DA    DA  
 EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 6.6.2012  
SWD(2012) 163 final 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
Ledsagedokument til 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TI L EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, 
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG 
REGIONSUDVALGETVedvarende energi: en stor aktør på det europæiske 
energimarked 
{COM(2012) 271 final} 
{SWD(2012) 149 final} {SWD(2012) 164 final} 
 
 
 
DA 2   DA ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
Ledsagedokument til 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TI L EUROPA-PARLAM ENTET, RÅDET, 
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG 
REGIONSUDVALGET 
Vedvarende energi: en stor aktør på det europæiske energimarked 
1. H VAD ER PROBLEMET ? 
I de seneste få år er vedvarende energikilder  som følge af stordriftsfordele og teknologiske 
forbedringer blevet udbredt hurtigere end tidligere forventet. Dette er en velkommen udvikling, der viser de positive virkninger af EU 's politik for vedvarende  energi. Som reaktion 
på disse tendenser har medlemsstaterne i st igende grad ændret støtteordningerne til 
vedvarende energikilder for at  sikre omkostningseffektivitet  og markedsintegration. Nogle 
gange har den måde, hvorpå sådanne ændringe r er blevet gennemført, ikke levet op til 
europæisk bedste praksis, hvilket  har skabt usikkerhed  for investorer i he le Europa. Desuden 
har den aktuelle finansielle og økonomiske kr ise gjort investorerne mere forsigtige med 
hensyn til at investere kapital i intensive en ergimarkeder, og navnlig i den politikafhængige 
sektor for vedvarende energi.  
På denne baggrund står det i stigende grad klart, at EU 2020-målet for vedvarende energi 
måske ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at fr emme de nødvendige langsigtede investeringer, 
der vil muliggøre en yderligere omkostningsreduk tion og en større andel af vedvarende energi 
efter 2020. Klarhed omkring den retning, som EU's  fremtidige politik vil tage, er således 
blevet vigtigere for investor erne og erhvervslivet, når de r skal træffes langsigtede 
investeringsbeslutninger inden for se ktoren for vedvarende energi i dag. 
I direktiv 2009/28/EF om vedvare nde energi (direktivet) kræves det, at Kommissionen først i 
2018 fremlægger en køreplan for vedvarend e energi for perioden efter 2020 under 
hensyntagen til den teknologiske udvikling og de erfaringer, der er indhøstet i forbindelse 
med gennemførelsen af direktivet. Derudover i ndeholder det et krav om, at Kommissionen i 
2014 skal revidere visse speci fikke bestemmelser i direk tivet (navnlig vedrørende 
minimumstærskler for besparelse i drivhus gasemissionen for biobrændstoffer og flydende 
biobrændsler, foranstaltningerne i forbinde lse med og virkningen af biobrændstoffer og 
flydende biobrændsler og de såkaldte samarb ejdsmekanismer). I lyset af ovennævnte 
investeringsusikkerhed mener Kommissionen im idlertid, at der er en voksende opfattelse 
blandt aktørerne af, at planlægningen for pe rioden efter 2020 skal ove rvejes allerede nu. 
 
DA 3   DA Mere specifikt skal følgende seks udfordringe r tages op for at fremme en større andel af 
vedvarende energi i EU's en ergimix i de kommende tiår: 
• Usikkerhed omkring de fremtidige generelle politiske rammer.  Sådan som EU's 
generelle politiske rammer for vedvarende ener gi ser ud i øjeblikket, slutter de reelt i 
2020, blot otte år ude i fremtiden. Efte r 2020 findes der ingen mål for vedvarende 
energi og ingen andre mål for dekarboni sering end dem, der er fastsat under 
emissionshandelsordningen, og et politisk frem for et juridisk mål fastsat af ministerrådet om at opnå en reduktion af drivhusgasserne på 80-95 % i 2050, hvis 
andre udviklede lande træffer til svarende foranstaltninger.  
• De finansielle incitamenters bæredygtighed.  Medlemsstaterne har indført en række 
forskellige støtteordninger, der giver anle dning til bekymring set i lyset af det indre 
marked. Derudover giver en stigning i udgifte rne (til dels forårs aget af et boom i 
antallet af anlæg, der skyldes faldende  enhedsomkostninger for solcelleanlæg) 
anledning til tvivl om deres finansielle bæredygtighed. 
• Overensstemmelse med markedsordningerne.  Der er opstået bekymring med hensyn 
til de aktuelle indre markedsordningers evne til effektivt at håndtere investeringskarakteristikaene i tilknytning til vedvarende energi og til at give 
producenter af vedvarende energi muli ghed for effektivt at reagere på 
markedsprissignalerne, hvorved markedsfunktionen bliver ineffektiv. 
• Energiinfrastrukturens tilstrækkelighed.  Størstedelen af det eksisterende elnet blev 
etableret i en periode, hvor  elektricitetssystemerne hove dsageligt var nationale, hvor 
elproduktionen var beliggende re lativt tæt på forbrugerne, og hvor elstrømmene og -
forsyningerne var relativt kontrollerede. Med den stigende andel af  elektricitet fra 
vedvarende energi er det usandsynligt, at disse forhold vil vare ved, og det kan føre 
til en mindre end optimal integration af vedvarende energikilder. 
• Uvished omkring fremtidige teknologier.  Der vil være behov både for en lang række 
innovative teknologier inden for vedvarende en ergi for at realisere omstillingen til en 
bæredygtig og sikker energisektor og for store ændringer med henblik på at 
modernisere infrastrukturforvaltni ngen og -udviklingen. En kommerciel 
markedsføring af sådanne teknologier inden for vedvarende energi er imidlertid en 
udfordring og kan ikke realiseres af markedet alene.  
• Offentlighedens accept og bæredygtighed.  Generelt er der stor opbakning i 
offentligheden til vedvarende energikilder på grund af deres distribuerede karakter 
og miljømæssige og socioøkonomiske fordele. Der er dog mulighed for, at voksende 
bekymring over anvendelsen af jordarealer og andre miljøindvirkninger fra storstilede projekter inden fo r vedvarende energi kan blive en hindring for fremtidig 
vækst. 
Den meddelelse, som denne konsekvensvurdering ledsager, ser både på udfordringerne og de 
mulige løsninger med henblik på at fremme integrationen af vedvarende energi i det indre marked. Den fastsætter også rammerne for besl utningen om, hvilken politisk ordning der er 
nødvendig efter 2020 for at muliggøre en større ande l af vedvarende energi i EU's energimix.   
 
DA 4   DA 2. A NALYSE AF SUBSIDIARITETSPRINCIPPET OG EU- MERVÆRDIEN  
EU's kompetence inden for vedva rende energi er fastsat i tr aktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde, artikel 192 (miljø), artikel  114 (indre marked) og artikel 194 (energi). 
Ud fra et økonomisk perspektiv kan mange ud viklingstendenser inden for energisystemet 
realiseres på EU-plan omfattende såvel EU's so m medlemsstaternes fora nstaltninger, idet der 
tages behørigt hensyn til de respektive kompetencer.  
3. P OLITIKMÅL  
Det generelle mål med dette indgreb er at sikr e, at vedvarende energi bidrager betydeligt til 
energiforsyningssikkerhed og dennes diversitet, konkurrenceevne samt miljø- og klimabeskyttelse, men også støtter økonomisk vækst, jobskabelse, regional udvikling og 
innovation i EU. For opnå dette foreslås følgende  specifikke målsætninger: i) nedbringelse af 
uvisheden for investorerne og erhvervslivet , ii) forbedring af støtteordningernes 
bæredygtighed og omkostningseffektivitet, iii) fremme af overensstemmelse med 
markedsordninger, iv) sikring af en passende energiinfrastruktur, v) fremme af teknologisk 
innovation og udvikling samt vi) sikring af en  bredere offentlig accept og behandling af 
spørgsmålet om bæredygtighed.  
4. P
OLITISKE VALGMULIGHEDER  
Målet med denne konsekvensanalyse er at anal ysere de miljømæssige, økonomiske og sociale 
indvirkninger af de udvalgte politiske valg muligheder sammenlignet med den aktuelle 
situation. Under hensyntagen t il aktørernes synspunkter blev der påvist fire politiske 
valgmuligheder, som blev analyseret:  
• Status quo. Denne mulighed indebærer ingen ny EU-politik til fremme af vedvarende 
energi efter 2020. Vedvarende energi vil fortsat være omfatte t af den aktuelle 
lovgivning om emissionshandelsordningen. 
• Dekarbonisering uden mål for vedvarende  energi efter 2020. Denne mulighed 
indebærer et styrket mål for reduktion af drivhusgasser og/eller politikker, der er 
fuldt forenelige med EU's langsigtede deka rboniseringsmål, uden at der fastsættes et 
specifikt mål for vedvarende energi efter 2020. 
• Bindende mål for vedvarende energi efter 2020 og koordinere t støtte. Denne 
mulighed vil opdatere klima- og energipa kken fra 2008 ved at fastsætte mål for 
vedvarende energi på EU-plan og nati onalt plan i 2030 sammen med EU-mål for 
drivhusgasemissioner og energieffektivitet. 
• EU-mål for vedvarende energi og harm oniserede foranstaltninger. Med denne 
mulighed fastsættes der et mål for vedvare nde energi på EU-plan, som bakkes op af 
en harmoniseret støtteordning og forva ltning af elektricitetssystemet.  
5. K ONSEKVENSANALYSE  
Økonomiske virkninger 
De generelle økonomiske virkninger af at øge a ndelen af vedvarende ener gi i energimix'et er 
resultatet af mange indbyrdes forbundne mekani smer, der afbalancerer hinanden. For det 
første skaber udbredelsen af vedvarende energi  økonomisk aktivitet. Fo r det andet nedbringer 
 
DA 5   DA øget forbrug af hjemlige vedvarende energikild er importen af fossile brændstoffer, hvorved 
energisikkerheden øges. For det tredje fremme r det energiinnovation, hvilket er nøglen til at 
sikre udvikling af tilstrækkeligt forske llige teknologier, der muliggør en langsigtet 
omkostningseffektiv dekarbonisering af energi sektoren. Energiinnovati on er også vigtig i 
økonomisk henseende, da det skaber konkurrencefor dele på de internationale markeder med 
dertil knyttede vækst- og eksportmuligheder. På den anden side kan øget udbredelse af 
vedvarende energi også flytte investeringer (o g beskæftigelse) i den konventionelle sektor 
med de dermed forbundne negative virkninger.  Derudover vil omkostningerne til finansiel 
støtte til vedvarende ener gi resultere i højere energipriser , hvilket kan have indflydelse på 
energiforbrugernes regninger og påvirke en ergiintensive virksomheders konkurrenceevne. 
Analysen viser, at valgmulighed 2, 3 og 4 sandsynligvis vil have positive økonomiske 
virkninger, da de vil fremme (i  varierende grad) betydelige i nvesteringer i vedvarende energi, 
som har potentiale til at skabe nye industrie r, job og økonomisk vækst. Derudover vil de 
bidrage til at sænke udgifterne t il importerede brændstoffer, hvilket også kan beskytte EU's 
økonomi mod eksterne prischok på  energi, selv om valgmulighe d 3 og 4 kan resultere i højere 
importbesparelser end valgmulighed 2. I melle mtiden kan finansielle incitamenter til 
vedvarende energi under valgmulighed 3 og 4 øg e omkostningerne for forbrugerne, selv om 
dette sandsynligvis vil blive delvist kompens eret af rangfølgeeffekten, som nedbringer 
engrospriserne på el. Derimod indebærer va lgmulighed 1 højere bræ ndstofomkostninger, 
hvilket ikke skaber megen økonomisk vækst; den vil dog kræve færre offentlige investeringer 
i udvikling og udbredelse af vedvarende energi.  
Miljøpåvirkninger 
Udbredelse af vedvarende energi har poten tiale til at nedbringe drivhusgasemisssionerne 
betydeligt. Tidligere analyser ha r vist, at alle de udforskede politiske valgmuligheder bortset 
fra status quo-scenariet vil medføre en reduk tion på 80 % af drivhusgasserne og tæt på 85 % 
af energirelateret reduktion af CO 2-udledningerne i 2050 sammenlignet med 1990. 
Valgmulighed 2, 3 og 4 kombineret med effe ktive tilpasningsforanstaltninger har også 
potentiale til at forbedre EU's energisyst ems modstandsdygtighed ove r for klimaændringer. 
Navnlig decentraliseringen af elproduktionen spille r en vigtig rolle i nedbringelsen af nettets 
og systemets generelle sårbarhed over for klimarel aterede katastrofer. Den lokale biodiversitet 
vil sandsynligvis blive påvirket direkte og indi rekte af infrastrukturen til vedvarende energi. 
Valgmulighed 2 og 4 kan resultere i større virkninger, da der vi l være behov for at etablere 
flere luftledninger for at forbinde de be dste steder (herunder i tredjelande) med 
forbrugscentrene. Disse potentielt ne gative konsekvenser kan dog undgås, hvis 
infrastrukturudviklingen følger  veletablerede miljøregler.  
Voksende andele af vedvarende energi efter 2020 vil kræve øget produktion af 
biomasseråstoffer, hvilket kan føre  til højere risici for direkte og indirekte vi rkninger i form af 
ændringer i anvendelsen af  jordarealer. Analysen tyder imidle rtid på, at der potentielt er nok 
biomasse tilgængelig til at opf ylde energibehovet og andre anvendelser i 2030. Valgmulighed 
2, 3 og 4 vil kunne nedbringe sådanne risici ved at indføre solide kriterier for bæredygtighed 
for enhver anvendelse af bioenergi, der er base ret på (og yderligere styrker) de obligatoriske 
kriterier, som i øjeblikket finder anvendelse på biobrændstoffer og flydende biobrændsler. 
Derudover kan risiciene nedbringes yderliger e ved at fremme betydelige og bæredygtige 
forbedringer i landbrugets og skovbrugets produktiv itet og ved at fremme en international 
indsats for at nedbringe s kovrydning og skovødelæggelse.  
 
DA 6   DA Sociale indvirkninger 
Overgangen til højere andele af vedvarende energi har potentiale til at skabe mange nye og 
bedre job. Ved udgangen af 2010 beskæftigede EU's sektor for vedvarende energi over 
1,1 mio. mennesker. Selv om væksten i vedvarende  energi også udløser en omstrukturering 
inden for sektoren, viser forskning af nettobeskæftigelsesvirkningerne af politikker for vedvarende energi fortsat er positive. Det er navnlig vigtigt at opretholde og forbedre den 
konkurrencefordel, som europæiske producenter af teknologi til vedvarende energi har, ved at 
sikre såvel en bæredygtig hjemlig efters pørgsel som adgang til eksterne markeder. 
I lyset af ovenstående kan valgmulighed 3 ved aktivt at fremme innovative teknologier til 
vedvarende energi have større  beskæftigelsesmæssige fordel e end valgmulighed 2, som via 
sin omkostningsbaserede tilgang sandsynligvis kun vil give incitamenter til veletablerede 
teknologier. I det omfang valgmulighed 3 inde bærer en udjævning af  investeringerne i 
vedvarende energi over tid, vil den også k unne skabe mere stabil beskæftigelse for 
arbejdstagerne og bidrage til at undgå peri oder med alvorlig mangel på arbejdskraft for 
arbejdsgiverne. Valgmulighed 4, hvor en andel af  den vedvarende energi vil blive udviklet i 
tredjelande, kan have lavere (men dog stadig betydelige) beskæftigelsesmæssige fordele.  
6. S
AMMENLIGNING AF VALGMULIGHEDER  
De politiske valgmuligheder blev sammenlignet på grundlag af deres effektivitet, 
omkostningseffektivitet og overensstemmelse . 
Med hensyn til effektivitet  bidrager alle valgmuligheder bor tset fra status quo-scenariet til 
håndtering af såvel spørgsmålet om investor ernes usikkerhed som bekymringer med hensyn 
til omkostningseffektiviteten i forbindelse med støtteordninger og markedsintegration af vedvarende energi. Alle disse valgmulighede r ville øge teknologiinnovation via forsknings- 
og udviklingsforanstaltninger, men kun valgmulighed 3 vil gøre det lettere for medlemsstaterne at anvende mere teknologi specifikke initiativer og dermed anspore 
"markedsefterspørgsel" efter i nnovation, som er af central be tydning for fremme af en 
storstilet udbredelse af vedva rende energi. Alle valgmulighede r bortset fra 1 vil resultere i 
højere energisikkerhed og effek tivt håndtere bæredygtighedshensyn. 
Med hensyn til omkostningseffektivitet  tyder analysen på stort set ensartede samlede 
systemomkostninger for alle valgmuligheder undtagen status quo-sc enariet. Selv om 
omkostningseffektiviteten i forbindelse med valgmulighed 3 afhænger af fremskridt med 
fjernelse af eksisterende uoverensstemmelser  mellem nationale støtteordninger, kan fokus 
under valgmulighed 2 på omkostningseffektiviteten bidrage til at nedbringe de samlede omkostninger til politikken samt til at mindske  den administrative byrde i tilknytning til 
forvaltning af flere mål. Analys en viser, at valgmulighed 4 i pr aksis vil kunne have en lavere 
omkostningseffektivitet end det forventes rent teoretisk.  
Alle de politiske valgmuligheder er overensstemmende med EU's øvrige politiske mål på 
lang sigt (vedrørende klima, miljø, transpor t osv.). Der er ikke en klart foretrukken 
valgmulighed, som scorer flest point for alle kr iterier. Der er behov for en mere detaljeret 
analyse af samspillet mellem de politiske in strumenter, og den vil blive gennemført i 
forbindelse med eventuelle fremtidig e forslag til specifikke politikker. 
 
DA 7   DA Ovenstående sammenlignende analyse af vir kningerne af de fire bedømte politiske 
valgmuligheder kan sammenfattes således:  
• Status quo. Denne valgmulighed giver ikke et svar på den nuværende uvished for 
investorerne omkring EU's politik for vedvarende energi efter 2020. Da dette 
scenarie indebærer en udf asning af incitamenterne , vil spørgsmål omkring 
omkostningseffektivitet og markedsintegrati on af vedvarende energi blive taget op 
ved tiårets slutning. Allerede planlagt udvikl ing af energiinfrastr uktur vil ligeledes 
være tilstrækkelig til at in tegrere de forventede lave udbredelsessatser.  Endelig gør 
denne valgmulighed intet for at øge økonomisk vækst, jobskabelse og teknologiinnovation og for at løse spørgsmål i tilknytning til bæredygtighed og offentlighedens accept.  
• Dekarbonisering uden mål for vedvarende energi efter 2020.  Denne valgmulighed 
vil fremme større synlighed med hensyn til markedsudviklingen efter 2020, idet det 
antages, at de politiske væ rktøjer, der anvendes inden for sektorer omfattet af 
emissionshandelsordningen og sektor er, der ikke er omfattet af 
emissionshandelsordningen, vil være i stand til at sende effektive markedssignaler til 
fordel for vedvarende energi via passende CO
2-omkostninger. Ved at benytte en 
markedsintegreret strategi på EU-plan vil den kunne bidrage til at forbedre 
støtteordningernes omkostningseffektivitet , fremme markedsinteg ration og sikre en 
passende infrastruktur. Den te knologineutrale karakter af de politiske instrumenter, 
der indgår i denne valgmuli ghed, vil også kunne have en  lavere indvirkning på 
teknologiinnovation sammenlignet med a ndre valgmuligheder, der omfatter 
specifikke energiteknologiske foranstaltni nger. Denne valgmulighed vil effektivt 
håndtere spørgsmålet om bæredygtighed og offentlighedens accept. 
• Bindende mål for vedvarende energi efter 2020 og koordineret støtte. Målene vil, 
afhængigt af hvor ambitiøse de er, kunne bidrage til at give investorerne og 
erhvervslivet større vished med hens yn til den fremtidige markedsmængde for 
teknologier til vedvarende energi. De ville også fremme yderligere omkostningseffektivitet og konvergens mellem nationale støtteordninger og fremme 
mere forskning og udvikling af innovative teknologier. Denne valgmulighed vil også 
effektivt håndtere spørgsmål i tilknytni ng til bæredygtighed og offentlighedens 
accept ved at fremme en mere afbalanceret  og regionalt ligevægtig udbredelse af 
vedvarende energi.  
• EU-mål for vedvarende energi og harmoniserede foranstaltninger. Denne 
valgmulighed vil også på en positiv måde ta ge højde for politiske usikkerheder efter 
2020 og samtidig fremme en øget integrati on af det indre marked. Den vil levere 
teknologineutral støtte kombineret med producenternes markedseksponering og vil 
sandsynligvis fremme en mere koncentreret  udbredelse af vedvarende energi frem 
for en distribueret produktion tættere på fo rbrugscentrene. Som følge heraf risikerer 
denne valgmulighed at øge omkostningerne til støtteordninger og infrastruktur og at 
give anledning til spørgsmål i tilknytning til offentlighedens accept. I lighed med valgmulighed 3 vil de potentielle risici fo r uønskede bivirkninger af anvendelsen af 
bioenergi blive taget op via en styr kelse af rammerne for bæredygtighed.  
 
DA 8   DA Tabel 1: Sammenligning af de analyserede valgmuligheder i forhold til basislinjen 
Kriterier  Valgmulighed 1: Ingen nye 
EU-
foranstaltninger 2: Mål for 
drivhusgasemissioner
/ intet mål for 
vedvarende 
energikilder 3: Efter 2020 
nationale mål 
for 
vedvarende 
energikilder 4: EU-mål for 
vedvarende 
energi og 
harmoniserede 
foranstaltninger 
Usikkerhed  om politikken = + ++ ++ 
Støttens 
bæredygtighed = ++ + + 
Infrastrukturens 
tilstrækkelighed  = ++ ++ + 
Det indre 
marked  = ++ + ++ 
Teknologi-
innovation = + ++ + Effektivitet 
Bæredygtighed/ 
offentlighedens 
accept  = + + + 
Omkostnings-
effektivitet Systemomkost-
ninger = = = = 
Overens-
stemmelse med anden EU-
politik  = + + + 
Forklaring = uændret; + forbedring; - forringelse.  
7. T ILSYN OG EVALUERING  
Med henblik på tilsyn og evaluering foreslås det, at Kommissionen nøje fører tilsyn med 
følgende indikatorer for at sikre, at EU holder sig på sporet med hensyn til realisering af sine 
2020-mål og dermed er i stand til at bygge på de nne ramme for at nå sine målsætninger efter 
2020. Der findes relevante indberetnings- og tilsynssystemer på EU-plan, herunder via 
forpligtelsen til at foretage halvårlige indbere tninger til Kommissionen i henhold til direktivet 
om vedvarende energi.  
Indikator Relevans 
Andel af energi fra vedvarende energikilder i EU i det endelige 
energiforbrug Udvikling af vedvarende energi 
Nedbringelse af drivhusgasemissi onerne i EU  Nedbringelse af 
drivhusgasemissionerne 
CO 2-prisniveauet inden for emissionshandelsordningen CO 2-markedernes effektivitet 
Oprindelsen af biobrændstoffer og flydende biobrændsler, der 
forbruges i EU Bæredygtighed 
Biobrændstoffers indvirkning på anvendelsen af jordarealer, 
fødevaretilgængeligheden og priserne på biomasse  Bæredygtighed 
Omfanget af økonomisk støtte til vedvarende energi i medlemsstaterne  Omkostningseffektivitet, 
omkostningsminimering 
 
DA 9   DA Anvendelsen af de samarbejdsmekanismer, der er fastsat i direktivet 
om vedvarende energikilder Omkostningseffektivitet, 
omkostningsminimering 
Produktionsomkostninger for forskellige teknologier til vedvarende 
energi Omkostningseffektivitet, 
omkostningsminimering 
Den økonomiske tilgængelighed af bæredygtig biomasse Udvikling af vedvarende energi 
Omfanget af markedskobling Omkostningseffektivitet, 
markedsintegration 
Den økonomiske tilgængelighed af bæredygtig biomasse Udvikling af vedvarende energi 
Omfanget af markedskobling Omkostningseffektivitet, 
markedsintegration