A4-0419/96

Beslutning om offentlig transport og statsstoette

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sine beslutninger af 27. maj 1993 om hvidbogen om den faelles transportpolitiks fremtidige udvikling ((EFT C 176 af 28.06.1993, s. 164.)) og af 18. januar 1994 ((EFT C 44 af 14.02.1994, s. 53.)) om den faelles transportpolitiks fremtidige udvikling,

- der henviser til sin beslutning af 6. juni 1996 om Kommissionens meddelelse til Raadet, Europa-Parlamentet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om den faelles transportpolitik - handlingsprogram for 1995-2000 ((EFT C 181 af 24.06.1996, s. 21.)),

- der henviser til groenbog fra Kommissionen om borgernes transportnet (KOM(95)0601) ((EFT C 212 af 22.07.1996, s. 77.)),

- der henviser til naerhedsprincippet,

- der henviser til sin udtalelse af 29. februar 1996 om forslag til Raadets forordning (EF) om aendring af Raadets forordning (EOEF) nr. 1107/70 om stoette, der ydes til transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje ((EFT C 78 af 18.03.1996, s. 25.)),

- der henviser til EF-traktatens artikel 77, 90, 92 og 222,

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen om forsyningspligtydelser i Europa (KOM(96)0443) ((EFT C 281 af 26.09.1996, s. 3.)),

- der henviser til Kommissionens hvidbog om en strategi for fornyelse af jernbanerne i EU (KOM(96)0421),

- der henviser til Kommissionens redegoerelse om den offentlige forvaltning til Europa-Parlamentet den 4. september 1996 ((Fuldstaendigt forhandlingsreferat af 04.09.1996.)),

- der henviser til sin beslutning af 13. marts 1996 (i) med udtalelse fra Europa-Parlamentet om indkaldelse af regeringskonferencen og (ii) evaluering af Refleksionsgruppens arbejde og praecisering af Europa- Parlamentets politiske prioriteringer i forbindelse med regeringskonferencen ((EFT C 96 af 01.04.1996, s. 77, punkt 11 : »Forpligtelser inden for omraadet offentlige tjenester: en europaeisk union til fremme af almenvellet«. )),

- der henviser til indholdet af begrebet »offentlig tjeneste« som defineret i Raadets forordning (EOEF) 1191/69 af 26. juni 1969 som aendret ved forordning (EOEF) 1893/91 af 20. juni 1991 (om transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje), og Raadets forordning (EOEF) 3577/92 af 7. december 1992 (om soetransport) samt forordning 2408/92 af 23. juli 1992 (om lufttransport); der henviser til, at i disse forordninger fortolkes begrebet »offentlig tjeneste« som en »forpligtelse til at yde offentlig tjeneste«, som medlemsstaterne kan paalaegge transportvirksomhederne,

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Transport og Turisme (A4- 0419/96),

A. der henviser til, at det faelles handlingsprogram paa transportomraadet skal forbedre kvaliteten af det europaeiske transportsystem, idet maalet er at udvikle et integreret, sikkert, tilgaengeligt, hensigtsmaessigt, effektivt og miljoevenligt transportsystem, som imoedekommer de krav, som stilles af brugerne og arbejdstagerne i transportsektoren,

B. der henviser til, at denne politik bl.a. skal bremse den tiltagende brug af personbiler og forbedre den offentlige transport,

C. der henviser til, at den offentlige personbefordring kendetegnes ved den fri adgang for alle borgere, en vis regelmaessighed i tjenesterne i form af en koereplan og en fast ruteplan,

D. der henviser til, at separate offentlige transportruter oftest indgaar som et led i et stoerre net, og at der foelgelig er mulighed for at skifte til tilsluttende forbindelser,

E. der henviser til, at den offentlige personbefordring kan ske saavel ad landevej, jernbane og indenlandske vandveje som med fly, men at al kollektiv personbefordring alligevel ikke kan betegnes som offentlig transport,

F. der henviser til, at tilrettelaeggelsen af den offentlige transport i de forskellige medlemsstater er meget forskellig, ogsaa inden for medlemsstaterne paa regionalt og lokalt plan samt inden for de forskellige sektorer,

G. der henviser til, at det heller ikke i fremtiden vil vaere muligt helt at undgaa underskud ved drift af offentlig transport ad landevej paa visse straekninger og med jernbane paa netvaerkplan,

H. der henviser til, at statsstoette boer vaere gennemskuelig og i overensstemmelse med maalsaetningerne for den faelles transportpolitik samt EU-traktatens bestemmelser paa dette omraade,

I. der henviser til den igangvaerende undersoegelse af de forskellige former for offentlig transport i Europa (ISOTOPE), som gennemfoeres paa EU's foranledning ((Jf. det fjerde rammeprogram, EFT L 126 af 18.05.1994. s. 1.)),

DEN EUROPAEISKE UNIONS KOMPETENCE

1. fastslaar, at Unionens indbyggere i stigende grad rejser paa tvaers af graenserne, baade i forbindelse med deres arbejde og privat;

2. fastslaar, at det offentlige transportmarked liberaliseres i stadig stigende grad, og at et aabent europaeisk marked er i sin vorden;

3. er af den opfattelse, at offentlige transporttjenester boer drives i overensstemmelse med traktatens principper;

4. erklaerer, at forbrugeren har ret til effektive offentlige transporttjenester, som opfylder etablerede og i naer fremtid graenseoverskridende kriterier som kontinuitet, regelmaessighed, kapacitet, et rimeligt prisniveau og kvalitet, og som er optimalt tilpasset efterspoergslen;

5. gaar i forbindelse med regeringskonferencen ind for optagelse i traktaten af en ny artikel, som specifikt omhandler de offentlige tjenesteydelser;

DEN OFFENTLIGE TRANSPORTS STILLING

6. mener, at den offentlige transport kan og maa yde et bidrag til at loese de sikkerhedsmaessige, trafikale, oekonomiske og miljoemaessige problemer, som foelger med den oegede anvendelse af biler;

7. mener, at et passende offentligt transportsystem er noedvendigt for at alle, dvs. ogsaa handicappede indbyggere, som ikke raader over en bil, kan fungere i samfundet;

8. mener, at borgernes mobilitetsbehov boer daekkes bedst muligt inden for de graenser, som stilles af miljoeet, de fysiske muligheder og de offentlige og private midler;

9. mener desuden, at retten til mobilitet ikke er nogen uindskraenket ret;

TILRETTELAEGGELSE AF DEN OFFENTLIGE TRANSPORT

10. mener, at en god rollefordeling mellem det offentlige og erhvervslivet vil gavne evnen til fornyelse, kundeorienteringen og effektiviteten i den offentlige transport, hvor det offentlige baerer det politiske ansvar for den offentlige tjeneste og (private og/eller offentlige) virksomheder goer optimalt brug af markedsmekanismerne for at levere tjenester af hoej kvalitet;

11. fastslaar, at et gennemliberaliseret offentligt transportmarked ikke rummer nogen garanti for etablering eller opretholdelse af et integreret net, og er derfor af den opfattelse, at det offentlige transportnet og dets integration i andre transportformer henhoerer under det offentliges ansvar;

12. fastslaar, at liberaliseringen af transportmarkedet ikke maa vaere ensbetydende med maalrettet privatisering af hoejt rentable sektorer inden for dette omraade, hvilket ville medfoere, at det offentlige staar tilbage med finansieringen af de tabsgivende sektorer;

13. anser udbud af offentlig transport paa lokalt og regionalt plan - hvad enten det sker paa netvaerkniveau, hvor den ordregivende myndighed fastlaegger kvalitative rammebetingelser, eller paa ruteniveau, hvor den ordregivende myndighed fastlaegger netvaerket - for at vaere den bedste maade at fremme praestationsevnen og effektiviteten (og derved konkurrenceevnen i forhold til personbiler) paa;

14. mener, at ogsaa arbejdstagernes interesser i den offentlige transportsektor boer spille en central rolle ved valget af udbudsprocedure;

15. opfordrer derfor til, at alle brugere af den offentlige transport inddrages reelt i oprettelsen af de offentlige transportnet via forbrugerorganisationer og muligheder for medbestemmelse;

16. erklaerer, at det i de tilfaelde, hvor oeget effektivitet i den offentlige transport tvinger til sanering af (navnlig offentlige) virksomheder, kan vaere oenskeligt med en tidsmaessigt begraenset finansiel statsstoette til den paagaeldende virksomhed, som begraenses til omstruktureringsomkostningerne, for at kompensere for de sociale konsekvenser;

17. anmoder Kommissionen om at undersoege, hvorvidt der er behov for yderligere lovgivning for nu og fremover at bevare et offentligt transportmarked, der fungerer hensigtsmaessigt, og i den sammenhaeng at vaere saerlig opmaerksom paa kvaliteten af den offentlige transport i graenseomraader;

FINANSIERING OG OFFENTLIG STOETTE

18. opfordrer til, at der i forbindelse med Faellesskabets finansielle stoette til undersoegelser, infrastruktur og pilotprojekter i hoejere grad satses paa offentlig transport;

19. mener, at effektiviteten i forhold til omkostningerne i den offentlige transportsektor i mange tilfaelde er for lav;

20. erklaerer, at der boer tilstraebes en mere hensigtsmaessig (dvs. stoerre afstemning efter den rejsendes oensker) og mere effektiv (dvs. stoerre effektivitet i forhold til omkostningerne) offentlig transport;

21. mener, at en mere udbredt anvendelse af den offentlige transport bedst fremmes ved at forbedre forholdet mellem kvalitet og pris;

22. mener, at den offentlige transports infrastrukturer og dens drift boer holdes adskilt, idet omkostningerne i forbindelse med infrastrukturanlaeg og -forvaltning kan baeres af det offentlige;

23. mener, at transportvirksomhederne boer betale for brug af denne infrastruktur, men at der boer ydes fuld stoette for det paagaeldende beloeb, forudsat at denne stoette bliver gjort gennemskuelig, ikke er diskriminerende og noedvendigheden af den regelmaessigt efterproeves;

24. er af den opfattelse, at driften af den offentlige transport i videst muligt omfang boer finansieres via billetprisen, og at ingen supplerende finansiering, der kraeves af nationale, lokale og/eller regionale myndigheder, maa hindre, at der tilstraebes hensigtmaessighed og effektivitet, hvorfor en saadan finansiering kun maa vedroere forpligtelsen til at yde offentlige tjenester;

25. mener i oevrigt, at forpligtelser til at sikre offentlige tjenester ikke blot gaelder enkelte ruter eller tjenester, men ogsaa kan omfatte forholdsvis store netvaerk, navnlig i perifere omraader og landdistrikter;

26. mener, at statsstoetten til den offentlige transport boer ses i sammenhaeng med internaliseringen af de eksterne omkostninger for samtlige transportformer, og at den boer vaere praestationsbetinget, kunne omfatte naermere fastlagte ydelsesforpligtelser, ikke maa kunne have til formaal at daekke virksomheders underskud, ikke maa diskriminere mellem forskellige tilbudsgivere og boer udvise den stoerst mulige gennemskuelighed;

27. anmoder Kommissionen om at undersoege, hvilken offentlig stoette der i de enkelte medlemsstater ydes de forskellige transportformer, for at bedoemme en saadan stoettes virkning;

28. paalaegger sin formand at sende denne betaenkning til Raadet, Kommissionen, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og medlemsstaternes regeringer.