Nr. C 80/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 3. 88 
ØSU godkender det foreliggende forslag, som udgør en »teknisk« justering af afgiftsfritagelsesbelø-
bet ved indførsel af småforsendelser uden erhvervsmæssig karakter, således at fritagelsens reelle 
værdi fastholdes. 
ØSU havde imidlertid foretrukket den ordning, som Kommissionen tidligere har foreslået, og som 
ØSU udtalte sin enstemmige støtte til (j), men som desværre blev forkastet i Rådet; dette forslag gik 
ud på automatisk, årlig justering af afgiftsfritagelsen. 
(!) EFT nr. C 103 af 16.4. 1984. 
Bruxelles, den 27. januar 1988. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
Udtalelse om afgørelse vedrørende Fællesskabernes egne indtægter (l) 
(88/C 80/07) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 15. september 1987 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 100 A at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om 
»Afgørelse vedrørende Fællesskabernes egne indtægter«. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for økonomiske, finansielle og monetære 
spørgsmål, som udpegede Jean Pardon til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 12. januar 
1988. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 252. plenarforsamling, den 27. januar 1988, med 
to stemmer imod, følgende udtalelse: 
1. Indledning 2. Generelle bemærkninger 
1.1. I initiativudtalelsen af 19. november 1987 om 
»Finansieringen af Fællesskabet« har ØSU allerede beskæf­
tiget sig med visse aspekter af Kommissionens meddelelse 
til Rådet »Gennemførelse af Fællesakten — Fællesskabets 
nye grænser«. 
Det forslag til afgørelse, der her er tale om, drejer sig om 
Fællesskabets egne indtægter. Det er en omsætning til 
juridiske termer af en del af de forslag, der indgår i 
ovennævnte meddelelse. 
Den omtalte udtalelse indeholder ØSU's hovedsynspunkter 
på de metoder, Kommissionen har foreslået til at redde 
Fællesskabet ud af dets økonomiske problemer. Nærvæ­
rende udtalelse er således et supplement til den første og må 
læses i sammenhæng med denne. Fiaskoen ved topmødet i 
København giver ikke anledning til at ændre ved dens 
indhold. 
0) EFT nr. C 241 af 8. 9. 1987, s. 3. 2.1. Den aktuelle børs- og valutauro påvirker den 
økonomiske og sociale krise, der nu har varet i flere år. Det 
gør det ekstra vigtigt, at Fællesskabet råder over midler til 
at gennemføre sin politik, og medlemsstaterne bør uden 
smålighed sørge for, at det bliver tilfældet. Politiske 
kompromisser er ofte nødvendige, men i dette tilfælde må 
det undgås, at de medfører, at budgetproblemerne dukker 
op igen med kortere eller længere mellemrum. 
Men Fællesskabet har også et ansvar over for borgerne, for 
det er til syvende og sidst dem, der må slippe de midler, det 
skal bruge for at udføre sine opgaver. Det er derfor vigtigt, 
at finansieringen er tilstrækkelig, men også, at den foregår 
på så rimelig en måde som muligt, så hver medlemsstat 
kommer til at yde efter evne. 
2.2. Ifølge Kommissionen vil den gradvise forøgelse af 
Fællesskabets egne midler indtil et maksimum på 1,4 % af 
medlemsstaternes samlede bruttonationalindkomst bety-
28. 3. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 80/15 
de, at Fællesskabet i 1992 får 45 % flere midler til rådighed, 
end det ville have fået med den nuværende ordning. 
Forøgelsen er beregnet over flere år i faste priser og med en 
sikkerhedsmargen, hvorved udviklingen i inflationsrater og 
vekselkurser kan neutraliseres. 
Da alle forudsigelser er behæftet med usikkerhed, er det 
vanskeligt at bestemme vækstraten; men den årlige 
ajourføring af de femårige prognoser afhjælper til en vis 
grad dette problem. 
2.3. Loftet på 1,4 % af bruttonationalindkomsten er 
fuldt ud rimeligt og forsvarligt. Og så må der endda 
indføres virkelig budgetdisciplin. 
2.4. Dette loft fastholdes efter 1992, medmindre 
afgørelsen ændres. Kommissionen skal aflægge rapport om 
udviklingen med hensyn til egne indtægter indtil 1992, hvor 
det indre marked realiseres. Det er for tidligt at gå nærmere 
ind på dette spørgsmål allerede nu. 
2.5. Den foreslåede ordning er skabt ud fra retfærdig­
heds- og solidaritetshensyn for at imødekomme de mindre 
favoriserede medlemsstater, dels ved at reducere deres 
bidrag, dels ved at lade dem nyde godt af de forskellige 
former for fælles politik via strukturfondene. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Artikel 2, stk. 1, litra b) 
Det er fuldt ud acceptabelt at lade told af produkter, der 
henhører under EKSF-traktaten (ca. 150 millioner ECU 
pr. år), indgå i Fællesskabets budget, da eventuelle særlige 
behov i tilknytning til EKSF kan finansieres over dette 
budget. 
3.2. Artikel 2, stk. 1, litra c), og stk. 2 
Der opkræves 1 % af momsgrundlaget, men Rådet kan 
ændre denne sats, både opad og nedad. Eventuelle 
Bruxelles, den 27. januar 1988. ændringer i opadgående retning må naturligvis holdes 
under de lofter, der nævnes i artikel 3, stk. 1. 
En sådan ændring forudsætter imidlertid enstemmighed og 
høring af Europa-Parlamentet. ØSU ønsker ligeledes at 
blive hørt, hvis Rådet har til hensigt at foretage ændringer. 
I kraft af denne fleksibilitet kan man om nødvendigt 
reagere på en eventuel uensartet udvikling i de nationale 
økonomier og/eller på utilstrækkelige egne midler, f. eks. i 
tilfælde af, at den sats, der anvendes på det supplerende 
indtægtsgrundlag, ikke resulterer i et tilstrækkeligt 
provenu. 
Denne smidighed må imidlertid under ingen omstændighe­
der ødelægge det foreslåede system, der anvender bruttona­
tionalproduktet som det bedste instrument til at måle 
medlemsstaternes relative velstand. 
3.3. Artikel 5 
Overførsel fra et regnskabsår til det næste af et eventuelt 
overskud eller underskud af egne indtægter i forhold til de 
faktisk afholdte udgifter optrådte allerede i den tidligere 
forordning. En sådan overførsel forekommer yderst 
rimelig, da der ganske givet kun bliver tale om små 
forskelle, for i princippet balancerer budgettet, og 
eventuelle afvigelser kan kun opstå som følge af forskellige 
ændringer i regnskabsårets løb. 
4. Afsluttende bemærkninger 
ØSU beklager stærkt, at det på topmødet i København ikke 
lykkedes medlemsstaterne at overvinde deres modsæt­
ninger. Det kan betyde en alvorlig forværring af den 
finansielle situation, der allerede i forvejen var meget 
alvorlig. ØSU kan kun understrege, at det er tvingende 
nødvendigt, at der på det ekstraordinære møde i Bruxelles i 
februar 1988 findes en løsning, der i vidt omfang bygger på 
Kommissionens forslag. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg