mm 
•it it 
•fir * 
it it KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 12.11.1996 
KOM(96) 569 endelig udg. 
m MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
EN FÆLLES PLATFORM: 
RETNINGSLINJER FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS FORBEREDELSER TIL 
DE FORENEDE NATIONERS GENERALFORSAMLINGS SÆRLIGE MØDE 
I NEW YORK I JUNI 1997 
MED HENBLIK PÅ REVISION AF 
AGENDA 21 OG RELATEREDE RESULTATER FRA 
DE FORENEDE NATIONERS KONFERENCE OM MILJØ OG UDVIKLING 
I RIO DE JANEIRO I JUNI 1992 
4 Pi 

Centrale forslag til den fælles platform 
I Baggrund 
1. FN's generalforsamling vil afholde et særligt møde ("UNGASS") i juni 1997 på højest 
mulige niveau for at se på gennemførelsen af Agenda 21 og de relaterede resultater fra De 
Forenede Nationers Konference om Miljø og Udvikling i juni 1992. Der er enighed om, at 
UNGASS ikke bør genforhandle Agenda 21, men bør gennemgå succeser, fiaskoer og 
huller i gennemførelsen, samt identificere nye emner og munde ud i en 
handlingsorienteret politisk erklæring. EU håber, at UNGASS vil hæve Rio-processens 
offentlige profil og forny den politiske støtte til denne proces, således at gennemførelsen 
af aftalerne kan bevæge sig fra den indledende til den fuldt operationelle fase. 
2. EU har opstillet sin egen dagsorden for bæredygtig udvikling, som sandsynligvis vil 
blive fulgt uanset resultaterne fra UNGASS. EU ser derfor navnlig UNGASS som en 
lejlighed til at fremme bæredygtig udvikling globalt. Nye og voksende globale 
miljøproblemer gør dette vigtigere og vigtigere. 
3. Udviklede lande og udviklingslande vil imidlertid møde op til UNGASS med 
forskellige forventninger. "Bæredygtig udvikling" som formuleret på Rio-konferencen og 
senere konferencer kæder samfundsmæssig og økonomisk udvikling sammen med 
miljøbeskyttelse. Udviklede lande har haft tendens til at koncentrere sig om miljøaspekterne. 
Udviklingslande understreger behovet for økonomisk vækst og er skuffede over, at den 
udviklede verden ikke er efterkommet dens Rio-forpligtelser med hensyn til finansiel bistand. 
4. Erfaringerne før og efter Rio har vist, at Den Europæiske Unions lederskab bliver 
af afgørende betydning for positive resultater fra UNGASS. I nærværende meddelelse 
foreslås der derfor en fælles platform for EU. (Da UNGASS ikke vil føre til nogen retlige 
aftaler, er der ikke behov for nogen rådsafgørelse i henhold til artikel 228). 
5. I et ledsagende arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene foretages der 
en analyse af fremskridtene siden Rio på det internationale plan og gennemgås en række 
realistiske målsætninger for EU, som vejledning for dens forberedelse til UNGASS. De 
heraf følgende anbefalinger fremføres i det nedenstående. Den detaljerede begrundelse for 
hver enkelt anbefaling findes i de relevante afsnit i arbejdsdokumentet, og de relevante afsnits 
numre er angivet ud for hvert af de følgende afsnit. Denne fordeling er valgt for ikke at 
overbelæsse nærværende tekst, hvor der gøres rede for essensen i den foreslåede holdning, 
og som er tænkt som et oplæg til ministrenes debat. 
6. Anbefalingerne er i overensstemmelse med den foreslåede afgørelse om justering af 
det femte handlingsprogram på miljøområdet og EU*s politik for udviklingssamarbejde og 
reform af FN. De dækker begge ideer, som EU bør søge at få medtaget i den politiske 
erklæring fra UNGASS og også i det fremtidige arbejde i FN-kommissionen for 
bæredygtig udvikling, som er ansvarlig for tilsynet med gennemførelsen af Agenda 21. 
Meddelelsen behandler ikke eventuelle aktioner inden for EU med henblik på opfølgning af 
resultaterne fra UNGASS, da dette ikke kan forudses for øjeblikket. 
2-
II. Anbefalinger for EU's målsætninger vedrørende arten af UNGASS og FN's 
koordinering 
1. EU bør støtte bestræbelserne på at holde UNGASS på statschefs- eller 
regeringslederniveau for at give Rio-processen en politisk kickstart. Deltagelse fra 
regeringsledere ville også understrege bæredygtig udviklings overordnede natur og skabe 
muligheder for enighed om tværgående emner, der har indflydelse på mange forskellige 
sektorer. (I.8)1* 
2. Der bør være enighed om en ny revision, Rio + 10, om fem år, for at holde gang 
i processen. (1.7) 
3. Nu, hvor de fleste miljømæssige og andre rammer for international handling er 
på plads, bør UNGASS lægge særlig vægt på gennemførelsen og på at gøre Agenda 21 
mere operationel. Hovedansvaret for de forskellige kapitler i Agenda 21 bør ligge hos en 
bred vifte af forskellige fora. UNGASS bør tilskynde til andre processer end CSD 
(Kommissionen for Bæredygtig Udvikling) ved at godkende dem under Agenda 21. 
(V.29, VII.26). 
4. UNGASS bør fastsætte arbejdsprogrammet for den næste CSD-runde. 
Arbejdsprogrammet skal sætte CSD i stand til fortsat at udnytte ministrenes engagement. Det 
bør afspejle CSD's ansvar for overvågning af det brede emne, som bæredygtig udvikling er, 
og dets succes som et forum for udvekslingen af erfaringer. Beslutningstagningen i CSD bør 
koncentreres omkring færre emner og særlige målsætninger. CSD's arbejde bør samordnes 
med arbejdet i andre funktionelle kommissioner under ECOSOC (Det Økonomiske og Sociale 
Råd). (IH, IV. 15, VII.9, 27, 28, 34-37, IX.2) 
5. CSD's fremtidige rolle vil blive påvirket af resultaterne fra en række igangværende 
reformprocesser i FN. EU's forhandlere, der forbereder UNGASS, vil derfor skulle 
samordne arbejdet med dem, der beskæftiger sig*med reformen af FN, så der gås 
konsekvent til værks. (IV.6-10, V.24, VII.30-35) 
6. UNGASS vil også skulle tage stilling til UNEP's fremtidige rolle og til de 
institutionelle aspekter ved miljøpolitikken mere generelt. Set ud fra EU's synspunkt er 
der i afgørelse 18/7 fra UNEP's styrelsesråd afstukket en meget tilfredsstillende 
arbejdsfordeling mellem UNEP og CSD, og det går nu ud på at sørge for at UNEP kan spille 
sin rolle effektivt. Dette vil blive meget lettere, hvis det på styrelsesrådets 19. møde lykkes 
at reformere UNEP's ledelse tilstrækkeligt til at genoprette tilliden og tiltrække finansielle 
midler, og hvis UNEP opnår et tilfredsstillende forhold til komplementære organisationer som 
UNDP og IUCN. Når Styrelsesrådet slutter sit møde den 7. februar bliver det vigtigt at 
gøre status og fremsætte forslag for UNGASS. (VI. 30 og 31, VII.36) 
7. UNGASS bør også se på mulighederne for på et regelmæssigt grundlag at 
involvere ikke-FN videnscentre i arbejdet både i UNEP og CSD for at maksimere den 
effektive anvendelse af miljøekspertise, som er en mangelvare. (VI.32, VII.37) 
8. "Større grupper" (civilsamfund) skal have mulighed for at bidrage til UNGASS. 
(1.12, V.5, VII.7og 8) 
i) Disse numre i parentes henviser til de relevante afsnit i arbejdsdokumentet fra Kommissionens 
tjenestegrene (SEC (96) 2069). 
-3 -
III Anbefalinger til EU-målsætninger for den politiske erklæring 
Erklæringen bør: 
Generelle konklusioner 
1. erkende, at kun ved at samle den bæredygtige udviklings økonomiske, 
samfundsmæssige og miljømæssige komponenter inden for en gennemsigtig, ansvarlig 
og demokratisk ramme, som tilgodeser samtlige samfundsgruppers interesser og ønsker 
om medindflydelse samt tager hensyn til såvel fælles men differentierede ansvar på 
internationalt plan som til fælles men differentierede behov, er det muligt at sørge for 
en sund udvikling. (VII.2-4) 
2. understrege betydningen af det regionale plan i en fremgangsmåde baseret på 
nærhedsprincippet for at forbedre operationel koordinering og gennemførelse og 
tilskynde UNEP til at ofre fornyet opmærksomhed på det regionale plan. (VI. 16-19, 
VII. 10 og 11) 
Ressourcer til udviklingslande og lande på vej mod markedsøkonomi 
3. udvise tilfredshed ned den seneste store stigning i strømmen af private midler, 
navnlig i form af direkte udenlandske investeringer, til bestemte lande, som har betydet, 
at den samlede resourcestrøm udtrykt i faste priser er højere end nogen sinde. UNGASS 
bør imidlertid også erkende, at denne strøm i høj grad styres af markedssignaler, og derfor 
ikke er ligeligt fordelt på alle lande eller alle erhvervsgrene. UNGASS bør bede CSD om at 
overveje, hvorledes der inden for miljøforvaltning kan tiltrækkes investeringer fra den private 
sektor. (VI.4) 
4. omfatte en forpligtelse fra alle DAC-donorer (DAC - Development Assistance 
Committee / Komitéen for Udviklingsbistand) til ikke at lade udviklingsstøtteniveauet 
falde yderligere og til at begynde at vende tendensen, navnlig over for de mindst 
udviklede lande. I betragtning af, at støtten udtrykt som procentdel af BNP i 1995 faldt til 
det laveste niveau registreret nogen sinde og faldt med 14% i faste priser fra 1992 til 1995, 
vil en sådan forpligtelse være et betydeligt fremskridt. Hvis alle medlemsstater kunne 
forpligte sig hertil, ville EU have et stærkt udgangspunkt for at nærme sig andre store 
donorer, der søger et lignende tilsagn. Under drøftelserne i UNGASS vil der skulle tages 
hensyn til resultaterne fra de forudgående forhandlinger om at supplere den multilaterale fond 
under Montreal-protokollen, Deri Globale Miljøfacilitet og UNEP's miljøfond samt fra de 
parallelle drøftelser i ECOSOC om FN-generalsekretærens forslag om nye og innovative ideer 
til indsamling af midler. Diskussionerne om støtte bliver vanskelige, men EU kunne vise et 
positivt lederskab ved at forpligte sig selv til på ny at lægge vægt på 
udviklingsundervisning for at fremkalde positiv men realistisk offentlig støtte til hjælp rettet 
mod en mere bæredygtig globaliseret verden. (IV. 1-5, VII. 12-18) 
5. erkende de fremskridt der er gjort siden Brundtland-rapporten og Rio med 
hensyn til at opnå større miljømæssig vurdering af udviklingsstøtte og at tilskynde til 
generel udbredelse af den bedste eksisterende praksis, der i høj grad ville øge hjælpens 
bidrag til bæredygtig udvikling, selv inden for de eksisterende budgetter. UNGASS bør også 
understrege, at hjælpen virker mest effektivt, når den ledsages af en levedygtig politisk 
ramme, indskydernes deltagelse og kapacitetsopbygning. (V.30-33, VII. 19) 
-4-
6. udvise tilfredshed med den opmærksomhed, der i København-erklæringen blev 
rettet mod integrering af sociale udviklingsmål i strukturjusteringsprogrammer, og 
opfordre til at ofre lige så stor opmærksomhed på miljøbeskyttelse. UNGASS bør 
understrege, at hvis miljødimensionen ikke integreres tilstrækkeligt i opstillingen af 
strukturjusteringsprogrammer, kan der opstå utilsigtede negative miljøvirkninger, som ofte 
er til særlig skade for de fattige. UNGASS bør tilskynde regeringerne til at styrke 
miljødimensionen i deres makroøkonomiske politik og opfordre de internationale 
finansielle institutioner, herunder IMF, til i højere grad at være opmærksomme på dette 
aspekt under deres makroøkonomiske rådgivning. (V.31, VII.20) 
7. henlede opmærksomheden på behovet for sammenhæng i nationale aktioner, for 
at gennemføre alle de mange forskellige planer, der er opstået fra runden af FN-
konferencer, og understrege behovet for bistand til kapacitetsopbygning i udviklingslande og 
til koordinering på tværs af FN-systemet og med Bretton Woods-institutionerne. UNGASS 
bør også opfordre til bedre koordinering på området mellem donor-instanser inden for og 
uden for FN-systemet. (VI.28-29, VII.21) 
8. erkende, at der, hvis der skal slås til lyd for et stærkere regionalt aspekt i 
gennemførelsen af Agenda 21, kræves donorstøtte til fattigere regioner, og love, at 
aktionen på regionalt plan ikke vil aflede ressourcer fra globale problemer. (VI. 19, VII. 10) 
Fælles gennemførelse og aktiviteter gennemført i fællesskab 
9. indlede en proces, eventuelt gennem et ekspertpanel, der får mandat til at 
rapportere til CSD og ECOSOC, der skal fremme debatten om disse aktiviteter, som 
bygger på arbejde, der allerede er i gang i særskilte konventioner. Målet vil være at prøve 
at opbygge tillid og fastsætte nogle generelt gældende grundregler. (VII.22) 
Gæld 
10. erkende de fremskridt, der er gjort siden Rio, med lanceringen af 
Verdensbankens og IMF's gæld-initiativ, hvor alle kreditorer, inklusive multilaterale, 
vil spille deres rolle for at sikre, at fattige lande med en meget høj gæld får deres 
gældsbyrder justeret ned til bæredygtige niveauer. (V.27, VII.23) 
Handel 
11. bekræfte, at handel og miljø kan spille en gensidigt støttende rolle til fordel for 
bæredygtig udvikling (dvs. hvis der er indført effektive miljøpolitikker og strategier for 
bæredygtig udvikling, skaber et åbent multilateralt handelssystem mulighed for en mere 
effektiv udnyttelse af naturressourcerne). UNGASS bør understrege behovet for fremskridt 
i WTO og bekræfte, at UNEP og UNCTAD må inddrages fuldt ud i arbejdet. Handel og 
miljø bør medtages i CSD's 1998-arbejdsprogram, så der opnås et forum for en samlet 
politisk debat på højt niveau, med deltagelse fra repræsentanter for handel, miljø og eventuelt 
udvikling, inden den anden WTO-ministerkonference. (VI. 11 og 12, VII.24) 
- 5 
Investering og den private sektor 
12. understrege den private sektors rolle, navnlig behovet for større deltagelse fra 
virksomhedernes side i dialogen om bæredygtig udvikling, og betydningen af en 
international indsats for at fremme frivillig grønning af indenlandske og udenlandske 
investeringer, samtidig med at den nationale suverænitet respekteres. UNGASS kunne 
tilskynde banker og forsikringsselskaber til at tilslutte sig UNEPS erklæringer om 
miljøengagement, tilskynde alle større selskaber til at udarbejde miljørapporter og henlede 
opmærksomheden på OECD's retningslinjer for multilaterale virksomheder samt eventuelle 
miljøklausuler i den multilaterale investeringsaftale. Privat investering bør indgå i CSD's 
1998-arbejdsprogram som et passende input til den anden WTO-ministerkonference. (V.5-7, 
VII.25) 
Miljøprioriteter 
De kapitler i Agenda 21, der vedrører bevarelse og forvaltning af miljøressourcer, er dens 
enestående bidrag til fordel for bæredygtig udvikling. Disse kapitler må gennemgås indgående 
i UNGASS med henblik på at undersøge, hvilke emner der allerede er taget godt vare på på 
internationalt plan, og hvilke der kræver yderligere impulser via CSD eller andre processer. 
Resultatet af disse drøftelser bør være et vigtigt led i UNGASS og EU bør presse på for at 
få erklæringen til at: 
13. henlede opmærksomheden på betydningen af den anden IPCC-vurderingsrapport 
og understrege betydningen af et positivt resultat fra Berlin-mandatets forhandlinger på 
den tredje konference under klimaændringskonventionen i Kyoto. UNGASS bør opfordre 
til at der vedtages et retsinstrument, som stiler mod at styrke konventionens oprindelige 
bestemmelser i perioden efter år 2000. Instrumentet bør indeholde juridisk bindende 
målsætninger for emissionsbegrænsninger og betydelige samlede reduktioner af drivhusgasser 
inden for givne tidsrammer, samt politikker og foranstaltninger til at nå disse mål. CSD V 
og UNGASS bør imidlertid ikke anvendes som et parallelt forhandlingsforum for 
klimaændringsprdblematikkken. (V.ll, VII.41) 
14. sende et positivt budskab til mødet under Montreal-protokollen, hvor der gives 
udtryk for tilfredshed med det arbejde, der er gjort over de sidste 10 år, og hvor det 
understreges, at der er behov for at alle strammer indsatsen. (V.19, VII.42) 
15. understrege behovet for at lægge større vægt på vedvarende og bæredygtig 
energibesparelse. (VII.43) 
16. beklage, at kun få andre regioner har indledt drøftelser om regionale 
instrumenter til behandling af grænseoverskridende luftforurening, pålægge UNEP at 
gennemføre passende katalyserende foranstaltninger, blandt andet ved at minde relevante 
regionale organisationer om de alvorlige sundheds- og miljøproblemer, der skabes af denne 
forurening, og anmode ECE under FN om at dele sine erfaringer med andre. (VI. 18 og 19, 
VII.44) 
17. understrege betydningen af skove, som sandsynligvis bliver et af nøgleemnerne 
for UNGASS, anerkende det særdeles omfattende arbejde vedrørende skove, der er 
udført siden UNCED, understrege behovet for fortsat international opmærksomhed på 
emnerne og, afhængig af resultatet fra det mellemstatslige panel for skove, tilskynde til 
hurtig gennemførelse af dets anbefalinger eller forsøge at styrke dem. For at sikre det 
6-
bedst mulige resultat fra panelet bør Rådet på sit decembermøde bygge videre på den store 
enighed, der allerede er opnået inden for EU, og gentage de vigtigste politiske erklæringer, 
der hidtil er opnået enighed om. EU bør tilkendegive sin støtte til den voksende internationale 
konsensus, som allerede har gjort det muligt for IPF at indkredse en række vigtige 
aktionslinjer. EU bør tilskynde IPF til at fremsætte klare anbefalinger til CSD V og 
UNGASS om følgende nøgleaspekter, hvor der stadig er meget delte meninger mellem 
grupperne i forhandlingerne; 
effektive institutionelle mekanismer, som sikrer en stærk politisk forpligtelse, og som 
behandler tekniske problemer; 
mekanismer, som forbedrer international samordning og samarbejde og øger bistanden 
til udviklingslande for at fremme en bæredygtig skovforvaltning; 
effektiviseret anvendelse af offentlige og private finansielle ressourcer på indenlandsk 
og internationalt plan; 
sørge for at handelen understøtter bæredygtig skovforvaltning, herunder gennem 
politikker, der internaliserer de vigtigste miljøomkostninger, og det potentielle positive 
forhold mellem bæredygtig skovforvaltning, handel og frivillige certificerings- og 
mærkningsordninger. 
Samtidig med at det giver udtryk for vilje til at holde en konstruktiv dialog i gang med vores 
partnere om spørgsmålet om juridiske ordninger bør Rådet bekræfte sin støtte til et særligt 
juridisk bindende instrument, som tillader en samlet fremgangsmåde, hvor der tages hensyn 
til alle de miljømæssige, økonomiske, sociale og kulturelle aspekter ved skovspørgsmålene. 
Når panelet har fremsat sine anbefalinger, vil EU skulle justere sin holdning med henblik på 
UNGASS. Der bliver fortsat behov for nært samarbejde mellem EU's IPF- og UNGASS-
forhandlere. (V.14, VII.45) 
18. udvise stor tilfredshed med ikrafttrædelsen af konventionen om bekæmpelse af 
ørkendannelse og tilskynde alle parter i det internationale samfund, stater og store 
grupper til at arbejde med dette nye instrument, navnlig i Afrika. Der bør gøres en 
ihærdig indsats for at løse de resterende stridsspørgsmål på det næste INCD-møde i 1997. 
Forsøg på at udsætte dem til UNGASS bør konsekvent afværges. (V.13, VII.46) 
19. bekræfte behovet for en regional indfaldsvinkel til bæredygtig udvikling af 
bjergområder og opfordre relevante organisationer til at behandle emner, der kræver 
regionale løsninger. UNGASS bør også opfordre CSD til i dets kommende arbejde om de 
socioøkonomiske drivkræfter til miljøændringer at ofre særlig opmærksomhed på virkninger 
i bjergområder. (VII.47) 
20. tage hensyn til resultatet af fødevaretopmødet i Rom i november 1996 ved 
konklusionerne om bæredygtigt landbrug og udvikling i landdistrikter og understrege 
vekselvirkningerne mellem ferskvand, jorderosion, demografi og fødevaresikkerhed. 
UNGASS bør tilskynde til effektiv og korrekt gennemførelse af Uruguay-rundens aftaler, 
herunder Marrakesh-beslutningen om foranstaltninger vedrørende reformprogrammets 
eventuelle negative virkninger for de mindst udviklede lande og lande, som er nettoimportører 
af levnedsmidler. Det bør understrege behovet for, at industrilandene regulerer deres egen 
produktion på en ligevægtig måde, hvor der tages hensyn til behovet for at beskytte 
naturressourcer og landskaber, til international konkurrence baseret på sammenlignelige 
7 -
fordele i naturvilkår og til deres egne behov for fødevaresikkerhed. UNGASS bør også 
opfordre til at styrke landbrugsforskningsordninger og landbrugskonsulentordninger og 
forbedre formidlingen af forskningsresulater. Det bør ligeledes opfordre til sammenhæng 
mellem de aktiviteter, der gennemføres af FAO i forbindelse med den globale handlingsplan 
for plantegenetiske ressourcer til landbruget, og aktioner under konventionen om den 
biologiske mangfoldighed. (V.15 og 16, VI.23, VII.48) 
21. udvise tilfredshed med det arbejde, der er gjort under konventionen om den 
biologisk mangfoldighed og udarbejdelsen af vurderingen af global biodiversitet. 
UNGASS bør opfordre til hurtige fremskridt i forhandlingerne om biosikkerhedskontrollen 
under konventionen om den biologisk mangfoldighed med henblik på indgåelse i 1998 og 
hilse vedtagelsen velkommen af UNEP's tekniske retningslinjer for biosikkerhed. Det bør 
opfordre alle lande til at ratificere konventionen om den biologisk mangfoldighed og opfordre 
FN's generalsekretær til at gøre de lande, der endnu ikke er parter opmærksomme på denne 
opfordring. Dette ville bidrage til at give emnet en højere profil i USA. (V.ll, VI.20, 
VII.49) 
22. udvise tilfredshed med ikrafttrædelsen af FN-konventionen om havret og 
vedtagelsen af de forskellige internationale fiskeriaftaler, der er indgået siden Rio. 
Ligeledes bør UNGASS udvise tilfredshed med den globale Washington-handlingsplan 
og understrege behovet for samarbejde fra alle de internationale organisationer, der er 
nævnt i denne plan. Det bør også støtte koordineringsbeslutningen fra CSD IV, der 
sponsoreres af EU, og derved sikre at verdenshavene regelmæssigt optræder på CSD's 
dagsorden, og at der anvendes en integreret indfaldsvinkel ved behandlingen af spørgsmål om 
havets ressourcer og havforurening. (V.17, VII.50) 
23. henlede opmærksomheden på det stigende problem med mangel på ferskvand 
med dets følgevirkninger for international sikkerhed og levnedsmiddelproduktion, samt 
på den stigende fare for vandforurening og utilstrækkelig hygiejne i en stigende 
urbaniseret verden. UNGASS bør ofre særlig opmærksomhed på den globale vand vurdering, 
der vil foreligge inden mødet, og bør tilskynde til en regional indfaldsvinkel, baseret på 
vandløbssystemer og vandskel, til vandforvaltning. UNGASS bør også udvise tilfredshed med 
indvielsen af det globale vandpartnerskab og tilskynde til dets regionale og 
vandløbssystembaserede indfaldsvinkel til vandforvaltning. (VI. 18 og 23, VII.51) 
24. udvise tilfredshed med arbejdet i IOMC (Interorganisation Programme for the 
Safe Management of Chemicals) og i det mellemstatslige forum for kemisk sikkerhed 
samt indledningen af forhandlinger om forudgående informeret samtykke (PIC) og, om 
alt går vel i UNEP's styrelsesråd, persistente forurenende organiske stoffer (POP). 
Behovet for sammenhæng på den kemiske dagsorden bør tages op, hvis dette punkt endnu 
ikke er behandlet på UNEP GC 19, som også vil overveje spørgsmålet om yderligere 
foranstaltninger ud over PIC. Ved ethvert forslag om større sammenhæng bør der tages 
hensyn til behovet for at færdigbehandle og gennemføre PIC-aftalen så hurtigt som muligt, 
uden at glemme de forskelle, der er mellem POP og listen over stoffer omfattet af PIC. 
UNGASS bør også understrege behovet for sammenhæng mellem globale initiativer 
vedrørende POP på den ene side og regionale luft- og havrelaterede initiativer på den anden 
side. (V.19, VI.20, VII.52) 
25. udvise tilfredshed med de fremskridt, der er gjort under Basel-konventionen, og 
opfordre til rettidig gennemførelse af forbudet mod eksport af farlige stoffer, uanset 
formål, til andre end OECD-lande. UNGASS bør tilskynde alle lande til at ratificere 
konventionen og anmode FN's generalsekretær om at gøre alle ikke-parter opmærksomme 
på denne opfordring. Dette ville igen bidrage til at give dette emne en højere profil i USA. 
(V.20, VI.20, VII.53) 
26. understrege betydningen af at minimere fast affald og økonomiske instrumenters 
rolle, herunder betydningen af producentansvarsprincippet. Hvor affald ikke desto mindre 
opstår og ikke kan genindvindes, bør UNGASS understrege behovet for sikre 
bortskaffelsesmetoder. UNGASS bør også pege på forbindelserne med Habitat-agendaen, 
Københavnerprogrammet, det globale Washington-handlingsprogram og den globale 
ferskvands vurdering. (VII. 54) 
27. henlede opmærksomheden på de kommende forhandlinger om konventionen om 
sikker forvaltning af radioaktivt affald og pege på problemerne omkring sikker forvaltning 
af naturligt radioaktivt affaldsmateriale som et emne, der skal behandles på et senere 
tidspunkt. (V.21, VI.27, VII.55) 
28. udvise tilfredshed med den hidtil ukendte grad af lokale myndigheders deltagelse 
i Habitat II og presse på for at opnå en tilfredsstillende koordinering på alle niveauer 
i bestræbelserne på at fremme Local Agenda 21 og gennemførelsen på lokalt plan af 
Habitat-agendaen. UNGASS bør fremhæve, at verden træder ind i et nyt årtusinde med 
mere end halvdelen af dens befolkning bosat i byer. (VI.29, VII.57) 
Institutionelle anliggender 
29. minde om det ansvar for koordineringen af international miljøret, som UNEP fik 
tildelt ved Agenda 21. UNGASS bør anmode alle stater og konventionssekretariater om at 
bistå med denne opgave, navnlig i en periode, hvor sekretariaterne spredes med alle de 
fordele og ulemper, som dette medfører. UNGASS bør også tage hensyn til, og 
sandsynligvis tilslutte sig, UNEP's anbefalinger efter revisionen af Montevideo-
programmet. (17, V.22, VI.20, 30-31, VII.58) 
30. erkende internationale miljøorganisationers relative svaghed og behovet for 
tilpasning i en verden, der er ved at blive globaliseret, og hvor man bliver mere og mere 
indbyrdes afhængig af hinanden. Selv om det ikke ville være passende at foreslå nye 
institutioner eller nogen dybtgående ændring af de institutionelle roller, der er fastsat i kapitel 
38 i Agenda 21, på indeværende tidspunkt, opstår der sandsynligvis behov for og vilje til 
reformer om yderligere fem år. Det bør pålægges UNEP at udarbejde forslag med henblik 
på at tilskynde til deltagelse i og overholdelse af internationale love om bæredygtig udvikling, 
der tages op til overvejelse på et andet særligt møde under FN's generalforsamling. (1.7, 
VI.30-31, Vn.59) 
31. minde om, at CSD er den ledende funktionelle kommission i ECOSOC i 
opfølgningen af Rio, og bekræfte CSD's rolle i overensstemmelse med de seneste 
ECOSOC-beslutninger. (VII.29-36) 
Behandling af tværgående emner 
32. støtte forslaget om at omdirigere meget af CSD's arbejdsprogram, så det stiler 
mere mod erhvervsgrenene som de drivende kræfter for miljøændringer. Dette kunne 
bidrage til at gøre den internationale debat mere operationel på områder såsom integreringen 
af miljøpolitikken i andre politikker, forbrugs- og produktionsmønstre, teknologioverførsel, 
-9 
finansielle ordninger, oplysningskampagner og forskning. Det ville også begrænser de 
områder, hvor der kan opstå dobbeltarbejde mellem CSD og andre funktionelle 
kommissioner. UNGASS vil dog også skulle understrege den konstante betydning af de 
tværsektorielle emner, der tages op i UNCED. Navnlig bør UNGASS på ny gøre 
opmærksom på behovet for at ændre langtidstendenserne i forbrugs- og 
produktionsmønstrene og for at integrere miljødimensionen i beslutningstagningen inden 
for alle sektorer. (VI.8-10, 13-15, VII.60-63) 
IV Anbefalinger med henblik på EU-målsætninger for CSD og dets fremtidige 
arbejdsprogram 
1. Ud over en væsentlig nedskæring i antallet af CSD's afgørelser er der behov for 
en kraftig indsats for at gøre dem mere operationelle. For øjeblikket er afgørelserne for 
ofte omskrevne dele af Agenda 21 eller der er tale om løse ønsker. Enhver generel 
erklæring bør være rettet mod nogen for at få dem til at handle. CSD's afgørelser bør 
også meget klarere fastlægge, hvilke handlinger der ønskes fra FN's forskellige 
særorganisationer, og fastsætte prioriteter for en mere samordnet gennemførelse af dens 
anbefalinger i FN-systemet som helhed. Der er også behov for en yderligere indsats for 
at udarbejde klarere tekster. (VIII. 2 og 3) 
2. Der er behov for yderligere, men beskeden, donorfinansiering af hensyn til en 
passende G 77 repræsentation i statssponsorerede workshopper, som er et meget vigtigt 
træk i CSD's metode til opnåelse af den fornødne enighed om vigtige afgørelser. (VIII.4) 
3. Hvis UNGASS skal tilskynde til mere regional aktivitet, vil CSD skulle reagere. 
CSD bør medvirke til at fremme regionale indfaldsvinkler til problemløsninger. Det 
kunne også være relevant at afholde skiftevise CSD-møder uden for New York i et stort 
regionalt centrum. (VIII.5) 
4. CSD's rolle som et forum for udveksling af ideer bør styrkes og donorlandene bør 
overveje at øremærke bestemte midler med henblik på at give relevante tjenestemænd fra 
udviklingslande mulighed for at deltage i møderne, således at de får værdifulde lejligheder 
til at møde fagkolleger. Ideen om at anvende "debatdeltagere" ("discussants") til at føre 
spørgedebatten om nationale rapporter, som blev introduceret af OECD-landene i CSD IV, 
bør fremmes. (VIII.6) 
5. CSD-sekretariatet bør have hjælp til bedre udnyttelse af Internettets muligheder 
for at formidle oplysninger om CSD's eget arbejdsprogram og om fremskridtene i 
gennemførelsen af alle kapitlerne i Agenda 21. (VIII.8) 
6. Nationale rapporter til CSD bør udarbejdes i god tid inden møderne, så 
sekretariatet kan udarbejde en nyttig sammenfatning af de vigtigste punkter. (V.l-8, 
VIII.9) 
7. FN's generalsekretær bør opfordres til at forelægge en konsolideret årsberetning 
om FN's indsats for at fremme bæredygtig udvikling. (VIII. 10) 
8. Det er stadig nødvendigt at ændre tidsplanen for udpegningen af CSD's 
forretningsudvalg, således at det nye hold kan installeres ved udgangen af hver mødeperiode 
- 10 
og har et år til at forberede den mødeperiode, som det skal lede. Dette spørgsmål må tages 
op af EU i New York inden UNGASS. (VIII. 11) 
9. CSD bør starte sin nye fremgangsmåde med hensyn til at se på de socioøkonomiske 
drivkræfter bag miljøændringer med at se på energi, transport og landbrug. Der må 
fastlægges klare målsætninger inden UNGASS, hvis det skal lykkes for EU at få de sektorer, 
den har valgt, med på CSD's arbejdsprogram, da der sandsynligvis bliver alvorlig 
konkurrence om den begrænsede tid, der er til rådighed. Dette er et område, hvor 
Kommissionen og medlemsstaterne må dele forberedelsesarbejdet imellem sig. (V. 15, VI.25 
og 26, IX.5 og 6) 
10. Der er andre områder, som giver anledning til stor bekymring. Verdenshave, skove 
(med mindre UNGASS indleder forhandlinger om et kommende instrument) og 
ferskvand, med særlig vægt på både bymæssige og landbrugsmæssige problemer, samt 
tilknytninger til jorderosion og fødevaresikkerhed, bør alle medtages i den næste runde. 
(V.14,18, VI.23, IX.8-10) 
11. Både emnet handel og miljø og emnet investering og den private sektor fortjener 
at blive højt prioriteret på dagsordenen. Ud over drøftelserne i forbindelse med 
erhvervsgrenene er der behov for en generel debat om forbrugs- og produktionsmønstre, 
navnlig for at henlede opmærksomheden på virkningerne af langsigtede tendenser. Arbejdet 
med afprøvning af indikatorer vil på ny skulle tages op på et eller andet tidspunkt i runden. 
Juridiske og institutionelle spørgsmål foreslået for UNEP vil skulle føres tilbage til CSD 
umiddelbart inden et nyt særmøde. (V.9-10, 22, VI.5-7, 11-15, VII.60-63, IX.11-16) 
V. Konklusion 
1. I dette dokument gøres der et forsøg på at opstille en realistisk liste over 
målsætninger for EU på UNGASS. Hvis alle de fremførte anbefalinger gennemføres vil 
Agenda 21 modtage et væsentligt politisk skub og kunne gå videre fra sin overgangsfase til 
den operationelle fase. 
2. Skove og finansiering bliver sandsynligvis de mest kritiske punkter på UNGASS. 
Der bør aftales en ny revision af Agenda 21 om omkring fem år. Mødet bør også 
understrege betydningen af den tredje konference for parterne i konventionen om 
klimaændringer og behovet for at afslutte forhandlingerne under Berlin-mandatet. 
3. Ferskvand, og dets forbindelser med jorderosion og fødevaresikkerhed samt bymiljøet, 
kræver øget opmærksomhed, som CSD er velplaceret til at yde. EU har allerede peget på, 
at verdenshavene er et emne som kræver en integreret indfaldsvinkel i CSD. EU har også en 
kraftig interesse i, at handel forbliver højt på CSD's dagsorden, og i at der lægges større 
vægt på investeringer fra den private sektor. EU bør støtte indførelsen af en sektororienteret 
fremgangsmåde i CSD's arbejde. 
4. UNGASS giver verdens ledere en sjælden lejlighed til at beskæftige sig med 
langsigtede problemer frem for aktuelle kriser. Tre år inden vi træder ind i et nyt årtusinde 
er dette særdeles relevant. Der er ingen tvivl om, at globalisering og gensidig afhængighed 
kommer til at sætte præg på det nye århundrede, og at disse emner bør optage lederne på 
UNGASS. Lederne bør se tilbage, måske ikke blot på Rio, men også på Stockholm­
konferencen i 1972, og efter en vurdering af de fremskridt mod bæredygtig udvikling der er 
11 -
gjort siden da fastlægge prioriteterne for handling nu. De bør give deres kraftige politiske 
tilslutning til de mange fora, der tager sig af disse emner og tilskynde dem til at gå længere 
en oplysningsformidling og fastsætte den brede politiske ramme, hvor der kan vedtages 
operationelle afgørelser, som virkelig kan vende de ødelæggende tendenser i verdens miljø. 
Lederne bør understrege, at alle landes opmærksomhed på miljøproblemerne er påkrævet for 
at opnå en bæredygtig udvikling. De bør også fremhæve behovet for en effektiv institutionel 
ramme på verdensplan, der kan sikre en integreret fremgangsmåde, hvor sociale, økonomiske 
og miljømæssige problemer alle ofres passende opmærksomhed. 
5. Enighed om de vigtigste prioriteter og et stærkt og forenet EU-lederskab vil 
bidrage til at fremskynde forhandlingerne til fordel for bæredygtig udvikling, og bliver 
af væsentlig betydning for den succes, der kan opnås på UNGASS. 
-A% 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 569 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 14 
Katalognummer : CB-CO-96-570-DA-C 
ISBN 92-78-11432-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg