierminister har erklæret, at hans regering er en "privati-
seringsregering". På mellemlang Sigt afhænger meget af, hvor hurtigt 
lovgivningen gennemføres. En fornyet vækst er afhængig af eksporten -
der er ikke plads til valuta- eller afgiftsmæssige stimulanser. Dette 
kræver, at gældsætningskriSen løses, og at eksportmarkederne, især i 
Europa, er tilstrækkeligt åbne. 
Efter den politiske krises ophør har Bulgarien genoptaget sine forbin­
delser med IMF og har opnået en stand-by-ordning med Fonden, der udlø­
ber i april 1993. Regeringen er i øjeblikket ved at forhandle om et nyt 
årligt program med en ny stand-by-ordning. 
Forbedringen af landets finansielle situation udadtil fortsatte i 1992. 
Det kontante underskud på de løbende poster forblev igen under 1 mia. 
USD. Handelsbalancen var i beskedent omfang positiv som følge af en 
større stigning i eksporten end i importen (importen er stadig lav 
hovedsagelig på grund àf manglende ekstern finansiering). De interna­
tionale reserver øgedes til over 1,1 mia. USD ved udgangen af oktober 
1992, hvilket svarer til tre måneders import. De er dog fortsat små på 
baggrund af det sandsynlige behov, der forventes at opstå i forbindelse 
med afviklingen af Bulgariens handelsgæld. Forhandlingerne med forret­
ningsbankerne om dette spørgsmål har gjort fremskridt i den seneste 
tid. I november nåede de to parter til enighed om hovedprincipperne i 
en fremtidig pakke vedrørende en nedsættelse af gælden og af gælds-
- 23 -
betjeningen. Den nye bulgarske regering har til hensigt at fortsætte 
forhandlingerne og søge at nå til en aftale i de kommende måneder. I 
december 1992 sikrede Bulgarien sig yderligere henstand fra sine of­
fentlige kreditorer. I den nye Pariser Klub-aftale opstilles der en ny 
tidsplan for gældsbetjeningen for tiden frem til april 1993 og for de 
restancer, der er opstået siden udløbet af den konsolideringsperiode, 
der omfattedes af den tidligere aftale (indgået i april 1991). Den 
samlede gæld til udlandet anslås til 12 mia. USD. Næsten halvdelen af 
denne gæld udgøres af restancer på kortfristede indskud og vekselgæld. 
Gælden har været stigende i 1992 på grund af, at Bulgarien stadig akku­
mulerer restancer (de rentebetalinger, der blev genoptaget i september, 
andrager kun 25% af løbende forfaldne renter). Prisen på bulgarske 
gældsbeviser på det sekundære marked svinger omkring 20%. Gældsbetje­
ningen andrager ca. 50% af eksportindtægterne i konvertibel valuta. 
D. RUMÆNIEN 
De rumænske myndigheder fortsatte i 1992 gennemførelsen af deres om­
fattende stabiliserings- og reformprogram, som blev indledt i 1991. Den 
nye regering, der dannedes efter valgene i september 1992, har forplig­
tet sig til at fortsætte reformerne. Rumæniens væsentligste økonomiske 
problem har været et kraftigt fald i produktionen. BNP i faste priser 
faldt med 13% i 1991, og anslås at være faldet med 16% i 1992. Ledighe­
den androg 8,6% i oktober 1992, men stiger stærkt. Regeringen har ført 
en forsigtig finans- og pengepolitik. I 1992 begrænsedes det finansiel­
le underskud til 2% af BNP og kreditoptagningen udvidedes med kun 70%, 
hvilket fortsat er under det planlagte loft. Inflationssatsen, der 
ganske vist er faldende, nåede imidlertid op på ca. 200% i 1992 (473% i 
1991). Dette skyldes for en stor del prisliberaliseringen og de til-
skudsnedsættelser, der indførtes i løbet af året. 
De økonomiske reformer gennemføres i et støt tempo. Der er gennemført 
tilpasninger inden for skattesystemet, og i juli 1993 indførtes der 
moms. Privatiseringsprocessen er langt fremme inden for landbrugssekto­
ren, men skrider langsommere frem på industriområdet. Det genopdukkede 
parallelle valutamarked har været et forstyrrende element, idet den 
nationale valuta her sælges til en lavere kurs, der androg 20% mindre 
end den officielle kurs ved udgangen af 1992. 
Rumæniens situation udadtil, der forværredes stærkt i 1991, forbedredes 
i 1992. Eksporten steg, medens importen faldt, hvilket førte til en 
betydelig forbedring på de løbende poster, der udviste et underskud på 
ca. 0,75 mia. USD (stort set halvdelen af underskuddet i 1991). Trods 
forsinkelser i udbetalingerne fra det offentlige steg de internationale 
reserver med ca. 0,2 mia. USD. 
Den fremskyndede tilbagebetaling af gælden, som myndighederne indledte 
i den sidste halvdel af 80'erne, har ført til lave rente- og afdrags­
betalinger i forhold til eksportindtægterne (2% i 1991 og 8% i 1992). 
- 24 -
E. DE BALTISKE STATER 
De Baltiske Staters økonomier var stærkt integrerede i det sovjetiske 
økonomiske system, som de blev uafhængige af i august 1991. Alle tre 
lande har haft en lang periode med nedgang i den økonomiske aktivitet, 
fordi handelen med de tidligere sovjetrepublikker, især Rusland, er 
gået tilbage. 
Estland 
Et foreløbigt skøn over BNP for 1992 peger imod en tilbagegang på 26% 
efter fald på 12,6% i 1991 og 3,6% i 1990. Den registrerede arbejds­
ledighed i december 1992 omfattede 12 579 personer eller 1,5% af ar­
bejdsstyrken. Den skjulte ledighed er formentlig meget højere. Budget­
tet for første halvdel af 1992 viste et overskud på 1,4% af BNP, og et 
lignende tal forventes, når tallene foreligger for hele året. Proble­
merne med skatterestancer gør det imidlertid stadig vanskeligere at 
opretholde balancen på budgettet. Inflationen er nu under kontrol, idet 
den månedlige stigning i forbrugerprisindekset i december 1992 var 
3,3%. 
Prisliberaliseringen er i stort omfang tilendebragt, og etableringen af 
en rationel prisstruktur er blevet hjulpet af, at Estland har indført 
sin egen konvertible valuta, kronen. Privatiseringen har hidtil kun 
omfattet mindre virksomheder, idet over 40% er solgt til private ejere. 
Det er regeringens mål at fremskynde privatiseringsprocessen, og den 
har derfor oprettet et nyt privatiseringskontor. Der er dog fortsat 
problemer i forbindelse med tilbagekrav fra tidligere ejere, efter at 
fristen for fremsættelse af disse krav er blevet forlænget på ubestemt 
tid. Forretningsbankerne oplever for tiden en likviditetskrise. Dette 
har fået regeringen til at rekapitalisere bankerne ved hjælp af en 
obligationsudstedelse og med støtte fra reserverne af udenlandsk valu­
ta. 
Estland havde i 1991 et betydeligt overskud på betalingsbalancens lø­
bende poster. Denne situation ændrede sig imidlertid i 1992, da Rusland 
ved årets begyndelse begyndte at tage verdensmarkedspriser for sin 
eksport til Estland. Der er imidlertid tegn på, at betalingsbalancens 
løbende poster alligevel udviser et lille overskud, fordi importen 
uventet faldt på grund af forsinkelserne i udbetalingen af den forven­
tede offentlige finansiering udefra. Estlands handel med det tidligere 
Sovjetunionen steg ikke væsentligt igen i 1992 (både eksport- og 
importmængden lå mere end 50% under 1990-tallet), hvorimod samhandelen 
med Vesten hurtigt øgedes og i tredje kvartal udgjorde ca. halvdelen af 
den samlede handel med udlandet. Handelsbalancen vurderes til at have 
udvist et underskud. De offentlige reserver steg med 75 mio. USD i 
1992, hvori ikke medregnes, at Den Internationale Betalingsbank, Det 
Forenede Kongerige og Sverige tilbageleverede de guldreserver, de havde 
tilbageholdt fra før krigen. Estland købte første tranche (ca. 11 mio. 
USD) fra Den Internationale Valutafond som led i en etårig stand-by-
aftale omfattende ca. 39 mio. USD for perioden fra 1. juli 1992 til 
30. juni 1993. Ved udgangen af sidste år androg gælden over for udlan­
det 24,2 mio, USD (ca. 3% af BNP). Dette tal omfatter ikke den del på 
0.62% af det tidligere Sovjetunionens gæld (anslås nu til næsten 
80 mia. USD), som blev tillagt Estland under forhandlingerne vedrørende 
ansvaret for denne gæld, men som landet aldrig anerkendte. Ved bilate­
rale forhandlinger med Rusland skal det afgøres, om Estlands stilling 
over for udlandet må ændres, efter at alle krav og forpligtelser er 
blevet taget i betragtning. 
- 25 -
Letland 
BNP forventes at falde med ca. 30% i 1992. Ved udgangen af december 
1992 var der 33 200 registrerede arbejdsledige i Letland, hvilket 
svarer til 2,3% af arbejdsstyrken. Desuden er den skjulte ledighed 
udbredt, idet 15-20% af de ansatte i industrien menes at være teknisk 
arbejdsløse på ubestemt tid. Budgettet for 1992 forventes at vise et 
underskud på ca. 1,1% af BNP. Det nuværende budgetforslag for 1993 
udviser balance i de løbende udgifter, men med et lille samlet under­
skud for at muliggøre kapitalinvesteringer. Stigningen i detailpriserne 
er blevet mindre i de seneste måneder, således som også faldet i real­
lønnen. I september 1992 var detailprisindekset 644% højere end i samme 
måned i 1991. 
Der er gjort gode fremskridt i Letland med hensyn til prisliberalise­
ringen. Kun få produkter er fortsat under kontrol. Privatiseringen er 
imidlertid kun gået langsomt. Dette skyldes dels bestemmelserne om til­
bagekrav, hvorefter fristen for fremsættelse af krav på virksomheder og 
arealer udløb i midten af 1992 og fristen for krav på huse i oktober 
1991. Hidtil har privatiseringen kun omfattet små virksomheder. Ved en 
lov, der blev vedtaget i august, udpeges som en begyndelse 25 større 
virksomheder, der egner sig til tidlig privatisering. Der er ligeledes 
opstillet en liste over 600 virksomheder, der vil kunne privatiseres. 
Situationen på betalingsbalancens løbende poster forværredes betydeligt 
i 1992 som følge af den meget store negative ændring i bytteforholdet, 
der ramte økonomien i begyndelsen af året, da Rusland begyndte at kræve 
markedspriser for sin eksport til Letland. Der er nu tegn på, at under­
skuddet på handelsbalancen, der fuldstændig skyldtes samhandelen med 
det tidligere Sovjetunionen, mere end udlignes af et overskud på tjene-
steydelsesbalancen, hvilket vil føre til et overskud på de løbende 
poster. Imidlertid peger den overraskende udstrømning af privat kapital 
i retning af, at den reelle imports størrelse er blevet undervurderet. 
Ligesom i de to andre baltiske lande begrænsedes både en produktions-
og importstigning af forsinkelserne i udbetalingen af den offentlige 
støtte udefra. Bruttovalutareserverne øgedes med 48 mio. USD i 1992, 
men kun med 12 mio. USD netto under hensyn til købet af de to første 
trancher (i alt 36 mio. USD) fra IMF ifølge den etårige stand-by-aftale 
omfattende i alt ca. 77 mio. USD. Letlands offentlige gæld til udlandet 
androg 59 mio. USD (4,8% af BNP) pr. 31. december 1992, og forholdet 
mellem gældsbetjeningen og eksporten var 2,1%. Letland har aldrig aner­
kendt den andel på 1,14% af det tidligere Sovjetunionens gæld, som 
landet blev tilskrevet under forhandlinger med det tidligere Sovjetuni­
onen. Forhandlingerne om dette og om andre spørgsmål med Rusland vil 
være afgørende for, i hvilket omfang Letlands offentlige gæld til ud­
landet skal ændres. 
Litauen 
BNP anslås til at være faldet med ca. 39% i 1992 efter nedgange på 
ca. 13% i 1991 og 5% i 1990. Ledigheden omfattede 12 651 personer i 
november 1992, dvs. 1% af arbejdsstyrken. Den gennemsnitlige infla-
tionssats for 1992 var på 1 000%, og den månedlige stigning i december 
var 27,7%. Ikke desto mindre har regeringen tillid til, at den snart 
vil nå sit mål på en encifret månedlig inflation. 
- 26 -
Prisliberaliseringen har gjort fremskridt, og kontrollen er nu afviklet 
for alle varer og tjenesteydelser bortset fra husholdningernes energi­
forbrug og monopolprodukterne. Privatiseringen er skredet forholdsvis 
hurtigt frem i Litauen. Regeringen frygter imidlertid, at der ved pri­
vatiseringen ikke er taget tilstrækkeligt hensyn til omstruktureringer. 
Mange firmaer er nu reelt kontrolleret af medarbejderne, hvilket hin­
drer rationalisering og afskedigelser. Regeringen har derfor taget sit 
privatiseringsprogram op til fornyet overvejelse. 
De løbende poster på Litauens betalingsbalance forværredes betydeligt i 
1992, En negativ faktor var den alvorlige tørke, som havde en uheldig 
virkning på landbrugsproduktionen, importbehovet og eksportmulighederne 
i alle tre baltiske lande. Tilmed påvirkedes bytteforholdet af chock-
virkningen, efter at Rusland i efteråret 1992 begyndte at kræve ver­
densmarkedspriser for sin eksport til Litauen. I 1992 bortfaldt den 
offentlige finansiering, men der var overskud på de løbende poster set 
under ét i dette år, ligesom på handelsbalancen. Det ser dog ud til, at 
importen, hovedsagelig fra de tidligere sovjetrepublikker, ikke er med­
regnet i sit reelle omfang. Bruttovalutareserverne steg med 75 mio. USD 
frem til udgangen af 1992. Bortset fra 17 mio. USD (1,1% af BNP) til 
IMF-køb synes der ikke at være nogen anden offentlig gæld til udlandet. 
Under forhandlingerne med det tidligere Sovjetunionen blev Litauen til­
skrevet 1,41% af den samlede gæld. Litauen har aldrig anerkendt denne 
gæld. Der foregår stadig forhandlinger med Rusland om, hvorledes dette 
og andre spørgsmål kan løses på bilateralt plan. 
F. ALGERIET 
Myndighederne har på baggrund af landets meget begrænsede valutareser­
ver gennemført stramninger især i form af nye handelsrestriktioner. 
Algeriet oplevede derfor i 1992 en recessionsperiode, og arbejdsløs­
heden er steget til over 20% ifølge de officielle statistikker. Pris­
liberaliseringen, de stigende importpriser på grund af dinar*ens deva­
luering i 1991 og finansieringen af det offentliges underskud fik i 
1992 inflationen til at stige til 30% (16,6% i 1990). 
En stabil valutakurs kombineret med en høj inflation har bevirket, at 
landets egen produktion ikke længere er konkurrencedygtig, og de økono­
miske myndigheder har derfor midlertidigt indført importrestriktioner 
for visse varer. 
Algeriets udlandsgæld er for øjeblikket på 25 mia. USD, hvoraf en stor 
del er kortfristet gæld. Betaling af renter og afdrag overskrider 70% 
af landets eksportindtægter (især fra olie og gas). Algeriet har dog 
undgået at skulle anmode om forlænget løbetid for eller omlægning af 
sin gæld og søger på bilateralt plan yderligere finansieringsmulighe­
der. Stand-by-aftalen med IMF i juni 1991 udløb tidligt i 1992. For­
handlinger om et nyt program kan snart begynde. 
- 27 -
ISRAEL 
Israel oplevede i 1992 sit tredje år med stærk vækst. Ledigheden er 
imidlertid steget til 11,5%, der er det højeste niveau i de sidste to 
årtier. Den makro-økonomiske situation er væsentligt forbedret. Infla­
tionen er faldet til et encifret tal, og budgetunderskuddet er væsent­
ligt formindsket. Eksporten af varer og ydelser - især turisme - er i 
fremgang. De økonomiske resultater har forbedret landets internationale 
ratings. 
For at finansiere de investeringer, der er nødvendige for at absorbere 
den nye immigrâtionsbølge, fik Israel i april 1992 tildelt en ekstra­
ordinær kompensatorisk finansieringsfacilitet på 179 mio. SDR. Den 
amerikanske regering bevilgede en lånegaranti på 10 mia. USD, hvorved 
de begrænsninger, der ville blive følgen af en politisk betinget mangel 
på fremmed valuta blev afværget, og problemerne med begrænsninger for 
de enkelte regioner og høje låneomkostninger blev løst. Bruttogælden 
til udlandet androg 33,8 mia. USD (svarende til 61% af BNP) ved udgan­
gen af 1991, medens gældsbetjeningen repræsenterede ca. 27% af ekspor­
ten, hvilket er et fald fra 80% i 1985. Dette er et forholdsvis sundt 
grundlag som udgangspunkt for udenlandsk låntagning til finansiering af 
investeringsprogrammer. 
- 28 -
H. DET TIDLIGERE SOVJETUNIONEN 
Den økonomiske krise i det tidligere Sovjetunionen blev stærkt forvær­
ret i 1992. Den centrale planlægning brød sammen i de fleste af de nye 
uafhængige stater. Handelen mellem dem faldt med anslået 20-30%. X det 
meste af landet er pengeforholdene kaotiske, kreditpolitikken slap, og 
det finansielle system fungerer næsten ikke. Budgetterne er ude af kon­
trol, især fordi der er problemer med skatteopkrævningen. Den eksport, 
der skulle indbringe hård valuta, har taget et styrtdyk, hvilket har 
ført til betalingskrise over for udlandet. Som et resultat heraf falder 
produktionen hurtigt (BNP er sandsynligvis faldet med ca. 20%), og 
området risikerer hyperinflation. Omstruktureringen af industrien og 
omstillingen af arbejdsmarkedet er ikke begyndt for alvor. Ledigheden 
er stadig lav. 
Vidtrækkende økonomiske reformer er startet i mange republikker, men 
fremskridtene har været forskellige. Ved årets begyndelse lagde Rusland 
ud med et dristigt, men utilstrækkeligt omfattende reformprogram. Fra 
foråret og frem slækkedes reformtempoet, efterhånden som den hjemlige 
opposition steg især fra Parlamentet og de stærke statsvirksomheder. 
Som et resultat udeblev den makro-økonomiske stabilisering, og landet 
løb ind i en hyperinflation. Reformerne på det lovgivningsmæssige, 
institutionelle og strukturelle område er kun skredet langsomt frem, 
skønt der kan konstateres et vist fremskridt inden for privatiseringen. 
I Ukraine har nationalistiske kræfter, der ønskede at markere deres 
uafhængighed af Moskva, været afgørende for den økonomiske politik. Man 
har imidlertid undladt at vedtage de lovgivningsmæssige og institutio­
nelle rammer, der er nødvendige for en markedsøkonomi, I denne sammen­
hæng skal ligeledes ses ønsket om at indføre en særskilt ukrainsk 
valuta og den tilbageholdenhed, man udviser over for SNG. Den regering, 
der kom til magten i oktober, synes imidlertid at være mere reform­
ivrig. Nogle republikker har taget betydelige skridt i retning af en 
overgang til markedsbaserede ordninger. Det gælder Kasakhstan og Kirgi-
stan, der begge er ved at indgå stand-by-aftaler med IMF. I andre 
republikker har reformbestræbelserne været få, eller borgerkrige øde­
lægger økonomien og gør forsøg på forandringer til skamme. 
Områdets finansielle stilling over for udlandet er meget svag. Dette 
gælder især på kort sigt, På længere sigt frembyder de stater, der har 
efterfulgt Sovjetunionen, et varieret billede. Nogle har et betydeligt 
potentiel for indtjening af hård valuta og en betydelig industriel 
kapacitet. Andre ligger tæt på udviklingslande og vil derfor være 
stærkt afhængige af bistand udefra. 
Udviklingen i Sovjetunionen i de sene 80'ere og den løsning, som findes 
på gældsproblemet over for udlandet, er i vid udstrækning afgørende for 
de nye uafhængige staters finansielle situation udadtil. 
Siden 1990 har det tidligere Sovjetunionen kun kunnet klare sine beta­
linger af renter og afdrag på gæld til sine hovedsagelig private uden­
landske kreditorer ved at nedskære importen, sælge ud af sine guld­
beholdninger og bruge af sine reserver af hård valuta. Den anvendte 
også i udstrakt grad offentlige eller offenligt garanterede lån stillet 
til rådighed af de største industrilande. På baggrund af de stigende 
vanskeligheder med indtjeningen af hård valuta og som følge af, at de 
vestlige forretningsbanker har indefrosset deres kreditter, måtte 
Vneshekonombank i det tidligere Sovjetunionen reelt suspendere betalin­
gerne ved udgangen af 1991. I tiden fra december 1991 til januar 1992 
indgik myndighederne i de nye stater derfor en række aftaler med USSR's 
- 29 -
offentlige og private kreditorer om at udsætte tilbagebetalingen af 
hovedstolen af de mellem- og langfristede lån, der var blevet ydet før 
1991. Disse aftaler baseredes på, at staterne accepterede princippet om 
fælles og solidarisk ansvar for gældsbetjeningen. 
Trods henstanden lettede det tidligere Sovjetunionens likviditetskrise 
ikke i 1992. Yderligere viste det sig, at den retlige ramme for gælds­
betjeningen baseret på fælles og solidarisk ansvar ikke blev overholdt 
(Rusland var den eneste stat, der reelt foretog betalinger), og bety­
delige restancer (ca. 10 mia. USD, heraf over 2 mia. USD som rente­
restancer) akkumuleredes for den gæld, for hvilken der ikke opnåedes 
henstand. Som et resultat heraf udgør gælden nu over 75 mia. USD, hvil­
ket er en stigning fra 67 mia. USD ved udgangen af 1991. På baggrund af 
denne udvikling er der stigende støtte til en langsigtet løsning på 
gældsbetjeningsproblemet. I øjeblikket søger Paris-klubben af offent­
lige kreditorer en sådan løsning i form af en omfattende gældsomlæg-
ningspakke, der omfatter både hovedstol og renter, og som skulle betyde 
en lempelse af tilbagebetalingerne også i 1991. 
Pakken er under forhandling med Rusland, der i stadig højere grad af 
kreditorerne betragtes som den eneste arving til Sovjetunionen, i det 
mindste med hensyn til dens forpligtelser udadtil. I månedsvis har 
Rusland søgt at overtage hele det tidligere Sovjetunionens gæld udad­
til, hvis den til gengæld fik alle dens indtægter, ved hjælp af den 
såkaldte "nul-løsning". Ukraine, der er den næststørste tidligere 
sovjetrepublik, har hidtil ikke tilsluttet sig denne løsning, hvorved 
en omfattende gældsomlægning er blevet umuliggjort. 
- 30 -
I. DET TIDLIGERE JUGOSLAVIEN 
Alle de nye republikker i det tidligere Jugoslavien har ens problemer, 
nemlig overgangen til markedsøkonomi og internationale konkurrencefor­
hold, der besværliggøres af Comecon-handelens sammenbrud, virkningerne 
af krigen og den gensidige boykot af hverandres produkter, der har 
medført et fald i produktionen, beskæftigelsen og øget inflation. For­
værringen af handelsbalancen og af betalingsbalancens løbende poster 
ledsages af et stærkt fald i importen (på grund af nedgangen i den 
indenlandske aktivitet). Yderligere gør den udbredte anvendelse af DM i 
de starkt inflationsprægede økonomier og ydelsen af humanitær hjælp i 
stort omfang (til Kroatien og Bosnien) det særligt vanskeligt at skabe 
udvikling i betalingsbalancen. 
De nye republikker er ved at diskutere, hvorledes interne og eksterne 
aktiver og passiver skal opdeles. Disse drøftelser foregår som led i 
fredskonferencen i Geneve. Jugoslaviens gæld til udlandet andrager 
16 mia. USD. Denne gæld er allerede i stort omfang blevet opdelt på de 
nye republikker, bortset fra forbundsstatens andel på 3,1 mia. USD, som 
er garanteret af Jugoslaviens nationalbank, og spm hovedsagelig er ud­
lånt af forretningsbanker. 
(Af gælden andrager forretningsbankernes tilgodehavender 4,7 mia. USD, 
de internationale organisationers 3,2 mia. USD og andre staters 
5,5 mia. USD). 
Jugoslaviens gæld blev omlagt i 1988 af London- og Paris-klubberne. 
Aftalerne omfattede en afdragsfri periode i 1993 og 1994. Indtil marts 
1992 blev renter og afdrag på hele gælden betalt af Jugoslaviens natio­
nalbanker og af Slovenien, som i overensstemmelse med aftalerne hver 
især tog sig af den del, der vedkom dem. Aftalerne skal genforhandles 
med de enkelte republikker. 
Jugoslavien (Serbien og Montenegro) 
Den jugoslaviske økonomi og det jugoslaviske pengevæsen er praktisk 
taget brudt sammen som følge af borgerkrigens og sanktionernes kata­
strofale virkninger. Bruttonationalproduktet menes at være faldet med 
20% i 1992 og med 35% siden 1989. Centralbanken finansierer næsten hele 
det forbundsstatslige budget med pengeudstedelse og har som følge deraf 
mistet kontrollen med pengeforsyningen. Inflationen nåede 20 000% i 
1992. Skønt myndighederne har opretholdt en officiel valutakurs på 
470 dinarer for 1 DM siden 1992, lå kursen på det sorte marked sidst i 
januar på ca. 3 400 dinarer for 1 DM. Omkring en tredjedel af de 
2,3 millioner personer, der er beskæftiget i den socialiserede sektor, 
er i øjeblikket på tvungen orlov. Alle forsøg på en økonomisk reform er 
opgivet. 
I 1992 lå den jugoslaviske eksport på ca. 2,5 mia. USD (-46% i forhold 
til 1991), medens importen androg 3,9 mia. USD (-33% i forhold til 
1991). Den største del af denne handel fandt imidlertid sted før juli 
1992, hvor de fleste lande begyndte at anvende sanktioner. Reserverne 
af fremmed valuta androg i december 1992 1,35 mia. USD, hvilket ligger 
meget tæt på det minimum, som loven foreskriver. 
Den nye republiks samlede udlandsgæld andrager 5,5 mia. USD plus dens 
andel af den forbundsstatslige gældsætning. I juni 1992 standsede 
nationalbanken betalingen af afdrag og renter på sin gæld til forret­
ningsbankerne. Den fortsatte imidlertid sine betalinger til IMF. 
- 31 -
SLOVENIEN 
Slovenien var Jugoslaviens rigeste og mest industrialiserede republik. 
Produktionen faldt med 9,3% i 1991, mest på grund af det store fald i 
industriproduktionen (-12,4%). Dette fald har gentaget sig i samme 
størrelsesorden i 1992, men produktionen forventes at stabilisere sig i 
1993. Detailpriserne i de første ti måneder af 1992 steg med 240% i 
forhold til samme periode i 1991, men set på månedsbasis er der nu kun 
tale om et fald på 3%. Ledigheden var 12,7% af arbejsstyrken i oktober 
1992. 
Siden uafhængigheden har Slovenien gennemført drastiske økonomiske re­
former. Priser og valutatransaktioner er blevet liberaliseret, ligesom 
banksektoren og skattesystemet fuldstændigt er omstruktureret. Efter en 
lang debat i Parlamentet blev der vedtaget en privatiseringslov i no­
vember 1992. 
Slovenien har indført sin egen valuta og fører en stram penge- og 
finanspolitik. Landets reserver af udenlandsk valuta blev mere end 
tredoblet i 1992 og nåede op på 1,4 mia. USD i november 1992. Slovenien 
har ligeledes minimaliseret de negative virkninger af tabet af det in­
terne jugoslaviske marked ved med held at omstille sin udenrigshandel. 
I de første ti måneder af 1992 var der tale om et beskedent handels­
underskud (92 mio. USD), men om et overskud på betalingsbalancens 
løbende poster på 828 mio. USD. 
Sloveniens del af den jugoslaviske udlandsgæld andrager 1,7 mia. USD, 
eksklusive landets del af det tidligere Jugoslaviens gældsætning. Repu­
blikken fortsatte med at betale afdrag og renter af sin gæld indtil maj 
1992. I juni afviste den at foretage betalinger til banker, så længe 
disse anså betalingerne som kommende fra Jugoslavien som helhed og ikke 
udtrykkeligt anerkendte, at Slovenien foretog selvstændige betalinger. 
I november 1992 regulerede Slovenien sin situation. Bankerne har nu 
optaget forhandlinger med Slovenien om gældsbetjeningen af landets del 
af det tidligere Jugoslaviens gæld, og Slovenien er blevet tildelt en 
andel på ca. 17% af det tidligere Jugoslaviens kvote i IMF. 
- 32 -
KROATIEN 
Kroatiens økonomiske resultater påvirkes stadig negativt af borgerkri­
gen. En tredjedel af landets territorium er besat, og landet er over­
svømmet med kroatiske og bosniske flygtninge. Turistindustrien ligger 
stille. BNP faldt med 32,4% i de første otte måneder af 1992 efter et 
fald på 23,4% i 1991. Dette skyldes hovedsagelig faldet i industripro­
duktionen og i turismen. Detailpriserne steg med 655% i de første ti 
måneder af 1992 i forhold til 1991. For nylig har inflationen vist en 
stigende tendens. Ledigheden nåede 17,8% ved udgangen af 1992. 
De økonomiske reformer var netop indledt, da borgerkrigen brød ud. En 
privatiseringslov, der blev vedtaget i maj 1991, er i udstrakt grad 
blevet kritiseret som utilstrækkelig, og der er et påtrængende behov 
for at få orden på landets ineffektive finanssystem. 
Kroatiens handelsunderskud androg i 1992 0,3 mia. USD (0,4 mia. USD i 
1991). Centralbankens reserver af fremmed valuta androg kun 170 mio. 
USD ved udgangen af 1992. 
Udlandsgælden anslås til 2,7 mia. USD plus Kroatiens del af det tidli­
gere Jugoslaviens gæld på 3,1 mia. USD. I maj 1992 ophørte Kroatien med 
at betale afdrag og renter af sin gæld under henvisning til, at Serbien 
havde købt en del af gældsbeviserne på det sekundære marked. Kroatien 
er i øjeblikket ved at overbevise forretningsbankerne om, at de bør 
danne et nyt konsortium og drøfte en genforhandling af gælden og re­
stancerne på rentebetalingerne. 
Makedoniens samlede gæld anslås til ca. 1 mia. USD og Bosnien-Herzego-
vina's til 2 mia. USD. 
- 33 -
TABEL 1 
UDESTÅENDE I FORBINDELSE MED UDBETALTE LÅN 
(i mio. ECU) 
Lån 
MEDLEMSSTATER 
A. Betalingsbalance 
1. Grækenland I 
2. Grækenland II 
B. Øvrige 
3. Euratom 
4. NIC og NIC TT 
5. EIB Middelhavsområdet 
Spanien, Grækenland, 
Portugal 
TREDJELANDE 
A. Finansiel støtte 
1. Ungarn 
2. Den Tjekkiske og Slova­
kiske Føderative Republik 
3. Bulgarien 
4. Rumænien 
5. Algeriet 
6. Israel 
7. Tidl. USSR 
B. Øvrige 
8. EIB Middelhavsområdet 
9. EIB Mellem- og Østeuropa 
10. Garanti, SNG 
I ALT 
(heraf intra-EØF) 
(heraf extra-EøF) Højst 
tilladte 
beløb 
14 000 
4 000 
6 830 
1 500 
1 050 
375 
290 
375 
400 
160 
1 250 
6 017 
1 700 
500 
38 447 
26 330 
12 117 Udestående 
pr. 30.06.92 
953 
1 000 
1 452 
3 502 
676 
710 
375 
290 
375 
250 
160 
1 358 
60 
408 
11 569 
7 583 
3 986 Udestående 
pr. 31.12.92 
875 
1 000 
1 338 
3 326 
645 
710 
375 
290 
375 
250 
160 
123 
1 444 
147 
375 
11 433 
7 184 
4 249 
-34-
TABEL 2 
MAXSINUMSRISICI FOR FILLBSSKABBTS BUDGET PA ÅRSBASIS 
(Beløb i mio. ECU anslået pA grundlag af de udbetalte lån pr. 31. december 1992) 
MEDLEMSSTATER 
KAPITAL 
A. Betalingsbalance 
1. On kenland 
B. Struk'urlân 
2. Euratom 
3. NIC og NIC TT 
4. EIB/gi. Nid. protokoller 
Spanien, Grækenland, 
Portugal 
Subtotal kapital 
RENTER 
A. Betalingsbalance 
1. Grækenland 
B. Sttukturlân 
2. Euratom 
3. NIC og NIC TT 
4. EIB/gi. Nid. protokoller 
Spanien, Grækenland, 
Portugal 
Subtotal renter 
MEDLEMSSTATER I ALT 
TREDJELANDE 
KAPITA: 
A. Ftr.nslel støtte 
5. Ungarn 
6. Den Tjekkiske og Slova­
kiske Føderative Republik 
7. Bulgarien 
8. Rumænien 
9. Algeriet 
10. Israel 
11. Tidl. USSR 
B. Gai 'titler 
12. r IB/Middelhavsomradet 
13. Kl B/Mellem- og Østeuropa 
14. Støtte til Rusland 500 
Subtotal kapital 
RENTEK 
A. Fii .nslel støtte 
5. Ungarn 
6. en Tjekkiske og Slova­
kiske Føderative Republik 
7. Bulgarien 
8. Rumænien 
9. Algeriet 
10. Israel 
11. Tidl. USSR 
B. Gai int1er 
12. IB/Middelhavsomradet 
13. ::i B/Mel lem- og Østeuropa 
14. Støtte til Rusland 500 
Subtotal renter 
TREDJELANDE I ALT 
MEDLEMSST. & TREDJELANDE I ALT 
(heraf Mateuropa) 
(heraf andre tredjelande) 1992 
650 
287 
824 
105 
1 866 
349 
138 
358 
67 
912 
2 778 
96 
96 
73 
36 
15 
22 
16 
112 
4 
10 
288 
384 
3 162 
138 
246 1993 
522 
350 
1 166 
100 
2 138 
144 
110 
294 
57 
605 
2 743 
105 
125 
230 
73 
38 
29 
38 
25 
16 
12 
110 
11 
37 
389 
619 
3 362 
363 
256 1994 
200 
99 
651 
•« 
1 036 
110 
79 
185 
48 
422 
1 458 
121 
2 
129 
248 
73 
38 
29 
38 
25 
16 
12 
102 
11 
25 
369 
617 
2 075 
353 
264 1995 
44 
486 
7« 
606 
95 
71 
130 
40 
336 
942 
3S0 
123 
126 
10 
125 
734 
73 
38 
29 
38 
25 
16 
12 
92 
11 
11 
345 
1 079 
2 021 
820 
259 1996 
500 
152 
314 
79 
1 045 
95 
67 
90 
33 
285 
1 330 
260 
122 
15 
397 
36 
38 
29 
38 
25 
16 
82 
10 
2 74 
671 
2 001 
426 
245 1997 
575 
525 
73 
1 173 
46 
55 
64 
26 
191 
1 364 
190 
140 
250 
160 
123 
16 
879 
10 
38 
29 
38 
25 
16 
73 
9 
238 
1 117 
2 481 
470 
647 1998 
500 
91 
90 
72 
753 
46 
10 
16 
20 
92 
845 
100 
185 
150 
185 
125 
16 
761 
10 
19 
15 
38 
64 
8 
154 
915 
1 760 
726 
189 1999 
16 
39 
55 
110 
3 
8 
15 
26 
136 
190 
119 
15 
324 
19 
54 
7 
80 
404 
540 
231 
173 I ALT 
2 372 
1 614 
4 095 
646 
8 727 
885 
533 
1 145 
306 
2 869 
11 596 
710 
375 
290 
375 
250 
160 
123 
937 
74 
375 
3 669 
348 
245 
175 
247 
147 
96 
36 
689 
71 
83 
2 137 
5 806 
17 402 
3 527 
2 279 
-35-
TABEL 3 
TEORETISKE MAKSIMUNSRISICI FOR FÆLLESSKABETS BUDGET PA ÅRSBASIS 
(Beløb 1 mio. ECU anslået på grundlag af lån, som er udbetalt, vedtaget og foreslået af Kommissionen) 
MEDLEMSSTATER 
KAPITAL 
A. Be' 11 lngsbalance 
1. tækenland 
2. Mallen 
B. Sti .kturlån 
3. uratom og NIC 
4. UIB/Spanien, Grækenland, 
Portugal 
Subtotal kapital 
RENTER 
A. Betalingsbalance 
1. Grækenland 
2. Italien 
B. Strukturlån 
3. Euratom og NIC 
4. EIB/Spanien, Grækenland, 
Portugal 
Subtotal renter 
MEDLEMSSTATER I ALT 
TREDJELANDE 
KAPITAL 
A. Finansiel støtte 
4. Ungarn 
5. Den Tjekkiske og Slova­
kiske Føderative Republik 
6. Bulgarien 
7. Rumænien 
8. Israel 
9. Algeriet 
10. Tidl. USSR 
11. Baltiske Stater 
12. Euratom central- og 
østeuropæiske lande 
B. Garantier 
13. EIB/Middelhavsområdet 
14. EIB/Central- og 
østeuropæiske lande 
15. Kl B/Andre tredjelande 
16. støtte/Rusland -
garanti 500 mio. 
Subtotal kapital 
RENTER 
A. Finansiel støtte 
4. Ungarn 
5. Den Tjekkiske og Slova­
kiske Føderative Republik 
6. -ulgarien 
7. -umænien 
8. !srael 
9. Algeriet 
10. Tidl. USSR 
11. Baltiske Stater 
12. Euratom central- og 
østeuropæiske lande 
B. Garantier 
13. EIB/Middelhavsområdet 
14. Kl B/Cent ral- og 
v-steuropælske lande 
15. Kl B/Andre tredjelande 
16. Støtte/Rusland -
Garanti 500 mio. 
Subtotal renter 
TREDJKLANDE I ALT 
MEDLEMSST. fc TREDJELANDE I ALT 
(heraf Østeuropa) 
(heraf andre tredjelande) 1993 
522 
1 516 
100 
2 138 
144 
100 
4 04 
57 
705 
2 843 
105 
125 
230 
81 
38 
35 
42 
16 
32 
60 
11 
144 
15 
37 
511 
741 
3 584 
444 
297 1994 
200 
750 
86 
1 036 
170 
500 
264 
48 
982 
2 018 
146 
121 
2 
125 
394 
107 
38 
40 
46 
16 
40 
125 
22 
30 
177 
42 
1 
25 
709 
1 103 
3 121 
748 
355 1995 
530 
79 
609 
215 
700 
201 
40 
1 156 
1 765 
350 
929 
126 
10 
125 
1 540 
107 
38 
40 
46 
16 
40 
88 
22 
52 
232 
85 
4 
11 
781 
2 321 
4 086 
1 903 
418 1996 
500 
466 
73 
1 039 
215 
800 
157 
33 
1 205 
2 244 
260 
175 
158 
37 
630 
70 
38 
40 
46 
16 
40 
10 
22 
72 
311 
132 
12 
809 
1 439 
3 683 
902 
537 1997 
1 101 
72 
1 173 
168 
800 
119 
26 
1 113 
2 286 
80 
190 
140 
160 
250 
215 
75 
3 
1 113 
44 
38 
40 
46 
16 
40 
22 
92 
376 
160 
28 
902 
2 015 
4 301 
927 
1 088 1998 
1 100 
181 
55 
1 336 
168 
800 
26 
20 
1 014 
2 349 
360 
185 
150 
185 
20 
293 
114 
10 
1 317 
36 
19 
26 
46 
15 
22 
112 
427 
162 
47 
912 
2 229 
4 578 
1 437 
792 1999 
4 000 
55 
49 
4 104 
60 
700 
11 
15 
786 
4 890 
190 
35 
354 
140 
23 
742 
11 
27 
15 
22 
110 
445 
157 
61 
848 
1 590 
6 480 
692 
898 2000 
600 
2 000 
51 
44 
2 695 
60 
300 
6 
11 
377 
3 072 
55 
80 
150 
220 
48 
404 
146 
40 
1 143 
11 
8 
15 
22 
107 
432 
146 
66 
807 
1 950 
5 022 
843 
1 107 I ALT 
2 922 
6 000 
4 649 
558 
14 129 
1 200 
4 700 
1 189 
250 
7 339 
21 468 
1 050 
375 
345 
455 
160 
400 
1 250 
220 
103 
1 776 
524 
76 
375 
7 109 
445 
209 
243 
307 
80 
237 
283 
165 
575 
2 544 
899 
21» 
73 
6 279 
13 388 
34 856 
7 896 
5 492 
- 36 -
FORKLARENDE BEMÆRKNINGER 
Formålet med disse tabeller er at give en skematisk oversigt over de beløb, 
der hvert år skal tilbagebetales i form af afdrag på kapital og renter i 
forbindelse med de lånoptagelser og långivninger, der indebærer en risiko 
for Fællesskabets budget. De angivne beløb er udtryk for den maksimale 
risiko, som disse transaktioner udgør for Fællesskabet. De må ikke tages 
som udtryk for, at budgettet rent faktisk vil blive belastet med disse 
beløb, og med hensyn til tabel 3 er det ikke givet, at alle beløbene vil 
blive udbetalt. Der er ikke taget højde for for sent indbetalte renter 
eller eventuelle ekstraudgifter, som f.eks. advokathjælp. 
I. TRANSAKTIONERNES ART OG VILKÅRENE FOR GARANTIENS UDBETALING OVER BUD­
GETTET 
A. De pågældende transaktioners art 
De udbetalingsrisici, der hviler på Fællesskabets budget, skyldes 
følgende typer transaktioner: 
- lånoptagelse/långivning 
- garantier ydet tredjepart. 
I det første tilfælde optager Fællesskabet lån på kapitalmarkedet 
for at genudlåne provenuet heraf på de samme rente- og løbetids-
betingelser til medlemsstaterne (betalingsbalancestøtte), tredje­
lande (mellemfristet finansiel støtte) og enkeltvirksomheder (NIC 
og Euratom). 
Tilbagebetalingen af lånet skal dække Fællesskabets afdrag på de 
lån, som det har optaget. I tilfælde af, at lånemodtageren ikke op­
fylder sine forpligtelser, skal Kommissionen tilbagebetale lånet på 
den fastsatte dato ved hjælp af sine budgetmidler. 
I de tilfælde, hvor der er ydet garanti, optræder Fællesskabet som 
garant for de lån, der er bevilget af et finansieringsinstitut (EIB 
eller en forretningsbank i det tidligere Sovjetunionens tilfælde). 
Når det konstaterer, at modtageren af et garanteret lån ikke beta­
ler på det fastsatte tidspunkt, anmoder det Fællesskabet om at be­
tale de beløb, som debitor ikke er i stand til at udrede. 
- 37 -
B. Tilvejebringelse af midlerne 
De nødvendige midler kan tilvejebringes ved at genanvende beløb, 
som er blevet betalt tilbage, eller ved at betytte overførsler. 
Genanvendelse af beløb, der er tilbagebetalt af debitorer, gør det 
muligt at foretage udbetaling inden for en kort frist. 
I tilfælde af, at der ikke er tilstrækkelige midler at genanvende, 
eller at fristen ikke er tilstrækkelig lang til, at en overførsel 
kan foretages, vil man midlertidigt kunne trække på de likvide 
midler. Der vil senere blive foretaget en regulering ved hjælp af 
en overførsel og/eller ændringsbudget alt afhængig af tilfældet. 
II. BEREGNINGSHYPOTESER 
Nogle af beløbene er udtryk for et skøn, som er fremkommet ved benyt­
telse af den i det følgende beskrevne fremgangsmåde. 
Generelt går man ud fra, at de kurser, der anvendes til lån i andre 
valutaer end ECU, har været stabile siden den 31. december 1992. 
Lanoptagelses-/långivningstransaktioner må ikke indebære valutarisici 
for Fællesskabet. Medmindre andet er angivet, sættes den gennemsnitlige 
rentesats til 10%. Satsen er sandsynligvis lidt for højt sat for EIB-
lån i forbindelse med protokollerne, idet der til disse lån ofte gives 
rentetilskud. 
A. Medlemsstater 
1. Grækenland I; Der er tale om endelige og sikre tal både for kapi­
talafdragene og for renterne til fast pris. 
2. Grækenland II: Der er i alt blevet bevilget 2,2 mia. ECU, hvoraf 
den første tranche er på 1 mia. ECU. Den første tranche skal til­
bagebetales med 500 mio. ECU i 1996 og 500 mio. ECU i 1998. Den 
anden tranche, som er på 600 mio. ECU, forventes udbetalt i 1993 og 
har en løbetid på 6 år. Den tredje tranche på 600 mio. ECU forven­
tes udbetalt i 1994 og har ligeledes en løbetid på 6 år. 
3. EIB, Middelhavsområdet, gamle protokoller vedrørende Spanien, Græ­
kenland og Portugal: Det drejer sig om garantier ydet af Fællesska­
bet for EIB's transaktioner i disse lande før deres tiltrædelse. 
Beløbene er nu definitive, eftersom alle de godkendte lån er blevet 
udbetalt. 
- 38 -
B. Tredjelande 
a. Finansiel støtte 
1* Ungarn I: De første to tranchera størrelse og rentesatserne for 
disse ligger endeligt fast. Tredje tranche forventes udbetalt i 
1993. 
2* Ungarn II: Der er bevilget et beløb på 180 mio. ECU i to trancher. 
Første tranche er på 100 mio. ECU. 
3. Den Tjekkiske og Slovakiake Føderative Republik: Der er bevilget et 
beløb på 375 mio. ECU med en maksimal løbetid på 7 år (beløbet skal 
tilbagebetales på én gang). Det udbetales i to trancher. Første 
tranche er på 185 mio. ECU og anden på 190 mio. ECU med en løbetid 
på 6 år. 
4. Bulgarien: Der er bevilget et beløb på 290 mio. ECU med en maksimal 
løbetid på 7 år (beløbet skal betales tilbage på én gang). Det ud­
betales i to trancher, hvoraf den første er på 150 mio. ECU og den 
anden på 140 mio. ECU med en løbetid på 6 år. 
Den nye transaktion på 110 mio. ECU med en maksimal løbetid på 7 år 
skal udbetales i to trancher. Den forventes fuldstændig udbetalt i 
1993. 
5. Rumænien: Der er tale om et anslået beløb på 375 mio. ECU med en 
maksimal løbetid på 7 år (beløbet skal betales tilbage på én gang). 
Det udbetales i to trancher, hvoraf den første, som er blevet udbe­
talt, er på 190 mio. ECU med en løbetid på 7 år. Den anden blev ud­
betalt i 1992 og har en løbetid på 6 år. 
Den nye transaktion på 80 mio. ECU med en maksimal løbetid på 7 år 
forventes udbetalt i 1993. 
6. De baltiske lande 
Et lån på 200 mio. ECU, der forventes udbetalt i to trancher i 
løbet af 1993. Lånet skal betales tilbage på én gang 7 år senere. 
• 
7. Algeriet: Der er bevilget et beløb på 400 mio. ECU i to trancher på 
250 og 150 mio. ECU, hvoraf første tranche udbetales i december 
1991 og har en løbetid på 6 år. Anden tranche forventes udbetalt i 
1993 og har en løbetid på 6 år. 
8. Israel: Lånoptagelse/långivning på 160 mio. ECU, jf. Rådets (Eco-
fin) beslutning. Lånet udbetales i én tranche i 1992, og dets løbe­
tid er 6 år. 
- 39 -
b. Garantier 
1. EIB 
Tal fra EIB for lån udbetalt pr. 31. december 1992. 
For endnu ikke udbetalte lån har vi foretaget følgende skøn i for­
hold til stiftelsesåret. 
År 1993 1994 1995 1996 I ALT 
Middelhavsområdet 800 850 800 755 3 205 
Central- og Østeuropa 800 110 110 110 1 130 
Andre tredjelande 50 150 250 250 700 
For disse lån og for de lån, der var stiftet ved udgangen af 1992, men 
endnu ikke udbetalt (1 043 mio. ECU for landene i Middelhavsområdet og 
566 mio. ECU for landene i Central- og Østeuropa), er det lagt til grund, 
at 10% af lånene er udbetalt i selve stiftelsesåret og derefter 30% i de 
tre følgende år. 
Den gennemsnitlige løbetid for lånene anslås til 15 år med afdragsfrihed i 
3 år. 
2. Fødevarehjælp til det tidligere Sovjetunionen 
a. Garanti 
Der er tale om en garanti for et banklån på 500 mio. ECU, som 
fuldt ud påhviler budgettet. Løbetiden er 3 1/2 år, og lånet 
skal tilbagebetales i 3 afdrag med 11 måneders mellemrum fra 
den 20. måned. 
b. Lånoptagelse/långivning 
Transaktionen er på 1 250 mio. ECU, og den maksimale løbetid er 
3 år. 
Lånet er delt mellem de forskellige republikker i det tidligere 
USSR. Lån, der består af et engangsbeløb på under 100 mio. ECU, 
skal tilbagebetales på én gang 3 år efter trækkeperiodens be­
gyndelse. Lån, der består af et engangsbeløb på over 100 mio. 
ECU, skal betales ad to gange henholdsvis 2 og 3 år efter træk­
keperiodens begyndelse. 
Afhængigt af kontrakttypen er der to trækkeperioder, hvoraf den 
ene begynder den 20. oktober og den anden den 15. juli. 
- 40 -
3. EURATOM-lån (de central- og østeuropæiske lande) 
1 124 mio. ECU forvente* udbetalt med 300 miQ. ECU i 3-993, 224 mio. 
ECU i 1994 og 200 mio. ECU i hvert af de følgende tre år. 
Lånene forventes at få en gennemsnitiig løbejtid på 20 år med 5 års 
afdragsfrihed. 
- 41 -
BILAG 
DEFINITION AF DE ANVENDTE BELØBSBETEGNELSER 
A. Højat -tilladte lånebeløb ttabel 1) 
Det højst tilladte lånebeløb er lig med summen af de tilladte maksi­
mumsbeløb (lofter) for de godkendte transaktioner eller det samlede 
beløb for de transaktioner, som Kommissionen har fremsat forslag om, 
men som Rådet endnu ikke har godkendt. 
For at kunne vurdere, hvor stor en risiko dette beløb eventuelt udgør 
for budgettet, må man også tage højde for renterne, som forhøjer belø­
bet, samt følgende tre elementer, der formindsker beløbet: 
garantien til EIB dækker kun op til 75% af lånene til landene i 
Middelhavsområdet, 
- allerede tilbagebetalte lån (undtagen i forbindelse med betalings­
balancelån) i de tilfælde, hvor der er tale om lofter for godkendte 
lån og ikke om tilladte mellemværender, 
tilladelserne udnyttes ikke nødvendigvis fuldt ud. 
Tilladelserne fordeler sig som følger: 
Medlemsstater 
Betalingsbalancelån 14 000 (1) 
Det nye fællesskabsinstrument 6 830 
Euratom 4 000 (2) 
EIB, Spanien, Grækenland, Portugal 1 500 
Medlemsstater i alt 26 330 
(1) Tilladelse til mellemværende: Når dette tal er nået, kan man yde lån 
inden for grænserne af tilbagebetalingerne i forbindelse med tidligere 
transaktioner. 
(2) Heraf 1 124 mio. ECU, der kan ydes til østlandene og SNG. 
- 42 -
Tredjelande 
Ungarn I 
Ungarn II 
Den Tjekkiske og Slovakiske 
Føderative Republik 
Bulgarien I 
Bulgarien II 
Rumænien I 
Rumænien II 
Israel 
Algeriet 
Tidligere USSR I 
Tidligere USSR II 
De Baltiske Stater 
EIB, gamle protokoller 
EIB, Østlande 
EIB, Baltiske Stater 
EIB, Albanien 
EIB, nye protokoller 
EIB, horisontalt 
finansielt samarbejde 
Andre tredjelande 87Q 
iép 
375 
290 
lib 
375 
80 
1£Q 
400 
408 
250 
220 
032 
700 
200 
50 
185 
1 800 
750 
I alt tredjelande 13 185 
Tilsammen f0 015 
B* Udestående beløb - lånoptagelses/långivning (tabel 1) 
Det udestående beløb er lig me<i den andel af djft udbetalte beløb, der 
på en given dato mangler at blive tilbagebetalt. 
I modsætning til ovenstående omfatter det udestående beløb ikke lån, 
der endnu ikke er udbetalt, og heller ikke den del, der er betalt til­
bage af de udbetalte lån. Man kan altså sige, at det udestående beløb 
angiver de "aktuelle" lån på et giyet tidepunkt. 
C. Maksimumrisici på årsbasis 
Risiciene udregnes som et skøn over størrelsen af de forfaldne afdrag 
og renter for hvert regnskabsår. 
- 43 -
Beløbet beregnes 
enten udelukkende på grundlag af de udbetalte lån (tabel 2), og i 
så fald svarer det beløb, der skal tilbagebetales, til det udestå­
ende beløb, eller 
på grundlag af både udbetalte lån, godkendte, men endnu ikke udbe­
talte lån, og lån, der er foreslået af Kommissionen, men som endnu 
ikke er godkendt (tabel 3). I så fald svarer det beløb, der skal 
tilbagebetales, til det tilladte maksimumbeløb plus de af Kommis­
sionen foreslåede, men endnu ikke godkendte lån, samt saldoen af de 
beløb, der er afsat til betalingsbalancelån (det er dog mindre 
sandsynligt end i forbindelse med andre former for bistand, at 
betalingsbalancelån kommer til udbetaling). 
ISSN 0254-1459 
40M|93) 174«ndelig udg. 
DA 01 
Katalognummer : CB-CO-93-201-DA-C 
ISBN 92-77-55220-4 
kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg