[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 17.1.2006

KOM(2006) 17 endelig

2003/0282 (COD)

KOMMISSIONENS UDTALELSE i medfør af EF-traktatens artikel 251, stk. 2, tredje afsnit, litra c) om Europa-Parlamentets ændringer til Rådets fælles holdning vedrørende forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om batterier og akkumulatorer og brugte batterier og akkumulatorer og om ophævelse af direktiv 91/157/EØF

ÆNDRING AF KOMMISSIONENS FORSLAG i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2

2003/0282 (COD)

KOMMISSIONENS UDTALELSE i medfør af EF-traktatens artikel 251, stk. 2, tredje afsnit, litra c) om Europa-Parlamentets ændringer til Rådets fælles holdning vedrørende forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om batterier og akkumulatorer og brugte batterier og akkumulatorer og om ophævelse af direktiv 91/157/EØF

1. Indledning

Ifølge artikel 251, stk. 2, tredje afsnit, litra c), i EF-traktaten afgiver Kommissionen udtalelse om ændringer, som Europa-Parlamentet foreslår under andenbehandlingen. Nedenfor følger Kommissionens udtalelse om de 23 ændringer, Europa-Parlamentet har foreslået.

2. Baggrund

Kommissionens forslag (KOM(2003)723 endelig) blev den 24. november 2003 forelagt for Europa-Parlamentet og Rådet efter proceduren med fælles beslutningstagning, jf. EF-traktatens artikel 175, stk. 1. Forslaget havde som retsgrundlag EF-traktatens artikel 95, stk. 1, og artikel 175, stk. 1.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg fremsatte sin udtalelse den 28. april 2004.

Regionsudvalget afgav udtalelse den 22. april 2004.

Europa-Parlamentet udtalte sig ved førstebehandlingen den 20. april 2004.

Rådet, der havde modtaget Europa-Parlamentets udtalelse, vedtog den 18. juli 2005 formelt en fælles holdning ifølge EF-traktatens artikel 251, stk. 2. Kommissionens meddelelse om den fælles holdning (KOM(2005) 378 endelig) blev fremlagt den 23. august 2005, og Europa-Parlamentet vedtog den 13. december 2005 sin holdning ved andenbehandlingen.

3. Formålet med forslaget

Formålet med Kommissionens forslag er at undgå slutdeponering af kasserede batterier, idet der kræves et system med "lukket kredsløb" for alle batterier, der markedsføres i EU. Hovedelementerne i det foreslåede lukkede kredsløb er (i) et indsamlingsmål for bærbare batterier (160 gram), (ii) et supplerende indsamlingsmål for bærbare cadmiumbatterier (hvilket kræver overvågning af affaldsstrømmene), (iii) forbud mod deponering/forbrænding af industri- og bilbatterier og (iv) mindstekrav til genvinding af alle indsamlede batterier. Videre opstiller forslaget et sæt minimumsregler for nationale indsamlings- og genvindingsordninger med henblik på at fremme et velfungerende indre marked og sikre lige vilkår for alle, der har berøring med batteriers livscyklus. Med disse formål for øje indfører forslaget producentansvar, for så vidt angår forvaltning af alle kasserede batterier fra EU-markedet. Når forslaget bliver vedtaget, skal direktivet træde i stedet for den gældende EU-lovgivning om batterier (direktiv 91/157/EØF med ændringer og direktiv 93/86/EF), som ophæves.

Europa-Parlamentet foretrak ved førstebehandlingen (i) en begrænsning af anvendelsen af cadmium og bly i batterier i stedet for det foreslåede lukkede kredsløb og (ii) højere indsamlingsmål (50% og 60%). Kommissionen kunne ikke acceptere disse ændringer, eftersom dens udvidede konsekvensanalyse viste, at det foreslåede system med lukket kredsløb ville medføre et tilsvarende miljøbeskyttelsesniveau til lavere omkostninger. Hvad indsamlingsmålene angik, accepterede Kommissionen at skifte fra et vægtbaseret mål til et omsætningsbaseret. Men da den udvidede konsekvensanalyse viste, at et mål på 160 gram (eller 40%) ville være det mest omkostningseffektive mål, accepterede Kommissionen ikke at sætte dette mål op.

Rådet gik i sin fælles holdning ind for (i) en mindre begrænsning af anvendelsen af cadmium og bly i batterier i stedet for det foreslåede lukkede kredsløb og (ii) lavere indsamlingsmål (25% og 45%). Kommissionen accepterede, at nye oplysninger, der fremkom ved Rådets konsekvensanalyse, viste, at det foreslåede lukkede kredsløb kunne indebære betydelige organisationsmæssige og administrative omkostninger, som ville gøre det forholdsvis dyrere. Således kunne Kommissionen støtte den fælles holdnings begrænsning af brugen af cadmium. Kommissionen var godt tilfreds med et højere indsamlingsmål på lang sigt (45%), men fandt, at tidshorisonten for at nå det mellemliggende indsamlingsmål (25%) kunne være lidt mere ambitiøs, således som det var tilfældet i Kommissionens oprindelige forslag.

4. Kommissionens udtalelse om Europa-Parlamentets ændringer

Den 13. december 20005 vedtog Europa-Parlamentet 23 af de 59 ændringer, som var foreslået. Af de vedtagne 23 ændringer kan Kommissionen helt acceptere 12 ændringer og acceptere 1 ændring delvis. 10 af de vedtagne ændringer kan Kommissionen ikke acceptere.

4.1. Ændringer, som Kommissionen kan acceptere

4.1.1. Helt accepterede ændringer

Ændring 3 består i en ny betragtning, der henviser til Rådets resolution fra 1988 om cadmium. Dette er en god præcisering, der stemmer overens med artikel 4 i direktivforslaget.

Ændring 9 fjerner i betragtning 17 muligheden for at indføre de minimis-regler efter udvalgsproceduren og bestemmer, at alle producenter bør registreres. Kommissionen kan acceptere, at muligheden for at vedtage en de minimis-regel efter udvalgsproceduren bortfalder, da en sådan regel kan friste nogle af markedsaktørerne til at køre på frihjul og undergrave de nationale indsamlingssystemers troværdighed. Kravet om registrering af producenter er i overensstemmelse med direktivforslagets artikel 14 og derfor acceptabelt for Kommissionen.

Ændring 12 tager knapceller og batteripakker med ind i definitionen af bærbare batterier. Denne præcisering kan Kommissionen acceptere.

Ændring 15 erstatter udtrykket "til slutbrugeren" med "markedsførte" i definitionen af indsamlingsprocent. Efter Kommissionens opfattelse er dette en fornuftig tydeliggørelse, som synes lettere for medlemsstaterne at overvåge.

Ændring 17 pålægger medlemsstaterne at fremme forskning, der kan øge batteriers miljøpræstationer. Denne ændring er i overensstemmelse med Kommissionens oprindelige forslag og kan derfor accepteres.

Ændring 19 pålægger medlemsstaterne at træffe de nødvendige foranstaltninger for at maksimere indsamling og forhindre bortskaffelse. Denne ændring er identisk med ændring 27 fra Europa-Parlamentets førstebehandling, som Kommissionen havde accepteret.

Kommissionen accepterer også ændring 25 , som flytter definitionen af indsamlingsprocent til artikel 3, eftersom det er en nyttig forbedring. Endvidere anser Kommissionen kravet om, at medlemsstaterne skal påbegynde beregningen af indsamlingsprocenten 4 år efter direktivets ikrafttræden, for en tydelig forbedring, for medlemsstaterne og Kommissionen kan da indhøste erfaringer med metoden for beregning af indsamlingsmål, 2 år inden selve målet bliver retligt bindende.

Ændring 29 præciserer, at "bedste tilgængelige teknik" i direktivforslagets artikel 10 henviser til beskyttelse af sundhed og miljø, og at ordningerne i artiklen skal opfylde fællesskabslovgivningen. Kommissionen accepterer denne ændring, da den består i fordelagtige præciseringer.

Kommissionen accepterer ændring 31 , som genindsætter artikel 17 i Kommissionens oprindelige forslag.

At udtrykket "i det store og hele" udgår af artikel 12, stk. 2, i direktivforslaget, som anført i ændring 32 , er også i overensstemmelse med Kommissionens oprindelige forslag og kan accepteres.

I lighed med ændring 9 kan Kommissionen acceptere ændring 36 , ifølge hvilken muligheden for at indføre de minimis-regler efter udvalgsproceduren udgår.

Kommissionen accepterer ændring 38 , som indfører mærkning med batteriets kapacitet. Ændringen er i overensstemmelse med meddelelsen om integreret produktpolitik (se kapitel 5. 3 "Oplysninger til forbrugerne"). Den er også i overensstemmelse med artikel 5 i Kommissionens oprindelige forslag.

4.1.2. Delvis accepterede ændringer

Ændring 41 går ud på, at udtrykket "genvindingsmål" ændres til "genvindingseffektivitet", at medlemsstaterne skal nå op på den anførte genvindingseffektivitet, at der kræves et lukket kredsløb for genvundet tungmetalindhold, at genvindingseffektiviteten for ikke-farlige batterier sættes op fra 50% til 55%, og at effektivitetsværdierne kan ændres efter udvalgsproceduren. Denne ændring kan delvis accepteres. Anførelsen af det lukkede kredsløb er ikke acceptabel, da Kommissionen har erkendt, at det kan medføre praktiske vanskeligheder i relation til gennemførelse og omkostninger. Resten af ændringen kan Kommissionen acceptere. Brug af udtrykket "effektivitet" og en forøgelse af genvindingseffektiviteten for ikke-farlige batterier til 55% er i overensstemmelse med Kommissionens oprindelige forslag, som byggede på Kommissionens udvidede konsekvensanalyse. Der er overensstemmelse mellem teknisk tilpasning efter udvalgsproceduren og direktivforslagets artikel 10, stk. 5, litra b).

4.2. Ændringer, som Kommissionen afviser

Ændring 11 , som laver formålet om til en beskrivelse af direktivforslagets miljømål, kan ikke accepteres, da den ikke følger de tværinstitutionelle regler for affattelse af lovgivning.

Ændring 14 præciserer, hvad der forstås ved "energiudnyttelse" i direktivforslagets artikel 3, stk. 8. Denne ændring kan Kommissionen ikke acceptere. Direktivforslaget er fokuseret på genvinding som behandlingsproces for batterier, ikke energiudnyttelse. Desuden bliver udtrykket "energiudnyttelse" muligvis ændret i forbindelse med temastrategien for affaldsforebyggelse og genanvendelse.

Ændring 18 indfører krav om, at batterier let skal kunne fjernes af forbrugerne, dog med visse undtagelser som nævnt i ændring 40 . Disse ændringer kan ikke accepteres. Ud fra et miljøsynspunkt er kravet overflødigt, nu da WEEE-direktivet kræver indsamling af batterier, der er indbygget i udstyr. Fra et teknisk synspunkt kan kravet hæmme den teknologiske udvikling af apparater, der kræver, at et batteri er loddet fast i apparatet.

Ændring 20 fjerner befolkningstæthedsbetingelsen for etablering af den nationale indsamlingsordning for bærbare batterier. Desuden indsættes der en bestemmelse om, at indsamlingssteder ikke behøver at være registreret i henhold til direktiv 75/442/EØF eller 91/689/EØF. Efter Europa-Parlamentets førstebehandling accepterede Kommissionen ikke, at befolkningstæthedsbetingelsen udgik. Bestemmelsen om, at indsamlingssteder ikke behøver at være registreret i henhold til direktiv 75/442/EØF er unødvendig, da dette allerede er omfattet af artikel 7, stk. 2, i direktivforslaget.

Ændring 23 pålægger distributører at tage bærbare batterier tilbage. Det kan Kommissionen ikke acceptere, da dette allerede er omfattet af direktivforslagets artikel 7, stk. 2, litra b), som i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet overlader det til medlemsstaterne at bestemme, om distributører skal deltage i indsamling af bærbare batterier.

Ændring 24 fjerner medlemsstaternes mulighed for at indføre pantordninger og stiller særlige betingelser for brug af økonomiske virkemidler. Kommissionen har ikke accepteret denne ændring, da beslutningen om anvendelse af økonomiske virkemidler bør overlades til medlemsstaterne. Betingelserne for indførelse af nationale økonomiske virkemidler er allerede reguleret ved den primære EF-ret.

Kommissionen kan ikke acceptere ændring 33 , som lægger det økonomiske ansvar for offentlige oplysningskampagner over på producenterne. Efter Kommissionens opfattelse, bør dette spørgsmål, som allerede er omfattet af direktivforslagets artikel 17, stk. 2, overlades til medlemsstaterne ifølge subsidiaritetsprincippet.

Ændring 34 , hvis bestemmelser angår producenternes økonomiske ansvar for historisk affald, kan Kommissionen ikke acceptere, da Kommissionen foretrækker at overlade dette spørgsmål til medlemsstaterne ifølge subsidiaritetsprincippet.

Ændring 37 pålægger distributørerne at orientere slutbrugerne om mulighederne for at skille sig af med udtjente bærbare batterier på deres salgssteder. Kommissionen accepterer ikke denne ændring, da dette spørgsmål ifølge direktivforslagets artikel 17, stk. 2, bør overlades til medlemsstaterne ifølge subsidiaritetsprincippet.

5. Konklusion

I henhold til artikel 250, stk. 2, i EF-traktaten ændrer Kommissionen sit forslag som beskrevet ovenfor.