DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 12.8.2004 
KOM(2004) 557 endelig 
  
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
Reformpartnerskaber i et udvidet Europa - 
Øge den europæiske sociale dialogs bidrag 
 
DA 2   DA INDHOLDSFORTEGNELSE 
1. Indledning .................................................................................................................. .. 3 
2. Dagordenen for reform: konkurrenceevne og flere og bedre arbejdspladser............... 4 
2.1 Forbedre tilpasningsevnen ........................................................................................... 4 2.2 Investere i menneskelige ressourcer og jobkvalitet ..................................................... 5 
2.3 Tiltrække flere til arbejdsmarkedet .............................................................................. 5 2.4 Gennemføre reformer................................................................................................... 5 3. Arbejdsmarkedsparternes rolle: be hov for et udvidet partnerskab .............................. 6 
3.1 Den europæiske sociale dial og som en bedre styreform.............................................. 6 
3.2 Behov for gode synergier............................................................................................. 6 3.2.1 Synergier med det nationale niveau ............................................................................. 6 3.2.2 Synergier mellem sektorer ........................................................................................... 8 3.2.3 Synergier mellem den europæiske so ciale dialog og virksomhedsniveauet ................ 8 
4. Kommissionens rolle i forbinde lse med den sociale dialog......................................... 9 
4.1 Styrke og udvide partnerskabet.................................................................................... 9 4.2 Øge støtten til den europæiske social e dialogs strukturer i forbindelse med 
udvidelsen .................................................................................................................... 9  
4.3 Forbedre den europæiske social e dialogs virkning og opfølgning............................. 10 
4.4 Selvstændige aftaler ................................................................................................... 10 4.5 Forberede videreudvikling ......................................................................................... 11 Annex 1: Background to the Eu ropean social dialogue ........................................................... 12 
Annex 2: Typology of the results of  European social dialogue ............................................... 15 
Annex 3: Drafting checklist for new ge neration social partner texts....................................... 20 
Annex 4: The sectoral so cial dialogue committees.................................................................. 21 
Annex 5: List of European social partner organisations consulted under Article 138 of the 
Treaty ......................................................................................................................... 22 
 
DA 3   DA 1. I NDLEDNING  
Behov for reformpartnerskaber 
Den Europæiske Union (EU) er i øjeblikket konfronteret med forandringer af hidtil ukendt 
omfang. 
EU har lagt en strategi for, hvordan denne udf ordring skal tages op. St rategien indebærer en 
udvidelse til nye grænser og målsætningen fra Det Europæiske Råds møde i Lissabon i 2000 
om modernisering af de økonomiske, sociale og  arbejdsmarkedsrelaterede forhold. Denne 
målsætning blev i øvrigt suppleret med en miljødimension i Göteborg i 2001. 
Den europæiske sociale model lægger stor væ gt på behovet for social dialog, og det er 
almindeligt anerkendt, at økonomisk vækst i de t 21. århundrede er beti nget af et moderne 
forhold mellem arbejdsmarkedets parter og effek tive strategier for proaktiv forvaltning af 
forandringer. 
For at fremme gennemførelsen af Lissabon-dags ordenen opfordrede Det Europæiske Råd på 
mødet i foråret 2004 medlemsstaterne til at da nne reformpartnerskaber med inddragelse af 
arbejdsmarkedets parter, civilsamfundet og de offentlige myndigheder i overensstemmelse 
med nationale traditioner. 
Arbejdsmarkedets parter har med direkte st øtte fra Europa-Kommissionen skabt grundlaget 
for den europæiske sociale dialog, og både dens  treparts- og topartsd imensioner har udviklet 
sig på en dynamisk og innovativ måde. I de senere år har arbejdsmarkedets parter ønsket at føre en mere autonom dialog og er i færd med at vedtage en række fo rskellige initiativer, 
herunder et stigende antal fælles tekster, de  såkaldte andengenerationstekster, som er 
kendetegnet ved, at de skal følg es op af arbejdsmarkedets part er selv. Det kræver større 
interaktion mellem de forskellige niveauer i den sociale dialog, herunder en effektiv tilrettelæggelse af arbejdsmarkedsrelationerne og arbejdsmarkedsparter med kompetence på 
nationalt plan. 
Udvidelsen: Udfordringer og muligheder 
Udvidelsen vil øge behovet for social dialog  og partnerskaber. Udvidelsen skaber nye 
muligheder for EU’s økonomi og virksomheder , men der er stadig behov for større 
tilpasninger, navnlig på det økonomiske område i de nye medlemsstater. Partnerskaber vil derfor blive af særlig bet ydning for forvaltningen af den fortsatte omstrukturerings 
konsekvenser i disse lande. 
Men EU’s udvidelse er også en udfordring fo r den europæiske sociale dialog. I de nye 
medlemsstater er den sociale dialog hovedsagelig  kendetegnet ved trepartssamarbejde, relativt 
nye organisationer for arbejdsmarkedets parter og en underudviklet bilateral social dialog på 
nationalt plan og sektorniveau. Spørgs målet om arbejdsmarkedsparternes tekniske 
kompetence  er vigtigt i denne forbindelse. 
Udvidelsen vil også blive en udfordring for arbejdsmarkedsparternes  organisationer på 
europæisk niveau og deres  tekniske kompetence . Den vil bevirke, at der bliver langt flere 
forskellige traditioner for forholdet me llem arbejdsmarkedets parter og større 
forhandlingsdelegationer, som måske vil gør e det vanskeligere at nå til enighed. 
 
DA 4   DA Meddelelsens formål  
Meddelelserne fra 1998 og 2002 om den sociale dialog beskriver og opretter de institutionelle 
rammer for de europæiske arbejdsmarkedspa rters arbejde. Rammer ne har nu et solidt 
rodfæste1. 
Næsten halvdelen af Lissabon-strategien er ge nnemført, og vurderingen af strategien for 
bæredygtig udvikling står for dør en. Derfor er det et godt ti dspunkt at gøre status over den 
europæiske sociale dialog, na vnlig i betragtning af de seneste henstillinger om 
reformpartnerskaber, som skal medvirke til at  gennemføre de forandringer, der er nødvendige 
for at realisere Lissabon-målsætni ngerne i tide. Endvidere falder den seneste udvidelse af EU 
sammen med vigtige kvalitetsforbedringer inden for den europæiske sociale dialog. 
På denne baggrund og vel vidende, at den so ciale dialog dækker et bredt spektrum, har denne 
meddelelse til formål at gøre opmærksom på  resultaterne af den europæiske sociale 
dialog og forklare dem nærmere, øge virkningen heraf og frem me en videreudvikling på 
grundlag af effektiv interakt ion mellem arbejdsmarkede ts parter på forskellige 
niveauer. 
2. D AGORDENEN FOR REFORM : KONKURRENCEEVNE OG FLERE OG BEDRE 
ARBEJDSPLADSER  
I en verden præget af hurtig e forandringer og med stor bevægelsesfrihed for kapital og 
teknologi er de menneskelige ressourcer s kvalitet af afgørende betydning for 
konkurrenceevnen på internationalt plan. 
Disse fundamentale forandringer ændrer den måde  Europa fungerer på, beskæftigelsesprofilen 
og den gængse opfattelse af, hvordan arbejdsmar kederne fungerer i EU. Virksomhederne er 
nødt til at reagere på struktur ændringer og foretage en nyvur dering for at fastlægge, hvilke 
færdigheder de har brug for, og hvordan produkt ionen i almindelighed og arbejdsprocesserne i 
særdeleshed bør tilrettelægges. 
Udfordringen kommer til at ligge i at forbedre arbejdskvaliteten med det sigte at forvalte alle 
aspekter ved forandringen - det være  sig de økonomiske, de sociale, de 
arbejdsmarkedsrelaterede og de miljømæssige - på en positiv måde for således at sikre en bæredygtig udvikling og social samhørighe d ved at mobilisere og udvikle både den 
nuværende og den fremtidige arbejd sstyrkes fulde potentiale. Det er derfor helt afgørende at 
forbedre arbejdstagernes, virksomhedernes og erhvervssektorernes tilpasningsevne i EU. 
2.1 Forbedre tilpasningsevnen  
Hvis tilpasningsevnen skal forbedres, er det vigtigt at opnå balance mellem fleksibilitet og 
sikkerhed i beskæftigelsesforholdet. Det er  af helt grundlæggende betydning både for 
arbejdsgiverne, for at sætte dem i stand til at drive konkurrencedygtige virksomheder, og for 
arbejdstagerne, således at de får rimelige arbejdsforhold og lønninger. 
I den forbindelse melder der sig nye spørgs mål, som f.eks. hvordan man skal forvalte 
arbejdsstyrken, og arbejdsmarkedets parter indgår  på alle niveauer kompromiser i forbindelse 
                                                
 
1 Meddelelse fra Kommissionen - Tilpasning og fremme af den sociale dialog på fællesskabsplan, 
KOM(1998) 322 endelig; Meddelelse fra Kommissionen - Den europæiske sociale dialog som drivkraft 
bag modernisering og omstilling , KOM(2002) 341 endelig. 
 
DA 5   DA med beskæftigelsesforhold, muligheder for livsla ng læring, fleksibel ar bejdstid og oprettelse 
af overgangsarbejdsmarkeder. 
2.2 Investere i menneskelige ressourcer og jobkvalitet  
Bæredygtig udvikling og produktivitetsstigni ng skal underbygges med større og mere 
effektive investeringer i menneskelige ressourcer og bedre jobkvalitet2. Godt tilrettelagte 
arbejdsmarkedsrelationer kan medvirke til at skabe gunstige forudsætninger for innovation og 
forbedring af jobkvaliteten og konkurrenceevnen. 
Investeringer i jobkvalitet, i form af sundhe d og sikkerhed på arbejdspladsen, adgang til 
erhvervsuddannelse og efter- og videre uddannelse for alle aldersgrupper og gode 
arbejdsbetingelser for at holde på og tiltrække medarbejdere, er vigtige for at kunne reagere 
på den udfordring, der ligger i at styre forandringer. 
Højt ydende aktører på arbejdsmarkedet opstår , når der er enighed mellem ledelsen og 
arbejdstagerne, hvilket bedst kan opnås gennem forhandlinger og samarbejde på 
virksomhedsplan. 
2.3 Tiltrække flere t il arbejdsmarkedet 
Europa bliver nødt til at gøre arbejde til en reel mulighed for alle. Højere 
beskæftigelsesfrekvenser og større erhve rvshyppighed er en nødvendighed, eftersom 
fremtiden byder på en nedgang i befo lkningen i den erhve rvsaktive alder. 
Gennem kollektive overenskomster kan arbejdsmar kedets parter medvirke til at forbedre 
betingelserne på arbejdsmarkedet og på den måde  tilskynde arbejdsgiverne  til i højere grad at 
ansætte arbejdsløse og medvirke til at bekæmpe sort arbejde. Erhvervsfrekvensen i EU kan 
øges ved at fjerne de barrierer, der fortsat hindrer kvinder og handicappede i at deltage i 
arbejdsmarkedet. 
Der er også god mulighed for at øge udbuddet på arbejdsmarkedet ved at sikre, at 
arbejdstagerne forbliver i arbejde længere. Det kræver imidlertid, at der lægges overordnede 
strategier for aktiv aldring3. Arbejdsmarkedets parter bliver  nødt til omgående at fjerne 
tilskyndelser til førtidspension, samtidig med at arbejdstagerne opmuntres til at forblive i 
arbejde længere. 
2.4 Gennemføre reformer 
I henhold til rapporten fra Taskforcen for Beskæftigelse4 kræver bæredygtige reformer 
investering i ”politiske ressour cer” og bestræbelser for at sk abe intelligente og effektive 
institutioner. 
                                                 
2 Meddelelse fra Kommissionen - Forbedring af kvaliteten i arbejdet: en gennemgang af den seneste 
udvikling , KOM(2003) 728 endelig. 
3 Meddelelse fra Kommissionen - Flere ældre i arbejde - senere udtræden af arbejdsmarkedet , 
KOM(2004) 146 endelig. 
4 Jobs, Jobs, Jobs – Creating more employment in Europe , Rapport fra Taskfor cen for Beskæftigelse, 
november 2003. 
 
DA 6   DA Kommissionen opfordrer arbejdsmarkedets par ter på nationalt plan og EU-plan til at indgå 
i et ægte reformpartnerskab og øge deres be stræbelser på at behandle ovenstående 
spørgsmål og sikre, at deres bidrag bliv er så konkrete og effektive som muligt. 
3. A RBEJDSMARKEDSPARTERNES ROLLE : BEHOV FOR ET UDVIDET PARTNERSKAB  
3.1 Den europæiske sociale di alog som en bedre styreform 
Den europæiske sociale dialog, so m vi kender den i dag, har udvikl et sig betydeli gt, siden den 
blev lanceret i 1985. Kvantitativt har arbejdet i de forskellige  udvalg for den sociale dialog 
ført til, at arbejdsmarkedsparterne har vedtag et over tre hundrede fælles tekster og gennemført 
mange tværnationale fællesprojekter.  
I de senere år er der sket et kvalitativt skifte  i den sociale dialog i retning af større 
autonomi . Det viser sig ved, at arbejdsmarkedets part er nu vedtager flere og flere tekster, som 
falder ind under kategorien "and engenerationstekster", hvor de på tager sig visse forpligtelser 
eller fremsætter henstillinger til deres nationale medlemmer og gør en aktiv indsats for at følge teksten op på nationalt plan. 
Denne udvikling i den sociale dialog falder i tråd med Kommissionens mere overordnede 
bestræbelser for at forbedre styreformerne på EU-plan. Den sociale dialog er et af de første 
eksempler på en bedre høringsproces og på anve ndelse af subsidiaritets princippet i praksis. 
Det er også almindeligt anerkendt, at den social e dialog yder et afgøre nde bidrag til bedre 
styreformer. Arbejdsmarkedets parter befinde r sig nemlig tæt på virkeligheden, sådan som 
den tager sig ud på arbejdsp ladsen. Arbejdsmarkedets part er adskiller sig fra andre 
organisationer, som f.eks. pressions- og intere ssegrupper, fordi de kan deltage i kollektive 
overenskomstforhandlinger. 
Til trods for de resultater, arbejdsmarkedets parter har opnået på EU-plan, og flere lovende 
udviklingstendenser (jf. bilag 1) kan deres initiativer få større konsekvenser , navnlig 
"andengenerationsteksterne", som for mange s vedkommende omhandler temaerne fra 
Lissabon. En stor del af teksterne har det problem  til fælles, at de indeholder upræcise og vage 
bestemmelser om opfølgning. Effektiv opfølgn ing på nationalt plan forudsætter dog, at 
teksterne fra arbejdsmarkedets parter på EU-plan indeholder nærmere bestemmelser om 
emnet. 
3.2 Behov for gode synergier 
Hvis arbejdsmarkedsparterne på EU-plan skal yde et effektivt bidrag til realiseringen af 
Lissabon-strategiens målsætninger, er det helt afgørende med god interaktion mellem 
arbejdsmarkedsparterne på de forskellige niveauer. 
3.2.1 Synergier med det nationale niveau 
Den tiltagende autonomi inden for den europæiske sociale dialog, navnlig den stadig 
hyppigere vedtagelse af forskellige ini tiativer og andengenerationstekster, som 
arbejdsmarkedsparterne selv følger op, be tyder, at effektiv interaktion mellem 
arbejdsmarkedsparterne på eur opæisk og nationalt niveau  er af helt central betydning. Derfor 
er et godt forhold mellem arbejdsmarkedets parter på nationalt niveau yderst vigtigt.  
 
DA 7   DA Kompetence 
I praksis afhænger virkni ngen af arbejdsmarkedsparternes te kster i vidt omfang både af, om 
der er politisk vilje  blandt de nationale medlemmer til at gennemføre teksterne, og om de har 
teknisk kompetence  til at gøre det, her under også om de er tilstr ækkeligt repræsentative. 
Data om kollektive overenskomsters dækningsgrad  i medlemsstaterne antyder, navnlig efter 
udvidelsen, at der kan bliv e problemer i mange medlem sstater med at gennemføre 
overenskomsterne effektivt. 
Kommissionen opfordrer arbejdsmarkedsparte rne og medlemsstatern e til i fællesskab at 
hjælpe arbejdsmarkedsparterne med at øge  den administrative kompetence blandt 
arbejdsmarkedsorganisationerne på nationalt  niveau, f.eks. gennem strukturfondene – 
navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF)5. 
I nogle medlemsstater kan de offentlige myndigheder på nationalt plan muligvis gøre deres 
til at lette gennemførelsen af tekster fra eu ropæisk hold. Denne mulighed fremgår faktisk af 
EF-traktatens artikel 139, stk. 2, hvor det hedder, at iværksættels en af aftaler, der indgås på 
fællesskabsplan, finder sted – efter de fremgang småder og den praksis, ”arbejdsmarkedets 
parter og medlemsstaterne normalt anvender” (fremhævelsen er tilføjet). Således gælder det 
eksempelvis, at hvis en tekst eller dens beste mmelser gennemføres på na tionalt plan ved hjælp 
af en kollektiv overenskomst, så kan det måsk e - i medlemsstater, hvor aftaler som led i den 
almindelige arbejdsmarkedspraksis gøres genere lt gældende – befordre en øget virkning. I 
nogle medlemsstater kan trepartssa marbejde også være til nytte. 
Bevidstgørelse 
Hvis synergierne mellem det europæiske og det nationale niveau skal maksimeres, er det 
vigtigt at sikre, at ar bejdsmarkedets parter fremmer bevidstgørelse  om deres tekster på alle 
niveauer gennem PR-aktiviteter. Regelmæssige  møder mellem arbejdsmarkedsparterne på 
europæisk plan og nationale medlemmer, f.eks.  i udvalgene for den soci ale dialog, eller på 
konferencer og ved andre foranstaltn inger, som arbejdsmarkedets pa rter selv organiserer – vil 
derfor blive meget vigtigere i et udvidet Europa  og til at sikre effektiv gennemførelse af den 
nye generation af tekster. 
Gennemsigtighed 
For at maksimere synergierne er det også helt centralt at sikre, at resultaterne af den 
europæiske sociale dialog bliver så gennemsigtige  som muligt for alle dem, der er involveret i 
forhandlingerne og opfølgningen af te ksterne. Det er ikke altid let for dem, der ikke er direkte 
involveret i dialogen, at forstå, hvilk en betydning og status de europæiske 
arbejdsmarkedsparters tekster har, og det skylde s dels den lange række forskellige titler og 
formater, der anvendes, dels den ret løse brug af termi nologien. Upræcis terminologi og 
manglende afklaring på alle aspekter ve d teksternes opfølgning i forbindelse med 
forhandlingerne kan føre til problemer, når teksterne skal omsættes i praksis. 
Kommissionen har opdelt de teks ter, der kan betegnes som "a ndengenerationstekster", i to 
hovedkategorier. Det drejer sig om selvstændige aftaler og om procesorienterede tekster, som 
indeholder henstillinger af fors kellig art (aktionsrammer, retn ingslinjer, adfærdskodekser og 
politikretningslinjer). Den vigtigste forskel er , at aftalerne skal ge nnemføres og overvåges 
inden en given dato, mens den anden slags tekster indebærer en mere procesorienteret tilgang 
                                                 
5 KOM(2004) 493 endelig. 
 
DA 8   DA med regelmæssig rapportering om fremskridt i forbindelse med opføl gningen af teksternes 
målsætninger. De to kategorier beskrives næ rmere i den typologi, der findes i bilag 2. 
Kommissionen opfordrer arbejdsmarkedets parter til at gøre deres tekster mere præcise og 
til at medtage nærmere bestemmelser om opfølgning i andengenerationsteksterne. Med dette mål for øje opfordrer Kommissionen dem til at anvende den typologi og den tjekliste, 
der er vedlagt som bilag, og til at investere i fælles opfølgningsaktioner.  
3.2.2 Synergier mellem sektorer  
Arbejdsmarkedets parter i de forskellige sektorer – både på europæisk og nationalt plan og på 
virksomhedsniveau – kan lære en hel del af  hinandens erfaringer.  Resultaterne af den 
europæiske sociale dialog kan derfor  forbedres ved at øge synergierne mellem de forskellige 
sektorer og mellem de europæiske tværfaglige og sektorspecifikke niveauer . Inden for 
livslang læring har nogle sektorer (postvæse n, bankvæsen, rengøringsindustrien) eksempelvis 
henvist til den tværfaglige aktio nsramme. Inden for telearbejde ha r arbejdsmarkedets parter i 
elsektoren og inden for den loka le og regionale forvaltning på  lignende måde vedtaget fælles 
tekster, som hilser den tværfaglige aftale  velkommen og opfordrer medlemmerne til at 
gennemføre den i deres respektive sektorer i overensstemmelse med de fremgangsmåder og 
den praksis, arbejdsmarkedets parter normalt a nvender, inden fristen for gennemførelse af den 
tværfaglige aftale i juli 2005. Begge sektorer påtager sig også at føre tilsyn med aftalens 
gennemførelse i deres sektorer i 2005. 
Kommissionen opfordrer arbejdsmarkedets parter  til fortsat at undersøge lignende tilgange. 
I den forbindelse ville det være nyttigt, om ar bejdsmarkedets parter gjorde større reklame 
for resultaterne af deres dialog, og Kommissionen er parat til at bistå dem i den forbindelse.  
3.2.3 Synergier mellem den europæiske sociale dialog og virksomhedsniveauet 
Endelig kunne arbejdsmarkedets parter unde rsøge mulighederne for synergier mellem den 
europæiske sociale dialog og virksomhedsniveauet. Som et eksempel kan man nævne 
forbindelsen mellem den sociale dialog på sektorplan og europæiske samarbejdsudvalg 
(ESU’er). I de senere år har der været en inte ns udvikling i den sociale dialog på 
virksomhedsniveau og vedtagelse af aftaler i europæiske koncerner. Der er nu oprettet 
omkring 650 ESU’er, som i mange tilfælde om fatter sektorens største virksomheder. 
Efterhånden omfatter de emner, ESU’erne behandler, mere end blot de helt centrale 
spørgsmål om virksomhedens resultater og beskæftigelsesforhold. Man drøfter også emner 
med en udtalt europæisk dimension, som f.eks. sundhed og sikkerhed, lige muligheder, erhvervsuddannelse og mobilitet, virksomhedens sociale ansvar og miljø. Når arbejdsmarkedets parter drøfter disse og ligne nde spørgsmål på sektorplan, er der mulighed 
for synergier mellem dette niveau og ESU’erne i den pågældende sektor. 
Arbejdsmarkedets parter på europæisk plan kunne benytte sig af Kommissionens høring 
om reformen af ESU-direktivet til at forbed re forbindelsen mellem ESU’er og den sociale 
dialog. 
En anden mulighed, som kunne undersøges nærmere i forbindelse med bestræbelserne for at 
fremme synergier mellem det europæiske niveau  og virksomhedsniveauet, er forbindelsen 
mellem den sociale dialog og virksomhedernes politik til fremme af dere s sociale ansvar 
 
DA 9   DA (VSA)6. I den seneste snes år har virksomhederne iv ærksat stadig flere initiativer som følge af 
deres sociale ansvar og miljøansvar . I nogle tilfælde er det sket ef ter pres fra de berørte parter. 
Nogle af de sektorspecifikke arbejdsmarkedsparter på euro pæisk niveau gennemfører VSA-
relaterede initiativ er, herunder chartre og adfærdskodekser. 
4. K OMMISSIONENS ROLLE I FORBINDELSE MED DEN SOCIALE DIALOG  
I henhold til EF-traktatens ar tikel 138, stk. 1, har Kommissi onen til opgave at fremme 
konsultationen af arbejdsmarkedets parter og træffer alle nødvendige  foranstaltninger med 
henblik på at lette dialogen mellem dem, idet den samtidig sørger for en afbalanceret støtte til begge parter. 
4.1 Styrke og udvide partnerskabet 
Kommissionen ser forhandlinger som det me st hensigtsmæssige middel til at afgøre 
spørgsmål om arbejdstilrettelæggelse og beskæftig elsesforhold både på tværfagligt plan og 
sektorplan og glæder sig over arbejdsmarkedspa rternes ønske om at føre en mere autonom 
dialog og bidrage til realis eringen af Lissabon-målsætni ngerne. Den tilskynder også 
arbejdsmarkedets parter til at benytte sig af  den mulighed, som mange fællesskabsdirektiver 
giver for at afgøre bestemte spørgsmål ved fo rhandlinger mellem arbejdsmarkedsparterne på 
alle relevante niveauer. 
Som følge af Det Europæiske Råds konkl usioner i marts 2004 om behovet for et 
reformpartnerskab vil Kommissionen overvåge den opfølgning, som arbejdsmarkedets parter foretager af deres bidrag til og vu rdering af realiseringen af Lissabon-
målsætningerne. 
4.2 Øge støtten til den europæiske social e dialogs strukturer i forbindelse med 
udvidelsen 
I forbindelse med et udvidet Eu ropa er det nødvendigt at øge  støtten til topartsdialoger 
mellem arbejdsmarkedets parter. Udvalgene for den sociale dialog er de re tte til at udvikle den 
sociale dialog. Kommissionen vil tilskynde nye se ktorer til at udvikle en social dialog og 
bidrage til bestræbelser for at realisere Lissabon-målsætningerne. 
Den europæiske sociale dialog har behov for et solidt grundlag, og de rfor er det i nogle 
tilfælde nødvendigt at forbedre arbejdsmarkedsre lationernes kvalitet på nationalt og decentralt 
niveau. 
Kommissionen vil fortsat tilskynde til udviklin g af topartsdialoger mellem arbejdsmarkedets 
parter i de nye medlemsstater. Den vil øge st øtten til arbejdsmarkedsparterne på europæisk 
niveau for at tackle konsekvenserne af udvidelsen. 
Det er dog vigtigt at bemærke,  at eftersom arbejdsmarkedsparterne er autonome, og den 
sociale dialog i EU er baseret på foreni ngsfrihed, er kapacite tsopbygning i bund og grund en 
bottom-up-proces, som afhænger af arbe jdsmarkedsparternes egen indsats. 
Udvide og opdatere undersøgelser af repræsentativitet 
                                                
 
6 Meddelelse fra Kommissionen om Virksomhedernes sociale ansvar : Virksomhedernes bidrag til 
bæredygtig udvikling , KOM(2002) 347 endelig. 
 
DA 10   DA Kommissionen foretager undersøgelser af europæis ke organisationers repræsentativitet for at 
finde frem til de arbejdsmarkedsparter, der sk al høres i henhold til EF-traktatens artikel 138. 
Disse informationer er også vigtige, når der skal oprettes nye sektor udvalg for den sociale 
dialog, og når Kommissionen skal  vurdere de underskrivende parters repræsentativitet i 
forbindelse med aftaler i henhold til artikel 139, stk. 2. 
Som følge af de stadig fler e sektordialogudvalg og EU-udvide lsen er det nødvendigt at 
fremskynde undersøgelserne og monografiern e, og de nuværende undersøgelser skal 
opdateres regelmæssigt og gøres offentligt tilgængelige. 
Kommissionen foreslår at lade undersøgelserne af repræsentativitet foretage af Det 
Europæiske Observationsorgan for Arbejdsm arkedsrelationer under Dublin-instituttet. 
4.3 Forbedre den europæiske sociale dialogs virkning og opfølgning 
Kommissionen glæder sig over, at der vedtages stadig flere tekster fra 
arbejdsmarkedsparternes side med henstillinge r af forskellig art til medlemmerne om 
opfølgning på nationalt plan (jf. bilag 2). 
Den tilskynder arbejdsmarkedets pa rter til i højere grad at gøre  brug af peer-reviewteknikker - 
inspireret af den åbne koordinationsmetode - t il opfølgning af disse tekster, f.eks. ved at 
fastsætte mål (kvantitative, om muligt) elle r benchmarks, og til re gelmæssigt at aflægge 
rapport om fremskridt. 
Kommissionen har til hensigt at gøre den europæ iske sociale dialog mere synlig og hjælpe 
arbejdsmarkedets parter med at følge op på deres tekster ved at: 
– Undersøge mulighederne for at fremme udveks ling af erfaringer med opfølgningspraksis, 
f.eks. ved hjælp af elektroniske nyhedsbre ve, kontaktforummet og diverse forummer for 
erfaringsudveksling. 
– Yde støtte til arbejdsmarkedets parter over webstedet for den sociale dialog. Støtten kunne 
bestå af en typologi over den sociale dialogs tekster baseret på den, der fore slås i denne 
meddelelse, et glossar for den sociale dialog, en tjekliste for andengenerationsteksterne, 
gode eksempler på opfølgningsbestemmelser, in formation om europæiske selskabsaftaler 
og andre nyttige informationer. Kommissionen vil også indlæse alle arbejdsmarkedsparternes tekster i en database. 
– Øge det finansielle tilskud til fælles opfølgningsaktioner for ar bejdsmarkedets parter på 
europæisk niveau. 
– Tilrettelægge nationale seminarer i de enkelte medlemsstater – først i de nye – for at gøre 
opmærksom på den europæiske sociale dial ogs betydning for arbejdsmarkedsrelationerne 
på nationalt plan. 
4.4 Selvstændige aftaler 
Kommissionen anerkender fuldt ud arbejdsmarkeds parternes ret til selv at forhandle om de 
emner, der falder ind under deres kompetenceområde. 
I forbindelse med de selvstændige aftaler, de r gennemføres i henhold til artikel 139, stk. 2, 
har Kommissionen dog en særlig opgave, hvis aftalen er resulta tet af en høring i henhold 
til 138. Det skyldes blandt andet, at arbejdsmar kedsparternes beslutning om at forhandle 
 
DA 11   DA sig frem til en aftale midlertidigt suspen derer den lovgivningsproces på fællesskabsplan, 
som Kommissionen havde iværksat på dette område.  
Kommissionen overholder princippet om ar bejdsmarkedsparternes autonomi, men 
offentliggør selvstændige aftaler og informer er Europa-Parlamentet og Rådet efter en 
forudgående vurdering som i forbindelse med af taler i henhold til artikel 139, stk. 2, der skal 
gennemføres, ved at Rådet træffer afgørelse. 
Når fristen for iværksættelse og overvågning er udløbet, foretager Kommissionen sin egen 
overvågning af aftalen for at vurdere, i hvilket omfang aftalen har medvirket til at nå 
Fællesskabets mål. Arbejdsmarkedsparternes overvågning har dog førsteprioritet. 
Hvis Kommissionen bestemmer, at aftalen ikke  opfylder Fællesskabets mål, kan den i givet 
fald overveje at fremsætte et forslag til rets akt. Kommissionen kan også til enhver tid gøre 
brug af sin initiativret, herunder i gennemf ørelsesperioden, såfremt den konkluderer, at 
arbejdsgiverne eller arbejdstagerne forhaler  realiseringen af Fællesskabets målsætninger. 
Kommissionen anerkender arbe jdsmarkedsparternes brede kompetence, men i tråd med 
Kommissionens tidligere betænke ligheder bør gennemførelse, ve d at Rådet træffer afgørelse, 
foretrækkes, når der står grundlæggende rettighe der eller vigtige politiske spørgsmål på spil, 
og i situationer, hvor bestemmelserne skal finde  ensartet anvendelse i alle medlemsstaterne, 
og der skal være fuldstændig dækning. Det er heller ikke hensigtsmæssigt at anvende 
selvstændige aftaler til at ændre tidligere di rektiver, som Rådet og Europa-Parlamentet har 
vedtaget under den alminde lige lovgivningsprocedure. 
4.5 Forberede videreudvikling 
Som følge af det stigende antal andengenera tionstekster mener Kommissionen, at der er 
behov for en ramme, som kan medvirke til at skab e større konsekvens i resultaterne af den 
sociale dialog og forbedre gennemsigtigheden. De nne meddelelse er et første skridt i den 
retning ved at foreslå en  typologi (bilag 2) og en  tjekliste (bilag 3).  
Kommissionen vil undersøge muligheden fo r at skabe mere omfattende rammer. 
Kommissionen ville foretrække, om arbejdsmarkedets parter selv forhandlede sig frem til deres egne rammer, og den opfordrer arbejd smarkedets parter til at overveje denne 
mulighed.  
I de senere år har der været stigende intere sse for tværnationale ove renskomstforhandlinger, 
som også har fået større betydning. Det s kyldes navnlig globaliser ingen og den økonomiske 
og monetære union. ESU’er indgår stadig flere aftaler i multinationale virksomheder, som 
dækker arbejdstagere i adskillige medlemsst ater. Der er også stigende interesse for 
grænseoverskridende aftaler mellem arbejdsm arkedsparter fra geografisk sammenhængende 
medlemsstater og aftaler mellem arbejdsmarkedsparterne i bestemte sektorer, som omfatter mere en én medlemsstat. 
Som følge af denne trend er Kommissionen i færd med at undersøge tværnationale 
kollektive overenskomstforhandlinger og v il stille resultaterne til rådighed for 
arbejdsmarkedets parter. På et senere tidspunkt vil Kommissionen høre arbejdsmarkedsparterne med resultaterne med henblik på at skabe en fællesskabsramme 
for tværnationale kollektive overenskomstforhandlinger.  
__________ 
 
DA 12   DA Annex 1: Background to the European social dialogue 
The European social dialogue has evolved cons iderably over recent years and is now well-
established. 
European tripartite social dialogue takes place within the Tripartite Social Summit for 
Growth and Employment, established in March 20037, as well as the dialogues on 
macroeconomics, employment, social pr otection and educat ion and training. 
European bipartite  social dialogue takes place within the cross-industry social dialogue 
committee and 30 sectoral social dialogue committees (see Annex 4), on the basis of work programmes adopted by the social partners. 
Both bipartite and tripartite di alogue contribute to better cohe sion and to building consensus 
by stimulating cooperation between levels of industrial relations players which helps to 
develop trust and mutual understanding.  
Quantitatively , the work of the various social di alogue committees has resulted in the 
adoption of over 40 joint texts by the cross-indu stry social partners and approximately 300 by 
the sectoral social partners. Th ese take a variety of forms, ra nging from joint opinions to 
guidelines, codes of conduct and agreements. Some  of these initiatives, such as three of the 
agreements concluded by the cross-industry social  partners and those in  the transport sector, 
have been implemented by Council directives. 
The social dialogue has also evolved considerably in terms of the scope of the topics 
addressed. The topics covered by the social dialogue are dive rse and have widened over the 
past few years. 
Number of European sectoral joint texts per area 
(1997-2003)
4571011161718282930
0 5 10 15 20 25 30 35Sustainable developmentNon-discriminationWorking timeHealth & safetyEnlargementEmploymentSocial aspects of EU policiesTrainingWorking conditionsSocial dialogueEconomic &/or sectoral policies
 
* This table identifies the main topic to which the joint text refers, however in prac tice many overlap categories. 
The activities of the social partne rs are not confined to the adop tion of joint texts. The social 
partners undertake many transnational joint projects.  They consist of a large variety of 
activities, including the organisa tion of roundtables, studies, a nd the production of practical 
tools, such as handbooks on vocational training, h ealth and safety and procurement practices. 
The transnational nature of thes e projects means that they make  a very practical contribution 
to increasing the interplay between industrial relations actors at the European and national 
                                                 
7 OJ L 70, 14.3.2003, p. 31. 
 
DA 13   DA levels, promoting the exchange of experience and best practice, and improving understanding 
of European policy at the grass-roots level. 
It is now widely recognised that better governance in the field of em ployment and social 
policy entails a variety of policy instruments , including a combination of legislation, social 
dialogue, corporate social res ponsibility, the open me thod of coordination, the structural 
funds, action programmes, mainstreaming measures , policy analysis and research. The variety 
of tools employed by the social partners reflec ts this recognition in the industrial relations 
field. 
Type of social dialogue instrument (1997-2004)
6326251918106
02 0 4 0 6 0 8 0 1 0 0 1 2 0Agreement - Council*Autonomous agreementsProcess-oriented textsToolsRules of procedureDeclarationsJoint opinions
 
* Although the table covers the period 1997-2004, this category in cludes the cross-industry agr eement on parental leave from 
1995. 
Many of the European social partners' joint op inions targeted at the European institutions 
have been important in influencing the content of  EU legislation and polic ies, particularly by 
helping to identify the compromise position between the social partners. 
More recently there has been a qualitative  evolution in the European social dialogue towards 
greater autonomy. This is reflect ed partly by the soci al partners' increasing adoption of joint 
work programmes. Another indication of this qua litative shift is the increasing adoption by 
the social partners of 'new generation' texts , which are characterise d by the fact that the 
European social partners make recommendations  to their members and the social partners 
undertake to follow them up at the national level. 
In spite of the achievements of the European social dialogue so far, in certain areas its impact  
could be improved. In particular, the significance and status of the European social partners' 
texts is not always easy to unders tand to those not directly invol ved in their dialogue, partly 
because of the diversity of titles and formats employed, and the rather loose use of 
terminology .  
The problem of the loose use of terminology by th e social partners was first identified by the 
Commission in its Comm unication of June 2002,8 in which it called on the social partners to 
endeavour to clarify the terms us ed to describe their contributions and to reserve the term 
'agreement' for texts implemented in accordance  with the procedures laid down in Article 
139(2) of the Treaty. Indeed the term 'agreement' has been empl oyed in a very general way in 
the past. For example, it has been used fo r texts aimed at setting up social dialogue 
                                                 
8 COM(2002) 341final. 
 
DA 14   DA committees, as well as texts wh ich essentially make recommenda tions, rather than being real 
'agreements'. Equally there are some texts whic h might arguably qualify as 'agreements' or 
other types of new generation texts,  but which have weaker titles. 
The impact of some of the European social partners' initiatives, especially the new generation 
texts, many of which address the Lisbon th emes, could be improved by including more 
detailed follow-up and reporting provisions . At present these range from precise examples 
explaining how, through which structures and at which intervals the text  will be evaluated, to 
much vaguer provisions, with the social partners  simply undertaking to regularly discuss the 
follow-up given, or undertaking to follow it up but without giving any indication as to how 
often. Some texts include no follow-up provisions  at all. Imprecise terminology, as well as 
failure to clarify all aspects of the follow-up of  texts in negotiations, can result in difficulties 
when it comes to implementing them in practice. 
Some promising developments include the cross-industry social partners' Framework of 
actions on the lifelong development of  competencies and qualifications  and the sugar sector's 
Code of conduct on corpor ate social responsibility  in the sugar industry . Both include clear 
follow-up provisions and have produced their foll ow-up reports to schedu le. Initiatives have 
recently been undertaken in the textile & clot hing, leather & tanning sectors to implement 
their codes of conduct, and social partners in the agriculture sector ar e undertaking initiatives 
to follow-up their agreement on vocational training . 
__________ 
 
DA 15   DA Annex 2: Typology of the results of European social dialogue 
With a view to assisting unders tanding of the various social dialogue instruments and helping 
the social partners to improve transparen cy, the following typology identifies four broad 
categories, each of which has sub-categories: agreements implemented in accordance with 
Article 139(2); process-oriented texts; joint opinions and tool s; and procedural texts. The 
social partners are encouraged to draw on this  typology when drafting thei r texts in the future. 
The new generation texts , which the social partners seek to follow-up themselves, fall within 
the first two categories, namely autonomous agreements  and process-oriented texts . 
It should be pointed out that th e loose use of terminology makes it difficult to categorise some 
of the texts and some overlap categories. 
I. Agreements implemented in accordance with Article 139(2): minimum standards 
The texts in this category establish minimum standards and entail the implementation of 
certain commitments by a given deadline. Article 139(2) makes it clear that two main types of 
agreement fall within this category, the ma in difference relating to the method of 
implementation foreseen. 
Agreements implemented in accordance with Article 139(2): minimum standards 
Type of agreement Examples 
Agreements implemented by Council decision 
Implemented by Council de cision, monitored by the 
Commission – Framework agreement on  parental leave, 1995 
– Framework agreement on part-time work, 1997 
– Framework agreement on  fixed-term work, 1999  
– European agreement on the organisation of working 
time of seafarers, 1998 
– European agreement on the organisation of working 
time of mobile workers in civil aviation, 2000 
– Agreement on certain aspects of the working 
conditions of mobile workers assigned to 
interoperable cross-border services, 20049 
Autonomous agreements implemented by the 
procedures and practices sp ecific to management and 
labour and the Member States  
Implementation and monitoring  by the social partners – Framework agreemen t on telework, 2002  
– Framework agreement on wo rk-related, stress, 200410 
– Agreement on the European licence for drivers 
carrying out a cross-border interoperability service, 
2004  
Agreements implemented by Council decision 
The first kind of agreement consists of those wh ich are implemented at the joint request of the 
signatory parties by a Council decision (in pract ice so far by Council directives) on a proposal 
from the Commission. This category includes the three cross-industry framework agreements 
on parental leave, part-time work and fixed-term contracts, as well as the maritime transport and civil aviation sector agreements on working time, and the railway se ctor agreement on the 
working conditions of mobile workers assigned to cross-border interoperable services. The 
three cross-industry framework agreements we re negotiated as a re sult of a Commission 
                                                
 
9 Implementation by Council decision requested at the time of publication. 
10 Formal adoption pending at the time of publication. 
 
DA 16   DA consultation under Article 138, whereas the sectoral agreements make use of the space left to 
the social partners by a directive11 to adapt the Community provisions to the specific needs of 
the sector. 
The responsibility for ensuring that agr eements implemented by Council decision are 
transposed and implemented lies with the Memb er States, even in cases where the provisions 
are implemented through collective bargaining  by the social partners. Responsibility for 
monitoring these agreements lies with the Commission, although the so cial partners are 
systematically consulted on the implementation reports.12 
Autonomous agreements 
With regard to the second type of agreemen t – those implemented in accordance with the 
procedures and practices specific to management  and labour and the Memb er States - it is the 
social partners themselves who are respons ible for implementing and monitoring these 
agreements. The Framework agreement on telework of July 2002 is the first cross-industry 
example of this type of agreement and was th e result of an Article 138 consultation. In May 
2004 the cross-industry social part ners concluded their second ag reement of this  type on the 
topic of work-related stress, which was also  the result of an Article 138 consultation. 
However at the time of pub lication the agreement had not yet been formally approved. 
Effective implementation and monitoring is import ant in the case of agreements of this kind, 
particularly if they have been negotiated subsequent to  a Commission consultation under 
Article 138. Article 139(2) states that  the Community level agreements " shall  be 
implemented" (emphasis added), which implies that there is an obligation to implement these agreements and for the signatory parties to ex ercise influence on their members in order to 
implement the European agreement. 
II. Process-oriented texts 
This category consists of a variety of joint texts which are implemented in a more incremental 
and process-oriented way than agreements. In th ese texts the European social partners make 
recommendations of various kinds to their members for follow-up, and they should involve 
regular evaluation of the progress made towards achieving their objectives in order to ensure 
they have a real impact. The implementation of some aspects of these texts may require 
cooperation with national public authorities.  
Texts of this kind can be useful in areas in wh ich legislation at Europ ean level may not be the 
most appropriate solution, often because of the complex and diverse array of measures already in place in Member States, but in which the social partners may nevertheless have an 
interest in working together. They can also as sist the exchange of good practice and mutual 
learning. Such texts sometimes help to prepar e the ground for future Community legislation. 
There are three main types of instrument falling within this category. 
                                                
 
11 In this instance Directive 93/104/EC concerning certa in aspects of the organisation of working time (OJ 
L 307, 13.12.1993). 
12 The ETUC's European Trade Union Institute (ETUI)  has produced its own implementation reports on 
the parental leave, part-time and fixed-term work agreements thro ugh its NETLEX network of national 
legal experts. The agreement on working time in civil aviation and the agreement on working 
conditions in the railway sector indicate that the social partners will undertake evaluations of the 
implementation of these agreements. 
 
DA 17   DA Frameworks of action 
Frameworks of action consist of the identifica tion of certain policy priorities towards which 
the national social partners unde rtake to work. These priorities serve as benchmarks and the 
social partners report annually on the action taken to follow-up these texts. 
Guidelines and codes of conduct 
Guidelines and codes of conduct make recomme ndations and/or provide guidelines to national 
affiliates concerning the establishment of standards or principles. In some cases these are intended to serve as principles or minimum European standards to be implemented at national 
or company level. In other cases they seek to promote higher standards than those provided for in existing legislation. This  category also incl udes codes of conduct intended to promote 
the implementation in companies' supply chains of  existing internationall y agreed standards in 
the area of labour law established by internatio nal conventions. The content of some of these 
codes of conduct goes beyond the core ILO conventions. 
Policy orientations 
This sub-category refers to texts in which the social partners pursue a proactive approach to 
promoting certain policies among their members. The texts explain how these will be promoted (e.g. collection and exchange of good practice, awareness-ra ising activities) and 
how the social partners undertake to assess the follow-up given and its impact. 
Process-oriented texts 
Type of text Examples13 
Frameworks of action  - working towards 
common priorities  
Follow-up and annual reporting by the social 
partners Framework of actions on the lifelong development of competencies 
and qualifications, 2002 
 
Guidelines, codes of conduct  - establishing 
standards or principles 
Regular follow-up and reporting by the social 
partners 
 Establishing new European standards or principles: 
– Recommendation framework agreement on the improvement of 
paid employment in agriculture, 1997* 
– Agreement on promoting employme nt in the postal sector in 
Europe, 1998 
– Guidelines on telework in  telecommunications, 2001 
– European agreement on guidelines on telework in commerce, 
2001 
– Code of conduct – Guidelines for European hairdressers, 2001 
– Voluntary guidelines supporting age diversity in commerce, 
2002 
– Joint declaration on lifelong l earning in the banking sector, 2002 
– European agreement on vocational training in agriculture, 2002*  
– Code of conduct on CSR in the European sugar industry, 2003 
– Code of conduct and ethics for the private security sector, 2003 
– Electricity sector joint declaration on telework, 2003 
– Local & regional government jo int statement on telework, 2004 
– Statement on promoting employment  and integration of disabled 
people in the commerce and distribution sector, 2004 
                                                 
13 Some of these texts do not include detailed provisions on follow-up and reporting, but have been 
included because they consist of recommendations to the members of the signatory organisations. 
 
DA 18   DA – Guidelines for customer contact centres (telecommunications), 
2004 
Promoting and enforcing existing in ternationally agreed standards: 
– Code of conduct on child labour in the footwear sector, 1996 
– Code of conduct for the European textile/clothing sector, 1997 
– Agreement on Fundamental Rights and Principles at Work, in 
the commerce sector, 1999 
– Code of conduct in the leather and tanning sector, 2000 
– Code of conduct in the footwear sector, 2000 
– Code of Conduct – A Charter for the social partners in the 
European woodworking industry, 2002 
Policy orientations – the proactive promotion 
of policies 
Regular follow-up and reporting by the social 
partners – Joint recommendation on apprentic eship in the sugar sector, 
1998 
– Electricity sector joint declaration on equal 
opportunities/diversity, 2003 
– Orientations for reference in managing change and its social 
consequences, 2003 (cross-i ndustry social partners) 
– Joint Statement on Corporate Social Responsibility in 
commerce, 2003 
– Common recommendations of the European social partners for 
the cleaning industry, 2004 
* Although these texts are referred to as 'agreements', they have been included in this category as their provisions appear to 
consist mainly of recommendations to th eir members and do not include a date by which implementation of the various 
objectives must be accomplished.   
III. Joint opinions and tools: Exchange of information 
This category consists of social partner te xts and tools which c ontribute to exchanging 
information, either upwards from the social pa rtners to the European institutions and/or 
national public authorities, or downwards, by explaining the imp lications of EU policies to 
national members. The instruments in this category do not entail any implementation, monitoring or follo w-up provisions. 
Joint opinions 
This category includes the majority of social pa rtner texts adopted over the years such as their 
joint opinions and joint statements, which are generally intended to provide input to the European institutions and/or national public auth orities. These include texts which respond to 
a Community consultation (green and wh ite papers, consultation documents, 
Communications), which adopt a joint position with regard to a given Community policy, 
which explicitly ask the Commission to adopt  a particular stance, or which ask the 
Commission to undertake st udies or other actions. 
Declarations 
This category refers to texts which are essentially  declarations – usually directed at the social 
partners themselves - outlining future work and activities which the social partners intend to 
undertake (e.g. the organisation of  seminars, roundtables, etc). 
Tools  
This category refers to the tool s developed by the social partne rs, such as guides and manuals 
providing practical advice to employees and companies on subjects such as vocational 
training, health and safety and public procurem ent, often with the assistance of Community 
grants. These can make a very practical contri bution at the grass-roots level, for example by 
 
DA 19   DA helping to explain the implications  of EU legislation on certain to pics, or helping to exchange 
knowledge of good practice. 
Joint opinions and tools 
Type of instrument Examples14 
Joint opinions – Position on training and continuing training (mines), 2003 
– Joint declaration on the European harmonisation of legislation 
governing the private security sector, 2001 
– Joint declaration on the objectives of the European directive on private 
agency work (temporary work sector), 2001 
– Joint opinion of the European social partners in aviation, 2001 
Declarations – Joint declaration on the social partne rs of the cleaning industry and EU 
enlargement, 2000 
– Joint statement and final report on the study on life-long learning in the 
electricity sector, 2003 
Tools – Selecting best value – A guide for organisations awarding contracts for 
cleaning services (cleaning industry) 
– Training Kit of Basic Office Clea ning Techniques (cleaning industry) 
– European Vocational Training Manua l for Basic Guarding (private 
security) 
– Brochure on tutoring in the construction industry, 2004 
– Website of the postal sector social dialogue committee, 2003 
IV. Procedural texts 
This final category consists of texts which seek  to lay down the rules fo r the bipartite dialogue 
between the parties. This  includes the cross-i ndustry social partners' Agreement of 31 October 
1991 , which made proposals for the revision of  the policy-making procedures in the EC 
Treaty in the social policy field. These proposals we re incorporated virtua lly verbatim into the 
Treaty on European Union by the Intergovernment al Conference of 1991. This category also 
includes the social partner texts which determine the rules of procedure for the sectoral social 
dialogue committees. 
__________ 
                                                 
14 This list is not exhaustive and only provides a few examples. 
 
DA 20   DA Annex 3: Drafting checklist for ne w generation social partner texts  
• Clearly indicate to whom they or the various provisions ar e addressed, e.g. the 
Commission, other European Union instituti ons, national public authorities, social 
partners; 
• Indicate the status and pur pose of the text clearly; 
• Where applicable, indicate the deadline by wh ich the provisions should be implemented; 
• Indicate clearly how the text will be implemented and promoted at national level, including 
whether or not it should be implemente d in a binding fashion in all cases; 
• Indicate clearly through whic h structures the monitoring/re porting will be undertaken, and 
the purpose of the reports at different stages; 
• Indicate when and/or at which interv als monitoring/reporting will take place; 
• Specify the procedures to be followed for di spute settlement (e.g. disagreements over the 
interpretation of the meaning of the text); 
• Be dated; 
• Be signed; 
• Agreements should include an annex listing the members of the signatory parties at whom 
the text is directed; 
• Indicate which language(s ) is/are the original. 
__________ 
 
DA 21   DA Annex 4: The sectoral social dialogue committees 
Sectors Employees' organisations Employers' organisations Date of creation 
Agriculture EFFAT GEOPA/COPA 1999 
Audiovisual EFJ, EURO-MEI, FIA, FIM  ACT, AER, CEPI, EBU, 
FIAPF 2004 
Banking UNI-Europa EACB, ESBG, FBE  1999 
Civil aviation ECA, ETF ACI EUROPE, AEA, CANSO, 
ERA, IACA 2000 
Cleaning industry UNI-Europa EFCI 1999 
Commerce UNI-Europa EuroCommerce 1999 
Construction EFBWW FIEC 1999 
Electricity EMCEF, EPSU EURELECTRIC 2000 
Footwear ETUF:TCL CEC 1999 
Furniture EFBWW UEA 2001 
Horeca EFFAT HOTREC 1999 
Inland waterways ETF EBU, ESO 1999 
Insurance UNI-Europa ACME, BIPAR, CEA 1999 
Live performance EAEA PEARLE 1999 
Local & regional 
government EPSU CEMR 2004 
Mines EMCEF APEP, Euracoal, Euromines, 
IMA 2002 
Personal services UNI-Europa EU Coiffure 1999 
Postal services UNI-Europa PostEurop 1999 
Private security UNI-Europa CoESS 1999 
Railways ETF CER 1999 
Road transport ETF IRU 1999 
Sea fishing ETF EUROPECHE/COGECA 1999 
Sea transport ETF ECSA 1999 
Shipbuilding EMF CESA 2003 
Sugar EFFAT CEFS 1999 
Tanning and leather ETUF:TCL COTANCE 2001 
Telecommunications UNI-Europa ETNO 1999 
Temporary work UNI-Europa Euro CIETT 2000 
Textile and clothing ETUF:TCL EURATEX 1999 
Woodworking EFBWW CEI-Bois 2000 
 
DA 22   DA Annex 5: List of European social partner organisations consulted under Article 138 of 
the EC Treaty 
1. General cross-industry organisations 
– European Centre of Enterprises with Pub lic Participation and of Enterprises of 
General Economic Interest (CEEP) 
– European Trade Union Confederation (ETUC) 
– Union of Industrial and Employers’ C onfederations of Europe (UNICE) 
2. Cross-industry organisations represen ting certain categories of workers or 
undertakings  
– Eurocadres 
– European Association of Craft and Small and Medium-Sized Enterprises 
(UEAPME) 
– European Confederation of Executiv es and Managerial Staff (CEC) 
3. Specific organisations 
– Eurochambres 
4. Sectoral organisations  representing employers 
– Airports Council Internationa l – Europe (ACI EUROPE) 
– Association of Commercial Te levision in Europe (ACT) 
– Association of Europ ean Airlines (AEA)  
– Association of European Cooperativ e and Mutual Insurers (ACME) 
– Association of European Public  Postal Operators (PostEurop) 
– Association of European Radios (AER) 
– Association of National Organisations of Fishing Enterprises in the EU 
(EUROPECHE) 
– Civil Air Navigation Servi ces Association (CANSO)  
– Committee of Agricultural Organisations  in the European Union (COPA)  
– Community of European Railway and Infrastructure Companies (CER) 
– Community of European Shipyards' Associations (CESA) 
– Confederation of National Associations of  Tanners and Dressers of the European 
Community (COTANCE) 
– Council of European Municipa lities and Regions (CEMR) 
– Employers' Group of the Committee of Ag ricultural Organisations in the 
European Union (GEOPA) 
– Euracoal 
– Euromines  
– European Apparel and Textile Organisation (EURATEX) 
– European Association of Cooperative Banks (EACB) 
– European Association of Potash Producers (APEP) 
– European Banking Federation (FBE) 
– European Barge Union (EBU) 
– European Broadcasting Union (EBU) 
– European Committee of Sugar Manufacturers (CEFS) 
– European Community Shipow ners Association (ECSA) 
– European Confederation of the Footwear Industry (CEC) 
– European Confederation of Hairdressing employers' organisations (EU Coiffure) 
– European Confederation of Wood working Industries (CEI–Bois) 
 
DA 23   DA – European Construction Industry Federation (FIEC) 
– European Coordination of I ndependent Producers (CEPI)  
– European Federation of Cleaning Industries (EFCI) 
– European Federation of National Insurance Associations (CEA) 
– European Federation of Security Services (CoESS) 
– European Furniture Manufact urers’ Federation (UEA)  
– European Industrial Mine rals Association (IMA) 
– European Regions Airline Association (ERA) 
– European Savings Banks Group (ESBG)  
– European Skippers' Organisation (ESO) 
– European Telecommunications Networ k Operators’ Association (ETNO) 
– General Committee for Agricultural C ooperation in the European Union 
(COGECA) 
– Hotels, Restaurants and Ca fés in Europe (HOTREC) 
– International Air Carrier  Association (IACA)  
– International Confederation of Temp orary Work Businesses (Euro CIETT) 
– International Federation of Film Producers' Associations (FIAPF) 
– International Federation of Insurance Intermediaries (BIPAR) 
– International Road Transport Union (IRU) 
– Performing Arts Employers’ Associ ations League Europe (PEARLE) 
– Retail, Wholesale and International Trade Representation to the EU 
(EuroCommerce) 
– Union of the Electricity  Industry (EURELECTRIC) 
5. European trade union organisations 
– European Arts and Entertainment Alliance (EAEA) 
– European Cockpit Association (ECA) 
– European Federation of Build ing and Woodworkers (EFBWW) 
– European Federation of Journalists (EFJ) 
– European Federation of Public Service Unions (EPSU) 
– European Federation of Trade Unions in the Food, Agriculture and Tourism 
Sectors and Allied Branches (EFFAT) 
– European Metalworkers’ Federation (EMF) 
– European Mine, Chemical and Ener gy Workers’ Federation (EMCEF) 
– European Trade Union Federation: Text iles, Clothing and Le ather (ETUF:TCL) 
– European Transport Workers’ Federation (ETF) 
– International Federation of Actors (FIA) 
– International Federati on of Musicians (IFM) 
– Union Network International – Europe (UNI–Europa)  
– Union Network International – Media and Entertainment International – Europe 
(EURO-MEI) 
– European Trade Union Committee for Education (ETUCE)* 
The list will be adapted as new sect oral social dialogue committees ar e set up and/or in the light of the 
study on representativeness. 
* Organisations affiliated to ETUC re ceiving copies of information. 
__________