ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (85) 294 
 
 
 
Vol. 1985/0 126 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), t his file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februa r 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 v om 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
K0MC85) 294 endelig udg.  
Bruxelles, den 6. juni 1985
Meddelelse til Rådet fra Kommissionen
Stillingtagen i  forbindelse med udløbet den 23. juni 1985  
af aftalen Euratom/Brasilien fra 1961
K0MC85) 294 endelig udg.

Meddelelse til Rådet fra Kommissionen
Stillingtagen i  forbindelse med udløbet den 23. juni 1985  
af aftalen Euratom/Brasilien fra 1961
1. Aftalen fra 1961
Aftalen Euratom/Brasilien fra 1961, der udløber den 23. juni 1985, er  
næsten ikke blevet anvendt. Der har ikke været nogen forvaltning af aftalen,  
idet der ikke er afholdt rådslagninger i  henhold til artikel XIV.
Blandt de faktorer, der har bidraget til denne situation, kan nævnes:
- det forhold, at Brasiliens væsentligste indsats pi det nukleare område,  
der går ud på at beherske teknologien i  forbindelse med trykvandsreakto­
rer og deres brændselscykler fuldstændigt, kun går tilbage til 1975,  
hvor der blev iværksat et stort kerneenergiprogram;
- det forhold, at aftalen hovedsagelig omfattede samarbejde inden for  
forskning og udveksling af viden, medens kerneenergiens praktiske  
anvendelse, som forlod forsøgsstadiet i  begyndelsen af 70'erne, gik over  
til at være industrielle aktiviteter;
- aftalens ikke-bindende karakter, også for så vidt angår forvaltningen.
Genforhandlingen af en eventuel Euratom/Brasilien-aftale synes således  
ikke at kunne bygge på aftalen fra 1961.

-  2 -
2. Brasiliens aktiviteter pi det nukleare omride
Uden at undervurdere den ret diversifierede kerneenergiforskning, der  
finder sted i  Brasilien, bl.a. under CNEN (Commisao Nacional de Energia  
Nuclear), skyldes Brasiliens resultater på kerneenergiområdet hovedsagelig  
det industrielle samarbejde mellem NUCLEBRAS, der er et offentligt organ,  
der er nedsat til gennemførelse af kerneenergiprogrammet fra 1975, og visse  
industrivirksomheder i  Fællesskabet, bl.a. KWU og Péchiney.
Hvad angår KWU specifikt, er der blevet udviklet et meget nært industrielt  
samarbejde inden for rammerne af en aftale, mellem Forbundsrepublikken  
Tyskland og Brasilien (hvor der i præamblen henvises til aftalen mellem  
Euratom og Brasilien fra 1961).
Brasilien har ligeledes uddybet sit industrisamarbejde på det nukleare  
område med Argentina, der også ønsker at sikre landet uafhængighed på  
kerneenergiområdet. Der blev i  1980 indgået en aftale om kerneenergisam­
arbejde mellem Argentina og Brasilien.
Derimod er samarbejdet på kerneenergiområdet mellem USA og Brasilien ikke 
blevet udviklet som følge af uenigheden omkring ikke-spredningsafta len  
fra 1968, som Brasilien har afslået at undertegne (*).
(*) Ligesom Argentina.

- 3 -
Skønt Brasilien er tilhænger af et atomfrit Latinamerika, har der i  USA  
været modstand imod at lade Brasilien erhverve følsomme teknologier (be-  
rigning, oparbejdning), og dette har bidraget til at sinke Brasiliens  
fremskridt på disse områder.
Brasiliens stærke kort på det nukleare område er på nuværende tidspunkt  
dets uranforekomster (som hidtil er blevet meget lidt udnyttet) og dets  
kapacitet til fremstilling af tunge komponenter til trykvandsreaktorer.  
Derimod er der fortsat tekniske og finansielle vanskeligheder i  forbindelse  
med de kernecentraler, der er under opførelse (to centraler, hver på  
1 350 MWe, der forventes færdige i  1990 og 1991) og i  brug (en central på  
600 MWe); fremstillingen af brændsel ser ud til at gå tilfredsstillende,  
men berigning og oparbejdning er ikke nået ud over laboratorie- og for­
søgsplanet .
Trods disse ufuldstændige resultater vil Brasilien på baggrund af den  
indsats, der allerede er gjort, sandsynligvis fortsætte sin kernekraft-  
udvikling og fortsætte det hidtidige industrielle samarbejde.
3. Den nuværende situation
Nu, da aftalen fra 1961 er ved at udløbe, kan man konstatere, at Brasilien,  
samtidig med, at der er forsinkelser i  kernekraftsprogrammet fra 1975,  
befinder sig i  en situation, der er meget forskellig fra den tidligere  
situation. Energiforbruget, bl.a. elektricitetsforbruget, stiger mindre,  
store dæmninger er blevet taget i  brug og der er fundet store gas- og  
olieforekomster. Desuden bevirker landets udlandsgæld og vanskelige finan­
sielle situation, at det er vanskeligt at opretholde indsatsen på kerne­
kraftområdet på det nuværende niveau, og måske må målet med at nå frem  
til at beherske teknologien ved kernekraftsreaktorer riedprioriteres.  En  
lavere prioritering vil muligvis bevirke, at Brasilien udvikler sine  
uranforekomster med henblik på eksport.

- 4 -
I den seneste tid har der været mange tegn pa, at de nye brasilianske  
myndigheder vil tilpasse landets kerneenergipolitik til den nuværende  
og fremtidige økonomiske situation. Hvilke beslutninger; der vil blive  
truffet, vides endnu ikke, men de vil under alle omstændigheder få ind­
flydelse pi samarbejdet og pi samhandelen pi det nukleare område med  
Fællesskabet.
4. Holdning over for Brasilien
Kontakterne siden begyndelsen af 1984 viser, at Brasilien tillægger opret­
holdelsen af en samarbejdsramme Euratom/Brasi lien politisk værdi. På grund  
af den igangværende politiske proces er den brasilianske regering imidler­
tid endnu ikke i  stand til at fremlægge retningslinjer for dette område. 
Dette gav Kommissionens tjenestegrene atomgruppen meddelelse om i  begyn­
delsen af 1985.
Trods uvisheden omkring Brasiliens retningslinjer har Kommissionens tje­
nestegrene i  arbejdsdokument SECC85) 466 af 27. marts 1985 (bilag I) anført  
visse overvejelser med hensyn til indholdet i  en eventuel aftale eller  
ordning Euratom/Brasilien, som kan opfylde Fællesskabets interesser. Pa  
grundlag af dette dokument blev der gennemført drøftelser den 21. maj  
1985 i  atomgruppen.
Ved denne lejlighed blev det konstateret, at det på baggrund af den  
politiske proces, der er i  gang i  Brasili en, under alle omstændigheder  
var umuligt at indgå en aftale med Brasilien, der direkte kunne efterfølge  
aftalen fra 1961. Imidlertid var der enighed om, at det ikke var ønskeligt  
over for Brasilien at lade aftalen fra 1961 udløbe uden videre, idet der  
blev henvist til udløbet af aftalen Euratom/Argentina i  november 1983.

- 5 -
Gruppen fremsatte desuden en foreløbig positiv udtalelse til en egnet  
ramme for udviklingen af samarbejdet Euratom/Brasilien, forudsat at  
Brasilien bekræfter sin interesse herfor.
Kommissionen vil derfor opretholde de nødvendige kontakter med Brasilien,  
således at den, såfremt den brasilianske holdning gør det berettiget,  
kan påbegynde undersøgelsen af forhandlingsdirektiver med henblik på et  
arrangement mellem Euratom/Brasilien.
Da aftalen fra 1961 udløber den 23. juni 1985 har Kommissionen til hen­
sigt umiddelbart og inden denne dato at rette en verbalnote til Brasiliens  
mission (udkast i  bilag II), hvori landet opfordres til at tilkendegive  
dets ønsker, når det finder det belejligt, vedrørende en eventuel frem­
tidig aftale/arrangement med henblik på samarbejde mellem Euratom/Brasilien.

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
SEK(85) k66 Bruxelles,den 26 april 1985·
ARBEJDSDOKUMENT FOR KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE
Vedrørende:  Samarbejdet mellem Euratom og Brasilien, situationen forud for  
udløbet af aftalen fra 1961.
1. Aftalen Euratom/Brasilien fra 1961> status over resultater
"Aftalen om samarbejde mellem Det europæiske Atomenergi fæl lesskab (Euratom)  
og regeringen for Brasiliens forenede Stater angående anvendelsen af atom­
energi til fredelige formål", der blev forhandlet og indgået af Euratom i  
1961, og som først trådte i  kraft efter at Brasilien havde ratificeret  
den i  1965 (den 24. juni 1965) for en periode på 20 år, udløber den 23.  
juni 1985.
Med henblik på at udvikle anvendelsen af atomenergi til fredelige formål  
(artikel I) fastsattes det i  aftalen, på hvilke områder (artikel II)  
det var ønskeligt for parterne ' S  hvert enkelt tilfælde" at "blive enige  
om" - (artikel III) bestemmelserne for samarbejdet. I forbindelse med an­
vendelsen af aftalen fastsattes det, at der "på anmodning fra den ene eller  
den anden af parterne" (artikel XIV) "undertiden" kunne afholdes rådslag­
ninger "med hensyn til problemer, der måtte opstå under anvendelsen" af af­
talen. I denne forbindelse var det specifikt planlagt (artikel XIII), at  
der skulle anvendes et kontrolsystem,der skal sikre, at anvendelsen af de  
materialer og udstyr, der leveres i  henhold til aftalen udelukkende anven­
des til fredelige formål, bl.a. under hensyntagen til Euratom's sikkerheds­
kontrol og Den internationale Atomenergiorganisat ion1  s internationale  
rolle.
Tre måneder før aftalen udløber, er det nemt at gøre følgende status:
Forvaltning: intet; foranstaltninger: begrænset til udveksling af ekspert-  
besøg og uddannelse af brasilianske praktikanter inden for strålingsbe­
skyttelse på grundlag af et memorandum af 29. september 1981, der er ind­
gået mellem det fælles forskningscenter i  Ispra og Instituttet for strå­
lingsbeskyttelse og dosimetri i  Rio de Janeiro. En kontakt i  1982 mellem  
en brasiliansk leder og lederen af fusionsprogrammet er ikke blevet fulgt  
op.
På det formelle plan har Euratom's sikkerhedskontrol siden 1979 registre­
ret import af ca. 338 t naturligt uran under brasiliansk flag og eksport  
til Brasilien af ca. 16 t lavberiget uran og 5 kg højberiget uran; på  
nuværende tidspunkt befinder der sig ca. 149 t naturligt uran under brasi­
liansk flag i  Fællesskabet.

-  2 -
2. Udviklingen af kerneenergi i  Brasilien
Det kan således konstateres, at anvendelsen af aftalen Euratom/Brasili en  
har været meget begrænset, men det skal tilføjes, at aftalen heller ikke 
indeholdt faste retningslinjer hverken med hensyn til foranstaltninger  
eller anvendelsesprocedurer· Dette står i  modsætning til det faktum, at  
Brasilien i  stor udstrækning har hentet støtte hos kerneindustrien i  
Fællesskabet, hovedsagelig i  Tyskland og Frankrig. Paradokset er imid­
lertid kun tilsyneladende, idet der kun var få fælles punkter mellem  
Euratom's egne aktiviteter og Brasiliens aktiviteter, især efter at  
landet i  1975 iværksatte et kerneenergi program på 10 800 MWe, der skulle  
gennemføres over 15 år (1975 - 1990) *, således at Brasilien, når program­
met var gennemført, skulle være fuldstændig selvforsynende inden for alle  
områder: konstruktion, opførelse og drift af kraftværker, brændselskredsløb  
fra berigning til oparbejdning af plutonium. Samtidig blev der givet  
prioritet til en opgørelse over uranforekomsterne; udviklingen af disse  
samt udvinding af uran blev iværksat med bistand fra Péchiney.
Ti år efter oprettelsen af NUCLEBRAS, ser Brasiliens kerneenergiforsyning  
ud som følger:
- Minedrift og uranudvinding; uranprospektering og udvikling af minedriften  
falder ind under NUCLEBRAS og dets to datterselskaber NUCLAM (uran) og  
NUCLEMON (thorium); på nuværende tidspunkt er der kun én mine i  drift
med en kapacitet på 500 t årligt; de kendte forekomster gør imidlertid,  
Brasilien til en potentiel leverandør af råstoffer af betydning på ver­
densmarkedet; det var planlagt, at der i  1984 skulle igangsættes et anlæg  
til omdannelse til hexafluorid.
- Berigning; det er blevet meddelt, at der i  februar 1985 vil blive åbnet  
den første del af et anlæg (NUCLEI), der er baseret på en ny teknik,  
der er udviklet i  samarbejde med tyskerne; på længere sigt kan det ikke  
udelukkes, at Brasilien (ligesom/sammen med Argentina) vil placere sig  
på markedet som leverandør af berigningsarbejde.
- Fremstilling af brændsel til trykvandsreaktorer; NUCLEBRAS råder over
et anlæg (FEC), der har været i  drift i  nogle år, og ud over dette skulle  
der i  nær fremtid blive igangsat et anlæg til fremstilling af uran-  
oxid-piIler.
- Kølesystemer til kernekraftværker; firmaet NUCLEP, som NUCLEBRAS opret-  
fede-! 1976  (med deltagelse ai KWU) er allerede fuldt udstyret til at  
fremstille tunge komponenter til trykvandsreaktorer, og er konkurrencedygtig
* Gennemførelsen af dette program, der er blevet overladt til NUCLEBRAS,  
et organ, der er oprettet med dette formål for øje, sker i  samarbejde  
med det vesttyske firma Kraft-Werk Union. Sammenslutningen mellem  
NUCLEBRAS og KWU er garanteret på regeringsniveau gennem en aftale om  
samarbejde på det nukleare område mellem Forbundsrepublikken Tyskland  
og Brasilien, der blev undertegnet og indgået den 27. juni 1975, og  
hvor der i  præamblen henvises til aftalen mellem Euratom og Brasilien.

pi regionalt plan.
“ Kernekraftværker; ud over en Westinghouse kernecentral, der blev bestilt  
t 1972 (600 MWe ), og som for nylig blev taget i  brug efter mange vanske­
ligheder, vil Brasilien snart råde over to KWU-kraftværker (hver på  
1.350 MWe),  der er under opførelse. I relativ nær fremtid vil Brasilien  
saledes have solid erfaring med opførelse og drift af kernekraftværker.
“ Forskning og udvikling; skønt mindre iøjnefaldende end kernekraftprogram  
met fra 1975 finder der nukleare F & U aktiviteter sted i  mange labora­
torier (universiteter og andre forskningsorganer). Disse aktiviteter har  
relation til kernekraftprogrammet: brændselsoparbejdning, forskellige  
berigningsteknikker, medens andre gennemføres uafhængigt af dette program  
f.eks. arbejde, der udføres i  forskningsreaktorer, anvendelse af radioak­
tive grundstoffer, naturligvis, men også arbejde vedrørende teknologi  
til hurtige reaktorer, vedrørende fusion, og som det sig hør og bør,  
vedrørende strålingsbeskyttelse, reaktorsikkerhed og andre farer i  foi—  
bindelse med atomkraft.
Pres fra udlandet og udenlandsk bistand
Udviklingen af kerneenergi i  Brasilien, som Euratom/Brasilien-aftalen stort  
set ikke har bidraget til, er fortsat mangelfuld på mange områder. Det  
bør understreges, at nogle af årsagerne til disse mangler er pres fra udlån  
det som følge af Brasiliens holdning til ikke-spredning.
Brasilien støtter et atomfrit Latinamerika (jf. Tlatelolco-traktaten fra  
1967, som Brasilien har undertegnet) og har godkendt IAEA's sikkerhedsbe­
stemmelser (jf. særlig trepartsaftalen fra februar 1976 mellem Forbunds­
republikken Tyskland, Brasilien og IAEA) og finder, at det dermed stiller  
tilstrækkelige garantier i  forbindelse med ikke-spredning. Det skal også  
bemærkes, at der ikke synes at være nogen aktiviteter i  Brasilien, der kan  
anses for at have relation til militære programmer.
Ligesom Argentina har Brasilien imidlertid altid nægtet at undertegne  
i  kke-spredninc^-traktaten fra 1968, idet det ikke fandt, at den stillede  
parterne lige. Dette er årsagen til en uoverensstemmelse med USA, som fra  
begyndelsen og især siden 1975 har været fast besluttet på at få Brasilien  
til at tiltræde ikke-sprednings-traktaten. De bestræbelser, der er gjort  
i  denne retning, har ikke ændret Brasiliens holdning, men de har effektivt  
forsinket NUCLEBRAS forsøg på at beherske teknologien i  forbindelse med  
berigning og oparbejdning af brændsel.

-  4 -
Stillet over for dette pres fra udlandet, som ikke synes at skulle forsvinde,  
er det umuligt at sige, hvorledes Brasiliens holdning vil blive på et  
tidspunkt, hvor en nyvurdering af dets indsats på kernekraftomridet påhvi­
ler en ny regering (den nye præsident indtræder i  sine funktioner den  
15. marts).
De nuværende vilkår er meget forskellige fra vilkårene i  1975 (budgetbe­
grænsninger, begrænsning af elforbruget som følge af den økonomiske krise,  
bygning af store dæmninger osv.). Det er således næsten uundgåeligt, at  
Brasilien ved at gøre en dyd af nødvendigheden, vil afveje fordelene ved  
at ændre gennemførelsen af kernekraftprogrammet, således at det forlænges  
til et tidspunkt efter 1990. Virkningerne af det ovennævnte pres vil blive  
tilsvarende svækket, selv om Brasiliens grundholdning til ikke-sprednings-  
traktaten ikke ændres.
Blandt de mulige konsekvenser af en forlængelse af atomenergi programmet  
over en længere periode bør der især tages hensyn til en mulig reorientering 
henimod eksport af know-how inden for minedrift og uranproduktion, som  
oprindeligt kun blev udviklet for at gøre Brasilien selvforsynende i  forbin­
delse med kernekraftprogrammet.
De foranstaltninger, som Brasilien allerede har gennemført, gør sandsynlig­
vis Brasiliens valg af atomkraft uigenkaldelig, samtidig med at det fortsat  
har behov for industriel bistand fra udlandet for at kunne nå de fastsatte mål  
inden for en rimelig tidsfrist og til rimelige omkostninger.
*I denne forbindelse kan det tænkes, at NUCLEBHAS-KWU , Pechiney's plads i  
udviklingen af minedrift og uranudvinding i  Brasilien** og lighederne mellem  
Brasilien og Argentina on den måde, hvorpå de to lande supplerer hinanden, i  
stort omfang vil være afgørende for hvem Brasilien fortsat
* Fra tysk side har man været meget omhyggelig med at sikre troværdig­
heden af kernekraftprogrammet fra 1975 (med undtagelse af fristerne), 
så der ikke opstod tvivl om, at de kontraktmæssige forpligtelser  
i  forbindelse med gennemførelsen ville blive overholdt.
** Péchiney har opført installationerne i  uranminen i  Pogos de Caldas  
og anlægget til omdannelse til hexafluorid, men der findes ikke  
nogen aftale mellem Frankrig og Brasilien på regeringsplan om sam­
arbejde på atomenergiområdet.
*** Brasilien og Argentina ønsker begge at blive uafhængige inden fór  
nuklearteknologi; de afviser også begge ikke-sprednings-traktaten.·
De reaktortyper, der er valgt (Argentina: tungt vand; Brasilien:
PWR), den nuværende erfaring på atomenergiområdet (Argentina: 10  
års erfaring med drift af kernekraftværker, "nationalisering af  
teknologien vedrørende berigning ved diffusion; Brasilien: udstyr  
til fremstilling af tunge reaktorkomponenter), supplerer i  et vist  
omfang hinanden. De to lande, der ellers traditionelt har ry for  
at være rivaler om ikke modstandere, ser ud til at have draget konse­
kvensen heraf ved i  maj 1980 at indgå en aftale med hinanden om  
samarbejde på atomenergiområdet. Den parallelle udvikling i  det  
politiske styre i  de to lande vil sandsynligvis fremme samarbejdet  
mellem dem.

vil anmode om bistand, som følge af de interesser der står på spil i  de  
pågældende lande.
Punkter, der bør drøftes
Den nuværende situation kan resumeres således:
- aftalen Euratom/Brasilien fra 1961 er kun blevet anvendt i  meget begrænset  
omfang, skønt atomvidenskaben siden tresserne har udviklet sig fra at  
foregå i  laboratorier til at blive en egentlig industriel sektor;
- Brasilien må regne med pres fra udlandet som følge af sin holdning til  
ikke-sprednings-traktaten;
- europæiske firmaer indtager en fordelagtig position i  Brasilien som leve­
randør af varer og tjenesteydelser på det nukleare område; atomenergisam­
arbejdet mellem Brasilien og Argentina er i  fortsat udvikling;
- Brasilien er nu i  stand til at fremstille tunge reaktorkomponenter;
- på mellemlang sigt kan Brasilien meget vel blive leverandør af nukleare  
råstoffer, samtidig med at det kan dække sit eget behov for særlige fissile  
stoffer enten ved egen hjælp eller i  samarbejde med Argentina.
På denne baggrund bør der ske en fuldstændig nyvurdering af situationen,  
og der kan opstilles følgende foreløbige liste over punkter, der bør behandles,  
inden Fællesskabet fastlægger sine retningslinjer for samarbejdet med Brasi­
lien på atomenergiområdet:
1. Behovet for aftalemæssige bestemmelser mellem Fællesskabet og Brasilien:
a) med henblik på at sikre Fællesskabets handelsmæssige og industrielle  
interesser, under hensyntagen til at den nukleare sektor ikke falder  
ind under anvendelsesområdet for rammeaftalen om handelsmæssigt og  
økonomisk samarbejde mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab  
og Brasilien fra 1980;
b) med henblik på at sikre overholdelse af Euratoms opgave med at etable­
re forbindelser med andre lande, som kan bidrage til at fremme den  
fredelige anvendelse af atomkraft;
c) med henblik på at fremme samarbejdet inden for atomforskningen, her­
under Euratom-programmerne, især til støtte for det industrielle  
samarbejde;
d) med henblik på at sikre Fællesskabet leverancer af råstoffer fra  
Brasilien, samtidig med at der lægges så få restriktioner som muligt  
på sådanne stoffer.

-  6 -
2. Behovet for - med henblik på en eventuel forhandling med Brasilien -
at opretholde en rimelig balance i  Fællesskabets eksterne forbindelser,  
særlig mellem Brasilien og Argentina; Fællesskabet kan eventuelt blive  
anmodet om at indgå arrangementer med Argentina, der svarer til de arran­
gementer, der er indgået med Brasilien.
3. Fællesskabets holdning, såfremt Brasiliens stilling til en fortsættelse af  
Euratom/Brasilien-samarbejdet ikke kendes tidlig nok, til at Fællesskabet 
kan fastlægge sin position, inden 1961-aftalen udløber (et lignende tilfælde  
er Euratom/Argentina-aftalens udløb i  november 1983).

UDKASTI/63/85-DA  
BILAG I I
VERBAL NOTE
Generaldirektoratet for forbindelser med tredjelande under Kommissionen  
for De europæiske Fællesskaber har den ære over for Brasiliens mission  
ved De europæiske Fællesskaber at henvise til samarbejdsaftalen mellem  
Det europæiske Atomenergi fæl lesskab (Euratom) og regeringen for Brasiliens  
forenede stater angående anvendelsen af atomenergi til fredelige formal,  
der blev undertegnet i  1961, og som udløber den 23. juni 1985.
Dette generaldirektorats kontakter med Brasiliens mission har siden april  
1984 vist, at Brasilien fortsat er interesseret i  at opretholde en sam­
arbejdsramme mellem Euratom og Brasilien.
Generaldirektoratet for forbindelser med tredjelande forstar imidlertid,  
at omstændighederne hidtil ikke har givet den brasilianske regering mulig­
hed for officielt at bekræfte sit ønske om at indlede diskussioner om  
dette emne eller at præcisere grundlaget for et sådant samarbejde.^Det  
forhold, at disse diskussioner ikke er blevet indledt, og at der saledes  
ikke vil være forhandlet en ny aftale inden den 23. juni 1985, udelukker  
imidlertid ikke muligheden for at indlede disse drøftelser på et senere  
tidspunkt, der fastsættes efter fælles aftale.
Kommissionen er på baggrund af det udvidede handelsmæssige og økonomiske  
samarbejde, der er fastsat i  rammeaftalen mellem Det europæiske økonomiske  
Fællesskab og Brasiliens forenede stater, der blev undertegnet i  1980,  
samt omfanget af det nukleare industrielle samarbejde, der har udviklet  
sig mellem Fællesskabet og Brasilien, indstillet på at føre indledende  
drøftelser om en egnet samarbejdsramme for Euratom/Brasilien.
Uden at foregribe indholdet af en sådan aftale/arrangement mellem Euratom/  
Brasilien ønsker Generaldirektoratet for forbindelser med tredjelande  
at understrege, at selv om der ikke eksisterer en sådan juridisk ramme,  
og bl.a. i  intervallet mellem udløbet af aftalen fra 1961 og den eventuelle  
ikrafttræden af en ny aftale/arrangement, er Kommissionen bemyndiget til  
at indlede eller fortsætte ethvert samarbejde med de brasilianske kerne­
energiorganer inden for rammerne af de programmer, der finansieres over  
Euratoms forskningsbudget.
Generaldirektoratet for forbindelser med tredjelande under Kommissionen  
for De europæiske Fællesskaber vil gerne benytte lejligheden til pa ny  
at forsikre Brasiliens mission ved De europæiske Fællesskaber om sin mest  
udmærkede højagtelse.
Bruxelles, den