[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 23.9.2008

KOM(2008) 579 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

om resultatet af gennemgangen af, hvordan Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 717/2007 af 27. juni 2007 om roaming på offentlige mobiltelefonnet i Fællesskabet og om ændring af direktiv 2002/21/EF har fungeret

{KOM (2008) 580 endelig}

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

om resultatet af gennemgangen af, hvordan Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 717/2007 af 27. juni 2007 om roaming på offentlige mobiltelefonnet i Fællesskabet og om ændring af direktiv 2002/21/EF har fungeret(EØS-relevant tekst) INDHOLD

1. Indledning 3

2. Baggrund 3

2.1. Den nuværende forordning 3

2.2. Situationen på markedet 4

2.3. Udviklingen siden forordningen blev vedtaget 4

2.4. Høringsprocessen 5

3. Revurdering 5

3.1. Realisering af målene 6

3.2. Specifikke spørgsmål 6

3.3. Udvidelse og forlængelse af forordningen 9

4. Konklusion 11

1. Indledning

Realiseringen af det indre marked og af Lissabonstrategiens mål om at gøre EU til "den mest dynamiske og konkurrencedygtige videnbaserede økonomi i verden" er stadig kernen i Europa-Kommissionens målsætninger. Lettere kommunikation på tværs af grænserne er et af de vigtigste midler til at nå disse mål. Forordning (EF) nr. 717/2007 om roaming på offentlige mobiltelefonnet i Fællesskabet og om ændring af direktiv 2002/21/EF (i det følgende benævnt "forordningen")[1], som trådte i kraft i juni 2007, er også et skoleeksempel på et punkt på Kommissionens politiske dagsorden, "et resultatorienteret Europa", som ved at bygge på EU's hidtidige resultater skal give nye fordele til alle EU's borgere.

Forordningen udløber den 30. juni 2010, medmindre Europa-Parlamentet og Rådet forlænger den på forslag af Kommissionen. Det kræves i forordningen, at Kommissionen skal tage dens funktion op til revision og forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet senest den 30. december 2008[2]. Kommissionens opgave er at vurdere, om målene i forordningen er nået, at gennemgå udviklingen i engros- og detailtaksterne for levering af taletelefoni- og datatjenester, herunder sms, til roamingkunder og eventuelt at fremsætte henstillinger vedrørende behovet for en regulering af disse tjenester under hensyntagen til forbrugernes interesser.

I denne meddelelse bliver der gjort rede for resultatet af Kommissionens gennemgang af, hvordan forordningen har fungeret, og de vigtigste politikændringer, Kommissionen vil foreslå for at føre konklusionerne ud i livet, og den ledsages af et dertil svarende forslag om ændring af forordningen. De nærmere enkeltheder og den bagvedliggende argumentation findes i lovgivningsforslaget og den tilhørende konsekvensanalyse. Det nye forslag har ligesom den gældende forordning EF-traktatens artikel 95 som retsgrundlag.

2. Baggrund

2.1. Den nuværende forordning

Roamingmarkedet i EU har sin særlige grænseoverskridende karakter og struktur, som gør det meget vanskeligt for de nationale tilsynsmyndigheder at gøre noget effektivt ved, at der ikke er konkurrence til at udøve pres, og at priserne på roaming derfor er høje i hele EU. De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe (ERG), der var nedsat for at rådgive Kommissionen i spørgsmål vedrørende regulering inden for det indre marked, erkendte dette problem og bad Kommissionen gribe ind på EU-plan. Kommissionen var klar med sit forslag til forordning om offentlige net i EU den 12. juli 2006[3]. I juni 2007 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet forordningen, som har medvirket til et velfungerende indre marked og et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, samtidig med at der sikres konkurrence mellem mobiltelefonudbyderne og fortsat er incitamenter til innovation og valgmuligheder for forbrugerne.

Kommissionen har nu afsluttet sin gennemgang af, hvordan forordningen har fungeret i forhold til hovedformålene, som er at fremme konkurrence, konsolidere det indre marked og sikre, at forbrugerne ikke skal betale takster, der er uberettiget høje sammenlignet med de indenlandske takster, når de kommer over på den anden side af grænsen.

Kommissionen skulle tillige ved sin gennemgang overveje, om der på baggrund af udviklingen siden forordningens ikrafttræden er blevet behov for at regulere sms- og datatjenester.

2.2. Situationen på markedet

EU's marked for roamingtjenester kan opdeles i taletelefoni, sms-tjenester og datatjenester. De tre segmenter stod i 2007 for en indtægt på i alt 6,54 mia. EUR[4]. Det svarer til ca. 4,7 % af det samlede mobilmarked i EU. Selv om roaming målt i indtægt er mindre vigtig for mobilbranchen end de indenlandske tjenester, udgør roaming alligevel en mærkbar andel af en operatørs indtægtspalet, og den er typisk mere attraktiv end andre tjenester set ud fra et profitmargensynspunkt.

Indtægtsmæssigt udgjorde taletelefoniroaming 79,1 % af det samlede roamingmarked i 2007, mens sms- og dataroaming stod for henholdsvis 12,3 % og 8,6 %. Væksten i taletelefoni- og sms-roaming afspejler i vidt omfang, at disse markedssegmenter er fuldt udviklet, mens væksten inden for dataroaming er mere dynamisk og mindst lige så høj som væksten inden for indenlandske mobildatatjenester. Datasegmentet vil derfor inden for et år eller to overhale sms og blive det næststørste roamingsegment.

Forordningen har fået priserne på taletelefoniroaming til at falde, men man kan ikke iagttage samme tendens for sms-roaming. Her har priserne ikke bevæget sig meget i det sidste år til trods for, at operatørerne har været udsat for politisk pres for at ændre på det og dermed undgå indgreb.

Priserne på dataroamingtjenester er til gengæld faldet noget på engros- og detailniveau, men er fortsat høje. Der er især et problem med manglende prisgennemsigtighed inden for dataroaming, hvilket kan give ubehagelige overraskelser på regningen. Inden for dataroaming er prisdannelse ved konkurrence afgørende for, at hindringer for adgang til mobile internettjenester på tværs af grænserne forsvinder.

2.3. Udviklingen siden forordningen blev vedtaget

Efter at forordningen blev vedtaget, har Kommissionen arbejdet tæt sammen med De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe om overvågning af anvendelsen af forordningen. ERG iværksatte en omfattende dataindsamling, som har dannet grundlag for to benchmark-rapporter[5].

Kommissionen har også ladet uafhængige konsulenter udføre en undersøgelse af dataroamingtjenester, og den blev offentliggjort den 27. juni 2008[6].

Kommissionen har på eget initiativ indsamlet data fra over 120 operatører.

2.4. Høringsprocessen

Der blev den 7. maj 2008 sat en omfattende offentlig høring i gang, hvor Kommissionen bad om kommentarer til gennemgangen af forordningen og en eventuel udvidelse af den til at omfatte sms- og dataroaming. Der blev stillet 39 spørgsmål, dels om, hvordan forordningen generelt fungerer, dels om mere specifikke emner såsom utilsigtet roaming, virkningerne for de mindre operatører og hjemmemarkedspriserne samt faktiske kontra fakturerede minutter. Der er modtaget 45 kommentarer, hvoraf de ikke-fortrolige er offentliggjort[7].

Svarene, herunder ERG's svar, blev taget i betragtning ved udarbejdelsen af denne gennemgang.

Svarene fra den offentlige høring gav solid opbakning til, at forordningen om taletelefoni forlænges ud over udløbet i 2010. Såvel ERG, andre nationale tilsynsmyndigheder hver for sig, medlemsstater som forbrugerorganisationer gik ind for at bevare regulering både på engrosniveau og detailniveau. De mindre operatører gik også ind for at forlænge forordningens løbetid, i hvert fald på engrosniveau.

Der var tilsvarende opbakning til regulering af sms-roaming, især på baggrund af de stationære detailpriser. GSM Association og de fleste mobiloperatører var generelt imod videreførelse af forordningen om taletelefoniroaming og udvidelse af den til at omfatte data- og sms-roaming, men nogle operatører gik dog ind for regulering af sms-roaming på engrosniveau.

Med hensyn til dataroaming var der næsten enighed om, at de ubehagelige overraskelser på regningerne må afskaffes, og utilfredshed med de høje priser.

3. Revurdering

Kommissionen skulle vurdere målene i forordningen og tage stilling til, om der bør foreslås regulering af sms- og dataroaming, men også, om der på baggrund af udviklingen på markedet og med skyldigt hensyn til såvel konkurrence som forbrugerbeskyttelse er behov for at forlænge forordningens gyldighedsperiode eller ændre den, når der samtidig henses til udviklingen i taksterne for taletelefoni og datakommunikation på nationalt plan og forordningens virkninger for de mindre, uafhængige eller nystartede operatørers konkurrencesituation. Det er desuden fastsat i forordningen, at Kommissionen forelægger et forslag for Europa-Parlamentet og Rådet, hvis den anser det for nødvendigt.

3.1. Realisering af målene

De i forordningen erklærede mål var at indføre en fælles tilgang for at sikre at brugere ved roaming i EU ikke betaler for høje takster, når de foretager og modtager opkald, hvorved der opnås et velfungerende indre marked og et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, samtidig med at der sikres konkurrence mellem mobiltelefonudbyderne og fortsat er incitamenter til innovation og valgmuligheder for forbrugerne.

Anvendelsen af forordningen og især overgangen til "eurotariffen" er gået glat med kun få undtagelser, som konstateret af de nationale tilsynsmyndigheder. Kommissionens overvågning af anvendelsen viser, at forpligtelserne i henhold til forordningen bliver opfyldt, og at forbrugerne har adgang til en eurotarif svarende til eller under det loft, der er fastsat i forordningen. Kunderne har opnået billigere roamingtakster for både udgående og indkommende opkald. Inden forordningen trådte i kraft, var gennemsnitsprisen 0,7692 EUR for at foretage et opkald og 0,417 EUR for at modtage et opkald. Forordningens ikrafttræden betød, at kunderne fik lavere takster både for at foretage og modtage opkald, idet eurotariffen havde en maksimumpris på 0,49 EUR (ekskl. moms) for at foretage et opkald og 0,24 EUR (ekskl. moms) for at modtage et opkald. Disse satser er siden sat ned til henholdsvis 0,46 EUR (ekskl. moms) og 0,22 EUR (ekskl. moms).

Da forordningen trådte i kraft, fik 400 millioner kunder adgang til eurotariffen, som blev standardtaksten i EU. Kunderne kan også udnytte særtilbud, men i så fald betaler de i gennemsnit cirka samme pris pr. minut som eurotarif-kunderne. Det betyder, at de forbrugere, der har eurotariffen, gennemsnitligt sparer 36,4 % på udgående opkald og 42,9 % på indkommende opkald, når der sammenlignes med de priser, der gjaldt for roaming i EU i begyndelsen af 2007.

Forordningen har også givet større gennemsigtighed for forbrugerne, til trods for at nogle enkelte operatører ikke var i stand til at løse tekniske problemer med gennemsigtighedsbestemmelserne i rette tid. De fleste operatører kunne dog opfylde bestemmelserne rettidigt, og i de tilfælde, hvor operatørerne havde problemer med anvendelsen, blev situationen fulgt af de nationale tilsynsmyndigheder, som sørgede for, at der blev truffet korrigerende foranstaltninger inden for en rimelig tid.

Dog er en række problemer på markedet for taletelefoniroaming, f.eks. omkostninger ved operatørskift og utilstrækkelige substitutionsmuligheder, stadig uløste, konkurrencen har ikke udviklet sig, og priserne ligger generelt grupperet omkring lofterne. Der er derfor betydelig risiko for prisstigninger, hvis forordningen ikke videreføres.

3.2. Specifikke spørgsmål

Utilsigtet roaming

Utilsigtet roaming er stadig et højaktuelt spørgsmål i grænseområder. Her har pligten til at oplyse kunderne om roamingprisen bidraget til at gøre forbrugerne opmærksom på, når de roamer utilsigtet. De nationale tilsynsmyndigheder og medlemsstaternes administrationer har også reageret ved at indlede bilateralt samarbejde om at løse problemet, og der er i flere tilfælde indgået en aftale.

Kommissionen vil fortsat følge situationen for at sikre, at det indre marked fungerer korrekt.

Virkninger for de mindre operatører

Forordningen har sikret de mindre operatører adgang til lavere engrostakster for roaming. Det har haft en positiv virkning for de mindre operatører, således at nogle operatører har været i stand til at sammensætte nogle af de billigste detailtilbud på markedet. Under den offentlige høring kom det frem, at en af vanskelighederne for nyetablerede operatører er at indgå roamingaftaler med alle operatører inden for en rimelig tid. Det har stor betydning, når abonnenter ikke kan udveksle sms'er ved roaming med abonnenter på et mobilnet i en anden medlemsstat, fordi der ikke foreligger en aftale om levering af sådanne meddelelser.

De nationale tilsynsmyndigheder kan efter artikel 5 i adgangsdirektivet[8] gribe ind på eget initiativ for at sikre, at bestemmelserne efterleves.

Trafikstyring

Under gennemgangen af, hvordan forordningen har fungeret, har Kommissionen ikke konstateret eller fået underretning om tilfælde af, at trafikstyring har været benyttet til skade for forbrugerne. Da operatørernes eurotarif skal ligge under en øvre grænse, har de fleste operatører valgt at tilbyde samme takst, uanset hvilket net brugeren besøger, således at der bliver større prisgennemsigtighed for forbrugerne, som så ikke behøver at bekymre sig om manuelt at skifte til et billigere net.

Regionerne i den yderste periferi

Kommissionens gennemgang har vist, at der ikke har været negative virkninger for regionerne i den yderste periferi. Under den offentlige høring og ved Kommissionens kontakter med de franske myndigheder er det blevet klart, at Frankrig har løst sit problem, eftersom der er vedtaget lovgivning til sikring af, at landets borgere i regionerne i den yderste periferi, ikke stilles dårligere, når de foretager opkald til den del af Frankrig, der ligger på det europæiske kontinent.

Hjemmemarkedspriser

Kommissionen har også set på, om der er sket stigninger i hjemmemarkedspriserne, som specifikt kan tilskrives forordningen. Det har vist sig, at det vil være meget vanskeligt at identificere stigninger i hjemmemarkedstaksterne, som direkte skyldes indførelse af forordningen. ERG konstaterer, at der er ringe sandsynlighed for, at mobiltaksterne på hjemmemarkedet skulle stige, da det især er dem, der konkurreres på over for forbrugerne. I 13. rapport om gennemførelse af EU's regelsæt blev det også konkluderet, at mobilprisernes faldende tendens er fortsat i 2007[9].

Taksering

Prisgrænserne i forordningen er udtrykt i beløb "pr. minut", men det er blevet tydeligt, at nogle operatører benytter en faktureringspraksis, hvorefter de opkræver betaling for samtaler ud fra en minimumsperiode på op til 60 sekunder og ikke beregnet pr. sekund, hvilket udvander forordningens virkninger. Desuden har nogle operatører ændret faktureringspraksis, siden vedtagelse af forordningen, for at forøge disse virkninger. Således har ERG skønnet, at fakturering pr. påbegyndt minut øger beløbet på kundens regning med ca. 24 % for foretagne opkald og 19 % for modtagne opkald efter eurotariffen.

3.3. Udvidelse og forlængelse af forordningen

Taletelefoni

Som det fremgår af ovenstående, er de grundlæggende problemer, der fandtes, før forordningen blev vedtaget, ikke forsvundet. Der er en vis konkurrence, men den har kun i meget begrænset omfang indvirket på markedet.

Mobiloperatørerne anser samtaleroaming for en vigtig indtægts- og overskudsgivende tjeneste, men set fra et forbrugersynspunkt er priserne på samtaleroaming kun ét element i en større mobilpakke, som har langt mindre vægt end f.eks. indenlandsk taletelefoni, indenlandsk sms og rabat på telefonen. Det sætter en grænse for, hvor effektivt operatørerne kan bruge attraktive roamingpriser til at hverve kunder. Desuden bliver den konkurrence, der kan forventes, begrænset af omkostningerne ved operatørskift og manglende muligheder for substitution af samtaleroaming, når først kunden er i udlandet.

Takseringsspørgsmålet (fakturering pr. minut), som der er gjort rede for ovenfor, har vist, at operatørerne har set en svaghed i en formulering i forordningen og udnyttet den til at maksimere deres indtjening på bekostning af andre operatører (på engrosniveau) og forbrugerne. Det er derfor nødvendigt med fælles regler for taksering med eurotariffen, så det indre marked bliver styrket og forbrugerne nyder samme beskyttelse overalt.

Forslaget

1. Forlængelse af forordningen om taletelefoni på engros- og detailniveau frem til 2013

Kommissionen foreslår at forlænge forordningen i tre år fra 2010 til 2013 for at sikre, at forbrugerne ikke kommer til at betale urimelige priser, og give tid til, at konkurrencen kan udvikle sig. De maksimale eurotariffer for både foretagne og modtagne opkald skal nedsættes lineært en gang om året i forordningens forlængede gyldighedsperiode[10].

I et forsøg på at stimulere konkurrencen har Kommissionen tilstræbt at skabe større margen på detailniveau ved at sænke engrostaksterne kraftigere. Det skulle give operatørerne større mulighed for priskonkurrence på detailniveau og dermed øge chancerne for, at der dannes et marked med ægte konkurrence.

I takseringsspørgsmålet bliver operatørerne pålagt at fakturere kunderne pr. sekund, dog med den ene undtagelse, at de kan fakturere en startperiode på 30 sekunder for foretagne opkald. Der er ingen berettigelse for fakturering af en startperiode for modtagne opkald. På tilsvarende måde bør operatørerne fakturere hinanden pr. sekund for engrosekspedition af regulerede roamingopkald.

Sms'er

Priserne på sms-roaming har kun ændret sig ganske lidt i de seneste år trods politisk pres. Gennemsnitsprisen på en sms under roaming i EU er kun faldet en smule fra 0,29 EUR i tredje kvartal af 2007 til 0,285 EUR i første kvartal af 2008. Og på grundlag af operatørernes reaktioner under den offentlige høring er der ringe udsigter til, at branchen selv skulle iværksætte prisfald af betydning i fremtiden.

Kommissionen har efter sin gennemgang konkluderet, at taksterne på både engrosniveau og detailniveau ikke kan begrundes i de underliggende omkostninger, at der i lighed med samtaleroaming ikke synes at være tilstrækkelig stærk konkurrence mellem operatørerne til at presse priserne ned.

Forslaget

2. Udvidelse med regler for sms-roaming på engros- og detailniveau frem til 2013 og større gennemsigtighed

Kommissionen foreslår at udvide forordningens anvendelsesområde med et prisloft på både engrosniveau og detailniveau for sms-roaming[11].

Kommissionen foreslår ligeledes, at kunderne, når de ankommer i en anden medlemsstat, automatisk modtager en sms med de grundlæggende personlige prisoplysninger, der gælder for afsendelse af en sms i den besøgte medlemsstat.

Dataroamingtjenester

Priserne på dataroaming var allerede høje, da Kommissionen fremkom med sit forordningsforslag i 2006. Situationen er imidlertid tilspidset i det seneste år, hvor der er fremkommet højhastigheds internetadgang og mobilt bredbånd, især til laptopbrugere. Det har givet ubehagelige overraskelser på regningen for de brugere, der hjemmefra er vant til flat rate-takster, men risikerer at blive faktureret på MB-basis under roaming. Utilfredsheden med de høje takster for sådanne tjenester viser, at der må gøres noget især for at skaffe større gennemsigtighed og undgå de ubehagelige overraskelser på regningen, ikke blot i forbrugernes interesse, men også i mobiloperatørernes.

Engrostaksterne for sådanne tjenester er stadig høje på ikke-foretrukne net, og det skyldes vanskeligheder med trafikstyringen, som fjerner ethvert incitament hos operatørerne til ensidigt at sætte engrosprisen ned, da trafikken bliver modtaget, uanset hvilken pris der forlanges. Det gør det vanskeligt for hjemmeudbyderne at forudberegne deres engrosomkostninger og dermed tilbyde deres kunder gennemsigtige og konkurrencedygtige prispakker. Der bør derfor fastsættes en sikkerhedsgrænse for engrosprisen på et niveau, som kan bringe de urimeligt høje engrospriser ned, men stadig er høj nok til, at konkurrencen ikke forvrides eller hindres i at udvikle sig.

Forslaget

3. Øget gennemsigtighed og indførelse af en sikkerhedsmekanisme på engrosniveau frem til 2013, så man undgår, at dataroaming giver ubehagelige overraskelser på regningen

Kommissionen foreslår foranstaltninger, der kan sikre, at roamingkunder ved hjælp af en automatisk besked bliver fyldestgørende underrettet om de takster, der gælder for dataroamingtjenester.

Senest den 1. juli 2010 skal operatørerne også give kunderne mulighed for at forudfastsætte en øvre beløbsgrænse for dataroaming.

Kommissionen foreslår ligeledes at give operatørerne mulighed for at indføre gennemsigtige prisordninger, når de har større sikkerhed for deres engrosomkostninger, ved, at der på engrosniveau fastsættes en sikkerhedsgrænse for dataroaming af en sådan størrelse, at der opnås et gennemsnit på højst 1 EUR pr. MB mellem to vilkårlige operatører.

4. Konklusion

Forordningens resultater til trods har roamingmarkedets dynamik ikke, siden den blev vedtaget, ændret sig nok til, at Kommissionen kan anbefale, at man lader forordningen udløbe i 2010.

For at få det indre marked til at fungere bedre foreslås det at udvide forordningen til også at omfatte sms- og dataroamingtjenester. Priserne på sms-roaming har nærmest ikke ændret sig i det seneste år, og der er ringe udsigter til, at branchen selv skulle iværksætte prisfald af betydning i fremtiden. Utilfredsheden med de høje takster for dataroaming viser, at der må gøres noget, især for at skaffe større gennemsigtighed og undgå de ubehagelige overraskelser på regningen.

Kommissionen foreslår, at samtale- og sms-roaming reguleres på både engrosniveau og detailniveau. Ved at øge den største margen mellem engrostaksten og detailtaksten tilsigter forslaget at skabe størst mulig chance for, at der på et tidspunkt dannes et marked med konkurrence. Det foreslås også at forbedre beskyttelsen af de forbrugere, der betaler for meget som følge af taksering pr. påbegyndt minut. Til gengæld foreslås det at gå anderledes frem inden for dataroamingtjenester, da problemerne her er af særlig karakter. Kommissionen finder, at uventet store regninger er uacceptable, og at der omgående må sættes ind på at opnå større gennemsigtighed og forhindre urimelige engrospriser, som forvrider konkurrencen i betydelig grad.

De helt særlige forhold på roamingmarkederne berettiger særlige foranstaltninger. På grund af dette indgrebs usædvanlige karakter bør det tidsbegrænses, så det udløber den 30. juni 2013. Kommissionen fortsætter sin overvågning af udviklingen på markedet for roaming i EU og foreslår en ny gennemgang med en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet i 2011.

Kommissionen agter at gøre sit yderste for at hjælpe Europa-Parlamentet og Rådet med hurtigst muligt at nå til enighed om ovenstående elementer, så EU's brugere af mobiltjenester kan få fordel af forslagene allerede i sommeren 2009. Det har stor betydning for, at borgernes forventninger til EU bliver indfriet, og for at sikre, at EU skaffer sine borgere resultater.

[1] EUT L 171 af 29.6.2007, s. 32

[2] Forordningens artikel 11.

[3] Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om roaming på offentlige mobiltelefonnet i Fællesskabet og om ændring af direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, KOM(2006) 382 af 12.7.2006.

[4] Tallet er beregnet på grundlag af en dataindsamling, som de nationale tilsynsmyndigheder og Kommissionen har foretaget. 27 nationale tilsynsmyndigheder har indsamlet data om de enkelte operatører, som dernæst er aggregeret efter en bottom up-metode.

[5] http://www.erg.eu.int/documents/docs/index_en.htm

[6] http://ec.europa.eu/information_society/activities/roaming/docs/study_data_roaming.pdf

[7] Websted: http://ec.europa.eu/information_society/activities/roaming/regulation/consult08/contributions/index_en.htm

[8] EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7.

[9] KOM(2008) 153 af 19.3.2008.

[10] Engrosprisen for foretagne opkald bliver sat ned fra de 0,26 EUR, der gælder pr. 1. juli 2010, til henholdsvis 0,23 EUR, 0,20 EUR og 0,17 EUR. Eurotariffens prisloft for at foretage opkald sættes ned fra 0,43 EUR til henholdsvis 0,40 EUR, 0,37 EUR og 0,34 EUR, mens det for at modtage opkald sættes ned fra 0,19 EUR til henholdsvis 0,16 EUR, 0,13 EUR og 0,10 EUR.

[11] Engrostaksten for sms-roaming bør fra 1. juli 2009 ikke være højere end 0,04 EUR pr. meddelelse i gennemsnit mellem to vilkårlige operatører, hvilket afspejler de faktiske omkostninger. Fra samme dato bør detailtaksten for sms-roaming ikke være højere end 0,11 EUR, hvilket sikrer en rimelig fortjeneste for operatørerne og beskyttelse af forbrugerne.