15.7.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 178/15 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om tilsyn med kreditinstitutter på et konsolideret 
grundlag 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 258 af 9. oktober 1981, side 5. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 7. oktober 1981 i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse 
af Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg 
om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 197. plenarforsamling, afholdt i 
Bruxelles den 28. og 29. april 1982, sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 198, 
under henvisning til anmodning af 15. oktober 1981 
fra Rådet for De europæiske Fællesskaber om 
Udvalgets udtalelse om forslag til Rådets direktiv 
om tilsyn med kreditinstitutter på et konsolideret 
grundlag, 
under henvisning til beslutning truffet af dets for­
mand den 15. oktober 1981 om at pålægge Afdelin­
gen for industri, handel, håndværk og tjenesteydel­
ser at udarbejde udtalelse om forslaget, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af Afdelin­
gen for industri, handel, håndværk og tjenesteydel­
ser på mødet den 31. marts 1982, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, De Bruyn, og 
under henvisning til forhandlingerne på den 197. 
plenarforsamling den 28. og 29. april 1982 — 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE 
enstemmigt: Udvalget godkender direktivforslaget under forbe­
hold af følgende bemærkninger: 
Generelle bemærkninger 
1. Direktivforslaget er et vigtigt skridt henimod 
integrering af kapitalmarkederne i EF; der kan der­
for kun udtrykkes tilfredshed hermed; dog skal det 
understreges, at en egentlig integrering forudsætter 
andre fremskridt, ikke mindst harmonisering af nati­
onale bestemmelser. 
2. Det bemærkes, at det foreliggende direktivfor­
slag drejer sig om de oplysninger, som skal tilgå til­
synsmyndighederne, hvormed det fremstår forskel­
ligt fra forslaget til syvende direktiv om koncern­
regnskaber, som drejer sig om de oplysninger, der 
skal offentliggøres, omend de to forslag har en del 
til fælles. 
3. Uanset hvor positivt dette nye forslag er, har det 
dog sin begrænsning, f.eks. med hensyn til arten og 
omfanget af de oplysninger, som skal tilgå landenes 
kontrolmyndigheder. Følgelig må tilsynet blive 
begrænset. Da der er tale om et overgangsstadium, 
er nogen tilbageholdenhed påkrævet. Det er imidler­
tid indlysende, at der fremover må ske mere vidtgå­
ende harmonisering. Disse betragtninger svarer i 
øvrigt til de principper, som Kommissionen selv 
nævner (f.eks. tredje betragtning, artikel 1, artikel 3, 
stk. 2). 
Nr.C 178/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.7.82 
4. Det skal præciseres, at konsolidering, som kre­
ditinstitutternes hastige internationalisering har 
gjort særlig påkrævet, består i at samle oplysninger 
om aktiviteterne i selskaber, som i juridisk forstand 
udgør særskilte enheder, dvs. moderselskabet og 
dets filialer. Derimod må et og samme selskabs for­
skellige underafdelinger nødvendigvis indgå i regn­
skabet og statistikken for det selskab, som de er en 
del af. 
5. Konsolideret tilsyn principgodkendes af de ti 
EF-lande, og fik endda anbefaling fra centralbank­
chefkomiteen (Den internationale Betalingsbank) 
allerede i 1979, selvom der idag kun er tre EF-lande, 
som i vid udstrækning anvender konsoliderede 
oplysninger til tilsynsformål. Tilsyn på konsolideret 
grundlag er nødvendig for at gøre kontrollen mere 
effektiv, sikker og overkommelig under de nuvæ­
rende stærkt internationalt betingede forhold samt 
rimeligere ensartet på det stadig mere forenede og 
konkurrenceprægede marked. 
6. Med hensyn til direktivforslagets retlige række­
vidde skal det understreges, at den nye kontrolme­
tode intet ændrer ved ansvarsbyrden hverken for det 
institut, som ejer en kapitalinteresse eller for det 
institut, hvori kapitalinteressen besiddes. 
7. Direktivforslaget gælder for kreditinstitutter 
samt for de penge- og finansieringsinstitutter, hvor 
kreditinstitutterne har større kapitalinteresser. 
Penge- og finansieringsinstitutter defineres i forsla­
gets artikel 1, men definitionen er ikke tilstrækkelig 
klar. Forslaget bør derfor præciseres nærmere på 
dette punkt, da det ellers kan udlægges som omfat­
tende selskaber, hvis specifikke virksomhed bevir­
ker, at de netop ikke skal omfattes af direktivforsla­
get. 
8. Begrebet »myndighederne«, som forekommer 
flere steder, er ikke helt entydigt og bør defineres 
nærmere. 
9. Med hensyn til myndighedernes holdning i de 
lande, hvor der er tradition eller lovhjemmel for 
samråd med kreditinstitutterne, bør denne praksis 
selvfølgelig forblive i kraft på basis af artikel 3, 
stk. 2. 
10. Forbindelserne med tredjelande skal bygge på 
bilaterale aftaler mellem hvert enkelt tredjeland og det enkelte EF-land. Kommissionen udtrykker i 
bemærkningerne til artikel 6 håb om, at de bilaterale 
aftaler senere kan erstattes med aftaler mellem Fæl­
lesskabet og tredjelande. Af hensyn til hurtig og 
effektiv harmonisering er det ønskeligt, at der så 
systematisk som muligt etableres direkte aftaler mel­
lem EF og tredjelande. 
Særlige bemærkninger 
1. Artikel 1 
1.1. Definitionen på et »penge- og finansieringsin­
stitut« bør, jf. de generelle bemærkninger, præciseres 
på følgende måde under anvendelse af formulerin­
ger fra direktivforslagets begrundelse: 
»Et foretagende, der ikke er et kreditinstitut, og 
hvis hovedvirksomhed består i at yde kreditter 
(herunder sikkerhedsstillelse) eller i at overtage 
banklignende risici, uden at modtage indlån fra 
offentligheden«. 
1.2. En kapitalinteresse bør defineres som værende 
på mindst 25 %, da en andel af denne størrelse i 
nogle lande er nok til at blokere vigtige beslutnin­
ger. Når der foreslås 20 %, er det kun for at ligge på 
linje med det fjerde direktiv, hvis formål er et helt 
andet end det foreliggende forslags. 
1.3. Det bør desuden i denne artikel defineres, 
hvad der forstås ved »myndighederne«: 
»Ved den kompetente myndighed forstås den 
nationale myndighed, som ved lov eller ved 
administrativt fastsatte bestemmelser er beføjet 
til at føre tilsyn med kreditinstitutter«. 
2. Artikel 3 
2.1. Stk. 1, første led 
2.1.1. 80 % skal ændres til 75 %, hvis mindste kapi­
talinteresse sættes til 25 %. Teksten er for kort til at 
kunne forstås uden problemer og bør følgelig gøres 
mere eksplicit. 
15.7.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 178/17 
2.2. Stk. 1, tredje led 
2.2.1. Bestemmelsens formål er at holde ubetyde­
lige kapitalinteresser, som indebærer minimal risiko, 
uden for direktivet. Men selv om det skønnes på­
krævet at sætte en grænse, forekommer det ikke rime­
ligt at benytte en konkret beløbsstørrelse, da inflati­
onsudviklingen risikerer at berøve det enhver betyd­
ning. Udtrykkes grænsen i procent, er 2 % sat alt for 
lavt til at kunne være realistisk og nyttigt ved fast­
sættelse af mindstekapitalinteresse. 
2.3. Stk. 1, fjerde led 
2.3.1. Det er ønskeligt at rådføre sig med det 
berørte moderselskab for at få fastslået, i hvilken 
udstrækning det kan holdes uden for direktivet. Der 
bør derfor foretages følgende ændring: 
».. .er af en sådan art, at de myndigheder, der 
fører tilsyn med det kreditinstitut, der har disse 
kapitalinteresser, i samråd med kreditinstituttet 
finder, at en konsolidering ...«. 
2.3.2. Udvalget forstår, at fjerde led især sigter til 
hypotek- og kreditforeninger. Reglerne for kontrol 
med sådanne institutter er i dag langt strengere end 
dem, der foreslås i foreliggende direktiv, hvorfor 
oplægget bør tilpasses i overensstemmelse hermed. 
3. Artikel 4 
3.1. Stk. 1 
3.1.1. For at der ikke skal indsamles alt for mange 
oplysninger uden relevans for koncerntilsynet bør 
stykket ændres til følgende: 
»... forlanger de myndigheder, der fører tilsyn 
med moderselskabet, i kontroløjemed en fuld­
stændig eller...«. 
Bruxelles, den 28. april 1982. 3.2. Stk. 2 
3.2.1. For at uenighed mellem tilsynsmyndighe­
derne ikke skal blokere beslutningsprocessen, bør 
andet punktum ændres til følgende: 
»... kan myndighederne i den medlemsstat, hvor 
kreditinstituttet har sit hovedsæde, efter samråd 
med den myndighed, der fører tilsyn med det 
kredit-, penge- eller finansieringsinstitut, hvori 
kapitalinteressen haves, dog aftale, at konsolide­
ring ...«. 
3.3. Stk. S 
3.3.1. Denne bestemmelse er i strid med ønsket om 
harmonisering og bør derfor udgå. Den tillader 
myndighederne i de enkelte lande at skønne for 
uensartet. 
4. ArtikelS 
4.1. Stk. 4 
4.1.1. Udvalget bemærker, at begrebet »vérifica-
teur« (på dansk »revisor«) i den franske udgave er 
erstattet af »réviseur« og stiller det spørgsmål, om 
der skal ændres tilsvarende på de øvrige EF-sprog. 
5. Artikel 7 
5.1. Stk. 1 
5.1.1. Gennemførelsesfristerne bør være så realisti­
ske som muligt og give de berørte virksomheder den 
fornødne tid til at sætte sig ind i reglerne og følge 
dem; fristerne bør derfor være følgende: Medlems­
staterne bør have et år fra direktivets offentliggø­
relse til at efterkomme det, og der bør derefter gives 
yderligere en frist på et år til at iværksætte de 
bestemmelser, som medlemsstaterne træffer. 
Formandfor 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Tomas ROSEINGRAVE