Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Virkeliggørelse af den strukturerede sociale dialog i tilknytning til de paneuropæiske transportkorridorer"

(2000/C 117/03)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 28. januar 1999 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Alexander von Schwerin til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. februar 2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 370. plenarforsamling af 1. og 2. marts 2000, mødet den 1. marts 2000, med 113 stemmer for og 4 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Formålet med udtalelsen

1.1. Siden den første paneuropæiske transportkonference i 1991 i Prag har Det Økonomiske og Sociale Udvalg (ØSU) arbejdet for, at de socioøkonomiske grupper, især fra Central- og Østeuropa, blev inddraget i det politiske samarbejde. Spørgsmålet er behandlet i en række af ØSU's udtalelser(1) og støttes bredt af både de berørte organisationer og de politiske institutioner. Et væsentligt resultat af ØSU's initiativ var forankringen af princip nr. 10 i Helsingfors-erklæringen (1997), hvor "høring af socioøkonomiske grupper i forbindelse med udformning af transportpolitik" nævnes som en integreret bestanddel af den fælles politik med henblik på at virkeliggøre de mål, der er fastsat i erklæringen.

Selv om de pågældende regeringer dermed har påtaget sig en forpligtelse, har det vist sig i praksis, at de fleste central- og østeuropæiske lande lader hånt om dette princip. Problemet med manglende afstemning og gennemsigtighed på nationalt plan slår også igennem på internationalt plan og hindrer dermed de socioøkonomiske grupper i at spille en aktiv rolle i forbindelse med den europæiske integration. Fra politisk side gøres der ikke meget for at afhjælpe problemet. Siden Helsingfors-konferencen er der - bortset fra ØSU's indsats - stort set ikke gjort noget for at gennemføre høringsprincippet. Derfor vil ØSU styrke sin indsats på det punkt.

1.2. Overvejelserne i denne udtalelse sigter især mod at omsætte konklusionerne i ØSU's seneste udtalelse "Gennemførelsen af Helsingfors-erklæringen - Etablering af konkrete mekanismer til høring af de socioøkonomiske grupper som led i fastlæggelsen af en paneuropæisk transportpolitik"(2) i praktiske gennemførelsestiltag. ØSU har gang på gang konstateret, at høringsprincippet stort set tilsidesættes i forbindelse med den paneuropæiske transportpolitik, selv om en sådan mekanisme giver en enestående mulighed for at fremme en stabil og demokratisk udvikling, der bæres af borgerne og deres samfundsmæssige interesseorganisationer, som led i den europæiske integrationsproces. ØSU har sat sig for at konkretisere princip nr. 10 i Helsingfors-erklæringen og vise de muligheder, det giver. I den forbindelse kræves der støtte fra alle, der har påtaget sig en forpligtelse ved at gå ind for Helsingfors-erklæringen.

1.3. I en kontekst med ændrede institutionsstrukturer efter Amsterdam-traktatens ikrafttræden, nye ØMU-vilkår og en ny fase i udvidelsesprocessen styrker ØSU sin institutionelle rolle dels med hensyn til den nye rådgivende funktion over for Europa-Parlamentet, dels som forum og talerør for de samfundsmæssige interesseorganisationer. Sidstnævnte er særlig vigtigt i relation til visse lande uden for EU, f.eks. de central- og østeuropæiske lande. ØSU lægger vægt på, at dets indsats får større repræsentationsværdi og gennemslagskraft, og på at spille en aktiv rolle i udvidelsesprocessen og styrkelsen af demokratiet i EU.

2. Høringskonceptets grundelementer

2.1. ØSU har besluttet at fremme høringer af de socioøkonomiske grupper inden for rammerne af det transportpolitiske samarbejde i de ti prioriterede korridorer og de fire transportområder (PETrAS), der blev opnået enighed om i 1997 i Helsingfors. I denne ånd er der udformet et koncept for en struktureret social dialog. ØSU vil endnu engang pege på hovedtankerne bag denne strategi. For at undgå misforståelser tales der i det følgende altid om "struktureret dialog". Den sociale dialog i snæver forstand er et mellemværende mellem arbejdsmarkedets parter og har ikke noget at gøre med de høringer, der er tale om i denne udtalelse.

2.2. Langs korridorerne og inden for de enkelte transportområder skal repræsentanter for arbejdsgiverorganisationer, fagforeninger og andre interesseorganisationer finde sammen for at drøfte problemer, mulige løsninger og krav til transportpolitikken, men også for at danne et forum, hvor de forventninger, der stilles til dem fra politisk hold, kan bringes til udtryk. Sådanne møder bør være tæt knyttet til arbejdet i de styringsudvalg, der findes på regeringsplan i de berørte områder. De kan også støtte sig til de berørte jernbaneselskabers eksisterende samarbejdsudvalg. En sådan dialog skal sikre, at infrastrukturudbygningen knyttes sammen med udviklingen af effektive tjenesteydelser. Kun på den måde kan man opnå en optimal nyttevirkning med de knappe økonomiske ressourcer til infrastrukturinvesteringer. Samtidig kan man sikre fælles projekter en større gennemslagskraft, idet man på et tidligt tidspunkt i forløbet kan samordne de økonomiske, sociale og miljøpolitiske mål og dermed skabe større accept i samfundet. Derudover skal en struktureret dialog styrke arbejdsgiverorganisationer, fagforeninger og andre interessegrupper i Central- og Østeuropa og deres vigtige samfundsrolle.

2.3. Samarbejdet i korridorer og transportområder skal være kontinuerligt og forpligtende, men må ikke være underlagt stive strukturer udefra. ØSU's rundspørge fra 1998 blandt de potentielle deltagere i Central- og Østeuropa viste, at det ville være hensigtsmæssigt at anvende koordinatorer fra deres egne kredse. Dette samarbejde konkurrerer på ingen måde med samarbejdet i de respektive internationale instanser på organisations- eller politisk plan. Formålet er tværtimod at tilvejebringe en afbalanceret, konstruktiv og praksisorienteret kommunikation mellem de forskellige interessegrupper inden for de berørte lande og transportformer.

2.4. Samarbejdet omfatter alle de spørgsmål, der skal løses i forbindelse med en velfungerende transportafvikling. Dette sker på baggrund af de aktuelle krav inden for rammerne af en fælleseuropæisk transportpolitik og bygger konkret på aktionsbehovet i de enkelte korridorer og transportområder. Grundlaget er de transportpolitiske målsætninger og foranstaltninger, der var enighed om at nedfælde i Helsingfors-erklæringen.

2.5. Det overordnede mål er at fremme opbygningen af social markedsøkonomi og social samhørighed i et udvidet EU ved at støtte de samfundskræfter, der står for en økonomisk udvikling med åbne markeder, hensyntagen til miljøet og social retfærdighed. Det er i den forbindelse et udtrykkeligt mål at styrke forbindelserne mellem EU-landene, ansøgerlandene og de øvrige lande i Europa.

2.6. ØSU tillægger transportkorridorerne stor betydning som bindeled og grundlag for det grænseoverskridende samarbejde. De danner forbindelse mellem de europæiske lande og rækker længere end udvidelsesperspektiverne. Det er derfor nødvendigt at udvide korridorkonceptet til Østeuropa, og aktiviteterne må ikke være begrænset til ansøgerlandene. De paneuropæiske perspektiver skal bibeholdes. Dette svarer også til både ånden og de konkrete ord i Helsingfors-erklæringen, hvor der tales om grænseoverskridende korridorer hele vejen til det nære og fjerne Østen og transportområder i en dimension, der rækker langt ud over ansøgerlandene.

2.7. ØSU ser det som sin opgave at fungere som igangsætter, som dialogpartner og, efter behov, som koordinationscenter for de forskellige aktiviteter på stedet. Samtidig føler ØSU sig forpligtet til aktivt at repræsentere de forskellige socioøkonomiske gruppers interesser over for de andre involverede EU-institutioner og europæiske organisationer i forbindelse med overvågningen af Helsingfors-erklæringens gennemførelse. Disse aktiviteter skal løbende afpasses efter det eksisterende behov, og de skal revideres regelmæssigt i lyset af den politiske udvikling.

3. Det løbende arbejde

3.1. Den 20. og 21. januar 1999 holdt G24-transportarbejdsgruppen møde i Bruxelles. Mødet blev til på et fælles initiativ fra OECD (Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling) og Kommissionen med henblik på det transportpolitiske samarbejde i Central- og Østeuropa.

3.1.1. Efter indbydelse fra Kommissionen drøftede ca. 100 repræsentanter for regeringer, administrationer, finans- og pengeinstitutter samt det private erhvervsliv de fremskridt, der gøres med etableringen af et paneuropæisk transportnet. Også ØSU var repræsenteret. Arbejdet i Helsingfors-korridorerne og transportområderne stod i centrum.

3.1.2. Deltagerne nåede bl.a. til enighed om, at man fremover ikke alene skal fremme den nødvendige infrastrukturudvikling, men i højere grad også forbedre de logistiske og driftsmæssige forhold ved at gøre grænseoverskridende og intermodale tjenester mere effektive. Det er også nødvendigt at styrke indsamlingen af transportdata og forbedre miljøbeskyttelsen. Som en konceptionel videreudvikling af planerne for infrastrukturforbindelser til Asien fremførtes TRACECA-projektet, der har rod i et kommissionsinitiativ fra 1993 og udgør det paneuropæiske transportnets forbindelse over Sortehavet til det centrale Asien.

3.1.3. G24-transportarbejdsgruppen skal som hidtil mødes en gang årligt. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det er Kommissionens hensigt, at denne arbejdsgruppe skal koordinere de forskellige tiltag til gennemførelse af Helsingfors-erklæringen og sikre den fornødne gennemsigtighed for de berørte institutioner og organisationer. På det næste møde, der forventes afholdt i foråret 2000, bør ØSU berette om sine aktiviteter. Samtidig mener ØSU, at der er behov for at afklare, hvordan G24-arbejdsgruppens rolle skal udformes. Det gælder både arbejdsmåden og de berørte parters politiske selvforståelse samt aktørernes indbyrdes kommunikation. ØSU vil bestræbe sig på at bringe disse spørgsmål op på det næste møde i G24-transportarbejdsgruppen.

3.2. Den 10. december 1998 afholdt Europa-Parlamentet en konference om "Den paneuropæiske transportpolitik: Udsigter og prioriteter i forbindelse med et øst-vest-samarbejde". Som opfølgning af Helsingfors-konferencen skulle konferencen danne forum for udveksling af synspunkter, især vedrørende mål og midler i øst-vest-samarbejdet, etableringen af integrerede transportsystemer og finansieringsmulighederne i forbindelse med de transeuropæiske net. ØSU blev indbudt til at berette om sit arbejde på området.

3.2.1. I mellemtiden har Europa-Parlamentets transportudvalg også afgivet en betænkning om "Opfølgning af Helsinki-konferencen om en bred europæisk transportpolitik" med Günter Lüttge som ordfører. Betænkningen behandler især spørgsmålet om gennemførelsen af de transportpolitiske foranstaltninger i Helsingfors-erklæringen og stiller bl.a. krav om en mere velkoordineret fremgangsmåde. Som det også var tilfældet under de tre paneuropæiske transportkonferencer, støttes i betænkningen tanken om en bredt anlagt samfundsdialog, og mere specifikt tanken om inddragelse af arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer (NGO'er). ØSU's forslag om inddragelse af de socioøkonomiske grupper og en struktureret dialog mellem dem inden for rammerne af den paneuropæiske transportpolitik blev støttet udtrykkeligt.

3.3. Den 18. og 19. marts 1999 blev der afholdt en høring om TINA-rapporten (Transport Infrastrukture Needs Assessment), som på Kommissionens foranledning skal kortlægge de vigtigste infrastrukturbehov i ansøgerlandene.

3.3.1. Høringen blev organiseret i fællesskab af ØSU og Kommissionen, GD VII, bistået af TINA-sekretariatet i Wien, som Kommissionen selv har oprettet til formålet. Målet med høringen var at få indsigt i de berørte landes socioøkonomiske gruppers holdninger og erfaringer og muliggøre en fælles drøftelse af de forskellige forslag og konklusioner i rapporten, før den bliver endeligt vedtaget. Omkring 40 personer deltog i høringen.

3.3.2. Uafhængigt af de mere udførlige konklusioner fra taler og drøftelser, som der redegøres for i en særskilt beretning, har høringen i sig selv stor værdi, fordi den er det første konkrete skridt til gennemførelse af Helsingfors-erklæringen, hvor ØSU's engagement og Kommissionens indsats kunne supplere hinanden på meningsfuld vis. Høringens forløb viste to ting. For det første er der stadig et meget stort behov for information og meningsudveksling - både mellem organisationerne indbyrdes og i forhold til de politiske beslutningstagere i EU. For det andet er de lokale organisationers viden og praksisorienterede erfaringer et vigtigt og uundværligt element i opbygningen af en fælles paneuropæisk transportpolitik, som endnu ikke har fået den plads, den fortjener.

Dialogen er særlig vigtig i betragtning af, at mange af deltagerne i høringen opfattede det infrastrukturbehov, der er redegjort for i TINA-rapporten, som en ønskeliste snarere end et realistisk planlægningsgrundlag. Også finansieringsaspekterne var genstand for stor skepsis.

3.3.3. Det er planen, at der skal gennemføres endnu en høring efter afslutningen af arbejdet med TINA-rapporten. Den endelige rapport forelå i efteråret 1999. TINA-sekretariatets arbejde videreføres fremover, så sekretariatet kan støtte den praktiske gennemførelse af infrastrukturplanerne i de kommende medlemslande og stå til rådighed i forbindelse med arbejdet i korridorerne.

4. Pilotprojekt korridor IV

4.1. Korridor IV er en multimodal trafikakse, der forbinder Nordvesteuropa med Sydøsteuropa. Den strækker sig fra Dresden og Nürnberg over Prag, Wien/Bratislava og Budapest til Rumænien. Der deler den sig i en nordlig gren til Konstanza og en sydlig gren fra Arad til Sofia, og den forgrener sig yderligere i en forbindelse til Thessaloniki og en til Istanbul (udførlige informationer om korridoren kan findes i G24-arbejdsgruppens rapport om de opnåede fremskridt(3)).

4.1.1. Korridor IV omfatter 4440 km banestrækning, 3740 km vejstrækning, 14 lufthavne og 10 sø- og flodhavne. Alene i ansøgerlandenes territorier budgetteres der med investeringer på 16620 mio. ECU frem til år 2015. Her er investeringerne i Tyskland, Østrig, Grækenland og Tyrkiet ikke medregnet.

4.1.2. Styringsudvalget blev oprettet i begyndelsen af 1998. Et aftalememorandum (MoU, Memorandum of Understanding) er i mellemtiden blevet undertegnet. De berørte jernbaneselskaber har løbende udbygget deres samarbejde, og de har ikke alene vedtaget et aftalememorandum i begyndelsen af 1997, men også et fælles arbejdsprogram.

4.2. Det tredje møde i styringsudvalget for korridor IV blev afholdt den 30. juni-1. juli 1999 i Prag. Ordføreren deltog i mødet og havde lejlighed til at fremføre ØSU's synspunkter.

4.2.1. Det fremgik klart, at en struktureret dialog med repræsentanter for berørte virksomheder, fagforeninger og andre interesseorganisationer kan være en god støtte for arbejdet i styringsudvalget. Der lægges særlig vægt på at udvikle transportydelser af høj kvalitet og skabe et gunstigt klima for investeringer og jobskabelse. Det er imidlertid også et vigtigt mål med den strukturerede dialog at skabe gennemsigtighed og formidle praktiske erfaringer på det bredest mulige grundlag, så de barrierer, der hindrer en problemfri afvikling, kan fjernes på en måde, der er tilfredsstillende for alle parter. ØSU's indlæg blev trykt som en del af mødereferatet (se bilag I).

4.2.2. Ud over de mange spørgsmål, en sådan forbindelse rejser, gør særlige problemområder sig gældende for øjeblikket. To storprojekter dominerer debatten, nemlig den planlagte Bosporustunnel, der skal omfatte både en vej- og en jernbaneforbindelse til Asien, og en bro nr. 2 over Donau mellem Vidin (Bulgarien) og Calafat (Rumænien). Sidstnævnte er kontroversiel og har været genstand for langvarige diskussioner. Et vigtigt aspekt ved korridor IV er, at den siden krigen på Balkan har måttet afvikle nye trafikstrømme. Hvordan det kan klares, er frem for alt et spørgsmål, jernbanerne må stille sig. Donau-floden er kun farbar i meget begrænset omfang, og det lader sig næppe udbedre på kort sigt på grund af den politiske situation. Der er derfor behov for alternative, hensigtsmæssige massetransportmuligheder. Endelig er forsinkelserne ved grænseovergangene et stort problem i denne korridor.

4.2.3. Medlemmerne af styringsudvalget tog godt imod ØSU's tilbud om samarbejde. Det blev aftalt, at ØSU's aktiviteter i korridorerne skulle støttes, og at der skal gøres rede for aktiviteterne senest på styringsudvalgets næste møde (årlig turnus). I den forbindelse skal der sikres et snævert samarbejde med det nyoprettede sekretariat for korridor IV, som har sæde i Dresden.

4.3. Det første møde inden for rammerne af en struktureret dialog i korridor IV afholdtes på ØSU's initiativ den 26.-27. oktober 1999 i Budapest. Også det ungarske transportministerium og det ungarske jernbaneselskab MAV bidrog aktivt til tilrettelæggelsen og gennemførelsen.

4.3.1. ØSU's indbydelse blev efterkommet af ca. 40 repræsentanter for de socioøkonomiske grupper i landene i korridor IV samt repræsentanter for styringsudvalget for korridor IV og TINA-sekretariatet og observatører fra de forskellige EU-lande. Drøftelserne dækkede en bred vifte af emner. Første punkt var grundlæggende informationer om korridoren. Derudover drøftedes især følgende:

- sammenhængen mellem infrastrukturudvikling og privat finansiering i lyset af den økonomiske udvikling og almene økonomiske interesser;

- teknisk-organisatoriske spørgsmål vedrørende et optimalt tjenesteudbud i korridoren; i den forbindelse drøftedes også sociale aspekter og forventningerne til et muligt samarbejde;

- relationerne mellem korridoren og regionaludvikling samt miljøpolitiske spørgsmål.

4.3.2. Under mødet kom en lang række varierede synspunkter til udtryk, der samtidig vidnede om mange konstruktive forbindelser, der kan støtte samarbejdet i korridoren. Mødet mundede ud i en fælles resolution, der fremhæver interessen for en struktureret dialog, peger på en række praktiske skridt til dialogens gennemførelse og lægger vægt på visse konkrete indholdsaspekter. Resolutionen er gengivet i bilag II til denne udtalelse.

4.3.3. Endelig førte drøftelserne i Budapest til, at der blev taget initiativ til et bilateralt møde mellem bulgarske og rumænske repræsentanter for erhvervsliv og fagforeninger, hvor man især vil drøfte en yderligere forbindelse over Donau mellem de to lande. Efter udtrykkeligt ønske fra de berørte parter er ØSU indbudt til at deltage i dette møde, der afholdes i februar 2000 i Vidin (Bulgarien) og Calafat (Rumænien).

5. Praktiske konsekvenser for det fremtidige arbejde

5.1. Det første korridormøde inden for rammerne af en struktureret dialog blev en succes og bekræftede ØSU's grundlæggende overvejelser. Nu er det afgørende spørgsmål for fremtiden, hvordan man i praksis kan tilrettelægge, støtte og koordinere den strukturerede dialog i korridorer og transportområder, i hvert fald for en overskuelig periode. Der vil være tre aktionsfelter:

a) konsolideringen af ØSU's koordinationsarbejde (jf. også de fælles rådgivende udvalg),

b) korridormødernes praktiske gennemførelse og deres finansielle sikring samt

c) etablering af forbindelser og samarbejdsstrukturer i korridorlandene.

5.2. Det første skridt til konsolidering af arbejdet i ØSU vil være at oprette en permanent studiegruppe. Efter afslutningen af arbejdet med denne udtalelse vil der blive taget skridt til, at der kan træffes afgørelse om studiegruppens oprettelse. Konkrete overvejelser, som bør være retningsgivende for den permanente studiegruppes arbejde i de kommende år, er anført i punkt 6.

5.3. Korridormødernes praktiske gennemførelse og finansielle sikring kræver professionel organisation. Der bør være mulighed for at få tilskud til rejseomkostninger, hvis der er behov for det, så man kan sikre en afbalanceret deltagelse. Møderne skal forberedes indholdsmæssigt, og resultaterne skal nedfældes. Et centralt "forbindelseskontor" skal sikre, at kommunikationen mellem de berørte parter også kan fungere i perioderne mellem de enkelte møder. I længden vil ØSU ikke kunne påtage sig disse praktiske opgaver som led i sit daglige arbejde.

For at sikre den påkrævede praktiske støtte ville det være hensigtsmæssigt at udvikle et særligt projekt i overensstemmelse med de muligheder, der er for at yde støtte via EU-programmer. Dette vanskeliggøres imidlertid af, at PHARE- og TACIS-programmerne er landeorienterede og ikke multilaterale.

Opbygningen af en støttekreds er i den forbindelse en vigtig grundpille, ikke kun i finansiel henseende, men også af hensyn til den politiske betydning, der tillægges et sådant initiativ. Indledende samtaler med enkeltpersoner har tydeligt vist, at der er opbakning bag initiativet.

5.4. Opbygningen af strukturer for samarbejdet mellem de socioøkonomiske grupper i korridorerne og transportområderne afhænger i høj grad af de berørte parters interesser. Samtidig er sådanne strukturer imidlertid en forudsætning for en hensigtsmæssig tilrettelæggelse af arbejdet, og de er da også udtrykkeligt blevet efterlyst af mange. Det skal erindres, at ØSU's rundspørge i 1998 viste et klart flertal for udnævnelse af koordinatorer fra parternes egne rækker. Transportfagforeningerne er delvist begyndt at sammensætte korridorrelaterede team. De praktiske indledende skridt og ideer bør videreformidles.

6. Fremtidsperspektiver

6.1. Høringerne i de paneuropæiske korridorer og transportområder skal fremme den økonomiske og sociale udvikling og styrke samhørigheden i Europa. De hidtidige erfaringer viser, at ØSU's initiativ efterkommer et stort behov og i høj grad kan fremme inddragelsen af de socioøkonomiske grupper. Derfor bør der bygges videre på erfaringerne fra Budapest og korridor IV. ØSU bør således have mulighed for at organisere yderligere korridormøder i det kommende år og udbygge netværket mellem de socioøkonomiske parter. I den forbindelse er der fortsat den mulighed, at ØSU og Kommissionen i fællesskab kan gennemføre en høring om den endelige TINA-rapport. Dette arbejde bør tilgodese nedenstående supplerende overvejelser.

6.2. Der er flere gange henvist til spørgsmålet om udviklingen uden for ansøgerlandene. I lighed med TINA-sekretariatets arbejdsbeskrivelse ser ØSU også et behov for tiltag, der kan tjene som teknisk og politisk støtte ved korridorudformningen i bl.a. SNG-området (Samfundet af Uafhængige Stater). I forbindelse med de kommende skridt til samråd med de socioøkonomiske grupper i andre transportkorridorer eller -områder bør man sikre sig, at SNG inddrages.

6.3. For at støtte samarbejdet i korridorerne er det hensigtsmæssigt at oprette sekretariater, således som det på personligt initiativ er sket i korridor IV. ØSU foreslår, at der findes en generel løsning.

6.4. Konceptet i korridorer og transportområder er principielt multimodalt. I praksis kan man imidlertid konstatere nogle systematiske mangler. Fremover bør også lufthavne, flod- og kanaltransport, havne og kollektiv nærtransport i de store byområder inddrages bedre i overvejelserne.

6.5. Princippet om transport- og regionalpolitisk samarbejde på korridorplan vækker også interesse i de forskellige socioøkonomiske grupper i EU. Et sådant initiativ er der f.eks. taget i korridor V og denne korridors TEN-forlængelse til Spanien. I de tilfælde, hvor det forekommer hensigtsmæssigt, bør disse aktiviteter også kunne inddrages.

6.6. I ØSU's tidligere udtalelse (jf. fodnote 2) er der lagt særlig vægt på at støtte samarbejdet i to korridorer: korridor VII (Donau) og korridor X (eks-Jugoslavien). De berørte socioøkonomiske grupper har klart tilkendegivet deres interesse heri. Det skal endnu en gang understreges, at den store interesse i et samarbejde bør omsættes til praksis, så snart den politiske situation tillader det.

6.7. Endelig skal der gøres opmærksom på, at kendskabet til arbejdet i transportområderne er meget begrænset. Sammenholdt med udviklingen i korridorerne synes der at være et efterslæb på det punkt.

6.8. ØSU's synspunkter og aktiviteter bør løbende meddeles Kommissionen og Europa-Parlamentet, og i den forbindelse skal der gøres brug af Europa-Parlamentets politiske forbindelser med parlamenterne i de berørte lande og regioner, således at ØSU som forum for de samfundsmæssige interessegrupper kan spille sin rolle i opbygningen af et paneuropæisk transportsystem inden for rammerne af den såkaldte overvågningsproces til gennemførelse af Helsingfors-erklæringen.

Bruxelles, den 1. marts 2000.

Beatrice Rangoni Machiavelli

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) "Den paneuropæiske transportkonference og den sociale dialog - Fra Kreta til Helsingfors", EFT C 204, 15.7.1996, s. 96. "EU's transportnet forbindes med dets nabolande - En strategi for et paneuropæisk transportnet", EFT C 129, 27.4.1998.

(2) EFT C 407, 28.12.1998, s. 100.

(3) "Status of the Pan-European Transport Corridors and Transport Areas", TINA-Office, Wien, december 1998.

BILAG I

til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Bilag til referatet af mødet i styringsudvalget for korridor IV

EU's Økonomiske og Sociale Udvalg (ØSU) er en rådgivende institution, der repræsenterer arbejdsgiverorganisationer, fagforeninger og særlige interessegrupper på EU-plan. ØSU har ydet en aktiv indsats for at integrere ansøgerlandenes socioøkonomiske interessegrupper. Formålet er at fremme en dynamisk, men stabil udvikling med økonomiske og sociale fremskridt. Inden for rammerne af eksisterende Europa-aftaler, f.eks. aftalerne med Bulgarien og Tyrkiet, er der oprettet rådgivende udvalg.

ØSU har været aktivt involveret i den paneuropæiske transportpolitik siden den første konference i Prag i 1991 med det hovedmål at sikre, at høringen af de økonomiske og sociale interessegrupper gennemføres i praksis. Denne høring er et af de 10 grundlæggende principper, der er stadfæstet i Helsingfors-erklæringen som led i definitionen af det fremtidige paneuropæiske transportsystem.

Arbejdet i korridorerne er i den forbindelse af afgørende betydning, fordi det bidrager til at skabe en effektiv transportinfrastruktur, som udgør rygraden i økonomisk vækst og social udvikling. Vi vil meget gerne støtte styringsudvalget for korridor IV ved at bidrage med vore erfaringer og forbindelser, så medlemmerne bliver i stand til at føre samråd med repræsentanter fra industrien og de socioøkonomiske grupper i transportsektoren med henblik på at løse operationelle problemer og drøfte aktuelle emner, når der er behov for det. Vi er overbeviste om, at de omfattende investeringer i infrastruktur skal kombineres med en indsats for at udvikle transportydelsernes kvalitet. Dette kan kun lykkes, hvis alle berørte aktører samarbejder fra starten.

Vi vil gerne støtte arbejdet i styringsudvalget for korridor IV i tæt samarbejde med det sekretariat, der nu oprettes i Dresden, og under hensyntagen til de kommende hovedemner i arbejdsprogrammet, f.eks. grænseovergange samt en bro/dæmning over Donau. Vi foreslår også at udveksle de informationer og erfaringer, som ØSU's studiegruppe indsamler under samarbejdet med de socioøkonomiske grupper i korridoren.

Vi foreslår, at disse aktiviteter indledes i de kommende måneder, og vil gerne berette om resultaterne på det næste møde i styringsudvalget. Afhængigt af dagsordenen kunne det være hensigtsmæssigt, om visse eksperter, som har været inddraget i arbejdet, blev indbudt til at deltage i mødet og debattere med styringsudvalgets medlemmer.

BILAG II

til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Resolution

Repræsentanterne for de socioøkonomiske grupper i landene i korridor IV samlet i Budapest den 26.-27. oktober 1999 til et møde efter indbydelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg og med støtte fra det ungarske transportministerium og de ungarske jernbaner (MÁV),

A. der henholder sig til principperne og målene i Helsingfors-erklæringen, som sigter mod at sikre en bæredygtig mobilitet for personer og varer under de bedst mulige sociale vilkår og sikkerhedsforhold, fair konkurrence og miljøbeskyttelse,

B. der henviser udtrykkeligt til princip nr. 10 i Helsingfors-erklæringen, hvor der kræves høring af socioøkonomiske grupper i forbindelse med udformning af transportpolitik,

C. der påskønner den indsats, der er ydet af de involverede parter, især Kommissionen, transportministrene, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Den Europæiske Transportministerkonference (ECMT), De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UN-ECE) og jernbanernes styringsudvalg i korridor IV,

1. udtrykker ønske om et nærmere samarbejde i korridor IV, så de paneuropæiske korridorer kan fremme den økonomiske og sociale samhørighed i Europa som helhed,

2. ønsker, at høringen af de socioøkonomiske grupper udgør en integreret del af korridorsamarbejdet, og at der findes finansielle midler til at gennemføre denne målsætning,

3. understreger behovet for større gennemsigtighed og mere information, også hvad angår de institutionelle strukturer,

4. foreslår, at der i nært samarbejde med korridorstyringsudvalgene afholdes regelmæssige møder med fokus på vigtige emner, hvor der er behov for at finde praktiske løsninger,

5. anmoder om bistand fra de andre parter, der er involveret i korridorerne, og anmoder om hjælp til finansiering af disse aktiviteter; en koordinerende rolle for Det Økonomiske og Sociale Udvalg ville blive hilst velkommen,

6. fremhæver især følgende emner for korridor IV:

- høring om TINA-rapporten (TINA = Transport Infrastructure Needs Assessment)

- løsning af spørgsmålet om den nye bro over Donau, idet ISPA (Instrument for Structural Policies for Pre-accession) anvendes til at vurdere projektets socioøkonomiske konsekvenser under hensyntagen til Rumæniens interesser i den nordlige forbindelse i korridor IV med mulighed for at involvere alle interesserede parter; Det Økonomiske og Sociale Udvalg tilbyder at fungere som mægler under drøftelserne, hvis det ønskes

- korridorrapport om miljø og transport inklusive de aspekter, der vedrører samfundsomkostninger og effektivitet

- fælles indsats for at forbedre interoperabiliteten og grænseovergangene.

Udfærdiget i Budapest, oktober 1999.