Itv KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 06.05.1997 
KOM(97)200 endelig udg. 
BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS 
FINANSIELLE INTERESSER 
,-L^fcJ^ 
'Må: BEKÆMPELSE AF SVIG 
Beretning for 1996 
(forelagt af Kommissionen) 

LISTE OVER GRATISNUMRE I DE FORSKELLIGE MEDLEMSSTATER 
Deutschland 
ôsterreich 
Belgique/Belgïe 
Danmark 
Espana 
Suomi/Finland 
France 0130820595 
06605845 
080012426 
80018495 
900993295 
0800112595 
0800917295 Ellåda 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom 
Sverige 008003212595 
1800553295 
167878495 
08003595 
060224595 
0505329595 
0800963595 
020791695 
l\ 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
INDLEDNING 1 
1. STRATEGIEN FOR BEDRAGERIBEKÆMPELSE, STATUS OG FREMTIDSUDSIGTER 5 
1.1 Resultaterne af arbejdet i marken: Hvorledes kan afsløringen af bedrageri 
effektiviseres? 6 
1.1.1 Understøtning af Kommissionens operationelle indsats 6 
1.1.2 Midler til understøttelse og målretning af bedrageribekæmpelsesarbejdet i 
marken 7 
1.1.3 Det konkrete retlige samarbejde 9 
1.2 Udviklingen af den finansielle overvågning: hvorledes kan der sikres en bedre 
beskyttelse af de europæiske skatteborgere? 9 
1.3 Forbedring af fællesskabslovgivningen: hvorledes der kan sikres en bedre tilpasning af 
de juridiske rammer med henblik på at opnå en bedre forebyggelse? 11 
1.4 Strengere sanktioner: Hvorledes kan man forøge den afskrækkende virkning? 12 
2. STATISTIKKER OG ANALYSER 13 
2.1 Situationen i 1996 14 
2.2 Tendenser 14 
2.2.1 De traditionelle egne indtægter 14 
% 2.2.2 Udgifter 15 
2.3 Kilder 15 
2.4 Analyse af de forskellige områder 16 
2.4.1 De traditionelle egne indtægter 16 
2.4.1.1 Forsendelsesområdet 16 
2.4.1.2 Præferenceordningerne 16 
2.4.2 Udgifter 17 
2.4.2.1 EUGFL's garantisektion 17 
2.4.2.2 Strukturforanstaltninger 18 
2.4.2.3 Direkte udgifter 18 
2.5 Inddrivelse 19 
2.5.1 De traditionelle egne indtægter 19 
2.5.2 EUGFL's garantisektion 20 
2.5.3 Strukturforanstaltninger 20 
3. UNDERSØGELSER 20 
3.1 Groft tværnationalt organiseret bedrageri 23 
3.2 Groft bedrageri i forbindelse med handelspolitikkerne (industrivarer, fiskerivarer og 
tekstilvarer) 28 
3.3 Nationalt bedrageri inden for landbrugsområdet 31 
Ib 
3.4 Bedrageri i forbindelse med strukturpolitikkerne 32 
3.5 Bedrageri i forbindelse med direkte udgifter 34 
4. PARTNERSKAB MED MEDLEMSSTATERNE 36 
4.1 Medlemsstaternes organer til beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser 36 
4.2 Uddannelsespolitik 37 
5. BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABERNES FINANSIELLE INTERESSER/DEN 
VIGTIGSTE UDVIKLING INDEN FOR DE ENKELTE OMRÅDER 38 
5.1 Egne indtægter 39 
5.2 Landbrugsområdet 40 
5.3 Forsendelsesprocedurer og initiativer på toldområdet 40 
5.3.1 Forsendelsesprocedurer 40 
5.3.1.1 Opfølgning af Kommissionens meddelelse af 29. marts 1995 40 
5.3.1.2 Europa-Parlamentets midlertidige undersøgelsesudvalg 42 
5.3.2 Programmet "Told 2000" 42 
5.3.3 Præferenceordningerne 43 
5.4 Direkte udgifter 43 
5.5 Gensidig administrativ bistand og faglig bestand 44 
5.5.1 På fællesskabsplan 44 
5.5.2 Mellem Fællesskabet og tredjelande 44 
6. BESKYTTELSE AF DE FINANSIELLE INTERESSER / HORISONTALE 
LOVGIVNINGSINITIATIVER 45 
6.1 Forordningen om kontrol og inspektion på stedet 46 
6.1.1 Forordningens anvendelsesområde 46 
6.1.2 Kontrollens gennemførelse 47 
6.1.3 Opfølgning af kontrollen 47 
6.2 Aktiviteter inden for rammerne af afsnit VI i TEU 48 
6.2.1 Første protokol om bestikkelse af tjenestemænd 48 
6.2.2 Protokollen om strafferetlig beskyttelse af de finansielle interesser 49 
BILAG 50 
FORKORTELSER 59 
/ c 
INDLEDNING 
I Kommissionens ottende årsberetning om beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser og bedrageribekæmpelse gøres der status over alle tiltag inden for området. Der 
gives endvidere en kort beskrivelse af den vej, der er tilbagelagt, siden Kommissionens 
nye strategi for området blev fastlagt i 1994, og der sættes fokus på de perspektiver og 
prioriteringer, der skal gælde fremover. 
Både på det praktiske plan og lovgivningsmæssigt er der opnået gode resultater. 
EU's budget for 1996 beløber sig til 82 mia. ECU, der finansieres via Fællesskabets egne 
indtægter, herunder hovedsagelig momsen (39,8 mia. ECU eller 49% af de samlede bud­
getmidler) samt de told- og landbrugsafgifter (13,6 mia. ECU eller 18% af budgetmid­
lerne), der opkræves på varer, der importeres til Unionen fra tredjelande. 
Budgetudgifterne er kendetegnet ved for størstepartens vedkommende at bestå af bevil­
linger til støtte for fællesskabspolitikkerne. Lidt under halvdelen af udgifterne går til 
landbruget, rundt regnet en tredjedel til strukturpolitikken, og ca. 15% af udgifterne, der 
forvaltes direkte af Kommissionen, anvendes på forskning og udvikling, 
forbrugerbeskyttelse, miljø og bistand til tredjelande. 
For så vidt angår Fællesskabets traditionelle egne indtægter (told- og 
landbrugsafgifterne), tegnede uregelmæssighederne sig for 5,8% (787 mio. ECU) af det 
samlede beløb i egne indtægter, medlemsstaterne i 1996 opkrævede for Fællesskabet. Der 
er tale om ca. 2000 enkeltsager og en stigning i forhold til 1995, hvor procentsatsen lå på 
3,6%. 
For så vidt angår de udgifter, der afholdes via medlemsstaterne (over 80% af budgetud­
gifterne inklusive den fælles landbrugspolitik og strukturforanstaltningerne), beløber ure­
gelmæssighederne sig til i alt 0,7% (498 mio. ECU) af de samlede bevillinger fordelt på 
ca. 2400 enkeltsager. Også på dette område kan der konstateres en let stigende tendens i 
forhold til 1995 (0,6%). Hvad angår de udgifter, der forvaltes direkte af Kommissionen 
(ca. 15%) af budgettet), ligger tallet på 0,1% (16 mio. ECU) af de bevilligede midler mod 
0,3% i 1995. 
I alt har medlemsstaterne og Kommissionen i 1996 afsløret uregelmæssigheder for 1,3 
mia. ECU (uregelmæssigheder der påvirker indtægterne og udgifterne). Til 
sammenligning lå tallet for 1995 på 1,1 mia. ECU. 
På landbrugsområdet ser det ud til, at udviklingen hen imod at udbetale en større del af 
støtten direkte til landmændene, har givet sig udslag i en stigning i antallet af afslørede 
tilfælde og en relativ stagnering i de indberettede beløb. 
For strukturpolitikkernes vedkommende har der været tale om en bemærkelsesværdig ud­
vikling. I 1996 gav indførelsen af retningslinjer for, hvordan medlemsstaterne skal indbe­
rette oplysninger om uregelmæssigheder og svindel, sig ikke blot udslag i en mærkbar 
stigning i Kommissionens aktiviteter og i antallet af sager, men også i en firedobling af 
de beløb, der svindledes for. I øvrigt berører svindelen med strukturfondsstøtten ikke kun 
i<6 
EU's bidrag, men også medlemsstaternes samfinansiering, og den påvirker af denne 
grund også medlemsstaternes nationale budgetter. 
Også hvad angår Fællesskabets egne indtægter, har følgevirkningerne været betydelige 
for de europæiske skatteborgere, i den forstand at der må kompenseres for den 
manglende indtægt via den fjerde indtægtskilde1, som er baseret på medlemsstaternes 
BNI og afholdes af skatteyderne. 
Svindelen til skade for Fællesskabets finanser har også en direkte indvirkning på med­
lemsstaternes finansielle interesser. Der er således i 1996 konstateret cigaretsmugling ho­
vedsagelig ved omgåelse af forsendelsesproceduren for i alt 800 mio. ECU (told, punkt­
afgifter, moms), hvoraf de 25% er told til fordel for Fællesskabet, medens størsteparten 
(75%>) afholdes over medlemsstaternes budgetter. For alkoholens vedkommende giver 
omgåelsen af punktafgiftssystemerne ved smugleri mellem medlemsstaterne (forsvundne 
vareforsendelser) sig udslag i et betydeligt tab i skatteindtægter til skade for medlemssta­
ternes interesser (450 mio. ECU i 1996). Disse to former for svindel tegner sig tilsammen 
for over en mia. ECU, hvilket svarer til den finansielle virkning af alle de tilfælde af 
svindel, medlemsstaterne afslørede og indberettede til Kommissionen i 1995. 
Tallene skal dog fortolkes med forsigtighed, idet de variationer, der er registreret, lige så 
godt kan skyldes, at man er blevet bedre til at opdage uregelmæssighederne, som at der el­
sket en stigning i antallet af uregelmæssigheder, at indsatsen for at bekæmpe svindelen er 
intensiveret inden for nogle bestemte områder, eller at man det pågældende år har afsløret 
nogle meget omfattende sager. 
Ganske få store bedragerisager (nemlig 2-3% af det samlede antal) tegner sig for største­
parten (over to tredjedele) af det beløb/, der svindles for, hvilket afslører tilstedeværelsen 
af en velorganiseret kriminalitet i stor skala. Det er tydeligt, at der er fællesskabsstøtte, 
der går direkte i smuglernes lommer uden at komme den tilsigtede erhvervssektor lil 
gode. På samme måde lider EU's og medlemsstaternes handelspolitik under omfanget af 
den svindel, der foregår til skade for EU's og medlemsstaternes budgetter. 
De oplysninger, medlemsstaterne indberetter, afspejler - hvor troværdige de end måtte 
være - blot den kontrol, der er foretaget, og kan ikke alene give et billede af svindelens 
omfang. Den måde, de kriminelle organisationer opdeler deres transaktioner på, gør det 
meget vanskeligt at danne sig et samlet billede af den svindel, der foregår. De meget 
komplekse transaktioner, hvor lovlige og lyssky aktiviteter foregår side om side, giver 
sjældent mulighed for at få et glimt af hele den "ordregivende" kriminelle organisation, 
der står bag. 
Denne organiserede kriminalitet lader hånt om grænser, iværksætter "karruseller", 
udtænker finansielle fiduser, skaffer sig økonomiske fordele og lægger samtidig et 
røgslør ud, hovedsagelig ved at benytte sig af forskellige eksisterende virksomheder 
(lagre, forarbejdningsvirksomheder, speditører, forhandlere m.v.). Organisationerne 
hvidvasker på samme måde som narkotikakartel lerne provenuet fra deres transaktioner 
ved hjælp af "strå'Tirmaer, der anvender bankforbindelser spredt ud over en lang række 
finanscentre såvel i som uden for EU. Ved at benytte sig af den slags metoder kan man 
' De tre øvrige indtægtskilder er landbrugsafgifterne, tolden (der tilsammen udgør de traditionelle egne indtægter) og momsen 
2 
stille så mange hindringer i vejen for kontrollører og dommere i medlemsstaterne, at man 
gør det næsten umuligt for dem at udføre deres arbejde. 
For de grænseoverskridende bedragerisagers vedkommende er det mere hensigtsmæssigt 
at foretage den sammenlignende kontrol og iværksætte de nødvendige foranstaltninger på 
EU-niveau. Oprettelsen af "task-groups" i de sektorer, der er mest udsat for bedrageri, 
kombineret med kontaktpunkter i medlemsstaterne er et konkret udslag af den 
overordnede strategi for bedrageribekæmpelsen, der giver mulighed for at danne sig et 
bedre billede af, hvor stor en trussel den organiserede kriminalitet udgør. For at kunne 
modarbejde den organiserede finansielle kriminalitet er det nødvendigt med særlig 
adgang til oplysninger, udstrakte beføjelser og iværksættelse af målrettede aktioner i 
marken. 
Den organiserede kriminalitet gør det således nødvendigt at træffe passende 
foranstaltninger for at beskytte de europæiske skatteydere, erhvervslivet, som nyder godt 
af politikkerne, og modtagerne af EU-midler. 
De fremskridt, der er gjort, såvel lovgivningsmæssigt som med hensyn til praktisk 
kendskab til fænomenet, vil gøre det muligt at effektivisere bedrageribekæmpelsen frem­
over. Der må i forbindelse med hele denne problematik ikke herske tvivl om, at forebyg­
gelsen vedbliver med at være en hovedhjørnesten i beskyttelsen af de offentlige finanser, 
selv om der primært skal fokuseres på den praktiske bekæmpelse. Forebyggelsen er en 
absolut nødvendig forudsætning for beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser2. 
Retsgrundlaget for beskyttelsen af Fællesskabets finanser findes hovedsagelig i: 
• den horisontale forordning fra den 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers 
finansielle interesser, som omhandler kontrol og administrative foranstaltninger og sanktioner 
• forordningen af 11. november 1996 om kontrol og inspektion foretaget af Kommissionen i 
medlemsstaterne i forbindelse med efterforskning af svig og uregelmæssigheder 
• konventionen om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, undertegnet den 26. 
juli 1995 og den hertil knyttede protokol om bekæmpelse af korruption, undertegnet den 27. september 
1996. For at få gyldighed skal disse tekster ratificeres af medlemsstaternes parlamenter og omsættes til 
national lov. 
Den horisontale forordning giver en meget bred definition af, hvad der skal forstås ved 
uregelmæssighed, nemlig en definition der dækker både undladelser, der opstår ved fejl 
eller forsømmelighed, og som skader eller kan skade Fællesskabernes almindelige 
budget, og forsætlig adfærd, der i ordets snævreste forstand svarer til bedrageri således 
som defineret i den strafferetlige konvention. De sager, der fremlægges i beretningen, er 
sager, som Kommissionen har taget op. !)cr er udelukkende tale om sager af særlig 
interesse for EU, for hvilke det ikke nødvendigvis allerede er påvist, at der er tale om 
forsæt. Disse uregelmæssigheder kan derfor ikke alle anses for at være bedragerier i 
ordets strafferetlige betydning. Det samme gælder for de data, der er gengivet i 
beretningens statistiske afsnit. 
Sammen med SEM 2000 (se kapital 1, s.9 IT), hvis retningslinjer klart sigter mod at styrke forebyggelsen f.eks. på toldområdet, 
prioriteres forebyggelsen også højt i programmet "Told 2000", der netop er vedtaget af Rådet og Europa-Parlamentet. Se 
kapitel 5.3.2, s. 42. 
I realiteten nyder såvel EU som medlemsstaternes finanser godt af de resultater, EU's 
efterforskningsgrupper (hovedsagelig task-groups) opnår. I 1996 gav 42 af de i alt ca. 
4000 registrerede opkald på den grønne linje anledning til efterforskninger. 
Der mindes om, at bedrageribekæmpelsen primært påhviler medlemsstaterne, der i kraft 
af deres forskellige former for politi for økonomisk kriminalitet som de eneste råder over 
de midler, der skal til for at bekæmpe bedrageriet. Det gør det dog ikke mindre vigtigt, at 
Kommissionen spiller rollen som koordinator og i praksis griber ind, hvor den har noget 
at bidrage med, hvilket især gælder de grænseoverskridende bedragerisager og den 
storstilede økonomiske kriminalitet. 
Den konstante indsats for at inddrive de beløb, der er begået bedrageri for, herunder 
inden for EUGFL's garantisektion, har gjort det muligt at nedbringe tabene for EU's 
budget. I en tredjedel af de sager, medlemsstaterne havde indberettet inden 1993, er 
beløbene blevet betalt tilbage.. Men der står dog stadig meget tilbage at gøre for 
Kommissionen og medlemsstaterne i fællesskab, hvis inddrivningen skal forbedres. Der 
skal i denne forbindelse ikke herske tvivl om, at uregelmæssigheder og bedragerisager til 
skade for EU's budget ikke nødvendigvis behøver at resultere i, at de pågældende beløb 
fortabes for tid og evighed på skatteborgernes bekostning - forudsat at opklaringen af 
sagerne forbedres, og der gøres en effektiv indsats for at inddrive midlerne. 
1. STRATEGIEN FOR BEDRAGERIBEKÆMPELSE, STATUS OG 
FREMTIDSUDSIGTER 
Gennemførelsen af det indre marked og iværksættelsen af unionstraktaten har laet 
Kommissionen til at udarbejde en ny strategi til bekæmpelse af bedrageri3. Strategien 
blev vedtaget i 1994.1 betragtning af, at strategien nu har været i anvendelse i tre år, og 
bedrageribekæmpelsen er på dagsordenen for regeringskonferencen, som skal afsluttes på 
Det Europæiske Råd i Amsterdam i juni 1997, vil det være nyttigt at gøre status og 
koncentrere indsatsen om følgende væsentlige spørgsmål: 
hvorledes kan man effektivisere afsløringen af bedrageri og bekæmpelsen af grov økonomisk 
kriminalitet 
hvorledes kan man sikre en bedre beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser og dermed 
af den europæiske skatteborger 
hvorledes kan der sikres en bedre tilpasning af de juridiske rammer for bekæmpelsen af bedrageri 
og grov økonomisk kriminalitet 
hvorledes kan der sikres en mere effektiv afskrækkelse samt ensartet afstraffelse. 
De allerede opnåede resultater bør udnyttes ved løsningen af de opgaver, der venter os i 
det nye årtusinde, navnlig set i lyset af den kommende udvidelse af EU. Disse mål svarer 
til de fire overordnede strategiske retningslinjer, der blev fastlagt i 1994: 
tilstedeværelse i marken 
øget samarbejde mellem medlemsstaterne; 
forbedring af fællesskabsretten 
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes sanktionssystemer. 
Arbejdet i marken har afsløret et stadig stigende antal alvorlige tilfælde, navnlig på 
områder, der er bedragerifølsomme. De konkrete forhold bør forbedres, både på 
fællesskabsplan og på nationalt plan. Der bør desuden ske en forbedring af inddrivelsen 
af unddragne beløb og af den finansielle opfølgning i forbindelse med afsløring af 
bedrageri. Fællesskabslovgivningens høje niveau, herunder de administrative og 
strafferetlige sanktionsbestemmelser, der anvendes over for bedragerne, bør udvides til at 
omfatte alle sektorer. 
Skal en sådan strategi bære frugt, må den ledsages af en betydelig forebyggende indsats. 
Kommissionen har derfor indført en ny intern procedure4, der tager sigte på under hele 
lovgivnings- og beslutningsforløbet at sikre, at teksterne ikke på nogen måde gør det 
muligt at snyde. En sådan forebyggende indsats kan kun give positive resultater, hvis 
også medlemsstaterne indtager en lignende holdning. Alt dette ligger i øvrigt fuldstændig 
på linje med SEM 20005, som bl.a. har til formål at forbedre den økonomiske forvaltning 
af EU's udgifter. 
3 Dok. K0M(94) 92 endelig udg. 
Dok. SEC(96) 1802. 
"Sound and Efficient Management" (sund og effektiv finansforvaltning). 
5 
De resultater, der er opnået siden 1994, har vist, at det har været rigtigt at anlægge en 
integreret indfaldsvinkel til bedrageriproblemet i EU-sammenhæng. 
Denne fremgangsmåde fungerer som referencemodel for bekæmpelsen af grov 
kriminalitet på unionsplan, idet den indeholder alle de relevante elementer for en samlet 
indsats (tilstedeværelse i marken, forbedring af "efterretningsvæsenet" og 
analysearbejdet, styrkelse af partnerskabet og samarbejdet mellem samtlige aktører, 
styrkelse af Fællesskabets lovgivningsmæssige rammer og indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes straffelovgivninger). Fællesskabsindsatsen har givet sig udslag i et 
samarbejde både med de retlige myndigheder, der specielt beskæftiger sig med 
bekæmpelse af økonomisk kriminalitet, og med de myndigheder, der står for det mere 
traditionelle bekæmpelsesarbejde (politi, toldvæsen, skattevæsen, økonomiske 
tilsynsorganer osv.). 
På Det Europæiske Råd i Dublin blev der i øvrigt slået til lyd for en lignende overordnet 
strategi til bekæmpelse af alle former for organiseret kriminalitet. 
1.1 Resultaterne af arbejdet i marken: Hvorledes kan afsløringen af bedrageri 
effektiviseres? 
1.1.1 Understøtning af Kommissionens operationelle indsats 
UCLAF er Kommissionens operationelle enhed til bekæmpelse af bedrageri. Denne 
centrale enhed, der blev oprettet i 1988, har siden 1994 taget udgangspunkt i den 
nuværende bedrageribekæmpelsesstrategi, og i 1995 blev den styrket strukturelt, da den 
fik tildelt nogle supplerende midler. Der blev således i 1996 gennemført mere end 300 
kontrolbesøg. 
Med udgangspunkt i den overordnede strategi har Kommissionen opbygget UCLAF på 
grundlag af tværfaglighed og dermed sikret tilstedeværelsen af sagkundskab på en række 
områder (finansvæsen, politi, told, retsvæsen, skattevæsen m.v.). Tilpasningen af 
Kommissionens tjenestegrene har gjort det lettere at virkeliggøre de tværgående mål, 
både i lovgivningsmæssig og operationel henseende6. 
For effektivt at kunne sikre EU-skatteborgernes penge kræves der kendskab til de 
konkrete forhold og en præcis analyse af bedragerifænomenet, der jo er yderst kompleks 
og i stadig forandring, og af fænomenets omfang på EU-plan. Det er netop gennem et 
præcist kendskab til forholdene i marken og de eksisterende risici, at EU-institutionerne 
får mulighed for regelmæssigt at tilpasse deres indsats mod denne trussel. 
Den nye forordning om de forskellige former for kontrolbesøg, der kan gennemføres af 
Kommissionens inspektører7, gør det muligt at få et indgående kendskab til de praktiske 
forhold inden for alle EU's aktivitetsområder. Den trådte i kraft den 1. januar 1997 og har 
følgende præcise målsætning: at beskytte Fællesskabets finansielle interesser og afsløre 
uregelmæssigheder. Med denne forordning har Kommissionen for første gang fået 
mulighed for at intervenere på samme vilkår på såvel indtægts- som udgiftsområdet. Den 
6 Jf. beretningerne om bedrageribekæmpelse for 1994 og 1995. 
7 Jf. kapitel 6.1, s. 46. 
nye forordning giver partnerskabet med medlemsstaterne et konkret indhold, da den 
præciserer de betingelser, hvorunder Kommissionen er bemyndiget til at intervenere 
under overholdelse af subsidiaritetsprincippet. 
Kommissionen kan aflægge kontrolbesøg på stedet: 
for at afsløre alvorlige eller grænseoverskridende uregelmæssigheder samt tilfælde, hvor 
organiserede kriminelle opererer i flere medlemsstater 
for at afsløre uregelmæssigheder, når situationen i en medlemsstat er sådan, at der kræves 
skærpet kontrolfor at gøre beskyttelsen af de finansielle interesser mere effektiv og sikre samme 
grad af beskyttelse i hele Fællesskabet 
eller på anmodning af en medlemsstat. 
Forordningen indeholder desuden nærmere bestemmelser om: 
adgang til oplysninger og dokumentation om de økonomiske beslutningstagere, herunder om 
deres erhvervsarealer, lokaler og transportmidler 
sidstnævnte personers pligt til at lette Kommissionens udøvelse af kontrollen 
vilkårene for samarbejdet med de nationale myndigheder 
de nationale myndigheders forpligtelse til om nødvendigt at yde den krævede bistand. 
Endelig etableres der i forordningen en snæver forbindelse mellem den administrative 
kontrol på stedet og den strafferetlige behandling af bedrageri, idet UCLAF-
inspektørernes udtalelser får beviskraft ved domstolene. 
Denne nye forordning, som er i overensstemmelse med den bedrageribekæmpelsesstrategi, som 
Kommissionen har fulgt siden 1994, giver Kommissionen en række nye arbejdsopgaver, idet den bl.a. skal 
sikre tilsyn med og løbende bistand til de nationale myndigheder, der står for den strafferetlige forfølgelse 
af overtrædelserne. 
1.1.2 Midler til understøttelse og målretning af bedrageribekæmpelsesarbejdel i 
marken 
Da groft bedrageri mod Fællesskabet som oftest er grænseoverskridende og 
velorganiseret8, er det nødvendigt at sætte ind med efterforskningsgrupper, der er 
tværfaglige og tværnationale. Det er netop med henblik herpå, at der er udviklet såkaldte 
task-groups, der skal koncentrere efterforskningen omkring sektorer, der er meget 
følsomme over for bedrageri. De oprettes i et samarbejde mellem de nationale 
myndigheder og Kommissionen. Grupperne, der er meget fleksible, er baseret på 
kontaktpunkter og skal bekæmpe den trussel, som den organiserede kriminalitet udgør. 
Det bør være et mål for grupperne hele tiden at blive bedre til at udnytte de oplysninger, 
Kommissionen råder over. Med henblik herpå bør der være operationel mobilitet på EU-
plan, og man skal trække på de forskellige medlemsstaters ekspertise, så det bliver muligt 
effektivt at bekæmpe den fare, som udviklingen af en verdensomspændende økonomisk 
kriminalitet udgør. 
Medlemsstaterne har på deres side allerede dels oprettet særlige tjenester, der tager sig af 
bekæmpelsen af bedrageri mod Fællesskabets budget (det gælder f.eks. Italien og 
Jf. kapitel 3.1, s. 23. 
Frankrig), dels etableret særlige forbindelser med Kommissionen på dette område (det 
gælder f.eks. Belgien og Spanien9). 
Der er endvidere dannet et partnerskab mellem Kommissionen og de andre institutioner. 
Uden at negligere den vigtige rolle, som budgetmyndigheden (Europa-Parlamentet og 
Rådet) spiller, har Kommissionen (UCLAF) indgået en særlig aftale med 
Revisionsretten, hvilket allerede har ført til, at Kommissionen har startet efterforskningen 
af bedrageritilfælde på grundlag af oplysninger derfra. 
Det er selvfølgelig nødvendigt at øge arbejdet i marken. Herudover skal der udvikles en 
række tekniske og operationelle hjælpemidler ("Intelligence") for bedre at kunne 
indkredse bedragerifænomenet og dermed forbedre opsporingen af uregelmæssigheder og 
bedrageri. Disse hjælpemidler, som placeres i Kommissionen, skal udbygges og til 
stadighed være til disposition for UCLAF's efterforskningshold og de nationale 
myndigheder. Det er første gang, der på europæisk plan eksisterer en sådan vifte af 
hjælpemidler. Samtlige sektorer dækkes af retsforskrifter, hvori det præciseres, hvilke 
forpligtelser der påhviler medlemsstaterne og Kommissionen med hensyn til indberetning 
af bedrageri og uregelmæssigheder10. Den gensidige informationsudveksling medfører 
den gennemsigtighed, der er nødvendig for den finansielle, administrative og retlige 
opfølgning af sagerne. Den er desuden nyttig i forbindelse med gennemførelsen af 
undersøgelser i marken. Indsamlingen af disse oplysninger vil endvidere give mulighed 
for en regelmæssig analyse af bedragerifænomenet, dets geografiske mobilitet, dets 
udvikling og de risici, dette indebærer for EU's finanser, både hvad medlemsstaterne og 
Fællesskabet angår. 
/ den sammenhæng ønsker Kommissionen med videnskabelig assistance fra Det Fælles Forskningscenter 
at etablere et center for informationsindsamling med henblik på udnyttelse af efterretningsvæsenet og 
analyse af de indsamlede data^. Den ønsker desuden at skabe en særlig forbindelse mellem UCLAF og 
Europol^. 
Der er truffet foranstaltninger, hovedsagelig henhørende under toldområdet, med henblik 
på etablering af et informationsudvekslingssystem. 
Et "Early Warning System ", hvorefter der på forhånd gives informationer fra afsendelses- til 
modtagelsestoldstedet, når det drejer sig om "følsomme " varer (toldforsendelsestransaktioner) '-* 
Jf. beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, side 42 og 43. 
10 Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 for så vidt angår egne indtægter (EFT L 155 af 7.6.1989); Rådets forordning 
(EØF) nr. 595/91 for så vidt angår EUGFL, Garantisektionen (EFT L 67 af 14.3.1991); Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 
forså vidt angår strukturpolitikkerne (EFT L 374 af 31.12 1988) og Kommissionens forordning (HF) nr. 1681/94 (MV Y I. 17S 
af 12.7.1994), der indeholder detaljerede regler for indberetning; Rådels Ibrordning(EF) nr. 1164/94 (artikel 12) om oprettelse 
af Samhørighedsfonden (EFT L 130 af 25 5.1994) og Kommissionens forordning (Ml«) nr. 1831/94 (EFT I. 191 al 27.7 1994), 
der indeholder detaljerede regler for indberetning; Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81 om regler for meddelelse al 
oplysninger på told- og landbrugsområdet inden for rammerne af den gensidige bistand (EFT L 144 af 2.6.1981). 
' ' Som det i øvrigt anbefales af Europa-Parlamentet i de henstillinger, der er afgivet af dets midlertidige undersøgelsesudvalg 
vedrørende forsendelsesordningerne ("Endelig rapport med henstillinger", dok PE 220 895/endelig udg.). Jf. endvidere kapitel 
5.3.1.2, s. 42. 
12 Konvention af26.7.1995 om oprettelse af en europæisk politienhed, EFT C 316 af 27.11.1995. 
13 Jf. kapitel 2.4.1.1, s. 16. 
8 
et edb-system for udveksling af toldoplysninger mellem medlemsstaternes efterforsknings-
afdelinger^ 
desuden er der indført klausuler om bedrageribekæmpelse i de nye associeringsaftaler, cv er 
indgået med tredjelande (standardprotokol om toldsamarbejde^^1), navnlig med ansøger-lande>ie. 
Det er sket på baggrund af udviklingen i bedrageriet, der undertiden involverer internationale 
kriminelle organisationer, der ofte er etableret udenfor Fællesskabets grænser. 
1.1.3 Det konkrete retlige samarbejde 
Bedrageri er ofte grænseoverskridende. Dette medfører en spredning af 
opklaringsarbejdet og bevismidlerne, eftersom der findes 15 nationale procedurer, mens 
dem, der begår bedrageriet, kan handle omgående ved at benytte internationale kriminelle 
netværk og den nyeste teknologiske udvikling inden for edb og telematik. Man kan på 
den baggrund ikke længere lade sig nøje med de nuværende procedurer. Den bistand. 
Kommissionen yder gennem sine eksperter i strafferet, og udvekslingen af information 
mellem de af Kommissionen bemyndigede tjenester og de retlige myndigheder i 
medlemsstaterne udgør første skridt i retning af en løsning, der i forbindelse med sådanne 
sager forudsætter koordination på fællesskabsplan (strafferetligt samarbejde). 
Europa-Parlamentet har på sin side igen fremsat ideen om et europæisk retsligt område 
med en række klare og begrænsede mål, der tager hensyn til, at institutionerne har et 
særligt ansvar for at beskytte EU-borgernes skattepenge. Ideen blev genfremsat af 
Parlamentets formand Klaus Hånsch på den interparlamentariske konference om 
bedrageribekæmpelse, der blev afholdt den 23. og 24. april 1996 på 
Budgetkontroludvalgets initiativ. Det var i den forbindelse Europa-Parlamentet bad 
Kommissionen om en undersøgelse af mulighederne for at udarbejde et sæt strafferetslige 
regler til beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser16. Europa-
Parlamentet har på den baggrund planlagt i første halvår af 1997 at gennemføre en række 
initiativer, som skal starte en bred debat om emnet "etablering af et europæisk retsligt 
område"17. 
1.2 Udviklingen af den finansielle overvågning: hvorledes kan der sikres en 
bedre beskyttelse af de europæiske skatteborgere? 
Der har ikke tidligere været mulighed for at gennemføre en systematisk og effektiv 
finansiel overvågning på fællesskabsplan, fordi opgaverne var fordelt mellem forskellige 
administratorer og anvisningsberettigede i Kommissionen, og fordi der manglede et 
sammenhængende retsgrundlag for de nationale myndigheders indberetningspligt. 
Vedtagelsen af de nye forordninger om indberetning og virkeliggørelsen af GRP-
SCENT-systemet, jf. kapitel 5.5.1 om gensidigt administrativt samarbejde, side 44. 
^ Protokol om gensidig administrativ toldbistand. 
En gruppe fremtrædende videnskabsmænd har netop forelagt Kommissionen konklusionerne af denne undersøgelse. 
Denne mulighed overvejes også af en gruppe beslående af syv europæiske dommere med særligt kendskab til spørgsmål 
vedrørende bekæmpelse af international økonomisk kriminalitet. Disse dommere førsøger i deres konklusioner al vise, at de 
nuværende instrumenter (navnlig det strafferetlige samarbejde) slet ikke står mål med den trussel, der skal afværges (jl 
interviewbogen "La justice ou le Chaos" (Justits eller kaos), skrevet af Denis Robert, forlaget Stock, oktober 1996). 
gruppens18 henstillinger som led i SEM 2000 skulle bidrage til større gennemsigtighed og 
bedre overordnet koordination af arbejdet hos de aktører, der står for inddrivelsen af 
beløb, der er kommet i de forkerte lommer. Denne gensidige forpligtelse til større 
gennemsigtighed, der påhviler både medlemsstaterne og Kommissionen, skal give begge 
parter større muligheder for at varetage deres eget finansielle ansvar, både med hensyn til 
traditionelle egne indtægter og udgifter. 
Kommissionen og medlemsstaterne vil således bedre kunne sikre en regelmæssig 
overvågning af de indgåede forpligtelser med det formål at fastlægge deres finansielle 
ansvar og eventuelt overveje, hvilke lovgivningsinitiativer der skal tages for at opnå en 
mere effektiv og mere ensartet inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb. 
Inddrivelsen er en grundlæggende forpligtelse, idet det er den naturlige og uomgængelige 
følge af afsløringen af uregelmæssigheder og bedrageri i forbindelse med arbejdet i 
marken. Det er samtidig en af de måder, hvorpå man kan måle resultatet af bedrageri-
bekæmpelsesarbejdet. Der er her blot tale om at tage det tilbage, som nogen med urette 
har tilegnet sig. EU-skatteborgeren ville have svært ved at forstå, at bedragerne kunne 
beholde uretmæssigt modtagne beløb, når det er offentlige midler, der anvendes til at 
udbedre skaden. 
Medlemsstaterne er nu inden for alle sektorer forpligtet til at indberette de 
uregelmæssigheder, de opdager, og der findes desuden en række bestemmelser, som skal 
sikre, at de overholder deres forpligtelser med hensyn til inddrivelse. 
Egne indtægter 
Ændringen af Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 medfører, at der skal ske en løbende 
ajourføring af opgørelsen over inddrivelser, som medlemsstaterne har foretaget i tilfælde af bedrageri og 
uregelmæssigheder. Det betyder, at Kommissionen^ nu løbende har kendskab til situationen, for så vidt 
angår inddrivelsen af unddragne indtægter, så den kan foreslå de foranstaltninger, som den mener er 
nødvendige for at supplere den nationale indsats i tilfælde, hvor denne har vist sig utilstrækkelig. 
Endvidere vil Kommissionen foreslå en række ændringer af Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 
1552/89 for at tydeliggøre bestemmelserne om inddrivelse og medlemsstaternes opgaver i den forbindelse. 
Desuden har Kommissionen indført en ordning med stikprøvebaseret overvågning af visse typer af 
bedrageri og uregelmæssigheder inden for området traditionelle egne indtægter, hvor særlig store beløb 
står på spil™*, beløb der tilsammen tegner sig for mere end trefjerdedele af de beløb, der står på spil i de 
tilfælde, der indberettes af medlemsstaterne i henhold til Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/892]. 
18 Kommissionen foreslog i sip tid at danne en gruppe af personlige repræsentanter(GPR) for medlemsstaterne. Initiativet blev 
støttet af Det Europæiske Råd i Madrid i december 1995. Medlemsstaterne har vist sig rede til at påtage sig deres del al 
ansvaret i forbindelse med denne indsats, der tager sigte på at forbedre de forskellige aspekter af EU's finansielle forvaltning. 
Også en række repræsentanter for Europa-Parlamentet og EU's Revisionsret har deltaget i en del af overvejelserne. Gruppen er 
kun rådgivende, men kan fremsætte henstillinger. Den mødtes 6 gange i 1996 øg forelagde sine foreløbige konklusioner for 
Det Europæiske Råd i Dublin i december 1996, hvor næsten alle forslag blev vedtaget. Strukturfondsudvalgene, hvori både 
medlemsstaterne og Kommissionen er repræsenteret, vil i 1997 blive anmodet om at udtale sig om en række henstillinger, som 
bl.a. indebærer vedtagelsen af retsforskrifter. 
' Der havde ønsketen sådan forbedring af indholdet af medlemsstaternes indberetninger siden den 11.12.1992, da den forelagde 
sit forslag til retsakt. 
2" Overvågningsmetode baseret på stikprøver (stikprøve "B1994"), jf. beretningen om bedrageribekæmpelse for 1994, side 63 ff. 
Jf. endvidere kapitel 2.5.1, s. 19. 
21 Jf. kapitel 5.1, s. 39. 
10 
EUGFL. Garantisektionen 
Den procedure, der anvendes ved regnskabsafslutningen, er blevet styrket og gjort mere gennemsigtig 
gennem en tydeliggørelse af de interne mekanismer. Der er således blevet skabt større sikkerhed for, ai de 
foranstaltninger, som Fonden finansierer, er i overensstemmelse med reglerne. Desuden medregnes de 
beløb, der er berørt af bedrageri og uregelmæssigheder, og opfølgningen er blevet styrket. 
Afslutningsproceduren ansporer således til en tilpasning af de nationale kontrolmekanismer, hvorved også 
forebyggelsen ville blive bedre. Herudover har Kommissionen til hensigt at indføre et særligt regnskab på 
landbrugsområdet i lighed med det, der findes for udestående fordringer, når det drejer sig om 
traditionelle egne indtægter. 
Strukturforanstaltninger 
Kommissionen og medlemsstaterne har gjort en stor indsats for at afhjælpe en række uklarheder eller 
divergerende fortolkninger i forbindelse med kriterierne for, om en udgift kan opføres under programmer 
finansieret af Fællesskabet. 
Medlemsstaternes forpligtelse til både at indberette og inddrive beløb, der er unddraget ved bedrageri 
eller uregelmæssigheder, er klart fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88. Det bør imidlertid 
præciseres, hvilke regler der skal gælde, når medlemsstaterne har opfyldt disse grundlæggende regler, og 
de ønsker at anvende de inddrevne beløb til andre projekter, som ikke er ramt af bedrageri. 
På tilsvarende måde har det vist sig absolut nødvendigt at afklare og bevidstgøre om de opgaver og 
forpligtelser, der påhviler medlemsstaterne i forbindelse med fordeling, forvaltning og kontrol af 
strukturfondsmidler, og at understrege, at hovedansvaret for kontrollen ligger hos medlemsstaterne. Det 
var formålet med Kommissionens beslutning om at udarbejde en gennemførelsesforordning i henhold til 
artikel 23, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88. Herved blev det fastlagt, hvilke regler der gælder 
for medlemsstaternes kontrol. 
Man mangler endnu at undersøge spørgsmålet om, hvilke forholdsregler der skal træffes over for en 
medlemsstat, der ikke opfylder sine forpligtelser (dette ligger på linje med det ønske, som Det Europæiske 
Råd i Madrid i december 1995 fremsatte, nemlig at afslutningsprincippet skulle udbredes til andre sektorer 
i lighed med, hvad der findes inden for landbrugsområdet). I den sammenhæng vil Kommissionen 
præcisere, hvilke regler der skal gældefor dens nettokorrektioner, evt. ved hjælp af standardbeløb, idet 
den i den forbindelse fuldt ud vil udnytte de muligheder, der ligger i artikel 23 og 24 i Rådets forordning 
(EØF) nr. 4253/88. 
Resultaterne af alle disse forskellige foranstaltninger vil først kunne måles senere. Der er 
imidlertid en yderligere vanskelighed, idet medlemsstaternes bestræbelser på at inddrive 
skyldige beløb i nogle tilfælde hindres af det store antal klagemuligheder og de 
langsommelige administrative og retlige procedurer. Og det er klart, at det er endnu 
vanskeligere at gennemføre beslutningerne om en effektiv inddrivelse af beløb i 
forbindelse med grænseoverskridende transaktioner. 
Disse foranstaltninger har ikke en sanktions afskrækkende virkning. Det er derfor 
nødvendigt at se nærmere på lovgivningen og styrke visse sider af den, så den bliver 
mindre "sårbar" over for bedrageri, og desuden må inddrivelsen forbedres, og der må 
indføres et effektivt sanktionssystem. 
1.3 Forbedring af fællesskabslovgivningen: hvorledes der kan sikres en bedre 
tilpasning af de juridiske rammer med henblik på at opnå en bedre 
forebyggelse? 
Samtidig med indførelsen af mere ensartede kontrol- og sanktionssystemer er det vigtigt, 
at der allerede på et tidligere trin i forløbet sker er forbedring af den finansielle 
forvaltning, og at teksterne gøres mere "modstandsdygtige" over for bedrageri. Dette 
ligger helt på linje med ideerne i den sammenlignende analyse, der blev forelagt Det 
11 
Europæiske Råd i Madrid i 1995, og som drejer sig om de nationale bestemmelser, der er 
truffet til gennemførelse af artikel 209A i EF-traktaten22. 
• 1 den sammenlignende analyse blev det understreget, at bedrageribekæmpelse vil være 
meningsløs, hvis der ikke samtidig sikres en effektiv forebyggelse. I forbindelse med 
SEM 2000-programmet har Kommissionen i 1996 vedtaget en række nye interne 
bestemmelser. Formålet er at sikre en bedre overvågning af eventuelle svage punkter i 
lovtekster og beslutninger, der direkte eller indirekte har finansielle virkninger. 
Dette gælder både eksisterende tekster og nye forslag23. GPR har understreget, at disse 
bestræbelser vil være nyttesløse, hvis ikke Rådet og Europa-Parlamentet udviser øget 
årvågenhed under lovgivningsprocedurens beslutningsfase. Ændringer, der vil kunne 
svække indholdet eller indføre elementer, der indirekte muliggør uregelmæssigheder 
eller bedrageri, f.eks. under udarbejdelsen af de endelige kompromiser, bør undgås. 
Kommissionen har gjort opmærksom på, at den politisk vil betragte dette spørgsmål 
som meget vigtigt i forbindelse med den endelige vedtagelse af en juridisk tekst. 
• Bestræbelserne på at forenkle og øge gennemskueligheden i beslutnings-, 
opfølgnings-, forvaltnings- og udbetalingsprocedurerne har været med til at mindske 
de potentielle muligheder for utilsigtet udnyttelse af midlerne, mangelen på 
gennemsigtighed og dermed antallet af uregelmæssigheder, der kunne blive resultatet 
heraf. Disse bestræbelser berører også medlemsstaterne. 
Herudover har en række af GPR's andre henstillinger også indflydelse på 
forebyggelsen af uregelmæssigheder og bedrageri. Det drejer sig f.eks. om: 
forbedret forvaltning af EU's politikker, navnlig de politikker, hvis forvaltning er lagt ud til 
medlemsstaterne 
videreførelse af den indsats, der har muliggjort en forbedring af den af Kommissionen, 
Revisionsretten og medlemsstaterne udførte kontrolvirksomhed (finanskontrol). 
• Med hensyn til toldområdet bidrager programmet Told 2000 til bestræbelserne på at 
afhjælpe de nuværende mangler i forvaltningen af toldunionen. Der er tale om: 
en forbedring af lovgivningens anvendelighed og korrekte anvendelse 
udvikling af stærke forbindelser til tredjelande som en integreret del af toldpolitikken. 
1.4 Strengere sanktioner: Hvorledes kan man forøge den afskrækkende 
virkning? 
Tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb kan under ingen omstændigheder 
betragtes som en sanktion, men er blot udtryk for, hvad der er ret og rimeligt i forhold til 
skatteyderne, idet de skyldige økonomiske operatører selv kommer til at betale gildet. 
Eftersom tilbagebetaling ikke kan betragtes som nogen straf, bør den ledsages af 
egentlige sanktioner, administrative eller strafferetlige, som helt klart har en 
afskrækkende virkning. 
22 Dok. K0M(95) 556 endelig udg. Jf. beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, side 34 ff. 
23 Etablering af forudgående kontrol af tekster, dvs. forud for forelæggelsen for Rådet, og efterfølgende kontrol af tekster, der 
allerede er trådt i kraft, men hvor der er konstateret en tendens til uregelmæssigheder. 
12 
For at opnå en ensartet beskyttelse af EU's finanser overalt i Fællesskabet og undgå, at 
der opstår områder, hvor håndhævelsen af reglerne ikke er så skrap, må der på 
sanktionsområdet indfores ensartede regler overalt i EU. 
I Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 om beskyttelse af Fællesskabets 
finansielle interesser er der fastlagt en fælles ramme for idømmelse af administrative 
fællesskabssanktioner, hvilket svarer til bestræbelserne inden for den fælles 
landbrugspolitik. På toldområdet er man i gang med en undersøgelse, der skal føre til en 
mere ensartet ordning for administrative sanktioner. Resultaterne af de supplerende 
undersøgelser af anvendelsen af artikel 209 A vil kunne anvendes i forbindelse med den 
sammenlignende analyse, som Rådet og Europa-Parlamentet har bestilt, og herudover vil 
de kunne anvendes i forbindelse med Kommissionens initiativer inden for de forskellige 
udgiftsområder24. 
Ved siden af arbejdet med disse administrative sanktioner har Kommissionen gennem en 
evaluering af kompatibiliteten mellem de nationale sanktionsordninger kunnet konstatere, 
at der er store forskelle. 
Kommissionen har i henhold til afsnit VI i unionstraktaten foreslået, at der tages en 
række initiativer med henblik på at opnå en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
strafferetlige systemer. Undertegnelsen af konventionen om strafferetlig beskyttelse al 
Fællesskabets finansielle interesser i 1995 og undertegnelsen i 1996 af den første 
protokol til konventionen om korruption betegner et vigtigt fremskridt. Ifølge disse 
tekster er det overalt i Fællesskabet strafbart at begå bedrageri til skade for EU-budgeltet. 
Men hvis de skal have nogen mening, forudsættes det, at de ratificeres i de nationale 
parlamenter. Dette vil sammen med indførelsen af en fælles strafbarhed for bedrageri 
gøre det lettere at etablere et effektivt retligt samarbejde og anvende ensartede 
strafferetlige sanktioner i medlemsstaterne. 
På denne baggrund og i overensstemmelse med forordningen om kontrol og inspektion 
på stedet (hvorved de af Kommissionen konstaterede forhold får beviskraft ved 
domstolene) vil tillægsprotokollen til konventionen om strafferetlig beskyttelse af 
Fællesskabets finansielle interesser25, som der forhandles om for øjeblikket, kunne danne 
retsgrundlag for Kommissionens indsats for at opnå en ensartet strafferetlig behandling af 
sagerne overalt i Fællesskabet. 
2. STATISTIKKER OG ANALYSER26 
1 dette kapitel fremlægges en detaljeret analyse af de data. Kommissionen har til 
rådighed, med det formål at identificere faktorer, der kan bruges til at skønne om 
fænomenets omfang, og at drage de nødvendige konsekvenser heraf i tiden fremover. 
24 Jf. fodnote nr. 22, s. 12. 
25 Jf. kapitel 6.2.2, s. 49. 
2" Alle tabeller og figurer findes i bilaget. 
13 
2.1 Situationen i 1996 
Inden for de traditionelle egne indtægter faldt antallet af afslørede uregelmæssigheder og 
bedragerier i forhold til året før, samtidig med at den budgetmæssige virkning øgedes. I 
1996 afslørede medlemsstaterne og Kommissionen ca. 2060 uregelmæssigheder og 
bedragerier til en værdi af ca. 787 mio. ECU (se tabel 1). Disse tal er baseret på resultatet 
af de undersøgelser, direktoratet for koordinering af bedrageribekæmpelse sammen med 
medlemsstaterne har foretaget af medlemsstaternes indberetninger vedrørende første 
halvår 1996, samt på en ekstrapolering for andet halvår 1996 foretaget på grundlag af de 
samme indberetninger. I overensstemmelse med Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 
1552/89, der stadig var gældende i 1996, har medlemsstaterne kun indberettet afslørede 
tilfælde to gange i løbet af året. Først fra 1997 vil medlemsstaterne i henhold til 
ændringen af forordningen27 skulle foretage indberetning hvert kvartal, hvilket vil give 
mulighed for at følge bedre op på sagerne og gøre rede for tallene for et helt år ad 
gangen. 
Hvad angår udgifterne til EUGFL 's garantifond, er såvel antallet af de tilfælde, med­
lemsstaterne og Kommissionen har afsløret, som deres indvirkning på budgettet øget i 
forhold til året før. I 1996 afsløredes således mere en 2100 forhold med en budgetmæssig 
virkning på 346 mio. ECU (se tabel 2). 
For så vidt angår udgifterne til strukturforanstaltninger, er stigningen i forhold til 1995 
endnu større. I 1996 afslørede medlemsstaterne og Kommissionen 385 tilfælde med en 
budgetmæssig virkning på 152 mio. ECU (se tabel 3). 
Endelig afslørede Kommissionen i 1996 42 forhold til en værdi af 16 mio. ECU inden for 
de direkte udgifter1* (se tabel 4). 
2.2 Tendenser 
2.2.1 De traditionelle egne indtægter 
Hvis man sammenligner situationen i 1996 med tidligere år, konstaterer man, at antallet 
af afslørede sager har været let vigende i forhold til 1994 og 1995, medens sagernes 
budgetmæssige virkning bliver stadig større. Det har igen i 1996 vist sig, at det beløb, der 
gennemsnitligt er svindlet for (ca. 140 000 ECU i 1996 mod 130 000 ECU i 1995) i de 
sager, der indberettes af medlemsstaterne, der primært er ansvarlige for opkrævningen af 
de traditionelle egne indtægter, ligger klart under de sager, der behandles af Kommissio­
nen og medlemsstaterne i samarbejde, hvor gennemsnittet er steget fra 1,6 mio. ECU i 
1995 til 2,3 mio. ECU i 1996. Tallene afspejler det faktum, at Kommissionen 
koncentrerer sin indsats om den storstilede, organiserede internationale kriminalitet, der 
involverer grænseoverskridende netværk, og som især vedrører "følsomme" produkter, 
der pålægges høje skatter og afgifter, som f.eks. cigaretter. 
27 Se kapitel 5.1, side 39. 
2** De "direkte udgifter" er udgifter, der kommer modtagerne til gode i form af kontrakter, der forvaltes og kontrolleres af 
Kommissionen (f.eks. inden for forskning, energi, miljø, etc.), uden at det indebærer vedtægtsmæssige forpligtelser loi 
medlemsstaterne. 
14 
Hvis man sammenholder de beløb, der svindles for, med pengestrømmene (se tabel 5), 
ses det, at de traditionelle egne indtægter (der tegner sig for ca. 17% af 
budgetindtægterne) er meget hårdere ramt end udgifterne til strukturforanstaltningerne og 
EUGFL's garantisektion (der udgør mere end 80% af budgetudgifterne). 
2.2.2 Udgifter 
Hvad angår udgifterne til EUGFL's garantisektion, er antallet af afslørede tilfælde steget 
markant, medens sagernes budgetvirkning fortsat ligger under 1994-niveauet, selv om der 
dog er tale om en stigning i forhold til 1995. Det bekræfter, at medlemsstaternes 
afsløringssystemer bliver stadig bedre, og det afspejler resultatet af de forholdsregler, der 
er truffet i forbindelse med den fælles landbrugspolitik. På den anden side viser 
udviklingen, at et begrænset antal meget store sager (som f.eks. inden for kornsektoren i 
1994) kan påvirke tallene afgørende. 
Den største stigning i antallet af sager indberettet af medlemsstaterne (+50%) og den 
største beløbsmæssige stigning (mere end en fordobling i forhold til 1995) er registreret 
inden for strukturforanstaltningerne. Der mindes i den forbindelse om, at indberetnings­
ordningen først trådte i kraft i 1994, og at det også først er fra dette år, den ansvarlige 
tjenestegren i Kommissionen har kunnet påbegynde arbejdet i marken. 
2.3 Kilder 
Medlemsstaternes formelle indberetninger i henhold til lovgivningen for de pågældende 
områder er fortsat en vigtig kilde til information om uregelmæssigheder og bedrageri­
sager. I 1996 blev der således indberettet 1 950 tilfælde af uregelmæssigheder inden for 
området traditionelle egne indtægter og 2 241 tilfælde inden for de indirekte udgifter 
(EUGLF's garantisektion og strukturforanstaltninger). Medlemsstaternes indberetninger 
tegner sig dog kun for halvdelen af den samlede budgetvirkning af de uregelmæssigheder 
og bedragerisager, der afsløredes i 1996. Grunden hertil er, at de "store" sager, herunder 
dem der skyldes organiseret kriminalitet, ligger uden for de enkelte medlemsstaters 
indsatsområde, og at Kommissionen ofte er den eneste instans, der er i stand til at 
konstatere sådanne komplekse grænseoverskridende sagers virkning og koordinere 
undersøgelserne heraf. 
Kommissionens forordning (EF) nr. 745/96 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets 
forordning (EF) nr. 1469/95, der indfører en "sort liste", trådte først i kraft den første juli 
1996, og antallet af indberetninger til Kommissionen i overensstemmelse hermed har 
derfor været meget begrænset. Forordningen vil dog få fuld virkning fra og med 1997, 
dvs. efter at de tekniske gennemførelsesbestemmelser til forordningen er vedtaget, når 
strukturerne i medlemsstaterne er blevet tilpasset og der er indført et edb-system, som gør 
det muligt for Kommissionen at gemme og behandle data. 
Den "grønne linie" viste sig igen i 1996 at være en givtig supplerende informationskilde, 
idet antallet af opkald lå stort set på niveau med, hvad der blev registreret for 1995 (tæt 
ved 4 000 opkald). 42 af disse opringninger gav anledning til nærmere undersøgelser, 
hovedsagelig inden for områderne traditionelle egne indtægter og strukturforanstaltnin­
ger. 
15 
2.4 Analyse af de forskellige områder 
2.4.1 De traditionelle egne indtægter 
2.4.1.1 Forsendelsesområdet 
Kommissionen har gentagne gange gjort opmærksom på, at situationen er kritisk for 
forsendelsesordningen29. I 1996 blev ordningen ikke blot undersøgt af et udvalg oprettet 
af Europa-Parlamentet i henhold til EF-traktatens artikel 138 C30, men den viste sig også 
at være et område, hvor Kommissionen og medlemsstaterne var yderst aktive. 
Iværksættelsen af et edb-varslingssystem for "følsomme produkter"31 (Early Warning 
System) i slutningen af maj måned 1996 har i øvrigt givet en bedre opfølgning af 
transaktionerne og mulighed for hurtigere at skride ind. 
Udvekslingen af oplysninger om forsendelser omfattende sådanne produkter er steget 
kraftigt. Efter at det nye edb-redskab er taget i brug, er der udvekslet knap 30 000 med­
delelser om konkrete forsendelser. Disse meddelelser gør det muligt at følge op på poten­
tielt svigagtige transaktioner nu og her, og nogle af dem førte i 1996 til afdækning af 
organisationer, der har ledt følsomme landbrugsprodukter uden om forsendelsesordnin­
gen. 
Den mere effektive kontrol, medlemsstaterne har ført med forsendelsen af de såkaldte 
følsomme produkter ved hjælp af TI-dokumenter, og de skærpede forholdsregler i 
forbindelse med sikkerhedsstillelsen for disse produkter har haft en positiv indvirkning 
på forebyggelsen af bedrageri på forsendelsesområdet. Kommissionen, der i 1994 og 
1995 foretog kontrol på stedet i henhold til artikel 18, stk. 2, i Rådets forordning (EØF, 
Euratom) nr. 1552/89, har opfordret medlemsstaterne til at få bragt forholdene i orden. 
Kontrolvirksomheden fortsattes i 1996. Det antal tilfælde, hvor ordningen er omgået, 
som medlemsstaterne har indberettet i 1996, ligger betydeligt lavere end, hvad der blev 
konstateret i perioden 1990-1995. Til gengæld er der stadig flere forsendelser, der 
indføres i Unionen med falsk vareangivelse. 
2.4.1.2 Præferenceordningerne 
I 1996 har indsatsen og analyserne været koncentreret om en anden gruppe 
uregelmæssigheder, nemlig dem der skader Den Europæiske Unions finansielle interesser 
og dennes handelspolitik. Når man ser bort fra de sager, der vedrører 
forsendelsesordningen, og som behandles af Kommissionen og medlemsstaterne i 
fællesskab og skader de traditionelle egne indtægter, hører flertallet af bedragerisagerne 
faktisk ind under denne kategori. Tilsammen har de sager, der er afsløret i 1996, en værdi 
af ca. 220 mio. ECU, hvilket beløb er medregnet i det bedragerital, der er registreret i 
forbindelse med indtægterne. De berørte økonomiske sektorer er følsomme, og det drejer 
sig først og fremmest om tekstiler, fiskeriprodukter og elektronik. 
2 Se bedrageribekæmpelsesberetningen for 1995, side 74. 
3" Se kapitel 5.3.1.2, side 42. Se endvidere bedrageribekæmpelsesberetningen for 1995, side 30. 
3' De produkter, der pålægges de højeste afgifter ved import til Unionen, eller som giver anledning til særligt høje restitutioner 
ved eksport til et tredjeland. 
16 
Det skal her bemærkes, at de oprindelsescertifikater, der udstedes af myndighederne i de 
præferenceberettigede tredjelande, ofte senere viser sig at være uanvendelige på grund af 
fejl fra de udstedende myndigheders side, eller fordi disse myndigheder er blevet vildledt 
af eksportørerne. Kommissionen har derfor taget initiativ til at definere, hvad der kræves 
dels af den importør, der fremlægger et oprindelsescertifikat for at kunne nyde godt af en 
præferenceordning, dels af de myndigheder i tredjelandene, der udsteder certifikaterne32. 
2.4.2 Udgifter 
2.4.2.1 EUGFL's garantisektion 
De uregelmæssigheder, medlemsstaterne har indberettet inden for dette område, udgør 
96% af alle afslørede tilfælde, men tegner de sig kun for ca. 60% af sagernes samlede 
budgetvirkning i 1996. De undersøgelser, Kommissionen foretager i samarbejde med de 
nationale myndigheder, vedrører ofte nogle meget udspekulerede bedragerier, som 
kriminelle organisationer, der er aktive i flere medlemsstater, er implicerede i, og den 
budgetvirkning, der påvises som led i undersøgelserne, kan ikke tilskrives en enkelt 
medlemsstat. Omfanget af det bedrageri, der konstateres i de enkelte medlemsstater skal 
derfor fortolkes og analyseres med forsigtighed (se tabel 6 om fordelingen af de 
indberettede sager på medlemsstaterne). 
Udgifterne til EUGFL's garantisektion har været forholdsvis stabile i de senere år, 
samtidig med at der dog har været tale om en meget markant udvikling i fordelingen på 
de enkelte områder og medlemsstater. Denne udvikling afspejler også virkningen af 
reformen af den fælles landbrugspolitik, som indebærer en tendens til at fremme den 
direkte støtte til landmændene i forhold til udviklingen på verdensmarkedet. Det har 
derfor vist sig interessant at sammenligne udgiftsudviklingen med udviklingen i 
konstaterede uregelmæssigheder. 
Den del af udgifterne til EUGFL's garantisektion, der kan kategoriseres som "markeds-
støtte"33, er faldet fra 44% i 1992 til 22% i 1996. Den del, der går til "eksportrestitutio­
nerne" er ligeledes faldet, nemlig fra 27% i 1992 til 13% i 1996, medens udgifterne til 
"producentstøtte"34 er steget fra 29% i 1992 til 57% i 1996. 
Uregelmæssighederne vedrører i betydeligt større grad udgifterne til eksportrestitutioner­
ne (de af medlemsstaterne indberettede uregelmæssigheder udgør 0,8% af udgifterne af 
denne type eller 2%, hvis man medtager Kommissionens undersøgelser) og til markeds-
støtten (de af medlemsstaterne indberettede tilfælde udgør 1,5% heraf, hhv. 2,2%, hvis 
man medtager Kommissionens undersøgelser) end til producentstøtten (0,05%). Antallet 
af uregelmæssigheder begået af landmænd er forholdsvis stort (722 af de 1 944 sager, der 
indberettedes i 1996 vedrører EUGFL's garantisektion), men har hver især en forholdsvis 
begrænset budgetvirkning (gennemsnitligt 15 000 ECU mod 90 000 ECU for sager i for­
bindelse med eksportrestitutionerne og 220 000 ECU i en gennemsnitssag vedrørende 
markedsstøtte). 
32 Se kapitel 5.3.3, side 43. 
•" Herunder interventionsforanstaltninger og diverse præmier. 
34 Herunder præmier til opretholdelse eller nedlæggelse af produktionen. 
17 
I 1996 var det korn-, oksekøds-, olivenolie- og frugt- og grøntsagssektoreme samt mælk 
og mejeriprodukterne, der var hårdest ramt (se tabel 6 og 7). Med undtagelse af frugt- og 
grøntsagssektoren bekræfter dette billede, hvad der blev konstateret i perioden Tra 1992 
til 1996, hvilket også går hånd i hånd med, at en forholdsvis stor del af udgifterne til 
EUGFL's garantisektion ligger inden for dette område. En sammenligning mellem 
EUGFL's garantisektions udgifter inden for de fire hårdest ramte af sektorerne opdelt 
efter medlemsstat og de indberettede uregelmæssigheder viser, at beløbsstørrelserne for 
de fire sektorer varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, afhængigt af hvilket 
år der er tale om. 
2.4.2.2 Strukturforanstaltninger 
I 1996 har antallet af sager og tilsvarende beløb indberettet af medlemsstaterne været 
klart stigende i forhold til de tidligere år. Denne udvikling skal ses i lyset af, at 
medlemsstaterne efterhånden har fået gennemført bestemmelserne på området i deres 
nationale ret, omend en række af staterne kun til dels opfylder deres forpligtelser i 
henhold til lovgivningen. Der mindes om, at der ikke nødvendigvis foreligger bedrageri i 
de indberettede sager, hvor det ikke er påvist, at der er tale om forsæt. 
Antallet af undersøgelser foretaget af Kommissionen og medlemsstaterne var en anelse 
lavere end tallet for 1995 (88 sager mod 112), men vedrører et fire gange så stort beløb 
(88 mio. ECU mod 23). Denne udvikling afspejler, hvor meget effektivere medlemssta­
ternes systemer er blevet, og at Kommissionen har koncentreret sine undersøgelser om 
"store" sager. 
Man bemærker, at der er et stort antal sager, der vedrører Den Europæiske Socialfond, og 
at de sager, der vedrører Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), omhand­
ler større beløb. 
Den mest almindeligt forekommende type uregelmæssighed, som gælder 50% af sagerne, 
vedrører udgifter afholdt på grundlag af falske dokumenter eller helt uden 
dokumentation. Hvad angår resten, er der i 11% af sagerne tale om manglende 
overholdelse af andre lov- eller aftalebestemte betingelser, i 10% er den planlagte aktion 
kun delvis gennemført, og i resten af sagerne er der tale om andre former for 
uregelmæssigheder, såsom forkert eller manglende gennemførelse af aktionen. Alle disse 
uregelmæssigheder, der ofte foregår uden nogen tilgrundliggende materiel ydelse, bør 
ikke anses for at være mindre forseelser, da de undertiden dækker over mere omfattende 
forhold. 
Den almindelig kontrol, medlemsstaternes myndigheder foretager enten som dokument­
kontrol, kontrol på stedet eller ved stikprøver er faktisk et effektivt redskab til at afsløre 
og forebygge uregelmæssigheder (85% af de indberettede sager). 
2.4.2.3 Direkte udgifter 
Der er foretaget undersøgelser inden for alle de områder, hvor Kommissionens politik 
medfører direkte udgifter, nemlig kultur, det audiovisuelle område, energi, forskning, 
miljø, det indre marked, industri, turisme, samarbejde med landene i Central- og 
Østeuropa (PHARE), med de uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen (TACIS), 
med middelhavslandene (MED) og med landene i Latinamerika og Asien samt Den 
Europæiske Udviklingsfond (EUF). Inden for nogle af disse områder har Kommissionen i 
18 
bedrageribekæmpelsesøjemed gjort brug af de finansforvaltningsoplysninger, som 
Revisionsretten har afdækket i forbindelse med sin eksterne revision. 
Der er afsløret mange forskellige bedragerityper (underslæb, nepotisme i forbindelse ned 
tildelingen af ordrer eller støtte, manglende gennemførelse af medfinansiering, åbenbar 
overfakturering - altsammen fremgangsmåder, der involverer alle, der er implicerede i 
konrakt- og programforvaltningen). Inden for disse områder, hvor Kommissionen alene 
varetager finansforvaltningen, har undersøgelserne flere gange ført til straffesagsanlæg i 
de pågældende medlemsstater. 
2.5 Inddrivelse 
2.5.1 De traditionelle egne indtægter 
Kommissionen har allerede tidligere givet udtryk for bekymring over inddrivelsen af for­
dringerne inden for de traditionelle egne indtægter. Situationen er ikke blevet bedre i 
1996, og det er først fra 1997, at de tiltag, der er truffet - herunder først og fremmest æn­
dringen af Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 og indførelsen af et edb-
system til fremsendelse af indberetningerne til Kommissionen35 - vil få virkning og give 
mulighed for en bedre finansiel opfølgning. 
Selv om medlemsstaterne er forpligtet til at indberette afslørede uregelmæssigheder 
vedrørende beløb på over 10 000 ECU36 og opføre endnu ikke inddrevne beløb i det sær­
skilte regnskab i henhold til artikel 6 i ovennævnte forordning, har Kommissionen hos 
praktisk talt alle medlemsstater kunnet konstatere betydelige, ikke forklarlige afvigelser 
mellem de indberettede beløb og den årlige opgørelse over konstaterede fordringer37. 
I øjeblikket råder Kommissionen således ikke over komplette og pålidelige 
taloplysninger om inddrivelsen af beløbene fra de bedragerisager, medlemsstaterne har 
indberettet i 1996. Dette forhold burde der være rådet bod på med de nye bestemmelser i 
Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89, ifølge hvilke opgørelsen over 
inddrivelserne skal ajourføres hvert kvartal. Det samme gælder de tidligere år, men den 
stikprøveundersøgelse, Kommissionen foretager af indrivelsen af de traditionelle egne 
indtægter, giver dog en idé om situationen. De bedragerisager, der var udvalgt som 
stikprøve Bl994 (alt sammen sager omhandlende store beløb og involverende flere 
medlemsstater) kan anses for at være repræsentative for de vanskeligheder, der kan opstå 
i forbindelse med inddrivelsen. Ud af et samlet beløb på 124 mio. ECU for disse sager, 
der var indberettet som led i den gensidige bistand38 indtil 1993, var 2,6 mio. ECU (2%) 
blevet ført tilbage til Fællesskabets budget, der verserede retssager anlagt af debitorerne i 
sager vedrørende i alt 3,7 mio. ECU (3%), og for sager vedrørende i alt 70,5 mio. ECU 
(57%) afventede man indbetaling. 1 de resterende 38% havde Kommissionen ikke 
tilstrækkelige oplysninger til at udtale sig. 
35 Sepkt. 2.4.1.1, side 16. 
36 Artikel 6, stk. 4, i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89. 
37 Artikel 7 i Rådets forordning (EFØ, Euratom) nr. 1552/89. 
38 Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81. 
19 
2.5.2 EUGFL's garantisektion 
Hvad angår udgifterne til EUGFL's garantisektion, ser det bedre ud med inddrivelserne 
end de foregående år. Efter anmodning fra Kommissionen har medlemsstaterne systema­
tisk foretaget en ny undersøgelse af den finansielle situation for sager indberettet inden 
1993, som gav mulighed for at foretage en evaluering af inddrivelsen. Efter denne 
"udrensning" har det vist sig, at 29% af de oprindeligt indberettede beløb enten var 
tilbagebetalt, unddrivelige eller overdraget til medlemsstaterne, medens et beløb på 549 
mio. ECU fordelt på 1 588 ikke færdigbehandlede sager stadig manglede at blive 
inddrevet. I 400 af sagerne verserer der retssager vedrørende et beløb på i alt 264 mio. 
ECU, hvilket svarer til 34% af det oprindeligt indberettede beløb (se tabel 8). For de 
resterende 257 mio. ECU's vedkommende mangler det at blive afgjort, om beløbet skal 
hentes over Fællesskabets budget eller pålægges den berørte medlemsstat. 
Kommissionen undersøger med henblik på at øge åbenheden om, hvilke beløb der endnu 
ikke er inddrevet i forbindelse med bedragerisageme, mulighederne for at oprette et sær­
skilt regnskab under EUGFL's garantisektion af samme slags som det, der anvendes til 
de traditionelle egne indtægter. Dette tiltag skal ses som en forlængelse af bestræbelserne 
for at afslutte regnskaberne, herunder at opklare betalernes konti, og det giver 
Kommissionen og Revisionsretten mulighed for at foretage en mere effektiv kontrol. 
2.5.3 Strukturforanstaltninger 
For så vidt angår udgifterne til strukturforanstaltningerne, er opkrævningssituationen en 
anden. Artikel 23 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 forpligter medlemsstaterne til at 
opkræve de svigagtigt udbetalte beløb. Medlemsstaterne kan under forudsætning af, at 
fremgangsmåden i artikel 24 i forordningen følges, genanvende de pågældende beløb til 
finansiering af andre projekter, der ikke er behæftet med uregelmæssigheder, og som 
opfylder de betingelser, der er fastlagt i EF-støtterammen. Denne omfordeling er 
imidlertid kun mulig, hvis medlemsstaten har indberettet sagen i henhold til de 
betingelser, der er omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94. Ved 
udgangen af 1996 var 23 mio. ECU ud af et oprindeligt indberettet beløb på 113 mio. 
ECU blevet inddrevet, og der verserede retssager for et beløb på over 13 mio. ECU39. 
3. UNDERSØGELSER 
Tallene for de uregelmæssigheder, der er afsløret af Kommissionen, vidner om den 
intensive indsats "i marken". De er resultatet af det øgede samarbejde mellem 
Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder. Bedrageribekæmpelsen "i marken", 
som er den første målsætning i strategien, bliver stadig mere intens. Hvad enten det er på 
gerningsstedet for bedrageriet eller på det administrative og retslige plan, er et 
samarbejde, der er præget af loyalitet og tillid, mellem de specialiserede tjenester i 
medlemsstaterne og Kommissionens bedrageribekæmpelsesafdelinger absolut 
nødvendigt. 
Kommissionens operationelle aktiviteter er koncentreret om groft tværnationalt 
organiseret bedrageri. Der er anført nogle eksempler herpå i dette kapitels første afsnit. 
• Oplysninger indsendt af medlemsstaterne 
20 
Allerede i 1995 afslørede Kommissionen en række tilfælde af organiseret kriminalitet i 
forbindelse med EU-politikkerne40. Det Europæiske Råd i Dublin i december 1996 
understregede, at det var fast besluttet på bekæmpe organiseret kriminalitet, og at det var 
nødvendigt med en koordineret og sammenhængende strategi på EU-plan41. 
Kommissionens indsats med hensyn til beskyttelse af Fællesskabernes finansielle 
interesser har vist betydningen af en sådan strategi. 
Under 5% af det samlede antal afslørede tilfælde behandles af Kommissionen i tæt 
samarbejde med medlemsstaternes undersøgelsesmyndigheder. De repræsenterer over 
halvdelen af de beløb, der står på spil, alle sektorer set under ét (indtægter og udgifter). 
Det er inden for området traditionelle egne indtægter, at Kommissionens indsats har vist 
sig at være særlig effektiv og "rentabel". 
Det er nu klart påvist, at der medvirker kriminelle organisationer ved bedrageri inden for 
sektorer som cigaretter, alkohol og landbrugsfødevarer. Dette er den organiserede 
kriminialitets foretrukne områder, og den benytter sine internationale netværk til at 
organisere ulovlige transaktioner og derefter hvidvaske udbyttet af bedrageriet. 
Den organiserede finansielle kriminalitet går normalt ud over de nationale grænser og 
koncentrerer sig ofte om tværnationale transaktioner. Dens aktiviteter er normalt godt 
maskerede, den anvender de traditionelle handelsmæssige strukturer og indgår i normale 
økonomiske kredsløb, samtidig med at der optræder en lang række af mere eller mindre 
fiktive mellemmænd. Denne kriminalitet vælger de mest følsomme sektorer, dvs. dem, 
hvor kontrollen er sværest at foretage, eller hvor den potentielle gevinst er meget stor og 
risikoen lille. 
Det kræver stor ekspertise at imødegå denne form for organiseret kriminalitet. Derfor har 
UCLAF, sammen med medlemsstaternes undersøgelsesmyndigheder, oprettet en række 
"task forces" for at kunne bekæmpe problemerne på en mere målrettet måde. Således er 
der ud over "task force for cigaretter", som har fungeret siden 199442, og som har til 
opgave at bekæmpe cigaretsmugleri, der udføres af organiserede net, oprettet to task 
forces for olivenolie og alkohol, i overensstemmelse med Kommissionens 
arbejdsprogram. Erfaringen i de senere år har rent faktisk vist, at olivenoliesektoren er 
særlig følsom over for alle former for bedrageri, både organiseret og ikke-organiseret4•', 
der som oftest bliver begået af tværnationale kriminelle organisationer, som benytter el 
system med mangfoldige omfaktureringer via et stort antal pro forma-selskaber, hvilket 
oven i købet også medfører skatteunddragelse. For alkohols vedkommende er det 
ligeledes blevet konstateret "i marken", at mange tilfælde, som ofte er tværnationale, kan 
40 Se beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, s. 20-21 og fra s. 45. 
' I denne forbindelse skal nævnes den beslutning, der blev truffet af Det Europæiske Råd i Dublin i december 1996, om at 
oprette en gruppe på højt plan, som fik til opgave at udarbejde et samlet handlingsprogram for bekæmpelse af organiseret 
kriminalitet. 
42 Se ligeledes beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, punkt 1.14, s. 54-55. 
3 Smugleri i almindelighed, falsk mængdeangivelse, import med falske T2L-certillkater (bekræftelser af en vares 
fællesskabsstatus), import af nøddeolie under forskellige betegnelser og senere blandet med olivenolie (hvilket gør det muligt 
på en billig måde at øge mængden af olivenolie og uberettiget modtage restitutioner eller forbrugsstøltc), bedrageri i 
forbindelse med aktiv forædling, uberettiget modtagelse af restitutioner (for olie, som ikke forlader EU-området, eller som 
genindføres dertil, og for kerneolie, der eksporteres som olivenolie samt for sødet olie), forbrugsstøtte (for fiktivt salg og 
emballering, for sødet olie og for olie, dér allerede har modtaget støtte) 
21 
føres tilbage til den organiserede kriminalitet. Det var derfor absolut nødvendigt at 
oprette en særlig task force. 
Disse task forces omfatter Kommissionen og de myndigheder i medlemsstaterne, der er 
direkte ansvarlige for de forskellige sektorer. De centraliserer de indsamlede oplysninger, 
bl.a. om organiserede net, således at de direkte berørte operationelle myndigheder i 
medlemsstaterne kan få adgang til dem og dermed bedre koordinere deres indsats. 
Formålet er også at finjustere og målrette kontrollen for at kunne forebygge de kriminelle 
organisationers initiativer og sikre en bedre koordination af de undersøgelser, der 
foretages på initiativ af en eller flere medlemsstater eller af Kommissionen. Generelt gør 
informationsudvekslingen inden for disse formelle rammer det muligt sikre fremskridt 
inden for de igangværende undersøgelser og især at bevidstgøre de nationale 
myndigheder, som er ansvarlige for kontrollen. 
Inden for specielt sektorerne cigaretter og alkohol berører bedrageriet ikke blot 
Fællesskabernes finansielle interesser, men også, og især, de nationale finansielle 
interesser, i kraft de punktafgifter og den moms, staten unddrages. Der findes i øvrigt 
svigagtige metoder, som udelukkende tager sigte på momssystemet, idet der udstedes 
falske eksport- og importangivelser. På samme måde kan momssystemet omgås på EU-
plan gennem oprettelse af tomme selskaber, som forsvinder straks efter, at 
transaktionerne er gennemført, samt "brevkasse-selskaber", som kun eksisterer som en 
falsk adresse. Disse fremgangsmåder gør det muligt at købe varer uden moms og at 
videresælge dem med moms, uden at de opkrævne afgifter bliver indbetalt. 
I kapitlets andet afsnit gives der en række eksempler på bedrageri, der er begået i 
forbindelse med EU's handelspolitik over for tredjelande. 
Unionen har indgået et stort antal præferenceaftaler med tredjelande for visse produkter, 
der opfylder specifikke betingelser (bl.a. for fremstilling og afsætning). Sådanne aftaler 
eller ordninger er ifølge deres natur oplagte emner for bedrageri. Hvad enten det drejer 
sig om manglende overholdelse af visse regler, der skal opfyldes af de varer, der kan 
være omfattet af præferencer, eller om uretmæssig anvendelse af præferenceordningen på 
varer, der ikke har oprindelse i de deltagende tredjelande, har erfaringen vist, at 
eksportørerne og importørerne kan være impliceret, aktivt eller ej, bevidst eller ubevidst, 
i transaktioner, hvis formål er at undgå at betale de normale afgifter, eller at omgå andre 
handelspolitiske foranstaltninger. Ligeledes kan de offentlige myndigheder i de 
pågældende tredjelande være impliceret i omgåelser af bestemmelserne, blot fordi de 
ikke overholder deres forpligtelser. Denne tendens er i øvrigt blevet bekræftet i 1996. 
1 et tredje afsnit anføres to eksempler på nationale undersøgelser i forbindelse med 
finansieringen af den fælles landbrugspolitik. Det er tilfælde, der omfatter en enkelt 
medlemsstat, som involverer betydelige summer, og som er præget af meget avancerede 
fremgangsmåder, selv om der ikke er tale om tværnationale net. Disse fremgangsmåder 
vidner om, hvor nødvendigt det er at fortsætte med at forbedre de nationale 
kontrolsystemers effektivitet og troværdighed. 
Endelig omhandler de to sidste afsnit i kapitlet strukturforanstaltninger og direkte 
udgifter. Disse to områder repræsenterer 50% af udgifterne på EU-budgettet. Risikoen for 
uregelmæssigheder og bedrageri inden for disse områder er meget forskellig: der er risiko 
i forbindelse med udvælgelsen af projekter, der kan tildeles støtte (fortrinsstilling, 
bestikkelse, tilegnelse af midler), i forbindelse med tildeling af offentlige kontrakter, i 
22 
forbindelse med udførelsen af arbejder eller tjenesteydelser (herunder manglende 
opfyldelse af kontrakten, helt eller delvis, specielt når det gælder immaterielle ydelser), 
og endvidere i forbindelse med fakturering eller forskellige finansielle konstruktioner. 
På alle disse områder gælder det, at undersøgelserne ikke kan lykkes og føre til resultater, 
medmindre der foregår et samarbejde mellem alle nationale myndigheder, herunder de 
retslige myndigheder, som er de eneste, der har beføjelser til retsforfølgning og 
anvendelse af sanktioner. I forbindelse med tværnationalt bedrageri vil oprettelsen inden 
for UCLAF af et forbindelsesled, bestående af eksperter inden for strafferet, som har 
adgang til bistand og rådgivning og kan sørge for koordineringen af sagerne i samarbejde 
med de nationale retslige myndigheder, i fremtiden være et afgørende element i 
Fællesskabets foranstaltninger til bekæmpelse af grov organiseret kriminalitet44. 
3.1 Groft tværnationalt organiseret bedrageri 
3.1.1. International smugling af cigaretter og alkohol 
Året 1996 bekræftede, at smugling af cigaretter, som afsættes ulovligt på Fællesskabets 
territorium, er de kriminelle organisationers foretrukne område. I løbet af året er der 
unddraget ca. 800 mio. ECU45 i form af told, moms og punktafgifter, heraf 200 mio. 
ECU til skade for EU-budgettet. Selv om visse medlemsstater (Italien, Spanien, 
Tyskland) har været de vigtigste markeder, er fænomenet udbredt på hele Fællesskabets 
territorium, og det berører ikke blot dets finansielle interesser, selv om den største 
finansielle byde bæres af medlemsstaterne, men også selve EU's troværdighed. Den 
svigagtige import organiseres af kriminelle net, som er velstrukturerede, anvender de 
store havne i EU,*hvorigennem der passerer enorme mængder af cigaretter, og benytter 
transaktionernes omfang til at maskere de illegale aktiviteter. Disse svigagtige 
transaktioner foregår både gennem falske vareangivelser46 og ved angivelse af falske 
bestemmelsessteder uden for EØF. 
De oplysninger, Kommissionen råder over, viser, at en række kriminelle organisationer 
rent faktisk står bag talrige svigagtige transaktioner omfattende cigaretter, som fysisk 
kommer ind i Fællesskabet, specielt via havnene i Nordeuropa (men ligeledes via 
grænserne til de central- og østeuropæiske lande og til Schweiz), og som bringes ud på 
det europæiske marked, specielt i Sydeuropa. Disse kriminelle netværk har en 
imponerende organisationsevne og en betydelig kapacitet med hensyn til ressourcer og 
logistik, ligesom de har en struktur, der er fordelt over flere nationale territorier, både 
inden for og uden for Fællesskabet. Blandt egenskaberne hos disse organisationer, hvis 
interne strukturer er meget vanskelige at identificere, kan nævnes, at de for at gennemføre 
deres svigagtige handlinger (og specielt for at kunne hvidvaske gevinsten) råder over 
talrige selskaber, hvis hovedsæder befinder sig bl.a. i Schweiz, Liechtenstein, på Cypern, 
i Vestindien eller på visse europæiske territorier med særlig status. De organisationer, der 
er involveret i disse former for bedrageri, er normalt formelt etableret inden for EU, men 
inden for EU benytter de en kæde af stråmænd og fiktive selskaber, og et net af told- og 
44 Se kapitel 1.1.3, s. 9. 
4^ Kommissionen kan hverken bekræfte eller alkræfte det noget højere tal, som angives af tobakssektoren selv. 
4" En af undersøgelserne vedrørte forsvundne containere, som antoges at indeholde legetøj, men rent faktisk var fyldt med 
cigaretter.. 
23 
afgiftslagre. Disse lagre spiller en afgørende rolle for bedrageriets gennemførelse, 
undertiden blot til oplagring af varerne, indtil toldmyndighederne indstiller en 
overvågningsaktion, men undertiden også til gennemførelse af mere "aktive" handlinger, 
såsom ændring og endog fjernelse af emballageangivelserne. 
De avancerede metoder til bedrageri er blevet påpeget af Kommissionen og gennem 
Europa-Parlamentets undersøgelse af ordningen for fællesskabsforsendelse47. 
Som følge af varslingssystemet48 og ikrafttrædelsen pr. 1. februar 1996 af forbudet mod 
anvendelse af samlet kaution på 100% ved transport ad landevej af visse følsomme varer, 
herunder cigaretter, har bedragerne taget andre mekanismer i brug for at kunne 
gennemføre deres smuglervirksomhed. Siden da bliver cigaretterne systematisk sendt fra 
toldoplag i havnene i Benelux-landene og under proceduren for fællesskabsforsendelse. 
De er i disse havne blevet lastet på skibe med henblik på eksport til Vestafrika. De når 
aldrig frem til det afrikanske kontinent, men omlades i internationalt farvand, ud for de 
spanske og portugisiske kyster, til specielt indrettede hurtigtgående fartøjer, hvorefter de 
indsmugles og sælges på markedet i disse medlemsstater. 
• Med henblik på at bekæmpe sådanne fremgangsmåder har Kommissionen sammen 
med task force for cigaretter gennemført en operation med betegnelsen "Operation 
Colombus", omfattende alle de medlemsstater, der er berørt af denne trafik. I 1996 kunne 
det fastslås, at ca. 20 ladninger med smuglercigaretter var blevet sendt fra Benelux til 
Afrika (som falsk bestemmelsessted). Fartøjerne indholdt mere end 220 000 kartoner 
(over 2,2 mia. cigaretter), der var bestemt for det sorte marked i Spanien. Afgiftstabet for 
1996 anslås til 175 mio. ECU i told, moms og punktafgifter. Operation Colombus er 
blevet fortsat i tæt samarbejde med de berørte nationale myndigheder49, og i januar 1997 
blev der for første gang pågrebet flere fartøjer på åbent hav af de spanske myndigheder i 
samarbejde med de franske og belgiske myndigheder. 
En anden vigtig rute, som de kriminelle netværk anvendte til smugling af cigaretter 
bestemt for det italienske marked, var via Forbundsrepublikken Jugoslavien. De 
strukturer, der blev anvendt til omdirigering af cigaretter til EU's territorium, var 
etableret og fungerede allerede på det tidspunkt, hvor de internationale sanktioner blev 
anvendt. 
Kommissionen og de mest berørte medlemsstater arrangerede en kontrol i 
Forbudsrepublikken Jugoslavien for at undersøge, hvad der var det endelige 
bestemmelsessted for 200 partier cigaretter, hvoraf hovedparten var blevet sendt fra 
godkendte toldoplag i EU og Schweiz, under forsendelsesproceduren, med Serbien og 
Montenegro som bestemmelsessted. Ved kontrollen, som blev gennemført med fuld 
deltagelse af de lokale myndigheder, blev det konstateret, at ca. 335 000 kartoner (dvs. 
over 3,3 mia. cigaretter) var genindført ved smugling til EU-området inden for under seks 
måneder, hvilket havde medført unddragelse af ca. 330 mio. ECU i told, punktafgifter og 
moms. 
47 Se kapitel 5.3.1.2, s 42. 
48 Se kapitel 2.4.1.1, s 16. 
49 Specielt med det spanske S VA ("Servicio de Vigilancia Aduanere": tjenesten for toldovervågning) og det franske DNKD 
(Direction Nationale des Enquêtes Douanières: det nationale direktorat for toldundersøgelser). 
24 
Det fremgik af de indsamlede oplysninger, at cigaretterne var blevet sendt under 
toldkontrol fra eller via EU-området til et tredjeland, med det eneste formål at blive 
genindført fra det pågældende tredjeland og derefter afsat som smuglervarer på det indre 
marked. 
• Kommission er. gentagne gange af medlemsstaterne blevet informeret om en fornyet 
stigning inden for smugling af alkohol. Der kan dels være tale om fiktiv eksport af 
ethylalkohol eller af alkoholholdige drikkevarer med lande i Central- eller Østeuropa som 
angivne bestemmelsessteder, dels om falsk varebetegnelse ved indførslen i Fællesskabet. 
Disse fænomener berører de fleste af medlemsstaterne samt en række lande, der grænser 
op til Fællesskabet. De har indvirkning på både EU's egne indtægter og på 
medlemsstaternes indtægter. Den finansielle virkning er betydelig og berører især de 
nationale punktafgifter; en lastbil fyldt med alkoholholdige drikkevarer repræsenterer 
således 500 000 ECU i punktafgifter. 
3.1.2. Momsbedrageri 
• I et tilfælde, som berørte de fleste af medlemsstaterne (Danmark, Belgien, Frankrig, 
Tyskland, Italien, Nederlandene, Portugal, Spanien) købte et firma computerdele, under 
den interne EU-momsordning, hos et firma, som var etableret i en anden medlemsstat, og 
leveringen af varerne skete uden moms. Køberen anmeldte ikke dette køb i sin egen 
medlemsstat, og betalte således ikke momsen. Derefter leverende han varerne til et andet 
firma i samme medlemsstat, idet han udstedte en faktura "inklusiv moms". Han modtog 
den moms, der således blev betalt af køberen og forsvandt, medens den endelige køber 
ifølge reglerne havde ret til at få det betalte momsbeløb tilbage. Selv om disse på 
hinanden følgende salg rent faktisk er momsbelagte, er resultatet af bedrageriet, at 
statskasserne ikke opnår noget nettobeløb. For blot en enkelt medlemsstats 
vedkommende anslås det momsbeløb, der er på spil, til mellem 100 og 150 mio. ECU 
(hvoraf en del tilfalder EU-budgettet i kraft af de egne indtægter hidrørende fra moms). 
• Et andet tilfælde vedrører indførsel af sølv til Fællesskabet fra Schweiz, idet der er 
foretaget flere på hinanden følgende leveringer og udstedt falske eksportangivelser. 
Følgerne af dette bedrageri er de samme, bl.a. manglende betaling til de nationale 
myndigheder af den moms, der er skyldig i kraft af de på hinanden følgende og fiktive 
købs- og salgstransaktioner, som er blevet faktureret og opkrævet af "postkasseselskaber" 
(som hurtigt forsvinder igen). Samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne 
(Det Forenede Kongerige, Italien, Tyskland, Frankrig, Irland, Spanien, Østrig, Belgien, 
Nederlandene) har foreløbig resulteret i, at en række af disse leverancer er blevet 
beslaglagt, og at en af deltagerne i bedrageriet er blevet idømt en fængselsstraf. Det 
involverede momsbeløb andrager ca. 60 mio. ECU. 
3.1.3. Eksport af olivenolie 
Et stigende antal udførsler af olivenolie til forskellige lande (USA, Canada, Sydafrika 
mv.) blev afsløret ultimo 1995. Efter dybtgående eftersyn og kontrol, har det vist sig, at 
containerne blev sendt fra Grækenland, via Belgien og Det Forenede Kongerige. I tæt 
samarbejde med afsenderne i Grækenland opkrævede de belgiske og britiske handlende 
eksportrestitutionerne. For at kunne omgå kontrollen var nogle rækker af kartoner med 
rigtig olivenolie placeret forrest i containeren, og resten af kartonerne indeholdt 
forskellige former for kerneolie, som ikke var berettiget til restitutioner. 
25 
Fra britisk side er der bevist bedrageri i forbindelse med forsendelse af ca. 30 containere, 
med en finansiel virkning, der anslås til 400 000 ECU. I forbindelse med de 
undersøgelser, der hidtil er gennemført i Belgien, har man konstateret bedrageri i 
forbindelse med ca. 20 containere med USA og Rusland som bestemmelsessted, og med 
en finansiel virkning, der anslås til 180 000 ECU. Der er retsforfølgelse i gang i Belgien 
og i Det Forenede Kongerige, og der foretages undersøgelser for at afsløre, hvilken 
kriminel organisation der opererer i flere forskellige medlemsstater med det eneste formål 
at opnå eksportrestitutioner. 
Denne form for organiseret tværnationalt bedrageri understreger endnu en gang, at det er nødvendigt i 
forbindelse med eksport- og importtransaktioner regelmæssigt at foretage dybtgående fysisk kontrol på 
stikprøvebasis. Ud over blot kontrol af vægt og mængde, er det absolut nødvendigt at udtage prøvet-
direkte fra containerne og at lade specialiserede laboratorier foretage analyser, bl.a. af varens vægtfylde. 
3.1.4. Eksport af oksekød til Bulgarien med ombytning af slagteaffald 
De undersøgelser, som de belgiske myndigheder har i gang vedrørende ulovlig 
anvendelse af hormoner, har vist, at den samme kriminelle organisation stod bag et 
kredsløb med import og eksport af oksekød (undervejs blev produkter af høj kvalitet 
erstattet med almindelige, og i visse tilfælde uspiselige produkter). Oksekødet og det 
spiselige slagteaffald stammede fra ikke-godkendte virksomheder (i USA, Canada, 
Australien og Kina). Ved ankomsten til Fællesskabet50 blev kødet og slagteaffaldet 
anbragt på toldoplag med henblik på eksport til Bulgarien under TIR-ordningen51 eller på 
grundlag af et TI-dokument (fællesskabsforsendelse). 
I realiteten havde kunden i Bulgarien, som var den endelige modtager af forsendelserne, 
bestilt slagteaffald af ringe kvalitet, og ikke varen af "god kvalitet" (kød og spiseligt 
slagteaffald). Kødet og slagteaffaldet med oprindelse i USA, Canada og Australien blev, 
efter at være ulovlig indført i Fællesskabet, erstattet med slagteaffald af en klart ringere 
kvalitet, og svigagtigt afsat på det indre marked, med unddragelse af toldkontrol. Det 
belgiske retsvæsen har indledt en retslig undersøgelse vedrørende bestikkelse af en ansat 
i toldvæsenet, som mistænkes for at have medvirket ved disse transaktioner. 
I maj 1996, blev der foretaget kontrol arrangeret af UCLAF i Bulgarien med henblik på 
at fastslå, af hvilken art de varer var, der ved indførslen blev angivet til 
toldmyndighederne i Sofia. Det var ligeledes nødvendigt at udspørge de ansvarlige for de 
bulgarske virksomheder, idet de var de eneste, der var i stand til at give nærmere 
oplysninger om, hvor stort et antal personer, der var involveret, og om transaktionernes 
finansielle omfang. De positive resultater af denne undersøgelse blev meddelt de belgiske 
myndigheder, som kunne foretage de nødvendige yderligere undersøgelser til at fastslå de 
nærmere omstændigheder ved ombytningen. 
Endvidere blev det afsløret, at dette oksekød af god kvalitet, som var blevet en EU-vare, 
blev solgt til et fransk firma og angivet til udførsel med opkrævning af restitutioner 
(modtagerlandet var Rusland). Dette kød blev også ombyttet, og restitutionerne blev 
således uberettiget udbetalt. De retslige undersøgelser er stadig i gang i Belgien. 
• Kommissionen foretager kontrol pa stedet og udsteder en godkendelse til virksomheder i tredjelande, der eksporterer kod til 
Fællesskabet. Enhver forsendelse af kød til Fællesskabet skal være ledsaget af sundhcdsccrtifikater, med angivelse af dens 
endelige bestemmelsessted. 
' Ordningen for international godstransport ad landeveje, i henhold til TIR-konventionen af 1975. 
26 
Disse fremgangsmåder har to forskellige følger. Den første er af finansiel art, idet landbrugsafgifterne skal 
opkræves (over en mio. ECU) og restitutionerne tilbagebetales. Den anden er af sundhedsmæssig CM, idet 
det importerede slagteaffald, som stammer fra eksportvirksomheder i ikke-godken, „e tredjeland:. > de 
fleste tilfælde indeholdt hormoner, som er forbudt i Europa. 
3.1.5. Udtagelse af kød fra ordningen for fællesskabsforsendelse 
Et kriminelt netværk har omgået en række toldprocedurer for uberettiget at nydt godt af 
forskellige fordele. 
• Gennem en meddelelse fra Revisionsretten blev Kommissionen underrettet om, at kød 
af fjerkræ med oprindelse i Kina, Brasilien og Thailand indførtes i Tyskland under 
ordningen for fællesskabsforsendelse. Forsendelsesdokumenteme (TI) viste som endeligt 
bestemmelsessted Marokko og Spanien, med bestemmelsestoldsteder Irun og Las Palmas 
(De Kanariske Øer). I realiteten blev hovedparten af partierne udtaget fra 
forsendelsesordningen i Tyskland og udleveret til tyske modtagere, idet 
tolddokumenterne var falsk færdigbehandlet ved hjælp af falske stempler svarende til 
dem, der anvendes af toldstederne Irun og Las Palmas. En anden del af de udtagne varer 
blev solgt til spanske selskaber. Som følge af anmodningen om gensidig bistand, som det 
tyske toldvæsen rettede til Nederlandene, kunne de nederlandske toldmyndigheder 
konstatere, at i denne medlemsstat var atten andre forsendelser af fjerkrækød blevet 
, udtaget fra forsendelsesordningen med anvendelse af samme teknik, nemlig med falske 
stempler stammende fra Algeçiras, Irun og Las Palmas. Fjerkrækødet blev svigagtigt sat 
til salg på det tyske, nederlandske og spanske marked. Den samlede finansielle virkning 
af dette bedrageri anslås til 6 mio. ECU. 
Dette avancerede internationale bedrageri var organiseret af kriminelle net, med 
anvendelse af selskaber etableret i Andorra, Schweiz og Gibraltar. 
• En anden sag vedrører både oksekød fra EU, angivet til eksport og til anvendelse som 
proviantering52, og oksekød stammende fra tredjelande, placeret under toldkontrol i 
Fællesskabet (med fritagelse for afgifter), og ligeledes bestemt til proviantering. 
Undersøgelsen viste, at kødet, som stammede fra virksomheder baseret i Det Forenede 
Kongerige, Danmark og Tyskland, var blevet købt af et spansk firma, og at det hed sig, at 
det skulle sælges til provianteringsfirmaer gennem en mellemmand etableret i 
Nederlandene. Forsendelsesdokumenteme, som ledsagede varerne og gjorde det muligt 
for dem at cirkulere, var færdigbehandlet ved hjælp af falske spanske toldstempler. Det er 
sikkert, at kødet er blevet solgt på hjemmemarkedet. Den finansielle virkning af de 
forsendelser, som blev identificeret som svigagtige, kan anslås til en mio. ECU i 
unddragne egne indtægter (ordningen for fællesskabsforsendelse anvendt på varer 
stammende fra og bestemt for tredjelande). For EU-kødet under interventionsordningen, 
tilbageholder medlemsstaterne ca. 5 mio. ECU i kaution, som er betalt under denne 
ordning. Pengene vil blive inddrevet hos operatørerne, som er ansvarlige for bedrageriet. 
52 Dette EU-kød var under "intervention", og det var blevet solgt til nedsat pris med henblik på eksport (eller i det foreliggende 
tilfælde med henblik på proviantering, hvilket sidestilles med eksport). 
27 
3.1.6. Fiktiv eksport af vin til tredjelande53 
Undersøgelserne rettet mod en mafia-organisation specialiseret i svigagtig eksport af vin 
til landene i Østeuropa, foregik i 1996 med fuld deltagelse af Guardia di Finanza, og 
medførte afsløring af organisationen. 
Under et kontrolbesøg i Rumænien blev det konstateret, at to fartøjer lastet med italiensk 
vin, der skulle udføres til dette tredjeland, blev losset som smuglergods i den rumænske 
havn Constanza. Falske dokumenter, hvoraf det fremgik at varen var overgået til forbrug 
på rumænsk territorium, blev forelagt det italienske betalingsanvisende organ med 
henblik på udbetaling af eksportrestitutioner. Der er over for de eksporterende 
virksomheder iværksat procedurer for inddrivelse af de udbetalte beløb (ca. 1 mio. ECU), 
ligesom der er indledt retslige procedurer. 
Under et kontrolbesøg i Slovenien blev det konstateret, at der uberettiget var udbetalt ca. 
1,2 mio. ECU til et italiensk selskab, eftersom den pågældende vin kun var indført 
midlertidigt i Slovenien under en procedure, som gjorde det muligt at indføre varer 
toldfrit i landet, på den udtrykkelige betingelse, at de blev genudført inden for et år. Den 
pågældende vin var blevet genudført til andre tredjelande på denne betingelse, og der 
blev forelagt falske dokumenter i Italien for at opnå restitutionsbeløbene, som kun kan 
udbetales, hvis varerne er blevet afsat i bestemmelseslandet, dvs. Slovenien. 
Lederen af et af disse selskaber blev holdt under opsyn. Anklagemyndigheden fastholder, 
at der er tale om strafferetlige overtrædelser i form af udstedelse af falske dokumenter og 
svig mod EU's budget, og den har meddelt UCLAF, at der er udstedt en ny arrestordre 
mod en anden ansvarlig, som ligeledes er leder af et eksportselskab. 
3.2 Groft bedrageri i forbindelse med handelspolitikkerne (industrivarer, 
fiskerivarer og tekstilvarer) 
3.2.1. Industrivarer: satellitmodtagere fra Filippinerne 
Som følge af underretning fra de tyske myndigheders side om, at der var risiko for falsk 
angivelse af præferenceberettiget oprindelse ved indførsel af satellitmodtagere fra 
Filippinerne, blev de øvrige medlemsstater opfordret til at foranstalte undersøgelser 
vedrørende sådanne transaktioner. De første oplysninger viste, at de importerede 
mængder var i konstant stigning, og at visse komponenter i apparaterne, som er en 
afgørende faktor for opnåelsen af præferencebehandlingen, ikke kunne være fremstillet 
på Filippinerne, hvilket var i modstrid med, hvad virksomhederne påstod. Ved 
undersøgelser på stedet blev det konstateret, at over 460 000 modtagere, til en anslået 
handelsværdi af 28 mio. ECU (3 mio. ECU i told skal inddrives hos importørerne) var 
blevet eksporteret til forskellige medlemsstater under GSP-ordningen, uden at kriterierne 
for præferencebehandling var opfyldt. Det blev også fastslået, at i hvert fald nogen af 
importørerne inden indførslen vidste, at færdigvarerne ikke var præferenceberettigede. 
Desuden blev det bevist, at de filippinske myndigheder ikke havde opfyldt deres 
forpligtelser med hensyn til det administrative samarbejde, hverken inden EU-
kontrolbesøget eller under dette, hvorved de forhindrede, at de svigagtige aktiviteter blev 
bragt til ophør. 
53 Se beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, s. 52-53 (punkt 1.11). 
28 
Et større antal bedragerisager, som er begået med det formål at undgå betaling af told og antidumpingtold 
gennem uberettiget udstedelse af oprindelsescertifikater (formular A) kunne ikke opklares i 1996. Dette 
skyldes, at visse eksporterende tredjelande har nægtet at modtage de kontrolgrupper, som inden for 
rammerne af det administrative samarbejde skulle besøge selve stedet og foretage undersøgelsen. I 
forbindelse med GSP-ordningen råder Kommissionen over et vigtigt våben som svar på en eventuel 
manglende vilje til samarbejde fra visse præferencelandes side. Den kan således indlede en undersøgelse 
med henblik på fuldstændig eller delvis tilbagetrækning af GSP-ordningen over for lande, som ikke lever 
op til deres forpligtelser med hensyn til administrativt samarbejde. En sådan undersøgelse kan imidlertid 
kun indledes på grundlag af en klage fra en medlemsstat eller tredjemand. 
3.2.2. Fiskeriprodukter 
• Tunkonserves importeret fra Costa Rica 
En undersøgelse af tunindustriens aktiviteter i Centralamerika, som blev foretaget af 
Kommissionen, viste, at der var et stort misforhold mellem de lokale flåders begrænsede 
kapacitet og mængden af tunkonserves med oprindelse i Costa Rica, som blev indført i 
Fællesskabet. I forståelse med landets myndigheder blev der aflagt besøg inden for 
rammerne af det administrative samarbejde af en kontrolgruppe, bestående af 
repræsentanter for UCLAF og for de berørte medlemsstater (Italien og Portugal), idet 
gruppen skulle kontrollere produkternes oprindelse. Undersøgelsen vedrørte over 10 000 
tons tun til en handelsværdi af 28 mio. ECU. Det unddragne afgiftsbeløb, dvs. 7 mio. 
ECU, er ved at blive inddrevet hos importørerne i EU. De lokale myndigheder har ydet 
det nødvendige samarbejde til, at operationen kunne lykkes. Hovedmistanken gik på 
nationaliteten af de fiskerfartøjer, som var anvendt til produktionen af den pågældende 
tunkonserves. Det fremgik hurtigt, at Costa Rica ikke selv havde tilstrækkelig kapacitet 
til et kommercielt fiskeri af dette omfang.. 
De fælles undersøgelser viste, at for hovedpartens vedkommende var den tun, der blev 
udskibet fra Costa Rica, rent faktisk fisket fra fartøjer af andre nationaliteter. Fangsterne 
blev anvendt til den undersøgte produktion af konserves, som således ikke var berettiget 
til præferencebehandling. Flere hundrede "formular A"-certifikater, udstedt af de lokale 
myndigheder, var blevet forelagt i EU (Italien, Portugal og Spanien) med henblik på 
afgiftsfri indførsel. Costa Rica erkendte, at disse certifikater var ugyldige. 
• Tunkonserves indført fra Tyrkiet 
En bilateral aftale mellem EU og Tyrkiet muliggør indførsel til EU's territorium af 
tunkonserves uden told, på den udtrykkelige betingelse, at varerne opfylder visse 
kriterier, bl.a. med hensyn til oprindelsen af de fisk, der anvendes til fremstillingen af 
konserves. I juni 1996 aflagde et antal repræsentanter for Kommissionen, ledsaget af 
medlemsstaternes delegationer (repræsentanter for toldmyndighederne i Nederlandene, 
Tyskland, Italien og Storbritannien) besøg i Tyrkiet inden for rammerne af det 
administrative samarbejde, for at kontrollere ægtheden af flere hundrede 
oprindelsescertifikater, som var udstedt af de tyrkiske myndigheder ved eksporten af 
varerne. Undersøgelserne viste, at de fangster, den tyrkiske flåde tegnede sig for, var 
ubetydelige, og at den tun, der i store mængder indførtes i Tyrkiet, klart var beregnet til 
fremstilling af konserves. 
På grundlag af undersøgelserne i Tyrkiet kunne kontrolgruppen konstatere, at den 
konserves, der blev eksporteret til EU, var fremstillet på grundlag af tun af ikke-tyrkisk 
oprindelse, som undertiden ved eksporten af færdigvaren var tilsat ganske små mængder 
tyrkisk tun. Eksportørerne havde opnået, ved hjælp af angivelser, der var unøjagtige med 
hensyn til råvarernes oprindelse (fra Tyrkiet eller EU), at de tyrkiske myndigheder 
29 
udstedte ATR.l-certifikater, som muliggjorde toldfri indførsel i EU. Gruppen 
konstaterede endvidere, at fiere af importørerne vidste, at den pågældende konserves ikke 
var berettiget til toldfritagelse. I visse tilfælde havde importørerne deltaget aktivt i 
bedrageriet ved selv at levere tun af ikke-tyrkisk oprindelse til konservesfabrikkerne. Den 
pågældende varemængde anslås til 23 000 tons. Der skal inddrives ca. 18 mio. ECU i 
told hos importører etableret i Belgien, Tyskland, Italien, Nederlandene og 
Storbritannien, dvs. de lande hvor varerne er afsat. 
3.2.3. Tekstilvarer 
• Tekstilvarer fra Cambodja 
I marts 1996 kunne en gruppe fra Fællesskabet inden for rammerne af det administrative 
samarbejde og i sammen med de cambodjanske myndigheder konstatere, at der forelå ca. 
1 500 falske oprindelsescertifikater (formular A). Certifikaterne vedrørte mere end 23 
mio. stk. beklædning indført toldfrit i EU i perioden 1992-1996. Endvidere havde de 
cambodjanske myndigheder uberettiget udstedt 1 700 andre oprindelsescertifikater 
(formular A) vedrørende over 16 mio. stk. beklædning i forbindelse med forsendelser, 
som ikke opfyldte GSP-kriterierne, fordi det garn og det stof, der blev anvendt til deres 
fremstilling, ikke havde oprindelse i landet. I realiteten var disse basismaterialer 
importeret til Cambodja fra andre lande i Asien. Den involverede told andrager ca. 15 
mio. ECU. 
• Tekstilvarer fra Bangladesh 
En kontrolgruppe inden for rammerne af det administrative samarbejde (Kommissionen/7 
medlemsstater) aflagde besøg i Bangladesh i november og december 1996 på grund af en 
række vanskeligheder, der var konstateret i forbindelse med de lokale myndigheders 
anvendelse af GSP-ordningen. Disse problemer er ikke af ny dato, men denne gang var 
flere hundrede mistænkelige certifikater (formular A), som ledsagede forsendelser af 
tekstilvarer, som indførtes i EU, blevet anerkendt som værende falske af myndighederne i 
Bangladesh. 
Endvidere var ca. 14 000 andre certifikater, som var indsamlet af forvaltningerne i de 
berørte medlemsstater, genstand for nøje undersøgelser, dels med hensyn til ægthed, dels 
med hensyn til deres berettigelse i lyset af GSP-regleme for de pågældende tekstilvarer. 
Konklusionerne af de kontrolbesøg, der blev gennemført i fællesskab med de lokale 
kompetente myndigheder, var, at vanskelighederne og problemerne i forbindelse med 
ægtheden af de certifikater for tekstilvarer, der udstedes af myndighederne i Bangladesh, 
klart er blevet mindre. De undersøgelser, der blev foretaget vedrørende omkring 60 
tekstilfabrikanter i Bangladesh, viste, at hovedparten af de pågældende certifikater er 
udstedt af forvaltningen på grundlag at' forkerte oplysninger, som eksportørerne har 
afgivet. Det fremgik, at varerne ikke havde den krævede oprindelse i henhold til GSP-
reglerne. 
Myndighederne i Bangladesh har anerkendt, at EU-kontrolgruppens konklusioner var 
korrekte. Men de har ikke vist sig særlig villige til at træffe de nødvendige 
foranstaltninger. Det beløb i egne indtægter, der på nuværende tidspunkt er involveret, 
udgør ca. 60 mio. ECU, og det kan meget vel nå op på 100 mio. I lighed med en række 
andre mindre udviklede lande som Laos, Cambodja, Nepal og Maldiverne, har 
Bangladesh i øvrigt indgivet en anmodning om undtagelse fra oprindelsesreglen inden for 
GSP. 
30 
Undersøgelserne vedrørende denne form for bedrageri eller uregelmæssigheder kan undertiden være 
meget langvarige og meget komplicerede. Desuden vil de informationer og dokumenter, det er nødvendigt 
at indsamle for præcist at kim ne fastslå kendsgerningerne, ofte befinde sig på geograf ske steder, som er 
beliggende meget langtfra Fællesskabets område. 
Visse landes og eksportørers anvendelse af præferenceordningerne foregår ikke uden vanskeligheder. Der 
arrangeres derfor hvert år et stigende antal kontrolbesøg som led i det administrative samarbejde, og 1996 
har ikke været nogen undtagelse. Disse besøg har for hovedpartens vedkommende været aflagt i lande i 
Sydøstasien. Imidlertid vedrører de fleste konstaterede tilfælde af manglende overholdelse af 
oprindelsesreglerne små og mellemstore virksomheder, som har meget store vanskeligheder med at 
overholde reglerne på grund af deres industrielle kapacitet. Dette gælder specielt indenfor tekstilsektoren. 
De mister således fordelene ved GSP-ordningen, hvilket er baggrunden for de fremsatte anmodninger om 
undtagelser. 
3.3 Nationalt bedrageri inden for landbrugsområdet 
3.3.1. Olivenolie/Bedrageri i forbindelse med forbrugsstøtte 
Efter en kontrol foretaget af det græske tolddirektorat for kontrol af økonomisk 
kriminalitet blev det konstateret, at en virksomhed, der fremstiller 5-liters metaldunke til 
emballering af olivenolie, i stort omfang havde udskrevet falske fakturaer til sine kunder. 
Virksomheden modtog til gengæld 10% af det fakturerede beløb og hele momsbeløbet. 
På denne måde var 10,5 mio. dunke i perioden 1992-1994 fiktivt blevet faktureret til 26 
virksomheder, der emballerer olivenolie. 
Fakturaerne for køb af emballage til olivenolie er sammen med fakturaen for køb af selve 
olien to væsentlige stykker dokumentation i forbindelse med udbetaling af forbrugsstøtte. 
De pågældende virksomheder har således modtaget et samlet beløb på ca. 21 mio. ECU 
for olie, der aldrig er blevet emballeret. En retsforfølgelse er i gang. 
3.3.2. Forhåndsfinansiering af restitutioner til eksport af semulje af hård hvede 
I fortsættelse af kontrollen i Spanien af virksomheder, der i 1995 havde fået bevilget 
forhåndsfinansiering af restitutioner for semulje af hård hvede, var der afsløret bedrageri 
i forbindelse med de angivne mængder af hård hvede54. Regnskaberne for alle de spanske 
virksomheder, der havde modtaget denne form for forhåndsfinansiering i 1993 og 1994, 
blev kontrolleret. Kontrollen viste, at det bedrageri, der var afsløret i 1995, havde 
forløbere. De videre undersøgelser viste, at de uberettiget udbetalte beløb til én og samme 
spanske koncern androg ca. 26,5 mio. ECU. 
Princippet i bedrageriet var, at der blev angivet mængder til oplagring med 
forhåndsfinansiering af restitutioner (til forarbejdning til semulje inden endelig udførsel), 
som var meget højere end de mængder, der rent faktisk var på lager på datoen for 
angivelsen. Der kunne ikke foretages fysisk kontrol af varerne, da der allerede var 
forløbet flere år. Det var undersøgelsen af dokumenterne vedrørende indkøbet, 
transporten, oplagringen og forarbejdningen, der gjorde det muligt at fastslå bedrageriet. 1 
visse tilfælde var den hvede, der var angivet som værende oplagret under toldkontrol, 
ikke blevet afhentet hos leverandørerne. Desuden var en række angivelser, som var 
godkendt af det spanske anvisende organ, klart ufuldstændige, for så vidt angår 
angivelserne af oplagringssteder. Endelige har denne fremgangsmåde, som var baseret på 
? Se beretningen om bedrageri for llW5, s. 64 (punkt 3.6). 
31 
falske angivelser, sat den spanske koncern i stand til at opnå en finansiering, som senere 
har gjort det lettere for den at indkøbe råvarer, der kunne anvendes til at gennemføre 
eksporttransaktioner. 
3.4 Bedrageri i forbindelse med strukturpolitikkerne 
3.4.1. Den Europæiske Socialfond ŒSF^ 
• Erhvervsuddannelsesforanstaltninger i Spanien/Kunstig forhøjelse af omkostninger 
I 1996 fik Kommissionen kendskab til en række tilfælde af formodet bedrageri i 
forbindelse med erhvervsuddannelse, der blev samfinansieret med ESF og forvaltet af 
INEM55. 
Den kontrol, der er foretaget af de spanske myndigheder56 efter henvendelse fra 
Kommissionen, viser forskellige uregelmæssigheder, som f.eks. ufuldstændig 
gennemførelse af foranstaltningen, ikke berettigede udgifter, fiktive udgifter, 
overfinansiering og ufuldstændige eller ukorrekte regnskaber. Der er allerede iværksat en 
række inddrivelsesprocedurer. Retten har beordret en juridisk undersøgelse af de tilfælde 
af bedrageri, der er afsløret i Madrid. Yderligere kontrol, som Kommissionen har 
anmodet de nationale myndigheder om at foretage i andre spanske regioner, vil gøre det 
muligt at fastslå omfanget af de begåede uregelmæssigheder. 
• Erhvervsuddannelse i Italien/Fiktivt selskab 
En retslig undersøgelse i Italien, vedrørende erhvervsuddannelsesforanstaltninger 
finansieret af ESF i årene 1990-1993, har ført til foreløbig tilbageholdelse af to regionale 
embedsmænd, der er anklaget for uretmæssig opkrævning og forsøg herpå. 
Undersøgelsen afslørede, at der var foregået skjult udbetaling af beløb til de to 
embedsmænd, som modydelse for eftergivenhed i forbindelse med udøvelsen af deres 
funktioner. Ifølge de første resultater af undersøgelsen var bedrageriet baseret på 
oprettelsen af ad hoc-rådgivningsselskaber, med deltagelse af den ene af de to 
embedsmænd, og projektdeltagerne var "tvunget" til at anvende disse selskaber for at 
kunne udarbejde deres udgiftsprogram, hvis de senere ville undgå besværligheder i 
forbindelse med den kontrol, der skulle udføres af den anden involverede embedsmand. 
Dette medførte en forhøjelse af de udgifter, der blev forelagt regionen, eftersom den 
provision, der blev udbetalt til de to embedsmænd, i praksis blev påført de fakturaer, der 
udstedtes af de fiktive selskaber som tak for udvist tjeneste over for initiativtagerne. 
Kommissionen har truffet de nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af sine finansielle interesser, dvs. 
suspension afbetalingerne til det pågældende område. 
• Uddannelsesforanstaltning i Det Forenede Kongerige/Fiktive udgifter 
En undersøgelse af årsregnskaberne for en uddannelsesinstitution beliggende i London 
viste, at de forelagte anmodninger om finansiering indeholdt beløb, der var langt højere 
end de udgifter, der var godkendt af revisorerne ved udarbejdelsen af årsbalancen. 
"Instituto Naeional de Empleo". 
•*" De nationale kontrolrapporter fremsendes til Kommissionen i henhold til Kadets forordning 4253/X8, artikel 2.1, slk. I 
32 
Forskellen, dvs. over 1,3 mio. ECU for årene 1989-1994 (beløb fra socialfonden: ca. 570 
000 ECU) skyldtes fiktive udgifter. På grund af den omfattende finansiering af denne 
type udgifter blev samtlige de anmodninger, der var indgivet i den pågældende periode, 
undersøgt. Det viste sig, at hovedparten af udgifterne var uberettiget anført, idet de 
fornødne bilag manglede. 
Kommissionen er sammen med Det Forenede Kongerige57 i gang med at undersøge de 
finansielle følger af dette tilfælde. 
3.4.2. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling ŒFRUVTilegnelse af midler 
rRENAVAL-programmet Frankrig)58 
Efter afsløringen af korruption i 1995 blev finansieringen af omstilling i 
skibsværftsområderne i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur i 1996 gjort til genstand 
for nye retslige undersøgelser, der inddrog en række folkevalgte. 
Desuden viste undersøgelsen på stedet af de administrative akter vedrørende samtlige 
foranstaltninger under programmet generelt en manglende overholdelse af reglerne for 
offentlige kontrakter, enten på grund af uvidenhed (omfattende et samlet 
finansieringsbeløb på 4,1 mio.), forsømmelighed eller bevidst overtrædelse (omfattende 
et finansieringsbeløb på over 14 mio. ECU). De konstaterede forhold har fået 
Kommissionen til at foretage en systematisk sammenholdning af de igangværende 
administrative og retslige procedurer, med det formål, efter modtagelsen af den endelige 
rapport over programmets gennemførelse, at kunne fastslå på grundlag af de påførte 
ekstraudgifter, hvilke foranstaltninger der bør træffes på det juridiske og finansielle plan. 
3.4.3. Fiskeripolitik 
Ved sine beslutninger af 13.7.1992 og 5.7.1993 har Kommissionen tildelt EU-bistand på 
5,9 mio. ECU til 3 projekter vedrørende en fransk reders oprettelse af (blandede) 
selskaber59, med deltagelse af partnere etableret i et tredjeland, med hvilket EU har gode 
forbindelser, og med henblik på forsyning af først og fremmest EU-markedet. Disse 
beslutninger blev, efter oprettelsen af de blandede selskaber i 1993 og 1994, fulgt op med 
betaling af et forskud svarende til 80% af fællesskabsfinansieringen (dvs. ca. 4.8 mio. 
ECU), som blev ydet som supplement til den tidligere fuldt ud udbetalte nationale støtte 
(ca. 1,2 mio. ECU). Anmodningen om udbetaling fra Fællesskabet af saldoen (20%), som 
var udarbejdet på grundlag af en aktivitetsrapport, medførte en kontrol af anvendelsen af 
den allerede modtagne støtte, og denne kontrol blev foretaget direkte hos rederen. Det 
blev konstateret, at tre af de fem fiskefartøjer, som var bestemt til at blive anvendt uden 
for EU-farvandet og over en årrække (fiskeriprodukterne skulle afsættes på markedet i 
EU), var blevet solgt i 1996, et af dem endog inden det overhovedet forlod den franske 
havn. Denne konstatering vil medføre de nødvendige tilbagebetalingsforanstaltninger. 
57 Inden for rammerne af Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 (artikel 24). 
5° Se beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, s. 68 (punkt 4.2.1). 
59 Rådets forordning (EØF) nr. 4028/86 af 18. december 1986 om fællesskabsforanstaltninger til forbedring og tilpasning af 
fiskeri- og akvakulturstrukturerne (EFT L 376 af 31.12.1986), artikel 21, og Kommissionens forordning (EØF) nr. 1955/88 af 
29. juni 1988 om gennemførelsesbestemmelser til ovennævnte forordning for så vidt angår samarbejdsforanstaltninger i 
forbindelse med fællesforetagender (EFT L 171 af4.7.1988). 
33 
Kommissionen iværksatte den første procedure i december 1996, omfattende et beløb af 
2,6 mio. ECU, over for et selskab, der ejer to af fartøjerne. 
3.5 Bedrageri i forbindelse med direkte udgifter 
3.5.1. Forskning 
• Vandkraft i Irland /Falsk dokumentation 
En første kontrakt vedrørende et forskningsprogram inden for vandkraft blev indgået 
mellem Kommissionen og et irsk selskab i maj 1991. Herefter fulgte to andre kontrakter. 
De samlede beløb andrager 9,2 mio. ECU, og EU-bidraget er på 3,2 mio. ECU. Den 
kontrol, der blev foretaget af Kommissionen i maj og juni 1996 på selskabets hovedsæde 
i Dublin og hos en underleverandør i Sverige, viste, at selskabet kunstigt havde oppustet 
sine finansieringsanmodninger ved hjælp af falsk dokumentation. 
Der er tale om grove forhold. Selskabet har ikke nogen kompetence og ikke nogen 
tidligere erfaring inden for videnskabelig forskning. Dets oprindelige ansøgning var 
baseret på regnskaber fra et andet selskab. Den nationale lovgivning er ikke blevet 
overholdt, de foreviste regnskaber var falske, og alle disse omstændigheder har 
foranlediget Kommissionen til at indbringe sagen for de irske retsmyndigheder. 
• Projekt for "varig energi" i Tyskland/Ulovlig tilegnelse af støtte 
I 1995 havde Kommissionen foretaget undersøgelser vedrørende 
forskningsprogrammerne JOULE I og II / APAS-RENA60. Et af kontrolbesøgene, som 
blev aflagt i Tyskland, viste, at et tysk selskab var involveret i en række af 
forskningskontrakter og i kraft heraf havde modtaget betydelige summer fra 
Kommissionen. Det var derefter gået fallit og var ude af stand til at overholde sine 
kontraktmæssige forpligtelser. 
Følgende uregelmæssigheder blev afsløret: falske angivelser af udgifter, som var øget 
med fiktive lønudgifter og eksterne ydelser, som aldrig havde fundet sted; betalinger 
modtaget fra Kommissionen på grundlag af falske angivelser af omkostninger; 
betalinger, der var modtaget som forskud, og anvendt til at betale gæld, der ikke havde 
nogen forbindelse med forskningen; forskud modtaget i egenskab af koordinator, men 
som aldrig var blevet viderebetalt til andre kontrahenter. Retsmyndighederne havde i 
mellemtiden indledt strafferetlig forfølgelse af de ansvarlige i selskabet.på grund af 
overtrædelser i forbindelse med selskabets fallit og ulovlig tilegnelse af støtte. Der blev 
iværksat opkrævning af beløb svarende til de betalinger, der var foretaget til selskabet, 
dvs. 2,1 mio. ECU. På grund af de utilstrækkelige aktiver, er det tvivlsomt, om beløbene 
vil kunne inddrives, men ikke desto mindre skulle den igangværende strafferetlige 
forfølgelse kunne føre til en delvis inddrivelse via den overtrædendes egne midler. 
60 Se beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, s. 69 (punkt 5.1.2). 
34 
3.5.2. Aktioner i tredjelande 
• Humanitære aktioner i det tidligere Jugoslavien 
Der blev gennemført en kontrol hos en fransk ikke-statslig organisation, som hav Je faet 
tildelt 7 kontrakter om humanitære aktioner i det tidligere Jugoslavien, til et samlet beløb 
af 1,2 mio. ECU. De tre af disse syv kontrakter vedrører regnskabsåret 1993 og de fire 
1994. 
Det blev konstateret, at der fuldstændig manglende regnskaber og bilag, samt at 
direktøren/kassereren havde tilegnet sig midler. Der blev omgående iværksat procedurer 
til inddrivelse af de pågældende beløb. Den efterforskning, der blev foretaget hos de 
franske retsmyndigheder, viste, at der var indledt en foreløbig undersøgelse på grundlag 
af oplysninger, der havde ført til mistanke om organisationens forvaltning og om 
kassererens manglende hæderlighed. De forhold, der blev konstateret af UCLAF i 
samarbejde med det franske kriminalpoliti, medførte, at sagen i juni 1996 blev indbragt 
for den kompetente domstol. 
• Programmer for decentraliseret samarbejde i Middelhavsområdet (1992-1995)61 
Under en kontrol foretaget af Revisionsretten blev der konstateret uregelmæssigheder i 
forbindelse med forvaltningen af samtlige programmer for samarbejde i 
Middelhavsområdet. De vigtigste uregelmæssigheder, der blev konstateret i forbindelse 
med de etablerede net, var manglende regnskaber og/eller bilag. Retten konstaterede 
ligeledes, at Kommissionen uden at iværksætte udbud havde overdraget forvaltningen af 
programmerne til et organ, der ikke havde tilknytning til Fællesskabet. Rettens kontrol 
hos dette organ viste, at der forelå en interessekonflikt. Således var to af de fire 
medlemmer af dets bestyrelse samtidig ledere af de kontorer for teknisk bistand, som stod 
for opfølgningen af programmerne. Disse kontorer forberedte sagerne for det udvalg, der 
udvalgte forslagene, og som blev ledet af Kommissionen, og havde dermed en direkte 
indflydelse på tildelingen af kontrakter om teknisk bistand. To kontorer for teknisk 
bistand havde ifølge denne procedure fået tildelt kontrakter om projektgennemførelse til 
beløb af 270 000 og 405 000 ECU, uden at der var iværksat udbud og foretaget 
udvælgelse. 
På grundlag af Revisionsrettens foreløbige rapport indstillede Kommissionen straks (fra oktober 1995) de 
igangværende programmer for decentraliseret samarbejde i Middelhavsområdet. Desuden traf den 
følgende foranstaltninger: afvikling af alle kontrakter med involverede agenturer for teknisk bistand, 
gennemførelse af tre revisioner (finanskontrollen - GD XX), udstedelse af de opkrævningsordrer, der blev 
anbefalet i finanskontrollens rapporter, gennemførelse af undersøgelser fra UCLAF's side, iværksættelse 
af en generel finansiel revision af nettene, omdefinition af forvaltningssystemet (Kommissionens afgørelser 
af juli 1996 og januar 1997). 
3.5.3. Den Europæiske Udviklingsfond (EUFWorsøg på tilegnelse af midler 
Der stilles omfattende finansielle midler til rådighed for Cameroun i forbindelse med 
landets program for strukturtilpasning. Denne finansiering har givet anledning til, at der 
er åbnet bankkonti i det nationale direktorat for de centralafrikanske staters centralbank 
samt i et antal kommercielle banker. Disse bankkonti fungerer efter princippet om 
samforvaltning. Transaktionerne skal således gennemføres på grundlag af dobbelt 
"l Programmerne skal fremme oprettelsen af net på de finansierede områder, mellem partnerne i Middelhavsområdet. 
35 
underskrift, dels af lederen af Kommissionens delegation, dels af økonomi- og 
finansministeren (den nationale anvisningsberettigede for EUF) eller befuldmægtigede, i 
det foreliggende tilfælde generaldirektøren for "Caisse Autonome d'Amortissement". 
Der er blevet udstedt overførselsordrer til et samlet beløb af 4,16 mio. ECU forsynet 
med falske underskrifter. Camerouns retsinstanser har foretaget otte arresteringer. 
Bankens årvågenhed og den hurtige indsats, som de ansatte ved Kommissionens 
delegation gjorde, bevirkede, at skaden kunne forhindres, idet betalingerne blev blokeret. 
Som følge af et kontrolbesøg ledet af Kommissionen har det været muligt at vedtage de 
foranstaltninger, der er nødvendige for at gøre procedurerne sikre. 
4. PARTNERSKAB MED MEDLEMSSTATERNE 
I forbindelse med politikken til bekæmpelse af økonomisk kriminalitet har 
Kommissionen udvidet kontakten til de nationale myndigheder, der har ansvar for 
bekæmpelsen af økonomisk kriminalitet. Dette har faet medlemsstaterne til at tage en 
række vigtige initiativer, bl.a. med henblik på beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser. Kommissionen gennemgår i det følgende de mest markante og 
efterfølgelsesværdige af disse initiativer, da de er udtryk for en overordnet og integreret 
bekæmpelse af bedrageri og økonomisk kriminalitet, hvis følger er til skade for den 
europæiske skatteborger. 
Herudover fortsættes alle eftemddannelsesforanstaltningerne for ansatte i de nationale 
myndigheder, som er beskæftiget med bedrageribekæmpelse (inspektører, men også 
retsembedsmænd, ansatte i anklagemyndigheden og dommere). 
Dialogen med medlemsstaterne er dog ikke begrænset til denne form for foranstaltninger. 
Den finder løbende sted enten i form af bilaterale møder med de kompetente 
myndigheder eller på institutionelt plan i Det Rådgivende Koordineringsudvalg for 
Bekæmpelse af Svig (COCOLAF) og, når det drejer sig om indirekte beskatning (moms), 
Underudvalget for Bedrageribekæmpelse (SCAF), som atter er begyndt at arbejde på 
Kommissionens foranledning. 
Dette underudvalg, som ledes i fællesskab af UCLAF og GD XXI, fik i forbindelse med 
en reorganisering i maj 1996 udvidet sit aktivitetsområde. Det har først og fremmest til 
opgave at indsamle, undersøge og evaluere medlemsstaternes erfaringer med hensyn til 
skatteunddragelse og på baggrund heraf at fremsætte forslag til, hvad der kan gøres. Det 
beskæftiger sig ligeledes med de former for bedrageri, der kan få betydning på Eli-
niveau, og det arbejder for en effektivisering af medlemsstaternes samarbejde om bl.a. 
bedrageri på tværs af landegrænserne62 
4.1 Medlemsstaternes organer til beskyttelse af Fællesskabernes finansielle 
interesser 
I Frankrig er der blevet oprettet et organ til koordinering af bekæmpelsen af bedrageri 
med fællesskabsmidler (ICLAF). Dette organ har til opgave at fungere som koordinator 
" Det vigtigste punkt på underudvalgets program er bestræbelserne på at opstille en liste over de forskellige former for 
momsbedrageri. Med henblik herpå vil der i 1997 blive gennemgået 500 tilfælde. 
36 
for de myndigheder, der på landsplan varetager den administrative kontrol med 
fællesskabsmidlerne. Det er Kommissionens primære samarbejdspartner. Det franske 
toldvæsen og kriminalpolitiet samarbejder for bedre at blive i stand til at opfylde det 
politiske mål om øget straf for økonomisk kriminalitet. Kriminalpolitiets øverste ledelse 
har oprettet en afdeling for "bedrageri med fællesskabsmidler" bestående af 
medarbejdere, som er specialiserede i bekæmpelse af økonomisk kriminalitet. Denne 
afdeling tager sig af bedrageri med fællesskabsmidler, og den samler oplysningerne for 
hele landet vedrørende retsbehandlingen af disse sager63. Generaldirektoratet for told og 
indirekte beskatning har på sin side foreslået, at der operettes et korps af toldere med 
særlig juridisk viden. Dette forslag, som især tager sigte på bedrageri med 
fællesskabsmidler, er et resultat af overvejelserne i Kommissionens sammenlignende 
analyse af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet med henblik på 
gennemførelse af EF-traktatens artikel 209 A64. 
Irland har meddelt, at det med henblik på bekæmpelse af organiseret økonomisk 
kriminalitet har til hensigt at oprette et særligt kontor65. Det skal sammensættes af 
medarbejdere fra politiet, toldmyndighederne og skattevæsenet. 
1 Italien har Guardia di Finanza oprettet en intern specialenhed til bekæmpelse af 
bedrageri med fællesskabsmidler, og det har udvidet samarbejdet med Kommissionen om 
beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. Den 4. oktober 1996 blev der i Rom 
undertegnet en teknisk protokol mellem Guardia di Finanza's ledelse og UCLAF. Det er 
det første officielle dokument, der indeholder retningslinjer for det tætte samarbejde, der i 
praksis er blevet etableret mellem de to myndigheder. 
I Tyskland har Justitsministeriet i en officiel skrivelse af 21. juni 1996 gjort de juridiske 
myndigheder opmærksom på muligheden for at samarbejde med Kommissionen om EF-
traktatens artikel 209A. 
Endelig er man i en række andre medlemsstater i færd med at overveje, hvilke strukturer 
eller strukturtilpasninger der kræves, for at man kan styrke bekæmpelsen af bedrageri og 
organiseret økonomisk kriminalitet til skade for bl.a. Fællesskabets interesser. 
4.2 Uddannelsespolitik 
Der er tidligere blevet gennemført en lang række generelle uddannelsesforanstaltninger, 
bl.a. med det formål at gøre de nationale myndigheder opmærksom på deres ansvar i 
forbindelse med forebyggelse og bekæmpelse af bedrageri til skade for fællesskabs­
budgettet. Disse grundlæggende og generelle oplysningsforanstaltninger er blevet 
iværksat i alle medlemsstater. Kommissionen har siden da i højere grad prioriteret de 
mere målrettede uddannelsesforanstaltninger rettet mod dels de tjenester, der tager sig af 
forvaltningen og kontrollen af de fællesskabsmidler, som formidles gennem de nationale 
myndigheder, dels de retlige myndigheder (dommere, anklagemyndighed og 
Oprettelsen af denne politienhed er bevis på, at det er nødvendigt at konsolidere samarbejdet og udvekslingen af oplysninger 
med UCLAF i leddet for selve retsforfølgelsen. 
64 Se fodnote nr. 22, s. 12. 
6- Criminal Assets Bureau (CHA). 
37 
kriminalpoliti), som det er vigtigt at samarbejde med, hvis der skal opnås resultater med 
den stedlige bedrageribekæmpelse66. 
Ud fra en ønske om at udvide uddannelsesmulighederne har Kommissionen besluttet at 
supplere sin egen indsats med finansiel støtte til medlemsstaterne. Støtten, der bevilges 
efter anmodning, er afhængig af, at der foreligger et eftemddannelsesprogram for de 
nationale embedsmænd, der beskæftiger sig med bedrageribekæmpelse. 
Medlemsstaterne har i 1996 i samarbejde med Kommissionen gennemført følgende 
aktioner67 af normalt to dages varighed68: 
LAND 
IRLAND 
PORTUGAL 
ØSTRIG 
GRÆKENLAND 
DET FORENEDE 
KONGERIGE 
FRANKRIG 
POLEN 
TYSKLAND 
SVERIGE MÅLGRUPPE 
Toldinspoktorer 
Toldinspektører 
Inspektører og administratorer 
Offentlige anklagere og dommere 
Skattepoliti 
Inspektører og administratorer 
Toldvæsen, politi og dommere 
Inspektører og administratorer 
Toldinspektører 
Toldinspektører 
Kriminalpoliti 
Anklagere, dommere, politi, 
toldinspektører 
Politibetjente 
Inspektører og administratorer EMNE 
Landbrugssvindcl 
Cigaretsmugling 
Uregelmæssigheder/ 
Samhørighedsfonden 
Uregelmæssigheder/Den Europæiske 
Socialfond 
Bedrageri til skade for fællesskabs­
budgettet 
Uregelmæssigheder/ 
Samhørighedsfonden 
Indføring i problematikken omkring 
bedrageri med fællesskabsmidler 
Uregelmæssigheder/ 
Samhørighedsfonden 
Bedrageri på skatteområdet 
Bedrageri i forbindelse med transit 
Økonomisk kriminalitet 
Bedrageri med fællesskabsmidler 
og samarbejde 
Bedrageri med fællesskabsmidler 
og samarbejde 
Uregelmæssigheder/Strukturfondene 
5. BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABERNES FINANSIELLE 
INTERESSER/DEN VIGTIGSTE UDVIKLING INDEN FOR DE ENKELTE 
OMRÅDER 
Dette kapitel omhandler den udvikling i lovgivningen for de enkelte områder, som har 
medført positive resultater for bedrageribekæmpelsen, samt de foranstaltninger, der er 
truffet til bekæmpelse af bedrageri inden for andre områder, såsom moms, 
forsendelsesprocedurer og præferenceordninger. 
66 Kommissionen har i forbindelse med sit arbejdsprogram sa vidt muligt prioriteret anmodninger fra myndigheder i de nye 
medlemslande og i de forskellige ansøgerlande. 
67 Tabellen omfatter ikke uddannelsesforanstaltninger og seminarer afholdt i Bruxelles. 
68 Hvad angår told og indirekte beskatning, har Kommissionen desuden afholdt en række informationsmøder om 
præferenceoprindelsesreglerne i de tredjelande (bl.a. Cambodia og Laos), der er omfattet af Fællesskabets 
toldpræferenceregler, herunder især de lande, der er omfattet af den generelle toldpræferenceordning (GSP). 
38 
Hvad angår ændringer i fællesskabslovgivningen, skal især nævnes skærpelsen af 
forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 vedrørende egne indtægter og gennemførelsen af 
"sort liste"-forordningen for landbrugsområdet. Med hensyn til forsendelsesprocedurerne 
kan de vedtagne foranstaltninger henføres til den reformplan, der blev varslet i 199569. 
Alle disse bestemmelser indgår i det sæt af foranstaltninger, som er beskrevet i 
Kommissionens arbejdsprogram for bedrageribekæmpelse. 
5.1 Egne indtægter 
• Rådet vedtog den 8. juli 1996 forordning (Euratom, EF) nr. 1355/9670 om ændring af 
forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF. 
Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter. Formålet med ændringen er 
bl.a. at forbedre indberetningen til Kommissionen af de tilfælde af bedrageri og 
uregelmæssigheder, som medlemsstaterne afslører inden for området traditionelle egne 
indtægter71. Indberetningernes indhold fastlægges nøje i selve forordningen, hvor det 
ligeledes fastslås, at oplysningerne skal føres ajour. Det er således blevet lettere for 
Kommissionen at kontrollere bedrageri og uregelmæssigheder fordi 
informationsmængden er blevet mere detaljeret og indsendes mere regelmæssigt, ligesom 
tilfældet er med den kontrol, der i kraft af de gældende forordninger gennemføres på 
udgiftsområdet72. På grundlag af disse indberetninger skal Kommissionen udarbejde en 
årlig oversigt til Europa-Parlamentet og Rådet, dels over oplysningerne vedrørende 
bedrageri og uregelmæssigheder, dels over den kontrol, der er gennemført af de 
specialiserede tjenester i medlemsstaterne. 
• Kommissionen har i løbet af 1996 øget sin koordinering af de foranstaltninger, der 
gennemføres af medlemsstaterne inden for området moms. Der er foretaget forbedringer 
af informationsudvekslingssystemet "afgifts-SCENT"73, ligesom UCLAF har truffet 
initiativer til støtte for en række tværnationale aktioner til bedrageribekæmpelse. Ikke 
desto mindre har medlemsstaterne forskellige opfattelser af, hvorvidt det er juridisk 
muligt systematisk at gennemføre sådanne aktioner. På samme måde er det blevet påvist, 
at der på EU-plan, hvor handelstransaktionerne består af tværnationale komponenter, 
forekommer "grå områder", som bevirker, at myndighederne mangler retsmidler, 
herunder også adgang til at indbringe sager for domstolene. Erfaringen med hensyn til 
kontrol, både i forbindelse med momji og traditionelle egne indtægter, for hvilke 
Kommissionen har den forvaltningsmæssige kompetence, har vist, at det vil være 
ønskeligt, at der i fremtiden gennemføres en sammenhængende central koordinering. Der 
er fortsat meget, der mangler at blive gjort inden for dette område, som er en af 
medlemsstaternes vigtigste indtægtskilder, og som også repræsenterer ca. halvdelen af 
EU's årlige indtægt. De nationale statskasser indbetaler således hvert år ca. 45 mia. EiCU 
til EU's budget. 
69 
70 Kommissionens meddelelse af 29.3.1995 om "Svig i forbindelse med forsendelsesproceduren - forudsete løsninger og 
fremtidsperspektiver", dok. KOM(95) 10X endelig udg. 
EFTL 175 af 13.7.1996 
7 Se beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, s. 22 og for 1994, s. 9. 
72 Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 (EUGFL-Garantisektionen), Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94 
(strukturfondene) og Kommissionens forordning (EF9 nr. 1831/94 (Samhørighedsfonden). 
System for udveksling af information vedrorende indirekte beskatning via SCENT-nettct, se kapitel 5.5.1, s. 44. 
39 
5.2 Landbrugsområdet 
Som Kommissionen anførte i sit arbejdsprogram, har den vedtaget forordning (EF) nr. 
745/9674 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1469/9575 af 22. 
juni 1995 om foranstaltninger, der skal træffes over for visse erhvervsdrivende, der 
drager fordel af transaktioner finansieret af EUGFL, Garantisektionen ("den sorte liste"). 
Det er første gang, at en EU-lovtekst giver mulighed for at udfærdige en liste over 
upålidelige operatører. Listen skal være til rådighed for de kompetente nationale 
myndigheder, som på denne måde vil være i stand til at træffe de nødvendige 
forebyggende foranstaltninger. Anvendelsen af forordningen er i en indledningsfase. 
Medlemsstaterne har med henblik herpå udpeget en myndighed, som skal modtage 
informationerne og videresende dem til Kommissionen (via SCENT-nettet). 
Kommissionen samler meddelelserne og sørger for underretningen den modsatte vej af de 
nationale myndigheder, under overholdelse af bestemmelserne vedrørende beskyttelse af 
oplysninger. Hurtigheden og kvaliteten af denne udveksling er af afgørende betydning, 
eftersom de pågældende operatører kan flytte deres etableringssted fra den ene 
medlemsstat til den anden, når de får kendskab til, at en administrativ forfølgelse er 
indledt. 
5.3 Forsendelsesprocedurer og initiativer på toldområdet 
5.3.1 Forsendelsesprocedurer76 
5.3.1.1 Opfølgning af Kommissionens meddelelse af 29. marts 1995 
Den øgede samhandel og bortfaldet af de indre grænser nødvendiggjorde, at der blev 
indført en række ordninger for varernes bevægelse inden for fællesskabsområdet, som var 
tilpasset den aktuelle situation. Problemerne skyldes, at der sammen med den dynamik, 
der forårsages af det integrerede indre marked, gennemføres en national kontrol, som 
udgør den vigtigste beskyttelse. Det er således en kendsgerning, at under disse 
omstændigheder har bedrageriet i forbindelse med forsendelsesordningerne, dvs. 
bedrageri, som ikke kun berører Fællesskabets interesser, kunnet udvikle sig yderligere. 
I forsættelse af Kommissionens meddelelse af 29. marts 1995, som behandlede 
udviklingen af bedrageri i forbindelse med forsendelsesprocedurerne, vedtog 
Kommissionen den 3. april 1996 en meddelelse om de hasteforanstaltninger, der allerede 
er truffet eller skal træffes77, og der blev oprettet en task force for forsendelse. Den 
forelagde den 9. oktober 1996 en meddelelse om "forsendelsesprocedurernes fremtid"78, 
som omfatter en indgående analyse af hele forsendelsesordningen og dens sammenhæng 
samt en evaluering af de enkelte forslag til forbedring af den. På dette grundlag er der 
gennem seks måneder gennemført indgående høringer med de forskellige berørte aktører 
74 EFrL 102 af 25.4.1996 
75 EIT1. 145 af 29.6.1995 
7" Se beretningen om bedrageribekæmpelse for 1994, s. 14 og for 1995, s. 24. 
77 Dok. SEC(96) 290 endelig udg.: "Kommissionens foranstaltninger til bekæmpelse af svig i forbindelse med forsendelse". 
'° Dok. KOM(96) 477 endelig udg. For at kunne koordinere arbejdet i den tværtjenstlige gruppe har Generaldirektoratet for Told 
og Indirekte Beskatning etableret en særlig task force, hvis opgave er at undersøge alle ordninger for varebevægelser, som 
f.eks. toldforsendelse, med henblik på at udarbejde forslag til en samlet reform. 
40 
(nationale myndigheder, herunder de lande, der deltager i den fælles 
forsendelsesordmng79, og de faglige sammenslutninger, der repræsentere»- de økonomiske 
aktører, kulminerende med konferencen "Euro-transit 1997", som blev afholdt i februar 
1997 i Bruxelles. De oplysninger, der er modtaget fra medlemsstaterne, som er ansvajr ge 
for kontrollen af ordningen og de eneste, der har informationer vedrørende dens 
forvaltning, viser, at ordningerne for fællesskabsforsendelse og for fælles forsendelse 
berører ca. 18 mio. transaktioner pr. år og omfatter et afgiftsbeløb på 450 mia. ECU, og 
dette med anvendelse af et system, som næsten udelukkende er manuelt. Bedragernes 
foretrukne områder er de såkaldt følsomme produkter, som er belagt med punktafgifter, 
såsom cigaretter, alkohol og andre følsomme landbrugsprodukter. Udfordringen er altid 
den samme: man skal sikre sig, at varerne er ankommet til det angivne bestemmelsessted, 
og at alle toldmæssige og beskatningsmæssige bestemmelser er overholdt. Det beløb, 
EU-budgettet årligt uddrages i forbindelse med forsendelsesordningen, udgør mindst 200 
mio. ECU, og de beløb, som de nationale statskasser unddrages, er endnu højere80. 
De foranstaltninger, der blev bebudet i 1995 i Kommissionens meddelelse, var i 1996 
genstand for følgende udvikling: 
. vedtagelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 482/96^, der gør det muligt at fastsætte obligatoriske 
ruter, forbud mod at skifte bestemmelsestoldsted, kriterier for adgang til samlet kaution, midlertidigt 
forbud mod anvendelse af samlet kaution for visse varer og særlige forpligtelser i forbindelse med 
transport af følsomme varer; 
. vedtagelse af Rådets forordning (EF) nr. 2153/96^-, som fastsætter den samlede kaution til 100% med 
visse undtagelser^. 
Forslaget til datamatisering af forsendelsesordningen84 er fortsat til behandling i 
Kommissionen, i medlemsstaterne, EFTA-landene og i de såkaldte VISEGRAD-lande85, 
som deltager i den fælles forsendelsesordning. 
Det datamatiserede system skulle kunne være operationelt i 1998. Det er vigtigt at minde 
om, at hvis systemet skal kunne etableres inden for den forudsete frist, må de 
menneskelige og finansielle ressourcer rent faktisk stilles til rådighed (udpegelse af 
ansvarlige for de nationale projekter). Datamatiseringsprojektet er opdelt i tre faser. Den 
første, som skal afsluttes ultimo første kvartal af 1997, omfatter fastsættelsen af de 
tekniske og funktionsmæssige normer. Den anden fase (december 1996-juni 1998) 
omfatter opbygningen af selve systemet (kravsspecifikation, programmel, installering af 
edb-udstyr og sammenkobling). Systemet vil blive taget i brug af et begrænset antal 
79 
80 
81 
82 Den fælles forsendelsesordning er en udvidelse af ordningen for fællesskabsforsendelse til også at omfatte EFTA-landeue, dvs. 
Island, Norge, Schweitz og Liechtenstein. 
Europa-Parlamentet anslår det årlige momstab til 700 mio. ECU. 
EFT L 70 af 20.3.1996. Forordningen ændrer Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (EFT l, 253 af 11.10.1993) om 
visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indforelse al en EF-loldkodeks. 
EFT L 289 af 12.11.1996 
°* Ikrafttrædelsen i årets løb af forbudet mod anvendelse af samlet kaution for cigaretter og alkohol, der transporteres ad 
landevej, har medført en ændring af transportmønstret for disse varer til fordel for luft- og søtransport. Dette skyldes, at 
forbudet mod anvendelse af samlet kaution ikke er obligatorisk, når varerne transporteres ad lull- eller søvejen. 
84 Se årsberetningen om bedrageribekæmpelse for 1995, s. 27. 
•* Polen, Ungarn, Slovakiet og Tjekkiet. 
41 
toldsteder, sideløbende med det nuværende manuelle system, i en periode af fra fire til 
seks måneder. Endelig omfatter tredje fase (fra juni 1998) udviklingen af nettet og 
infrastrukturen, indtil samtlige toldkontorer, der er kompetente med hensyn til 
forsendelse, er dækket86. 
5.3.1.2 Europa-Parlamentets midlertidige undersøgelsesudvalg 
I 1996 havde Kommissionen et tæt og aktivt samarbejde med Europa-Parlamentets 
midlertidige undersøgelsesudvalg87. Denne deltagelse i arbejdet fra Parlamentets side er 
sket i form af en række mundtlige og skriftlige bidrag. Undersøgelsesudvalgets endelige 
rapport vil blive offentliggjort i løbet af andet kvartal af 199788. 
Undersøgelsesudvalget har foretaget en høring af en række nationale ansvarlige på 
toldområdet for at få belyst visse aspekter og mekanismer i forbindelse med bedrageri, 
som er afsløret i forbindelse med forsendelsesordningerne (den fælles ordning, ordningen 
for fællesskabsforsendelse og TIR-ordningen). 
Ud over, at den krise, som disse ordninger er ramt af, skader det indre markeds og 
toldmyndighedernes troværdighed, har Europa-Parlamentet gennem disse høringer 
påvist, at det er nødvendigt at definere et fælles juridisk område89, bl.a. for så vidt angår 
groft bedrageri, der involverer organiseret kriminalitet. Ifølge Parlamentet eksisterer der 
således et juridisk samarbejde i teorien, men næppe i praksis, på grund af de alt for 
forskellige strukturer i medlemsstaterne. Et af de største problemer, man støder på i 
praksis, er de manglende bevisnormer, som medfører, at elementer, der er konstateret i én 
medlemsstat, ikke accepteres i en anden. Europa-Parlamentets undersøgelse har afsløret 
store forskelle mellem medlemsstaternes administrative og retlige systemer. Disse 
forskelle udnyttes af den organiserede kriminalitet, som bestræber sig på at udtænke 
stadig mere sofistikerede former for bedrageri, bl.a. gennem anvendelse af fiktive 
selskaber og hele rækken af instrumenter til bedrageri (falske angivelser, falske 
dokumenter, falske stempler osv.). 
Kommissionen vil på sin side fortsætte sine undersøgelser og forelægger i maj 1997 en 
endelig rapport, omfattende en meddelelse om den samlede reform af 
forsendelsesordningerne og en handlingsplan med de foranstaltninger, der er nødvendige 
for at kunne udbedre de konstaterede svagheder. Rapporten vil tage højde for 
henstillingerne fra Europa-Parlamentets midlertidige undersøgelsesudvalg. 
5.3.2 Programmet "Told2000". 
Europa-Parlamentet og Rådet vedtog den 19. december 1996 et handlingsprogram for 
toldvæsenet i EF ("Told 2000,,)9(), som viderefører og udbygger den 
Overgangen til systemet vil forst blive gennemfort i en række "forsogslande", og derefter i samtlige andre lande. 
8 Undersøgelsesudvalget blev nedsat ved beslutning af 13.12.1995. Se beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, s. 30. 
De områder, der har særlig interesse for undersøgelsesudvalget, er udvidelsen af den fælles forsendelsesordning til også at 
omfatte VISEGRAD-landene (fra 1. juli 1996), inddrivelse af told, herunder det afgørende spørgsmål om det finansielle ansvar 
hos de operatører, der har stillet sikkerhed, samt de foranstaltninger, der bør træffes i forbindelse med forsendelse ad søvejen. 
89 
90 Se kapitlet 1.1.3, s. 9 
Beslutning 210/97/EF - EFT L 33 af 4.2.1997. 
42 
forsøgsforanstaltning, der blev iværksat i 199491. Programmet, hvis artikel 8 specielt 
omhandler bedrageribekæmpelse, har til formål, gennem øget gennemsigtighed i 
toldmyndighedernes arbejde og samarbejde mellem medlemsstaternes toldmyndigheder, 
at forbedre effektiviteten i den globale indsats på toldområdet og at sikre en mere ensartet 
kontrol ved Fællesskabets ydre grænser. I øjeblikket er kontrollen og anvendelsen ai 
bestemmelserne ved toldstederne i Fællesskabet forskellig, selv om der er tale om 
identiske varer, som forsendes med samme transportmiddel. Endvidere anvender 
medlemsstaterne ikke de samme sanktioner over for overtrædelser. Retningslinjerne i 
"Told 2000" skal føre til en harmonisering af alt dette, herunder EU-toldernes arbejds- og 
kontrolmetoder. 
5.3.3 Præferenceordningerne 
Kommissionen har skærpet bestemmelserne vedrørende det administrative samarbejde 
mellem de lande, der deltager i den generelle præferenceordning (GSP), som er en 
autonom fællesskabsordning, og Fællesskabet, der yder præferencerne92. De nye 
bestemmelser, som trådte i kraft den 1. januar 1997, præciserer betingelserne for 
Fællesskabets deltagelse i de undersøgelser, der foranstaltes af modtagerlandenes 
kompetente myndigheder med henblik på at indhente oplysninger om den faktiske 
oprindelse af varer, der eksporteres med GSP-oprindelsescertifikat. Konkret har 
Kommissionen etableret et edb-system, hvorved de stempelmærker, der anvendes til at 
bekræfte oprindelsescertifikaterne, kan overføres til toldmyndighederne i 
medlemsstaterne. Denne edb-overførsel, som både muliggør en hurtigere 
informationsudveksling og gør stempelmodellerne mere læsbare, er et vigtigt middel til 
at gøre kontrollen med oprindelsescertifikater og varebevægelser mere effektiv. Endelig 
har Kommissionen, i lighed med, hvad den har gennemført på forsendelsesområdet, 
forpligtet sig til at udarbejde en meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om den 
foruroligende situation med hensyn til anvendelsen af præferenceordningerne. 
5.4 Direkte udgifter 
Kommissionen oprettede i begyndelsen af 1996 en tværtjenstlig gruppe, som skulle 
belyse problemerne i forbindelse med Fællesskabets finansielle deltagelse i 
foranstaltningerne inden for "Forskning og Teknologisk Udvikling" (FTU) med henblik 
på forberedelsen af det femte rammeprogram, som skal gælde fra 199993. Dette initiativ 
indgår i Kommissionens strategi for bedrageribekæmpelse, som omfatter en forbedring af 
fællesskabsbestemmelserne på det finansielle område. Formålet med gruppens arbejde er 
at finde frem til løsninger på problemerne i forbindelse med omkostninger og revision 
samt at fastslå, hvilke sanktioner der skal anvendes ved uregelmæssigheder på F H I-
området. I forbindelse med det nye rammeprogram har Kommissionens til hensigt at 
foreslå, at dens finansielle bidrag til FTU-aktiviteterne skal ydes på grundlag af en 
ordning, som er baseret på fællesskabsbestemmelserne. I tilfælde af uregelmæssigheder 
vil der således eventuelt kunne anvendes administrative sanktioner. Det juridiske 
Se beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, s. 27. 
2 Kommissionens forordning (EF) nr. 12/97 af 18. december 1996 (EFT L 9 af 13.1.1997) om ændring af Kommissionens 
forordning (EØF) nr. 2454/93, især artikel 93, 93a og 94. 
Gruppen har udarbejdet en foreløbig rapport, og den endelige rapport forventes at foreligge i løbet af 1997. Den vil blive 
forelagt Kommissionen til godkendelse og skal indarbejdes i forslaget til det femte rammeprogram. 
43 
instrument skal ikke blot fastslå, hvilke betingelser der skal gælde for inddrivelse, og 
hvilke kontrolbeføjelser der skal udøves over for modtagere og tredjemand, men også, 
hvilke fællesskabssanktioner der kan anvendes i tilfælde i uregelmæssigheder. FTU-
området, som har meget stor budgetmæssig betydning, vil således få et 
beskyttelsesniveau svarende til det, der gælder for de indirekte udgifter, som forvaltes af 
medlemsstaterne. Samtidig skal det være et eksempel, på grundlag af hvilket der kan 
etableres en tilsvarende form for beskyttelse af de andre områder, der er forbundet med 
direkte udgifter. 
5.5 Gensidig administrativ bistand og faglig bestand 
5.5.1 På fællesskabsplan 
Det forslag til Rådets forordning om gensidig bistand på told- og landbrugsområdet, som 
Kommissionen forelagde i 199294, var stadig til behandling i Rådet og Europa-
Parlamentet ved slutningen af 199695. Den nye forordning indeholder bl.a. retsgrundlaget 
for at oprette databasen SID, der indeholder oplysninger, som medlemsstaterne udveksler 
via SCENT-nettet96. 
5.5.2 Mellem Fællesskabet og tredjelande 
Som led i sine forbindelser med en række tredjelande (GSP, AVS, partnerlande via 
tekstilaftalerne) yder Fællesskabet en faglig bistand, som har til formål at hjælpe disse 
lande med at anvende bestemmelserne i aftalerne og i handelsordningerne97. Fællesskabet 
skal ligeledes sørge for, at disse ordninger håndhæves strengere ved indgangen til dets 
territorium. 
Kommissionen har endvidere siden 1991, som led i PHARE- og TACIS-programmet, 
arrangeret besøg med henblik på faglig bistand og uddannelse, hovedsagelig gennem 
Eurodouane (en sammenslutning, der omfatter de 15 medlemsstater og EFT A-landene). 
Disse foranstaltninger dækker alle toldmæssige aktiviteter, herunder visse aktioner inden 
for bedrageribekæmpelse98. 
Endelig er der indgået eller ved at blive indgået aftaler med bestemmelser om gensidigt 
administrativt samarbejde på toldområdet med omkring 50 tredjelande. Disse 
bestemmelser giver grundlag for at indhente oplysninger og dokumentation for 
transaktioner, hvis lovlighed drages i tvivl. Det drejer sig om oplysninger, som ikke er 
tilgængelige i EU, og som er absolut nødvendige for at kunne påvise bedrageri. Desuden 
kan der være tale om oplysninger om personer, der er ansvarlige for handelstransaktioner, 
4 Se beretningen om bedrageribekæmpelse for 1994, s. 13 og for 1995, s. 28. 
På grund af manglende enighed mellem institutionerne om retsgrundlaget iværksatte Rådet den foreskrevne procedure lin 
anvendelse af forordningen, som omsider blev vedtaget den 13.3.1997 [Rådets forordning (EF) nr. 515/97, EFT 1, 82 al 
22.3.19971. 
"System for a Customs Enforcement NeTwork", et edb-netværk, som SID ("Système d'Information Douanier") indgår i 
7 Kommissionen har ligeledes ydet faglig bistand til de kinesiske myndigheder, der er ansvarlige for anvendelsen af den 
bilaterale tekstilaftale, for så vidt angSr klassificering af de pågældende varer (som er afgørende for anvendelsen al 
kvantitative restriktioner). 
98 Udstyr til detektion og toldkontrol (bl.a. kontrol af prækursorer) er ligeledes leveret til PHARE-landene for at øge deres 
muligheder for at anvende deres egen toldlovgivning. Se årsberetningen om bedrageribekæmpelse for 1995, s. 28. 
44 
som senere har medført uregelmæssigheder i Fællesskabet. I 1996 trådte en række aftaler 
i kraft99, ligesom der blev paraferet en række aftaler om toldsamarbejde og gensidig 
bistand100 samt undertegnet aftaler omfattende en protokol om gensidigt administrai i vt 
samarbejde101. 
Rådet har desuden vedtaget forhandlingsdirektiver for aftaler med en række lande102 om 
gensidig administrativ bistand eller en protokol på området. Der skal træffes initiativer i 
1997 for at styrke samarbejdet med visse tredjelande om beskyttelsen af Fællesskabets 
finansielle interesser, bl.a. på baggrund af udvidelsen. 
6. BESKYTTELSE AF DE FINANSIELLE INTERESSER / HORISONTALE 
LOVGIVNINGSINITIATIVER 
Kommissionen har efter de fremskridt, der blev opnået på det generelle 
lovgivningsmæssige plan103 i 1995 og i forlængelse af dens 
bedrageribekæmpelsesstrategi, fortsat sit arbejde med henblik på at styrke beskyttelsen af 
Fællesskabets finanser og konkretisere ideen om et operationelt partnerskab med 
medlemsstaterne. Den forordning om kontrol og inspektion på stedet foretaget af 
Kommissionens tjenestemænd, der blev vedtaget af Rådet den 11. november 1996, 
imødekommer dette mål og disse krav104. 
Den dynamik, der blev indført med forordningen om beskyttelse af Fællesskabets 
finansielle interesser105, har allerede givet Fællesskabets lovgivningsmyndighed 
mulighed for at fortsætte indførelsen af administrative sanktioner på 
landbrugsområdet106. Dette initiativ konkretiserer muligheden for at vedtage 
administrative sanktioner til beskyttelse af Fællesskabets budget i overensstemmelse med 
de retningslinjer, der er defineret i den generelle forordning. 
Endvidere har den konvention, der blev undertegnet den 26. juli 1995 som led i artikel VI 
i Traktaten om Den Europæiske Union, startet en udvikling hen imod en tilnærmelse af 
de nationale juridiske instrumenter med henblik på strafferetlig forfølgning af 
Fællesskabets finansielle interesser. Det arbejde, der blev foretaget i 1996, supplerer dette 
oprindelige instrument, blandt andet ved undertegnelsen af en første protokol til 
99 Toldunionen med Tyrkiet, interimsaftaler med Israel, Ukraine, Rusland og Moldavien. 
100 Med Sydkorea og USA. 
Med Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kirgisistan, Marokko, Usbekistan, Slovenien og Færøerne. 
'°2 Schweiz, Albanien og Algeriet. Ud over disse lande foregår der forhandlinger om en aftale omfattende sådanne bestemmelser 
med Sydafrika, Canada, Egypten, Jordan og Libanon. Forhandlingerne er i øjeblikket suspenderet med Mexico, og de er 
genoptaget med Japan og Hongkong. Ratificcringsprocedurerne er stadig i gang for så vidt angår den aftale, der blev 
undertegnet i 1995 med Marokko og Tunesien, og procedurerne er heller ikke afsluttet vedrorende aftalerne med Mercosur-
landene (Argentina, Brasilien, Paraguay, Uruguay) og Chile. Endelig har Kommissionen anmodet om et forhandlingsmandat 
for en "Euro-Middelhavs"-aftale med Syrien. 
10^ Se beretningen om "Bedrageribekæmpelse "for 1995, kapitel 1, s .11 og frem. 
10^ Forordningen om kontrol og inspektion på stedet, indgår i de rammer, der er defineret i artikel 10 i Rådets forordning (EF, 
Euroatom) nr. 2988/95. 
105 Rådets forordning (EF, Euratom) 2988/95 (EFT L 312 af 23.12.1995). 
'"" Der er bl.a. tale om Kommissionens forordning (EF) nr. 887/96 (EFT L 119 af 16.5.1996) om gennemførelsesbestemmelser for 
ordningen vedrørende stolte til forbrug af olivenolie. 
45 
konventionen om bestikkelse af tjenestemænd. Men Rådet har ikke været i stand til at 
vedtage en anden protokol til supplering af konventionen. På Det Europæiske Råds møde 
i Dublin i 1996 understregede man imidlertid, at man var fast besluttet på at bekæmpe 
international organiseret kriminalitet, bl.a. med henblik på at styrke indsatsen for at 
beskytte Fællesskabets interesser. Rådet bekræftede i den forbindelse betydningen af 
konventionen om beskyttelsen af de finansielle interesser og tillægsprotokollerne til 
supplering af den. Det anmodede indtrængende medlemsstaterne om snarest at ratificere 
de allerede vedtagne tekster. 
6.1 Forordningen om kontrol og inspektion på stedet 
På Det Europæiske Råds møde i Madrid havde man udtrykkeligt anmodet om, at denne 
forordning om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på 
beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre 
uregelmæssigheder107 blev vedtaget før udgangen af juni 1996. På rådsmødet mellem 
økonomi- og finansministrene den 3. juni 1996 var der opnået enighed om dette 
spørgsmål, og Europa-Parlamentet havde godkendt forslaget til forordning den 24. 
oktober 1996, efter en ny anmodning fra Rådet108. Med denne forordning er der gjort et 
betydeligt skridt mod at få et sammenhængende sæt instrumenter til bekæmpelse af 
bedrageri og opnå en styrkelse af de midler til forhindring og bekæmpelse af grov 
økonomisk kriminalitet, som Kommissionen råder over. 
6.1.1 Forordningens anvendelsesområde 
Disse bestemmelser er meget vigtige. De giver Kommissionen et nyt og selvstændigt 
retsgrundlag for den specifikke bedragerikontrol, så uregelmæssighederne kan søges 
opklaret direkte hos de økonomiske beslutningstagere. Denne ordning skal supplere det 
bestående retsgrundlag, der er fastsat i bestemmelserne for de enkelte sektorer med 
henblik på tilrettelæggelsen af den "traditionelle" kontrol af, at fællesskabsretten 
anvendes korrekt. 
De rammer, inden for hvilke Kommissionen har ret til at intervenere, er nøje defineret, 
uden at det berører medlemsstaternes ansvar, som i forbindelse med beskyttelsen af de 
finansielle interesser fortsat er afgørende. Kontrol på stedet på grundlag af denne 
forordning tjener et helt bestemt mål, nemlig opsporing af svig eller uregelmæssigheder 
på alle Fællesskabernes aktivitetsområder109. I henhold til subsidiaritetsprincippet kan 
Kommissionen gennemføre kontrol på stedet i de tilfælde, hvor den kan opnå en 
"merværdi", dvs. i forbindelse med alvorlige, komplekse internationale 
uregelmæssigheder samt i de særlige tilfælde, hvor det i henhold til vedtagelserne fra Det 
Europæiske Råds møde i Madrid er nødvendigt at sikre et "ensartet beskyttelsesniveau" 
for Fællesskabernes finansielle interesser i alle medlemsstaterne. 
1 °7 Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96, EFT L 292 at' 15.11.1996. 
8 Europa-Parlamentets successive udtalelser til forslaget til forordning er offentliggjort i EFT C 166 af 10.6.1996 og i EFT C 
347 af 18.11.1996. 
109 Bortset fra merværdiafgift (moms) og de områder, der ikke har nogen økonomisk indvirkning på Unionens budget 
Kommissionens oprindelige forslag omfattede moms inden for forordningens anvendelsesområde. 
46 
6.1.2 Kontrollen:: gennemførelse 
Denne kontrol og inspektion på stedet gennemføres, når der er grind til at tro110, at le er 
begået uregelmæssigheder. Disse undersøgelser, som Kommissionen skal tage initkdv 
til, tager sigte på at indhente de afgørende oplysninger, der er nødvendige for at kunne 
retsforfølge uregelmæssighederne. Til sikring af idéen om partnerskab og for at opnå al 
den nødvendige bistand og det nødvendige samarbejde, herunder også i forbindelse med 
hastekontrol, er det i forordningen dels udtrykkeligt fastsat, at Kommissionen 
indledningsvis skal informere alle de berørte medlemsstater, dels at den skal sikre de 
nationale myndigheders deltagelse i den kontrol, der forberedes og gennemføres af 
Kommissionen. Uden et snævert og loyalt samarbejde på grundiag af artikel 5 og artikel 
209 A i EF-traktaten kan arbejdet nemlig ikke blive effektivt. Forordningen fastlægger 
den status, Kommissionens kompetente kontrolinspektører skal have for at kunne deltage 
i eller lede kontrollen. Den åbner endvidere mulighed for i givet fald at søge teknisk 
bistand hos specialiserede virksomheder. 
Bortset fra de økonomiske beslutningstagere, der modtager penge fra eller indbetaler 
penge til Fællesskabets budget (udgifter og indtægter), er det i forordningen endvidere 
fastsat, at der om nødvendigt kan foretages kontrol hos andre berørte beslutningstagere 
(leverandører, transportører, forsikringsselskaber ...). Dette skyldes, at der skal være 
mulighed for at indhente alle relevante oplysninger i forbindelse med de forhold, 
kontrollen vedrører111. Det er således blevet lettere at indsamle afgørende oplysninger. I 
den forbindelse kan det nævnes, at Kommissionens kontrolinspektører har adgang til alle 
oplysninger og al dokumentation vedrørende de pågældende transaktioner på samme 
vilkår som de nationale kontrolinspektører. De har ligeledes mulighed for at udtage 
stikprøver. Forordningen giver også Kommissionens behørigt befuldmægtigede 
tjenestemænd adgang til forretningslokaler på samme vilkår som de nationale 
kontrolinspektører. Om nødvendigt kan de anmode om bistand fra medlemsstaten til at 
gennemføre deres kontrol og inspektion på stedet. 
6.1.3 Opfølgning af kontrollen 
Et grundlæggende og helt nyskabende element er, at de rapporter, Kommissionens 
kontrolinspektører udarbejder på grundlag af de oplysninger, de har indhentet under 
kontrollen på stedet, kan godtages som bevismateriale i den pågældende medlemsstats 
administrative og retlige procedurer. 
Lovgivningsmyndigheden har fastsat, at rapporter udarbejdet af Kommissionens 
kontrolinspektører har samme bevisværdi som de nationale kontrolinspektørers. 
Kommissionens kontrol inspektørers arbejde vil lette opkrævningen af udestående beloh 
samt den strafferetlige forfølgning ved anvendelse af sanktioner mod svindlerne, der skal 
være "effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende 
virkning"112. 
110 Artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 2185/96. 
111 De oplysninger, Kommissionen indhenter, er omfattet af tavshedspligt og af regler om beskyttelse af personoplysninger. 
1 n Se dom af 21. september 1989, sag 68/88. 
47 
6.2 Aktiviteter inden for rammerne af afsnit VI i TEU 
Ved udgangen af 1995 blev der indgået en forpligtelse til at supplere konventionen om 
beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. To forslag til protokol til denne 
konvention var på dagsordenen. Den første protokol vedrørte bestikkelse, der skader eller 
kan skade De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser. Det andet forslag til 
protokol vedrørte en omlægning af de specifikke regler for retligt samarbejde og 
gennemførelse af fælles efterforskning i forbindelse med internationalt bedrageri. På Det 
Europæiske Råds møde i Madrid i december 1995 havde man i øvrigt anmodet om, at 
dette arbejde til supplering af konventionen blev afsluttet, både for så vidt angår 
forfølgningen i tilfælde af bestikkelse af tjenestemænd (nationale og EU-tjenestemænd) 
og i forbindelse med retligt samarbejde. 
6.2.1 Første protokol om bestikkelse af tjenestemænd 
Den organiserede kriminalitets korrumperende indflydelse gør sig også gældende i 
forbindelse med svig til skade for De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser. 
Sådanne handlinger er ofte tværnationale, hvilket gør det nødvendigt at retsforfølge 
overtrædelser begået af nationale tjenestemænd eller EU-tjenestemænd. Denne første 
protokol til konventionen om bekæmpelse af korruption til skade for Fællesskabernes 
finansielle interesser udarbejdet på initiativ af Rådets spanske formandskab blev 
undertegnet af medlemsstaternes justitsministre den 27. september 1996113. Den vedrører 
endvidere overtrædelser begået af eller imod ansatte i Kommissionen, Europa-
Parlamentet, De Europæiske Fællesskabers Domstol og Revisionsretten under udøvelsen 
af deres arbejde, for så vidt som den sidestiller disse personer med ministre i 
medlemsstaternes regeringer, med medlemmer af de nationale parlamenter og med 
medlemmer af de øverste domstole samt de nationale revisionsdomstole. 
Bestikkelse kan imidlertid finde sted inden for de af De Europæiske Fællesskabers 
aktivitetsområder, som ikke har nogen direkte forbindelse med egentlig bedrageri. Denne 
konstatering betyder, at man må betragte bekæmpelsen af bestikkelse som et mål, der 
supplerer bekæmpelsen af bedrageri. Det er af den grund, at det italienske formandskab, 
efter at Rådets spanske formandskab havde udarbejdet denne protokol, har taget disse 
bestemmelser op igen for inden for rammerne af en konvention at udvide dem til at 
omfatte alle former for bestikkelse. Man mangler endnu at nå frem til en aftale om en 
tekst, der ikke blot begrænser sig til beskyttelse af de finansielle interesser, men vedrører 
bekæmpelsen af bestikkelse under alle former. 
Her skal nævnes undertegnelsen den 29. november 1996 på justitsministrenes rådsmøde 
af en protokol, der fastlægger Domstolens rolle i forbindelse med beskyttelse af de 
finansielle interesser og som led i toldinformationssystemet114 Medlemsstaterne har med 
denne protokol mulighed for i deres nationale ret at indføre bestemmelser om anlæggelse 
af præjudicielle søgsmål for domstolen med henblik på at få en fortolkning af den 
113 EFT C 313 af 25.10.1996. 
114 Inden for rammerne af TIS skulle Domstolen ved en præjudiciel afgørelse fastslå fortolkningen af konventionen om 
anvendelse af edb på toldområdet. En anden protokol, der bygger på samme model som den vedrørende beskyttelsen af de 
finansielle interesser vedrørende Domstolens præjudicielle fortolkning af konventionen om oprettelse af et europæisk 
politisamarbejde (Europol), blev undertegnet den 23.7.1996 (EFT C 299 af 9.10.1996). 
48 
pågældende konvention. Dette spørgsmå1 om domstolens præjudicielle ft tolkning er det 
eneste, der endnu er udestående i forbindelse med konventi* nen om br-tV. :else. 
6.2.2 Protokollen om strafferetlig beskyttelse af de finansielle interesser 
Kommissionen forelagde den 19. januar 1996115 Rådet et forslag til anden protokol til 
konventionen om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser. Det genoptager 
visse elementer af den strafferetlige beskyttelse, der i sin tid var blevet taget ud af 
konventionen, for at give formandskabet mulighed for at vedtage konventionen inden for 
de af Det Europæiske Råd fastsatte frister. Det var oprindeligt hensigten med 
Kommissionens forslag at imødegå de faktiske vanskeligheder, man var stødt på i tidens 
løb, specielt i forbindelse med følsomme spørgsmål som juridiske personers strafferetlige 
ansvar, hvidvaskning af penge hidrørende fra bedrageri begået på bekostning af 
Fællesskabernes budget, gensidig anerkendelse af beviser, retligt samarbejde og 
centralisering af retsforfølgningen116. Disse emner er uomgængelige for Kommissionen, 
når det gælder om at komplettere listen af foranstaltninger til fuldstændig beskyttelse af 
Fællesskabernes finansielle interesser. 
Til supplering af konventionen skal denne protokol sammen med forordningen om 
kontrol og inspektion på stedet udgøre et sammenhængende hele, der bl.a. skal bevirke, 
at resultatet af administrativ kontrol kan føre til strafferetlig forfølgning. 
På baggrund af de vanskelige drøftelser om disse emner har det ikke været muligt at 
fastholde det af Kommissionen oprindeligt foreslåede ambitionsniveau for protokollen. 
Imidlertid har man fastholdt en række elementer såsom juridiske personers ansvar, 
hvidvaskning og Kommissionens bistand i forbindelse med straffer tlig forfølgning for at 
give Rådet mulighed for at afslutte dette arbejde før afslutningen af det nederlandske 
formandskab i 1997. De elementer, der er fjernet fra det oprindelige forslag, ligger fortsat 
på Rådets bord og bør efter Kommissionens opfattelse indgå i en ny protokol for således 
at følge opfordringen fra t)et Europæiske Råds møde i Madrid, hvori det udtrykkeligt 
kræves, at dette arbejde til supplering af konventionen fortsættes, specielt med henblik på 
at nå frem til retlige samarbejdsinstrumenter, der effektivt kan beskytte Europas finanser. 
115 Dok. KOM(95) 693 endelig udg., EFT C 83 af 20.3.1996. 
116 Se beretningen om bedrageribekæmpelse for 1995, s. 17 og 18. 
49 
TABEL 1 
TRADITIONELLE EGNE 
INDTÆGTER 
1993-1996 
Officielt indberettede 
UREGELMÆSSIGHEDER* fra 
MEDLEMSSTATERNE UNDERSØGELSER gennem­
ført af KOMMISSIONEN i sam 
arbejde med medlemsst. 
ANTAL SAGER 
199X 1994 1995 4 1996 
1.950 2.500 
2.400 
2.300 
2.200 
2.100 
2.000 
1.900 
1.800 
1.700 
1.600 
1.500 
1.400 
1.300 
1.200 
1.100 
1.000 
900 
800 
700 
600 
500 
400 
300 
200 
100 1993 1994 1995 1996 
120 111 
OI henhold til forordning (EØF) nr. 1552/89: skan for 2. halvår 1990. 
50 
TABEL 2 
(*) i henhold til forordning (EØF) nr. 595/91 
51 EUGFLs Garantisenes 
1993 -1996 
Officielt indberettede 
UREGELMÆSSIGHEDER* fra 
MEDLEMSSTATERNE UNDERSØGELSER gennem­
ført af KOMMISSIONEN i sam 
arbejde med medlemsst. 
TABEL 3 
STRUKTURFORANSTAL 
NINGER 1993 -1996 
Officielt indberettede 
UREGELMÆSSIGHEDER* fra 
MEDLEMSSTATERNE UNDERSØGELSER gennem­
ført af KOMMISSIONEN i sam 
arbejde med medlemsst. 
| 1993 1994 
79 
; ; 1995 
194 1996 
297 
BESBr 
WÊÈÊÊÊÊÊ^^^KÊÊJi' 
nHBBSf ANTALSAGER 
350 
325 
300 
275 
250 
225 
200 
175 
150 
125 
100 
75 
50 
25 1993 1994 
34 1995 
112 1996 
88 
fM 
BELØB i MIO. ECU 
1993 j 1994T 1995 l 1996 | 1993 l 1994 | 1995 l 1996 
C) i henhold til forordning (EØF) 1681/94 og 1831/94 
(sager fra 4. kvartal 1996 ikke medregnet for Italiens og Nederlandenes vedkommende). 
52 
TABEL 4 
53 ^^k I ^H^ B^ 1/T TTn^ I I Prr* A .- '"' ir18111 7^ ff3™" IF8^*^ 
L/ll\8Li\ 1 L» %JL#\^Ljr^ 1 IC«ir% 
1993 -199J 
UNDERSØGELSER gennemført af 
KOMMISSIONEN i samarbejde med 
Medlemsstaternes MYNDIGHEDER 
ANTAL SAGER 
Tabel 5 
De i 1996 indberettede UREGELMÆSSIGHEDERS 
SAMLEDE OMFANG i forbindelse med 
FÆLLESSKABSBUDGETTET for 1996 
=====s3gc=5Siiii , n scjgaasasiSii ; ssacacass... — sgggsss; .,„••,.,„„^.....-i, 4-==s=^=.u _•— . ,,' • 1 , M =; 
Traditionelle egne indtægter 
til rådighed i 1996 13.584 Mio ECU 
—*—-~-**--*~*~---~*m~~m*mi~mUmm~~~--—-~. i .' —-~- i i . . i. . . i i , n i _ 
Uregelmæssigheder indberettet af medlemsstaterne 320 Mio. ECU 2,36% 
Uregelmæssigheder blotlagt af Kommissionen 
i samarbejde med medlemsstaterne 467 Mio. ECU 3,44% 
Uregelmæssighedernes samlede omfang 787 Mio. ECU 5,80% 
UuQ§MSWin&&ttmOr-~OfnrBu^^F^ - \ ~ ' 
•• stFtiÊÊrforanstaltriinger i 1996" 24.320 Mio. ECU 
Uregelmæssigheder indberettet af medlemsstaterne 
Uregelmæssigheder blotlagt af Kommissionen 
i samarbejde med medlemsstaterne 64 Mio.ECU 
88 Mio. ECU 0,26% 
0,36% 
Uregelmæssighedernes samlede omfang 152 Mio.ECU 0,62% 
Wpå landbrugsområdet 
EUGLF garantisektionen i 1996 
Uregelmæssigheder indberettet af medlemsstaterne 
Uregelmæssigheder blotlagt af Kommissionen 
i samarbejde med medlemsstaterne 42.799 Mio. ECU 
204 Mio. ECU 
142 Mio. ECU 0,48% 
0,33% 
Uregelmæssigdernes samlede omfang 345 Mio. ECU 0,80% 
Det skal bemærkes, at de tilfælde af uregelmæssigheder, der er blotlagt og 
indberettet i 1996 ofte har fundet sted i de foregående regnskabsår. 
54 
TABEL 6 
EUGFL,GARANTISEK.SAMLEDE ANTAL INDBERETTEDE 
UREGELMÆSSIGHEDER 11996 
VJ1 Forordning (EØF) 
nr. 595/91 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GRÆKENLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
NEDERLANDEN 
ØSTRIG 
PORTUGAL 
FINLAND 
SVERIGE 
UK 
1 ALT ANTAL SAGER 
INDBERETTE 
22 
40 
479 
196 
122 
76 
30 
476 
128 
14 
53 
5 
58 
245 
1.944 AFSLUT. 
10 
32 
218 
176 
11 
21 
23 
102 
69 
14 
6 
5 
57 
135 
878 IKKE AFS. 
12 
8 
261 
20 
111 
55 
7 
374 
59 
0 
47 
0 
1 
110 
1.065 BELØB i ECU (kursen i december 1996) 
INDBERETTET 
2.439.279 
553.498 
25.504.762 
1.361.106 
16.487.337 
5.096.471 
7.383.760 
123.503.793 
10.130.519 
0 
7.045.267 
106.969 
21.390 
4.157.736 
203.791.887 INDDREVET 
20.803 
516.270 
4.247.835 
56.403 
203.633 
340.798 
6.579.153 
1.548.069 
1.103.747 
0 
106.328 
106.969 
12.506 
1.561.884 
16.404.398 IKKE INDDREVET 
2.418.476 
37.228 
21.256.927 
1.304.703 
16.283.704 
4.755.673 
804.607 
121.955.724 
9.026.772 
0 
6.938.939 
0 
8.884 
2.595.852 
187.Î 89 
N.B. Luxembourg har oplyst, at der ikke er afsløret uregelmæssigheder på over 4 000 ECU. 
forordning (EØF) 595/91 EUGFL GARANTISEK. 
INDBERETTEDE UREGELMÆSSIGHEDER 11996 TABEL 7 
inddelt 
efter 
sektorer 
O SEKTOR 
MONETÆRE UDUGNING8BELØB 
SPINDPLANTER OG SILKEORME 
ANDRE LANDBRUGSSEKTORER 
ÆG OG FJERKRÆKØD 
FISKERIVARER 
SÆRLIG NØDHJÆLP 
FARE- OG GEDEKØD 
IKKE-PRÆCISEREDE SEKTORER 
SVINEKØD 
SUKKER OG ISOCLUCOSE 
STØTTE T. LEVNEDSMIDDELIND. 
PROTEINAFGRØDER 
VARER UDEN FOR BILAG II 
AN. FORANSTALT. VEDR. GAR.SEK.. 
VINPRODUKTION 
FRUGT OG GRØNTSAGER 
TOBAK 
OKSEKØD 
MÆLK OG MEJERIPRODUKTER 
FEDTSTOFFER 
KORN OG RIS 
IALT 
SEKTOR 
MONETÆRE UDLIGNINGSBELØB 
SPINDPLANTER OG SILKEORME 
ANDRE LANDBRUGSSEKTORER 
ÆG OG FJERKRÆKØD 
FISKERIVARER 
SÆRLIG NØDHJÆLP 
FARE- OG GEDEKØD 
IKKE-PRÆCISEREDE SEKTORER 
SVINEKØD 
SUKKER OG ISOGLUCOSE 
STØTTE T. LEVNEDSMIDDELIND. 
PROTEINAFGRØDER 
VARER UDEN FOR BILAG II 
AN. FORANSTALT. VEDR. GAR.SEK. 
VINPRODUKTER 
FRUGT OG GRØNTSAGER 
TOBAK 
OKSEKØD 
MÆLK OG MEJERIPRODUKTER 
FEDTSTOFFER 
KORN OG RIS 
»ALT BE 
Sågar 
1 
1 
1 
3 
1 
5 
7 
7 
2 
22 
IT 
Sager 
1 
4 
230 
33 
10 
89 
1 
8 
85 
15 
476 BELØB 
A 
16 
32 
301 
0 
0 
1.507 
152 
0 
431 
2.439 0 
0 
32 
301 
0 
0 
1.507 
147 
0 
431 
2.418 
BELØB 
A 
0 
652 
4.086 
4.400 
8.860 
19.720 
25 
2.248 
28.259 
55.254 
123.504 B 
0 
652 
4.077 
3.666 
8.860 
18.963 
25 
,,.248 
2J.211 
55.254 
121.956 DK 
Sågar 
1 
1 
3 
1 
1 
9 
11 
3 
7 
3 
40 
NL 
Sager 
1 
1 
31 
4 
6 
7 
2 
1 
11 
8 
39 
17 i BELØB 
A 
5 
10 
21 
98 
18 
120 
13 
9 
47 
212 
553 B 
0 
10 
7 
0 
0 
0 
2 
9 
9 
0 
37 
BELØB 
A 
5 
0 
540 
25 
128 
780 
29 
7 
63 
1.096 
4.462 
2.996 
128 ! 10.131 B 
0 
0 
203 
7 
35 
754 
0 
0 
38 
1.096 
4.126 
2.768 
9.027 DE 
Sågar 
2 
6 
2 
13 
10 
4 
50 
129 
1 
127 
81 
2 
52 
479 
OS 
Sager 
1 
1 
12 
14 BELØB 
A 
11 
106 
0 
830 
672 
62 
1.716 
1.597 
43 
12.732 
5.631 
71 
2.034 
25.505 B 
0 
106 
0 
127 
102 
62 
1.255 
1.253 
43 
11.726 
4.953 
26 
1.602 
21.255 
BELØB 
A 
0 
0 
0 
0 8 
0 
0 
0 
0 EL 
Sågar 
1 
2 
1 
18 
35 
138 
1 
196 
PO 
Sager 
1 
3 
4 
11 
2 
3 
3 
26 
S3 BELØB 
A •.-.•'. 
12 
190 
5 
868 
0 
83 
203 
1.361 B 
0 
190 
5 
824 
0 
83 
203 
1.305 
BELØB 
A 
22 
19 
3.013 
2.915 
162 
40 
59 
814 
7.044 B 
22 
19 
3.013 
2.915 
162 
40 
59 
708 
6.938 ES 
Sågar 
2 
2 
1 
4 
10 
5 
17 
38 
1 
8 
10 
23 
1 
122 
SU 
Sager 
1 
3 
1 
5 BELØB 
A 
10 
29 
7 
126 
2.303 
1.033 
1.059 
5.856 
25 
1.575 
816 
3.647 
0 
16.486 B 
1 
23 
7 
117 
2.289 
983 
921 
4.351 
25 
1.575 
816 
3.621 
0 
14.729 
BELØB 
A 
83 
0 
24 B 
0 
0 
0 
107; 0 TR BELØB 
Sågar A 
1 
1 
2 
3 
6 
6 
2 
17 
9 
12 
15 
2 
76 
SV 
Sager 
S 
1 
41 
8 
1 
2 4 
147 
12 
54 
59 
113 
43 
169 
347 
1.831 
1.702 
615 
5.096 B 
4 
147 
12 
5 
7 
92 
0 
97 
270 
1.831 
1.675 
615 
4.7S5 
BELØB 
A 
0 
13 
0 
0 
0 
9 
58 I 22 B 
0 
0 
0 
0 
0 
9 
9 m 
Sågar 
17 
11 
2 
30 
UK 
sager 
4 
44 
4 
3 
49 
59 
36 
44 
2 
245 BELØB 
A 
6 
718 
6.659 
7.383 
BELØB 
A 
33 
513 
274 
134 
877 
767 
473 
1.076 
11 
4.158 . .B.,,.'::: 
4 
718 
83 
805 
B 
16 
281 
248 
122 
438 
468 
329 
672 
11 
2.585 I A - sa/n/eae opg/vne oeiw | 
t U= Udestående :,^m\ 
i ALT EØF" 
SAGER 
5 
1 
10 
10 
1 
2 
66 
35 
31 
31 
4 
28 
125 
478 
78 
89 
126 
231 
217 
252 
1.944 12 
100 
125 
147 
190 
529 
581 
1.230 
1.249 
3.013 
3.276 
4.859 
6.470 
8.543 
16.199 
19.745 
19.966 
22.833 
32.119 
62.60; 
203.789 0 
38 
120 
147 
190 
286 
238 
420 
415 
3.013 
3.197 
3.634 
5.800 
7.599 
14.548 
18.988 
18.816 
14.769 
32.000 
61-601 
185.819 
N.B.Luxembourg har meddelt, at der ikke er afsløret uregelmæssigheder på over 4 000 ECU. 
TABEL 8 
EUGFLs n s^p3 :m^ y y V'i^/ Li sil 
INDDRIVELSESSITUATIONEN for UREGELMÆSSBGHEDE! 
innberettet FØR 1993 - Forordning (EØF) nr. 595/91 
Indberettede 
beløb 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GRÆKENLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
NEDERLANDENE 
PORTUGAL 
UK 
IALT IH^^^^^^H^^MM^^^B^^^^^BI^KI^I^:? : 
samlede 
indberetninger 
i 
409 
1,753 
92 
204 
884 
149 
1.145 
662 
80 
1.345 
6.878 Inddrevet 
i alt 
2 
116 
300 
1.434 
54 
141 
765 
114 
271 
624 
66 
1.158 
5.043 påhviler 
EUGFL 
garantisektionen 
3 
7 
89 
94 
40 
1 
2 
66 
29a påhviler 
medlemsstaten 
4 
1 
5 
2 
2 
1 
17 
28 ikke 
inddrevet 
S = ( 1-2-3-4) 
32 
19 
220 
38 
63 
77 
32 
874 
35 
14 
104 
1.508 heraf 
sager for 
Domstol 
6 
2 
7 
92 
23 
18 
15 
237 
1 
1 
4 
400 påhviler EUGFL Gar.-
sek. (på anmodning 
fra medlemsstaten 
7 
6 
9 
52 
0 
0 
11 
14 
0 
9 
5 
87 
193 INDESTÅENDE 
8 = (5-6-7) 
24 
3 
76 
38 
40 
48 
3 
637 
25 
8 
13 
915 
100% 0% 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GRÆKENLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
NEDERLANDENE 
PORTUGAL 
UK 
IALT BELØB X1 000 ECU (kursen s december 1996) 
Samlede 
indberetninger 
i 
15.462 
22.053 
151.260 
1.849 
5.437 
33.699 
13.590 
462.689 
31.940 
4.856 
34.432 
777.268 
"" 100% inddrevet 
i alt 
2 
3.720 
8.600 
39.245 
1.078 
1.625 
19.643 
5.195 
21.709 
18.208 
742 
14.125 
133.892 påhviler 
EUGFL 
garantisektionen 
3 
6.300 
1.347 
53.295 
1.109 
17 
36 
2.806 
64.910 
, ,, 17% | 8% påhviler 
medlemsstaten 
4 
2 
28.207 
13 
23 
224 
1.459 
29.928 
4% ikke 
inddrevet 
& m (1.2-3-4) 
5.442 
12.104 
30.513 
771 
3.812 
12.934 
8.355 
440.980 
13.472 
4.114 
16.042 
548.539 
71% heraf 
sager for 
Domstol 
6 
2.071 
10.711 
12.937 
706 
7.176 
2.727 
225.841 
1.295 
184 
23 
263.671 påhviler EUGFLGar. 
snk.fpå anmodning 
fra medlemsstaten) 
7 
999 
1.281 
10.368 
0 
949 
4.688 
0 
162 
3.596 
6.160 
28.203 INDESTÅENDL 
0 '( S 1-7 ) 
2.372 
112 
7.208 
771 
3.106 
4.809 
940 
215.139 
12.015 
334 
9.859 
256.665 
100% | 48% | 5% | 47% 
'kan ikke inddrives: formel beslutning i forbindelse med regnskabsafslutningen: forordning (EØF) nr. 729/70 
57 
TABEL 9 
STRUKTURFORANST. 
1994-1996 
FORORD. (EØF) nr. 1681/94 
3. og 4. kvartal 
1994 -' 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
UK 
I alt 1994 Antal sager 
1 
6 
41 
10 
2 
10 
0 
0 
8 
1 
79 BELØB i ECU 
I alt indberettet 
8.717 
157.949 
2.909.579 
389.284 
82.798 
1.454.432 
0 
0 
429.782 
81.884 
5.514,425 I ait inddrevet 
0 
16.164 
844.441 
12.137 
72.148 
0 
0 
0 
237.548 
0 
1.182.438 Udestående 
8.717 
141.785 
2.065.138 
377.147 
10.650 
1.454.432 
0 
0 
192.234 
81.884 
4,331.987 
1993 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
UK 
I alt 1995 Antal sager 
0 
21 
58 
46 
0 
0 
5 
0 
13 
44 
7 
194 , Indberettet 1 alt 
0 
12.438.851 
2.517.817 
19.700.341 
0 
0 
4.583.426 
0 
0 
2.573.264 
1.759.366 
43.573.065 Inddrevet i alt 
0 
242.872 
1.495.098 
7.931.171 
0 
0 
0 
0 
0 
279.364 
561.822 
10,510.327 Udestående 
0 
12.195.979 
1.022.719 
11.769.170 
0 
0 
4.583.426 
0 
0 
2.293.900 
1.197.544 
33.062.738 
1996 ; 
Østrig 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Finland 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Sverige 
UK 
I alt Antal sager 
0 
6 
1 
52 
23 
34 
0 
30 
9 
42 
0 
0 
87 
7 
6 
297 Indberettet i alt 
0 
264.580 
104.936 
14.935.572 
1.701.942 
3.182.165 
0 
1.271.486 
97.921 
24.405.863 
0 
0 
10.779.078 
20.869 
7.112.658 
63.877.070 Inddrevet i alt 
0 
59.715 
0 
921.992 
529.944 
767.561 
0 
226.806 
93.971 
6.525.728 
0 
0 
925.102 
20.869 
1.334.152 
11.405.840 Udestående 
0 
204.865 
104.936 
14.013.580 
1.171.998 
2.414.604 
0 
1.044.680 
3.950 
17.880.135 
0 
0 
9.853.976 
0 
5.778.506 
52.471.230 
/ alt i dok* '»»g» 
570 Indberettet I alt 
112M4M0 Inddrevet i alt 
2$r09&m \$$,mM$ 
(sagerne i 4. kvar. 1996 er ikke medr. for NL's og IT's vedkommende). 
(-) ingen meddelelse modtaget 
(0) medd. om, at der ingen sager forelå el., at det påg. beløb ikke var færdigb. 
58 
FORKORTELSER 
EØF Det Europæiske Økonomiske Fællesskab 
EF Det Europæiske Fællesskab (betegnelse benyttet siden traktaten om Den Europæiske 
Union trådte i kraft) 
SEM 2000 Kommissionens program til forbedring af EU's finansforvaltning inden år 2000 (Sound 
and Efficient Management - Sund og effektiv finansforvaltning) 
UCLAF Direktoratet for koordinering af bedrageribekæmpelse (direktorat under Kommissionens 
generalsekretariat) 
EFT De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT L = L-udgaven, EFT C = C-udgaven) 
TIR International vejgodstransport 
COCOLAF Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bekæmpelse af Svig 
SCAF Underudvalget for Bedrageribekæmpelse 
SCENT System Customs Enforcement Network 
TIS toldvæsenets informationssystem 
EWS Early Warning System 
MOMS Merværdiafgift 
GSP Generel toldpræferenceordning (Generalized System of Preferences) 
ESF Den Europæiske Socialfond 
EFRU Den Europæiske Fond for Regionaludvikling 
EFSR EF-støtteramme 
EUF Den Europæiske Udviklingsfond 
EUGFL Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (garantisektionen og 
udviklingssektionen) 
GPR Gruppen af personlige repræsentanter (i f.m. programmet SEM 2000) 
PHARE Handlingsplan til støtte for de central- og østeuropæiske landes okonomiske omstruk­
turering 
TAOS Program for faglig bistand til de nye uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen og 
til Mongoliet 
EKSF Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab 
NGO Ikke-statslig organisation 
59 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 200 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 08 10 
Katalognummer : CB-CO-97-207-DA-C 
ISBN 92-78-19627-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
Go