Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om Den Europæiske Unions Jernbaneagentur og om ophævelse af forordning (EF) nr. 881/2004 /* COM/2013/027 final - 2013/0014 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET 1.1. Den seneste udvikling i EU-politikken på jernbaneområdet I sin hvidbog af 28. marts 2011 "En køreplan for et fælles europæisk transportområde – mod et konkurrencedygtigt og ressourceeffektivt transportsystem" ("Hvidbog 2011") opstillede Kommissionen sin vision for et fælles europæisk jernbaneområde, dvs. et indre jernbanemarked hvor de europæiske jernbanevirksomheder kan levere ydelser fri for unødvendige tekniske og administrative barrierer. Konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i januar 2012 understreger ligeledes vigtigheden af at frigøre det vækstskabende potentiale i et fuldt integreret indre marked til gavn for såvel netværksindustrierne som for andre[1], og Kommissionens meddelelse "Indsats for vækst, stabilitet og beskæftigelse" af 30. maj 2012[2] fremhæver vigtigheden af yderligere at reducere de administrative byrder og hindringer for markedsadgang til jernbanesektoren og fremlægger landespecifikke anbefalinger med henblik herpå. Endelig vedtog Kommissionen den 6. juni 2012 sin meddelelse om en styrkelse af styringen af det indre marked, der ligeledes understreger transportsektorens betydning[3]. EU's jernbanemarked har i løbet af det seneste årti gennemgået voldsomme forandringer, der gradvist er blevet indført med lovgivning på området i form af de tre "jernbanepakker" (og en række ledsagende retsakter), der havde til formål at åbne de nationale markeder og øge jernbanernes konkurrenceevne og interoperabilitet på EU-plan og samtidig bevare et højt sikkerhedsniveau. På trods af den betydelige udvikling i den samlede EU-lovgivning og andre foranstaltninger, der opretter et indre marked for jernbanetransporttjenester, er jernbanernes andel af transporten inden for EU imidlertid stadig beskeden. Kommissionen har derfor fremlagt den fjerde jernbanepakke, der har til formål at forbedre kvaliteten af og effektiviteten i jernbanetransporten, og som fjerner de tilbageværende hindringer på markedet. Denne forordning, som er en del af den fjerde jernbanepakke, har til formål at fjerne de tilbageværende administrative og tekniske barrierer. Dette skal ske gennem oprettelsen af Den Europæiske Unions Jernbaneagentur, som skal udvikle en fælles strategi for udviklingen af regler for det europæiske jernbanesystems sikkerhed og interoperabilitet med henblik på at øge stordriftsfordelene for jernbanevirksomheder, som opererer i hele Unionen, reducere de administrative omkostninger, forkorte de administrative procedurer og forhindre skjult diskrimination. Forordningen skal træde i stedet for den oprindelige forordning om oprettelse af jernbaneagenturet og tildeler agenturet en række nye og vigtige opgaver, der cementerer dets kompetence som europæisk myndighed inden for spørgsmål om jernbaneinteroperabilitet og jernbanesikkerhed. 1.2. Hvorfor skal den gældende forordning (EF) nr. 881/200 (som ændret) erstattes af en ny retsakt? En række forhold vedrørende de europæiske jernbaner og agenturet har ændret sig siden 2004, hvor den oprindelige forordning om oprettelse af agenturet blev vedtaget. Der er således fremkommet talrige eksempler på, hvordan EU's indre jernbanemarked fungerer, også med hensyn til interoperabilitet og sikkerhed, og der er vedtaget ny lovgivning, som har ført til en ændring af agenturforordningen (2008), eller som har bygget videre på agenturets allerede eksisterende opgaver uden at føre til en ændring af forordningen (f.eks. Kommissionens afgørelse 2011/155/EU). Konsekvensanalysen, som ledsager dette forslag, peger på en række foranstaltninger, som giver agenturet nye beføjelser og strømliner eksisterende processer. I lyset af evalueringen af agenturforordningen og agenturet (2009-2010), anbefalingerne i den fælles erklæring fra Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet om decentraliserede agenturer (2012) og udtalelsen fra bestyrelsen vedrørende agenturets fremtid (2012) er det desuden nødvendigt at gennemføre en række ændringer for at forbedre agenturets funktion. Det drejer sig især om forbedringer i forbindelse med agenturets interne organisation, ledelse, beslutningsprocedure og forholdet til de interesserede parter. En ny forordning vil desuden bidrage til at forenkle retsaktens struktur (bl.a. ved at fjerne og omnummerere artikler) og gøre den mere logisk (bl.a. ved at flytte visse artikler til mere relevante kapitler, oprette nye og fjerne forældede kapitler). Derudover bliver interoperabilitetsdirektivet og jernbanesikkerhedsdirektivet tillige ændret med denne pakke, og eftersom disse er tæt knyttede til agenturets opgaver, bør den nye forordning tage passende hensyn hertil. På grundlag af ovenstående og i henhold til rådgivning fra Den Juridiske Tjeneste fremlægger Kommissionen et forslag til en ny agenturforordning, der skal erstatte den oprindelige forordning (EF) nr. 881/2004. Forslaget indeholder en række ændringer i forhold til forordning (EF) nr. 881/2004, der kan grupperes i følgende tre kategorier: · Nye bestemmelser: vedrørende agenturets nye opgaver (udstedelse af tilladelser til at bringe køretøjer i omsætning, udstedelse af tilladelser til ibrugtagning af faste togkontrol- og signalsystemer og udstedelse af sikkerhedscertifikater), øget kontrol over de nationale myndigheder, udvidede beføjelser med hensyn til nationale forskrifter, nye indtægtskilder på agenturets budget (gebyrer og afgifter) og klagenævnet; visse af disse nye bestemmelser, navnlig de der vedrører den interne organisation, stammer fra den fælles erklæring om EU's agenturer. · Præcisering/forenkling af eksisterende bestemmelser: navnlig hvad angår bestemmelser vedrørende arbejdsgangen, ERTMS, jernbanepersonale, registre og andre opgaver. · Opdateringer som følge af udviklingen i det lovmæssige og politiske grundlag: herunder bestemmelser vedrørende den interne organisation og forretningsgang og referencer til udvalgsprocedurer og delegerede retsakter. · Redaktionelle ændringer i forhold til den oprindelige forordning. 1.3. Forbindelse mellem denne forordning, interoperabilitetsdirektivet og jernbanesikkerhedsdirektivet Direktiv 2008/57/EF (direktivet om interoperabilitet i jernbanesystemet) og direktiv 2004/49/EF (jernbanesikkerhedsdirektivet) er tæt knyttede til forordning (EF) nr. 881/2004. Disse direktiver foreslås omarbejdet i den fjerde jernbanepakke, men vil ikke desto mindre være tæt knyttede til nærværende forordning. Dette skyldes primært det faktum, at agenturets arbejde omfatter jernbaneinteroperabilitet og jernbanesikkerhed, som disse to direktiver fastsætter retsgrundlaget for. I denne forordning er der navnlig sammenfald vedrørende: – tekniske specifikationer for interoperabilitet, også kaldet TSI (interoperabilitetsdirektivet), fælles sikkerhedsmål (jernbanesikkerhedsdirektivet) og fælles sikkerhedsmetoder (jernbanesikkerhedsdirektivet): agenturet er ansvarlig for at udarbejde udkast til henstillinger, der skal vedtages af Kommissionen, og for at afgive udtalelser til Kommissionen om manglende anvendelse af TSI – sikkerhedscertifikater: agenturet er ansvarlig for at udstede dem, mens jernbanesikkerhedsdirektivet fastsætter den samlede procedure herfor – registre: agenturet er ansvarlig for at rette henstillinger til Kommissionen om specifikationer for registre (som omhandlet i interoperabilitetsdirektivet) og revisionen af disse og for at sikre offentlig adgang til dem – tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer og typer af jernbanekøretøjer i omsætning og tilladelser til ibrugtagning af faste togkontrol- og signalsystemer: agenturet er ansvarlig for at udstede dem, mens interoperabilitetsdirektivet fastsætter den samlede procedure for anvendelsen af dem – telematik og det fælles harmoniserede togkontrolsystem ERTMS (European Rail Traffic Management System): disse områder reguleres specifikt af tekniske specifikationer for interoperabilitet, der vedtages i henhold til interoperabilitetsdirektivet, mens agenturet har en vigtig rolle som systemmyndighed – bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer: agenturet yder bistand til disse organer, der oprettes og tillægges opgaver i henhold til interoperabilitetsdirektivet, og overvåger deres aktiviteter – nationale sikkerhedsmyndigheder: agenturet yder bistand til disse organer, der oprettes og tillægges opgaver i henhold til jernbanesikkerhedsdirektivet, og overvåger deres aktiviteter – nationale jernbaneforskrifter: agenturet er ansvarlig for at undersøge dem med henblik på at reducere antallet af nationale forskrifter, mens jernbanesikkerhedsdirektivet og interoperabilitetsdirektivet fastsætter proceduren for meddelelse af dem. 2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER Kommissionens tjenestegrene har løbende drøftet udviklingen af det fælles europæiske jernbaneområde med repræsentanterne for sektoren, og i 2010-2011 gennemførte den en ex post-evaluering af forordning (EF) nr. 881/2004 og det europæiske jernbaneagenturs arbejde[4]. Denne evaluering og den generelle evaluering af EU's agenturer fra 2009 fremhæver den merværdi, som agenturet skaber, og viser, at der blandt de interesserede parter generelt er en positiv holdning til agenturet og dets arbejde. Resultaterne af evalueringen er blevet brugt som vigtigt input og forberedende arbejde til det efterfølgende arbejde med den konsekvensanalyse, der er knyttet til revisionen af denne forordning. Kommissionen har udarbejdet en grundig konsekvensanalyse til støtte for lovgivningsforslag til forbedring af det fælles europæiske jernbaneområdes effektivitet og konkurrenceevne inden for interoperabilitet og sikkerhed. Som led i konsekvensanalysen blev der i juni 2011 nedsat en konsekvensanalysestyregruppe (IASG), som GD MOVE inviterede alle Kommissionens generaldirektorater til at deltage i. En ekstern konsulent gennemførte ligeledes en undersøgelse til støtte for konsekvensanalysen samt en målrettet høring af de interesserede parter. Den målrettede høring blev påbegyndt den 18. november 2011 i form af en internetundersøgelse, der sluttede den 30. december 2011. Denne undersøgelse blev fulgt op af interviews med de interesserede parter og af en interessepartsworkshop, der blev afholdt i slutningen af februar 2012. Siden da har GD MOVE afholdt bilaterale møder med sektoren for at danne sig en mening om dens holdninger og forslag til indholdet af den fjerde jernbanepakke om interoperabilitet og jernbanesikkerhed. Eftersom området er meget teknisk, blev der ikke gennemført en offentlig høring. Kommissionen sørgede imidlertid for, at alle interesserede parter blev hørt i god tid, og at drøftelserne dækkede alle initiativets nøgleelementer. Udvalget for konsekvensanalyse: Udvalget for konsekvensanalyse mødtes den 5. september 2012 og afgav efterfølgende en positiv udtalelse. Udvalgets vigtigste anbefalinger blev inkluderet i konsekvensanalysen: – der blev tilføjet mere statistik og mere information om høringen af de interesserede parter – de forventede synergier med andre elementer i den fjerde jernbanepakke blev tilføjet, og de indirekte virkninger af den blev præciseret yderligere – de kerneforanstaltninger, der er fælles for løsningsmodel nr. 2-5, blev beskrevet mere detaljeret, og forskellene blev præciseret yderligere – de metoder, der blev anvendt til udarbejdelse af konsekvensanalysen, blev yderligere præciseret og bedre forklaret; logikken blev således tydeliggjort ved hjælp af bedre krydsreferencer – de økonomiske aktørers (jernbaneoperatørernes) administrative omkostninger og de offentlige myndigheders (de nationale myndigheder, agenturet og Kommissionen) omkostninger blev beskrevet mere klart. Mulige modeller: Kommissionen har på grundlag af en screening af individuelle foranstaltninger identificeret fem politiske løsningsmodeller (løsningsmodel nr. 2-6) ud over referencescenariet. I kraft af deres opbygning vedrører model nr. 2-5 primært interaktionsniveauet mellem Den Europæiske Unions Jernbaneagentur (ERA eller agenturet) og de nationale myndigheder og giver alle mulighed for at opfylde de tre operationelle mål. Løsningsmodel nr. 6 omfatter en samling horisontale foranstaltninger, der for det meste er uafhængige af interaktionen mellem agenturet og de nationale myndigheder, og som kan anvendes sammen med løsningsmodel nr. 2-5 med en forventet styrkelse af den samlede endelige virkning til følge. Løsningsmodel 1: Referencescenarie (gør intet) — fortsætte den kurs, der p.t. er sat for sektoren. Løsningsmodel 2: Agenturet tildeles en større koordinerende rolle med hensyn til at sikre en konsekvent tilgang til certificeringen af jernbanevirksomheder og udstedelse af køretøjstilladelser. Løsningsmodel 3: Agenturet omdannes til en one-stop-shop, idet den endelige afgørelse om certificering og godkendelse fortsat træffes af de nationale sikkerhedsmyndigheder, mens agenturet foretager ind‑ og udgående kontrol af ansøgninger og afgørelser. Løsningsmodel 4: Agenturet og de nationale sikkerhedsmyndigheder deles om kompetencen, idet den endelige afgørelse om certificering og godkendelse træffes af agenturet. Løsningsmodel 5: Agenturet overtager de nationale sikkerhedsmyndigheders opgaver vedrørende certificering af jernbanevirksomheder og udstedelse af køretøjstilladelser. Løsningsmodel 6: Horisontale foranstaltninger, der omfatter andre lovgivningsmæssige og bløde foranstaltninger (ud over at dele ansvaret mellem de nationale myndigheder og agenturet) til forbedring af jernbanesektorens konkurrenceevne, såsom en styrkelse af agenturets rolle i forbindelse med formidling af jernbanerelaterede informationer og oplysningsaktiviteter eller overgangen fra nationale tekniske og sikkerhedsmæssige forskrifter til et system af EU-forskrifter (agenturet og de nationale sikkerhedsmyndigheder identificerer unødvendige forskrifter, hvorpå de nationale myndigheder bliver påbudt at fjerne dem, samtidig med at muligheden for at vedtage nye forskrifter begrænses). Følgerne af de forskellige modeller: Alle modellernes miljømæssige virkninger blev vurderet positivt, om end til at være små. Alle modellernes samfundsmæssige virkninger blev vurderet til at være små/marginale. Skemaet nedenfor viser de økonomiske fordele (efficiens) og antallet af opfyldte mål (effektivitet) ved en kombination af modellerne: Model || Efficiens (samlet fordel i alt mio. EUR) || Effektivitet (antal opfyldte operationelle mål) Model nr. 2+6: Mere "ERA-koordination" + horisontale foranstaltninger || 411 || 1 Model nr. 3+6: ERA som one-stop-shop + horisontale foranstaltninger || 461 || 2 Model nr. 4+6: ERA og de nationale sikkerhedsmyndigheder deler kompetencen + horisontale foranstaltninger || 497 || 3 Model nr. 5+6: ERA overtager de nationale sikkerhedsmyndigheders opgaver vedrørende godkendelse og certificering + horisontale foranstaltninger || 476 || 3 Det blev konkluderet, at løsningsmodel nr. 4 (i kombination med nr. 6) er at foretrække, idet den giver den bedste resultatbalance i forhold til: – sektoren – i form af reducerede omkostninger og sagsbehandlingstider for sikkerhedscertifikater, køretøjstilladelser og systemtilladelser – de omkostningsmæssige konsekvenser for EU's budget – de omkostningsmæssige konsekvenser for de nationale institutioner – overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet – løsning af de identificerede problemer og – opfyldelsen af de opstillede mål. Yderligere oplysninger om konsekvensanalysen og resultatet af høringen af de interesserede parter findes i arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene, som ledsager alle lovgivningsforslag, der søger at fjerne de tilbageværende administrative og tekniske barrierer inden for interoperabilitet og sikkerhed på EU's jernbanemarked. Dokumentet offentliggøres på Generalsekretariatets websted efter vedtagelsen af denne retsakt. 3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET Dette afsnit kommenterer og forklarer hovedbestemmelserne i den nye agenturforordning, om nødvendigt sammenholdt med ændringerne i forhold til forordning (EF) nr. 881/2004. KAPITEL 1 - PRINCIPPER: Artikel 1: målsætningerne er revideret med henblik på at afspejle agenturets nye opgaver og derpå flyttet til betragtningerne. I stedet redegøres der for klarheds skyld for "Genstand og anvendelsesområde". Artikel 2: "Retlig status"; flyttet hertil, da det er mere passende (tidligere artikel 22). Artikel 3: ændret, således at den bedre afspejler agenturets nye opgaver. KAPITEL 2 - ARBEJDSGANG: Nyt kapitel tilføjet for at dække spørgsmål, der oprindeligt hørte til i andre kapitler, men som reelt omhandler de arbejdsmetoder, som agenturet benytter sig af til at opfylde sine mål. Artikel 4: artiklen om "Nedsættelse og sammensætning af arbejdsgrupperne" er omskrevet for juridisk klarhed, navnlig vedrørende: referencen til AEIF, der nu er forældet og kan slettes, den oprindelige artikel 24, stk. 4, der er flyttet hertil fra artiklen om agenturets personale, og gruppernes forretningsorden, der vedtages af bestyrelsen. Artikel 7: "Konsekvensanalyse"; den oprindelige tekst begrænsede cost-benefit-analysen til sikkerhedsområdet (tidligere artikel 6, stk. 4), men denne opgave bør ikke begrænses til nogen speciel agenturaktivitet, hvorfor stykket flyttes til et mere generelt kapitel, samtidig med at det anvendes mere generelt og fastsætter klare opgaver. Dette er i overensstemmelse med udtalelsen fra bestyrelsens refleksionsgruppe vedrørende agenturets fremtid og principperne om aktivitetsbaseret budgetlægning og ledelse. Artikel 8: "Undersøgelser"; tidligere artikel 20 — flyttet, eftersom undersøgelser er midler til opfyldelse af målene og ikke opgaver som sådan. Artikel 9: "Udtalelser"; tidligere artikel 10 om tekniske udtalelser. Ordet "tekniske" slettes i overensstemmelse med direktiverne; stk. 2a, litra b), slettes, idet det er forældet; og stk. 3 (tidligere stk. 2b) ændres med henblik på at udvide dets dækning (tidligere begrænset til TSI og uden et klart formål). Artikel 10: "Tilsyn i medlemsstaterne"; tidligere artikel 33 — flyttet til dette kapitel, idet tilsyn er midler til opfyldelse af agenturets mål. KAPITEL 3 - OPGAVER VEDRØRENDE JERNBANESIKKERHED: Artikel 11: "Teknisk bistand - jernbanesikkerhed"; mindre ændringer, der præciserer agenturets opgaver. Artikel 12: "Sikkerhedscertifikater"; ny opgave for agenturet (udstedelse af sikkerhedscertifikater) som foreslået i konsekvensanalysen og i overensstemmelse med det reviderede jernbanesikkerhedsdirektiv. Artikel 13: "Vedligeholdelse af køretøjer"; ny artikel — rest fra det tidligere kapitel 3a, der er forenklet og flyttet til kapitlet om sikkerhed, som er det bedst egnede. Artikel 14: "Jernbanebefordring af farligt gods"; ny artikel, der formaliserer det arbejde agenturet allerede udfører på området for befordring af farligt gods. KAPITEL 4 - OPGAVER VEDRØRENDE INTEROPERABILITET: Artikel 15: "Teknisk bistand – interoperabilitet"; mindre ændringer, der afspejler ændringer i interoperabilitetsdirektivet (litra b) og c)), og som præciserer agenturets nuværende opgaver. Artikel 16: "Tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer i omsætning"; ny artikel, der dækker agenturets nye rolle i forbindelse med udstedelse af tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer i omsætning som foreslået i konsekvensanalysen og i overensstemmelse med det ændrede interoperabilitetsdirektiv. Artikel 17: "Tilladelser til at bringe typer af jernbanekøretøjer i omsætning"; ny artikel, der dækker agenturets nye rolle i forbindelse med udstedelse af tilladelser til at bringe typer af jernbanekøretøjer i omsætning i overensstemmelse med det ændrede interoperabilitetsdirektiv. Artikel 18: "Tilladelser til ibrugtagning af faste togkontrol- og signalsystemer"; ny artikel, der dækker agenturets nye rolle i forbindelse med udstedelse af tilladelser til ibrugtagning af faste togkontrol- og signalsystemer. Dette er knyttet til agenturets rolle som systemmyndighed og den nye opgave med at udstede tilladelser til at bringe typer af jernbanekøretøjer i omsætning i det fælles harmoniserede togkontrolsystem ERTMS (med henblik på at sikre, at tilladelser udstedt til køretøjer med mobilt ERTMS-udstyr er forenelige med det faste ERTMS-udstyr). Artikel 19: "Telematik"; ny artikel, der er tilføjet for at formalisere den rolle, agenturet allerede udøver, i henhold til TSI for telematik for persontrafikken/TSI for telematik for godstrafikken og i overensstemmelse med konsekvensanalysen. Artikel 20: "Bistand til de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer"; ændret, idet bestemmelser om Kommissionens overvågning af de bemyndigede organer er flyttet til et nyt kapitel om overvågning. Det tilbageværende omhandler bistand til de bemyndigede organer (pr. 20. april 2011 tildelte Kommissionen agenturet opgaver vedrørende NB Rails tekniske sekretariat (NB Rail er koordineringsgruppen for de bemyndigede organer), som allerede er sat i gang, og det er nødvendigt, at dette afspejles korrekt i lovgivningen). KAPITEL 5 - OPGAVER VEDRØRENDE NATIONALE FORSKRIFTER: flyttet, så det nu kommer efter kapitlet om interoperabilitet. Artikel 21, 22 og 23: om "nationale bestemmelser"; nye artikler, der omfatter de oprindelige artikler 9a og 9b, der er ændret for at strømline procedurerne med interoperabilitetsdirektivet og jernbanesikkerhedsdirektivet og for at tage højde for agenturets udvidede beføjelser i relation til nationale forskrifter, hvoraf sidstnævnte udspringer af konsekvensanalysen og taskforcen vedrørende nationale sikkerhedsforskrifters udkast til rapport; og en klar tildeling til agenturet af forvaltningen af IT-systemet med henblik på at afklare det tidligere blandede ansvar (mellem Kommissionen og agenturet) og med henblik på at løse de nuværende tekniske problemer samt problemer med koordinering og ejerskab. KAPITEL 6 - OPGAVER VEDRØRENDE ERTMS: afsnittet om ERTMS fortjener et nyt, separat kapitel. Artikel 24-28: om "ERTMS-opgaver"; omfatter den oprindelige artikel 21a, der er ændret for at præcisere agenturets og andre aktørers ansvarsområder i forhold til ERTMS, for at styrke udbredelsen af ERTMS og for at afspejle de opgaver, som agenturet allerede udøver på dette område; og artikel 27, der er ændret i overensstemmelse med Kommissionens foreløbige evaluering af den tekniske opfølgning. KAPITEL 7 - OPGAVER VEDRØRENDE OVERVÅGNINGEN AF DET FÆLLES EUROPÆISKE JERNBANEOMRÅDE: nyt kapitel, der samler forskellige opgaver vedrørende overvågningen under ét for bedre synlighed og klarhed. Artikel 29: "Tilsyn med de nationale jernbanesikkerhedsmyndigheder"; ny artikel, der dækker agenturets udvidede beføjelser i forbindelse med tilsyn med de nationale sikkerhedsmyndigheder som foreslået i konsekvensanalysen (og i evalueringen af agenturforordningen). Artikel 30: "Tilsyn med de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer"; ny artikel, der dækker agenturets nye opgave i forbindelse med tilsyn med de bemyndigede organer som foreslået i konsekvensanalysen. Artikel 31: "Overvågning af udviklingen i interoperabiliteten og jernbanesikkerheden"; delvist baseret på den oprindelige artikel 9 (med nyt stk. 1 og 2, der præciserer agenturets opgave vedrørende overvågning af sikkerheden) og den oprindelige artikel 14 (nye stk. 3 og 4, hvor to separate rapporter om interoperabilitet og sikkerhed nu er slået sammen til én) og med tilføjelse af stk. 5, der er baseret på den oprindelige artikel 21b, stk. 2a, i overensstemmelse med konsekvensanalysen og evalueringen af agenturforordningen. KAPITEL 8 - ANDRE OPGAVER: nyt kapitel, der kombinerer de tidligere kapitler om registre, jernbanepersonale og andre opgaver. Artikel 32: "Jernbanepersonale"; kombinerer de oprindelige artikler 16b, 16c og 17 med henblik på forenkling, idet nogle opgaver er forældede og andre er omhandlet i direktiv 2007/59/EF, og er ændret for at undgå tvetydighed og gentagelse. Artikel 33: "Registre"; kombinerer de oprindelige artikler 18 og 19, der er opdateret og strømlinet med lovgivningen. Artikel 34: "Netværk af nationale sikkerhedsmyndigheder, undersøgelsesorganer og repræsentative organer"; delvis den oprindelige artikel 6, stk. 5, og artikel 9. Netværket af repræsentative organer er tilføjet (stk. 2) for at forbedre og strukturere agenturets koordinering af de interesserede parter på, og stk. 3 er tilføjet for at forbedre og strukturere høringen af alle interesserede parter og i sidste ende for, at agenturet kan opnå flere og bedre resultater (i overensstemmelse med evalueringen af agenturforordningen og udtalelsen vedrørende agenturets fremtid). Artikel 35: "Kommunikation og formidling"; ny artikel, der delvis formaliserer agenturets nuværende opgaver med baggrund i konsekvensanalysen, evalueringen af agenturforordningen og udtalelsen vedrørende agenturets fremtid. Artikel 36: "Forskning og fremme af innovation"; oprindelig artikel 29 tilføjet innovation, der formaliserer det arbejde, agenturet allerede laver i vid udstrækning, i overensstemmelse med udtalelsen fra bestyrelsen vedrørende agenturets fremtid. Artikel 37: "Bistand til Kommissionen"; mindre ændringer. Artikel 38: "Bistand til bedømmelsen af jernbaneprojekter"; oprindelig artikel 15, der nu også dækker sikkerhed. Artikel 39: "Bistand til medlemsstater og interesserede parter"; ny artikel med baggrund i konsekvensanalysen (foranstaltning under løsningsmodel nr. 6) og resultaterne af evalueringen af agenturforordningen. Artikel 40: "Internationale forbindelser"; ny artikel 29, der formaliserer det arbejde, agenturet allerede laver i vid udstrækning, i overensstemmelse med konsekvensanalysen og udtalelsen fra bestyrelsen vedrørende agenturets fremtid. Artikel 41: "Reservedele"; ny artikel, der omhandler nye opgaver i overensstemmelse med konsekvensanalysen. KAPITEL 9 - AGENTURETS ORGANISATION: hovedsageligt udformet på baggrund af den fælles erklæring og den fælles tilgang fra Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet om decentraliserede agenturer, navnlig vedrørende: bestyrelsens udvidede kompetencer (der før primært var administrative), oprettelsen af et forretningsudvalg, det flerårige arbejdsprogram, andre standardbestemmelser om HR og budgetspørgsmål. Andre vigtige ændringer: Artikel 48: "Årlige og flerårige arbejdsprogrammer"; det vurderes hensigtsmæssigt for klarheds skyld at indsætte en ny, separat artikel om arbejdsprogrammer, hvilket er i overensstemmelse med den fælles erklæring og anbefalingerne fra Revisionsretten, Europa-Parlamentet, evalueringen af agenturforordningen og udtalelsen fra bestyrelsen om agenturets fremtid (flerårigt perspektiv, ABB og ABM, forholdet til de interesserede parter). Artikel 51-57: "Klagenævn"; nye artikler. Det er nødvendigt at oprette et klagenævn som følge af agenturets udvidede kompetencer (udstedelse af sikkerhedscertifikater og tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer i omsætning), og selvom konsekvensanalysen giver mulighed for at oprette et uafhængigt klagenævn uden for agenturet, skønnes det, at den løsning, der på nuværende tidspunkt anvendes hos EASA, er mere passende. Bestemmelserne er således baseret på de relevante bestemmelser i EASA-forordningen. KAPITEL 10 - FINANSIELLE BESTEMMELSER: Artikel 58, stk. 2: nyt stk. 2, litra c), der omhandler agenturets nye indtægtskilde (eksterne gebyrer og afgifter i forbindelse med udstedelse af sikkerhedscertifikater og tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer i omsætning (nye opgaver)), og nyt stk. 2, litra e), der strømliner med EASA-forordningen. KAPITEL 11 - PERSONALE: nyt kapitel, der i vidt omfang følger de standardbestemmelser, der omhandles i den fælles tilgang til agenturer (artikel 62 og 63). Artikel 61: "Almindelige bestemmelser", oprindelig artikel 24, der er ændret i overensstemmelse med den fælles erklæring om agenturer, evalueringen af agenturforordningen og udtalelsen fra bestyrelsen om agenturets fremtid, bl.a. med hensyn til den maksimale varighed af kontrakter, som er blevet slettet. KAPITEL 12 - ALMINDELIGE BESTEMMELSER: Artikel 64, 66-68 og 70-72: flyttet hertil fra andre dele af den oprindelige forordning og om nødvendigt ændret i henhold til den fælles erklæring om agenturer. Artikel 65: "Hjemstedsaftale og vilkår"; ny artikel i henhold til den fælles erklæring om decentraliserede agenturer (2012). Artikel 69: "Samarbejde med nationale myndigheder og organer"; ny artikel, der følger af agenturets nye beføjelser til at udstede certifikater og tilladelser, nødvendigheden af at samarbejde med de nationale organer og myndigheder i visse sager som følge af deres ekspertise samt muligheden for at kontrahere og subkontrahere visse af agenturets opgaver. KAPITEL 13 - AFSLUTTENDE BESTEMMELSER: nyt kapitel. Artikel 73 og 74: "Delegerede retsakter"; nye artikler. Som følge af agenturets nye beføjelser (til at udstede sikkerhedscertifikater og tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer i omsætning, egne ressourcer) er det nødvendigt at vedtage delegerede foranstaltninger som det er tilfældet med EASA. Artikel 75: "Udvalgsprocedure"; ny artikel indsat for at undgå for mange henvisninger til andre retsakter i forordningen (interoperabilitetsdirektivet). Artikel 76: "Evaluering og revision"; oprindelig artikel om evaluering, der er ændret i henhold til den fælles erklæring om agenturer. ARTIKLER, DER ER UÆNDREDE I FORHOLD TIL FORORDNING (EF) NR. 881/2004: 5, 6, 58, 59 og 60. 4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET Denne nye forordning fastsætter retsgrundlaget for Den Europæiske Unions Jernbaneagenturs budget‑ og personalemæssige forpligtelser. De detaljerede beregninger findes i finansieringsoversigten i bilaget. Det er vigtigt at understrege, at for så vidt angår agenturets personale omfatter nærværende forordning: 1. ressourceberegninger fra de to tidligere finansieringsoversigter til den oprindelige forordning (EF) nr. 881/2004 og ændringen heraf fra 2008 (forordning (EF) nr. 1335/2008), der tildelte agenturet 104 midlertidigt ansatte 2. budgetproceduren for 2005-2013 i henhold til hvilken budgetmyndigheden tildelte agenturet 39 ekstra stillinger til dækning af ekstraopgaver, der ikke var omhandlet i agenturforordningen, hvilket samlet set gav stillinger til 143 midlertidigt ansatte i 2013 3. de nye opgavers og agenturets styrkede beføjelsers skønnede indvirkning på personalebehovet, der er omfattet af denne nye forordning og sat til 45 personer. Med hensyn til punkt 2 skal det bemærkes, at antallet af stillinger er steget gradvist siden agenturet blev oprettet i 2005. Denne ændring er blevet nøje undersøgt og vedtaget af budgetmyndigheden hvert år i henhold til det antal stillinger, som Kommissionen har foreslået. Den primære forklaring på forskellen mellem punkt 1 og 2 er, at en række funktioner og aktiviteter såsom retlige anliggender, databeskyttelsesansvarlig, sekretariatsforretninger for bestyrelsen, intern revision, kvalitets‑ og aktivitetsplanlægning, økonomiske evalueringer (konsekvensanalyser), offentlige indkøb, facilitetsstyring og stillingen som administrationschef ikke blev medregnet i den oprindelige forordning, eller ikke var planlagt til at skulle udføres af specialiseret personale. På nogle aktivitetsområder, herunder HR, IT og økonomi, blev personalebehovet desuden væsentligt undervurderet. Behovet for økonomiske evalueringer skyldes, at agenturet blev oprettet for at bidrage til et integreret og konkurrencedygtigt jernbaneområde. Denne aktivitet har været en del af agenturets arbejdsområde fra starten, også selvom der ikke blev afsat personale til det i finansieringsoversigten. Der er utvivlsomt brug for at udføre denne aktivitet, og behovet er steget i overensstemmelse med principperne om aktivitetsbaseret budgetlægning, hvilket også afspejles i det faktum, at der er indsat en ny artikel herom i den nye forordning. I tilgift til denne udvikling har Kommissionen vedtaget forskellige retsakter, der tildeler agenturet nye opgaver med dertilhørende personalemæssige konsekvenser, dog uden at dette har været korrekt afspejlet i finansieringsoversigten. Kommissionens afgørelse 2011/155/EU om offentliggørelse og forvaltning af det referencedokument, der er omhandlet i artikel 27, stk. 4, i direktiv 2008/57/EF overdrager for eksempel agenturet yderligere opgaver med at forenkle de processer og regler, der anvendes i forbindelse med godkendelse af jernbanekøretøjer og ‑systemer, og med at forsøge på at gøre disse mere gennemsigtige. Nærmere betegnet omfatter agenturets rolle dokumentation i forbindelse med godkendelsesprocesserne i medlemsstaterne, dokumentation i forbindelse med anvendelsen af nationale forskrifter ved godkendelse af jernbanekøretøjer og kontrol af datakonsistens, bistand til de nationale sikkerhedsmyndigheder og forvaltning og vedligeholdelse af data. Med hensyn til punkt 3 følger de budget‑ og personalemæssige konsekvenser af nye og udvidede opgaver primært af beregninger i konsekvensanalysen, gennemførelsen af anbefalingerne i den fælles erklæring fra Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet om decentraliserede agenturer, anbefalinger fra Revisionsretten og Den Interne Revisionstjeneste og evalueringen af agenturforordningen. Alle de lovgivningsmæssige ændringer er uddybet i afsnit 3 i denne begrundelse. Det vurderes, at der er brug for samlet set 70 ansatte til at varetage disse nye og udvidede opgaver, dvs. 43 ekstra ansatte i forhold til det nuværende antal ansatte i agenturet. Disse 43 ansatte skal varetage udstedelsen af tilladelser og certifikater og finansieres af de eksterne gebyrer og afgifter, mens det resterende behov på 27 ansatte finansieres ved hjælp af intern omfordeling af det nuværende personale. Det vil derfor ikke have nogen virkninger for EU's budget (bortset fra 2015 og 2016, hvor de eksterne gebyrer og afgifter endnu ikke er til disposition). De ekstra 43 ansatte omfatter personale fra følgende kategorier: · 41 tekniske eksperter til at varetage udstedelse af tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer og typer af jernbanekøretøjer i omsætning (30), udstedelse af tilladelser til ibrugtagning af faste togkontrol- og signalsystemer (6) og udstedelse af sikkerhedscertifikater (5) · tilknyttet administrativt personale (2), herunder 1 bogholder til at varetage forvaltningen af den planlagte opkrævning af gebyrer og afgifter og i forbindelse hermed samarbejde med de nationale myndigheder. De eksterne gebyrer og afgifter vil desuden dække tilknyttede indirekte omkostninger, primært: · oversættelse til de nationale sprog af afgørelser udstedt af agenturet · et elektronisk bogholderisystem (eksterne gebyrer og afgifter). De resterende 27 ansatte, der skal findes ved intern omfordeling af det nuværende personale i agenturet, skal varetage: · tilsynet med de nationale jernbanesikkerhedsmyndigheder og de bemyndigede organer og gennemførelse af national lovgivning om jernbanesikkerhed og interoperabilitet · arbejdet med reduceringen af antallet af nationale forskrifter · rådgivning og bistand til medlemsstater og interesserede parter, formidling af jernbanerelaterede informationer og oplysningsaktiviteter og koordinering vedrørende reservedele, der eventuelt skal standardiseres. ERA's samlede virkninger for EU's budget i 2015-2020 beregnes til at være EUR 157,113 mio. De nye opgavers virkninger for EU's budget beløber sig til EUR 0,4113 mio., og fra 2017 og frem dækkes disse omkostninger af gebyrer og afgifter betalt af industrien. Forslaget vil også have indvirkning på Kommissionens personalebehov (i GD MOVE), og i den forbindelse omfatter nærværende forordning: 1. ressourceberegninger fra de to tidligere finansieringsoversigter til den oprindelige forordning (EF) nr. 881/2004 og ændringen heraf fra 2008 (forordning (EF) nr. 1335/2008), der tildelte Kommissionen 2 tjenestemænd/midlertidigt ansatte 2. ændringer for 2005-2013 i henhold til hvilke 3 ekstra ansatte i Kommissionen varetager agenturrelaterede spørgsmål og dækker de ekstraopgaver, der ikke var omhandlet i agenturforordningen. Det samlede antal ansatte i Kommissionen knyttet til nærværende forslag er 5 personer. Der er ikke anmodet om nye stillingstildelinger. 2013/0014 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om Den Europæiske Unions Jernbaneagentur og om ophævelse af forordning (EF) nr. 881/2004 (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR – under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91, stk. 1, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[5], under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[6], efter den almindelige lovgivningsprocedure og ud fra følgende betragtninger: (1) En gradvis oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde kræver, at Unionen fastsætter regler for jernbanerne, som dækker såvel de tekniske (interoperabilitet) som de sikkerhedsmæssige aspekter, eftersom disse to aspekter er uadskillelige, og eftersom der på begge områder er behov for en højere grad af harmonisering på EU-plan. I løbet af de seneste to årtier er der vedtaget relevant lovgivning på jernbaneområdet, navnlig tre jernbanepakker, hvoraf Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet er vigtigst. (2) Det kræver et betydeligt teknisk stykke arbejde at forfølge målene for jernbanesikkerhed og interoperabilitet samtidig, og dette arbejde bør styres af et specialiseret organ. I forbindelse med den anden jernbanepakke i 2004 var det derfor nødvendigt at oprette et europæisk jernbaneagentur for sikkerhed og interoperabilitet (i det følgende benævnt "agenturet") inden for de eksisterende institutionelle rammer og uden at ændre kompetencefordelingen inden for Unionen. (3) Det europæiske jernbaneagentur blev oprindeligt oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 af 29. april 2004[7] for at fremme oprettelsen af et fælles europæisk jernbaneområde og bidrage til moderniseringen af jernbanesektoren, samtidig med at sektorens fordele på sikkerhedsområdet blev styrket. Som følge af et betydeligt antal ændringer i agenturets opgaver og interne organisation bør forordning (EF) nr. 881/2004 imidlertid erstattes af en ny retsakt. (4) Den fjerde jernbanepakke omfatter vigtige ændringer, som har til formål at forbedre det fælles europæiske jernbaneområdes funktion ved hjælp af omarbejdninger af direktiv 2004/49/EF og direktiv 2008/57/EF, der begge har direkte tilknytning til agenturets opgaver. Disse direktiver fastsætter sammen med nærværende forordning navnlig bestemmelser for udførelsen af opgaver i forbindelse med udstedelse af køretøjstilladelser og sikkerhedscertifikater på EU-plan. Dette vil medføre, at agenturet spiller en større rolle. (5) Agenturet bør bidrage til oprettelsen af et fælles europæisk jernbaneområde og sikre et højt sikkerhedsniveau, samtidig med at det søger på at forbedre jernbanesektorens konkurrenceevne. Dette opnås ved at yde teknisk bistand til gennemførelsen af EU-retsforskrifter, der tager sigte på at forbedre jernbanesystemernes interoperabilitet, og til udviklingen af en fælles strategi for det europæiske jernbanesystems sikkerhed. Agenturet bør endvidere fungere som europæisk myndighed med ansvar for udstedelse af tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer og typer af jernbanekøretøjer i omsætning, udstedelse af sikkerhedscertifikater til jernbanevirksomheder og udstedelse af tilladelser til ibrugtagning af faste togkontrol- og signalsystemer. Desuden bør agenturet overvåge de nationale jernbaneforskrifter og resultaterne af de nationale myndigheders indsats på områderne interoperabilitet og sikkerhed i jernbanesektoren. (6) Under forfølgelsen af sine mål bør agenturet tage fuldt ud hensyn til den forestående udvidelse af Den Europæiske Union og de specifikke problemer, der er knyttet til jernbaneforbindelserne med tredjelande. Agenturet bør have enekompetence for så vidt angår de opgaver og beføjelser, som det har fået overdraget. (7) I udførelsen af sine opgaver, navnlig i forbindelse med udarbejdelsen af udkast til henstillinger, bør agenturet i høj grad benytte sig af eksterne eksperter på jernbaneområdet. Disse eksperter bør først og fremmest være sagkyndige fra jernbanesektoren og de relevante nationale myndigheder. Agenturet bør nedsætte kompetente og repræsentative arbejdsgrupper bestående af disse eksperter. (8) Agenturet bør udbygge arbejdet med konsekvensanalyser med henblik på at formidle indsigt i agenturets økonomiske betydning for jernbanesektoren og dets indvirkning på samfundet for at andre kan træffe velbegrundede beslutninger og for mere effektivt at kunne prioritere sine arbejdsopgaver og fordele sine ressourcer. (9) Agenturet bør yde uafhængig og objektiv teknisk bistand, først og fremmest til Kommissionen. Direktiv …. [Railway Interoperability] fastsætter grundlaget for udarbejdelse og revision af tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI), mens direktiv … [Railway Safety] fastsætter grundlaget for udarbejdelse og revision af fælles sikkerhedsmetoder og fælles sikkerhedsmål. Kontinuiteten i arbejdet og den udvikling, TSI, fælles sikkerhedsmetoder og fælles sikkerhedsmål gennemgår i tidens løb, kræver en permanent faglig struktur og et specialiseret organ med sagkyndigt personale. Således bør agenturet være ansvarlig for at udarbejde henstillinger til Kommissionen i forbindelse med udarbejdelse og revision af TSI, fælles sikkerhedsmetoder og fælles sikkerhedsmål. De nationale sikkerhedsorganisationer og tilsynsorganer bør ligeledes have mulighed for at indhente en uafhængig teknisk udtalelse fra agenturet. (10) Jernbanevirksomhederne, navnlig nye ansøgere, har oplevet adskillige problemer, når de har ansøgt om sikkerhedscertifikater hos de kompetente nationale myndigheder, lige fra procedurer, der trækker i langdrag, til urimeligt høje omkostninger og ulige behandling. Dertil kommer, at certifikater udstedt i én medlemsstat ikke er blevet betingelsesløst anerkendt i andre medlemsstater, hvilket er til skade for det fælles europæiske jernbaneområde. Med henblik på at gøre procedurerne for udstedelse af sikkerhedscertifikater til jernbanevirksomheder mere effektive og upartiske er det derfor nødvendigt at indføre et EU-sikkerhedscertifikat, der er gyldigt i hele Unionen, og som udstedes af agenturet. Grundlaget herfor er fastsat i det reviderede direktiv … [Railway Safety Directive]. (11) Direktiv 2008/57/EF fastsætter bestemmelser for tilladelser til ibrugtagning af jernbanekøretøjer i hver enkelt medlemsstat med visse undtagelser. Kommissionen nedsatte i 2011 en taskforce vedrørende køretøjstilladelser, som har drøftet adskillige sager, hvor fabrikanter og jernbanevirksomheder har været udsat for urimelig lange og dyre godkendelsesprocedurer, og taskforcen har fremlagt en række forslag til forbedringer. Eftersom visse af problemerne skyldes, at den nuværende procedure for godkendelse af køretøjer er kompleks, bør denne forenkles. Der bør kun udstedes én tilladelse til at bringe køretøjer og køretøjstyper i omsætning pr. jernbanekøretøj, og denne tilladelse bør udstedes af agenturet. Dette vil medføre mærkbare fordele for sektoren, eftersom omkostningerne reduceres og sagsbehandlingstiden forkortes, og mindske risikoen for eventuel forskelsbehandling, navnlig for nye virksomheder, der ønsker at komme ind på et jernbanemarked. Grundlaget herfor er fastsat i det reviderede direktiv … [Railway Interoperability]. (12) For yderligere at fremme udviklingen af et fælles europæisk jernbaneområde, navnlig med henblik på at kunne give jernbanekunderne og ‑passagererne relevante oplysninger, og idet agenturets nuværende rolle tages i betragtning, bør agenturets rolle på trafiktelematikområdet styrkes. Dette vil sikre en ensartet udvikling og en hurtig udbredelse af telematiksystemer. (13) Det fælles harmoniserede togkontrolsystem ERTMS (European Rail Traffic Management System) er særdeles vigtigt for en gnidningsløs udvikling af det fælles europæiske jernbaneområde og dets sikkerhed, men lider til dato under en opsplittet udvikling, og det er derfor nødvendigt at styrke den overordnede koordinering heraf på EU-plan. Agenturet, der er det bedst egnede EU-organ, bør derfor have en mere fremtrædende rolle på dette område med henblik på at sikre en ensartet udvikling af ERTMS, bidrage til at sikre, at ERTMS-udstyr opfylder de gældende specifikationer, og sikre, at europæiske forskningsprogrammer vedrørende ERTMS koordineres med udarbejdelsen af tekniske specifikationer for ERTMS. For at gøre procedurerne for udstedelse af tilladelser til ibrugtagning af faste togkontrol- og signalsystemer mere effektive og upartiske er det desuden nødvendigt at indføre en fælles tilladelse, der er gyldig i hele Unionen, og som udstedes af agenturet. Grundlaget herfor er fastsat i det reviderede direktiv … [Railway Interoperability Directive]. (14) De kompetente nationale myndigheder opkræver normalt en afgift for at udstede køretøjstilladelser og sikkerhedscertifikater. Når denne kompetence overføres til EU, bør agenturet bemyndiges til at opkræve afgifter for udstedelse af de certifikater og tilladelser, der er omhandlet i de foregående betragtninger. Disse afgifter bør ligge på et niveau svarende til det nuværende gennemsnit i Unionen og bør fastsættes i en delegeret retsakt, som Kommissionen vedtager. (15) Det er et generelt mål, at overdragelsen af funktioner og opgaver fra medlemsstaterne til agenturet bør ske på en effektiv måde og uden at sænke de nuværende høje sikkerhedsniveauer. Agenturet bør desuden have tilstrækkelige ressourcer til at udføre sine nye opgaver, og koordineringen af tildelingen af disse ressourcer bør ske på grundlag af klart definerede behov. De nationale myndigheder, navnlig de nationale sikkerhedsmyndigheder, har opbygget ekspertise på området, og agenturet bør have adgang til at gøre brug af denne ekspertise i forbindelse med udstedelsen af relevante tilladelser og certifikater. Med henblik herpå bør der tilskyndes til udstationering af nationale eksperter hos agenturet. (16) Direktiv … [Railway Safety] og direktiv … [Railway Interoperability] fastsætter, at de nationale sikkerhedsforskrifter skal vurderes i lyset af målet om sikkerhed og interoperabilitet og forenelighed med konkurrencereglerne. Direktiverne begrænser også medlemsstaternes mulighed for at vedtage nye nationale forskrifter. Under det nuværende system eksisterer der fortsat et stort antal nationale forskrifter, hvilket kan føre til uoverensstemmelser mellem national lovgivning og EU-lovgivning, og som skaber en risiko for utilstrækkelig gennemsigtighed og skjult diskrimination af udenlandske operatører, navnlig mindre og nye operatører. Med henblik på at skabe et fuldt gennemsigtigt og upartisk sæt jernbaneregler for EU er det nødvendigt at styrke den gradvise reduktion af antallet af nationale forskrifter. Det er derfor tvingende nødvendigt, at der kan indhentes en udtalelse baseret på uafhængig og neutral ekspertise på EU-plan. Agenturets rolle bør styrkes i overensstemmelse hermed. (17) Blandt de nationale sikkerhedsmyndigheder og de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer er der stor forskel på indsats, organisation og beslutningstagningsprocedurer for så vidt angår interoperabilitet og jernbanesikkerhed, hvilket forhindrer, at det fælles europæiske jernbaneområde fungerer gnidningsløst. Dette kan navnlig være til skade for små og mellemstore virksomheder, der ønsker at komme ind på jernbanemarkedet i en anden medlemsstat. Det er derfor nødvendigt at styrke koordineringen med henblik på at øge harmoniseringen på EU-plan. Agenturet bør derfor føre kontrol med de nationale sikkerhedsmyndigheder og de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer ved hjælp af audits og tilsyn. (18) Når det drejer sig om sikkerhed, er det vigtigt at sikre størst mulig gennemsigtighed og en effektiv informationsformidling. Det er desuden vigtigt, at der gennemføres en analyse af sikkerhedsniveauet baseret på fælles indikatorer, som gør det muligt at sætte alle jernbanesektorens aktører i relation til hinanden. Med hensyn til statistik er det nødvendigt at etablere et tæt samarbejde med Eurostat. (19) For at kunne følge udviklingen i jernbaneinteroperabiliteten og ‑sikkerheden bør agenturet offentliggøre en rapport herom hvert andet år. Eftersom agenturet besidder teknisk ekspertise og er upartisk, bør det også bistå Kommissionen i overvågningen af gennemførelsen af EU-lovgivning relateret til jernbanesikkerhed og interoperabilitet. (20) Interoperabiliteten i det transeuropæiske net bør øges, og udvælgelsen af nye investeringsprojekter, som støttes af Unionen, bør foretages under hensyntagen til målet om interoperabilitet, således som det er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet[8]. Opfyldelsen af disse mål varetages bedst af agenturet. (21) Vedligeholdelsen af det rullende materiel er et vigtigt element i sikkerhedssystemet. Der har hidtil ikke eksisteret noget egentligt europæisk marked for vedligeholdelse af jernbanemateriel, da der ikke findes noget system til certificering af værkstederne. Dette har medført ekstraomkostninger for jernbanesektoren og giver anledning til tomkørsel. Der bør derfor gradvist udvikles et europæisk system til certificering af værkstederne, som løbende bør opdateres, og agenturet er det bedst egnede organ til at foreslå Kommissionen passende løsninger herpå. (22) Kravene til togførernes faglige kvalifikationer er af væsentlig betydning både for sikkerheden og for interoperabiliteten i Unionen. Sådanne krav er desuden en forudsætning for fri bevægelighed for arbejdstagerne i jernbanesektoren. Dette spørgsmål bør behandles inden for rammerne af den nuværende ordning, der gælder for den sociale dialog. Agenturet bør yde den tekniske bistand, der er nødvendig for at tilgodese dette aspekt på EU-plan. (23) Agenturet bør tilrettelægge og lette samarbejdet mellem de nationale sikkerhedsmyndigheder, de nationale undersøgelsesorganer og de repræsentative organer fra jernbanesektoren på europæisk plan for at fremme bedste praksis, udveksling af relevant information, indsamling af jernbanerelaterede data og overvågning af jernbanesystemets overordnede sikkerhedsniveau. (24) For at sikre den størst mulige gennemsigtighed og lige adgang til relevante oplysninger for alle parter bør de dokumenter, som udfærdiges med henblik på interoperabilitet og jernbanesikkerhed, være tilgængelige for offentligheden. Det samme gælder for licenser, sikkerhedscertifikater og andre relevante jernbanedokumenter. Agenturet bør skabe grundlaget for en effektiv udveksling og offentliggørelse af disse oplysninger. (25) Det er vigtigt at fremme innovation og forskning på jernbaneområdet, og agenturet bør støtte disse bestræbelser i kraft af sin anseelse og position. Økonomisk støtte inden for rammerne af agenturets aktiviteter på dette område bør ikke medføre forvridninger på det pågældende marked. (26) Agenturet bør, som det eneste EU-organ med anerkendt kompetence på jernbaneområdet, spille en aktiv rolle i bedømmelsen af jernbaneprojekter for at øge udbyttet af Unionens finansielle støtte, projekternes kvalitet og deres overensstemmelse med relevant teknisk lovgivning. (27) Der opstår til tider fortolkningsspørgsmål og andre problemer blandt de interesserede parter vedrørende lovgivning om interoperabilitet og jernbanesikkerhed, vejledninger om gennemførelse og agenturets henstillinger. En korrekt og ensartet forståelse heraf er en forudsætning for en effektiv gennemførelse af EU-retten på jernbaneområdet og for at jernbanemarkedet fungerer. Agenturet bør derfor aktivt engagere sig i at formidle oplysninger og viden på området. (28) For at kunne udføre sine opgaver på tilfredsstillende vis bør agenturet have status som juridisk person og råde over et selvstændigt budget, hvis midler hovedsagelig består af et bidrag fra Unionen og fra gebyrer og afgifter betalt af ansøgerne. For at sikre agenturets uafhængighed i dets daglige virke og i de udtalelser, henstillinger og afgørelser, som det afgiver, bør agenturets organisation være gennemsigtig, og den administrerende direktør bør kunne handle under eget ansvar. Agenturets personale bør være uafhængigt og bør repræsenteres ved en passende sammensætning af kort‑ og langfristede kontrakter med henblik på at bevare den organisatoriske viden og driftskontinuiteten, samtidig med at der sker en nødvendig og løbende udveksling af ekspertise med jernbanesektoren. (29) For effektivt at sikre at agenturet løser sine opgaver, bør medlemsstaterne og Kommissionen være repræsenteret i en bestyrelse, som har beføjelse til at fastlægge budgettet og godkende agenturets årlige og flerårige arbejdsprogrammer. (30) For at sikre gennemsigtighed i bestyrelsens afgørelser bør repræsentanter for den berørte sektor deltage i møderne, men uden stemmeret, da stemmeretten er forbeholdt repræsentanterne for de offentlige myndigheder, som skal aflægge regnskab for de myndigheder, der er ansvarlige for den demokratiske kontrol. Repræsentanterne for sektoren bør udnævnes af Kommissionen på grundlag af deres repræsentativitet på EU-plan for så vidt angår jernbanevirksomheder, infrastrukturforvaltere, jernbanesektoren, fagforeninger, passagerer og godskunder. (31) Med henblik på at forberede bestyrelsens møder og agere som rådgivende instans i forbindelse med de beslutninger, der tages, bør der oprettes et forretningsudvalg. (32) Det bør sikres, at de parter, der berøres af agenturets afgørelser, har adgang til de nødvendige retsmidler på en uafhængig og upartisk måde. Der bør indføres en passende klageordning, således at den administrerende direktørs afgørelser kan indbringes for et særligt klagenævn, hvis afgørelser igen kan indbringes for Domstolen. (33) Det vil bidrage til en mere effektiv planlægning og forvaltning af agenturets ressourcer og øge kvaliteten af agenturets arbejde at have et bredere perspektiv på agenturets aktiviteter. Bestyrelsen bør derfor efter høring af de berørte parter vedtage et flerårigt arbejdsprogram, som revideres jævnligt. (34) Agenturets arbejde bør være præget af gennemsigtighed. Europa-Parlamentet bør kunne føre en effektiv kontrol, og det bør derfor have mulighed for at høre agenturets administrerende direktør og blive konsulteret om det flerårige arbejdsprogram. Agenturet bør også anvende den relevante EU-lovgivning vedrørende aktindsigt. (35) Efterhånden som der de seneste år er blevet oprettet flere decentrale agenturer, har budgetmyndigheden bestræbt sig på at forbedre gennemsigtigheden af og kontrollen med forvaltningen af de EU-midler, disse har fået bevilget, navnlig hvad angår opførelse af gebyrindtægter på budgettet, finanskontrol, beføjelser til at meddele decharge, bidrag til pensionsordninger og den interne budgetprocedure (adfærdskodeks). Tilsvarende bør Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)[9], finde ubegrænset anvendelse på agenturet, som bør tiltræde den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om de interne undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig[10]. (36) Målene for denne forordning, nemlig oprettelsen af et specialiseret organ, der skal finde frem til fælles løsninger på problemer vedrørende jernbanesikkerhed og interoperabilitet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af arbejdsopgavernes kollektive karakter bedre gennemføres på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre end nødvendigt for at nå disse mål. (37) For behørigt at kunne fastsætte niveauet for de gebyrer og afgifter, som agenturet bør kunne opkræve, bør Kommissionen have delegeret beføjelse til at vedtage retsakter, jf. artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, for så vidt angår de artikler, der fastsætter bestemmelser for udstedelse og fornyelse af tilladelser til ibrugtagning af faste togkontrol- og signalsystemer, udstedelse af tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer og typer af jernbanekøretøjer i omsætning og udstedelse af sikkerhedscertifikater. Det er især vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og passende fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. (38) For at sikre gennemførelsen af artikel 21 og 22 i denne forordning om undersøgelse af forslag til nationale forskrifter og gældende nationale forskrifter bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. (39) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af artikel 29, 30, 31 og 51 i denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser. (40) Den interinstitutionelle arbejdsgruppe om EU's decentrale agenturer nåede i juli 2012 til enighed om en fælles erklæring og fælles tilgang, der har til formål at strømline agenturernes aktiviteter og forbedre deres resultater, og der bør derfor gennemføres en række principper om agenturets forvaltning i henhold hertil. (41) Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som især anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL 1 PRINCIPPER Artikel 1 Genstand og anvendelsesområde 1. Ved denne forordning oprettes Den Europæiske Unions Jernbaneagentur (i det følgende benævnt "agenturet"). 2. Denne forordning fastsætter bestemmelser om: a) agenturets oprettelse og opgaver b) medlemsstaternes opgaver. 3. Denne forordning finder anvendelse på: a) interoperabiliteten i Unionens jernbanesystem, som fastsat i direktiv ../../.EU [Interoperability Directive] b) sikkerheden i Unionens jernbanesystem, som fastsat i direktiv ../../.EU [Railway safety Directive] c) certificering af lokomotivførere, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF af 23. oktober 2007 om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet. Artikel 2 Retlig status 1. Agenturet er et EU-organ, der har status som juridisk person. 2. Agenturet har i hver medlemsstat den mest vidtgående rets- og handleevne, som vedkommende stats lovgivning tillægger juridiske personer. Agenturet kan i særdeleshed erhverve og afhænde fast ejendom og løsøre og optræde som part i retssager. 3. Agenturet repræsenteres af direktøren. Artikel 3 Agenturets virksomhed Agenturet kan: a) rette henstillinger til Kommissionen vedrørende anvendelsen af artikel 11, 13, 14, 15, 23, 24, 26, 30, 32, 31, 33 og 41 b) rette henstillinger til medlemsstaterne vedrørende anvendelsen af artikel 21, 22 og 30 c) afgive udtalelser til Kommissionen i henhold til artikel 9, 21, 22 og 38 og til medlemsstaternes berørte myndigheder i henhold til artikel 9 d) vedtage afgørelser i henhold til artikel 12, 16, 17 og 18 e) afgive udtalelser, som udgør acceptable måder at overholde bestemmelserne på, i henhold til artikel 15 f) udstede tekniske dokumenter i henhold til artikel 15 g) udstede auditrapporter i henhold til artikel 29 og 30 h) udstede retningslinjer og andre ikke-bindende dokumenter til gennemførelse af lovgivning om jernbaneinteroperabilitet og jernbanesikkerhed i henhold til artikel 11, 15 og 24. KAPITEL 2 ARBEJDSMETODER Artikel 4 Nedsættelse og sammensætning af arbejdsgrupperne 1. Agenturet nedsætter et begrænset antal arbejdsgrupper, der skal udarbejde henstillinger, navnlig vedrørende de tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI), de fælles sikkerhedsmål og de fælles sikkerhedsmetoder. Agenturet kan på Kommissionens anmodning eller på eget initiativ efter at have hørt Kommissionen nedsætte arbejdsgrupper i andre behørigt begrundede tilfælde. 2. Agenturet udnævner eksperter til arbejdsgrupperne. Agenturet udnævner de repræsentanter til arbejdsgrupperne, som de kompetente nationale myndigheder har nomineret til de arbejdsgrupper, som de ønsker at deltage i. Agenturet udnævner sagkyndige fra jernbanesektoren til arbejdsgrupperne på baggrund af de lister, der er omhandlet i stk. 3. Dette sikrer, at arbejdsgrupperne har passende repræsentation fra de dele af jernbanesektoren og de brugere, der eventuelt vil blive berørt af de foranstaltninger, som Kommissionen måtte foreslå på grundlag af henstillinger fra agenturet. Agenturet kan om nødvendigt supplere arbejdsgrupperne med uafhængige eksperter og repræsentanter for internationale organisationer, som er anerkendt for deres kompetence på det pågældende område. Agenturets personale kan ikke udnævnes til arbejdsgrupperne. 3. Hvert af de repræsentative organer, der er omhandlet i artikel 34, sender agenturet en liste over de bedst kvalificerede eksperter, som har beføjelse til at repræsentere dem i de enkelte arbejdsgrupper. 4. Når de nævnte arbejdsgruppers arbejde har direkte indvirkning på arbejdsvilkår, sundhed og sikkerhed for arbejdstagerne i jernbanesektoren, deltager repræsentanter for arbejdstagerorganisationerne i de pågældende arbejdsgrupper som ordinære medlemmer. 5. Medlemmernes rejse- og opholdsudgifter afholdes af agenturet i overensstemmelse med de forskrifter og tariffer, som bestyrelsen vedtager. 6. Arbejdsgrupperne ledes af en repræsentant for agenturet. 7. Gruppernes arbejde skal være præget af gennemsigtighed. Bestyrelsen vedtager arbejdsgruppernes forretningsorden. Artikel 5 Høring af arbejdsmarkedets parter Når det i artikel 11, 12, 15 og 32 omhandlede arbejde har direkte indvirkning på det sociale miljø eller arbejdsvilkårene for arbejdstagere i sektoren, hører agenturet arbejdsmarkedets parter i det sektordialogudvalg, som er nedsat i medfør af afgørelse 98/500/EF[11]. Høringen finder sted, inden agenturet forelægger sine henstillinger for Kommissionen. Agenturet tager behørigt hensyn til disse høringer og er til enhver tid rede til at komme med yderligere begrundelser for sine henstillinger. Agenturet sender udtalelserne fra sektordialogudvalget til Kommissionen, som videresender dem til det udvalg, der er omhandlet i artikel 75. Artikel 6 Høring af jernbanekunderne og ‑passagererne Når det i artikel 11 og 15 omhandlede arbejde har direkte virkninger for jernbanekunderne og ‑passagererne, hører agenturet de organisationer, der repræsenterer disse. Listen over de organisationer, der skal høres, udarbejdes af Kommissionen med bistand fra det udvalg, der er omhandlet i artikel 75. Høringen finder sted, inden agenturet forelægger sine forslag for Kommissionen. Agenturet tager behørigt hensyn til disse høringer og er til enhver tid rede til at komme med yderligere begrundelser for sine forslag. Agenturet sender udtalelserne fra de berørte organisationer til Kommissionen, som videresender dem til det udvalg, der er omhandlet i artikel 75. Artikel 7 Konsekvensanalyse 1. Agenturet gennemfører en konsekvensanalyse af sine henstillinger og udtalelser. Bestyrelsen vedtager en metode til udarbejdelse af konsekvensanalyser, der er baseret på den metode, som Kommissionen anvender. Agenturet samarbejder med Kommissionen med henblik på at sikre, at der tages behørigt hensyn til eventuelt relevant arbejde i Kommissionen. 2. Inden agenturet påbegynder en aktivitet, der er planlagt i arbejdsprogrammet, gennemfører det en tidlig konsekvensanalyse, der beskriver: a) problemstillingen og sandsynlige løsningsforslag b) hvorvidt en specifik handling, herunder at agenturet retter en henstilling eller afgiver en udtalelse, er påkrævet c) agenturets bidrag til løsningen af problemet. Derudover underkastes hver enkelt aktivitet og hvert enkelt projekt i arbejdsprogrammet en effektivitetsanalyse, både individuelt og i sammenhæng med hinanden, med henblik på at anvende agenturets budget og ressourcer bedst muligt. 3. Agenturet kan gennemføre en ex post-evaluering af den lovgivning, der følger af dets henstillinger. 4. Medlemsstaterne stiler de oplysninger, der er nødvendige for at gennemføre konsekvensanalysen, til rådighed for agenturet. Artikel 8 Undersøgelser Hvis udførelsen af arbejdsopgaverne kræver det, iværksætter agenturet undersøgelser, som finansieres over agenturets eget budget. Artikel 9 Udtalelser 1. På anmodning af de nationale tilsynsorganer, der er omhandlet i artikel 55 i direktiv 2012/34/EU [Directive establishing a Single European Rail Area (recast)], afgiver agenturet udtalelser om sikkerhedsaspekter i relation til sager, som de skal tage stilling til. 2. På anmodning af Kommissionen afgiver agenturet udtalelser om ændringer af en hvilken som helst retsakt, der vedtages på grundlag af direktiv …[Interoperability Directive] eller direktiv … [Railway Safety Directives], navnlig hvor der bliver gjort opmærksom på, at der kan være mangler. 3. Med hensyn til de udtalelser, der er omhandlet i stk. 1 og 2 og i andre artikler i denne forordning, afgiver agenturet sin udtalelse inden for to måneder, medmindre andet er aftalt. Udtalelserne offentliggøres af agenturet inden for to måneder i en udgave, der er renset for enhver oplysning, der måtte udgøre en forretningshemmelighed. Artikel 10 Tilsyn i medlemsstaterne 1. Med henblik på at udføre de opgaver, der er omhandlet i artikel 12, 21, 22, 16, 17, 27, 29, 30, 31 og 38, kan agenturet udføre tilsyn i medlemsstaterne i overensstemmelse med den politik, som bestyrelsen fastlægger. 2. Agenturet oplyser den berørte medlemsstat om det planlagte tilsyn, de af agenturet udsendte tjenestemænds identitet og datoen for tilsynets begyndelse. De tjenestemænd ved agenturet, der har til opgave at udføre tilsyn, udfører denne opgave efter forelæggelse af en afgørelse fra den administrerende direktør med en beskrivelse af formålet med tilsynet. 3. Medlemsstaternes nationale myndigheder letter arbejdet for agenturets personale. 4. Agenturet udfærdiger en rapport for hvert tilsyn, som den sender til Kommissionen og til den pågældende medlemsstat. 5. Stk. 1-4 berører ikke de tilsyn, der er omhandlet i artikel 29, stk. 6, og 30, stk. 6, der gennemføres i henhold til den procedure, der er beskrevet i disse artikler. KAPITEL 3 OPGAVER VEDRØRENDE JERNBANESIKKERHED Artikel 11 Teknisk bistand - henstillinger om jernbanesikkerhed 1. Agenturet retter henstillinger til Kommissionen om de fælles sikkerhedsmetoder og de fælles sikkerhedsmål, der er fastsat i artikel 6 og 7 i direktiv … [the Railway Safety Directive]. Agenturet retter også henstillinger til Kommissionen om periodiske revisioner af de fælles sikkerhedsmetoder og de fælles sikkerhedsmål. 2. Agenturet retter på anmodning af Kommissionen eller på eget initiativ henstillinger til Kommissionen om andre sikkerhedsforanstaltninger. 3. Agenturet kan udstede retningslinjer og andre ikke-bindende dokumenter til fremme af gennemførelsen af lovgivning om jernbanesikkerhed. Artikel 12 Sikkerhedscertifikater Agenturet udsteder EU-sikkerhedscertifikater i henhold til artikel 10 og 11 i direktiv …[the Safety Directive]. Artikel 13 Vedligeholdelse af køretøjer 1. Agenturet bistår Kommissionen i forbindelse med systemet til certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse, i henhold til artikel 14, stk. 6, i direktiv … [Railway Safety Directive]. 2. Agenturet afgiver henstillinger til Kommissionen i henhold til artikel 14, stk. 7, i direktiv …[Railway Safety Directive]. 3. Agenturet undersøger de alternative foranstaltninger, der er truffet afgørelse om i henhold til artikel 15 i direktiv… [Railway Safety Directive] i forbindelse med den rapport, der er omhandlet i artikel 30, stk. 2, i nærværende forordning. Artikel 14 Jernbanebefordring af farligt gods Agenturet følger udviklingen i lovgivningen om jernbanebefordring af farligt gods som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF[12] og sammenligner den med lovgivningen om interoperabilitet og sikkerhed i jernbanesystemet, navnlig de væsentlige krav. Agenturet bistår Kommissionen med henblik herpå og kan afgive henstillinger på Kommissionens anmodning eller på eget initiativ. KAPITEL 4 OPGAVER VEDRØRENDE INTEROPERABILITET Artikel 15 Teknisk bistand vedrørende interoperabilitet i jernbanesystemet 1. Agenturet: a) retter henstillinger til Kommissionen om de tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI) og revisionen af disse i overensstemmelse med artikel 5 i direktiv … [Interoperability Directive] b) retter henstillinger til Kommissionen om skabelonerne til erklæringen om EF-verifikation og til dokumenterne i det tekniske dossier, der skal ledsage den, i henhold til artikel 15, stk. 7, i direktiv … [Interoperability Directive] c) retter henstillinger til Kommissionen om specifikationer for registre og revisionen af disse i overensstemmelse med artikel 43, 44 og 45 i direktiv … [Interoperability Directive] d) afgiver udtalelser, der udgør acceptable måder at overholde bestemmelserne på i forbindelse med mangelfulde TSI'er, i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i direktiv … [Interoperability Directive], og videresender dem til Kommissionen e) afgiver udtalelser til Kommissionen om anmodninger vedrørende medlemsstaternes manglende opfyldelse af TSI'erne i henhold til artikel 7 i direktiv … [Interoperability Directive] f) udsteder tekniske dokumenter i overensstemmelse med artikel 4, stk. 9, i direktiv … [Interoperability Directive] g) retter henstillinger til Kommissionen om arbejdsbetingelserne for alt personale, der udfører sikkerhedskritiske opgaver. 2. Med henblik på at udarbejde udkast til henstillinger, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b), skal agenturet: a) sikre, at de tekniske specifikationer for interoperabilitet og specifikationerne for registrene er tilpasset de tekniske fremskridt, markedsudviklingen og de samfundsmæssige krav b) sikre, at udviklingen og ajourføringen af de tekniske specifikationer for interoperabilitet samordnes med udviklingen af de for interoperabilitet nødvendige europæiske standarder, og holde den nødvendige kontakt med de europæiske standardiseringsorganer. 3. Agenturet kan udstede retningslinjer og andre ikke-bindende dokumenter til fremme af gennemførelsen af lovgivning om jernbaneinteroperabilitet. Artikel 16 Tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer i omsætning Agenturet udsteder tilladelser til at bringe jernbanekøretøjer i omsætning i overensstemmelse med artikel 20 i direktiv …[the Interoperability Directive]. Artikel 17 Tilladelser til at bringe typer af jernbanekøretøjer i omsætning Agenturet udsteder tilladelser til at bringe køretøjstyper i omsætning i overensstemmelse med artikel 22 i direktiv …[the Interoperability Directive]. Artikel 18 Tilladelser til ibrugtagning af faste togkontrol- og signalsystemer Agenturet udsteder tilladelser til ibrugtagning af faste togkontrol- og signalsystemer, der ligger eller drives i Unionen som helhed, i overensstemmelse med artikel 18 i direktiv … [the Interoperability Directive]. Artikel 19 Telematik 1. Agenturet fungerer som systemmyndighed og er ansvarlig for vedligeholdelsen af de tekniske specifikationer for trafiktelematikken i overensstemmelse med de relevante TSI. 2. Agenturet fastsætter, offentliggør og anvender en procedure for forvaltning af anmodninger om ændringer af disse specifikationer. Med henblik herpå opretter og fører agenturet et register over anmodninger om ændringer af trafiktelematikspecifikationer og disses status. 3. Agenturet udvikler og vedligeholder de tekniske værktøjer til brug ved forvaltningen af de forskellige versioner af trafiktelematikspecifikationerne. 4. Agenturet bistår Kommissionen ved overvågningen af udbredelsen af trafiktelematikken i overensstemmelse med de relevante TSI. Artikel 20 Bistand til de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer 1. Agenturet bistår de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer, der er omhandlet i artikel 27 i direktiv … [Interoperability Directive], i deres arbejde. Denne bistand omfatter navnlig udarbejdelse af retningslinjer for vurderingen af en interoperabilitetskomponents overensstemmelse eller anvendelsesegnethed, som omhandlet i artikel 9 i direktiv … [Interoperability Directive], og retningslinjer for EF-verifikationsproceduren, som omhandlet i artikel 10 i direktiv … [Interoperability Directive]. 2. Agenturet letter samarbejdet mellem de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer, navnlig ved at fungere som teknisk sekretariat for deres koordineringsgruppe. KAPITEL 5 OPGAVER VEDRØRENDE NATIONALE FORSKRIFTER Artikel 21 Undersøgelse af forslag til nationale forskrifter 1. Inden to måneder efter modtagelsen undersøger agenturet de forslag til nationale forskrifter, som det forelægges i henhold til: a) artikel 8, stk. 2, i direktiv … [Railway Safety Directive] b) artikel 14 i direktiv … [Interoperability Directive]. 2. Såfremt agenturet, efter at have gennemført undersøgelsen i stk. 1, mener, at de nationale forskrifter fremmer de væsentlige krav til interoperabilitet, de fælles sikkerhedsmetoder, der skal respekteres, og de fælles sikkerhedsmål, der skal opfyldes, og ikke udgør et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller skjult begrænsning af jernbanetransportoperationer mellem medlemsstaterne, underretter agenturet Kommissionen og den berørte medlemsstat om sin positive vurdering. Kommissionen godkender forskriften i det i artikel 23 omhandlede IT-system. 3. Hvis undersøgelsen i stk. 1 fører til en negativ vurdering af forskriften, skal agenturet: a) rette en henstilling til den berørte medlemsstat, som begrunder, hvorfor den pågældende forskrift ikke bør træde i kraft og/eller anvendes b) underrette Kommissionen om den negative vurdering. 4. Hvis medlemsstaten ikke har reageret inden for to måneder efter modtagelsen af agenturets henstilling, jf. stk. 3, litra a), kan Kommissionen, efter at have modtaget de i stk. 3, litra b), omhandlede oplysninger, og efter at have hørt den berørte medlemsstats begrundelse, vedtage en afgørelse rettet til den berørte medlemsstat, hvori den anmoder om, at medlemsstaten ændrer det pågældende forslag til forskrift eller suspenderer forskriftens vedtagelse, ikrafttrædelse eller gennemførelse. Artikel 22 Undersøgelse af gældende nationale forskrifter 1. Inden to måneder efter modtagelsen undersøger agenturet de forslag til nationale forskrifter, som det forelægges i henhold til artikel 14, stk. 3, i direktiv … [Interoperability Directive]. 2. Såfremt agenturet, efter at gennemført undersøgelsen i stk. 1, mener, at de nationale forskrifter fremmer de væsentlige krav for interoperabilitet, de fælles sikkerhedsmetoder, der skal respekteres, og de fælles sikkerhedsmål, der skal opfyldes, og ikke udgør et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller skjult begrænsning af jernbanetransportoperationer mellem medlemsstaterne, underretter agenturet Kommissionen og den berørte medlemsstat om sin positive vurdering. Kommissionen godkender forskriften i det i artikel 23 omhandlede IT-system. 3. Hvis undersøgelsen i stk. 1 fører til en negativ vurdering af forskriften, skal agenturet: a) rette en henstilling til den berørte medlemsstat, som begrunder, hvorfor den pågældende forskrift bør ændres eller ophæves b) underrette Kommissionen om den negative vurdering. 4. Hvis medlemsstaten ikke har reageret inden for to måneder efter modtagelsen af agenturets henstilling, jf. i stk. 3, litra a), kan Kommissionen, efter at have modtaget de i stk. 3, litra b), omhandlede oplysninger, og efter at have hørt den berørte medlemsstats begrundelse, vedtage en afgørelse rettet til den berørte medlemsstat, hvori den anmoder om, at medlemsstaten ændrer eller ophæver den pågældende forskrift. 5. Proceduren i stk. 2 og 3 finder tilsvarende anvendelse i tilfælde, hvor agenturet får kendskab til, at en national forskrift, uanset om den har været forelagt agenturet, er overflødig eller i strid med de fælles sikkerhedsmetoder, de fælles sikkerhedsmål, de tekniske specifikationer for interoperabilitet eller enhver anden EU-lovgivning på jernbaneområdet. Artikel 23 IT-system til brug ved underretning og klassifikation af nationale forskrifter 1. Agenturet etablerer og vedligeholder et særligt IT-system, som indeholder de nationale forskrifter, der er omhandlet i artikel 21, stk. 1, og artikel 22, stk. 1, og gør det tilgængeligt for de interesserede parter og for offentligheden. 2. Medlemsstaterne forelægger agenturet og Kommissionen de i artikel 21, stk. 1, og artikel 22, stk. 1, omhandlede nationale regler ved hjælp af det IT-system, der er omhandlet i stk. 1. Agenturet offentliggør forskriften i systemet og bruger samme system til underretning af Kommissionen, jf. artikel 21, stk. 2, og 22, stk. 2. 3. Agenturet klassificerer de forelagte nationale forskrifter i henhold til artikel 14, stk. 8, i direktiv …. [Interoperability Directive]. Hertil anvender agenturet det i stk. 1 omhandlede IT-system. 4. Agenturet klassificerer de forelagte nationale forskrifter i henhold til artikel 8, stk. 2, i direktiv …. [Interoperability Directive] under hensyntagen til udviklingen i EU-lovgivningen. Til dette formål udvikler agenturet et værktøj til forvaltning af forskrifter, som medlemsstaterne anvender til at forenkle deres system af nationale forskrifter. Agenturet anvender det i stk. 1 omhandlede IT-system til offentliggørelse af værktøjet. KAPITEL 6 OPGAVER VEDRØRENDE ERTMS Artikel 24 Systemmyndighed for ERTMS 1. Agenturet fungerer som systemmyndighed og er ansvarlig for vedligeholdelsen af de tekniske specifikationer for ERTMS. 2. Agenturet fastsætter, offentliggør og anvender en procedure for forvaltning af anmodninger om ændringer af disse specifikationer. Med henblik herpå opretter og fører agenturet et register over anmodninger om ændringer af ERTMS-specifikationer og disses status. 3. Agenturet retter henstilling om vedtagelse af nye versioner af de tekniske specifikationer for ERTMS. Dette sker dog først, når den foregående version er blevet gennemført i tilstrækkelig grad. Udviklingen af nye versioner må ikke være til skade for udbredelsen af ERTMS, stabiliteten af de specifikationer, der er nødvendige for at optimere fremstillingen af ERTMS-udstyr, udbyttet af jernbanevirksomhedernes investeringer og den effektive planlægning af udbredelsen af ERTMS. 4. Agenturet udvikler og vedligeholder de tekniske værktøjer til forvaltningen af de forskellige versioner af ERTMS for at sikre, at net og køretøjer, der er udstyret med forskellige versioner, er teknisk og driftsmæssigt forenelige og for at fastsætte incitamenter til hurtig gennemførelse af de gældende versioner. 5. Agenturet sikrer i overensstemmelse med artikel 5, stk. 10, i direktiv … [Railway Interoperability Directive], at på hinanden følgende versioner af ERTMS-udstyr er teknisk kompatibelt med tidligere versioner. 6. Agenturet udarbejder og formidler relevante retningslinjer for gennemførelse og forklarende dokumentation i forbindelse med de tekniske specifikationer for ERTMS til de interesserede parter. Artikel 25 ERTMS ad hoc-arbejdsgruppe bestående af bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer 1. Agenturet opretter og fører forsædet for en ERTMS ad hoc-arbejdsgruppe bestående af de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer, der er omhandlet i artikel 27 i direktiv … [Interoperability Directive]. Arbejdsgruppen kontrollerer, at de procedurer for vurderingen af en interoperabilitetskomponents overensstemmelse eller anvendelsesegnethed, der er omhandlet i artikel 9 i direktiv … [Interoperability Directive], og de EF-verifikationsprocedurer, der er omhandlet i artikel 10 i direktiv … [Interoperability Directive], og som er udført af bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer, er anvendt ensartet. 2. Hvert andet år aflægger agenturet rapport til Kommissionen om arbejdsgruppens aktiviteter, jf. stk. 1, inklusive mødestatistikker for de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganers repræsentanter i arbejdsgruppen. 3. Agenturet evaluerer gennemførelsen af proceduren for overensstemmelsesvurderingen af interoperabilitetskomponenter og EF-verifikationsproceduren for ERTMS-udstyr og forelægger hvert andet år Kommissionen en rapport, der i relevant omfang indeholder henstillinger om forbedringer. Artikel 26 Bistand vedrørende teknisk og driftsmæssig forenelighed mellem mobilt og fast ERTMS-udstyr 1. Agenturet kan yde bistand til en jernbanevirksomhed på dennes anmodning i forbindelse med kontrol af den tekniske og driftsmæssige forenelighed mellem mobilt og fast ERTMS-udstyr, inden et køretøj tages i brug. 2. Finder agenturet, at der er risiko for manglende teknisk og driftsmæssig forenelighed mellem net og køretøjer, der er udstyret med ERTMS-udstyr i forbindelse med specifikke ERTMS-projekter, kan det anmode de rette aktører, navnlig fabrikanter, bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer, jernbanevirksomheder, infrastrukturforvaltere og nationale sikkerhedsmyndigheder om at udlevere alle relevante oplysninger om de anvendte procedurer for EF-verifikation og ibrugtagning samt om de driftsmæssige forudsætninger. Agenturet underretter Kommissionen om sådanne risici og retter i givet fald henstillinger til Kommissionen om, hvad der bør gøres. Artikel 27 Bistand til udbredelsen af ERTMS og til ERTMS-projekter 1. Agenturet overvåger udbredelsen af ERTMS i henhold til den plan, der er fastsat i afgørelse 2012/88/EU[13], og koordineringen af arbejdet med at installere ERTMS langs de transeuropæiske transportkorridorer og korridorerne for jernbanegods som fastsat i forordning (EU) nr. 913/2010[14]. 2. Agenturet sikrer, at der gennemføres en teknisk opfølgning på EU-finansierede projekter vedrørende udbredelsen af ERTMS, herunder analyser af udbudsmateriale i forbindelse med udbudsrunder, hvis dette er relevant. Agenturet bistår desuden om nødvendigt modtagerne af EU-midler for at sikre, at de tekniske løsninger, der er anvendt på disse projekter, fuldt ud overholder de tekniske specifikationer til interoperabilitet, der vedrører togkontrol- og signalsystemer, og dermed er fuldt interoperable. Artikel 28 Akkreditering af laboratorier 1. Agenturet yder teknisk bistand, navnlig i form af retningslinjer for akkrediteringsorganerne, i forbindelse med en harmonisering af akkrediteringen af ERTMS-laboratorier, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008[15]. 2. Agenturet kan deltage i de peerevalueringer, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 765/2008. KAPITEL 7 OPGAVER VEDRØRENDE OVERVÅGNINGEN AF DET FÆLLES EUROPÆISKE JERNBANEOMRÅDE Artikel 29 Tilsyn med de nationale jernbanesikkerhedsmyndigheder 1. Agenturet fører tilsyn med de nationale sikkerhedsmyndigheders indsats og beslutningstagning ved hjælp af audits og tilsyn. 2. Agenturet har ret til at auditere: a) de nationale sikkerhedsmyndigheders evne til at udføre opgaver vedrørende sikkerheden og interoperabiliteten i jernbanesektoren b) effektiviteten af den overvågning, som de nationale sikkerhedsmyndigheder foretager af aktørernes sikkerhedsledelsessystem, jf. artikel 16 i direktiv […] [Railway Safety Directive]. Procedurerne for auditering vedtages af bestyrelsen. 3. Agenturet udarbejder auditrapporter og sender dem til de berørte nationale sikkerhedsmyndigheder og til Kommissionen. Hver auditrapport indeholder navnlig en liste over de mangler, som agenturet har konstateret, og henstillinger om forbedringer. 4. Såfremt agenturet vurderer, at de i stk. 3 omhandlede mangler forhindrer den berørte nationale sikkerhedsmyndighed i effektivt at udføre sine opgaver inden for jernbanesikkerhed og interoperabilitet, retter agenturet henstilling til den nationale sikkerhedsmyndighed om at træffe de fornødne foranstaltninger inden for en tidsfrist, der fastsættes ud fra manglens alvor. 5. Hvis den nationale sikkerhedsmyndighed er uenig i agenturets henstilling, jf. stk. 4, eller hvis den nationale sikkerhedsmyndighed ikke har reageret inden for tre måneder efter modtagelsen af agenturets henstilling, kan Kommissionen inden for en frist på seks måneder træffe afgørelse efter rådgivningsproceduren i artikel 75. 6. Agenturet har desuden ret til at gennemføre anmeldte eller uanmeldte tilsyn hos de nationale sikkerhedsmyndigheder for at kontrollere bestemte aktivitets- og indsatsområder, navnlig gennemgå dokumenter, processer og optegnelser vedrørende deres opgaver, jf. artikel 16 i direktiv … [Railway Safety Directive]. Disse tilsyn kan gennemføres på ad hoc-basis eller i henhold til en plan, som agenturet udarbejder. Et tilsyn varer maksimalt to dage. Medlemsstaternes nationale myndigheder letter arbejdet for agenturets personale. Agenturet udfærdiger en rapport til Kommissionen om hvert tilsyn. Artikel 30 Tilsyn med de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer 1. Agenturet fører kontrol med de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer i form af bistand til akkrediteringsorganerne, audits og tilsyn som omhandlet i stk. 2-5. 2. Agenturet støtter, via den europæiske akkrediteringsinfrastruktur, der er anerkendt i henhold til artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 339/93, en harmoniseret akkreditering af bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer, navnlig i form af vejledning af akkrediteringsorganerne om evalueringskriterier og procedurer til vurdering af, hvorvidt de bemyndigede organer opfylder kravene i artikel 27 i direktiv … [Interoperability Directive]. 3. For så vidt angår bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer, der ikke er akkrediteret i henhold til artikel 24 i direktiv… [Interoperability Directive], kan agenturet auditere deres evne til at opfylde kravene i artikel 27 i samme direktiv. Procedurerne for auditering vedtages af bestyrelsen. 4. Agenturet udarbejder auditrapporter, der dækker de i stk. 3 omhandlede aktiviteter, og sender dem til de berørte bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer og til Kommissionen. Hver auditrapport indeholder navnlig en liste over de mangler, som agenturet har konstateret, og henstillinger om forbedringer. Såfremt agenturet vurderer, at disse mangler forhindrer det berørte bemyndigede organ i effektivt at udføre sine opgaver inden for jernbanesikkerhed og interoperabilitet, vedtager agenturet en henstilling, hvori den anmoder den medlemsstat, som det bemyndigede organ er etableret i, om at træffe de fornødne foranstaltninger inden for en tidsfrist. 5. Hvis medlemsstaten er uenig i agenturets henstilling, jf. stk. 4, eller hvis det bemyndigede organ ikke har reageret inden for tre måneder efter modtagelsen af agenturets henstilling, kan Kommissionen inden for en frist på seks måneder vedtage en udtalelse efter rådgivningsproceduren i artikel 75. 6. Agenturet har desuden ret til, evt. i samarbejde med det relevante nationale akkrediteringsorgan, at gennemføre anmeldte eller uanmeldte tilsyn hos de bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer for at kontrollere bestemte aktivitets- og indsatsområder, navnlig gennemgå dokumenter, certifikater og optegnelser vedrørende deres opgaver, jf. artikel 27 i direktiv […] [Interoperability Directive]. Disse tilsyn kan gennemføres på ad hoc-basis eller i henhold til en plan, som agenturet udarbejder. Et tilsyn varer maksimalt to dage. De bemyndigede overensstemmelsesvurderingsorganer letter arbejdet for agenturets personale. Agenturet udfærdiger en rapport til Kommissionen om hvert tilsyn. Artikel 31 Overvågning af udviklingen i interoperabiliteten og jernbanesikkerheden 1. Sammen med netværket af nationale sikkerhedsmyndigheder indsamler agenturet relevante oplysninger om ulykker og hændelser og overvåger de nationale sikkerhedsmyndigheders bidrag til sikkerheden i jernbanesystemet som helhed. 2. Agenturet overvåger jernbanesystemets overordnede sikkerhedsniveau. Agenturet kan især anmode om bistand fra de netværk, der er omhandlet i artikel 34, herunder til indsamling af data. Agenturet støtter sig desuden til de oplysninger, som Eurostat har indsamlet, og samarbejder med Eurostat for at undgå dobbeltarbejde og for at sikre, at der er metodisk sammenhæng mellem de fælles sikkerhedsindikatorer og de indikatorer, der anvendes i forbindelse med andre transportformer. 3. Agenturet kommer på Kommissionens anmodning med henstillinger om, hvordan man forbedrer interoperabiliteten i jernbanesystemerne, herunder navnlig ved at lette koordineringen mellem jernbanevirksomhederne og infrastrukturforvalterne eller infrastrukturforvalterne imellem. 4. Agenturet følger udviklingen i jernbanesystemernes interoperabilitet og sikkerhed. Hvert andet år forelægger det Kommissionen en rapport om de fremskridt, der er sket på disse områder, og denne rapport offentliggøres. 5. Agenturet fremlægger på Kommissionens anmodning statusrapporter for gennemførelsen og anvendelsen af EU-lovgivning om jernbanesikkerhed og interoperabilitet i en given medlemsstat. KAPITEL 8 ANDRE OPGAVER Artikel 32 Jernbanepersonale 1. Agenturet udfører de opgaver vedrørende jernbanepersonale, som er omhandlet i artikel 4, 20, 22, 23, 25, 28, 33, 34, 35 og 37 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF[16]. 2. Kommissionen kan anmode agenturet om at udføre andre opgaver vedrørende jernbanepersonale i henhold til direktiv 2007/59/EF. 3. Agenturet hører de myndigheder, der er kompetente inden for spørgsmål om jernbanepersonale, i forbindelse med de i stk. 1 og 2 omhandlede opgaver. Agenturet kan fremme samarbejdet mellem disse myndigheder bl.a. ved at arrangere relevante møder med deres repræsentanter. Artikel 33 Registre og adgangen til dem 1. Agenturet opretter og fører de europæiske registre, der er omhandlet i artikel 43, 44 og 45 i direktiv … [Interoperability Directive]. Agenturet fungerer som systemmyndighed for alle registre og databaser, der er omhandlet i jernbanesikkerhedsdirektivet, interoperabilitetsdirektivet og lokomotivførerdirektivet. Dette indebærer navnlig: a) udvikling og vedligeholdelse af specifikationerne for registrene b) koordinering af udviklingen af registrene i medlemsstaterne c) vejledning af de relevante interesserede parter om registrene d) udstedelse af henstillinger til Kommissionen om forbedringer af specifikationerne for eksisterende registre og eventuelle behov for at oprette nye registre. 2. Agenturet gør følgende dokumenter og registre, der er omhandlet i direktiv … [Interoperability Directive] og i direktiv … [Railway Safety Directive], offentligt tilgængelige: a) EF-verifikationserklæringerne for delsystemer b) EF-erklæringerne om interoperabilitetskomponenternes overensstemmelse og EF-erklæringerne om interoperabilitetskomponenternes anvendelsesegnethed c) de licenser, der udstedes i henhold til direktiv … [Directive on the establishment of the Single European Rail Area (recast)] d) de EU-sikkerhedscertifikater, der udstedes i henhold til artikel 10 i direktiv … [Railway Safety Directive] e) de undersøgelsesrapporter, der fremsendes til agenturet i henhold til artikel 24 i direktiv … [Railway Safety Directive] f) de nationale forskrifter, som meddeles Kommissionen i henhold til artikel 8 i direktiv … [Railway Safety Directive] og artikel 14 i direktiv … [Interoperability Directive] g) køretøjsregistrene, herunder links til de nationale registre h) infrastrukturregistrene, herunder links til de nationale registre i) det europæiske register over godkendte køretøjstyper j) registret over anmodninger om ændringer og planlagte ændringer af ERTMS-specifikationer k) registret over anmodninger om ændringer og planlagte ændringer af TSI for telematik for persontrafikken (TAP)/TSI for telematik for godstrafikken (TAF) l) det register over mærker for ihændehavere af køretøjer, som agenturet fører i henhold til TSI'en for trafikstyring og drift m) kvalitetsrapporter udarbejdet i henhold til artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1371/2007. 3. På grundlag af et udkast udarbejdet af agenturet drøfter og aftaler Kommissionen og medlemsstaterne, hvordan de dokumenter, der er nævnt i stk. 2, skal fremsendes i praksis. 4. Når de berørte organer fremsender de i stk. 2 omhandlede dokumenter, kan de angive, hvilke dokumenter der af hensyn til sikkerheden ikke må offentliggøres. 5. De nationale myndigheder, som er ansvarlige for udstedelsen af de i stk. 2, litra c) og d), nævnte licenser og certifikater, giver inden en måned agenturet meddelelse om enhver individuel beslutning om udstedelse, fornyelse, ændring eller tilbagekaldelse af disse licenser og certifikater. 6. Agenturet kan tilføje ethvert offentligt dokument eller link, som bidrager til opfyldelsen af denne forordnings mål, til den offentlige database under hensyntagen til gældende EU-lovgivning om databeskyttelse. Artikel 34 Netværk af nationale sikkerhedsmyndigheder, undersøgelsesorganer og repræsentative organer 1. Agenturet opretter et netværk af nationale sikkerhedsmyndigheder og af undersøgelsesorganer i henhold til artikel 21 i direktiv…/… [Railway Safety Directive]. Agenturet stiller et sekretariat til rådighed for disse netværk. Netværkene har hovedsageligt til opgave at: a) udveksle information om jernbanesikkerhed og interoperabilitet b) fremme bedste praksis c) indsamle oplysninger om jernbanesikkerhed, navnlig oplysninger om de fælles sikkerhedsindikatorer, til agenturet. Agenturet letter samarbejdet mellem disse netværk og kan f.eks. beslutte at afholde fælles møder med begge netværk. 2. Agenturet opretter et netværk af repræsentative organer fra jernbanesektoren på europæisk niveau. Listen over disse organer oprettes ved en gennemførelsesretsakt, der vedtages af Kommissionen efter rådgivningsproceduren i artikel 75. Agenturet stiller et sekretariat til rådighed for dette netværk. Netværket har hovedsageligt til opgave at: a) udveksle information om jernbanesikkerhed og interoperabilitet b) fremme bedste praksis c) indsamle oplysninger om jernbanesikkerhed og interoperabilitet til agenturet. 3. De i stk. 1 og 2 omhandlede netværk kan afgive ikke-bindende udtalelser vedrørende udkast til de henstillinger, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2. 4. Agenturet kan oprette andre netværk af organer eller myndigheder, der er ansvarlige for dele af jernbanesystemet. 5. Kommissionen kan deltage i møderne i de netværk, der er omhandlet i denne artikel. Artikel 35 Kommunikation og formidling Agenturet meddeler og formidler rammerne for den europæiske jernbanelovgivning, standarder og retningslinjer til de relevante interesserede parter i overensstemmelse med de kommunikations- og formidlingsplaner, som bestyrelsen har vedtaget. Disse planer tager udgangspunkt i en behovsanalyse og ajourføres jævnligt af bestyrelsen. Artikel 36 Forskning og fremme af innovation 1. Agenturet bidrager på Kommissionens anmodning til forskningsaktiviteter på EU-plan, herunder bistand til Kommissionens relevante tjenestegrene og repræsentative organer. Dette bidrag ydes, uden at dette berører andre forskningsaktiviteter på EU-plan. 2. Kommissionen kan pålægge agenturet at fremme innovation, der tager sigte på at forbedre interoperabiliteten og sikkerheden i jernbanesektoren, navnlig vedrørende brugen af nye informationsteknologier og af togdetekterings- og overvågningssystemer. Artikel 37 Bistand til Kommissionen 1. Agenturet bistår på Kommissionens anmodning denne med gennemførelsen af EU-lovgivning, der tager sigte på at øge jernbanesystemernes interoperabilitet og udvikle en fælles tilgang til sikkerheden i det europæiske jernbanesystem. 2. Denne bistand kan omfatte: a) teknisk rådgivning på områder, der kræver specifik sagkundskab b) indsamling af oplysninger via de netværk, der er omhandlet i artikel 34. Artikel 38 Bistand til bedømmelsen af jernbaneprojekter Agenturet undersøger på Kommissionens anmodning ethvert projekt, der vedrører nyprojektering, konstruktion, fornyelse eller opgradering af det delsystem, hvortil der ansøges om økonomisk tilskud fra Unionen, med hensyn til interoperabilitet, jf. dog de undtagelser, der er fastsat i artikel 9 i direktiv […] [Railway Interoperability Directive]. Agenturet afgiver udtalelse om projektets overensstemmelse med den relevante lovgivning om interoperabilitet og jernbanesikkerhed inden for en frist, som aftales med Kommissionen ud fra projektets omfang og de disponible ressourcer, dog højst to måneder. Artikel 39 Bistand til medlemsstater, kandidatlande og interesserede parter 1. På eget initiativ eller på anmodning af Kommissionen, medlemsstaterne, kandidatlande eller de netværk, der er omhandlet i artikel 34, organiserer agenturet oplysningsaktiviteter og andre relevante aktiviteter vedrørende anvendelse og fortolkning af lovgivning om interoperabilitet og jernbanesikkerhed samt dertil knyttede agenturydelser såsom registre, vejledninger om gennemførelse eller henstillinger. 2. Arten og omfanget af de i stk. 1 omhandlede aktiviteter vedtages af bestyrelsen og fremgår af arbejdsprogrammet. Artikel 40 Internationale forbindelser 1. Agenturet kan, i det omfang, det er nødvendigt for at nå de i denne forordning fastsatte mål, og uden at det berører medlemsstaternes og EU-institutionernes respektive kompetencer, herunder Tjenesten for EU's Optræden Udadtils kompetencer, opbygge kontakter og indgå administrative ordninger med tilsynsmyndigheder, internationale organisationer og forvaltninger i tredjelande, der har kompetence på de områder, der er omfattet af agenturets arbejde, med henblik på at følge den videnskabelige og tekniske udvikling og fremme Den Europæiske Unions lovgivning og standarder på jernbaneområdet. 2. Disse ordninger må ikke skabe retlige forpligtelser for Unionen og dens medlemsstater eller forhindre medlemsstaterne og deres kompetente myndigheder i at indgå bilaterale eller multilaterale ordninger med disse tilsynsmyndigheder, internationale organisationer og forvaltninger i tredjelande. Disse ordninger og samarbejdsaftaler drøftes på forhånd med Kommissionen, som desuden skal have regelmæssige rapporter om dem. 3. Bestyrelsen vedtager en strategi for forbindelser med tredjelande eller internationale organisationer for så vidt angår spørgsmål, der hører under agenturets kompetenceområde. Denne strategi indgår i det årlige og flerårige arbejdsprogram med angivelse af de midler, der er afsat hertil. Artikel 41 Koordinering vedrørende reservedele Agenturet bidrager til at identificere reservedele inden for jernbaneområdet, der potentielt skal standardiseres. Med henblik herpå kan agenturet nedsætte en arbejdsgruppe til koordinering af de interesserede parters aktiviteter og tage kontakt til de europæiske standardiseringsorganer. Agenturet retter relevante henstillinger til Kommissionen. KAPITEL 9 AGENTURETS ORGANISATION Artikel 42 Ledelses- og forvaltningsstruktur Agenturets ledelses- og forvaltningsstruktur består af: a) en bestyrelse, der varetager de i artikel 47 nævnte funktioner b) et forretningsudvalg, der varetager de i artikel 49 nævnte funktioner c) en administrerende direktør, der varetager de i artikel 50 nævnte opgaver d) et klagenævn, der varetager de i artikel 54-56 nævnte opgaver. Artikel 43 Bestyrelsens sammensætning