B4-1491, 1492, 1495, 1506, 1515 og 1536/95

Beslutning om situationen i OEsttimor og tyveaarsdagen for Indonesiens invasion

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i OEsttimor, navnlig sine beslutning af 21. november 1991 ((EFT C 326 af 16.12.1991, s. 182.)) om massakren i OEsttimor, samt beslutning af den 21. september 1995 ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 9 b.)), om overtraedelse af menneskerettighederne i OEsttimor og i Indonesien

A. der henviser til, at der er gaaet tyve aar, siden den indonesiske haer invaderede OEsttimor den 7. december 1975, hvorefter omraadet blev annekteret i 1976,

B. der henviser til, at OEsttimors befolkning siden har gjort modstand mod besaettelsen af sit territorium,

C. der henviser til, at de indonesiske myndigheder for at styrke deres magt har begaaet et egentligt folkemord, der har foert til, at mindst 1/3 af befolkningen i dette omraade er doed, og at der stadig fire aar efter Santa Cruz-massakren i Dili, hersker et klima af vold og vilkaarlighed i OEsttimor,

D. der henviser til, at Indonesien naegter at rette sig efter resolutionerne fra FN's Sikkerhedsraad, der fortsat betragter OEsttimor som et ikke-autonomt omraade, hvis administrative myndighed ligger hos Portugal, og kraever overholdelse af menneskerettighederne og selvbestemmelsesret for OEsttimor,

E. der henviser til, at de indonesiske myndigheder paa den ene side fortsaetter med at foere en politik med kolonisation fra andre indonesiske oeer med henblik paa at oedelaegge den kulturelle struktur i OEsttimors befolkning, og at de unge timoresere paa den anden side flygter fra omraadet,

F. der henviser til, at hundredvis af politiske fanger endnu sidder faengslet paa OEsttimor og i Indonesien, navnlig Xanana Gusmão, leder af modstandsbevaegelsen mod besaettelsesmagten,

G. der henviser til de forhandlinger, der finder sted mellem Portugal og Indonesien under FN's generalsekretaers auspicier, og moederne mellem timoresere fra alle sider,

H. der henviser til, at 43 unge oesttimoresere har soegt om politisk asyl i udenlandske ambassader i Djakarta siden den 24. september 1995, og at den russiske og den nederlandske ambassade den 7. december 1995 blev besat fredeligt af 112 timoresere og indonesere, der protesterede mod besaettelsen af OEsttimor;

I. der beklager, at proindonesiske moddemonstranter siden da har angrebet den nederlandske og australske ambassade voldsomt,

J. der henviser til det besoeg, som José Ayala Lasso, FN's hoejkommissaer for Menneskerettigheder, netop har aflagt i Indonesien og paa OEsttimor,

K. der dog goer opmaerksom paa de hindringer, de indonesiske myndigheder har lagt i vejen for flere journalister, upartiske personligheder og humanitaere organisationer og andre, der oensker at rejse til OEsttimor, og navnlig de vanskeligheder, som Europa-Parlamentet har med at organisere en rejse dertil,

L. der henviser til, at det er noedvendigt, at EU's medlemsstater fortsat forholder sig kritiske og aarvaagne for paa kort sigt at kunne bremse menneskerettighedskraenkelserne i OEsttimor, som for oejeblikket isaer rammer de unge,

1. udtrykker paa ny sin solidaritet med OEsttimors folk i dets kamp for selvbestemmelse og dets fordoemmelse af den ulovlige besaettelse af OEsttimor og de indonesiske vaebnede styrkers undertrykkelse;

2. fordoemmer udtrykkeligt Indonesiens militaere undertrykkelse i omraadet, isaer de omtalte vilkaarlige faengslinger under paaskud af »politiindsatser«, men som i realiteten er udtryk for en diskriminerende forfoelgelse af omraadets indfoedte befolkning, navnlig dem, der bekender sig til den katolske religion, for at gennemtvinge en islamisering;

3. fordoemmer Indonesiens forsoeg paa at gennemfoere en kolonisering af OEsttimor, idet landet fortsat sender tusindvis af familier fra forskellige dele af Indonesien til omraadet med den hensigt at aendre befolkningens sammensaetning og saaledes svaekke timoresernes kamp for selvbestemmelse;

4. kraever loesladelse af samtlige politiske fanger, herunder Xanana Gusmão;

5. finder, at forhandlingerne mellem Indonesien og Portugal boer fortsaettes under FN's generalsekretaers auspicier, og at repraesentanter for OEsttimors befolkning boer inddrages heri, men mener, at de emner, hvorom de kan udtale sig, navnlig OEsttimors politiske status, ikke boer vaere begraensede;

6. opfordrer paa ny medlemsstaternes regeringer til at indstille enhver militaer bistand og ethvert vaabensalg til Indonesien, og anmoder paa ny Den Europaeiske Union om at afbryde enhver oekonomisk samarbejdsaktion med den indonesiske regering, saa laenge den ulovlige besaettelse og undertrykkelsen fortsaetter;

7. bekraefter indholdet af sine ovennaevnte beslutninger af 21. november 1991 ((EFT C 326 af 16.12.1991, s. 182.)), af den 21. september 1995 ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 9 b.)), hvad angaar afsendelse af en del- egation til OEsttimor, som paa stedet kan orientere sig om situationen, og opfordrer regeringen i Djakarta til ikke at laegge delegationen hindringer i vejen og at lette dens besoeg;

8. opfordrer Kommissionen til at sende en enhed til kontrol af menneskerettighederne til stedet;

9. stoetter José Ayala Lassos anmodninger om, at Indonesien nedsaetter en ny undersoegelseskommission om massakren i Dili i 1991, og om at landet ratificerer flere internationale tekster vedroerende menneskerettighederne;

10. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, til medlemsstaternes parlamenter, den indonesiske regering samt til FN's generalsekretaer og FN's hoejkommissaer for Menneskerettigheder.