Høringskonsulentens endelige rapport (1)

Google Android

(AT.40099)

(2019/C 402/07)

Indledning

(1) Udkastet til afgørelse vedrører den virksomheds adfærd, som inkluderer Google LLC (tidligere Google Inc ( 2 ) .) og Alphabet Inc. (anvendt sammen eller i flæng, alt efter konteksten, »Google«) med hensyn til visse vilkår i aftaler i tilknytning til brugen af Googles intelligente mobilstyresystem Android og visse proprietære mobilapplikationer og tjenester.

Skriftlig procedure

Klagepunktsmeddelelsen

(3) Den 20. april 2016 sendte Kommissionen en klagepunktsmeddelelse (»klagepunktsmeddelelsen«) til Google Inc. og Alphabet Inc ( 6 ) . med sin foreløbige konklusion om, at visse vilkår i aftaler, som Google havde indgået, udgjorde særskilte overtrædelser af artikel 102 i TEUF og artikel 54 i EØS-aftalen og også udgjorde en samlet og vedvarende overtrædelse af disse artikler. I henhold til klagepunktsmeddelelsen gjorde følgende sig gældende for de pågældende vilkår: i) sammenkoblede Google Search-appen med Googles »Play Store« ii) gjorde licenseringen af Play Store betinget af, at Google Search indstilles som standardsøgemaskine iii) sammenkoblede webbrowseren Google Chrome med Play Store-appen og Google Search-appen iv) gjorde licenseringen af Play Store-appen og Google Search-appen betinget af »antifragmenteringsforpligtelser« v) ydede indtægtsdelingsbetalinger til originaludstyrsfabrikanter og mobilnetoperatører på betingelse af, at de ikke forudinstallerede en konkurrerende generel søgetjeneste på nogen enhed inden for en aftalt portefølje og vi) ydede indtægtsdelingsbetalinger til originaludstyrsfabrikanter og mobilnetoperatører på betingelse af, at de ikke forudinstallerede en konkurrerende generel søgetjeneste på en given enhed.

Aktindsigt efter klagepunktsmeddelelsen

(4) Den 3. maj 2016 gav GD Konkurrence Google adgang til en krypteret elektronisk lagerenhed indeholdende ikkefortrolige udgaver af dokumenter i sagsakten, herunder dem, der er nævnt i klagepunktsmeddelelsen. GD Konkurrence gav indsigt i yderligere materiale, herunder mindre redigerede udgaver af visse dokumenter, der var blevet fremsendt den 3. maj 2016, på samme måde ved flere lejligheder mellem den 12. maj og den 20. juli 2016. I forbindelse med den resterende del af sagsakten arrangerede GD Konkurrence adgang via i) en række »fortrolighedskredse« ( 7 ) i juni og august 2016 inklusive, som var blevet aftalt mellem Google og flere tredjeparter, hvorfra Kommissionen havde modtaget oplysninger. og ii) en datarumprocedure ( 8 ) , som fandt sted i slutningen af august og begyndelsen af september 2016.

(5) Den 25. juli 2016 rettede Google en omfattende anmodning til høringskonsulenten om yderligere aktindsigt. I lyset af artikel 3, stk. 7, i afgørelse 2011/695/EU og de særlige omstændigheder i forbindelse med aktindsigtsproceduren i denne sag vurderede høringskonsulenten, at de spørgsmål, der blev rejst i denne anmodning, ikke på dette tidspunkt var modne til en uafhængig undersøgelse i overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, i afgørelse 2011/695/EU. I overensstemmelse hermed blev Googles anmodning af 25. juli 2016 henvist til og fulgt op på af GD Konkurrence.

(6) Google rettede efterfølgende flere anmodninger til høringskonsulenten i henhold til artikel 7, stk. 1, i afgørelse 2011/695/EU om yderligere aktindsigt ( 9 ) . Nogle af disse vedrørte tilgængelige udgaver af dokumenter, som disse udgaver forelå efter GD Konkurrences håndtering af Googles anmodning af 25. juli 2016 ( 10 )

(7) Ved to afgørelser af 11. oktober 2016 og en tredje af 13. december 2016 beskrev høringskonsulenten, hvordan disse anmodninger var blevet eller ville blive håndteret af Kommissionen. I det omfang at yderligere adgang blev betragtet som påkrævet for, at Google kunne udøve sin ret til at blive hørt, sikrede høringskonsulenten, at GD Konkurrence gav Google denne yderligere adgang. I visse tilfælde, og hvor det var relevant, blev denne adgang arrangeret via fortrolighedskredse, som involverede Googles eksterne rådgivere. Der var også fire datarumprocedurer mellem oktober og december 2016 inklusive. I andre tilfælde, hvor høringskonsulenten ikke anså det for påkrævet med yderligere adgang for at Google kunne udøve sin ret til at blive hørt, blev Googles anmodninger om yderligere adgang afvist.

Fristen for skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen

(8) GD Konkurrence fastsatte indledningsvis en frist på 12 uger for Googles skriftlige besvarelse af klagepunktsmeddelelsen og mente, at denne frist var begyndt at løbe den 4. maj 2016, dagen efter at Google havde modtaget ikkefortrolige udgaver af de dokumenter, som klagepunktsmeddelelsen var baseret på. Som svar på Googles anmodninger blev fristen for skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen forlænget adskillige gange af GD Konkurrence og af høringskonsulenten. I sidste ende fastsatte høringskonsulenten den 11. november 2016 som frist for Googles foreløbige skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen, men gav Google tilladelse til at fremsende et supplerende konsolideret svar på basis af en eventuel yderligere aktindsigt, som måtte opnås på grundlag af visse anmodninger, der fortsat var udestående på daværende tidspunkt. Da arbejdet med disse anmodninger var tilstrækkeligt langt fremme, fastsatte høringskonsulenten fristen til den 23. december 2016 for fremsendelsen af Googles konsoliderede skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen.

(9) Google indgav sit indledende skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen den 10. november 2016. Det blev suppleret og erstattet af Googles konsoliderede skriftlige svar, der blev fremsendt på den gældende fristdag, dvs. den 23. december 2016. I dette svar klagede Google over »utilstrækkelig tid« til at gennemgå alle de yderligere oplysninger, som selskabet havde modtaget efter fremsendelsen af det første svar den 10. november 2016. Google indgav imidlertid ikke en sådan klage til høringskonsulenten inden fremsendelsen af sit konsoliderede skriftlige svar eller anmodede om en yderligere ændring af den gældende frist ( 11 )

Den første sagsfremstillingsmeddelelse

(10) Kommissionen rettede den 31. august 2017 en sagsfremstillingsmeddelelse til Google (»første sagsfremstillingsmeddelelse«).

(11) GD Konkurrence gav yderligere aktindsigt (vedrørende tilgængelige dokumenter, der var tilføjet sagsakten den 3. maj 2016 eller derefter) gemt på en krypteret elektronisk lagerenhed modtaget af Google den 1. september 2017, en datarumprocedure, der blev indledt den 4. september 2017, samt supplerende fortrolighedskredse. Den 8. september 2017 anmodede Google om yderligere oplysninger eller præciseringer fra GD Konkurrence i forbindelse med visse dokumenter. GD Konkurrence behandlede disse anmodninger og gav sit konsoliderede svar den 19. september 2017.

(12) Ved brev til høringskonsulenten af 21. september 2017 anmodede Google om yderligere aktindsigt i 15 angivne dokumenter. Høringskonsulenten bad GD Konkurrence om at arrangere en datarumprocedure for størstedelen af disse i begyndelsen af oktober 2017. Som det efterfølgende blev forklaret i høringskonsulentens afgørelse af 16. oktober 2017, indeholdt de pågældende dokumenter fortrolige oplysninger, som ville have været vanskelige eller endog umulige at opsummere på en ikkefortrolig måde i den detaljeringsgrad, der var nødvendig for en effektiv udøvelse af retten til at blive hørt. Høringskonsulenten skaffede og frigav reviderede tilgængelige udgaver af to dokumenter og afviste Googles anmodning for så vidt angår de resterende dokumenter.

(13) Den første sagsfremstillingsmeddelelse fastsatte den 2. oktober 2017 som frist for Googles bemærkninger med hensyn hertil. Efter at GD Konkurrence havde accepteret Googles anmodning om forlængelse, fremsendte Google sit svar på den reviderede fristdag den 23. oktober 2017.

Den anden sagsfremstillingsmeddelelse

(14) Kommissionen sendte den 11. april 2018 sin anden sagsfremstillingsmeddelelse til Google (»anden sagsfremstillingsmeddelelse«). Den 12. april 2018 fremsendte Kommissionen til Google ikkefortrolige udgaver af alle tilgængelige dokumenter, der var tilføjet sagsakterne den 1. september 2017 eller derefter, med undtagelse af et enkelt dokument. Dette ene dokument blev videregivet via en fortrolighedskreds.

(15) Fristen for Googles skriftlige besvarelse var den 23. april 2018. Google anmodede GD Konkurrence om forlængelse af denne frist til den 24. maj 2018. I stedet forlængede GD Konkurrence fristen med en uge til den 30. april 2018.

(16) Ved brev til høringskonsulenten af 24. april 2018 gjorde Google indsigelse mod denne forlængelse og gentog over for høringskonsulenten sin anmodning om fastsættelse af en revideret frist til den 24. maj 2018. Ved afgørelse af 26. april 2018 forlængede høringskonsulenten fristen for besvarelse af den anden sagsfremstillingsmeddelelse med en uge, hvorefter den gældende frist var den 7. maj 2018. Google besvarede den anden sagsfremstillingsmeddelelse på denne dato.

Ingen mundtlig høring

Google afviste en mundtlig høring efter klagepunktsmeddelelsen

(17) I sit konsoliderede skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen afstod Google fra at påberåbe sig en mundtlig høring. Google antydede, at selskabets beslutning var affødt af det, der blev betegnet som stramme tidsfrister pålagt af Kommissionen. Google gjorde dog ikke brug af den ret, som ville have været til rådighed, hvis Google havde anmodet om en mundtlig høring i sit skriftlige svar på klagepunktmeddelelsen, til at anmode om en forlængelse i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i afgørelse 2011/695/EU. Google anmodede heller ikke om at fremsætte særskilte bemærkninger vedrørende de sidste to mindre redigerede tekster, som kort før fristen for selskabets konsoliderede skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen var blevet gjort tilgængelige for Google som et resultat af anmodninger til høringskonsulenten om yderligere aktindsigt ( 12 )

Afvisning af Googles senere anmodning om en mundtlig høring

(18) Ved brev til høringskonsulenten af 7. maj 2018 (samme dag som Googles svar på den anden sagsfremstillingsmeddelelse) anmodede Google om indkaldelse til en mundtlig høring. I det væsentlige under påberåbelse af, at den første sagsfremstillingsmeddelelse og den anden sagsfremstillingsmeddelelse (»sagsfremstillingsmeddelelserne«) burde have været fremlagt som en supplerende klagepunktsmeddelelse, hævdede Google, at høringskonsulenten under alle omstændigheder har skønsbeføjelse til selv at afgøre, om der skal tilstås en mundtlig høring på basis af en begrundet anmodning fra en berørt part på et hvilket som helst tidspunkt under sagen. Google bemærkede, at i lyset af retten til at blive hørt, og hvad der beskrives som »betydelige udviklinger« i sagen siden selskabets skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen, ( 13 ) bør et sådant skøn udøves i Googles favør.

(19) Ved brev af 18. maj 2018 afslog høringskonsulenten Googles anmodning. Sagsfremstillingsmeddelelserne ændrede eller udvidede ikke noget klagepunkt i klagepunktmeddelelsen eller tilføjede noget nyt klagepunkt. Det var således ikke nødvendigt med nogen supplerende klagepunktsmeddelelse. Såfremt, som det var tilfældet i forbindelse med sagsfremstillingsmeddelelserne, en part har haft mulighed for skriftligt at give udtryk for sine synspunkter, var der ingen grundlæggende ret til også at blive hørt mundtligt ( 14 ) . Høringskonsulenten havde i henhold til afgørelse 2011/695/EU ikke kompetence til at imødekomme en anmodning om en mundtlig høring, som ikke er blevet fremsat i overensstemmelse med artikel 10 og 12 i forordning (EF) nr. 773/2004. I modsætning til hvad Google indikerede, havde høringskonsulenten hverken skønsbeføjelse til at indkalde til en mundtlig høring under nogen som helst fase af sagen eller efter modtagelsen af en sagsfremstillingsmeddelelse. Selv om en sådan beføjelse havde eksisteret, ville de »udviklinger«, som Google beskrev, ikke have understøttet iværksættelsen af en mundtlig høring.

Klagere og tredjeparter

(20) I henholdsvis marts 2013 og juni 2014 indgav Fairsearch og Aptoide S.A. klager, der har ført til, at procedurer er blevet indledt i sag AT.40099. Andre klager blev indgivet af Yandex S.A. i april 2015, af Disconnect Inc. i juni 2015 og Open Internet Project i marts 2017. Google modtog og fremsendte bemærkninger vedrørende en ikkefortrolig udgave af hver af disse klager. I overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004 havde den enkelte klager modtaget og kunne fremsætte bemærkninger skriftligt til en ikkefortrolig udgave af klagepunktsmeddelelsen.

(21) Efter begrundede anmodninger af forskellige datoer fik 14 enheder i overensstemmelse med artikel 5 i afgørelse 2011/695/EU ret til at blive hørt som berørte tredjemænd ( 15 )

Proceduremæssige spørgsmål rejst af Google

Aktindsigt

(22) I sit konsoliderede skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen påstod Google at være »berettiget til fuld og ubegrænset adgang til alle dokumenter i sagsakten«, navnlig i betragtning af »klagepunktsmeddelelsens omfattende anvendelse af beviser fra tredjemand«. Google klagede navnlig over, at selskabet ikke havde set de fuldstændige fortrolige udgaver af 142 dokumenter, som Kommissionen gav adgang til via enten fortrolighedskredse eller datarumprocedurer.

(23) En ret til »fuld og ubegrænset adgang« som den, Google kræver, kan imidlertid ikke udledes af de relevante bestemmelser og den relevante retspraksis. Aktindsigt er ikke et mål i sig selv, men er blot en naturlig følge af retten til forsvar ( 16 ) . Hvor modstridende hensyn til fortrolighed og retten til forsvar skal afvejes og om nødvendigt afstemmes, kan (yderligere) aktindsigt med rette involvere begrænsede former for adgang.

(24) I høringskonsulentens relevante afgørelser forklares det, at Googles adgang til fortrolige udgaver af de pågældende dokumenter ikke var påkrævet med henblik på en effektiv udøvelse af Googles ret til at blive hørt, og at den rette balance blev fundet ved hjælp af forskellige former for begrænset adgang. De forskellige anvendte former for begrænset adgang var de mindst restriktive, der var mulige under de givne omstændigheder. Google påstod, at selskabet havde været »ude af stand til at kommentere meningsfuldt« på forhold, som dets relevante eksterne rådgivere var mindre godt placeret til at kommentere på. Selskabet pegede imidlertid ikke på specifikke tilfælde, hvor dette skulle have undermineret den effektive udøvelse af retten til at blive hørt. Hvad angår Googles bemærkning om, at dokumenter var blevet fremsendt på en fragmentarisk måde, er det underforstået i bestemmelserne og teksterne vedrørende aktindsigt ( 17 ) , at yderligere dokumenter kan stilles til rådighed i sæt efter den indledende fremsendelse af dokumenter med henblik på aktindsigt, navnlig hvis dette sker som svar på en række særskilte anmodninger.

(25) I forbindelse med anmodningen den 24. april 2018 om en forlængelse af svarfristen for den anden sagsfremstillingsmeddelelse (se betragtning 16 ovenfor), anførte Google også, at den sagsakt, som selskabet havde fået indsigt i, ikke indeholdt visse (unavngivne) »bemærkninger fra tredjeparter eller notater fra telefonsamtaler, som Google [mente] var blevet udarbejdet til Kommissionen i relation til sagen«. Google bad om en bekræftelse på, at »alle bemærkninger fra tredjeparter, notater fra telefonsamtaler og alt materiale af lignende karakter« i denne sammenhæng var blevet fremsendt til Google, men uddybede ikke de yderligere telefonsamtaler med tredjeparter og bemærkninger fra tredjeparter, som selskabet tilsyneladende havde i tankerne. Høringskonsulenten svarede i det væsentlige, at når der ikke foreligger nogen mere specifikke oplysninger fra Google, var der ikke behov for yderligere handling i forbindelse med selskabets anmodning vedrørende bemærkninger fra tredjeparter.

(26) Ved brev til høringskonsulenten af 12. juni 2018 anmodede Google om aktindsigt i breve eller andre meddelelser, som Kommissionen havde modtaget fra fire navngivne tredjeparter, som Google mente kunne have givet udtryk for deres synspunkter i sag AT.40099. Høringskonsulenten videreformidlede denne anmodning til GD Konkurrence, som tog sig af sagen. Det betød, at Google modtog to breve fra to forskellige tredjeparter ( 18 )

Notater fra møder og telefonsamtaler

(27) Som en del af aktindsigten efter klagepunktsmeddelelsen fremsendte GD Konkurrence i overensstemmelse med punkt 44 i meddelelsen om bedste praksis i konkurrencesager korte notater til Google fra møder og telefonsamtaler, som involverede GD Konkurrence og tredjeparter.

(28) Den 2. september 2016 anmodede Google Kommissionen om at fremsende »fuldstændige referater« af alle møder, hvor repræsentanter for Kommissionen talte med tredjeparter om de forhold, der undersøges i nærværende sag. Den 22. september 2016 afviste GD Konkurrence denne anmodning på grundlag af gældende retspraksis.

(29) I et brev til høringskonsulenten af 7. oktober 2016 anmodede Google bl.a. om i) aktindsigt i de navne, der var redigeret i de notater, som GD Konkurrence havde fremsendt, og ii) at høringskonsulenten pålagde GD Konkurrence at fremsende de fuldstændige referater, som Google havde anmodet om ( 19 ) . I afgørelse af 13. december 2016 afviste høringskonsulenten den førstnævnte anmodning. Hvad angår den sidstnævnte anmodning, blev det i denne afgørelse forklaret, at høringskonsulenten i henhold til afgørelse 2011/695/EU ikke havde beslutningsmæssig beføjelse til at stille et sådant krav.

(30) I sit konsoliderede skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen fremførte Google, at de tekster, som GD Konkurrence havde fremsendt, ikke opfyldte kravene i artikel 19 i forordning (EF) nr. 1/2003 som fortolket i generaladvokatens forslag til afgørelse i Intel mod Kommissionen ( 20 ) . Den 15. september 2017, efter dommen af 6. september 2017 i samme sag ( 21 ) . Google anmodede bl.a. GD Konkurrence om: fuldstændige referater af møder mellem repræsentanter for Kommissionen og tredjeparter i forbindelse med undersøgelsen i nærværende sag, kopier af eventuelle interne dokumenter, der har været anvendt til at rekonstruere referater, hvis der ikke var blevet udarbejdet samtidige referater og kontaktoplysninger for hver af de berørte tredjeparter.

(31) Ved brev af 28. februar 2018 svarede GD Konkurrence ved at fremsende en række referater og notater fra møder og telefonsamtaler og beskrive, hvordan dette materiale var blevet udarbejdet.

(32) Den 14. marts 2018 klagede Google til høringskonsulenten over dette svar og anmodede om det, som Google kaldte for fuldstændige mødenotater, således som det kræves i Intel-dommen. Navnlig hævdede Google, at GD Konkurrence havde: undladt at fremsende tilstrækkelige mødenotater eller forklaringer på, hvordan det fremsendte materiale var blevet »udarbejdet«, vilkårligt udeladt møder, der involverede konkurrencekommissæren og/eller et medlem eller medlemmer af hendes »kabinet« fra den samling af dokumenter, fra hvilken der blev fremsendt materiale, og uretmæssigt redigeret navnene på visse tredjeparter i det fremsendte materiale.

(33) I et brev til Google af 30. april 2018 forklarede høringskonsulenten, at hans beslutningsmæssige beføjelse ikke rækker til at overstyre GD Konkurrences holdning til muligheden for, at Kommissionen eventuelt under de i denne sag foreliggende omstændigheder kan pålægges at fremsende mere fuldstændige referater af møder og telefonsamtaler med tredjeparter end dem, der allerede er fremsendt. I det omfang Googles anmodninger søgte om yderligere adgang til Kommissionens sagsakt i overensstemmelse med artikel 7 i afgørelse 2011/695/EU, bekræftede høringskonsulenten, at Kommissionen ikke var i besiddelse af andre dokumenter end dem, som GD Konkurrence allerede havde fremsendt, og hvor det havde været nødvendigt med redigeringer for at beskytte navne, for hvilke oplysningskilder havde krævet fortrolig behandling. I relation til Googles anmodninger om afsløring af disse redigerede navne sørgede høringskonsulenten for, at Google fik adgang til mindre redigerede udgaver af visse dokumenter.

(34) Ved brev af 1. juni 2018 opfordrede Google høringskonsulenten til at genoverveje nogle af de konklusioner, der er fastsat i høringskonsulentens brev af 30. april 2018. Ved brev af 20. juni 2018 afviste høringskonsulenten at gøre dette.

(35) Spørgsmålet om, hvorvidt, under omstændigheder som de i denne sag foreliggende, det materiale, som Kommissionen havde fremsendt vedrørende møder og telefonsamtaler med tredjeparter, i det relevante omfang opfyldte kravene i artikel 19 i forordning (EF) nr. 1/2003 sammenholdt med artikel 3 i forordning (EF) nr. 773/2004, er ikke så ligetil, som Google har prøvet at fremstille det. Det materiale, som GD Konkurrence indledningsvis fremsendte, var i princippet i overensstemmelse med kravene i retspraksis ( 22 ) . I kølvandet på Domstolens dom i Intel mod Kommissionen ( 23 ) fremsendte GD Konkurrence mere fyldestgørende materiale, der i det omfang, det var muligt, var baseret på samtidige dokumenter såsom dem, der var blevet fremsendt eller drøftet i forbindelse med de pågældende møder.

(36) Selv om det antages, som Google hævdede, at artikel 19 i forordning (EF) nr. 1/2003 blev anvendt i nærværende sag, og at kravene heri ikke blev opfyldt fuldt ud, er det en anden sag, hvorvidt en sådan uregelmæssighed medfører, at enhver overtrædelsesafgørelse, der rettes til Google i denne sag, er ulovlig. På grundlag af Domstolens dom i Intel mod Kommissionen ( 24 ) fremgår det, at fremsendelsen af referater i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EF) nr. 1/2003 sammenholdt med artikel 3 i forordning (EF) nr. 773/2004 ikke er et mål i sig selv, men — ligesom aktindsigt — en naturlig følge af retten til forsvar. I Googles breve til høringskonsulenten den 14. marts og 1. juni 2018 (se betragtning 32 og 34 ovenfor) blev der ikke fremsat nogen specifik begrundelse til støtte for påstanden om, at de referater og notater, som Kommissionen i sidste ende fremsendte, ikke opfyldte Googles ret til forsvar ( 25 ) . Navnlig dokumenterede disse breve ikke, at den påståede manglende fulde opfyldelse af kravene i artikel 19 i forordning (EF) nr. 1/2003 rent faktisk påvirkede den effektive udøvelse af Googles ret til forsvar. Ikke desto mindre skal kravet om retten til forsvar undersøges i relation til de specifikke omstændigheder i hver enkelt sag ( 26 ) . Det fremgår ikke af de tilgængelige oplysninger og de bemærkninger, som høringskonsulenten har modtaget vedrørende mødereferaterne, at Googles ret til forsvar er blevet tilsidesat, og at dette belaster lovligheden af udkastet til afgørelse.

Afsluttende bemærkninger

(37) Udkastet til afgørelse afspejler det forhold, at indsigelsen i klagepunktsmeddelelsen vedrørende formodet misbrug i forbindelse med i) licenseringen af Play Store på betingelse af, at Google Search indstilles som standardsøgemaskine, og ii) »enhedsbaserede« indtægtsdelingsaftaler, er frafaldet på baggrund af Googles indlæg.

(38) I henhold til artikel 16 i afgørelse 2011/695/EU er det blevet undersøgt, om udkastet til afgørelse kun omhandler indsigelser, som Google har fået lejlighed til at udtale sig om. Det gør det.

(39) Overordnet set er alle de processuelle rettigheder blevet overholdt i denne sag.

Bruxelles, den 17. juli 2018. Joos STRAGIER

(1) I henhold til artikel 16 og 17 i afgørelse 2011/695/EU af 13. oktober 2011 vedtaget af formanden for Europa-Kommissionen om høringskonsulentens funktion og kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager (EUT L 275 af 20.10.2011, s. 29).

(2) I september 2017 ændrede Google Inc. sin retlige form og blev til Google LLC.

(3) Se betragtning 20 nedenfor vedrørende disse og senere klager.

(4) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1).

(5) Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 18).

(6) Ligeledes den 20. april 2016 efter reorganiseringen af Google Inc. og oprettelsen af Alphabet Inc. som holdingselskab placeret over Google Inc. indledte Kommissionen en procedure med hensyn til Alphabet Inc.

(7) I forbindelse med aktindsigt er en »fortrolighedskreds« en restriktiv form for videregivelse, hvor en part, der har ret til aktindsigt, aftaler med en kilde, der kræver fortrolig behandling af visse oplysninger, som kilden har givet til Kommissionen, at oplysningerne modtages på den pågældende parts vegne af en begrænset personkreds (fastlægges ved forhandling i den konkrete sag). Jf. punkt 96 i meddelelse fra Kommissionen om bedste praksis ved behandlingen af konkurrencesager efter artikel 101 og 102 i TEUF (EUT C 308 af 20.10.2011, s. 6) (meddelelsen om bedste praksis). I dette tilfælde inkluderede nogle af de involverede fortrolighedskredse to af Googles interne rådgivere.

(8) I forbindelse med aktindsigt er en datarumprocedure en restriktiv form for videregivelse, hvor materiale videregives til et begrænset antal bestemte rådgivere i en begrænset periode i et sikret rum i Kommissionens lokaler underlagt en række begrænsninger og beskyttelsesforanstaltninger, som er udformet for at forhindre, at der videregives fortrolige oplysninger uden for dette »datarum«.

(9) Navnlig den 6. og 13. september, den 7., 17., 21. og 27. oktober samt den 8. december 2016.

(10) I et brev til høringskonsulenten af 7. oktober 2016 gav Google udtryk for, at selskabet havde »modtaget tilfredsstillende svar« fra GD Konkurrence med hensyn til langt størstedelen af selskabets anmodninger vedrørende dokumenter, som indledningsvis blev videregivet via fortrolighedskredse.

(11) I høringskonsulentens afgørelse af 13. december 2016, som bekræftede fristen for Googles konsoliderede skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen, blev det anført, at der i tilfælde af en uventet forsinkelse i forbindelse med tilrådighedsstillelsen af den resterende yderligere aktindsigt, som Google var berettiget til på grundlag af denne afgørelse, om nødvendigt kunne gives mulighed for at fremsende skriftlige bemærkninger særskilt i forhold til det konsoliderede skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen.

(12) Se fodnote 11 ovenfor vedrørende muligheden for at fremsætte sådanne bemærkninger.

(13) Ifølge Google var disse udviklinger: sagsfremstillingsmeddelelserne (som efter Googles opfattelse tilføjede vigtige nye elementer til Kommissionens sag); Domstolens dom i Intel mod Kommissionen (C-413/14 P, ECLI:EU:C:2017:632) og forslag til afgørelse fra generaladvokat Wahl og Wathelet i henholdsvis MEO (C-525/16, ECLI:EU:C:2017:1020) og Orange Polska mod Kommissionen (C-123/16 P, ECLI:EU:C:2018:87) og »offentlig interesse i sagen«.

(14) Jf. i denne retning bl.a. domme i People's Mojahedin Organization of Iran mod Rådet (T-256/07, ECLI:ECLI:EU:T:2008:461, præmis 93); Alsharghawi mod Rådet (T-485/15, ECLI:ECLI:EU:T:2016:520, præmis 65); Bilde mod Parlamentet (T-633/16, ECLI:ECLI:EU:T:2017:849, præmis 96 til 102) og Gollnisch mod Parlamentet (T-624/16, ECLI:ECLI:EU:T:2018:121, præmis 89 til 95) samt udtalelse i SKW Stahl-Metallurgie og SKW Stahl-Metallurgie Holding mod Kommissionen (ECLI:EU:C:2015:543, præmis 49 og 58 og den deri nævnte retspraksis).

(15) To af disse enheder anmodede og fik ret til at blive hørt i fællesskab. En anden ansøger blev ikke anset for at have »tilstrækkelig interesse i sagen« i henhold til artikel 27, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003, artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004 og artikel 5 i afgørelse 2011/695/EU. I mangel af et svar på høringskonsulentens midlertidige negative vurdering i henhold til artikel 5, stk. 3, i afgørelse 2011/695/EU blev denne anmodning om at blive hørt som tredjemand betragtet som afslået. En tredje ansøger svarede ikke på en opfordring til at præcisere sin anmodning og den interesse, som påberåbes. Anmodningen kan ikke behandles videre, og høringskonsulenten anså den for at være trukket tilbage.

(16) Jf. i denne henseende bl.a. domme Aalborg Portland m.fl. mod Kommissionen (C-204/00 P, ECLI:EU:C:2004:6, præmis 68). Atlantic Container Line m.fl. mod Kommissionen (T-191/98 og T-212/98-T-214/98, ECLI:EU:T:2003:245, præmis 376 og 377). og Solvay mod Kommissionen (T-186/06, ECLI:EU:T:2011:276, præmis 214).

(17) Navnlig artikel 7, stk. 1, i afgørelse 2011/695/EU og punkt 47 i Kommissionens meddelelse om regler for indsigt i Kommissionens sagsakter i forbindelse med sager efter EF-traktatens artikel 81 og 82, EØS-aftalens artikel 53, 54 og 57 og Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (EUT C 325 af 22.12.2005, s. 7) med ændringer fra 2015 (EUT C 256 af 5.8.2015, s. 3).

(18) Et brev er dateret flere uger efter Googles anmodning af 26. april 2018. Det andet brev, som var dateret i slutningen af 2017, var ikke direkte relateret til genstanden for sag AT.40099, men indeholder bemærkninger om bl.a. mobilstyresystemer, herunder Android. GD Konkurrences interne kontroller og anmodninger til de andre to tredjeparter, der er nævnt i Googles anmodning af 12. juni 2018, afslørede ikke eksistensen af eventuelle andre meddelelser af den type, som Google efterlyste. Den 27. juni 2018 indgav Google skriftlige bemærkninger om disse to breve.

(19) I et efterfølgende brev til høringskonsulenten af 21. oktober 2016 tilføjede Google en henvisning til generaladvokatens forslag til afgørelse af 20. oktober 2016 i Intel mod Kommissionen (C-413/14 P, ECLI:EU:C:2016:788) og hævdede, at det bekræftede Kommissionens retlige forpligtelse til at fremsende mødereferater af den slags, som Google havde anmodet om.

(20) Udtalelse af 20. oktober 2016, C-413/14 P, ECLI:EU:C:2016:788.

(21) Intel mod Kommissionen, C-413/14 P, ECLI:EU:C:2017:632.

(22) Jf. domme i Atlantic Container Line m.fl. mod Kommissionen (T-191/98 og T-212/98-T-214/98, ECLI:EU:T:2005:245, præmis 349-359, 372, 382, 383, 385 og 394) Groupe Danone mod Kommissionen (T-38/02, ECLI:EU:T:2005:367, præmis 66) og Intel mod Kommissionen (T-286/09, ECLI:EU:T:2014:547, præmis 619 og 620). GD Konkurrence fremsendte dette materiale i overensstemmelse med punkt 44 i meddelelsen om bedste praksis i konkurrencesager. Som det er angivet i punkt 7, indebærer denne meddelelse ikke nogen nye rettigheder eller forpligtelser, ligesom den heller ikke ændrer de rettigheder eller forpligtelser, som følger af relevante lovbestemmelser og retspraksis.

(23) Sag C-413/14 P, ECLI:EU:C:2017:632.

(24) C-413/14 P, ECLI:EU:C:2017:632, præmis 93-98 og 102.

(25) Det materiale, som Kommissionen i sidste ende fremsendte, synes at være udarbejdet med henblik på at imødegå de bekymringer, som Google gav udtryk for i sit konsoliderede skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen, for, om Google ville være i stand til »at forstå indholdet af de oplysninger, som en tredjepart havde fremsendt til Kommissionen, hvorvidt Kommissionen tog behørigt hensyn til disse oplysninger, og for at bekræfte, hvorvidt de mundtligt afgivne oplysninger understøtter eller er i modstrid med denne tredjeparts eventuelle skriftlige bemærkninger«.

(26) Jf. bl.a. domme i Solvay mod Kommissionen (C-110/10 P, ECLI:EU:C:2011:687, præmis 63) og Fresh Del Monte Produce mod Kommissionen (T-587/08, ECLI:EU:T:2013:129, præmis 682).