Regionsudvalgets udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen om informationsstrategien for euroen« (98/C 251/09)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Meddelelse fra Kommissionen om informationsstrategien for euroen (),

under henvisning til sin beslutning af 12. marts 1998 om i henhold til artikel 198 C, stk. 4, i Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at udarbejde en udtalelse om ovennævnte emne og at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 6 »Beskæftigelse, Økonomisk Politik, Det Indre Marked, Industri, SMV«,

under henvisning til forslag til udtalelse (CdR 45/98 rev.) vedtaget af Underudvalg 6 den 6. april 1998 (ordfører: Irene Oldfather) -

vedtaget følgende udtalelse på den 23. plenarforsamling den 13.-14. maj 1998 (mødet den 13. maj).

1. Indledning

1.1. I sin udtalelse om Den Økonomiske og Monetære Union (afgivet i september 1996) () understregede Regionsudvalget sin støtte til ØMU'en. Det udtrykte det således: »Indførelsen af en fælles valuta er en logisk videreudvikling af det indre marked og styrker den europæiske økonomi internationalt« (punkt 2.2).

1.2. De lokale og regionale myndigheder har vigtige opgavebeføjelser på områderne uddannelse og økonomisk udvikling. De er også det myndighedsniveau, der er tættest på borgerne, og tilsammen er de lokale og regionale myndigheder en af de største arbejdsgivere i Den Europæiske Union. På baggrund af denne rolle tilkommer der de lokale og regionale myndigheder en central opgave i forbindelse med indførelsen af euroen, nemlig at sikre, at de europæiske borgere og europæisk erhvervsliv er vel informeret om indførelsen af euroen.

1.3. Ud over denne funktion vil der næppe være en lokal eller regional forvaltning eller et lokalt eller regionalt opgaveområde, som ikke vil blive påvirket af den fælles mønt, og det er nødvendigt, at de lokale og regionale myndigheder går aktivt ind i forberedelserne forud for indførelsen af euroen både i en national og EU-sammenhæng.

1.4. Kommissionens meddelelse om informationsstrategien for euroen skal sammenholdes med andre dokumenter fra Kommissionen, der giver retningslinjer for indfasningen af den fælles mønt. Specielt vil udtalelsen trække på meddelelsen fra Kommissionen med titlen »Opdatering vedrørende de praktiske aspekter af indførelsen af euroen« ().

1.5. Da indførelsen af euroen er en kompliceret sag, er der så meget desto større behov for helhedsstrategier, der involverer alle de myndigheder, som arbejder tæt på offentligheden og den private sektor. Oplysningskampagner vil være et afgørende element i disse strategier. Kampagnerne skal ikke kun rette sig mod offentligheden, men skal også inddrage det strategiske personale i de lokale og regionale forvaltninger. Der tænkes her specielt på medarbejdere, der er i daglig kontakt med offentligheden.

1.6. I lyset af disse betragtninger hilser Regionsudvalget Kommissionens meddelelse om dens informationsstrategi for euroen velkommen.

1.7. Regionsudvalget bifalder, at meddelelsen ikke kun er rettet til medlemsstaterne og Europa-Parlamentet, men også til »de lokale og regionale myndigheder, de økonomiske aktører i den private sektor og utallige andre grupper, hvis aktiviteter berøres af euroens indførelse«. I kraft af deres tætte kontakt til det lokale og regionale samfund har de lokale og regionale myndigheder en strategisk placering, når det handler om at diskutere de praktiske konsekvenser af euroen med den private sektor og andre grupper.

2. Kommentarer til meddelelsen fra Kommissionen om informationsstrategien for euroen

a) Kommunikationsinitiativerne omkring euroen: Målsætninger og roller

2.1. Dette afsnit i meddelelsen ser på effektiviteten i Kommissionens informationsstrategi, der blev lanceret i begyndelsen af 1996 og bl.a. rummede aktioner i regi af borgerinformationsprogrammet PRINCE. Regionsudvalget har aktivt støttet PRINCE-programmet lige fra første færd. Lokale og regionale myndigheder har været draget tæt ind i programmet og har ofte arbejdet tæt sammen med andre partnere, såsom den finansielle sektor, omkring konferencer, workshops, seminarer og publikationer, som tager sigte på at øge bevidstgørelsen om problemer i tilknytning til ØMU'en og indførelsen af euroen.

2.2. Kommissionens oprindelige informationsstrategi havde et dobbelt sigte:

- »at styrke forvisningen i hele EU om, at ØMU'en vil blive realiseret i overensstemmelse med Traktaten om Den Europæiske Union«, og

- »at gøre bankerne, de finansielle tjenesteydere og de store virksomheder bevidste om, at arbejdet med at forberede overgangen til euroen må indledes omgående«.

2.3. Meddelelsen foreslår nu nye målsætninger for informationsstrategien, og Kommissionen ønsker at målrette sin indsats over for befolkningen og de små og mellemstore virksomheder (SMV). Den ønsker også at sikre, »at politiske, administrative og økonomiske kredse i tredjelande er fuldt orienteret om ØMU'en«.

2.4. Regionsudvalget hilser disse nye målsætninger velkommen. Det mener, at der tilkommer de lokale og regionale myndigheder den centrale rolle at arbejde sammen med EU-institutionerne, så det sikres, at disse målsætninger nu også opfyldes. Borgernes og SMV's behov varierer inden for EU-området. Her kan de lokale og regionale myndigheder hjælpe med til at målrette kampagnen effektivt.

2.5. Regionsudvalget bemærker, at vigtigheden af forbrugerbeskyttelse nævnes under kommunikationsstrategien rettet mod »den brede befolkning«. Kommissionen vil gerne etablere lokale »observationscentre«, der skal have til opgave at måle effekten af medlemsstaternes euro-informationspolitik. Regionsudvalget skal her minde Kommissionen om, at forbrugerbeskyttelse er en opgave, der normalt varetages af lokale og regionale myndigheder. Evalueringen af dette aspekt af indførelsen af euroen bør foretages af de lokale og regionale myndigheder frem for af »lokale observationscentre«.

2.6. Regionsudvalget er enigt med Kommissionen i, at det at »forberede hele befolkningen på euroen ikke er en opgave, der kun påhviler de offentlige myndigheder«, men også informationsformidlere, branche- og erhvervsorganisationer, EU-organisationer, virksomheder, banker, detailhandelen og udbydere af finansielle tjenesteydelser - hvis respektive opgaver i informationsformidlingen, den beskriver i meddelelsen. I betragtning af denne brede vifte af informationsaktører er det vigtigt, at informationsindsatsen koordineres effektivt på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan.

b) Den kommunikationsmæssige udfordring: Roller og ansvarsområder

2.7. Meddelelsen fastlægger medlemsstaternes og Kommissionens respektive roller og ansvar. Strategien hviler desuden på partnerskaber med EU-institutioner. Regionsudvalget mener, at det her har en aktiv rolle at spille ved at stimulere til debat i det lokale og regionale regi og offentliggøre eksempler på god praksis.

2.8. Regionsudvalget slutter uforbeholdent op bag den rolle, Kommissionen tildeler sig selv i denne strategi. Det er enigt i, at Kommissionen har en central rolle at spille med hensyn til koordinering af indsatsen og udarbejdelse af informationsmateriale. Regionsudvalget er imidlertid betænkeligt ved det begrænsede budget, givet de brede målsætninger programmet opererer med. Budgettet er på ca. 100 mio. ecu, og det er med rette, at Kommissionen påpeger, at medlemsstaterne gradvis må overtage en større del af finansieringen af kampagnerne.

2.9. Regionsudvalget er også enigt i, at medlemsstaterne har en central rolle at spille i informationsstrategien. Informationselementet vil optage en vigtig plads i de nationale planer for overgangen til den fælles mønt. Disse nationale overgangsplaner er afgørende vigtige, fordi de anerkender, at der i Den Europæiske Union er forskellige finansielle, politiske, administrative og kulturelle strukturer.

c) En praktisk fremgangsmåde i initiativerne

2.10. Regionsudvalget er enigt i, at interessen i offentligheden omkring ØMU-projektet vil blive øget, når Ministerrådet først har truffet sin beslutning i maj måned 1998 om, hvilke lande der skal deltage i Den Økonomiske og Monetære Union. Dette vil være en yderst gunstig lejlighed til at intensivere oplysningsindsatsen, eftersom der vil være en stigende efterspørgsel efter information om euroen.

2.11. Offentlighedens behov for information vil vokse yderligere 1. januar 1999, hvor euroen bliver en selvstændig valuta, og hvor omregningskurserne vil blive betragtet i forhold til euroen.

d) Formidling af specifikke budskaber i de lande, der ikke fra starten indfører euroen

2.12. Regionsudvalget vil gerne fremføre nogle kommentarer til informationsstrategien i de medlemsstater, der ikke er med i første runde af Den Økonomiske og Monetære Union (i Kommissionens terminologi kaldes disse lande »pre-ins«). Det hedder i punkt 4.3.2 i meddelelsen, at »de medlemsstater, der ikke figurerer på listen over deltagerlande, som Rådet (...) vedtager i begyndelsen af maj 1998, bør udarbejde specifikke budskaber til den offentlige opinion i deres lande«. Disse budskaber kunne, hedder det i meddelelsen: »- redegøre for de praktiske konsekvenser af, at det pågældende land ikke deltager i euro-området; - informere om, hvad der skal gøres for at slutte sig til landene i den første bølge; - informere om euroen.«

2.13. Regionsudvalget skal her påpege, at nogle medlemsstater frivilligt har besluttet at stå uden for Den Økonomiske og Monetære Union, hvorfor nogle af de ovennævnte målsætninger for en informationskampagne fra Kommissionens side måske vil være uden relevans.

2.14. På den anden side er det vigtigt, at Kommissionen i samarbejde med EU-medlemsstater, der står uden for ØMU'en, prøver at afdække, hvad det er for nogle informationsbehov, de har i de ikke-deltagende lande. F.eks. vil etableringen af en ØMU også få konsekvenser for eksportører i lande uden for EU, og personer, der aflægger besøg i lande i euro-området, vil også have behov for information. De lokale og regionale myndigheder vil få EU-støtte og lån denomineret i euro. Disse momenter må nødvendigvis drages med ind, når der skal formuleres en informationsstrategi for lande, der ikke er med fra starten.

e) Midler og medier i kommunikationsstrategien

2.15. Meddelelsen opregner en bred vifte af instrumenter, som skal sættes ind som led i strategien. Det drejer sig om:

- radio og tv;

- brochurer;

- Internettet, cd-rom'er;

- svartjenester for borgerne;

- konferencer og seminarer;

- kommunikationsmidler tæt på borgerne (brug af »infobusser« og vandreudstillinger);

- pilotinitiativer rettet mod specifikke personkategorier.

Man har her en lang række medier til at få budskabet bragt ud, og der er mange måder, hvorpå de lokale og regionale myndigheder kan blive draget ind i strategien.

f) Betydningen af en uddannelsesindsats i en informationsstrategi

2.16. Regionsudvalget betoner uddannelsens rolle i en informationsstrategi. Der er i »Opdateringen vedrørende de praktiske aspekter af indførelsen af euroen« redegjort for resultaterne af arbejdet i en ekspertgruppe. Ekspertgruppen siger med hensyn til uddannelse:

- at uddannelsessystemet faktisk vil være et af de mest udbytterige områder i en informationskampagne, når det handler om at få budskabet ud til den brede offentlighed;

- unge mennesker i den skolepligtige alder udøver en afgørende multiplikatoreffekt inden for familiekredsen;

- information om euroen bør indgå i undervisningsmaterialet og være et led i selve undervisningen.

2.17. Ekspertgruppen koncentrerede sig om uddannelsen af unge mennesker. Dette bifaldes, men også voksenuddannelse og folkeoplysning samt erhvervsrettede uddannelser er vigtige dele af en informationsstrategi. De uddannelsespakker, der sammensættes, kunne også geares til den bredere befolkning og tilgodese de ældres specifikke behov.

3. De lokale og regionale myndigheders rolle i informationsstrategien

3.1. Regionsudvalget mener, at de lokale og regionale myndigheder bør tildeles en vigtigere rolle i informationsstrategien, især eftersom et af de centrale mål er at nå ud til de små og mellemstore virksomheder og borgerne, ligesom euroen vil have betydelige indvirkninger på de regionale og lokale økonomier og deres konkurrenceevne.

3.2. Kommissionens meddelelse medtager »de lokale og regionale myndigheder, lokalpolitikerne og de offentlige ansatte« som en del af målgruppen (se punkt 4.3 i meddelelsen) frem for som en partner i informationsstrategien. Det skal her påpeges, at de lokale og regionale myndigheder faktisk er yderst velkvalificerede, når det gælder udvikling af informationskampagner rettet mod borgerne og de små virksomheder. De har også erfaringer med udvikling af partnerskaber med andre økonomiske aktører. Disse erfaringer vil være en meget vigtig byggesten i udviklingen af en effektiv informationsstrategi med sigte på indførelsen af euroen.

3.3. Det hedder i meddelelsen, at »forberedelserne [med hensyn til omstillingen til euroen] er langt mere fremskredne i centraladministrationen end i de lokale forvaltningsmyndigheder og decentraliserede forvaltningsgrene. Dette er så meget desto mere foruroligende, som det er de lokale og regionale myndigheder, der har den tætteste og mest regelmæssige kontakt med borgerne« (se meddelelsens punkt 4.3). Eftersom ansvaret for indførelsen af den fælles mønt ligger hos Kommissionen, Det Europæiske Monetære Institut (som afløses af Den Europæiske Centralbank) og medlemsstaterne, kan det ikke komme som nogen overraskelse, at centraladministrationernes planer for overgangen til euroen er mere fremskredne end de lokale og regionale myndigheders. Forklaringen herpå er, at de lokale og regionale myndigheders aktiviteter nødvendigvis skal rette sig efter den overordnede nationale plan og EU-lovgivningen. Regionsudvalget vil gerne påpege, at de lokale og regionale myndigheder ofte har arbejdet tæt sammen med centraladministrationerne, når det drejer sig om planerne for overgangen til euroen. Disse partnerskaber fremgår af tabel 1 nedenfor.

>TABELPOSITION>

3.4. Ud over denne form for inddragelse har de lokale og regionale myndigheder været involveret i innovative aktioner. Det kan f.eks. nævnes, at der i Toscana-regionen i Italien har været gennemført et eksperiment over et halvt år, hvor der er blevet udstedt eurosedler og -mønter, som kan omveksles i butikker, banker og kontorer på linje med den eksisterende nationale valuta. De lokale og regionale myndigheder, en bank i Firenze og Kommissionen har deltaget i dette projekt.

3.5. En række sammenslutninger af lokale myndigheder og individuelle lokale og regionale myndigheder har udarbejdet pjecer og/eller checklister om indførelsen af den fælles mønt. F.eks. har den finske sammenslutning af kommuner udarbejdet to pjecer, der giver de lokale myndigheder vejledning i forbindelse med indførelse af euroen. Den første pjece giver et overblik over situationen set fra et makrosynspunkt, medens den anden pjece indeholder en checkliste, som medlemskommunerne kan gøre brug af i forbindelse med de praktiske foranstaltninger, de skal gennemføre. Checklisten køres som et pilotforsøg i en eller to kommuner, og vil blive taget op til revision ud fra de indvundne erfaringer. Den tyske delstat Bayern har også udsendt informationsmateriale til kommunerne i delstaten, herunder en checkliste. De har ført samråd med de lokale pengeinstitutter og Deutsche Bank om indførelsen af euroen. Også i Østrig har delstater, byer og kommuner udarbejdet handlingsplaner for omstillingen til euroen inden for den offentlige forvaltning.

3.6. Lokale og regionale myndigheder har herudover arbejdet tæt sammen med organisationer som Fédération européenne des experts comptables [(FEE) - den europæiske sammenslutning af revisorer)] om udarbejdelse af materiale, der rummer en strategisk tilgang til indførelsen af euroen.

3.7. De lokale og regionale myndigheder skal udvikle en strategi for indførelsen af euroen, så de kan spille en nøglerolle i den informationsstrategi, der er formuleret af Kommissionen. I denne strategi skal der fokuseres på de omfattende ændringer, der vil ske inden for det finansielle system og på IT-området, oplæring af strategisk personale og de krav, indførelsen af euroen stiller til serviceudbuddet, herunder specielt vigtige funktioner som undervisning og økonomisk udvikling, som de lokale og regionale myndigheder i EU i mange tilfælde er ansvarlige for.

4. Konklusioner

4.1. Regionsudvalget hilser Kommissionens meddelelse om informationsstrategien for euroen velkommen. Det synes, det er et vigtigt papir i opløbsfasen til Den Økonomiske og Monetære Union.

4.2. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at det sammen med de lokale og regionale myndigheder har spillet en indflydelsesrig rolle ved at fremme debatten om Den Økonomiske og Monetære Union via PRINCE -programmet.

4.3. Regionsudvalget tilslutter sig de målsætninger, Kommissionen har opstillet for informationsstrategien, og mener, at kampagnen primært bør rettes mod offentligheden og de små og mellemstore virksomheder (SMV).

4.4. Med hensyn til pilotprojekter rettet mod bestemte befolkningsgrupper skal Regionsudvalget påpege, at det er de lokale myndigheder, der er bedst placeret til at få sårbare befolkningsgrupper i tale: de ældre, de handicappede, læsehæmmede, fattige, unge og indvandrere. Disse grupper vil have betydeligt større vanskeligheder med at få oplysninger om euroen og blive fortrolige med den. Det vil være den myndighed, der er tættest på dem, som nemmest kan komme i kontakt med dem, dvs. deres lokale myndighed.

4.5. Regionsudvalget understreger, at de lokale og regionale myndigheder bør inddrages som fuldgyldige partnere i informationsstrategien. Udtalelsen giver nogle eksempler på det vigtige arbejde, de lokale og regionale myndigheder har gjort i forbindelse med indførelsen af euroen.

4.6. Regionsudvalget finder, at informationskampagner i de lande, der ikke er med i ØMU'en fra starten, skal tages op til grundig vurdering, og at Kommissionen skal fortsætte dialogen med disse lande.

4.7. Regionsudvalget konstaterer til sin beklagelse, at der lægges for lidt - om overhovedet nogen - vægt på pressens rolle. Pressen har et stort ansvar, når det drejer sig om at informere offentligheden, hvorfor det forekommer logisk at involvere den og trække på eksisterende kanaler. Som repræsentant for de lokale og regionale myndigheder skal Regionsudvalget betone den lokale og regionale presses rolle som et medie, der er meget tæt på befolkningen. At gøre brug af de eksisterende medier vil vise sig at være en meget (omkostnings-)effektiv måde at nå ud til offentligheden på. Det er velkendt, at de lokale og regionale medier hører til de vigtigste informationskilder for de fleste borgere.

4.8. Regionsudvalget skal minde Kommissionen om den vigtige rolle, uddannelse kan spille i en informationsstrategi, og anmoder kraftigt Kommissionen om at tage skyldigt hensyn til de bemærkninger, der er om uddannelsens rolle i »de praktiske aspekter af indførelsen af euroen«.

4.9. Regionsudvalget ønsker at arbejde tæt sammen med andre EU-institutioner om indførelsen af euroen samt at stimulere debatten mellem lokale og regionale myndigheder.

Bruxelles, den 13. maj 1998.

Manfred DAMMEYER

Formand for Regionsudvalget

() KOM(98) 39 endelig udg.

() EFT C 34 af 3.2.1997, s. 1.

() KOM(98) 61 endelig udg.