A4-0255/97

Beslutning om konvergenskriterierne for OEMU og finansieringen af socialsikringsordningerne i Den Europaeiske Unions medlemsstater

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forslag til beslutning af Garriga Polledo om konvergenskriterier, tredje fase i OEMU og de forskellige socialsikringssystemer (B4-0589/95),

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til Kommissionens rapporter fra 1993 og 1995 om den sociale beskyttelse i Unionen ((Den sociale sikring i Europa - 1993, Kontoret for De Europaeiske Faellesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, 1194 og KOM(95)0457.)),

- der henviser til Kommissionens meddelelse om fremtiden for social beskyttelse: rammer for en europaeisk debat (KOM(95)0466),

- der henviser til Kommissionens meddelelse om modernisering og forbedring af den sociale beskyttelse i Den Europaeiske Union (KOM(97)0102),

- der henviser til sine beslutninger af 7. april 1992 om resultaterne af regeringskonferencerne og 10. marts 1994 om konsekvenserne for socialpolitikken af virkeliggoerelsen af Den OEkonomiske og Monetaere Union ((EFT C 125 af 18.05.1992, s. 81. og EFT C 91 af 28.03.1994, s. 230.)),

- der henviser til sin beslutning af 13. juli 1995 om en sammenhaengende beskaeftigelsesstrategi for Den Europaeiske Union ((EFT C 249 af 25.09.1995, s. 143.)),

- der henviser til sin beslutning af 29. november 1995 om Kommissionens aarsberetning om beskaeftigelsen i Europa 1995 ((EFT C 339 af 18.12.1995, s. 28.)),

- der henviser til sin beslutning af 19. februar 1997 om meddelelse fra Kommissionen om fremtiden for social beskyttelse: rammer for en europaeisk debat og Kommissionens beretning om social beskyttelse i Europa i 1995 ((EFT C 85 af 17.03.1997, s. 63.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og udtalelse fra Udvalget om Beskaeftigelse og Sociale Anliggender (A4-0255/97),

A. der henviser til, at den sociale beskyttelse i de fleste medlemsstater har medfoert en anstaendig levestandard og en inddaemning af fattigdommen, og at denne sociale model fortsat boer vaere Den Europaeiske Unions hjoernesten,

B. der henviser til, at den hoeje arbejdsloeshed, faren for social marginalisering af en stadig stoerre del af befolkningen og befolkningens stadig hoejere levealder udgoer store fremtidige udfordringer,

C. der konstaterer, at alle Den Europaeiske Unions medlemsstater har problemer med at finansiere socialsikringen,

D. der henviser til, at konvergenskriterierne indsnaevrer medlemsstaternes budgetmaessige raaderum med hensyn til at udfoere de sociale opgaver, og som samtidig konstaterer, at samfundsdebatten om den fremtidige socialsikring ikke kan betragtes isoleret fra noedvendigheden af social samhoerighed og den fortsatte politiske integration i EU,

E. der henviser til, at socialsikringsordningerne i medlemsstaterne finansieres vidt forskelligt: hovedsagelig gennem socialsikringsbidrag, som f.eks. i Belgien, Frankrig og Tyskland, eller hovedsagelig gennem skatteprovenu, som f.eks. i Irland og de skandinaviske lande,

F. der henviser til, at arbejdsgivernes socialsikringsbidrag boer reduceres, saa udgifterne til produktionsfaktoren arbejde saenkes, og at dette ikke kan ske uden alternative finansieringsmuligheder,

G. der henviser til, at oprettelsen af flere arbejdspladser er af afgoerende betydning for den fremtidige socialsikring, og at Raadet og Kommissionen netop derfor gennem en aktiv beskaeftigelsespolitik maa udstikke en mere velegnet ramme for medlemsstaterne i deres bekaempelse af arbejdsloesheden,

H. der henviser til, at Faellesskabet i henhold til EF-traktatens artikel 2 udtrykkeligt har til opgave at fremme et hoejt beskaeftigelsesniveau, et hoejt socialt beskyttelsesniveau, hoejnelse af levestandarden og livskvaliteten, oekonomisk og social samhoerighed samt solidaritet mellem medlemsstaterne,

I. der henviser til, at medlemsstaterne ifoelge EF-traktatens artikel 117 »er enige om, at det er noedvendigt at fremme en forbedring af arbejdernes leve- og arbejdsvilkaar for herigennem at muliggoere en udjaevning af disse vilkaar paa et stadigt stigende niveau«,

1. fastholder, at bestemmelserne vedroerende Den OEkonomiske og Monetaere Union boer gennemfoeres fuldt ud som fastlagt i traktaten, da lavere rente, lavere omvekslingsudgifter og begraensning af valutakursrisikoen danner en effektiv ramme for hoejere vaekst og oeget beskaeftigelse;

2. erindrer om, at budgetdisciplinen og gennemfoerelsen af Den Monetaere Union er forenelige med politikkerne for en baeredygtig vaekst og skabelse af arbejdspladser; minder dog om, at hverken overholdelsen af konvergenskriterierne eller datoen for tredje fase kan anvendes som paaskud for at begraense de noedvendige bestraebelser fra Unionen og dens medlemsstaters side paa at skabe beskaeftigelse og bevare et hoejt socialt sikringsniveau;

3. mener, at oprettelsen af nye arbejdspladser og bevarelsen og styrkelsen af en god social sikringsordning ikke strider mod den oekonomiske udvikling, men er sideloebende politiske maalsaetninger;

4. konstaterer, at den demografiske udvikling paa mellemlang og lang sigt inden for socialsikringsordningerne vil medfoere vaesentlige merudgifter til pension og sygesikring, hvilket i nogle medlemsstater vil blive opvejet af faerre udgifter til boernetilskud og arbejdsloeshedsunderstoettelse;

5. konstaterer, at finansieringen af pensionerne i nogle lande er baseret paa kapitaliseringsordninger og i andre lande paa tilsagnsordninger; understreger, at begge ordninger er historisk funderet med de dertil knyttede strukturelle fordele og ulemper; mener, at der i lande med kapitaliseringsordninger er faerre problemer med finansieringen, til dels paa grund af den lave inflationsrate; konkluderer, at der i lande med den socialt set mere retfaerdige tilsagnsordning boer goeres stoerre bestraebelser paa at reducere gaeldsraten med henblik paa at frigoere flere midler til finansiering af de lovbestemte pensioner; tilslutter sig Kommissionens opfattelse, at en radikal overgang fra de offentlige skattefinansierede ordninger til kapitaldaekning ikke er realistisk paa grund af de meget store omkostninger, der er forbundet med en saadan aendring;

6. anser det for hensigtsmaessigt at foretage en mere detaljeret undersoegelse af den demografiske udvikling med hensyn til de forskellige former for bestaaende pensionsforsikringsordninger (f.eks. tilsagn, kapitalisering osv.) samt eventuelt noedvendige tilpasningsforanstaltninger i socialsikringsordningerne, og opfordrer Kommissionen til at forelaegge en beretning herom;

7. finder, at spoergsmaalet om, hvordan socialsikringsordningerne kan finansieres, uden at det sociale sikkerhedsnet samtidig svaekkes, er en udfordring for medlemsstaterne; understreger, at sunde offentlige finanser udgoer den bedste garanti for en velfungerende socialsikringsordning; opfordrer derfor medlemsstaterne til at viderefoere saneringen paa en socialt retfaerdig maade;

8. mener, at denne sanering boer ske ved paa den ene side at forhoeje og/eller opretholde indtaegterne paa grundlag af skatter og afgifter og paa den anden side at saenke udgifterne i forbindelse med ydelser og rettigheder, hvor der maa soerges for, at virksomhedernes konkurrenceevne og befolkningens koebekraft ikke forringes vaesentligt;

9. understreger, at som foelge af manglerne i forbindelse med det indre marked er der fare for, at udnyttelsen af forskelle i konkurrencevilkaarene vil foere til konkurrencefordrejninger; det indre marked boer derfor gennemfoeres saa hurtigt og saa fuldstaendigt som muligt;

10. konstaterer, at den manglende harmonisering af skatte- og afgiftsbestemmelserne ikke alene hindrer gennemfoerelsen af det indre marked og foerer til en skattemaessig konkurrence mellem medlemsstaterne, men ogsaa medfoerer, at der skabes stoerre pres paa de nationale socialsikringsordninger og en foroegelse af de eksisterende forskelle mellem medlemsstaterne, hvilket strider mod de principper, der ligger til grund for det indre marked;

11. opfordrer derfor til en bedre samordning af skattesystemerne paa omraaderne beskatningsgrundlag og skattesatser under hensyntagen til, at skattesystemerne i Den Europaeiske Union skal vaere fleksible og tage hoejde for forskelle mellem medlemsstaterne; dette er noedvendigt, fordi der i de forskellige medlemsstater og regioner er forskellige behov for offentlige goder, ligesom der skal kunne reageres paa rystelser udefra og konjunktursvingninger som kompensation for det mistede valutakursinstrument i tredje fase af Den OEkonomiske og Monetaere Union; opfordrer Raadet (oekonomi og finans) til at sikre, at behandlingen af de paagaeldende forslag fra Kommissionen afsluttes med et positivt resultat;

12. mener derfor, at opkraevning af skatter ikke maa undergrave fundamenterne for socialsikringsordningerne, men tvaertimod skal skabe betingelser for forbedring af disse paa mellemlang sigt og tage hensyn til maalsaetningen om oeget beskaeftigelse;

13. anser det for noedvendigt at undersoege, hvordan en forskydelse af skattetrykket fra arbejde til forbrug af ikke-fornyelige naturlige ressourcer, kapital og/eller mervaerdi kan gennemfoeres i forbindelse med eventuelle stigende problemer med at finansiere socialsikringen og spoergsmaal som skattekonkurrence mellem regionerne, miljoe- og ressourcepolitik; opfordrer Kommissionen til at foreslaa en aendring af beskatningsordningerne paa grundlag af Kommissionens meddelelse om beskatningssystemer i Unionen og arbejdet i gruppen paa hoejt niveau;

14. opfordrer Kommissionen og Raadet til at udstikke en ramme for det oekonomiske og sociale omraade og ogsaa saette mere ind paa en forsvarlig beskaeftigelsespolitik; mener, at diskussionen om effektivisering af arbejdsmarkedets funktion og foroegelse af den skattemaessige tilskyndelse til at soege arbejde ikke maa gaa ud over opretholdelsen af socialsikringssystemerne;

15. minder om, at hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse er et foerste skridt i denne retning, men at vigtige foranstaltninger til fremme af investeringer i innovativ teknologi, bl.a. inden for miljoebeskyttelse, hidtil for stoerstedelens vedkommende ikke er blevet realiseret; mener, at oekonomisk vaekst, som tager behoerigt hensyn til noedvendigheden af at beskytte miljoeet, er noedvendig for at forbedre finansieringen af de sociale sikringsordninger, hvilket i oevrigt er i overensstemmelse med forslagene i hvidbogen;

16. kraever, at hvidbogen gennemfoeres i fuldt omfang og stoetter indtil da forslagene fra Kommissionens formand om revision af de finansielle overslag, navnlig for at der i hoejere grad kan tages hensyn til beskaeftigelsen paa budgettet;

17. opfordrer medlemsstaterne og, i begyndelsen, Den Europaeiske Union til at foere en beskaeftigelsesfremmende politik, som bl.a. omfatter anvendelse af den kapital, der gives ud til arbejdsloeshedsunderstoettelse og uddannelse af arbejdsloese - i det mindste delvist - til jobskabelsesinitiativer;

18. er klar over, at konvergenskriterierne stoetter medlemsstaterne i deres bestraebelser for at opnaa oekonomisk stabilitet og en sund budgetpolitik, hvorved mulighederne for lavere rentesatser, stoerre investeringer, vaekst og beskaeftigelse oeges, hvilket foelgelig forbedrer den sociale samhoerighed samt, i kraft af et hoejere beskatningsgrundlag, grundlaget for socialsikringsordningerne;

19. opfordrer arbejdsmarkedets parter til at tage fat paa droeftelsen om placeringen af og formaalet med den sociale dialog efter ikrafttraedelsen af tredje fase af OEMU, bl.a. for saa vidt angaar loenpolitik; oensker, at navnlig de smaa og mellemstore virksomheder inddrages for at opnaa den stoerst mulige repraesentativitet;

20. anmoder Kommissionen om omhyggeligt at evaluere og tage behoerigt hensyn til dets ovennaevnte beslutning af 19. februar 1997 om den debat, der er indledt med meddelelsen om social beskyttelse i Europa;

21. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes parlamenter.