DA Den Europæiske Unions Tidende C 57/19

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

2013/C 57/09

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (1)

»PRÉS-SALÉS DU MONT-SAINT-MICHEL«

EF Nr.: FR-PDO-0005-0813-25.06.2010

BGB ( ) BOB ( X )

1. Betegnelse:

»Prés-salés du Mont-Saint-Michel«

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren:

3.1. Produktets art:

Kategori 1.1 — Kød (og slagtebiprodukter), fersk

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1:

Det kød, der bærer den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Prés-salés du Mont-Saint-Michel«, stammer fra lam under 12 måneder, hvis kendetegn kan tilskrives græsning på marskland. Disse lam stammer fra væddere af følgende racer: »Suffolk«, »Roussin«, »Rouge de l’Ouest«, »Vendéen«, »Cotentin«, »Avranchin« og »Charollais« eller fra væddere født af moderfår fra bedrifter, der har lov til at lade deres dyr græsse her. Avlshundyrene stammer fra moderfår, som er født på bedrifter, der har lov til at lade deres dyr græsse her, og er opdrættet i det geografiske område.

Slagtekroppene har følgende kendetegn:

— en minimumsvægt på 14 kg

— en ikke særlig fyldig slagtekropprofil: profilerne er rette til subkonkave, og muskelfylden er middelgod til kraftig (EUROP-klassificering U, R og O)

— en fedningsklasse svarende til tyndt til normalt talgdække (EUROP-klassificering 2 eller 3)

— de ydre og indre fedtlag er faste og hvide eller cremefarvede og jævnt fordelte.

Kødet udbydes til salg nedkølet. Nedkøling af optøet kød er forbudt.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter):

—

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse):

Lammene og moderfårene ernærer sig primært ved at græsse i marsken. Opdræt af lammene består af tre på hinanden følgende perioder, nemlig perioden efter fødslen, græsningsperioden og den valgfri afslutningsperiode.

— I perioden efter fødslen, der varer mindst 45 dage og højst 105 dage, består lammets kost hovedsageligt af mælk fra moderfårene, der kan suppleres med mælkepulver, foder eller kraftfoder

— I græsningsperioden, der skal vare mindst 70 dage, opholder lammene sig i marsken, på særligt udpegede græsningsområder og på marker, der bruges til tilbagetrækning under oversvømmelse. Foderet består hovedsageligt (højst 400 g kraftfoder pr. dag (aften) som supplement til græsningen) eller udelukkende af græs

— I den valgfri afslutningsperiode (for lam, hvis foder udelukkende består af græs i græsningsperioden), der maksimalt må vare 30 eller 40 dage alt efter sæsonen, får lammet en kost bestående af almindeligt foder og kraftfoder, og lammet græsser ikke længere på marskland.

Under alle omstændigheder skal perioden med græsning på marskland, herunder dage hvor marsken er oversvømmet på grund af springflod, udgøre mindst halvdelen af dyrenes levetid.

Foderet i de forskellige opdrætsfaser stammer fra det geografiske område og består af græs i form af frisk græs, hø eller græsensilage med et tørstofindhold på over 50 % samt knolde og rodfrugter og grøntsager.

Majsensilage må fra 1. juni 2013 ikke længere anvendes som foder.

Det kraftfoder, der gives til moderfårene og lammene i de forskellige opdrætsfaser, består af følgende foderemner:

— korn samt produkter og biprodukter heraf: byg, majs, mel, triticale, havre

— olieholdige frø samt produkter og biprodukter heraf: soja-, solsikke-, raps- og hørfrøkager, sojabønner, sojaskaller

— proteinafgrøder: ærter, lupin, hestebønner

— knolde og rodfrugter samt produkter og biprodukter heraf: roesnitter

— foderplanter: lucerne, halm

— melasse: melasse af rørsukker

— tilsætningsstoffer

— mineraler, vitaminer.

100 % af grovfoderet skal stamme fra det geografiske område, og 50 % af kraftfoderet skal stamme fra det samme område.

I foderet må kun anvendes planter, biprodukter og fodertilsætningsstoffer fra ikke-genmodificerede produkter. Animalske produkter med undtagelse af mælkeprodukter må ikke indgå i sammensætningen af foderblandinger, der anvendes i forbindelse med marskopdræt.

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område:

Fødsel, opdræt og slagtning.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.:

—

3.7. Specifikke mærkningsregler:

Identifikation og mærkning af kød med den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Prés-salés du Mont-Saint-Michel« sker efter nedkølingsperioden, hvor betegnelsen »Prés-salés MSM« stemples på de vigtigste udskæringer, dvs. hals, kam og kølle, med stempelfarve, der ikke kan slettes.

Slagtekroppene og deres udskæringer er frem til sidste distributionsled forsynet med en etiket, der som minimum er påført følgende oplysninger:

— betegnelsen

— betegnelsen »AOP« eller »appellation d’origine protégée« (BOB eller beskyttet oprindelsesbetegnelse)

— EU's BOB-logo

— navnet på fåreavleren

— bedriftens nummer

— lammets nationale identifikationsnummer

— slagtedato

— slagtested og -nummer

— påtegningen »modningstiden mellem datoen for slagtning af dyrene og salget i detailhandelen til den endelige forbruger er på mindst fire fulde dage«.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område:

Det geografiske område, hvor lammene fødes, opdrættes og slagtes, består af følgende 42 kantoner, heraf seks delvis, i departementerne Manche og Ille-et-Vilaine:

Departementet Manche: Alle kommunerne i kantonerne Avranches, Barneville-Carteret, Beaumont-Hague, Bréhal, Bricquebec, Cherbourg-Octeville, Cherbourg-Octeville-Sud-Ouest, Coutances, Ducey, Equeurdreville-Hainneville, Granville, la Haye-Pesnel, Isigny-le-Buat, Jullouville, Lessay, Montmartin-sur-Mer, Les Pieux, Pontorson, Saint-Hilaire-du-Harcouët, Saint-James, Saint-Malo-de-la-Lande, Saint-Ovin, Saint-Sauveur-le-Vicomte, Sartilly, Tourlaville, Valognes og Vesly. Kommunerne i kantonen Haye-du-Puits med undtagelse af kommunerne Appeville, Coigny, Cretteville, Houtteville, Prétot-Sainte-Suzanne og Vindefontaine. I kantonen Saint-Sauveur-Lendelin, kommunerne Muneville-le-Bingard og La Ronde-Haye.

Departementet Ille-et-Vilaine: Alle kommunerne i kantonerne Antrain, Dol-de-Bretagne, Fougères-Nord, Fougères-Sud, Louvigné-du-Désert, Pleine-Fougère, Saint-Aubin-du-Cormier og Saint-Brice-en-Coglès I kantonen Cancale, kommunerne La Fresnaie, Hirel og Saint-Benoit-des-Ondes. I kantonen Saint-Aubin d’Aubigné, kommunerne Andouillé-Neuville, Gahard, Romazy, Saint-Aubin-d’Aubigné, Sens-de-Bretagne og Vieux-Vy-sur-Couesnon. I kantonerne Vitré-est og Vitré-ouest, kommunerne Balazé, Châtillon-en-Vendelais, Montautour, Princé, Saint-M'Hervé og Vitré.

5. Tilknytning til det geografiske område:

5.1. Det geografiske områdes egenart:

Naturlige faktorer, der har relevans for tilknytningen

Det geografiske område er havbugten mellem Normandiet og Bretagne og strækker sig langs kysterne i departementerne Manche og Ille-et-Vilaine. Det er kendetegnet ved den lange kyststrækning og hav- og kystklimaets store betydning. Hovedparten af dyrenes foder kommer fra dette geografiske område med græsmarker, der jævnligt oversvømmes af havet, kaldet marsken eller herbus. Marsken danner overfladen i tidevandsområdet. Den er blevet dannet lokalt i bunden af Mont-Saint-Michel-bugten og i udmundinger i den vestlige del af Cotentin, hvor der sker en fin aflejring i ly af dønninger og stærke strømme. Marskens substrat er slik, som består af meget fint og kalkholdigt mudder og sand. Disse områder er gennemskåret af dybe kanaler, der forgrener sig i mindre kanaler, som således danner et ekstremt tæt netværk, der opdeler marsken i flere græsningsarealer og gør det vanskeligt at flytte fårene.

Plantevæksten, som er tilpasset jordens saltholdighed og oversvømmelsen, består af såkaldte saltplanter. Mange af disse planter som Strand-Annelgræs (Puccinellia maritima), Strandtrehage (Triglochin maritima) eller Stilkløs Kilebæger (Halimione portulacoïdes), er, navnlig efter frysning, meget velsmagende og udgør således hovedparten af foderet for lam med betegnelsen »Prés-salés du Mont-Saint-Michel«.

Menneskelige faktorer, der har relevans for tilknytningen

Der er blevet produceret lam i Mont-Saint-Michel-bugten siden det 10. århundrede, hvor munkene havde en ret til moderfår, den såkaldte »brebiage«-ret. Det fremgår af stiftelsesfundatsen for Lessay-klostret, at der i samme periode blev opdrættet får i Cotentin-regionen, hvor to gårde med fårehold var blevet doneret til klostret. Senere i 1811 udgjorde tiende fra dette kloster to tredjedele af fåreulden (Charte de Henri II Plantagenêt).

Indtil første halvdel af det 20. århundrede drives fårene i grupper på 2-4 får bundet sammen, undtagen på kogene ved Mont-Saint-Michel, hvor forholdsvis store flokke drives på den salte marsk under opsyn af fårehyrder. Fra anden halvdel af det 20. århundrede sker der en specialisering af opdræt på gårde.

For at klare sig i det barske fysiske miljø har fåreavlerne altid udvalgt deres avlsdyr specifikt for at øge hundyrenes moderegenskaber, dyrenes evne til at flytte sig i blødt terræn og tilpasningen af lammene til marskplanternes vækstcyklus. Hundyrene stammer derfor fra flokken, og handyr købt udefra tilhører racer, som er godt tilpasset græsningsforholdene på marsken, og som har en forholdsvis langsommere muskelvækst.

Opdræt af marsklam har ligeledes udviklet sig som følge af etableringen af bedrifter og kontrollen med græsmarkerne på jordarealet i nærheden af marsken. De er nødvendige for at huse dyrene under fødsler, og når marsken er oversvømmet af springfloden.

Da der er stor forskel på, hvor hurtigt de enkelte dyr i flokken vokser, og på de klimamæssige risici, har fåreavlerne udviklet fodertilskudsstrategier, som er tilpasset forholdene. Når dyrenes ly ligger tæt på kysten, kan der gives fodertilskud om aftenen efter græsningen. Hvis lyet ligger langt væk, har fåreavlerne kun mulighed for at gøre brug af en afslutningsperiode. Dette foder produceres hovedsageligt i området, selv om det delvis kan komme udefra, navnlig kvælstofdelen.

Hvad angår det lokale forhold mellem fåreavlere og slagterier, betyder den specielle opdrætningsmetode, at man bruger de slagterier, der har bevaret midlerne til og den fornødne viden om slagtning af får. Den specielle viden om slagtning betyder især, at fårene i perioden mellem ankomsten til slagteriet og nedslagtningen får en kort ventetid under behagelige forhold. Derudover anvendes der en særlig omhyggelig form for slagtning, partering og udtagning af indvolde, som bevarer fedtlaget og forhindrer enhver form for forurening af slagtekroppen. Der findes også regler for nedkøling og modning af kødet. Det er først efter disse processer, at det vurderes, hvorvidt slagtekroppene lever op til kravene, især ud fra fedtets kvalitet og slagtekroppenes udseende.

5.2. Produktets egenart:

Slagtekroppene kendetegnes ved et hvidt og fast fedtlag, der er jævnt fordelt. De har et tyndt til normalt talgdække, en ikke særlig fyldig profil, og køllerne er ret aflange. Kødet kendes på sin dybe, rosa farve, fibrenes længde og fedtmarmorering (intramuskulært fedt). Det bevarer en stor saftighed efter tilberedningen og har en intens og vedvarende smag uden uldsmag.

Kødets kendetegn har længe været anerkendt, hvilket udtalelsen fra Pierre Thomas du Fosse, en lærd og litterat fra Rouen, der besøgte Pontorson i sommeren 1691, vidner om: »Græsset ved kysten er som vild timian. Det giver fårekødet en smag, der er så udsøgt, at man holder op med at spise agerhøns og fasaner, fordi kødet er så lækkert.«

Det mangeårige gode omdømme blev navnlig bekræftet i nyere tid i en dom afsagt af appelretten i Caen den 24. januar 1986, hvor det fastslås, at får, der jævnligt drives på græsmarker, som jævnligt oversvømmes af havet, almindeligvis betegnes marskfår, og at det er anerkendt, at kød fra får, der opdrættes på denne måde, er af en særlig kvalitet.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB):

Sammenhængen mellem kvaliteten af kødet fra »Prés-salés du Mont-Saint-Michel« og produktionsstedet kommer til udtryk ved, at fårene spiser marskens særlige vegetation, og ved den fysiske aktivitet, de udøver i jagten på disse planter. Denne fysiske aktivitets andel i sammenhængen med området er væsentlig i forbindelse med marsken ved Mont-Saint-Michel-bugten, der strækker sig over store områder, samt marsken i Cotentin-regionen, selv om marsklandet er mindre. Marskens foderværdi er rent faktisk ret begrænset, og da mængden af det særlige græs, som fårene spiser, er begrænset, er de nødt til at gå over lange strækninger for at få deres ration. Slagtekroppene er således ikke særlig fyldige, og kødet har en kraftig farve.

Kødets kendetegn bestyrkes af disse begrænsninger i dette bløde terræn gennemskåret af et netværk af dybe kanaler med et barsk klima. Som følge af disse barske forhold kan dyrene ofte ikke sættes ud i marsken, før de er gamle nok, og de skal blive der tilstrækkelig længe til, at deres kød kan drage fuld fordel af denne særlige ernæring.

Som følge af disse opdrætsforhold har dyrene ud over en ikke særlig fyldig kropsbygning et fast og ikke særlig fyldigt fedtlag samt en særlig smag uden uldsmag.

Disse kendetegn bevares, da dyrene slagtes i nærheden af opdrætsstedet. Denne nærhed reducerer transporttiden, og dyrene undgår stress, der kan forringe kødets kvalitet, og gør det således muligt at bevare de organoleptiske kvaliteter, der er fremelsket under opdrættet. Fåreopdrættet gør det endvidere muligt at udvikle og bevare slagterier i det geografiske område, som har den fornødne viden om og respekt for produktets kvalitet, f.eks. med hensyn til bevarelse af fedtlaget og forbud mod skylning af slagtekroppene. Det er ligeledes nemmere at kontrollere, at slagtekroppene lever op til kravene.

På grund af kødets saftighed, der anerkendes af gastronomerne, har kødet et meget fint ry, hvilket i mere end et århundrede er blevet afspejlet i en salgspris, der ligger 50 og 100 % over prisen for almindelig lam.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen:

(artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006 (2))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCPresSalesMontSaintMichel.pdf

(1) Erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer.

(2) Se fodnote 1.