BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

For at sikre den nødvendige retssikkerhed og ensartethed på det indre marked skal Det Blandede EØS-Udvalg indarbejde al relevant EU-lovgivning i EØS-aftalen så hurtigt som muligt efter vedtagelsen.

2.RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Udkastet til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse (der er knyttet som bilag til forslaget til Rådets afgørelse) har til formål at ændre bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen med henblik på at indarbejde forordning (EF) nr. 443/2009, (EU) nr. 1014/2010, (EU) nr. 63/2011, (EU) nr. 725/2011, (EU) nr. 429/2012, (EU) nr. 396/2013, (EU) nr. 397/2013, (EU) nr. 333/2014 og (EU) nr. 6/2015 i EØS-aftalen.

EØS/EFTA-staterne anmoder om tilpasninger, der går videre end rent tekniske justeringer.

Begrundelse for de vigtigste ønskede tilpasninger og foreslået løsning

Ved forordning (EF) nr. 443/2009 indføres et system for præstationsnormer for emissioner fra nye personbiler. Udkastet til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse udvider EU’s system til EØS/EFTA-staterne, således at systemet kommer til at omfatte alle EØS-stater.

Afgifter for emissionsoverskridelser, jf. artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 443/2009, som omhandlet i tilpasning (i) i Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse

Der er foretaget den tilpasning, at det påhviler EFTA-Tilsynsmyndigheden at pålægge fabrikanterne i EØS/EFTA-staterne afgifter for emissionsoverskridelser.

Afgifterne vil blive pålagt for nye personbiler, der sælges i henholdsvis EU og EØS/EFTA-staterne. Som følge heraf skal afgifterne fordeles mellem EU og EØS/EFTA.

Der foreslås derfor en fordelingsnøgle, således at afgifterne fordeles forholdsmæssigt på grundlag af andelen af nye personbiler, der registreres i henholdsvis EU eller i EFTA-staterne, i forhold til det samlede antal nye personbiler, der registreres i EØS.

Opkrævning af afgifter for emissionsoverskridelser, jf. artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 443/2009, som omhandlet i tilpasning (j) i Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse

Artikel 9, stk. 3, giver Kommissionen retsgrundlag til at fastsætte metoder til opkrævning af afgifter for emissionsoverskridelser. Disse metoder blev fastsat ved Kommissionens afgørelse 2012/100/EU. Da der i henhold til EØS-aftalen findes en særskilt tilsynsmyndighed og et særskilt tilsynssystem, er der foretaget den tilpasning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden skal tage stilling til metoderne for opkrævning af afgifter for emissionsoverskridelser. Disse metoder skal være baseret på Kommissionens metoder.

Fordeling af afgifter for emissionsoverskridelser, jf. artikel 9, stk. 4, i forordning (EF) nr. 443/2009, som omhandlet i tilpasning (k) i Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse

Det bestemmes i artikel 9, stk. 4, at afgifterne betragtes som indtægter, der indgår i Den Europæiske Unions almindelige budget.

Der er derfor foretaget den tilpasning for EFTA-staterne, at fordelingen af afgifterne for emissionsoverskridelser, der vedrører EFTA, skal fastlægges.

Anvendelse af forordning (EF) nr. 443/2009 på Liechtenstein, jf. tilpasning (n) i Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse

De langvarige, meget tætte historiske bånd mellem Liechtenstein og Schweiz er stærkt påvirket af told- og valutaaftalen mellem de to lande (om oprettelse af en told- og møntunion), som blev indgået i 1923 (LGBl. nr. 24/1923). Told- og valutaaftalen med Schweiz har også en væsentlig indvirkning på Liechtensteins miljø- og finanspolitiske strategier. Gennem told- og valutaaftalen er mange schweiziske miljøbestemmelser umiddelbart gældende i Liechtenstein eller gennemført i Liechtensteins lovgivning på grundlag af bilaterale aftaler mellem de to lande.