KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93)560 ende Iig udg. 
Bruxelles, den 19. november 1993 
GENERELLE RAMMER FOR KOMMISSIONENS INDSATS PÂ 
OMRÅDET SIKKERHED, HYGIEJNE OG SUNDHEDSBESKYTTELSE PÂ 
ARBEJDS PLADSEN 
[1994 - 2000] 
(forelagt af Kommissionen) 
3s£mE£S 
GENERELLE RAMMER FOR KOMMISSIONENS INDSATS PÅ 
OMRÅDET SIKKERHED, HYGIEJNE OG SUNDHEDSBESKYTTELSE PÅ 
ARBEJDSPLADSEN 
[1994 - 2000] 
RESUME 
1. INDLEDNING 
2. MÅL - TIDSRAMME - RETSGRUNDLAG 
3. RESULTATER TIL DATO 
3.1. Det tredje handlingsprogram 
3.2. Det Europæiske Arbejdsmiljøår 
4. FÆLLESSKABETS ROLLE I FORBINDELSE MED SUNDHED 
OG SIKKERHED PÅ ARBEJDSPLADSEN 
5. GENERELLE RAMMER FOR FÆLLESSKABETS INDSATS 
5.1. Dialogen mellem arbejdsmarkedetes parter 
5.2. Forbindelser til andre programmer 
5.3. Økonomiske og sociale virkninger af foran­
staltninger til forbedring af sikkerhed og 
og sundhed på arbejdspladsen - små og 
mel leiusLore virksomheder 
5.4. Aktioner 
5.4.1. Implementering, konsolidering, 
rationalisering og supplering 
5.4.2. Fremme af Fællesskabets arbejde 
på området sikkerhed og sundhed 
på arbejdspladsen uden for 
Fællesskabet samt internationalt 
samarbejde 
5.4.3. Information, uddannelse, undervisning 
5.4.4. Udvikling af ikke-lovgivningsmæssige 
ledsageinitiativer, som navnlig skal 
supplere og støtte de lovgivnings­
mæssige målsætninger 
6. FASTLÆGGELSE AF PRIORITEREDE OMRÅDER Side 
2 
3 
6 
7 
7 
9 
10 
11 
11 
12 
12 
13 
13 
14 
15 
16 
17 
RESUME 
Formålet med Kommissionens politik på området sikkerhed og sundhed på 
arbejdspladsen har i de sidste 30 år været at nedbringe antallet af 
både arbejdsulykker og erhvervssygdomme til et minimum. Til trods for, 
at der er sket fremskridt, og til trods for den indsats, som alle de 
berørte parter har gjort, er både antallet af arbejdsulykker og 
antallet af erhvervssygdomme dog stadig for høje. Statistikker fra 
medlemsstaterne viser, at selv i dag dør omkring 8.000 arbejdstagere om 
året i Fællesskabet som et resultat af arbejdsulykker. Ud af 
Fællesskabets omkring 120 mio. arbejdstagere er næsten 10 mio. hvert år 
udsat for arbejdsulykker eller erhvervssygdomme. 
Rent bortset fra de menneskelige aspekter såsom de lidelser, der 
påføres de pågældende personer og deres familier, er de økonomiske 
konsekvenser store. Det beløb, der årligt udbetales som en direkte 
følge af arbejdsulykker og erhvervssygdomme i Fællesskabet var i 1991 
således anslået til 26.000 mio. ECU. 
Undersøgelser har vist, at arbejdsulykker og erhvervssygdomme ofte 
skyldes en dårlig ledelse. En god ledelse kendetegnes ved den bedst 
mulige udnyttelse af de tilgængelige ressourcer, og dette forudsætter 
en sikker arbejdsplads, der beskytter arbejdstagernes sundhed og 
sikkerhed, forbedrer arbejdsmoralen og motivationen og bidrager til at 
højne kvaliteten og dermed virksomhedens økonomiske resultater. 
Fællesskabsaktioner 
Fællesskabets aktiviteter på området sikkerhed og sundhed på arbejds­
pladsen blev påbegyndt i 1957 inden for rammerne af Kul- og Stål-Trak­
taten. To handlingsprogrammer fulgt i 1979 og 1984, og en række 
lovgivningsmæssige foranstaltninger er blevet vedtaget. Det var dog 
indførelsen af et særligt retsgrundlag, nemlig artikel 118A i Den 
Europæiske Fælles Akt fra 1987, der gav Fællesskabets arbejde et nyt 
skub fremad. Et tredje handlingsprogram baseret på denne artikel har 
resulteret i vedtagelsen af en omfattende lovgivning om sundhed og 
sikkerhed og har skabt øget bevidsthed om disse spørgsmål. 
Det tredje handlingsprogram kulminerede i Det Europæiske Arbejds-
miljøår, der netop er blevet afsluttet. De mange initiativer, der blev 
truffet i medlemsstaterne og på fællesskabsplan, gjorde det muligt, 
navnlig i de små og mellemstore virksomheder, at øge arbejdstagernes og 
arbejdsgivernes bevidsthed omkring erhvervsrisici, og om hvordan disse 
imødegås. 
- 2 -
Fremtidige aktioner 
Kommissionen vil fortsætte sin indsats for yderligere at forbedre 
sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen i de kommende år. 
Med henblik herpå agter Kommissionen: 
at sikre, at medlemsstaterne gennemfører Fællesskabets direktiver 
korrekt i de nationale lovgivninger, og at de tager de nødvendige 
skridt til at sikre en korrekt håndhævelse af denne lovgivning; 
at fremme Det Europæiske Fællesskabs arbejde på dette område i 
tredjelande; 
at videreudvikle sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i Fælles­
skabet . 
Kommissionen har derfor identificeret følgende emner og områder med 
henblik på fastlæggelse af specifikke foranstaltninger: 
implementering, konsolidering, rationalisering og supplering af 
fællesskabslovgivningen; 
fremme af Fællesskabets arbejde på området sundhed og sikkerhed 
uden for Fællesskabet samt internationalt samarbejde; 
information, uddannelse og undervisning specielt med henblik på de 
små og mellemstore virksomheder; 
udvikling af ikke-lovgivningsmæssige ledsageforanstaltninger, som 
skal supplere og støtte de lovgivningsmæssige målsætninger. 
Derudover vil effektiviteten af Fællesskabets indsats på området 
sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen blive styrket ved, at der skabes 
tættere forbindelser til Fællesskabets politikker på andre områder. 
Det vigtigste grundlag for Fællesskabets indsat inden for sundhed og 
sikkerhed på arbejdspladsen vil fortsat være artikel 118A, hvori fast­
lægges medlemsstaternes og Fællesskabets respektive roller under 
hensyntagen til subsidiaritetsprincippet. Kommissionen vil fortsat 
fremme og udvikle dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på fælles­
skabsplan. 
Det Europæiske Råd bekræftede på sit møde i Bruxelles den 29. oktober 
oprettelsen af et agentur for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen. 
Dette agentur vil i fremtiden komme til at spille en central rolle på 
dette område. 
1. INDLEDNING 
Formålet med Kommissionens politik på området sikkerhed, hygiejne og 
sundhedsbenkyttelse på arbejdspladsen (herefter kaldet sundhed og 
sikkerhed på arbejdspladsen) har været og vil fortsat være at nedbringe 
antallet af arbejdsulykker og tilfælde af erhvervssygdomme til et 
minimum. På grundlag af 30 års erfaringer på dette område og på 
grundlag af de fremskridt, som Fællesskabet allerede har opnået, har 
Kommissionen til hensigt at videreføre og konsolidere denne politik 
under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet. 
- 3 -
Til trods for den indsats, som alle de berørte parter har gjort, er 
antallet af arbejdsulykker og af tilfælde af erhvervssygdomme stadig 
fur højt, og omkostningerne for virksomhederne og samfundet er betyde­
lige. Der er sket et konstant fald i antallet af ulykker, men stati­
stikker fra medlemsstaterne viser, at der selv i dag dør omkring 8.000 
arbejdstagere om året i Fællesskabet som følge af arbejdsulykker. 
Næsten 10 mio. ud af Fællesskabets omkring 120 mio. arbejdstagere 
udsættes hvert år for arbejdsulykker eller rammes af erhvervssygdomme. 
Rent bortset fra de menneskelige aspekter, såsom de lidelser, som de 
pågældende arbejdstagere og deres familier udsættes for, er de økonomi­
ske konsekvenser betydelige, idet det beløb, der årligt udbetales som 
en direkte følge af arbejdsulykker og erhvervssygdomme i hele Fælles­
skabet i 1991 blev anslået til 26.000 mio. ECU, og dette beløb omfatter 
ikke de indirekte udgifter i forbindelse med tabt arbejdstid, øgede 
administrative omkostninger, beskadigelse af arbejdsudstyret osv. Når 
højt uddannede eller højt kvalificerede arbejdstagere mistes eller 
skades, er det endvidere en byrde både for den pågældende virksomhed og 
for samfundet generelt. 
Undersøgelser har vist, at arbejdsulykker og erhvervssygdomme ofte 
hænger sammen med en dårlig ledelse. God ledelse kendetegnes ved den 
bedst mulige udnyttelse af de tilgængelige ressourcer, herunder navnlig 
arbejdsstyrken, og dette forudsætter en sikker arbejdsplads, der 
beskytter arbejdstagernes sundhed, forbedrer arbejdsmoralen og 
motivationen og bidrager til at højne kvaliteten og dermed 
virksomhedens økonomiske resultater. Uddannelse i sundhed og sikkerhed 
kan medvirke til at fremme kvalitetsbevidsthed og faglig dygtighed og 
indgår derfor i udviklingen af de menneskelige ressourcer. 
Kort sagt er der fortsat behov for at nedbringe antallet af arbejds­
ulykker og erhvervsygdomme for at beskytte arbejdstagerne, nedbringe de 
tilknyttede omkostninger og forbedre virksomhedernes konkurrenceevne. 
I 1957 blev der iværksat fællesskabsforanstaltninger på området sundhed 
og sikkerhed på arbejdspladsen. Kommissionen lancerede pilotprojekter 
for at fremme forskning i sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i kul-
og stålsektoren under EKSF-Traktaten, og Rådet oprettede både Det 
Stående Udvalg for Bedriftssikkerhed og Sundhedsforhold i Kulminer og i 
anden Udvindingsindustri og Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, 
Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen (herefter kaldet Det 
Rådgivende Udvalg). To handlingsprogrammer fulgte i 1979 og 1984, og en 
række lovgivningsmæssige foranstaltninger er blevet vedtaget. 
- 4 -
Indførelsen af et specifikt retsgrundlag for sundhed og sikkerhed på 
arbejdspladsen, nemlig artikel 118A i Den Europæiske Fællesakt af 1987, 
gav et nyt skub til Fællesskabets arbejde. Kommissionen vedtog i 1988 
et tredje handlingsprogram på dette område, der var baseret på dette 
retsgrundlag, og Rådet anerkendte, at dette handlingsprogram dannede 
nyttige rammer for gennemførelsen af artikel 118A på fællesskabsplan. 
I forbindeise med det indre marked og arbejdstagernes frie bevægelighed 
er målet med fællesskabslovgivningen endvidere at fastsætte en række 
minimumsstandarder, der skal sikre en passende beskyttelse mod arbejds­
ulykker og erhvervssygdomme samt fremme den frie bevægelighed. 
Den brede befolkning støtter i vidt omfang Fællesskabets indsats på 
dette område. En EUROBAROMETER-undersøgeIse udført i løbet af Det 
Europæiske Arbejdsmiljøår (herefter kaldet Det Europæiske År) viste 
f.eks., at et stort flertal af Fællesskabets erhvervsaktive befolkning 
stillede sig positivt til indførelsen af fælles minimumsforskrifter på 
fællesskabsplan, og at næsten 2/3 mente, at dette ville føre til en 
forbedring af sundheds- og sikkerhedsforholdene på deres arbejdsplads. 
Det Europæiske År, der netop er afsluttet, og de mange initiativer, der 
er truffet både i medlemsstaterne og på fællesskabsplan, har navnlig i 
de små og mellemstore virksomheder gjort det muligt at øge arbejds­
tagernes og arbejdsgivernes men også myndighedernes bevidsthed om 
erhvervsrisici og om, hvordan disse imødegås. Kommissionens rolle 
omfatter støtte til projekter og initiativer, der gennemføres af de 
offentlige myndigheder, faglige organisationer og arbejdsmarkedets 
parter i medlemsstaterne. Subsidiaritetsprincippet og princippet om 
fællesskabsfordele har ligget til grund for Kommissionens indsats. 
1 de seneste få år er en stor del af fællesskabslovgivningen blevet 
indført ved at Rådet på grundlag af forslag fra Kommissionen har 
vedtaget et rammedirektiv og en række særdirektiver, hvoraf nogle 
supplerer de direktiver, der har gennemgået en teknisk harmonisering 
som forberedelse til gennemførelsen af det indre marked, mens andre 
vedrører specifikke risikosektorer og højrisikosektorer. De direktiver, 
der er blevet vedtaget, er nu ved at blive gennemført i 
medlemsstaternes nationale lovgivninger. 
- 5 -
På fællesskabsplan er det vigtigt at sikre, at Fællesskabets aktioner 
er både synlige og transparente. Man vil navnlig forsøge at nå dette 
mål gennem oplysning, hvorved Fællesskabets, medlemsstaternes, arbejds­
markedets parters og alle arbejdstageres fælles ønske om at forbedre 
sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen bekræftes. Et indledende skridt 
vil være i vid udstrækning at udbrede information om de fremtidige 
aktioner, der er defineret i dette dokument. 
Det Europæiske Råd traf på sit møde i Bruxelles den 29. oktober 1993 
beslutning om oprettelse af det agentur for sikkerhed og sundhed på 
arbejdspladsen, som Kommissionen havde fremsat forslag om^1). Agentu­
ret skal indsamle og analysere information, herunder information om 
uddannelses- og undervisningsprogrammer, fremme udveksling og udbredel­
se af forskningsresultater, udvikle og støtte samarbejdet mellem 
medlemsstaterne og yde Kommissionen teknisk vejledning på området 
sikkerhed og sundhed på arbejdpladsen. Kommissionen vil snarest muligt 
tage de nødvendige skridt til oprettelse af agenturet, der vil arbejde 
nært sammen med Kommissionens tjenestegrene, og vil komme til at spille 
en central rolle på dette ormåde. 
2. MÅL - TIDSRAMME - RETSGRUNDLAG 
Målene med den aktion, som Kommissionen agter at gennemføre, er: 
- at sikre, at medlemsstaterne gennemfører fællesskabsdirektiverne 
korrekt i de nationale lovgivninger, og at de tager de nødvendige 
skridt til at sikre en korrekt håndhævelse af den nationale lov­
givning; 
at fremme Fællesskabets arbejde på dette område i tredjelande; 
at videreudvikle sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i Fælles­
skabet . 
Disse mål skal nås gennem foranstaltninger til: 
implementering, konsolidering, rationalisering og supplering af 
fællesskabslovgivningen på dette område, når der er behov herfor; 
supplering af lovgivningen med hensigtsmæssig information og uddan­
nelse samt fremme af et sundt arbejdsmiljø med vægten lagt på de 
små og mellemstore virksomheder; 
- fremme af undersøgelser og forskning, adfærdskodekser og andre 
instrumenter, der har til formål at forbedre kendskabet til og 
aktioner på dette område; 
- evaluering af de socio-økonomiske virkninger af alle de foranstalt­
ninger, der træffes på dette område, og etablering af netværk i 
samarbejde med Fællesskabets andre politikker. 
Kommissionen vil efter en omfattende høring på grundlag af dette doku­
ment fastlægge prioriterede områder frem til år 2000 og dernæst frem­
sætte detaljerede forslag til aktioner. Ved denne prioritering vil der 
blive taget hensyn til nye behov, der opstår, og til de finansielle og 
menneskelige ressourcer, der står til rådighed, således at der bliver 
mulighed for at indarbejde nye foranstaltninger og ændre målsætningerne 
på grundlag af ny viden, innovative teknikker eller ændringer i den 
socio-økonomiske situation. 
(1) KOM(90)564 endelig udg. 
- 6 
Retsgrundlaget for foranstaltningerne på dette område er hovedsageligt 
artikel 118 og artikel 118A i Trataten, der omhandler socialpolitik og 
behov for at forbedre arbejdsmiljøet for at beskytte arbejdstagernes 
sundhed og sikkerhed under hensyntagen til foranstaltninger, der træf­
fes i henhold til artikel 100A, som ligeledes sigter på et højt 
beskyttelsesniveau på området sundhed og sikkerhed. Også artikel 118B 
vil danne grundlag for fremme af dialogen med arbejdsmarkedets parter 
om dette emne. 
3. RESULTATER TIL DATO 
Fællesskabet har siden 1957 gennemført aktioner på området sundhed og 
sikkerhed på arbejdspladsen. Det var imidlertid indførelsen af artikel 
118A i Traktaten, der gav et kraftigt skub til aktiviteterne på dette 
område, hvilket resulterede i gennemførelsen af det tredje handlings­
program, der kulminerede i tilrettelæggelsen af Det Europæiske År i 
1992. 
3.1. Det tredje handlingsprogram 
I 1988 vedtog Kommissionen et tredje handlingsprogram på området 
sikkerhed, hygiejne og sundhed på arbejdspladsen, som Rådet anerkendte 
som værende nyttige rammer for gennemførelsen af artikel 118A på 
læJlesskabsplan. Programmet fokuserer på fem områder: 
sikkerhed og ergonomi på arbejdspladsen; 
- sundhed og hygiejne på arbejdspladsen; 
oplysning og uddannelse af arbejdstagerne; 
små og mellemstore virksomheder; 
dialogen mellem arbejdsmarkedets parter. 
Når det på grundlag af artikel 118A blev foreslået at fastsætte fælles 
grundlæggende minimumskrav, har Kommissionen altid været meget omhygge­
lig med at overholde følgende principper, der ligger til grund for dens 
indsats på det sociale område: 
- fællesskabsforanstaltningernes særlige karakter som supplement til 
medlemsstaternes rolle og understregning af fællesskabsfordelene 
ved sådanne foranstaltninger, uden at dette går ud over de høje 
standarder, der findes i nogle medlemsstater; 
forskellene i de nationale systemer og i national praksis; 
vurdering af, hvilke virkninger direktiverne kan få for de små og 
mellemstore virksomheder; 
nedbringelse af forskellene i medlemsstaternes beskyttelsesniveauer 
ved fastsættelse af minimumforskrifter, som gælder for hele Fælles­
skabet . 
Kommissionens indsats i det tredje handlingsprogram var baseret på tre 
grundlæggende aspekter, nemlig behovet for fortsat at forbedre beskyt­
telsen af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed over en bred front; 
forpligtelsen til at sikre arbejdstagerne en passende beskyttelse mod 
rinici for arbejdsulykker og erhvervssygdomme og endelig ønsket om at 
undgå at bringe beskyttelsen af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed i 
fare som følge af gennemførelsen af det indre marked. Med disse tre mål 
in mente har Kommissionen forsøgt at: 
Behandle det størst mulige antal risici i det mindst mulige antal 
direktiver for at undgå en opdelt lovgivning: 
- 7 -
Kommissionen har udviklet en lovgivningsstruktur, der fokuserer på 
det første direktiv, som blev vedtaget på grundlag af artikel 118A. 
Dette var et rammedirektiv, som skulle tilskynde til forbedringer 
af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen inden for alle såvel 
offentlige som private aktivitetssektorer. I dette rammedirektiv er 
fastlagt de generelle principper for arbejdsgivernes forpligtelser 
og ansvar med hensyn til beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed 
og sundhed, og der er fastlagt procedurer for information, uddan­
nelse og høring af arbejdstagerne samt disses medbestemmelse. 
Rammedirektivet er ligeledes et "program"-direktiv, idet det klart 
anføres, at det skal suppleres med særdirektiver. Størstedelen af 
de særdirektiver, som Rådet har vedtaget, kan beskrives som hori­
sontale, da de omfatter alle aspekter omkring arbejdstagernes 
sundhed og sikkerhed i en specifik aktivitetssektor. 
Behandle de specifikke krav, der er karakteristiske for visse 
højrisikoaktiviteter eller -sektorer og visse særligt udsatte 
kategorier af arbejdstagere : 
Nogle af særdirektiverne og forslagene til direktiv omfatter de 
sektorer, hvor der er størst risiko for arbejdsulykker og erhvervs­
sygdomme, som f.eks. bygge- og anlægssektoren og eksponering for 
kræftfremkaldende agenser. Andre omfatter de specifikke krav, der 
er karakteristiske for visse grupper af arbejdstagere, som f.eks. 
gravide kvinder og arbejdstagere, der arbejder ved skærmterminaler. 
Sikre overensstemmelse mellem fællesskabsbestemmelser, der er 
vedtaget som en del af gennemførelsen af det indre marked (artikel 
100A), hvori er fastlagt de vigtigste sundheds- og sikkerhedsmæs­
sige forskrifter, der skal opfyldes ved udformningen, fremstillin­
gen og markedsføringen af produkter, og direktiver vedtaget på 
grundlag af artikel 100A, der vedrører anvendelsen på arbejds­
pladsen. 
Eksempler på denne harmonisering af politikker vedrørende gennem­
førelsen af det indre marked og social- og arbejdsmarkedspolitikken 
er på den ene side maskindirektivet (artikel 100A) og på den anden 
side direktivet om brug af arbejdsudstyr under arbejdet (artikel 
118A). Der er også blevet vedtaget supplerende direktiver baseret 
på artikel 100A og artikel 118A vedrørende personlige værnemidler 
og kemikalier. Europæiske standarder fastsat på grundlag af 
direktiver, der er baseret på artikel 100A, spiller en væsentlig 
rolle i forbedringen af sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen. 
I disse direktiver, der nu udgør et temmelig omfattende lovgivnings­
mæssigt grundlag for dette forhold, er opstillet generelle og 
specifikke bestemmelser, der gradvist fra 1. januar 1993 finder 
anvendelse på alle aktivitetssektorer i Fællesskabet. De minimumskrav, 
der er fastsat i disse direktiver, er i mange tilfælde en betydelig 
forbedring af de eksisterende forhold. 
Selv om udarbejdelse af forslag til direktiver udgjorde den væsent­
ligste del af Kommissionens indsats i henhold til det tredje handlings­
program, var disse dog ikke Kommissionens eneste aktiviteter, idet den 
også har gennemført en række foranstaltninger rettet mod medlemsstater­
ne, virksomheder, arbejdsgivere og arbejdstagere, herunder først og 
fremmest foranstaltninger med henblik på at yde de berørte personer 
bedre information og vejledning. 
- 8 -
Kommissionen har etableret et fællesskabssystem for udveksling af 
information mellem medlemsstaterne, og der gives regelmæssig informa­
tion i "JANUS"-publikationen, der udgives hvert kvartal. En særudgave 
af "Social Europe", der udelukkende omhandler sundhed og sikkerhed på 
arbejdspladsen, og en lang række tekniske og videnskabelige rapporter 
blev udarbejdet med henblik på at gøre Fællesskabets arbejde mere 
synligt oy transparent. 
Gruppen af højtstående embedsmænd fra arbejdstilsyn, der blev nedsat i 
1982, har ligeledes fået udvidet sin rolle betydeligt, hvilket har ført 
til endnu flere udvekslinger af information og erfaringer.(2) 
Endelig bør det bemærkes, at Kommissionens indsats ligeledes indebærer 
en omfattende høring af repræsentanter for medlemsstaternes regeringer 
og for arbejdsmarkedets parter. 
3.2. Det Europæiske Arbejdsmiljøår 
Rådet(3) traf med støtte fra Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg afgørelse om, at 1992 skulle gøres til et europæisk 
arbejdsmiljøår. I Rådets afgørelse blev der taget hensyn til behovet 
for at gøre status over det tredje handlingsprogram og påvise dets 
indre logik samt understrege, i hvor høj grad arbejdstagerne og 
arbejdsgiverne går ind for at fremme sundhed og sikkerhed på arbejds­
pladsen. 
Afgørelsen var relevant af flere årsager: 
for det første af rent sundheds- og sikkerhedsmæssige årsager: der 
er stadig et højt antal arbejdsulykker og erhvervssygdomme; 
for det andet af økonomiske årsager: under de nuværende omstændig­
heder er det vigtigt at bremse de konstant stigende omkostninger, 
der er forbundet med arbejdsulykker og erhvervssygdomme, og som 
betales over medlemsstaternes sociale budgetter og af 
virksomhederne; 
for det tredje for at sikre arbejdsmarkedets parters deltagelse: 
undersøgelser på dette område tillægger en forøgelse af befolknin­
gens kendskab til spørgsmålet og oplysning af både arbejdstagere og 
arbejdsgivere afgørende betydning; 
endelig som følge af den manglende information om Fællesskabets 
indsats på dette område. 
Denne afgørelse var helt på linje med den efterfølgende erklæring om 
retten til adgang til oplysninger, som findes i bilaget til Trakten om 
Den Europæiske Union, og med erklæringen om et "Fællesskab tæt på 
borgerne", der blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Birmingham i 
1992. 
(2) EFT C 49 af 19.2.1993, s. 6. 
(3) EFT L 214 af 2.8.1991, s. 77 
- 9 -
Kampagnen var baseret dels på fællesskabsdirektiver udarbejdet under 
Kommissionens tredje handlingsprogram, dels på fremme af projekter til 
forbedring af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Undersøgelser og 
drøftelser gennemført i løbet af Det Europæiske År viste, at det tredje 
handlingsprogram og de fremskridt, der er gjort, levede op til de 
forventninger, som arbejdstagerne i medlemsstaterne har. 
Som et resultat af den udbredte information er næsten hver fjerde 
europæiske arbejdstager nu klar over, at sundhed og sikkerhed på 
arbejdspladsen er et af Fællesskabets prioriterede områder. Bevidst­
gørelseskampagnen var med den storstilede udsendelse af generelle 
informationsbrochurer og teknisk dokumentation, af en række tv-
programmer på de største nationale kanaler og frem for alt gennem­
førelsen af 2.600 aktioner af og i medlemsstaterne, af et hidtil uset 
omfang. Den nåede ikke blot ud til en femtedel af befolkningen, dvs. 
omkring 60 mio. borgere, men understregede også behovet for information 
om emnet og dermed behovet for at fortsætte Fællesskabets indsats i 
fremtiden. Næsten to tredjedele af arbejdstagerne mente, at Fællesska­
bet må gøre alt, hvad der er muligt for at sikre sundhed og sikkerhed 
på arbejdspladsen, og en tilsvarende procentdel mente, at information 
om emnet måtte prioriteres. 
Denne kampagne førte ligeledes til overensstemmelse mellem ønsket om et 
optimalt forhold mellem omkostninger og effektivitet og anvendelsen af 
subsidiaritetsprincippet. Kommissionen sikrede kohærensen mellem alle 
operationerne, mens medlemsstaterne gennemførte de initiativer, de 
fandt var bedst. Næste to tredjedele af de midler, der var afsat til 
denne kampagne, gik til nationale initiativer, idet der navnlig blev 
lagt vægt på gennemførelse af aktioner i virksomhederne, særlig de små 
og mellemstore virksomheder. Man kan derfor med god grund anse Det 
Europæiske År, baseret på den eksisterende fællesskabslovgivning for at 
være en god investering, der har øget bevidstheden betydeligt og givet 
sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen et nyt skub fremad. 
Virkningerne af Det Europæiske År, navnlig for arbejdstagerne og 
arbejdsgiverne, dannede et bredt grundlag for drøftelser af en videre­
førelse af Fællesskabets aktioner på området sundhed og sikkerhed på 
arbejdspladsen. I denne henseende kan Det Europæiske År betragtes som 
et vendepunkt med hensyn til resultaterne af de foregående programmer 
og fastlæggelsen af en fremtidig politik. 
4. FÆLLESSKABETS ROLLE I FORBINDELSE MED SUNDHED OG SIKKERHED PÅ 
ARBEJDSPLADSEN 
.sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen er et spørgsmål, der ikke blot 
berører medlemsstaterne, men først og fremmest de 120 mio. arbejds­
tagere i Fællesskabet, hvoraf en del regelmæssigt arbejder i en anden 
medlemsstat end deres oprindelsesland. Forud for vedtagelse af 
Fællesakten var der betydelige forskelle i medlemsstaternes lovgivning. 
Artikel 118A understreger behovet for at fremme forbedring af sundhed 
og sikkerhed på arbejdspladsen gennem medlemsstaternes og Fællesskabets 
fælles indsats. 
- 10 -
Det bør understreges, at Fællesskabets indsats på dette område siden 
vedtagelsen af Fællesakten på ingen måde har været begrænset til lov­
givning (direktiver). Praktiske henstillinger, adfærdskodekser, infor­
mative dokumenter og finansiel bistand er ligeledes blevet brugt som 
supplement til de lovgivningsmæssige foranstaltninger. Gennem tilrette­
læggelsen af Det Europæiske År i 1992 har Kommissionen f.eks. støttet 
initiativer truffet af medlemsstaterne og givet dem større værdi ved at 
gennemføre dem på fællesskabsplan. 
Det vigtigste grundlag for Fællesskabets indsats på området sundhed og 
sikkerhed på arbejdspladsen er artikel 118A. I denne artikel fastlægges 
medlemsstaternes og Fællesskabets respektive roller i overensstemmelse 
med subsidiaritetsprincippet. Det bestemmes heri, at medlemsstaterne må 
bestræbe sig på at forbedre navnlig arbejdsmiljøet for at beskytte 
arbejdstagernes sikkerhed og sundhed. De sætter sig som mål at harmo­
nisere vilkårene på dette område på et stadigt stigende niveau. I samme 
artikel bestemmes det ligeledes, at Fællesskabet må bidrage til at 
virkeliggøre dette mål gennem udstedelse af direktiver. I disse direk­
tiver fastsættes minimumsforskrifter, der skal gennemføres gradvis 
under hensyntagen til de vilkår og tekniske bestemmelser, der gælder i 
den enkelte medlemsstat. 
Det fastslås således i artikel 118A, at der er behov for et fælles­
skabsbidrag på dette område, og det fastslås, at dette bidrag skal være 
i form af direktiver. Fællesskabsaktioner, der ikke er baseret på 
artikel 118A, kan dog tage form af praktiske henstillinger, vejled­
nings- og informationsnoter osv. Derudover spiller standarder baseret 
på artikel lOOA-direktiver en vigtig rolle i forbedringen af sikkerhed 
og sundhed på arbejdspladsen. 
På Det Europæiske Råds møde i København i juni 1993 understregede man 
betydningen af en indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne, herunder på 
området beskyttelse af arbejdstagerne, i forholdet til de lande i 
Central- og Østeuropa, med hvilke der indgået associeringsaftaler. 
Som tidligere vil man være opmærksom på subsidiaritetsprincippet, når 
man vurderer behovet for at foreslå en lovgivning eller andre former 
for aktioner på fællesskabsplan. Når allerede eksisterende direktiver 
ajourføres og konsolideres, vil Kommissionen navnlig være opmærksom på 
muligheden for at forenkle dem i lyset af subsidiaritetsprincippet. 
5. GENERELLE RAMMER FOR FÆLLESSKABETS INDSATS 
5.1. Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter 
Det Rådgivende Udvalg og Det Stående Udvalg for Sundhed og Sikkerhed 
har, siden de blev oprettet, været Kommissionen vigtigste rådgivere i 
forbindelse med foranstaltninger truffet på fællesskabsplan eller for­
slag til Rådet på området sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. 
Navnlig Det Rådgivende Udvalg har deltaget i detaljerede høringer om 
udarbejdelsen af denne meddelelse, således at der på fællesskabsplan 
tages hensyn til arbejdsmarkedets parters ønsker på dette område, da de 
her er hovedpersoner. 
- 11 -
Kommissionen vil fortsat høre og informere Det Rådgivende Udvalg og Det 
Stående Udvalg for Sundhed og Sikkerhed, når den fastlægger prioritere­
de områder og specifikke aktioner. 
Et nært samarbejde mellem Det Rådgivende Udvalg og Det Stående Udvalg 
for Sundhed og Sikkerhed vil blive overvejet for at lette denne 
høringsprocedure og for at undgå dobbeltarbejde. I samme forbindelse 
vil Kommissionen fortsat fremme og udvikle dialogen mellem arbejdsmar­
kedets parter på fællesskabsplan på området sundhed og sikkerhed på 
arbejdspladsen. 
5.2. Forbindelser til andre programmer 
I en række fællesskabspolitikker og -programmer, f.eks. om miljø- og 
forbrugerbeskyttelse, landbrug og forskning, behandles sundhed og 
sikkerhed på arbejdspladsen ofte implicit. I Kommissionens arbejds­
dokument [KOM(93)459 endelig udg.] om det fjerde rammeprogram på 
forskningsområdet bestemmes det udtrykkeligt i kapitlet om sundhed og 
biomedicinsk forskning, at der skal oprettes et forskningskontor ved­
rørende forebyggelse, sundhed på arbejdspladsen og risikofaktorer. 
Effektiviteten af Fællesskabets indsats på området sundhed og sikkerhed 
på arbejdspladsen vil blive styrket dels ved, at der tages større 
hensyn til denne indsats i andre fællesskabspolitikker, -programmer, 
-aktioner, -fonde og andre organer, dels ved, når det er hensigts­
mæssigt, at indarbejde kravene i andre politikker i Kommissionens 
aktioner og forslag på området sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. 
Det vil blive undersøgt, hvordan de eksisterende forbindelser kan 
styrkes, navnlig gennem oprettelse af netværk. 
Telematik og tværeuropæiske netværk kan anvendes til at styrke 
udvekslingen af information, til at oprette databaser med detaljerede 
oplysninger om arbejdsulykker og erhvervssygdomme, og til at forbedre 
uddannelsen. Sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen vil også blive 
taget i betragtning, når samarbejde og udvikling af udvekslinger af 
information og erfaringer mellem medlemsstaternes uddannelsessystemer 
skal fremmes. 
5.3. Økonomiske og sociale virkninger af foranstaltningerne til 
forbedring af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen - små og 
mellemstore virksomheder 
Oprettelsen af små og mellemstore virksomheder er en nøglefaktor i 
medlemsstaternes socio-økonomiske udvikling. Kommissionen har, siden 
den begyndte at gennemføre artikel 118A, været meget opmærksom på at 
undgå administrative, finansielle og retlige byrder, der ville hæmme 
oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder, samtidig 
med at alle arbejdstageres sundhed og sikkerhed beskyttes. 
- 12 -
Kommissionens forslag har været ledsaget af undersøgelser af indvirk­
ningerne for at forsøge at vurdere, hvorvidt sådanne forslag pålagde de 
små og mellemstore virksomheder byrder. Andre undersøgelser har 
afsløret de snævre sammenhænge mellem en god virksomhedsledelse og 
implementering af foranstaltninger til sundhed og sikkerhed på 
arbejdspladsen. Det skal dog indrømmes, at det er en vanskelig opgave 
at finde metoder til evaluering ikke blot af virksomhedernes udgifter 
til foranstaltninger vedrørende sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, 
men også af de menneskelige og materielle fordele ved sådanne 
foranstaltninger. Ikke desto mindre vil Kommissionen fortsat forsøge at 
forbedre disse evalueringer. 
Det er nødvendigt at udvide denne metodologi i samarbejde med medlems-
st aterne og dernæst anvende den til evaluering af virkningerne i 
virksomhederne af gennemførelsen af direktiver om sundhed og sikkerhed 
på arbejdspladsen, sådan som de er gennemført i de nationale lovgivnin­
ger. Pilotsektorer vil kunne udvælges i samarbejde med medlems­
staterne, idet der lægges særlig vægt på de små og mellemstore virksom­
heder. 
Dette ville gøre det muligt at forbedre de undersøgelser af indvirknin­
gerne, der ledsager de forslag til direktiver, som Kommissionen fore­
lægger for Rådet på dette område, enten for at ajourføre den eksiste­
rende lovgivning eller for at supplere den. 
De små og mellemstore virksomheder har ofte ikke noget specialiseret 
personale, der kan implementere sådanne politikker i virksomheden. Man 
vil specielt være opmærksom på informationsaktiviteter (praktiske hen­
stillinger, adfærdskodekser, dokumentation, oprettelse af netværk) og 
uddannelse for at hjælpe de små og mellemstore virksomheder til at 
forstå, hvordan de skal implementere de nationale love, der vedtages 
til gennemførelse af fællesskabsdirektiver, idet der tages hensyn til 
de specifikke problemer, som små og mellemstore virksomheder kan støde 
på. 
b.4. Aktioner 
Kommissionen har valgt følgende emner og spørgsmål, som skal behandles 
og undersøges indgående for at fastlægge passende foranstaltninger. 
5.4.1. Implementering, konsolidering, rationalisering og supplering 
Omfanget af den fællesskabslovgivning, der i de seneste få år er blevet 
indført på området sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, betyder, at 
der nu må lægges særlig vægt på medlemsstaternes implementering af de 
vedtagne direktiver. Dette skulle sikre, at den afledte nationale lov­
givning gennemføres effektivt og lige strengt, sådan som det under­
streges i Rådets konklusioner af 21. december 1992 om effektiv gennem­
førelse og håndhævelse af fællesskabslovgivningen på det arbejds­
markedsmæssige og sociale område. 
Kommissionen må først og fremmest kontrollere, at direktiverne gennem­
føres i de nationale lovgivninger, idet den sørger for at etablere en 
konstruktiv dialog med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne. 
- 13 
Kommissionen vil dernæst fortsat udvikle sit samarbejde med medlems­
staterne på området sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, navnlig i 
overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i direktiv 89/391/EØF, hvori 
det kræves, at medlemsstaterne skal påse, at der sikres fyldestgørende 
kontrol og tilsyn med den nationale lovgivning. For at bistå medlems­
staterne, vil gruppen af højtstående embedsmænd fra arbejdstilsyn blive 
formaliseret til et udvalg. 
Visse direktiver må ajourføres, udvides eller ændres i lyset af ny 
viden eller tekniske fremskridt eller for at rette op på mangler, og 
nogle gange på grundlag af Kommissionens eget arbejde. Dette vil give 
mulighed for at gøre de eksisterende bestemmelser klarere eller for at 
indarbejde punkter, der er nødvendige for deres implementering. Der vil 
navnlig blive lagt vægt på kræftfremkaldende, toksiske og skadelige 
agenser samt på andre højrisikoområder. 
I lyset af den praktiske implementering af den afledte nationale lov­
givning i medlemsstaterne vil der samtidig blive gennemført aktioner og 
fremsat forslag med henblik på så vidt muligt at konsolidere eksiste­
rende tekster for at rationalisere dem og gøre dem mere tilgængelige 
for alle brugere. 
Endelig vil man i denne forbindelse beskæftige sig med spørgsmål 
omkring sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, der kan opstå som et 
resultat af nye arbejdsformer og innovative teknologier, herunder 
såkaldt rene teknologier. 
5.4.2. Fremme af Fællesskabets arbejde på området sundhed og sikkerhed 
på arbejdspladsen uden for Fællesskabet samt internationalt 
samarbejde 
Man må være meget opmærksom på at sikre, at forskelle i foranstalt­
ningerne til beskyttelse af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen på 
internationalt plan ikke medfører problemer for handelen og 
konkurrenceevnen. Man må samtidig forsøge at nå et passende 
beskyttelsesniveau for arbejdstagere, der i tredjelande eksponeres for 
de samme risici som i Fællesskabet. 
I overensstemmelse med associeringsaftalerne mellem Fællesskabet og 
visse lande i Central- og Østeuropa samt i overensstemmelse med 
formandskabets konklusioner på Rådets møde i København i 1993 vil 
Kommisionen som forberedelse til optagelse i Fællesskabet arbejde på at 
sikre, at der opnås fremskridt med hensyn til beskyttelse af arbejds­
tagerne, navnlig gennem implementering af foranstaltninger til forbed­
ring af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen på grundlag af den 
eksisterende fællesskabslovgivning. I forbindelse med partnerskabs- og 
samarbejdsaftaler mellem Fællesskabet og lande i Central- og Østeuropa 
og SNG vil der ligeledes navnlig blive lagt vægt på implementering af 
de aspekter af aftalerne, der vedrører sundhed og sikkerhed på arbejds­
pladsen. 
Forskrifterne for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i udviklings­
lande, navnlig i de lande, der har indgået aftaler med Fællesskabet, 
vil blive undersøgt nøje i lyset af den nye økonomiske situation og 
omstruktureringen af deres aktiviteter. Der vil blive etableret et 
uamarbojde tor at sikre en gradvis implementering af pauuendi- beskyt­
telsesforanstaltninger for arbejdstagerne i disse lande. 
- 14 -
Der er et stort politisk pres på internationalt plan, navnlig i FN, for 
at forbedre koordineringen og effektiviteten af de forskellige organer 
i lyset af de forpligtelser, stats- og regeringscheferne indgik på Rio-
konferencen i 1992 om miljø og udvikling. Dette omfatter også forskel­
lige aspekter af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Fællesskabet 
samarbejder på nuværende tidspunkt i vidt omfang med internationale 
organisationer som f.eks. ILO og WHO, og dette samarbejde antager for­
skellige former, herunder fælles aktiviteter. Der vil blive gjort en 
indsats for at intensivere dette samarbejde, ikke blot for at fremme 
udveksling af information og undgå dobbeltarbejde, men navnlig for at 
sikre overensstemmelse mellem aktionerne samt disses effektivitet. 
5.4.3. Information, uddannelse, undervisning 
Her er der tale om tre grundlæggende forudsætninger for en effektiv 
politik for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Information og 
uddannelse må rettes mod arbejdstagere på alle hensigtsmæssige 
niveauer. Undervisning i sundhed og sikkerhed må indarbejdes i 
skolernes læseplan, således at hensynet til sundhed og sikkerhed bliver 
en naturlig del af befolkningens bevidsthed. Uddannelse af specialister 
på dette område er ligeledes af afgørende betydning. Kommissionens 
aktiviteter vil blive fastlagt i nært samarbejde med medlemsstaterne. 
For at sikre, at information udgør en effektiv hjørnesten i politikken 
for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, kan følgende foranstaltnin­
ger og aktiviteter overvejes, idet der tages hensyn til de aktiviteter, 
der allerede er iværksat, navnlig i løbet af Det Europæiske År, og de 
erfaringer, man har indhøstet på visse områder: 
fremme både i Fællesskabet og så vidt muligt i tredjelande af 
information om forskellige befolkningsgruppers, arbejdstagernes og 
virksomhedernes adfærd og forventninger; 
styrkelse af særlige netværk på fællesskabsplan (som f.eks. JANUS) 
med henblik på at fremme udvekslingen af information, erfaringer, 
synergi og samarbejde mellem medlemsstaterne og mellem arbejds­
markedets parter for dermed at undgå dobbeltarbejde; følgende 
områder kan indgå: 
* lovgiving, praktiske erfaringer og forskningsresultater; 
* kemiske, fysiske og biologiske risici og metoder til 
forebyggelse af disse; 
* tekniske, psykologiske og organisatoriske aspekter af arbejds­
miljøet; 
* statistikker; 
formidling af regelmæssig information, tilrettelæggelse af 
tematiske kampagner om forskellige aspekter af sundhed og sikkerhed 
på arbejdspladsen, f.eks. gennem en europæisk uge eller dag og 
fremme af anvendelsen af audiovisuelle teknikker og andre nye 
teknikker; 
udvikling af nye metoder til at øge bevidstheden blandt og fremme 
adgangen til information for ikke-specialister. 
- 15 -
Med hensyn til uddannelse kan oprettelse af et netværk af centre og 
institutioner, der formidler undervisning i forskellige discipliner og 
uddannelse for arbejdstagere og ledende personale, fremme denne vigtige 
opgave, der hovedsageligt henhører under medlemsstaternes ansvar. 
Udvikling af uddannelsesmodeller og -moduler i nært samarbejde mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen kan fortsætte efter de retningslinjer 
for uddannelsesmoduler, der er udviklet i højrisikosektorer og for 
tilsynsførende for arbejdstilsyn. I forbindelse med generelle uddannel­
sesaktiviteter kan uddannelse af undervisere prioriteres. 
Kommissionen har allerede gennemført en række aktiviteter inden for 
undervisning i sundhed og sikkerhed i løbet af den obligatoriske skole­
gang. Rådet har også understreget betydningen af sundhedsundervisning 
og fremme af sundhed. Kommissionen vil fortsat støtte initiativer, som 
medlemsstaterne træffer, muligvis gennem netværk og/eller praktiske 
henstillinger. 
5.4.4. Udvikling af ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger, som 
navnlig kan supplere og konsolidere de lovgivningsmæssige 
mål sætninger 
Den viden og de erfaringer, som Kommissionen har behov for for at 
videreføre sine aktiviteter, vil blive systematisk indhøstet i forbin­
delse med forskellige initiativer. De mest relevante resultater af 
disse undersøgelser og denne forskning vil blive stillet til rådighed 
for de berørte personer for at fremme transparensen og samarbejdet. 
Der vil fortsat blive udført fælles undersøgelser og aktiviteter i 
samarbejde med medlemsstaterne for at finde frem til metoder til at 
opnå bedre sammenlignelighed mellem statistikkerne over arbejdsulykker 
og erhvervssygdomme i Fællesskabet. Dette vil lette udviklingen og 
valideringen af forebyggende foranstaltninger og fastlæggelsen af prio­
riterede aktionsområder. 
Forholdene med hensyn til tilgængelige erfaringer og problemerne med at 
fastlægge alsidige, forebyggende og beskyttende foranstaltninger for 
alle arbejdstagere i forskellige aktivitetssektorer vil blive 
undersøgt. 
Det er vigtigt, at kriterierne og procedurerne for risikovurdering, der 
er nøglen til alle former for risikoforvaltning, fastlægges på fælles­
skabsplan, muligvis gennem udarbejdelse af vejledninger. 
- 16 
Visse aktiviteter må behandles specifikt i lyset af de særlige arbejds­
vilkår, der gør sig gældende. Det er hensigten at intensivere eller 
indlede undersøgelser på følgende områder: 
visse højrisikosektorer; 
eksponering for visse toksiske eller skadelige kemikalier; 
problemer, som specifikke grupper, som f.eks. unge og selvstændige, 
støder på; 
problemer i forbindelse med velfærd på arbejdspladsen, og navnlig 
forebyggelse af overdreven fysisk og mental belastning, nerve­
belastning samt stress; 
mulige etiske, sociale, psyko-medicinske og juridiske følger af 
visse former for sundhedsovervågning af arbejdstagerne. 
6. FASTLÆGGELSE AF PRIORITEREDE OMRÅDER 
Dette dokument skal danne grundlag for høring af de andre fællesskabs­
institutioner, medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter. Kommissionen 
vil tage hensyn til samtlige fremsatte bemærkninger, når den i 1994 
fastlægger de prioriterede foranstaltninger, der skal gennemføres frem 
til år 2000. 
- 17 -
Artikel 118 A 
00 Beskyttelse af 
gravide kvinder 
Information Sundheds- og 
sikkerhedsforhold 
Rammedirektiv 
89/391/EØF Handicappede 
arbejdstagere Lægelig bistand 
om bord på 
fiskerfartøjer 
Midlertidige arbejdstagere 
Arbejdsudstyr Arbejdssituation Fysiske agenser CD 
3> 
CD 
Biologiske 
agenser 
Grænseværdier Sikkerhedsskiltning 
Kræftfremkaldende agenser 
Specifikt forbud 
Asbest 
Bly 
Monomere vinylklorider 
Generelle beskyt­
telsesforanstaltninger Arbejdsudstyr 
Personlige værnemidler 
Skærmterminaler 
Behandling af tunge byrder Arbejdsplads Støj 
Mobile og midlertidige arbejdspladser Vibrationer 
Udvindingsindustri Ikke-ioniserende stråling 
Fiskefartøjer 
Transport 
Italique: Igangværende arbejde 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 560 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 04 
Katalognummer : CB-CO-93-601-DA-C 
ISBN 92-77-61149-9 
Kontoret for De Eurooæiske Fællesskabers Officielle Publikationer