27. opfordrer Det Europæiske Råd og Kommissionen til inden hver forårsamling at indlede en omfat-
tende høringsprocedure for at lytte til repræsentanterne for arbejdsmarkedets parter og det civile samfund ialle medlemsstaterne; mener, at arbejdsmarkedets parter kunne spille en vigtigere rolle med hensyn tilgennemførelsen af denne strategi ved at indlede forhandlinger på EU- plan og nationalt plan;
*
**
28. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Det Europæiske Råd, Kommissionen, Rådet samt
medlemsstaternes og ansøgerlandenes regeringer og parlamenter.
4. Forebyggelse af konflikter og krisestyring
B5-0172/2001
Europa-Parlamentets beslutning om styrkelse af Unionens kapacitet til forebyggelse af konflikter
og de civile aspekter ved krisestyring
Europa-Parlamentet,
3dash der henviser til sin henstilling af 10. februar 1999 om oprettelse af et europæisk civilt fredskorps(1),
3dash der henviser til sin beslutning af 15. juni 2000 om gennemførelse af en fælles europæisk sikkerheds-
og forsvarspolitik med henblik på Det Europæiske Råds møde i Feira(2),
3dash der henviser til sin beslutning af 30. november 2000 om oprettelse af en fælles europæisk sikkerheds-
og forsvarspolitik efter Køln og Helsinki(3),
3dash der henviser til sin holdning af 17. januar 2001 om forslag til Rådets forordning om oprettelse af en
beredskabsordning (KOM(2000)119 3dash C5-0272/2000 3dash 2000/0081(CNS))(4),
3dash der henviser til rapporten fra generalsekretæren/den højtstående repræsentant for FUSP og Kommis-
sionen, om hvordan sammenhængen og effektiviteten i EU’s indsats kan forbedres med henblik påkonfliktforebyggelse, som blev forelagt på Det Europæiske Råds møde i Nice,
3dash der henviser til Rådets afgørelse af 22. maj 2000 om nedsættelse af et udvalg vedrørende de civile
aspekter af krisestyring(
5),
3dash der henviser til Rådets afgørelser af 22. januar 2001 om oprettelse af FESFP’s endelige organer, her-
under navnlig PSC (Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité)(6), som spiller en central rolle i
fastlæggelsen og opfølgningen af EU’s reaktion på en krise,
3dash der henviser til Rådet forordning (EF) nr. 381/2001(7) af 26. februar 2001. om oprettelse af en hurtig
reaktionsmekanisme,
A. der minder om, at den fælles europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik (FESFP), der blev fastlagt og
iværksat på Det Europæiske Råds møder i Køln, Helsinki, Feira og Nice har til formål at gøre detmuligt for Den Europæiske Union at styre kriser, som truer dens sikkerhed, interesser eller værdier,
B. der på ny understreger, at anvendelsen af militære midler på udtrykkeligt mandat fra FN’s Sikkerheds-
råd kun bør overvejes, når alle andre muligheder er slået fejl, hvilket forudsætter, at Den EuropæiskeUnion er i stand til at opfange tegn på mulige kriseområder på et så tidligt tidspunkt, at der kaniværksættes forebyggelsesforanstaltninger, der kan forhindre en mulig krise i at udarte sig til en ustabilsituation eller en åben konflikt,
(1) EFT C 150 af 28.5.1999, s. 164.
(2) EFT C 67 af 1.3.2001, s. 283.
(3) »Vedtagne tekster«, punkt10.
(4) »Vedtagne tekster«, punkt7.
(5) EFT L 127 af 27.5.2000, s. 1.
(6) EFT L 27 af 30.1.2001, s. 1-7.
(7) EFT L 57 af 27.2.2001, s. 5.5.12.2001 DA C 343/261 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. marts 2001
C. der minder om, at Det Europæiske Råd i Feira har fastlagt fire prioriterede områder (politi, styrkelse af
retsstatsprincippet, styrkelse af den civile forvaltning samt civil beskyttelse), inden for hvilke Unionenbør udvikle sin kapacitet til at styre kriser med civile midler, både hvad angår FN- og OSCE-aktionerog selvstændige EU-aktioner,
D. der henviser til, at forhandlingerne med NATO bør fortsætte for at gøre det muligt for Den Euro-
pæiske Union at anvende NATO-midler til konfliktforebyggelse og krisestyring, når dette er nødven-digt,
E. der henviser til, at Det Europæiske Råd i Nice på dette område har fastlagt målene for det svenske
formandsskab, således at dette:
a) gennemfører og stadfæster de indførte krisestyringsforanstaltninger
b) fortsætter det arbejde, som blev påbegyndt i Feira om de civile aspekter ved krisestyringen, inklu-
sive udviklingen af en kapacitet til planlægning og gennemførelse af politiaktioner
c) fastlægger mulige områder og samarbejdsformer mellem EU og FN inden for krisestyring
d) udarbejder forslag om forbedring af sammenhængen i og effektiviteten af Unionens aktioner på
konfliktstyringsområdet,
F. der henviser til, at opsplitningen af ansvar vil føre til en svækkelse af EU’s kapacitet til konfliktfore-
byggelse, og at det derfor er nødvendigt at gentage, at kommissæren for eksterne forbindelser og den
højtstående FUSP-repræsentants rolle og funktion bør udøves af en næstformand i Kommissionen,som skal have særlige forbindelser til Rådet,
1. opfordrer Kommissionen og Rådet til først og fremmest at arbejde for forebyggelse af konflikter, idet
det er billigere at forebygge konflikter end at udbedre de ødelæggelser, som konflikter skaber, for slet ikkeat tale om de menneskelige lidelser, som de medfører;
2. bemærker, at Den Europæiske Union allerede råder over en række redskaber til forebyggelse af kon-
flikter og styring af kriser, herunder diplomatiske redskaber, undersøgelsesmissioner, særlige repræsentan-ter, finansiel bistand, humanitær bistand, støtte til valgprocesser, bistand til det lokale politi, grænsekontrol,minerydningsoperationer, sanktioner og snart en EU-politistyrke og EU’s hurtige udrykningsstyrke;
3. bemærker ligeledes, at Den Europæiske Union råder over en lang række muligheder for at standse
strømmen af våben til konfliktramte regioner i overensstemmelse med sin adfærdskodeks for våbeneksportog i overensstemmelse med sine programmer med henblik på at standse spredningen af håndvåben;
4. vurderer imidlertid, at der bør udfærdiges en liste over alle de redskaber, som Unionen og dens
medlemsstater råder over, for at tydeliggøre eventuelle mangler, foretage relevante tilpasninger og gøredet muligt, at disse redskaber anvendes på den måde, som er den mest relevante for den pågældende
type krise, og i henhold til specifikke regionale forhold;
5. opfordrer formandskabet og Rådet til at følge op på de henstillinger, der er fastsat i Parlamentets
ovennævnte henstilling af 10. februar 1999, helst inden udgangen af 2001;
6. anmoder om, at Den Europæiske Unions oplysnings-, informations- og analysekapacitet forbedres,
særligt ved at Rådet (UPPAR, Situationscentret), Kommissionen (delegationerne i tredjelande), medlems-staterne og Satellitcentret i Torrejón og Instituttet for Sikkerhedsstudier stiller disse kapaciteter til rådighedfor hinanden;
7. vurderer, at det er påtrængende nødvendigt at involvere ngo’erne, det civile samfund og de uafhæn-
gige medier i en politik for konfliktforebyggelse og krisestyring, idet de er uundværlige informations- og
erfaringskilder, men at andre kilder dog også skal spille en rolle; mener f.eks. at det vil være hensigtsmæs-sigt, hvis alle, der er involveret i forvaltning og gennemførelsen af fredsbevarende operationer, gennem-fører et kursus i humanitære folkeretlige spørgsmål;
8. fastslår, at den bedste konfliktforebyggelsespolitik består i at tage fat på årsagerne til konflikterne,
hvilket forudsætter, at Den Europæiske Union arbejder tæt sammen med de eksisterende internationale ogregionale organisationer (FN, NATO, OSCE, Europarådet, finansielle institutioner som IMF og Verdensban-ken) såvel som med ngo’erne;C 343/262 DA 5.12.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. marts 2001
9. bemærker ligeledes, at Unionens politik med at indgå aftaler med tredjelande 3dash især associerings- og
partnerskabsaftaler 3dash effektivt bidrager til at forebygge konflikter;
10. opfordrer Kommissionen og Rådet til inden for Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC)
at udarbejde en central handlingsplan, som gør det muligt for Unionen og dens medlemsstater at gøre enfælles indsats for at forebygge konflikter og styre kriser, samtidig med at der tages højde for de involvere-des kompetenceområder, således som de er fastlagt i traktaterne;
11. bemærker, at konfliktforebyggelse kræver en samordnet anvendelse af alle de instrumenter, der er til
EU’s rådighed; anmoder Kommissionen om inden for dens beføjelser at føre an i denne henseende og spilleen central rolle med hensyn til kriseforebyggelse, da størstedelen af de instrumenter, der skal anvendes,hører under første søjle;
12. opfordrer medlemsstaterne til inden for de fire områder, som blev fastlagt i Feira, at stille de kapa-
citeter og ressourcer til rådighed, som er nødvendige for hurtigt at gøre Den Europæiske Union operatio-nel, hvilket blandt andet fordrer, at man forud har fastlagt konkrete mål med eventuelle tidsfrister, såledessom det var tilfældet i drøftelserne vedrørende politistyrken;
13. anmoder Kommissionen og Rådet om hvert år under den årlige drøftelse om den fælles udenrigs-
og sikkerhedspolitik at aflægge beretning om de fremskridt, der er gjort inden for konfliktforebyggelse ogkrisestyring med civile midler;
14. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Rådet og medlemsstaternes
regeringer.
5. Situationen ved grænsen mellem Forbundsrepublikken Jugoslavien/Kosovo
og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM)
B5-0230, 0231, 0232, 0233, 0234 og 0235/2001
Europa-Parlamentets beslutning om sammenstødene ved grænsen mellem Forbundsrepublikken
Jugoslavien/Kosovo og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og situationen i området
Europa-Parlamentet,
3dash der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i Kosovo og navnlig beslutningerne af
14. december 2000(1) og 15. februar 2001(2),
3dash der henviser til resolution nr. 1244 fra FN’s Sikkerhedsråd af 10. juni 1999,
3dash der henviser til erklæringerne fra formanden for FN’s Sikkerhedsråd af 30. januar 2001 og 7. marts
2001 om dette spørgsmål,
3dash der henviser til sluterklæringen fra topmødet i Zagrebden 24. novemb er 2000,3dash der henviser til stabiliserings- og associeringsaftalen med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedo-
nien,
3dash der henviser til det svenske formandskabs erklæringer, navnlig erklæringerne på vegne af EU af 6. og
9. marts 2001 om de voldsomme angrebi nærheden af landsb yen Tanusevci, EU’s og OSCE’s fælles-erklæring af 6. marts 2001, erklæringen fra den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- ogsikkerhedspolitik, Javier Solana, af 5. marts 2001 samt erklæringerne fra NATO’s generalsekretær,
3dash der henviser til erklæringen fra OSCE’s Permanente Råd om Den Tidligere Jugoslaviske Republik Make-
donien af 6. marts 2001,
3dash der henviser til NATO-Rådets afgørelse af 8. marts 2001,
(1) »Vedtagne tekster«, punkt17.
(2) »Vedtagne tekster«, punkt13.5.12.2001 DA C 343/263 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. marts 2001