Forslag til RAADETS FORORDNING om ophaevelse af Raadets forordning (EOEF) nr. 3433/91 med hensyn til den endelige told paa importen af lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning, med oprindelse i Japan

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

(1) Vedlagt foelger et forslag til Raadets forordning om ophaevelse af den endelige antidumpingtold, der indfoertes i 1991 paa importen af lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning, med oprindelse i Japan.

(2) Den fornyede undersoegelse indledtes den 30. november 1996 i henhold til artikel 11, stk. 2 og 3, i grundforordningen. I overensstemmelse med artikel 11, stk. 2 forbliver foranstaltningerne i kraft, indtil resultatet af undersoegelsen foreligger.

(3) Kommissionen forelagde to forslag om opretholdelse af den endelige antidumpingtold i henholdsvis oktober 1998 og april 1999. Ingen af forslagene er blevet vedtaget af Raadet, da der ikke var det noedvendige flertal for dem.

(4) Antidumpingudvalget blev hoert paa ny den 22. juli 1999. Et flertal af medlemsstaterne godkendte, at Kommissionen havde til hensigt at foreslaa, at antidumpingtolden skulle ophaeves. 5 medlemsstater var imod.

(5) De samarbejdsvillige interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen fremsatte sine forslag om at opretholde den endelige antidumpingtold, og senere om de kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionens tjenestegrene havde til hensigt at anbefale, at Kommissionen foreslaar, at antidumpingtolden ophaeves. Repraesentanterne for EF-erhvervsgrenen gjorde indsigelse imod, at det var hensigten at foreslaa, at antidumpingtolden skulle ophaeves.

(6) Forslaget om at ophaeve den endelige antidumpingtold er baseret paa proceduremaessige argumenter, da ingen af de kendsgerninger, som Kommissionen havde fastslaaet, blev draget i tvivl. Grundforordningen foreskriver (vejledende) tidsfrister for fornyede undersoegelser, og derfor boer tolden ikke forblive i kraft paa ubestemt tid, selv hvis Raadet skulle beslutte at vedtage en forordning paa grundlag af Kommissionens afgoerelser som resultat af en fornyet undersoegelse. I den forbindelse tog Komissionen hensyn til, at det er den grundlaeggende antagelse i grundforordningen, at undersoegelser, ogsaa fornyede undersoegelser, skal afsluttes inden for en rimelig tid af hensyn til gennemsigtighed og retlig sikkerhed.

Forslag til

RAADETS FORORDNING

om ophaevelse af Raadets forordning (EOEF) nr. 3433/91 med hensyn til den endelige told paa importen af lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning, med oprindelse i Japan

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske Faellesskab [1], saerlig artikel 11, stk. 6,

[1] EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE

1. Gaeldende foranstaltninger

1. Raadet indfoerte ved forordning (EOEF) nr. 3433/91 [2] (i det foelgende benaevnt "forordningen om endelig told) en endelig antidumpingtold paa importen af lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning, med oprindelse i Japan, Den Kinesiske Folkerepublik, Republikken Korea og Thailand. For Japan fastsattes tolden til 35,7%.

[2] EFT L 326 af 28.11.1991, s. 1.

2. Forordningen om endelig told aendredes for Kinas vedkommende i 1995 [3]. For Thailands vedkommende afloestes den i marts 1997 af Raadets forordning (EF) nr. 423/97 [4].

[3] Raadets forordning (EF) nr. 1006/95, EFT L 101 af 4.5.1995, s. 38.

[4] EFT L 65 af 6.3.1997, s. 1.

2. Indledning af en fornyet undersoegelse

3. I maj 1996 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse om det forestaaende ophoer af de gaeldende foranstaltninger vedroerende Japan og Republikken Korea [5]. Efter offentliggoerelsen modtog Kommissionen en anmodning om en fornyet undersoegelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Raadets forordning (EF) nr. 384/96 [6] (i det foelgende benaevnt "grundforordningen") med hensyn til importen af lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning, med oprindelse i Japan fra EFLM (European Federation of Lighter Manufacturers) paa vegne af BIC S.A. og Flamagas S.A.. Senere sluttede Swedish Match S.A. sig til denne anmodning. BIC S.A., Flamagas S.A. og Swedish Match S.A. tegner sig for naesten hele produktionen i Faellesskabet af den paagaeldende vare.

[5] EFT L C 155 af 30.5.1996, s. 6.

[6] EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

4. Anmodningen indeholdt tilstraekkeligt umiddelbart bevis for, at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis vil medfoere, at der igen vil finde dumpingimport sted med deraf foelgende skade. Det tjener til stoette for denne antagelse, at der foreligger beviser for, at der findes uudnyttet kapacitet i Japan, og at import fra Japan umiddelbart vil medvirke til at presse EF-producenternes priser nedad. Det blev endvidere gjort gaeldende, at denne situation ville forvaerre EF-erhvervsgrenens fortsat saarbare situation.

5. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse om en fornyet undersoegelse af forordningen om endelig told med hensyn til Japan [7]. Denne fornyede undersoegelse blev indledt i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2 og 3, i grundforordningen, da en saadan undersoegelse (foranstaltningers bortfald) ogsaa maatte anses for noedvendig. For Koreas vedkommende bortfaldt foranstaltningerne ved gyldighedsperiodens udloeb [8].

[7] EFT C 361 af 30.11.1996, s. 3.

[8] EFT C 360 af 29.11.1996, s. 2.

3. Fornyet undersoegelse

6. Kommissionen underrettede officielt den eneste producent i eksportlandet, som den vidste var beroert af sagen, nemlig Tokai Corporation, dennes forbundne importoer i Faellesskabet, Tokai Seiki GmbH, repraesentanterne for eksportlandet og de klagende parter.

7. De direkte beroerte parter fik lejlighed til at fremsaette deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hoert. En af de klagende parter anmodede om at blive hoert, hvilket blev imoedekommet.

8. Kommissionen sendte spoergeskemaer til alle parter, som den vidste var beroert af sagen, og modtog detaljerede oplysninger fra de klagende EF-producenter, disses datterselskaber, den japanske eksportoer og dennes forbundne importoer i Faellesskabet.

9. Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige til undersoegelsen, og den aflagde kontrolbesoeg hos foelgende selskaber:

EF-producenter og disses datterselskaber

- BIC S.A. (BIC-koncernen), Clichy, Frankrig

- BIC BJ 75, Redon, Frankrig

- BIC Deutschland GmbH & Co., Ettlingen, Tyskland

- BIRO BIC Ltd, London, Det Forenede Kongerige

- Laforest BIC S.A., Tarragona, Spanien

- Swedish Match Lighters B.V., Assen, Nederlandene

- Swedish Match Lighters (indbefattet Cricket SA), Rillieux-la-Pape, Frankrig

- Arnold André GmbH & Co., KG, Buende, Tyskland

- Flamagas S.A., Barcelona and Llinas del Valle, Spanien

Producent i oprindelseslandet

- Tokai Corporation Japan, Tokyo, Japan.

10. Med henblik paa at fastlaegge dumping, skade og Faellesskabets interesser anvendtes Faellesskabet bestaaende af 15 medlemsstater som geografisk omraade for undersoegelsen.

11. Dumpingundersoegelsen omfattede perioden fra 1. januar 1996 til 30. september 1996 (i det foelgende benaevnt "undersoegelsesperioden"). Skadesundersoegelsen omfattede perioden fra 1992 til udloebet af undersoegelsesperioden.

12. Undersoegelsen kunne ikke afsluttes inden for den normale frist som fastsat i artikel 11, stk. 5, i grundforordningen. Dette skyldtes, at Kommissionen fandt, at de oplysninger, der oprindeligt var indsamlet og undersoegt, ikke var tilstraekkelige til at danne grundlag for fastsaettelsen af en ny antidumpingtold, og at det med henblik paa en korrekt vurdering af sandsynligheden for, om der igen ville finde skadevoldende dumping sted, var noedvendigt at aflaegge kontrolbesoeg hos eksportoeren paa et sent tidspunkt i undersoegelsen. Desuden blev undersoegelsen udvidet betydeligt med Kommissionens to foerste forslag [9] om opretholdelse af antidumpingtolden, som gav anledning til lange droeftelser i Raadet.

[9] KOM(99) 161 af 13.4.1999 og KOM(98) 619 af 29.10.1998.

B. DEN PAAGAELDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den paagaeldende vare

13. Den paagaeldende vare er lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning (i det foelgende benaevnt "engangstaendere"), som henhoerer under KN-kode ex 9613 10 00.

- Anmodning om inddragelse af andre taendere

14. Det skal i den forbindelse naevnes, at der findes andre typer engangstaendere paa markedet (saakaldte elektroniske taendere eller piezo-taendere), som ikke er omfattet af antidumpingforanstaltninger. To maaneder efter indledningen af den fornyede undersoegelse anmodede Swedish Match S.A. om, at den fornyede undersoegelse blev udvidet til ogsaa at omfatte elektroniske taendere (eller piezo-taendere), idet selskabet gjorde gaeldende, at lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning, og elektroniske taendere, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning (i det foelgende benaevnt "elektroniske taendere") var én og samme varekategori.

15. Hvad angaar denne anmodning, skal det anfoeres, at proceduren - der indledtes i april 1990 - vedroerer lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning, og at det allerede er fastslaaet [10], at elektroniske taenderes (grundlaeggende) tekniske egenskaber adskiller sig vaesentligt fra de egenskaber, der kendetegner engangstaendere med fyrsten, som i oejeblikket er omfattet af antidumpingtold. Anmodningen indeholdt ingen beviser for, at denne konklusion ikke laengere var gyldig. Der paavistes isaer ingen aendringer i de (grundlaeggende) tekniske egenskaber som f.eks. taendingssystemet, paa de to typer taendere, som kunne afkraefte konklusionerne i forordningen om endelig told.

[10] Se navnlig Raadets forordning (EOEF) nr. 3433/91, som bekraefter de foreloebige resultater i betragtning 11 i Raadets forordning (EOEF) nr. 1386/91 (EFT L 133 af 28.5.1991, s. 20).

16. Da de beviser, der blev fremlagt, ikke var tilstraekkelige til at begrunde en indfoejelse af elektroniske taendere i undersoegelsen, og anmodningen blev indgivet for sent af en part, som havde tilsluttet sig anmodningen om en fornyet undersoegelse uden forbehold, kunne anmodningen om en udvidelse af den fornyede undersoegelse ikke imoedekommes.

- Forskellige stoerrelser og modeller

17. Endelig skal det anfoeres, at den paagaeldende vare fremstilles i forskellige stoerrelser og modeller. Alle disse engangstaendere med fyrsten har samme grundlaeggende tekniske egenskaber og anvendelsesformaal og opfylder samme funktion. Som i de tidligere undersoegelser anses hele udvalget af modeller af engangstaendere med fyrsten derfor for at vaere én og samme varekategori.

2. Samme vare

18. Det fremgik af undersoegelsen, at de engangstaendere med fyrsten, der fremstilledes og solgtes paa hjemmemarkedet i Japan, i alle henseender var identiske med eller i hoej grad lignede de engangstaendere med fyrsten, der eksporteredes til Faellesskabet fra Japan.

19. Det fremgik ogsaa af undersoegelsen, at de engangstaendere med fyrsten, der importeredes fra det paagaeldende land, og de engangstaendere med fyrsten, der fremstilledes af EF-erhvervsgrenen og solgtes paa EF-markedet, har samme grundlaeggende tekniske egenskaber og anvendelsesformaal. De engangstaendere med fyrsten, der fremstilles og saelges af EF-erhvervsgrenen, boer derfor anses for at vaere samme vare som engangstaendere med fyrsten, der importeres fra det paagaeldende land.

20. Det konkluderedes derfor, at de engangstaendere med fyrsten, der fremstilles og saelges i Faellesskabet, og de engangstaendere med fyrsten, der fremstilles og saelges i Japan, boer anses for at vaere samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen som de engangstaendere med fyrsten, der eksporteres til Faellesskabet fra Japan.

C. DUMPING

1. Normal vaerdi

21. Som i den oprindelige undersoegelse var Tokai Corporation den eneste samarbejdsvillige eksporterende japanske producent. Dette selskab solgte i undersoegelsesperioden 20 forskellige modeller af den paagaeldende vare paa hjemmemarkedet. Kun to af disse modeller eksporteredes til Faellesskabet.

22. Det konstateredes, at denne eksportoers samlede hjemmemarkedssalg af den paagaeldende vare i undersoegelsesperioden var repraesentativt, da de samlede solgte maengder oversteg den taerskelvaerdi paa 5% af eksportsalget, der er fastsat i artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Hjemmemarkedssalget for hver af de to modeller, der eksporteredes til Faellesskabet, var ogsaa repraesentativt, da det opfyldte det samme 5%-kriterium.

23. Kommissionen maatte i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i grundforordningen ogsaa afgoere, om hjemmemarkedssalget af hver model fandt sted i normal handel ved at fastlaegge det fortjenstgivende salgs andel af det samlede salg. Det fremgik af undersoegelsen, at alt salg paa hjemmemarkedet i undersoegelsesperioden var fortjenstgivende. Den normale vaerdi blev derfor fastsat paa grundlag af den vejede gennemsnitlige salgspris for alle salgstransaktioner paa hjemmemarkedet for de to modeller.

2. Eksportpris

24. Hele den paagaeldende eksportoers eksportsalg i undersoegelsesperioden gik til et med selskabet forbundet selskab i Faellesskabet. Eksportpriserne blev derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen beregnet paa grundlag af priserne ved videresalg til foerste uafhaengige koeber, justeret for at tage hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem import og videresalg, herunder told og antidumpingtold samt en fortjenstmargen paa 5%. Fortjenstmargenen blev fastsat paa grundlag af de fortjenstmargener, der ansaas for rimelige i denne erhvervssektor for uafhaengige importoerer.

25. I de tilfaelde hvor det ved beregningen af eksportpriserne var noedvendigt at foretage en omkostningsfordeling for at tage hensyn til importoerernes salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, blev fordelingen foretaget paa grundlag af omsaetningen.

3. Sammenligning og dumpingmargen

26. Den vejede gennemsnitlige normale vaerdi pr. model blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10 og 11, i grundforordningen sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris pr. model, beregnet ab fabrik og i samme handelsled. For at sikre en rimelig sammenligning blev der fortaget justeringer for forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, for saa vidt der blev fremlagt tilfredsstillende dokumentation herfor. Der blev saaledes foretaget justeringer for transport-, forsikrings, kredit- og emballageomkostninger.

27. Det fremgik af sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne, at der fandt dumping sted. Der konstateredes en dumpingmargen paa 208,1%, udtrykt i procent af importvaerdien, cif Faellesskabets graense.

D. DEN PAAGAELDENDE ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET

28. I den foreliggende undersoegelse indgik Tokai Seiki GmbH, et datterselskab af Tokai Corporation, en producent af den paagaeldende vare i Faellesskabet og den eneste samarbejdsvillige importoer i Faellesskabet af engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Japan ikke i definitionen af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen, da selskabet var den eneste importoer af den paagaeldende vare og et fuldt ejet datterselskab af Tokai Corporation Japan.

29. Ses der bort fra Tokai Seiki GmbH's produktion, tegnede de tre EF-producenter, der medvirkede i den foreliggende undersoegelse (indbefattet deres datterselskaber), sig for naesten hele produktionen af engangstaendere med fyrsten i Faellesskabet. Derfor udgoer disse tre samarbejdsvillige EF-producenter den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet i overensstemmelse med artikel 4 i grundforordningen.

E. SKADE

1. Indledende bemaerkninger

30. I forordningen om endelig told konkluderedes det, at "den kumulerede import fra Japan, Den Kinesiske Folkerepublik, Republikken Korea og Thailand havde forvoldt vaesentlig skade for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet" [11]. Da foranstaltningerne vedroerende Republikken Korea i mellemtiden er bortfaldet og foranstaltningerne vedroerende Folkerepublikken Kina og Thailand er blevet aendret som foelge af fornyede undersoegelser [12], var det noedvendigt saerskilt at undersoege de faktiske virkninger af importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Japan samt de mulige foelgevirkninger, hvis der igen skulle finde dumping sted.

[11] Se betragtning 15 i Raadets forordning (EOEF) nr. 3433/91.

[12] Se betragtning 2.

2. Forbruget i Faellesskabet

31. For at beregne det samlede synlige forbrug af engangstaendere med fyrsten i Faellesskabet blev EF-producenternes salg i Faellesskabet lagt sammen med den samlede import af varer med oprindelse i tredjelande som angivet under KN-kode ex 9613 10 00. Der blev foretaget en justering med hensyn til importen med oprindelse i Kina for aarene 1994 og 1995 [13]. Paa dette grundlag steg det aarlige synlige forbrug i Faellesskabet med 27%, nemlig fra 617,7 mio. enheder i 1992 til 785,4 mio. enheder i 1996.

[13] Se betragtning 46 i Raadets forordning (EF) nr. 423/97.

3. Faktorer i tilknytning til importen af varer med oprindelse i Japan

Omfang og markedsandel

32. Fra 1992 til undersoegelsesperioden faldt importen fra Japan brat til et meget lavt niveau maalt i absolutte tal. Udtrykt som indekstal med 1992 = 100 udgjorde importen 150 i 1993, 33 i 1994 og 83 i 1995, medens salget af de importerede varer i undersoegelsesperioden kun repraesenterede 6,1. Markedsandelen for importen fra Japan faldt fra ca. 0,5% i 1992 og 1993 til 0,06% i undersoegelsesperioden. De antidumpingforanstaltninger, der er omfattet af den fornyede undersoegelse, medfoerte saaledes en effektiv begraensning af dumpingimporten af engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Japan.

33. I den forbindelse skal det imidlertid bemaerkes, at en betydelig del af den samlede import fandt sted til dumpingpriser. I den forbindelse skal navnlig naevnes importen fra Mexico, Filippinerne og Thailand [14].

[14] Se Raadets forordning (EF) nr. 423/97.

Prisunderbud

34. Kommissionen beregnede, hvor meget EF-eksportoerens priser paa EF-markedet var lavere end EF-producenternes priser. Da alt salg fra eksportoeren gik til den med ham forbundne importoer, blev denne sammenligning foretaget paa grundlag af priserne ved videresalg til foerste uafhaengige kunde og paa grundlag af den forbundne importoers og EF-producenternes vejede gennemsnitlige salgspriser med fradrag af alle rabatter og afgifter. Den forbundne importoers pris justeredes ikke for betalt antidumpingtold.

35. Sammenligningen blev foretaget paa grundlag af priserne i engrosleddet (salg til detailhandlere og til reklamesektoren blev ikke taget i betragtning). Desuden blev prissammenligningen foretaget for "noegne" taendere (dog indbefattet de taendere, som eksportoeren praesenterede som "emballerede"), da eksportoeren ikke havde eksporteret taendere med paatryk eller med i hylster i undersoegelsesperioden.

36. Som i den oprindelige undersoegelse og i overensstemmelse med artikel 11, stk. 9, i grundforordningen beregnedes prisunderbud for taendere med samme gasindhold [15].

[15] Se betragtning 13 i Raadets forordning (EOEF) nr. 3433/91.

37. Paa dette grundlag kunne det fastslaas, at gennemsnitsprisen for de importerede varer var 22,9% lavere end EF-producenternes vejede gennemsnitspris i undersoegelsesperioden. Dette tal skal sammenholdes med det gennemsnitlige underbud paa 11,5%, der konstateredes i den oprindelige undersoegelse. Det maa derfor konkluderes, at eksportoerens underbudsmargen er steget trods antidumpingtolden paa 35,7%, som burde have presset den forbundne importoers priser i opadgaaende retning.

4. EF-erhvervsgrenens situation

Produktion

38. EF-erhvervsgrenen oegede sin produktion med 28% fra 1992 til 1996.

Kapacitet og kapacitetsudnyttelse

39. Kapacitetsudnyttelsesgraden oegedes fra 66% i 1992 til 73% i 1994, hvorefter den faldt til 71% i undersoegelsesperioden. Denne nedgang faldt imidlertid sammen med en foroegelse af kapaciteten. Selv om der er angivet en foroegelse af kapaciteten paa naesten 25%, er denne kapacitetsforoegelse ret ny, idet kapaciteten ikke oegedes i naevnevaerdigt omfang fra 1992 til 1994.

Salg

40. EF-erhvervsgrenens salg paa EF-markedet maalt i enheder steg med 33% fra 1992 til undersoegelsesperioden.

Markedsandel

41. I et marked i vaekst faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel ret konstant fra 66,1% i 1992 til 46,8% i 1995, hvorefter der registreredes en lille stigning til 53,6% i undersoegelsesperioden. Denne markedsandel er stadig noget lavere end i 1990, hvor den udgjorde 57,3% [16], men den viser, at EF-erhvervsgrenen er ved at overvinde virkningerne af dumpingimporten.

[16] Se betragtning 48 i Raadets forordning (EF) nr. 423/97.

Prisudvikling og samlet salgsvaerdi

42. Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser var faldet med naesten 8% fra 1992 til undersoegelsesperioden. Den gunstige udvikling i salget maalt i maengde afspejledes derfor ikke i fuldt omfang i omsaetningen, idet vaerdien af salget paa EF-markedet kun steg med 23%.

43. Det er en kendt sag, at markedet for taendere er meget prisfoelsomt. Dette er ensbetydende med, at naar EF-erhvervsgrenen udsaettes for lavprisimport til dumpingpriser, er den noedsaget til at saenke sine priser for at soege at fastholde markedsandel, produktion og kapacitetsudnyttelsesgrad, idet den vil tabe markedsandel, hvis den soeger at opretholde sine priser.

Rentabilitet

44. Efter flere aars tab var EF-erhvervsgrenens afkast af salget svagt positivt i 1991, hvorefter det forringedes i 1992 [17].

[17] Se betragtning 55 i Raadets forordning (EF) nr. 423/97.

45. Med henblik paa den foreliggende undersoegelse benyttedes 1992 som sammenligningsgrundlag. Efter en yderligere forvaerring i 1993 er der sket en stadig bedring af EF-erhvervsgrenens finansielle resultater; sammenlignet med 1992 mere end fordobledes fortjenstmargenen i 1994 og mere end tredobledes i undersoegelsesperioden.

46. De data, der er indgivet af EF-erhvervsgrenen, som til det foreliggende formaal ikke indbefatter en af de klagende parter, hvis svar vedroerende rentabilitet ikke kunne antages, viser ikke desto mindre, at EF-erhvervsgrenens samlede finansielle resultater fortsat var ringere end det maal, der i forordningen om endelig told fastsattes som en rimelig fortjeneste for denne erhvervsgren [18]. Fortjenesten var saaledes meget lille i 1992 og 1993, og selv om der i de foelgende aar var tale om en maerkbar forbedring, var fortjenesten mindre end halvdelen af det ikke-skadevoldende niveau, der var fastsat.

[18] Se betragtning 17 i Raadets forordning (EOEF) nr. 3433/91.

Lagerbeholdninger

47. EF-erhvervsgrenen opbyggede ikke lagre i stoerre omfang. Af hensyn til sikkerhedsrisikoen ved laengere tids oplagring af taendere, der indeholder gas, er det saedvanlig praksis i denne sektor at indstille produktionen, hvis lagerbeholdningerne bliver for store. Da der desuden er udfoldet rationaliseringsbestraebelser, var de samlede lagerbeholdninger ved udgangen af undersoegelsesperioden ca. 30% mindre end i slutningen af 1992.

Beskaeftigelse

48. Ses der paa udviklingen fra 1992 til undersoegelsesperioden, var beskaeftigelsen i EF-erhvervsgrenen stort set uaendret fra 1992 til 1994, medens der siden 1995 har vaeret tale om en stigning paa 17%. Dette kan naturligvis ses som et tegn paa bedring, men det skal bemaerkes, at beskaeftigelsestallet var paa sit laveste i 1992 med en nedgang paa 13% siden 1989 [19]. Det fremgik, at en betydelig del af beskaeftigelsesfremgangen vedroerer salg og administration frem for produktion.

[19] Se betragtning 49 i Raadets forordning (EF) nr. 1006/95.

Eksport

49. EF-erhvervsgrenen opnaaede gode resultater paa eksportmarkederne. Salget maalt i antal enheder steg stoet fra 1992 til undersoegelsesperioden. I denne periode steg eksportsalget, som tegner sig for ca. 60% af EF-erhvervsgrenens samlede produktion, med 69%.

5. Konklusion

50. EF-erhvervsgrenens situation har udviklet sig gunstigt i de seneste aar som foelge af en stigning i salget baade i Faellesskabet og i tredjelande. Denne udvikling faldt sammen med indfoerelsen af antidumpingtold i flere tilfaelde.

51. Stigningen i salget paa EF-markedet skyldes mest sandsynligt baade vaeksten i forbruget og, omend i mindre omfang, de gunstige virkninger af de antidumpingforanstaltninger, som Faellesskabet har truffet.

52. Den nedadgaaende udviklingstendens for EF-erhvervsgrenens markedsandel vendte i 1995, men markedsandelen paa 53,6% i undersoegelsesperioden er stadig lavere end i 1992.

53. Stigningen i det synlige forbrug og indfoerelsen af antidumpingforanstaltninger skulle normalt have foert til stigende priser paa EF-markedet. Ikke desto mindre fremgik det af undersoegelsen, at EF-erhvervsgrenens priser faldt med 8%.

54. EF-erhvervsgrenens salg paa EF-markedet var mere rentabelt i undersoegelsesperioden end i f.eks. 1992. Den paagaeldende eksportoers priser ved salg paa EF-markedet var imidlertid stadig lavere end EF-erhvervsgrenens priser efter indfoerelsen af antidumpingtolden, og fortjenesten var fortsat langt lavere end det minimum, der fastsattes i forordningen om endelig told.

55. Paa baggrund af ovenstaaende fastslaas det, at EF-erhvervsgrenen fortsat lider skade, navnlig i henseende til rentabiliteten og vaeksten i markedsandelen. Eftersom markedsandelen for importen af engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Japan var meget lille, var det ikke muligt at etablere en aarsagssammenhaeng mellem dumpingimporten fra Japan og denne skade. Den skade, der er foraarsaget af denne import, anses derfor for ubetydelig eller under alle omstaendigheder ikke for vaesentlig.

F. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADEVOLDENDE DUMPING

1. Indledning

56. EF-erhvervsgrenen anmodede om, at der blev foretaget en fornyet undersoegelse af forordningen om endelig told, idet den gjorde gaeldende, at der var sandsynlighed for, at der igen ville finde skadevoldende dumping sted. For at tage stilling til dette spoergsmaal undersoegtes en raekke faktorer, herunder navnlig eksportoerens koncernpolitik, tilstedevaerelsen af uudnyttet kapacitet paa eksportoerens fabrik i Japan, det pristilsagn, der forelaa vedroerende eksport fra et selskab, der tilhoerer eksportoerens koncern, og den pris, som eksportoeren muligvis vil beregne sig, hvis tolden bortfalder. Ud over undersoegelsen af EF-erhvervsgrenens stilling undersoegtes endvidere de sandsynlige foelgevirkninger for EF-erhvervsgrenen af en genoptagelse af eksporten fra Japan, om der fandt dumping sted, og hvorledes den samlede imports andel af EF-markedet udviklede sig.

2. Eksportoerens koncernpolitik

57. I de seneste aar er der kun importeret smaa maengder engangstaendere med fyrsten fra Japan for salg paa EF-markedet, isaer hvis der sammenlignes med importen af den paagaeldende vare fra flere andre tredjelande (hovedsagelig Kina, Mexico, Filippinerne og Thailand), for hvilke der er konstateret dumping. De beskedne maengder, der importeredes fra Japan, skal imidlertid ses paa baggrund af Tokai-koncernens politik.

58. Den eneste eksportoer i undersoegelsen vedroerende bl.a. import med oprindelse i Mexico, paa grundlag af hvilken der indfoertes endelige antidumpingforanstaltninger i marts 1997, var et fuldt ejet og kontrolleret datterselskab under Tokai-koncernen, som var opbygget efter indfoerelsen af antidumpingforanstaltninger paa engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Japan [20]. Det fremgaar af importtallene, at de maengder, som Tokai Corporation fremstilledes paa sin fabrik i Japan (og eksporterede), ganske enkelt er erstattet af import fra Mexico efter indfoerelsen af foranstaltninger mod Japan i 1991. De importerede maengder af taendere med oprindelse i Mexico svarer saaledes til de maengder, som Tokai Corporation leverede til EF-markedet fra Japan forud for indfoerelsen af foranstaltningerne i 1991. Det skal endvidere paapeges, at Tokai Corporation indledte den nedadgaaende prisudvikling ved at saelge japanske taendere til dumpingpriser i slutningen af 1980'erne. Denne udviklingstendens forstaerkedes senere paa grund af dumpingimport fra andre asiatiske producenter og en genoptagelse af dette selskabs dumpingeksport via datterselskabet i Mexico.

[20] Se betragtning 9 og 36 i Raadets forordning (EF) nr. 423/97.

59. Paa baggrund af ovenstaaende kan den meget lille import fra Japan i undersoegelsesperioden ikke foere til den konklusion, at denne udvikling, som fandt sted efter indfoerelsen af foranstaltningerne i 1991, er en foelge af en eksporterende producents normale optraeden ud fra oekonomiske principper, dvs. uafhaengigt af de foranstaltninger, der er omfattet af den fornyede undersoegelse. Udviklingen er faktisk et resultat af en klar strategi fra Tokai-koncernens side.

60. Ved undersoegelsen af, hvad der sandsynligvis vil ske, hvis gaeldende foranstaltninger bortfalder, anses det derfor for paakraevet at tage i betragtning, at der fra den 7. marts 1997 indfoertes endelig antidumpingtold paa importen af engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Mexico, Filippinerne og Thailand [21], og at den mexicanske eksportoer, der i oejeblikket er omfattet af antidumpingforanstaltninger, er et datterselskab af den japanske eksportoer.

[21] Raadets forordning (EF) nr. 423/97.

3. Den japanske produktionskapacitet

61. Fra 1992 til undersoegelsesperioden faldt eksportoerens produktionskapacitet med 54%. Ud over nedgangen i produktionskapaciteten faldt udnyttelsesgraden (udtrykt i procent) for den resterende kapacitet imidlertid ogsaa, nemlig med 38% fra 1992 til undersoegelsesperioden.

62. I undersoegelsesperioden omfattede den uudnyttede kapacitet paa eksportoerens japanske fabrik en stoerre maengde end de 56,6 mio. engangstaendere med fyrsten, som Tokai Corporation eksporterede fra Japan i 1989 (dvs. undersoegelsesperioden for den oprindelige undersoegelse). Det konstateredes endvidere, at fra 1992 til undersoegelsesperioden havde den uudnyttede kapacitet ligget paa et stort set uaendret niveau maalt i absolutte tal i betragtning af den samtidige nedgang i produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsesgraden.

4. Pristilsagn vedroerende et andet koncernselskab

63. Efter indfoerelsen af de foranstaltninger, der er omfattet af den fornyede undersoegelse, flyttede eksportoeren produktionen af engangstaendere med fyrsten bestemt for eksport til EF-markedet til Mexico og afgav senere pristilsagn vedroerende import med oprindelse i dette land, da det i marts 1997 ikke laengere var muligt at undgaa antidumpingforanstaltninger paa denne import.

64. Uden at flytte produktionsanlaeg fra Mexico til Japan raader eksportoeren over tilstraekkelig ledig kapacitet paa sin japanske fabrik til at kunne sikre stoerre leverancer til EF-markedet end de maengder, der eksporteredes i 1989, og dette vil give eksportoeren mulighed for at saelge til lavere priser paa EF-markedet end de priser, der er tilladt for importerede varer med oprindelse i Mexico.

5. Fortsat dumping og forventet eksportpris

65. Som anfoert ovenfor fandt importen af engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Japan fortsat sted til dumpingpriser i undersoegelsesperioden. Eftersom de importerede varer solgtes til priser, der var betydeligt lavere end dumpingpriserne i den oprindelige undersoegelse, maa det anses for sandsynligt, at der fortsat vil finde dumping sted.

66. Paa trods af antidumpingtolden var der stadig tale om betydelige underbud, som set i forhold til EF-producenternes gennemsnitlige enhedspris udgjorde 22,9% i undersoegelsesperioden. Traekkes antidumpingtolden fra prisen ved salg til foerste uafhaengige kunde, vil der i forhold til EF-erhvervsgrenens gennemsnitspris vaere tale om et underbud paa ikke mindre end 43,1%.

6. Foelgevirkninger for EF-erhvervsgrenen

67. Det pristryk, der skyldes den fortsatte dumping i undersoegelsesperioden, var ubetydeligt som foelge af antidumpingtolden og de smaa maengder, der importeredes. Eksportoeren havde imidlertid tilstraekkelig uudnyttet kapacitet til at genoptage eksport af engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Japan af et betydeligt omfang, f.eks. svarende til de maengder, der importeredes i 1989 (56,6 mio.). Hvis der saelges en saadan maengde paa EF-markedet til de samme priser, som eksportoerens tyske datterselskab beregnede sig i undersoegelsesperioden, vil det medfoere et betydeligt prisfald paa EF-markedet med deraf foelgende nedgang i omsaetning og markedsandel for EF-erhvervsgrenen.

68. Den maengde, der importeredes fra Japan i 1989, vil i oejeblikket svare til en markedsandel paa ca. 7,2%. Denne markedsandel er for stor til ikke at have nogen indvirkning paa EF-erhvervsgrenens situation. Det var imidlertid ikke muligt noejagtigt at fastslaa, hvilke foelgevirkninger foranstaltningernes bortfald vil have for saadanne faktorer som markedsandel, rentabilitet og beskaeftigelse i EF-erhvervsgrenen, da meget vil afhaenge af usikre faktorer, saasom vaeksten i forbruget i Faellesskabet og det generelle prisfald, som en genoptagelse af importen af betydelige maengder vil foraarsage.

69. Der gennemfoertes en samlet analyse af visse specifikke aspekter af de vigtigste regionale markeder i Faellesskabet med henblik paa at vurdere, hvilke foelgevirkninger importen af betydelige maengder engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Japan til priser, som er betydeligt lavere end EF-prisen, kan forventes at faa for EF-erhvervsgrenen.

70. Det kunne fastslaas, at der var meget staerk konkurrence paa det tyske marked, eftersom de stoerre forhandlere og navnlig supermarkedskaederne saedvanligvis udvaelger én eller to leverandoerer for hver vare, der udbydes i deres forretninger, og de trykker saaledes disse leverandoerers priser. I denne situation indebaerer selv minimale prisunderbud, at EF-erhvervsgrenen ikke faar adgang til forhandlernet, som repraesenterer et stort antal forbrugere. Virkningerne af fremtidige prisunderbud vil derfor vaere uforholdsmaessigt store (det vaere sig i henseende til tab af markedsandel eller rentabilitet) og vil hoejst sandsynligt vaere foelelige i en laengere periode, da adgang til forhandlernettet normalt opnaas ved indgaaelse af langtidskontrakter.

71. Det konstateredes ogsaa, at producentpriserne i Det Forenede Kongerige var forholdsvis lave, og EF-producenterne var ikke saerligt godt inde paa dette marked. Under disse omstaendigheder vil fremtidige prisunderbud hindre, at EF-producenternes engangstaendere med fyrsten kan traenge ind paa dette allerede vanskelige marked og vil yderligere mindske rentabiliteten af deres salg.

72. Der var betydelig konkurrence paa det franske marked som foelge af, at to af de stoerste EF-producenter har deres fabrikationsanlaeg dér, men det fremgik, at priserne ikke var presset saa langt ned som i f.eks. Tyskland og Det Forenede Kongerige. Fremtidige prisunderbud vil imidlertid sandsynligvis medfoere ikke alene et vist prisfald, men ogsaa tab af markedsandele.

73. Det konstateredes ogsaa, at to EF-producenter har produktionsanlaeg i Spanien og er veletablerede paa dette marked. Det kunne fastslaas, at en meget betydelig del af det spanske marked forsynes af producenter i tredjelande, eftersom Spanien var den naeststoerste importerende medlemsstat i 1995, og priserne var lave sammenlignet med Frankrig og Tyskland. Én af producenterne i Spanien lod forstaa, at det ikke var muligt at gennemfoere yderligere rationalisering og nedbringe omkostningerne yderligere i den paagaeldendes produktionsanlaeg, og det er derfor sandsynligt, at et betydeligt tab af markedsandel eller en priskrig paa det spanske marked vil resultere i lukning af fabrikken, isaer hvis dette tab falder samme med en tilsvarende udvikling paa det naert beliggende, betydningsfulde franske marked.

7. Den samlede import: omfang og priser

74. Som anfoert ovenfor besluttede den japanske eksportoer at forsyne EF-markedet med varer fremstillet i Mexico, for hvilke der indfoertes antidumpingforanstaltninger i marts 1997. De positive virkninger af de foranstaltninger, der indfoertes i 1991, var derfor langt mindre, end de ville have vaeret under normale omstaendigheder.

75. Hertil kommer, at den samlede import af engangstaendere med fyrsten steg med 74% fra 1992 til undersoegelsesperioden, dvs. en langt stoerre stigning end stigningen i forbruget i denne periode. Som foelge heraf oegedes markedsandelen for denne import fra 33,5% i 1992 til 53% i 1995 og 46,3% i 1996.

76. Som det er paavist i forbindelse med de forskellige antidumpingforanstaltninger, der er indfoert fra 1992 til 1998, har der vaeret tale om en fortsat tilgang til EF-markedet af lavprisimport til dumpingpriser fra tredjelande. Som foelge heraf er priserne paa EF-markedet gradvis faldet til et meget lavt niveau; i et marked i vaekst er EF-erhvervsgrenens priser saaledes faldet med mere end 8% fra 1992 til undersoegelsesperioden.

G. FAELLESSKABETS INTERESSER

1. EF-erhvervsgrenen

77. EF-erhvervsgrenens har i naesten ti aar lidt under foelgevirkningerne af lavprisimport og dumpingimport af engangstaendere med fyrsten. Maalsaetningen for den endelige told, der er omfattet af den fornyede undersoegelse, nemlig at genskabe redelig konkurrence paa EF-markedet mellem EF-producenterne og deres eksporterende konkurrenter i tredjelande, er ikke virkeliggjort i fuldt omfang, som det fremgaar af den efterfoelgende udvikling. Tokai etablerede et produktionsanlaeg i Mexico og begyndte at eksportere den paagaeldende vare fra dette land til Faellesskabet til dumpingpriser, medens andre tredjelande, navnlig Kina, Filippinerne og Thailand, ogsaa tog tilflugt til dumpingpriser. Som foelge heraf er det ikke lykkedes EF-erhvervsgrenen helt at overvinde sine vanskeligheder trods bestraebelser paa at nedbringe omkostningerne og udnytte fordelene ved stordrift.

78. EF-erhvervsgrenen bestaar af to multinationale koncerner, der saelger adskillige andre varer end engangstaendere med fyrsten, og en forholdsvis lille producent, der ud over produktionen af engangstaendere med fyrsten ogsaa er et handelsselskab.

79. EF-erhvervsgrenen har i de seneste aar udfoldet betydelige bestraebelser for at oege produktiviteten i et forsoeg paa at naa ned paa de lavest mulige produktionsomkostninger og oege sin konkurrencedygtighed paa dette prisfoelsomme marked. Der er gennemfoert rationaliseringsbestraebelser. De to producerende koncerner har saaledes rationaliseret deres produktionsproces og tilpasset deres strukturer, medens den tredje producent hovedsagelig har bestraebt sig for at opnaa stordriftsfordele. Der er ogsaa foretaget nye investeringer for at oege produktiviteten. I betragtning af, at eksportsalget oegedes langt kraftigere end salget i Faellesskabet, og da eksportsalget udgoer mere end halvdelen af EF-producenternes salg, gennemfoertes investeringerne i produktionskapacitet hovedsageligt med henblik paa leverancer til andre markeder end EF-markedet.

80. Selv om der ikke har vaeret tale om lukning af produktionsanlaeg, synes dette at kunne tilskrives de paagaeldende producenters strategi understoettet af gaeldende antidumpingforanstaltninger vedroerende engangstaendere med fyrsten og udviklingen af deres eksportsalg. Det skal i den forbindelse bemaerkes, at alle tre producenter har fortjenstgivende aktiviteter i andre sektorer, som giver et tilstraekkeligt finansielt afkast til, at de kan opretholde deres produktionsanlaeg til engangstaendere med fyrsten i nogen tid. Det kan imidlertid ikke udelukkes, at antidumpingforanstaltningernes bortfald kan give anledning til, at én eller flere produktionsanlaeg lukkes.

81. I betragtning af ovenstaaende er det effektiviteten af Faellesskabets foranstaltninger, som har til formaal at genskabe redelige og aabne markedsvilkaar og beskytte EF-erhvervsgrenen mod illoyal konkurrence, der staar paa spil. Ses der bort fra denne vaesentlige betragtning, er der alvorlig risiko for, at EF-producenterne indstiller produktionen paa et eller flere anlaeg, hvis antidumpingforanstaltningerne bortfalder, og der vil derefter blive tale om skadevoldende dumping af store maengder engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Japan.

2. Importoerer

82. Eftersom eksportoeren ikke indberettede noget salg direkte til uafhaengige parter i Det Europaeiske Faellesskab, og da der ikke er modtaget nogen reaktioner fra importoerer efter offentliggoerelsen af meddelelsen om indledning af undersoegelsen, kunne der ikke identificeres nogen uafhaengige importoerer af Tokai's taendere med oprindelse i Japan.

83. Hvad angaar Tokai's datterselskab i Tyskland, som er den eneste importoer af engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Japan, skal det anfoeres, at det havde meget faa beskaeftigede sammenholdt med EF-erhvervsgrenen. Opretholdelse af de foranstaltninger, der er omfattet af den fornyede undersoegelse, maa derfor formodes at faa minimal indvirkning paa denne importoer.

3. Forbrugere

84. I den oprindelige undersoegelse gjorde importoererne gaeldende, at antidumpingforanstaltninger paa importen af engangstaendere med fyrsten ville skade forbrugernes interesser. Som led i den foreliggende undersoegelse er der imidlertid ikke modtaget nogen bemaerkninger fra forbrugerorganisationer, og der er i oevrigt ingen grund til at antage, at omstaendighederne har aendret sig i en saadan grad, at de argumenter, der i tidligere undersoegelser benyttedes som grundlag for at afvise denne paastand, ikke laengere er gyldige.

H. OPHAEVELSE AF ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

85. Paa baggrund af ovenstaaende konkluderede Kommissionen, at der var sandsynlighed for, at der igen ville finde skadevoldende dumping sted, og stillede i april 1999 det andet af to forslag om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning, med oprindelse i Japan. Det var dog ikke muligt at opnaa det noedvendige flertal i Raadet til at vedtage en forordning paa grundlag af det ene eller det andet af Kommissionens forslag.

86. Ifoelge artikel 11, stk. 2, i grundforordningen udloeber endelige antidumpingforanstaltninger fem aar efter indfoerelsen heraf, medmindre det som led i en genoptagelse af en undersoegelse fastslaas, at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis vil medfoere, at der fortsat eller igen vil finde dumping sted med deraf foelgende skade. Hvis der gennemfoeres en fornyet undersoegelse, forbliver antidumpingforanstaltningerne i kraft, indtil resultatet af en saadan undersoegelse foreligger.

87. I det foreliggende tilfaelde vil resultatet af Raadets beslutning om ikke at vedtage en forordning paa grundlag af Kommissionens forslag blive, at den fornyede undersoegelse forbliver aaben, og de eksisterende foranstaltninger forbliver i kraft paa ubestemt tid.

88. Ifoelge artikel 11, stk. 5, i grundforordningen skal en fornyet undersoegelse gennemfoeres hurtigt og normalt afsluttes senest tolv maaneder efter genoptagelsen af undersoegelsen.

89. Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at antidumpingtolden paa lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning med oprindelse i Japan boer ophaeves for at undgaa baade, at den fornyede undersoegelse kommer til at vare unoedigt laenge, og at antidumpingforanstaltningerne forbliver i kraft paa ubestemt tid.

I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

90. Alle interesserede parter, der medvirkede i undersoegelsen, samt klagerne, eksportoeren og den japanske regering underrettedes skriftligt om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen havde til hensigt at anbefale, at de endelige foranstaltninger ophaeves.

91. De klagende producenter gjorde indsigelse mod dette procedureforloeb og fremfoerte, at der ikke var sket aendringer i omstaendighederne, og at antidumpingtolden efter deres opfattelse burde opretholdes.

92. Under hensyn til, at den antidumpingtold paa importen af varer med oprindelse i Republikken Korea, der indfoertes ved den forordning, ved hvilken der ogsaa indfoertes en endelig antidumpingtold paa engangstaendere med fyrsten med oprindelse i Japan, i mellemtiden er bortfaldet, boer der indfoeres en bestemmelse om, at henvisningerne til antidumpingtolden paa importen af varer med oprindelse i Republikken Korea slettes i forordningen -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Raadets forordning (EOEF) nr. 3433/91 ophaeves for saa vidt angaar den endelige antidumpingtold, der er indfoert paa importen af lommetaendere med fyrsten, med gas som braendstof, ikke til genopfyldning, henhoerende under KN-kode ex 9613 10 00 og med oprindelse i Japan.

2. Der foretages foelgende aendringer i forordning (EOEF) nr. 3433/91:

(i) I artikel 1, stk. 1, erstattes ordene "med oprindelse i Japan, Den Kinesiske Folkerepublik og Republikken Korea" med ordene "med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik".

(ii) Artikel 1, stk. 2 affattes saaledes:

"2. Tolden fastsaettes til 0,065 EUR pr. taender."

Artikel 2

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den

Paa Raadets vegne

Formand