KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 15.06.1995 
KOM(95) 238 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÂDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
DET INDRE MARKED 1994 

I selve teksten er henvisninger til Rådets og Kommissionens retsakter samt til 
traktaibestemmelser forsynet med en asterisk (*), der henviser til bilag 2, hvor der 
er angivet nærmere oplysninger om retsakternes titler og offentliggørelse, og hvor 
traktatbestemmelserne er citeret. 
Oplysninger af den type, der i beretningen for 1993 indgik som bilag, udgives nu i 
en særskilt publikation "State of Community law concerning the Internal Market", 
der opdateres halvårligt og kan rekvireres hos GD XV 
Pi 
Hovedafsnit 
Side 
Indledning 1 
Første del - Oversigt 4 
Anden del - Udførlig gennemgang 34 
Tredje del - Prioriteringer for fremtiden 135 
Bilag 
3 
Indholdsfortegnelse 
INDLEDNING 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Afsnit 1 - Generel vurdering af, hvordan det indre 
marked fungerer 
Afsnit 2 - Fremskridt i forbindelse med gennemførelsen af 
det strategiske program 
§ 1 - Gennemførelse af rammelovgivningen 
A. Fri bevægelighed for personer og unionsborgerskab 
B. Beskatning 
C. Andre områder 
§ 2 - Forvaltning af det indre marked 
A. Gennemførelse af EU-lovgivning: omsætning til 
national lovgivning 
B. Håndhævelse af EF-lovgivningen 
a) Rammerne for det administrative samarbejde 
b) Fremme af det administrative samarbejde 
c) Sanktioner for overtrædelse af 
EF-lovgivningen 
C. Domstolsadgang samt retligt samarbejde 
a) Uddannelse af og formidling af information 
til jurister i EF-ret 
b) Forbrugernes domstolsadgang 
c) Gensidig anerkendelse af domme 
D. Evaluering af om lovgivningen er effektiv 
a) Formålet med analysen 
b) Lancering af en baggrundsanalyse 
E. Statistik 
a) Vurdering af den indvirkning, som 
enhedsmarkedet har haft 
b) Intrastat 
§ 3 - Udvikling af enhedsmarkedet 
A. Indledning 
B. Politikken for lovgivningstiltag 
C. Deregulering/Forenkling af lovgivningen Side 
1 
4 
8 
8 
8 
10 
10 
12 
13 
19 
19 
21 
23 
23 
24 
24 
25 
26 
26 
27 
28 
28 
29 
30 
30 
30 
30 
DET INDRE MARKED I 1994 
INDHOLD 
D. Kodificering af EF-lovgivningen 31 
E. Oplysningspolitik 31 
§ 4 - Eksterne aspekter 33 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 34 
Indledning 34 
Afsnit 1 - Fri bevægelighed for personer 34 
§ 1 - Afskaffelse af kontrollen ved de indre grænser 34 
§ 2 - Fri bevægelighed for personer i EU 35 
A. Opholdsret 35 
B. Anerkendelse af erhvervskvalifikationer 36 
Afsnit 2 - Frie varebevægelser 38 
§ 1 - EF-rettens instrumenter til sikring af frie 
varebevægelser 38 
1' EF-traktatens artikel 30-36 38 
A. Indledning 38 
B. De vigtigste områder, hvor Kommissionen 
har grebet ind med henblik på fjernelse af 
hindringer for samhandelen 39 
a) Levnedsmidler 40 
b) Farmaceutiske produkter og 
lægemidler 41 
c) Motorkøretøjer 42 
d) Andre områder og sektorer 43 
• Byggeri 43 
• Kemiske produkter 43 
• Energi 43 
C. Domstolens vigtigste domme 43 
a) Salgsbetegnelser for et kosmetisk 
middel 44 
b) Godkendelsesprocedure, der kræves 
for markedsføring af apparater til at 
sende og modtage radiomeddelelser 44 
c) Forbud mod at udøve bestemte former 
for erhvervsvirksomhed om søndagen 44 
DET INDRE MARKED I 1994 
3 
INDHOLD 
d) Systematisk kontrol ved grænsen i 
forbindelse med udførsel af skummet­
mælkspulver 45 
e) Fri bevægelighed for arbejder af ædle 
metaller - Obligatorisk holdigheds-
stempling 45 
2* Teknisk harmonisering op standardisering 45 
A. Vedtagelse og gennemførelse af lovgivningen 
i de forskellige sektorer 45 
a) Landbrugsprodukter 46 
• Veterinærlovgivning 46 
• Plantesundhed 48 
• Klager 52 
b) Levnedsmidler 53 
c) Mekanik og elektronik, trykbeholdere, 
medicinske apparater og metrologi 54 
d) Byggevarer 56 
e) Motorkøretøjer 57 
f) Lægemidler 57 
g) Narkotika og psykotrope stoffer 58 
h) Kemiske produkter 59 
i) Eksplosivstoffer 60 
j) Legetøj 62 
k) Fodtøj 63 
1) Kosmetiske midler 63 
m) Tovbaner 64 
n) Fritidsfartøjer 64 
B. Standardiseringspolitik 65 
C. Politik for kvalitet, certificering og 
overensstemmelsesmærkning 66 
3' Forebyggelses- oe kontrolinstrumenter 68 
A. Forebyggelse af nye hindringer -
procedure 83/189/EØF* 68 
•) Informationsprocedure med hensyn 
til tekniske standarder og forskrifter 68 
B. Kontrolinstrumenter 70 
a) Produktsikkerhed i almindelighed 70 
b) Håndhævelse af princippet om gensidig 
anerkendelse 71 
2 - Særlig ordning for den frie bevægelighed, der 
gælder for nye medlemsstater på landbrugsområdet 71 
DET INDRE MARKED I 1994 
£ 
INDHOLD 
Afsnit 3 - Fri udveksling af tjenesteydelser og etableringsret 
§ 1 - Indledning 
§ 2 - Lovregulerede områder 
A. Finansielle tjenesteydelser 
a) Kreditinstitutter 
b) Forsikringer og pensionskasser 
c) Børser og værdipapirer 
B. Transport 
a) Lufttransport 
b) Vejtransport 
c) Transport ad indre vandveje 
d) Jernbanetransport 
Afsnit 4 - Frie kapitalbevægelser 
Afsnit 5 - Erhvervsklimaet 
§ 1 - Konkurrencepolitikken 
§ 2 - Grænseoverskridende betalinger 
§ 3 - Intellektuel og industriel ejendomsret 
A. Intellektuel ejendomsret 
B. Industriel ejendomsret 
C. Bekæmpelse af plagiering 
D. Domstolens retspraksis 
§ 4 - Selskabsret og finansielle oplysninger 
§ 5 - Beskatning 
A. Indirekte beskatning 
B. Direkte beskatning 
§ 6 - Små og mellemstore virksomheder 
A. Information 
B. Samarbejde 
C. Støtteforanstaltninger 
D. Handel 
E. Finansieringsmuligheder 
F. Overdragelse af virksomheder 
§ 7 - Kommerciel kommunikation 72 
72 
74 
74 
75 
76 
78 
79 
80 
81 
81 
82 
82 
84 
84 
86 
87 
87 
88 
91 
91 
92 
93 
93 
95 
98 
99 
99 
99 
100 
100 
100 
101 
DET INDRE MARKED I 1994 
INDHOLD 
§ 8 - Medier 102 
A. Ejerskab i medierne 102 
B. Retsbeskyttelse af krypterede radio- og tv-signaler 102 
C. Audiovisuel politik 103 
§ 9 - Beskyttelse af personoplysninger 104 
Afsnit 6 - Offentlige indkøb 105 
§ 1 - De nye lovrammers udvikling og anvendelse 105 
A. Anvendelse af Fællesskabets retsrammer 105 
a) Indgriben fra Kommissionens side 106 
b) Domstolens afgørelser 108 
§ 2 - Fællesskabsfinansiering 110 
§ 3 - Rådgivende udvalg 111 
§ 4 - Informationssystemet om offentlige indkøb 
(SIMAP) 112 
§ 5 - Andre aktiviteter 114 
Afsnit 7 - Opbygning af det indre marked inden for de 
regulerede sektorer 114 
§1- Energi 114 
A. Udviklingen i lovgivningen 115 
a) Efterforskning efter og produktion af 
kulbrinter 115 
b) Gas-og elektricitetsmarkedet 115 
B. Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 116 
a) Statsstøtte 116 
b) Frie varebevægelser 116 
c) Konkurrenceregler 116 
d) Standardisering 117 
e) Særlovgivning på energiområdet 117 
0 Transport af og handel med nukleare 
materialer 118 
§ 2 - Telekommunikation 118 
Afsnit 8 - Transeuropæiske net 121 
§ 1 - Indledning 121 
DET INDRE MARKED I 1994 
INDHOLD 
§ 2 - Telekommunikation og informationssamfundet 121 
§ 3 - Transport og energi 122 
§ 4 - Finansiering 123 
Afsnit 9 - Det indre marked og anden EU-politik 124 
§ 1 - Det indre markeds sociale dimension 124 
§ 2 - Forbrugerpolitik 125 
§ 3 - Uddannelse og erhvervsuddannelse 127 
§ 4 - Forskning 127 
Afsnit 10 - Eksterne aspekter 127 
A. Gennemførelse af Det Europæiske Samarbejdsområde 128 
B. Den fælles handelspolitik 128 
a) Importordning 128 
b) Handelsmæssige forsvarsinstrumenter 128 
c) Aftaler om gensidig anerkendelse 129 
d) Eksportordning 129 
e) Eksportkreditforsikring 129 
f) Transport 130 
g) Udviklingen af EU-forskrifterne for offentlige 
indkøb efter indgåelsen af GATT-aftalen 130 
h) Udviklingen af EU-forskrifterne for finansielle 
tjenesteydelser efter indgåelsen af GATT-aftalen 130 
i) Eksterne aspekter af intellektuel ejendomsret 131 
C. Toldunionen 132 
a) Toldmæssigt administrativt samarbejde i 
almindelighed 132 
b) Gensidig bistand inden for told og landbrug 134 
c) Sanktioner for toldovertrædelser 134 
TREDJE DEL - PRIORITERINGER FOR FREMTIDEN 135 
DET INDRE MARKED I 1994 
INDHOLD 
BILAG 
1. Forkortelser og akronymer 
2. Citerede EF-bestemmelser 
A. EF-traktaten 
B. EFT-referencer 
3. Citerede domme 
4. Nyere rapporter, studier og undersøgelser vedrørende det indre 
marked 
5. Bidragydende organisationer 
DET INDRE MARKED I 1994 

INDHOLD 
Indledning 
For EU's borgere og virksomheder er virkeliggørelsen af det indre marked og den 
løbende forbedring af markedets effektivitet af afgørende betydning for EU's 
konkurrenceevne og politiske troværdighed. Det indre marked indtager stadig en central 
plads i vore bestræbelser på at sikre industriens konkurrenceevne, skabe nye jobs og 
fremme økonomisk vækst. Etableringen og konsolideringen af det indre marked er en 
løbende og dynamisk proces, som udgør en hjørnesten i realiseringen af de konvergente 
økonomiske forhold, der er så afgørende for etableringen af Den Økonomiske og 
Monetære Union. 
Kommissionens centrale budskab i denne anden årlige beretning om EU's indre marked 
er, at det indre marked - set som helhed - fungerer. På flere områder er der 
imidlertid stadig problemer. Derfor skal den retlige og administrative ramme i 
borgernes og virksomhedernes interesse forbedres og styrkes både på EU-plan og på 
nationalt plan. Afskaffelsen af grænsekontrollen i forbindelse med varetransport har 
resulteret i større effektivitet og lavere omkostninger for det europæiske erhvervsliv, 
kapitalen bevæger sig frit mellem medlemsstaterne, tjenesteydere opererer på nye 
markeder og flere virksomheder konkurrerer på markederne for offentlige indkøb. Også 
enkeltpersoner gør brug af det indre marked og arbejder i andre medlemsstater. På de 
områder, hvor der fortsat eksisterer hindringer, udvikles der administrative mekanismer, 
der skal løse problemerne hurtigt, uden at der bliver behov for at indlede over­
trædelsesprocedurer. 
At det indre marked er af afgørende betydning fremgår af, at Det Europæiske Råd 
gentagne gange har givet sin politiske tilslutning til etableringen af det indre marked. Et 
sådant politisk engagement må nu imidlertid følges op af handling. 11994 blev der 
ikke gjort særligt store fremskridt med hensyn til vedtagelsen af de få (men vigtige) 
lovgivningsforanstaltninger, der var nødvendige - der blev således heller ikke gjort 
fremskridt med hensyn til afskaffelsen af kontrollen ved grænserne. På nogle områder 
omsættes vedtagne foranstaltninger ikke til national lovgivning i overensstemmelse med 
den aftalte tidsplan. På de områder, hvor foranstaltningerne allerede er omsat til national 
lovgivning, er det af afgørende betydning, hvordan de anvendes i praksis. Virksomheder 
og forbrugere har bekræftet, at forsinkelser i den nationale gennemførelse af EU-
bestemmelserne og den utilstrækkelige håndhævelse af EF-retten i en række centrale 
sektorer fortsat udgør den største trussel mod det indre marked. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
INDHOLD 
Det er en forudsætning for konsolideringen af det indre marked, at Kommissionen og 
medlemsstaterne sikrer, at gældende regler overholdes nøje. I den forbindelse bør det ved 
en nøje kontrol sikres, at den nationale lovgivning til gennemførelse af EU-
bestemmelserne er fuldt effektiv, og at borgerne har de virkemidler til rådighed, der er 
nødvendige, hvis de skal hævde deres rettigheder. Man kan tilstræbe virkeliggørelsen af 
det indre marked ved på den ene side at sikre, at princippet om gensidig anerkendelse 
anvendes i så vid udstrækning som muligt, og ved på den anden side - under 
overholdelse af proportionalitetsprincippet - at vedtage foranstaltninger, der skal fjerne 
enhver hindring, der forhindrer borgerne i fuldt ud at drage fordel af de nye økonomiske 
og retlige forhold. 
Det indre marked er et af EU's vigtigste resultater, der har fået enkeltpersoner og 
virksomheder til at forvente konkrete fordele ved EU-tiltag. Fortidens nødvendige 
politiske indsats skal fornys, hvis man skal høste de økonomiske og politiske fordele 
herved. Hvis det indre marked skal leve op til forventningerne, skal der ydes en 
hurtigere og mere mærkbar indsats for at få markedet til at fungere. 
Kommissionen vil fortsætte sit arbejde med at sikre, at spillereglerne ikke alene er 
vedtaget, men også anvendes i praksis. Kommissionen presser på med sit strategiske 
program "Optimering af det indre marked"1, som blev vedtaget af Kommissionen i 
december 1993 og støttes af Rådet. Mere konkret har Kommissionen med stor energi 
indledt overtrædelsesproceduren mod medlemsstater, som er sakket bagud med 
gennemførelsen af lovgivningen om det indre marked. Ved at etablere et kontaktnet 
mellem medlemsstaternes administrationer og Kommissionen med henblik på hurtigt at 
kunne løse praktiske problemer, efterhånden som de opstår, har man desuden kunnet 
identificere og fjerne mange tilbageværende handelshindringer og således gjort store 
fremskridt på området. 
Det Europæiske Råd vedtog på sit møde i Bruxelles i 1993, at den årlige beretning om 
det indre marked skulle betragtes som en del af opfølgningen af handlingsplanen på 
beskæftigelsesområdet. Der blev derfor fremsendt et resumé heraf til Det Europæiske 
Råd til mødet i Essen i december 1994. Formandskabet for Det Europæiske Råd 
fremhævede i konklusionerne det indre markeds betydning samt behovet for en ensartet 
og effektiv anvendelse af bestemmelserne. 
Det er Kommissionens ønske, at denne årlige beretning skal være et stadigt mere nyttigt 
redskab for enkeltpersoner og virksomheder. Det skal ikke blot holde dem informeret om 
lovgivningsforanstaltninger og andre tiltag, der skal styrke det indre markeds funktions­
måde, men også danne grundlag for en drøftelse og diskussion af markedets fordele i 
praksis samt af tilbageblevne problemer. Dette lå især Europa-Parlamentet og Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg på hjertet i deres bemærkninger til 1993-beretningen. 
Kommissionen har indføjet flere konkrete oplysninger om udestående problemer, men 
1 KOM(93) 632 endelig udg. af 22. december 1993. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
INDHOLD 
det har ikke været muligt at tage hensyn til ønskerne i fuldt omfang. Repræsentative 
organisationer er blevet opmuntret til at fremsætte deres meninger om det indre markeds 
funktionsmåde under udarbejdelsen af denne beretning, og Kommissionen vil fortsat være 
glad for at få bemærkninger fra interesserede parter i forbindelse med fremtidige 
beretninger. Kommissionen vil inkorporere flere økonomiske analyser af det indre 
marked i fremtidige beretninger, efterhånden som de instrumenter, der vil muliggøre 
sådanne analyser, bliver udviklet, og oplysningerne fra den omfangsrige undersøgelse, 
der skal offentliggøres i 1996, bliver tilgængelige (se nr. 39-42). 
Den status, der i denne beretning gøres over det indre marked, viser, at der stadig er 
meget at gøre, hvis det indre marked skal blive et rigtigt åbent område, hvor personer, 
varer, tjenesteydelser og kapital kan bevæge sig frit og effektivt omkring. Gældende EU-
bestemmelser skal håndhæves, anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse af 
national lovgivning skal styrkes, vedtagelsen af det relativt begrænsede antal 
lovgivningsforanstaltninger, der stadig er behov for, skal fremskyndes. 
Som nævnt i Kommissionens arbejdsprogram for 1995 skal der inden for de næste fem 
år gøres fremskridt på bl.a. følgende centrale områder: 
borgernes indre marked virkeliggøres, således at de i dagligdagen kan se 
fordelene ved europæisk integration 
den frie bevægelighed for personer sikres i fuld omfang ved afskaffelse 
af grænsekontrollen inden for EU 
skatte- og afgiftslovgivningen harmoniseres yderligere 
virksomhedernes indre marked gøres mere effektivt, primært med hensyn 
til selskabsret og intellektuel ejendomsret 
en ensartet håndhævelse af EU-retten sikres, herunder adgangen til 
domstolene og effektive sanktioner ved overtrædelser 
den relevante rammelovgivning for tjenesteydelser vedrørende informa­
tionssamfundet udarbejdes 
offentlige forsyningsvirksomheder liberaliseres 
de central- og østeuropæiske lande støttes i deres tilpasning til det indre 
markeds krav, idet udarbejdelsen af hvidbogen om emnet gives højeste 
prioritet. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
FØRSTE DEL 
Oversigt 
Afsnit 1 - Generel vurdering af, hvordan det indre marked fungerer 
1. Kommissionen har trukket på forskellige kilder i forbindelse med denne 
anden vurdering af, hvordan det indre marked fungerer 
I løbet af 1994 har Kommissionen øget sin egen indsamling af oplysninger. Den fik i 
februar og november foretaget forskellige undersøgelser blandt små og mellemstore 
virksomheder i samarbejde med en række EU-rådgivningskontorer samt i oktober en 
meningsmåling i alle medlemsstaterne. I andet halvår organiserede Kommissionen de 
såkaldte "Internal Market Weeks" i alle medlemsstater, hvor et hold af Kommissionens 
tjenestemænd fremlagde Kommissionens politik forskellige steder og opfordrede 
tilhørerne til at fremsætte deres bemærkninger, fremføre klager og stille spørgsmål. I de 
fleste lande fik et bredere publikum også mulighed for at fremsætte bemærkninger over 
telefonnettet via varme linjer eller over æteren via radioprogrammer, der havde været 
annonceret bredt. Der har desuden været arrangeret offentlige høringer om emner, som 
f.eks. den fremtidige udvikling af momssystemet eller beskyttelse af intellektuel eller 
industriel ejendomsret. Kommissionen har også modtaget et betydeligt antal formelle 
klager fra nationale myndigheder og enkeltstående virksomheder eller borgere. 
Andre institutioner og organisationer har også hjulpet med at udforme Kommissionens 
vurdering af, hvordan det indre marked fungerer. Således organiserede f.eks. Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg sin egen høring om det indre markeds funktionsmåde i 
juni 1994, hvortil over 40 organisationer udarbejdede skriftlige indlæg. Henved 50 
organisationer reagerede på Kommissionens opfordring til at fremkomme med deres egne 
vurderinger før udformningen af denne beretning. Dertil kommer, at nogle nationale 
administrationer har fået foretaget undersøgelser af bestemte emneområder i tilknytning 
ii det indre marked - f.eks. det danske industriministeriums undersøgelse af tekniske 
handelshindringer og den rapport, som det spanske ministerium for handel og turisme 
har udsendt om de problemer, spanske virksomheder har haft - og har forelagt rapporter 
fra de afdelinger, der primært har til opgave at behandle klager over det indre markeds 
funktionsmåde. Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Det Indre Marked har også 
dannet forum for regelmæssige vurderinger af, hvordan det indre marked fungerer. 
Selv om disse informationsstrømme er ufuldstændige, udgør de et nyttigt grundlag for 
en foreløbig vurdering af tingenes tilstand på det indre marked. Man vil få et mere 
fuldstændigt billede i de undersøgelser, som Kommissionen er ved at sætte i gang som 
en del af arbejdet på en rapport til Rådet om effektiviteten og virkningen af lovgivningen 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
vedrørende det indre marked, der i overensstemmelse med Rådets resolution 
92/1218/EØF* af 7. december 1992 om gennemførelse af det indre marked skal 
forelægges i løbet af 1996. 
2. Det er nu klart dokumenteret, at lovgivningsprogrammet fra 1992 kan mærkes 
i stadig større omfang, efterhånden som de praktiske konsekvenser af lovgivnings­
foranstaltningerne slår igennem på markedet, selv om undersøgelser tenderer til snarere 
at fokusere på de tilbageblevne problemer end på de fordele, der allerede gør sig 
gældende. 
Som eksempler herpå kan nævnes: 
• Afskaffelsen af varekontrollen ved grænserne har i betydelig grad forbedret 
effektiviteten af transportydelserne og reduceret leveringsomkostningerne og 
leveringstiden for varer inden for EU. EU-rådgivningskontorernes undersøgelse 
af små og mellemstore virksomheder2 og rapporten fra Undersøgelsesudvalget for 
Vejgodstransport3 indeholder mange eksempler på betydelige besparelser i 
rejsetider og større fleksibilitet i distributionen som følge af disse foranstalt­
ninger. Denne opfattelse finder generelt støtte i erhvervskredse. 
• Efter at EU-lovgivningen har åbnet markederne for offentlige indkøb får mange 
selskaber tildelt nye kontrakter, selv om forsinkelser i den nationale 
gennemførelse af lovgivningen og en utilstrækkelig håndhævelse heraf i 
medlemsstaterne i nogle tilfælde stadig volder store vanskeligheder. 
• Afskaffelse af afgiftsmæssige hindringer: De fleste selskaber, der driver handel 
på tværs af grænserne, mener, at det nuværende momssystem har medført 
betydelige besparelser for så vidt angår en reduktion af transportomkostningerne, 
en afskaffelse af forudbetalingen af moms på EU-intern import samt afskaffelsen 
af omkostninger i forbindelse med overholdelsen af toldformaliteter. Især mindre 
virksomheder har imidlertid konstateret, at systemet har pålagt dem ekstra 
bogholderiomkostninger ved indførelsen, ligesom der er opstået andre 
implementeringsproblemer (se nr. 226-230). 
• Gensidig anerkendelse inden for de forskellige erhverv: Der er kun indgivet et 
lille antal officielle klager til myndighederne, selv om erfaringen fra direkte 
kontakt med de involverede parter viser, at nogle individuelle problemer kan 
være vanskelige at løse. 
3 Kopier kan rekvireres hos Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Det 
Indre Marked og Finansielle Tjenesteydelser, Rue de la Loi 200, B-1049 
Bruxelles. 
Juli 1994. Kopier kar rekvireres hos Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet 
for Transport, Ru, åo la Loi 200, B-1049 Bruxelles. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
,: - På andre områder er der enighed om, at der er meget at gøre, inden det indre 
marked kan betragtes som en realitet. 
For det første er der de alvorlige problemer, som skyldes, at medlemsstaterne ikke har 
gennemført eksisterende EU-lovgivning rettidigt eller ikke har gennemført den korrekt, 
eller at det er vanskeligt hurtigt at få løst et problem, når det dukker op. Følgende er 
nogle af de områder, der har givet anledning til størst bekymring i det forgangne år: 
• Den retsusikkerhed, der opstår i forbindelse med enhver større forsinkelse i den 
nationale gennemførelse af EU-bestemmelser og forskelle i fortolkningen af disse 
bestemmelser på nationalt plan. I nogle tilfælde synes en overbureaukratisk 
implementering på nationalt plan at cementere de barrierer, som EU-lovgivningen 
skulle fjerne. Det anses i almindelighed også for et problem, at der er stor forskel 
på, hvor strengt love og sanktioner anvendes. Blandt de områder, hvor der er tale 
om betydelige forsinkelser i gennemførelsen, finder man offentlige indkøb, 
intellektuel ejendomsret og nye teknologier og tjenesteydelser. Det forhold, at 
direktivet om produktsikkerhed også falder ind under denne kategori, viser at 
både de enkelte borgere og virksomhederne potentielt set berøres heraf. 
• De tekniske handelshindringer har klart vist sig at være vedholdende, især de 
handelshindringer, som skyldes, at de nationale myndigheder ikke har indført 
princippet om gensidig anerkendelse af lovgivning på områder, som endnu ikke 
har været gjort til genstand for harmoniseret lovgivning. Mange handlende og 
producenter er bange for, at den gensidige anerkendelse - et grundlæggende 
princip for det indre marked, som der blev talt meget om før 1992 - vil vise sig 
at være vanskeligt at anvende i praksis. Man har især oplevet problemer i 
forbindelse med bilsektoren, levnedsmiddelsektoren og lægemiddelsektoren. 
Dertil kommer, at vedtagelsen af en for vidtgående eller unødvendig lovgivning 
i medlemsstaterne øger dette problem. Forsinkelser i udarbejdelsen af europæiske 
standarder, der skal få EU-bestemmelserne til at fungere effektivt, er også blevet 
anført som et problem for erhvervslivet på det indre marked. 
• Vanskelighederne ved at løse problemer, som de nationale myndigheder eller 
Kommissionen er blevet gjort opmærksom på. De uformelle måder, hvorpå disse 
kan løses gennem de pågældende nationale myndigheder, er i mange tilfælde ikke 
særlig kendte. Det er kun et par enkle medlemsstater, der har etableret et centralt 
kontor, hvor forespørgsler og klager vedrørende det indre marked kan indgives. 
Potentielle klagere anvender tilsyneladende ikke ret tit de formelle 
klageprocedurer, idet de anses for at være tunge og ineffektive. 
En anden kategori problemer skyldes huller i EF-retten, der forhindrer et reelt indre 
marked i at udvikle sig. Der er bl.a. tale om følgende problemer: 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
• Det indre marked er ikke realiseret fuldt ud, idet de foranstaltninger, der er 
nødvendige med henblik på at fjerne personkontrollen ved grænserne, ikke er 
blevet vedtaget. 
• Der er på nogle områder ikke foretaget en skattemæssig harmonisering, specielt 
ikke med hensyn til den skattemæssige behandling af virksomheder, der driver 
forretning i mere end én medlemsstat. 
• Der er opstået forsinkelser i tilpasningen af selskabsretten til kravene på det indre 
marked. 
• Visse sektorer, primært energi- og telesektoren, er liberaliseret i utilstrækkeligt 
omfang, hvilket opfattes som en alvorlig konkurrenceforvridning og en hindring 
for udviklingen af konkurrenceevnen på europæisk og internationalt plan. Det 
Europæiske Råd understregede på sit møde på Korfu betydningen af disse to 
sektorer, men hvor der er sket fremskridt i forbindelse med fastlæggelsen af en 
tidsplan for liberalisering inden for telesektoren, er der kun sket minimale 
fremskridt i Rådet i forbindelse med liberaliseringen af gas og elektricitet. 
• Forbrugerne mener, at der skal træffes yderligere foranstaltninger, hvis de skal 
kunne høste frugterne af det indre marked. Herunder falder spørgsmålene om 
domstolsadgang, garantier og eftersalgsservice. 
• Ifølge virksomhedsundersøgelser er der fortsat mange der opfatter den manglende 
tilstedeværelse af en europæisk monetær union som en betydelig begrænsning af 
fordelene ved det indre marked, især for små og mellemstore virksomheder. 
• Der er stadig vanskeligheder forbundet med at få adgang til markedet, især for 
små og mellemstore virksomheder. 
4. Der er på de fleste områder inden for programmet for det indre marked 
stadig meget at gøre, inden man på markedet i større omfang kan mærke 
virkningerne af de bestemmelser, der allerede er vedtaget, selv om man må siges at 
have høstet resultater på nogle få områder og gjort store fremskridt på andre. Vi har 
endnu ikke et europæisk marked, hvorpå europæiske virksomheder kan drive forretning 
på samme betingelser som på et nationalt marked, som UNICE så rigtigt har sagt. Dette 
må fortsat være vort mål. Det er grunden til, at Kommissionen insisterer på, at man skal 
følge et klart og bredt annonceret arbejdsprogram, således at man kan sikre sig, at 
virkeliggørelsen af det indre marked også bliver en realitet. Det strategiske program 
19934 danner handlingsgrundlaget, selv om det kan blive nødvendigt at tilføje andre 
elementer for at klare opgaven. 
KOM(93) 632 endHit udg. af 22. december 1993. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Afsnit 2 - Fremskridt i forbindelse med gennemførelsen af det 
strategiske program 
5. I det strategiske program, som Kommissionen forelagde i december 1993 
fastlægges der fire hovedprioriteter, som skal sikre, at det indre marked bliver en 
succes: 
• gennemførelse af den grundlæggende rammelovgivning for det indre marked 
• forvaltning af det indre marked 
• udbygning af det indre marked og 
• en dynamisk og åben politik udadtil. 
Under hver af disse overskrifter blev der foreslået delmål under angivelse af en 
retningsgivende tidsplan. 
§ 1 - Gennemførelse af rammelovgivningen 
6. Fremskridtet i 1994 har generelt set været skuffende, selv om Kommissionen 
i det strategiske program opfordrede Rådet til at gøre en særlig indsats for at gennemføre 
de resterende forslag fra hvidbogen fra 19855. Der blev faktisk kun vedtaget to af de 
resterende forslag, nemlig syvende momsdirektiv om brugte genstande, kunstgenstande, 
samlerobjekter og antikviteter (94/5/EF*) samt forordning (EF) nr. 2100/94* om EU's 
sortsbeskyttelse. Elleve af forslagene fra den oprindelige hvidbog ligger stadig på Rådets 
bord. 
înden for nøgleområder som fri bevægelighed for personer, selskabsret og 
selskabsbeskatning har der været gjort små eller slet ingen fremskridt. 
De væsentligste karakteristika for året 1994 opsummeres i det følgende. 
Â. Fri bevægelighed for personer og unionsborgerskab 
7. Grænsekontrollen af personer er ikke afskaffet, hvilket betyder, at en større 
komponent af det indre marked (som defineret i EF-traktatens artikel 3*) mangler. 
5 KOM(85) 310 endelig udg. af 14. juni 1985. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
8 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Kommissionen fulgte sine to forslag fra 1993, dvs. forslaget om kontrollen ved de ydre 
grænser og forslaget til listen over tredjelande, hvis statsborgere skal have visum6, op 
med et forslag om en ensartet udformning af visa7 fra juli 1994. Disse forslag udgør en 
del af en samlet tilgang, som er beskrevet i den årlige beretning om det indre marked 
fra 19938, og som skal give personer fri bevægelighed som krævet i traktatens 
artikel 7A*. Dette drøftes alt sammen i Rådet, selv om Parlamentet med forbehold af 
visse ændringer har udtalt sig positivt. 
I 1993 anlagde Europa-Parlamentet på grundlag af EF-traktatens artikel 175* et 
undladelsessøgsmål mod Kommissionen ved Domstolen i forbindelse med afskaffelsen 
af personkontrollen ved de indre grænser. Der falder formodentlig dom i sagen i løbet 
af 1995. 
Der er ikke desto mindre gjort fremskridt i forbindelse med Schengen-aftalen. Schengen­
gruppens eksekutivkomité besluttede den 22. december 1994 at lade Schengen-aftalen 
træde uigenkaldeligt i kraft den 26. marts 1995 for syv af de ni signatarstater, der 
opfylder alle betingelserne. 
8. I sin rapport om unionsborgerskabet fra december 19939 understregede 
Kommissionen, at EF-traktatens artikel 8B*, der giver unionsborgere ret til at deltage 
i kommunale valg og valg til Europa-Parlamentet i den medlemsstat, hvor vedkommende 
har bopæl, er af stor betydning i forbindelse med den europæiske integration. 
Et første direktiv (93/109/EØF*) om valgret og valgbarhed til Europa-Parlamentet for 
unionsborgere, der har bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere, er trådt i 
kraft og har også gjort det muligt for EU-borgere, der har etableret sig i en anden 
medlemsstat end deres egen, for første gang at udøve deres ret til at deltage i Europa-
Parlamentsvalg i juni 1994. 
2-24% af de ikke-nationale vælgere deltog i valget i bopælslandet. Der var kun én ikke-
national kandidat, der blev valgt i bopælslandet. De ikke-nationale vælgeres meget 
begrænsede deltagelse i valget i forhold til de nationale vælgere skyldes forskellige 
faktorer, herunder at lovgivningen er relativ ny, at der kun var få oplysninger herom til 
rådighed og endelig at vælgerne i de fleste tilfælde foretrak at stemme på kandidater fra 
deres hjemland i stedet for på kandidater fra deres bopælsland. Kommissionen vil i løbet 
af 1995 forelægge en rapport om anvendelsen af direktivet i forbindelse med valgene i 
1994. 
KOM(93) 684 endelig udg. af 10. december 1993 (EFT C 11 af 15.1.1994). 
KOM(94) 287 endelig udg. af 13. juli 1994 (EFT C 238 af 26.8.1994). 
KOM(94) 55 endelig udg. af 14. marts 1994. 
KOM(93) 702 endelig udg. af 21. december 1993. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Et andet direktiv, som fastsætter de nærmer regler for valgret og valgbarhed ved 
kommunale valg for unionsborgere, der har bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er 
statsborgere, blev forelagt i februar 1994 og vedtaget af Rådet den 19. december 1994 
(direktiv 94/80/EF*). 
B. Beskatning 
9. Virksomhedsaktiviteterne på det indre marked hæmmes fortsat af, at der ikke sker 
nogen fremskridt i forbindelse med nogle centrale spørgsmål inden for 
selskabsbeskatning. Rådet har efter fire års behandling ikke kunnet opnå enighed om det 
forslag, der skulle forhindre dobbeltbeskatning af renter og royalties, der betales mellem 
moder- og datterselskaber10, hvorfor Kommissionen har trukket forslaget tilbage. 
Som nævnt ovenfor blev syvende momsdirektiv om brugte genstande, kunstgenstande, 
samlerobjekter og antikviteter (94/5/EF*) (som var en af de oprindelige foranstaltninger 
fra hvidbogen) vedtaget i februar 1994. 
C. Andre områder 
10. Med forordning (EF) nr. 2100/94* om sortsbeskyttelse indføres der overalt i EU 
en ny intellektuel ejendomsret, der skal administreres af en sortsmyndighed på EU-plan. 
Det sidste af forslagene i hvidbogen inden for intellektuel ejendomsret, nemlig forslaget 
om retsbeskyttelse af bioteknologiske opfindelser11, er blevet afvist af Europa-
Parlamentet. 
Der er ikke sket noget reelt fremskridt med hensyn til selskabsret, hvor forslaget om en 
statut for det europæiske selskab12 stadig blokeres. Vedtagelsen af direktiv 94/45/EF* af 
22. september 1994, hvorved der indføres europæiske samarbejdsudvalg eller en 
procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncemer med henblik på at 
informere og høre arbejdstagerne, yder imidlertid et positivt bidrag inden for dette 
område. 
10 KOM(90) 571 endelig udg. af 28. november 1990 (EFT C 53 af 28.2.1991), 
ændret ved KOM(93) 196 endelig udg. af 10. juni 1993 (EFT C 178 af 
30.6.1993). 
11 KOM(88) 496 endelig, udg. af 28. september 1988 (EFT C 10 af 13.1.1989), 
ændret ved KOM(92) 589 endelig udg. af 16. december 1992 (EFT C 44 af 
16.2.1993) og KOM(94) 245 endelig udg. af 9. juni 1994. 
12 KOM(89) 268 endelig udg. af 24. august 1989 (EFT C 263 af 16.10.1989), 
ændret ved KOM(91) 174 endelig udg. af 6. maj 1991 (EFT C 138 af 29.5.1991 
og 176 af 8.7.1991). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Forslaget til direktiv om forvaltnings- og investeringsfrihed for pensionskasser blev 
trukket tilbage i december 1994. Kommissionen besluttede i stedet at offentliggøre en 
meddelelse, hvori den præciserer sin fortolkning af, hvordan EF-traktatens regler om fri 
bevægelighed for tjenesteydelser og kapital skal anvendes på pensionskasser. 
Kommissionen vil nu foretage en grundlæggende gennemgang af forslaget under 
hensyntagen til drøftelserne i Ministerrådet og under hensyntagen til traktatens 
bestemmelser. 
11. Af andre lovgivningsforslag (ikke i hvidbogen fra 1985) blev der vedtaget en 
række forslag vedrørende teknisk harmonisering, herunder om tilsætningsstoffer til 
levnedsmidler, farlige stoffer og præparater, maksimumshastighed for to- og trehjulede 
motorkøretøjer, mærkning af fodtøj og fritidsfartøjer. Udvidelsen af anvendelsesområdet 
for direktiv 83/189/EØF* om en informationsprocedure med hensyn til tekniske 
standarder og forskrifter yder et væsentligt bidrag til at forhindre nye tekniske 
handelshindringer i at opstå. 
12. Der blev gjort et stort fremskridt i forbindelse med finansielle tjenesteydelser, da 
direktiv 94/19/EF* om indskudsgarantiordninger og direktiv 94/18/EF*, der ændrer 
direktiv 80/390/EØF* om offentliggørelsen af prospekter i forbindelse med børsnotering, 
blev vedtaget. Der blev fastlagt en fælles holdning vedrørende et direktiv om tilsyn med 
finansieringsinstitutter13, og efter at Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
havde udtalt sig, blev der forelagt et ændret forslag til direktiv om 
investorgarantiordninger14. Ikrafttrædelsen den 1. juli 1994 af tredje direktiver om 
livs- og skadesforsikring (direktiv 92/96/EØF* og 92/49/EØF*) var et afgørende skridt, 
idet rammelovgivningen for et indre marked for forsikringsvirksomhed dermed blev 
skabt. 
Med en fælles holdning vedrørende et direktiv om beskyttelse af personoplysninger, 
som blev vedtaget i februar 199515, blev der taget et vigtigt skridt i retning af at afskaffe 
hindringer for udveksling af oplysninger. Strømmen af personoplysninger i den private 
og offentlige sektor er taget til som følge af det indre marked. 
13. Der er desuden blevet vedtaget væsentlige foranstaltninger i form af 
ledsageforanstaltninger i forbindelse med afskaffelsen af grænsekontrol. I Rådets 
forordning (EF) nr. 3295/94* af 22. december 1994 fastlægges der foranstaltninger med 
13 KOM(93) 363 endelig udg. af 28. juli 1993 (EFT C 229 af 25.8.1993), ændret 
vedKOM(94) 170 endelig udg. af 2. maj 1994 og KOM(94) 549 af 29. november 
1994. 
14 KOM(93) 381 endelig udg. af 22. september 1993 (EFT C 321 af 27.11.1993), 
ændret ved KOM(94) 585 endelig udg. af 13. december 1994 (EFT C 382 af 
31.12.1994). 
15 KOM(90) 314 endelig udg. af 18. juli 1990 (EFT C 277 af 5.11.1990), ændret 
vedKOM(92) 422enceligudg. af 15. oktober 1992(EFTC 311 af27.11.1992). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
11 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
lynblik på at forbyde overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel og indførsel 
under en suspensionsprocedure af varemærkeforfalskede og privatkopierede varer. Denne 
forordning erstatter Rådets forordning (EØF) nr. 3842/86*, hvori der indføres 
foranstaltninger med henblik på at forbyde varemærkeforfalskede varers overgang til fri 
omsætning. Med vedtagelsen af Rådets direktiv (EF) nr. 3381/94* af 19. december 1994 
og Rådets beslutning 94/942/FUSP* blev der indført et integreret system af kontrol med 
eksport af varer med dobbelt anvendelse fra juli 1995. Rådets beslutning 94/445/EF* af 
11. juli 1994 om datakommunikationsnettet mellem administrationerne (EDICOM) sikrer, 
at det behov, der fortsat er for at indsamle statistiske oplysninger efter afskaffelsen af 
de fysiske grænser, stadig vil kunne dækkes. 
14. Energi- og telekommunikationsområdet er måske det område, hvor EU er 
længst fra at have etableret et indre marked. Det er især gået langsomt med 
fremskridtene inden for energisektoren. Med hensyn til telekommunikationsområdet 
betyder Rådets resolution af 17. november 1994 om liberaliseringen af infrastrukturen 
pr. 1. januar 1998, at der nu er enighed om princippet om at liberalisere hele sektoren. 
Dette er et klart signal til erhvervslivet samt til Kommissionen, der nu må tage fat på 
lovgivningsspørgsmålene, således at man kan opnå en effektiv konkurrence. Rådet 
fastlagde i december 1994 en fælles holdning vedrørende en beslutning om en række 
retningslinjer for udviklingen af et transeuropæisk ISDN-net16 og et direktiv om 
standarder for transmission af tv-signaler17. 
15. Kommissionens forslag til et direktiv om adgangen til markedet for serviceydelser 
under mellemlandinger i lufthavne18, der blev forelagt i december 1994, er et skridt i 
retning af en mere omfattende liberalisering af lufttransportsektoren. 
§ 2 - Forvaltning af det indre marked 
ii 6. Nu hvor det store lovgivningsprogram i henhold til hvidbogen fra 1985 i stor 
:dstrækning er blevet gennemført, er det - som det understreges i det strategiske program 
vigtigt at sikre, at det indre marked fungerer i praksis. Erhvervslivet og 
forbrugerorganisationer er fortsat særdeles enige i, at dette skal prioriteres højt. 
'Forvaltning af det indre marked" omfatter centrale spørgsmål som: 
:J) gennemførelse af EU-lovgivning (omsætning af direktiver til national lovgivning) 
16 KOM(93) 347 endelig udg. af 1. september 1993 (EFT C 259 af 23.9.1993), 
ændret ved KOM(94) 483 endelig udg. af 17. november 1994 (EFT C 353 af 
13.12.1994). 
17 KOM(93) 556 endelig udg. af 15. november 1993 (EFT C 341 af 18.12.1993), 
ændret ved KOM(94) 455 endelig udg. af 25. oktober 1994 (EFT C 321 af 
18.11.1994). 
KOM(94) 590 endelig udg. af 13. december 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
12 iiè 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
• anvendelse og håndhævelse - som medlemsstaterne principielt er ansvarlig for, 
mens Kommissionen foretager en kontrol heraf; De centrale elementer i en 
effektiv håndhævelse er administrativt samarbejde mellem de ansvarlige 
myndigheder i de enkelte medlemsstater og fastsættelsen af bøder ved 
overtrædelser 
• sikring af, at borgere og virksomheder som følge af en lettere domstolsadgang og 
retligt samarbejde får effektive retsmidler til rådighed 
• evaluering af lovgivningen med henblik på at konstatere, om den reelt fungerer 
som ønsket. 
A. Gennemførelse af EU-lovgivning: omsætning til national lovgivning 
17. Kommissionen udarbejdede til mødet i Rådet (det indre marked) i december 1994 
en rapport, som giver et indtryk af, hvor langt man er nået i den nationale 
gennemførelse af foranstaltningerne i hvidbogen og af anden lovgivning, der er af 
afgørende betydning for, at det indre marked kan fungere19. Denne rapport var den første 
i en serie, der skal sikre, at medlemsstaterne så hurtigt som muligt får gennemført 
bestemmelserne i fuldt omfang. 
Som helhed havde medlemsstaterne ved udgangen af november 1994 vedtaget 89,9% af 
de nationale foranstaltninger, der kræves for at gennemføre lovgivningen om det indre 
marked. Medlemsstaternes indsats spænder fra betydeligt over gennemsnittet (Danmark: 
96,3%, Frankrig, Nederlandene og Luxembourg: 93,6%) til betydeligt under 
gennemsnittet (Tyskland: 85,4% og Grækenland: 80,4%). Forholdene opsummeres i 
tabel I. 
18. De fleste overtrædelser skyldes, at EU-direktiver ikke omsættes til national 
lovgivning rettidigt. Forsinkelser skyldes ofte procedureproblemer i forbindelse med den 
nationale beslutningsproces eller den tekniske kompleksitet i teksterne. Når det enkelte 
direktiv er trådt i kraft, foretager Kommissionen en systematisk undersøgelse af, hvor 
19 Det bør bemærkes, at grundlaget for den statistiske beregning af gennemførelsen 
af foranstaltningerne i hvidbogen blev ændret i rapporten. Der er i løbet af årene 
foretaget ændringer i de oprindelige 282 foranstaltninger fra hvidbogen, hvoraf 
nogle blev uaktuelle og udeladt eller ændret. Desuden førte hver enkelt foreslået 
foranstaltning ikke nødvendigvis til vedtagelsen af en enkelt lovgivningstekst. 
Sådan var det ganske vist i de fleste tilfælde, men i andre tilfælde måtte man 
vedtage flere lovgivningstekster for at gennemføre et enkelt forslag fra 
hvidbogen, eller omvendt blot én lovgivningstekst for at gennemføre flere forslag 
fra hvidbogen på en gang. Det samlede antal lovgivningstekster vedrørende 
programmet i hvidbogen ligger nu på 271. Fastlæggelsen af et mere præcist 
referencepunkt ændrer ikke medlemsstaternes gennemførelsesindsats mærkbart. 
EUS INDRE MARKED - BERETNING 1994 
13 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
ilangt de enkelte medlemsstater er nået med hensyn til gennemførelsen heraf. I det 
omfang den har midler hertil, foretager Kommissionen desuden en vurdering af den 
nationale lovgivning, der anvendes, og følger med stor iver overtrædelser op ved at 
gennemføre konsultationer med de pågældende medlemsstater eller om nødvendigt ved 
at indlede en overtrædelsesprocedure. 
19. I hvilken grad, bestemmelserne er omsat til national lovgivning, varierer 
betydeligt fra sektor til sektor (se tabel II). Inden for nogle sektorer er gennemførelses­
processen afsluttet. Inden for andre giver forsinkelserne i gennemførelsen i en række 
medlemsstater anledning til bekymring: 
# I forbindelse med offentlige indkøb (51% af de nationale foranstaltninger er 
korrekt vedtaget), hvor der allerede er trådt 9 direktiver i kraft, har 
Kommissionen i 26 tilfælde stadig ikke modtaget meddelelse om medlemsstatens 
gennemførelse heraf, selv om fristen er udløbet for adskillige måneder siden. Det 
gælder især for tjenesteydelsesdirektivet (92/50/EØF*), vareindkøbsdirektivet 
(93/36/EØF*) og forsyningsvirksomhedsdirektivet (93/38/EØF*)20. Der løber 
adskillige overtrædelsesprocedurer på grund af ukorrekt gennemførelse og 
manglende meddelelse af nationale gennemførelsesforanstaltninger (i alt 21 
sager). Kun i meget få tilfælde er gennemførelsen i fuld overensstemmelse med 
kravene i EU-retten. Der er således kun 3 medlemsstater (Danmark, Luxembourg 
og Nederlandene) der - med undtagelse af nogle mindre punkter af mindre 
betydning - i fuldt omfang har opfyldt deres gennemførelsesforpligtelser. 
# Inden for forsikringssektoren er der ligeledes betydelige forsinkelser i 
gennemførelsen (76% af de vedtagne foranstaltninger). Det gælder for andet 
livsforsikringsdirektiv (90/619/EØF*) samt de såkaldte "tredjegenerations-
direktiver", skadesforsikringsdirektivet (92/49/EØF*) oglivsforsikringsdirektivet 
(92/96/EØF*), som skulle have fundet anvendelse fra 1.7.1994. Der er blevet 
indledt overtrædelsesprocedure mod de pågældende medlemsstater. Kommissionen 
er stadig ved at undersøge, om medlemsstaternes foranstaltninger i forbindelse 
med de to principdirektiver om ansvarsforsikring for motorkøretøjer 
(72/ 166/EØF* og 84/5/EØF*) samt det andet skadesforsikringsdirektiv (88/357*) 
er i overensstemmelse med kravene. 
# Medlemsstaterne har haft tendens til at gennemføre direktiverne om intellektuel 
og industriel ejendomsret (67% af foranstaltningerne er vedtaget) efter lange 
forsinkelser og ofte først efter, at der er indledt overtrædelsesprocedure. Med 
hensyn til direktiv 89/104/EØF* om varemærker, der trådte i kraft den 
31. december 1992, har 6 medlemsstater (Belgien, Tyskland, Irland, 
2'0 Spanien har dispensation frem til den 1.1.1997, Grækenland og Portugal frem til 
den 1.1.1998. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Luxembourg, Nederlandene og Portugal) ikke meddelt Kommissionen, hvilke 
nationale gennemførelsesforanstaltninger der er truffet. 
Der er gjort store fremskridt i forbindelse med gennemførelsen af direktiverne om 
lægemidler (85% af foranstaltningerne er vedtaget). Der forekommer ikke desto 
mindre nogle væsentlige forsinkelser - som skyldes tekniske vanskeligheder - i 
forbindelse med veterinære og homøopatiske lægemidler. 
Medlemsstaterne har omsat størstedelen af direktiverne om veterinær- og 
plantesundhedskontrol til national lovgivning. Gennemførelsesniveauet ligger på 
91,5% i gennemsnit, hvilket må anses for at være tilfredsstillende, selv om de 
enkelte medlemsstaters indsats varierer betydeligt (hvor Belgien og Spanien har 
meddelt, at de har gennemført alle direktiver på nær ét, skal Grækenland stadig 
foretage en sådan meddelelse i 18 tilfælde, Irland i 13, og Tyskland i 10). De 
fleste af de tilfælde, hvor en meddelelse af de foranstaltninger, der er truffet, 
stadig er udestående, vedrører direktiver om markedsføring af plantebeskyttelses­
midler (91/414/EØF*), fjerkrækød (92/110/EØF*) og undtagelser for produkter 
af animalsk oprindelse (92/120/EØF*). 
EU "S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
15 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Tabel I 
Status over gennemførelsen af foranstaltningerne i hvidbogen 
Opdelt efter medlemsstat 
(31. december 1994) 
DK 
F 
NL 
L 
UK 
B 
P 
E 
I 
IRL 
D 
EL Foranstaltninger 
meddelt 
209 
205 
204 
201 
202 
194 
188 
190 
190 
190 
184 
169 Uden 
relevans 
2 
0 
1 
4 
1 
1 
4 
1 
4 
3 
3 
4 Dispensationer 
0 
0 
0 
Ô 
0 
0 
3 
3 
0 
0 
0 
3 Foranstaltninger 
ikke meddelt 
5 
9 
11 
14 
12 
14 
18 
21 
22 
23 
23 
39 Foranstaltninger 
delvis meddelt 
2 
4 
2 
0 
3 
8 
2 
1 
1 
2 
5 
1 Overtrædelses 
procedurer 
1 
1 
1 
0 
1 
2 
4 
3 
2 
1 
4 
3 
273 gældende foranstaltninger / 219 kræver gennemførelsesforanstaltninger 
220 ' 
O Dispensationer 
• Uden relevans 
OForanstaltntnget meddelt 
DK 
F 
NL 
L 
UK 
B 96,3% 
93.6% 
93,6% 
93,6% 
92,7% 
89.0% P 
E 
I 
IRL 
D 
EL 
O EU 89,9% 89.0% 
88,6% 
88.6% 
88.1 % 
85,4% 
80.4% 200 
180 
160 AJM-JB-JHLM Ifl 
S 
wu 
DK F NL L UK B \ULM 
O Overtrædelses procedurer 
• Foranstaltninger delvis meddelt 
O Foranstaltninger ikke meddelt 
DK F NL L UK B P E I IRL 0 EL 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Tabel II 
Status over gennemførelsen af foranstaltningerne i hvidbogen 
Opdelt efter sektor 
(31. december 1994) 
Fysiske hindringer 
Veteriiwertwntrol 
Fri bevægelighed (or personer 
Skatte- og afgifts­
mæssige hindringer 
Moms 
Punktafgift 
0°, 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100% 
HITS INDRE MARKED - BERETNING 1994 
17 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
B. Håndhævelse af EF-lovgivningen 
a) Rammerne for det administrative samarbejde 
20. Det indre marked kan ikke siges at vær reelt gennemført, medmindre EU-
reglerne anvendes og håndhæves rimeligt ensartet i medlemsstaterne (det er altså ikke 
nok, at de blot gennemføres i national lovgivning). Hvis de retshåndhævende myndig­
heder i medlemsstaterne ikke har tillid til de tilsvarende myndigheder i de andre EU-
lande, er de tilbøjelige til at træffe foranstaltninger, der kan skabe tekniske hindringer 
for den frie varebevægelse. 
En effektiv håndhævelse afhænger i vidt omfang af, hvorledes det administrative 
samarbejde mellem de enkelte medlemsstaters retshåndhævende myndigheder fungerer. 
Formålet med et sådant samarbejde er - via en ensartet anvendelse og håndhævelse af 
EF-lovgivningen inden for Unionen - at minimisere de bureaukratiske vanskeligheder, 
der skaber hindringer for den frie bevægelighed af varer, tjenesteydelser, personer og 
kapital. 
Inden for visse områder, såsom told, moms og landbrug, har Rådet vedtaget lovgivning, 
der kræver en koordinering af håndhævelsen. For fødevarers vedkommende er man her 
gået så vidt som til at oprette et EU-fødevareinspektorat under Kommissionen, der skal 
påbegynde sit arbejde i 1995. Men Rådet har dog været tilbageholdende med at vedtage 
yderligere lovgivning, der kræver en speciel form for samarbejde, og Kommissionen har 
på denne baggrund ført en kampagne for at fremme mere uformelle former for 
samarbejde mellem medlemsstaternes administrationer med henblik på håndhævelse af 
EF-lovgivningen. På dette felt er der sket betydelig fremskridt i 1994. 
21. Kommissionens meddelelse af 16. februar 199421 samt Rådets resolution af 
16. juni 199422 om udbygning af det administrative samarbejde i forbindelse med 
gennemførelsen og håndhævelsen af EF-lovgivningen i det indre marked har indført 
rammebestemmelser for udviklingen på dette område. I resolutionen tilslutter Rådet 
sig Kommissionens forslag, hvori den understreger nødvendigheden af at undgå øget 
bureaukrati, og hvor medlemsstaterne navnlig opfordres til at give Kommissionen 
underretning om kontaktpunkter for de enkelte sektorer, således at der kan udveksles 
oplysninger mellem de nationale administrationer og mellem disse og Kommissionen, 
hvad angår spørgsmål i forbindelse med retshåndhævelse. I resolutionen opfordredes 
Kommissionen også til at videreføre programmet for sektorale drøftelser mellem 
Kommissionen og medlemsstaterne vedrørende det administrative arbejde, der 
påbegyndtes i 1993 for så at blive genoptaget i 1994. 
Programmet for de ovennævnte drøftelser skal tjene fire formål, nemlig: 
21 KOM(94) 29 endelig udg. af 16.2.1994. 
22 EFT C 179 af 1.7.1994. 
EU "S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
Ai - 19 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
• at fastlægge behovet for gensidig bistand inden for de enkelte sektorer 
eller aktivitetsområder (krav om meddelelse af oplysninger, samt 
hvorledes disse krav opfyldes) 
• at få klarlagt, hvorledes disse behov allerede er blevet opfyldt 
• om nødvendigt at tilskynde dem, der deltager i drøftelserne, til at indføre 
eller udvide et administrativt samarbejde 
• hvor dette ikke allerede er sket at udarbejde fortegnelser over kontakt­
punkter med henblik på håndhævelse og udveksling af oplysninger om 
håndhævelsesstrukturerne i de forskellige medlemsstater samt sikre, at 
disse fortegnelser står til rådighed for alle de berørte administrationer. 
22. Disse spørgsmål behandles på møder i forskellige udvalg og arbejdsgrupper, der 
er nedsat af Kommissionen, og hvor repræsentanter for medlemsstaternes administra­
tioner med ansvar for det pågældende område deltager. Parallelt hermed er Det 
rådgivende Koordineringsudvalg for Det Indre Marked blevet bedt om at give meddelelse 
om kontaktpunkter på områder, hvor der ikke findes sektorale udvalg, eller hvor det er 
vanskeligt at få disse oplysninger af andre grunde. 
Særudvalgene eller andre organer, der er blevet hørt, falder i tre kategorier, nemlig: 
• dem, hvis eneste formål er at sikre et administrativt samarbejde (f.eks. 
Det Stående Udvalg for Indirekte Skatter) 
• dem, der fastsætter regler eller har en rådgivende funktion, men som også 
bruger en del af deres tid på administrativt samarbejde (f.eks. Den 
Stående Veterinærkomité) og 
• dem, der kun beskæftiger sig med politiske spørgsmål og ikke så meget 
håndhævelsesaspektet, men som på ad hoc-basis sikrer udveksling af 
oplysninger mellem de nationale retshåndhævende myndigheder samt 
mellem disse og Kommissionen (f.eks. Det Rådgivende Udvalg for 
Offentlige Aftaler). 
Det er et minimumskrav, at alle de involverede administrationer har en sideordnet 
myndighed i de enkelte medlemsstater, som hurtigt kan videresende deres meddelelser 
til de berørte retshåndhævende myndigheder. En anden måde at kommunikere på, og 
som allerede er blevet benyttet på visse områder, er edb-net, og de erfaringer, man har 
gjort med de allerede eksisterende net, bør tages i anvendelse med henblik på fremtidige 
projekter. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
20 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Medlemsstaternes faste repræsentationer blev ved udgangen af 1994 anmodet om at 
bekræfte den foreløbige fortegnelse over de indtil da modtagne kontaktpunkter og at 
supplere dem for alle de områder, der har relation til lovgivningen for det indre marked. 
23. Både nationale embedsmænd og EU-tjenestemænd inden for de fleste af disse 
områder er i høj grad opmærksom på nødvendigheden af et administrativt samarbejde, 
men i mange tilfælde har de mere presserende opgaver. Dette gælder navnlig for 
direktiverne om teknisk harmonisering, der er baseret på den såkaldte "Nye Metode", 
og hvoraf nogle endnu ikke er trådt i kraft fuldt ud, da overgangsperioderne endnu ikke 
er udløbet. For mange af disse direktivers vedkommende har drøftelserne været centreret 
om at finde frem til en fælles fortolkning af lovgivningen, således at der ikke har været 
meget spillerum for a drøfte andre retshåndhævelsesspørgsmål. Manglende ressourcer har 
også bevirket, at fremskridt på disse områder er blevet forhalet. 
De områder, hvor der er blevet indført et formaliseret administrativt samarbejde er 
primært dem, hvor lovgivningen har foreskrevet et sådant samarbejde. Kommissionen 
vil fortsætte sine bestræbelser for at lette en effektiv og ensartet retshåndhævelse inden 
for andre områder ved at fremme gensidig bistand mellem administrationerne, etablere 
kontaktpunkter og videreføre en række kommissionsforanstaltninger såsom udvekslings­
programmer og seminarer. Men hvorvidt en sådan approach er effektiv afhænger i sidste 
instans af, om medlemsstaterne er villige til at gøre brug af de instrumenter, som 
Kommissionen forsøger at stille til deres rådighed. Hvis der efter en vis periode stadig 
er en følelse af, at der fortsat består uacceptable forskelle med hensyn til håndhævelsen, 
kan man overveje andre foranstaltninger såsom at iværksætte overtrædelsesprocedurer 
eller vedtage yderligere lovgivning. 
24. Man vil fortsætte med drøftelserne i 1995, og ordningerne for gensidig bistand 
mellem administrationerne vil løbende blive justeret som et fast element i håndhævelsen 
sf reglerne for det indre marked. Kommissionen vil holde Rådet og Parlamentet 
underrettet om, hvilke fremskridt der sker. 
Ib) Fremme af det administrative samarbejde 
25. Den gensidige tillid mellem de nationale administrationer øges via samarbejdet 
å EU-plan, og herunder navnlig i kraft af udvekslingsprogrammer for embedsmænd, 
der er beskæftiget med gennemførelsen af lovgivningen for det indre marked. 
kwarolus-programmet er et afgrundelementerne i det administrative samarbejde. Det blev 
siiceret i 1993 for en periode af fem år og tager sigte på en udveksling af embedsmænd 
mellem medlemsstaternes administrationer på det område, der vedrører det indre marked; 
deltagerne i dette program får på denne måde lejlighed til at arbejde med deres kollegaer 
fra en anden medlemsstat i en periode på ca. 2 måneder. Formålet med programmet er 
at sikre en harmonisering af fortolkningen af EF-lovgivningen og en ensartet anvendelse 
âif denne. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
26. Ud af mere end 200 kandidater, der indtil dato er blevet accepteret, har 124 
deltaget i en udvekslingsordning, der har været suppleret med introduktions- og 
evalueringskurser (hvoraf 23 fandt sted i 1993 og 101 i 1994); udvekslingsordningerne 
har ført til en bedre forståelse mellem embedsmænd fra forskellige medlemsstater, der 
arbejder inden for det samme område, lige som de også har ført til en frugtbar 
udveksling af erfaringer og til etablering af kontakmet, der giver mulighed for at få 
indført et konkret og effektivt samarbejde. 
Blandt de områder, der tillægges prioritet, og hvor der har fundet det største antal 
udvekslinger sted, kan nævnes offentlige indkøb, levnedsmidler, evaluering af forskrifters 
overholdelse og overvågning af markeder, lægemidler, banker og forsikring, sektoren 
for plantesundhed og vejtransport. 
27. Samtlige medlemsstater har deltaget i Karolus-programmet, enten som land, der 
har udsendt deltagere og/eller som værtsland. Deltagerne kommer som oftest fra de 
nationale administrationer; de lokale administrationer er dog også godt repræsenteret, 
navnlig hvad angår Spanien (de selvstyrende provinser) og Tyskland (delstaterne). Men 
antallet af udvekslinger har dog været mindre end forventet. Der er flere grunde til, at 
dette program har fået en langsom opstart: sprogvanskeligheder, det forhold at 
hjemlandet skal afholde 50% af udgifterne til opholdet samt den omstændighed, at det 
kan være vanskeligt for en administration at undvære en kvalificeret medarbejder i en 
periode af ca. 2 måneder. Da sådanne udvekslingsordninger i høj grad kan bidrage til 
at forbedre det administrative samarbejde, bør der gøres alt for at fremme sådanne 
udvekslinger. 
28. Andre udvekslingsprogrammer inden for specifikke områder - såsom Matthaeus, 
Matthaeus-Tax og udvekslingsprogrammet for embedsmænd, der beskæftiger sig med 
veterinære spørgsmål - er omhandlet i del to, nr. 94, 228 og 340. 
29. Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om etablering af 
tværeuropæiske datanet mellem administrationerne23 og de tilhørende forslag til 
rådsbeslutninger har været drøftet indgående i Rådet. I november 1994 nåede Rådet 
(telekommunikation) frem til en politisk aftale om en rådsbeslutning vedrørende 
Fællesskabets bidrag til etablering af datanet mellem administrationerne inden for 
Fællesskabet (IDA). Denne rådsbeslutning, der sandsynligvis vil blive vedtaget i 1995, 
har til formål at fastsætte det bidrag, som Fællesskabet skal yde til visse prioriterede 
projekter om informationsudveksling mellem administrationerne for at fremme 
samarbejdet mellem dem. Allerede i 1994 blev der ydet et forskud for at kunne 
efterkomme de mest presserende anmodninger og undgå diskontinuitet i de projekter, der 
allerede er blevet lanceret. 
23 KOM(93) 69 endelig udg. af 12.3.1993. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
22 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
F.eks. er der i forbindelse med informationssystemet om offentlige indkøb (SIMAP), der 
flere gange er blevet anvendt til fremme af det administrative samarbejde på told- og 
landbrugsområdet, blevet ydet et EU-bidrag i 1994 inden for rammerne af IDA-
programmet. 
Endvidere har man som led i etableringen af et elektronisk postnet mellem de 
administrationer, der beskæftiger sig med forvaltningen af det indre marked, foretaget 
et første skridt under anvendelse af de eksisterende kommunikationsnet. Formålet er at 
få etableret en struktur, der åbner mulighed for brug af elektronisk post inden for de 
forskellige udvalg, herunder navnlig Det Rådgivende Udvalg for Det Indre Marked. 
30. De organer, der beskæftiger sig med anvendelsen og håndhævelsen af EF-
lovgivningen, er ikke nødvendigvis offentlige administrationer, men kan også være 
private organer, såsom dem, der er blevet anmeldt, og som meddeler typegodkendelser 
og certifikater i henhold til direktiverne om den nye metode. De organer, der således er 
blevet anmeldt, har afholdt et symposium for at fremme en indbyrdes koordinering 
mellem dem. Endvidere har repræsentanter for industrien samt andre organer afholdt et 
symposium i november 1994 om typegodkendelse af motorkøretøjer. 
c) Sanktioner for overtrædelse af EF-lovgivningen 
31. Kommissionen videreførte sit arbejde for at få klarlagt betydningen af sanktioner 
i forbindelse med gennemførelsen af EF-lovgivningen for det indre marked. Navnlig 
fortsatte Kommissionen og medlemsstaterne deres uformelle drøftelser vedrørende 
sanktioner på toldområdet (se nr. 342). 
I overensstemmelse med det strategiske program overvejede Kommissionen, hvorledes 
der kan opnås større gennemsigtighed på det område, der vedrører nationale sanktioner. 
Med henblik herpå kan Kommissionen f.eks. i sine fremtidige forslag til forordninger og 
direktiver indføje en klausul, der indeholder en udtrykkelig bestemmelse om, at 
medlemsstaterne skal anmelde, hvilke sanktioner der finder anvendelse ved overtrædelse 
af bestemmelser, der vedrører enhedsmarkedet. En meddelelse herom er blevet forelagt 
Rådet og Europa-Parlamentet24. 
C. Domstolsadgang samt retligt samarbejde 
32. Hvis virksomheder og privatpersoner skal have tillid til det indre marked, må de 
have sikkerhed for, at der står adækvate retsmidler til rådighed for dem, dersom de løber 
ind i problemer. Dette er ikke givet inden for et enhedsmarked, der omfatter flere 
forskellige nationale jurisdiktioner. Derfor tillægges det strategiske program til 
forbedring af domstolsadgangen og det retlige samarbejde inden for enhedsmarkedet 
stor betydning. 
24 KOM(95) 162 endelig udg. af 3.5.1995. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
23 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
33. Kommissionen har i 1994 iværksat en række aktioner, der har til formål: 
• at forbedre uddannelsen af og formidlingen af information til jurister 
(primært dommere og advokater) i EF-ret 
• at sikre forbrugerne en lettere adgang til domstolene og 
• at fremskynde indgåelsen af konventioner, der har til formål at råde bod 
på opdelingen af det europæiske retsrum. 
a) Uddannelse af og formidling af information til jurister i EF-ret 
34. I "Det strategiske program for det indre marked" tillægges dommere, advokater 
og generelt set alle jurister, der beskæftiger sig med anvendelsen af EF-retten og det 
indre marked, en altafgørende rolle. 
Kommissionen har således til hensigt - ved udgangen af 1995 - at forelægge Rådet et 
fælles program for uddannelse i og formidling af information om EF-retten til brug for 
jurister. 
35. Med dette formål for øje blev der i 1994 iværksat følgende initiativer: 
• Kommissionen har i samtlige medlemsstater ladet iværksætte en under­
søgelse for netop at få klarhed over de vanskeligheder og behov, som 
advokater er stødt på i forbindelse med uddannelse i og formidling af 
information om EF-retten 
• der er blevet nedsat en tresidig ekspertgruppe (der for hver enkelt 
medlemsstat består af en dommer, en advokat og en universitetslærer, der 
underviser fremtidige dommere og advokater), som navnlig har til opgave 
at bistå Kommissionen med at indkredse eventuelle områder, hvor der kan 
foretages EU-aktioner med henblik på uddannelse af og formidling af 
information til jurister i EF-ret samt at bistå Kommissionen ved 
udarbejdelsen af konkrete forslag 
• Kommissionen overvejer - ved udgangen af 1995 - at forelægge Rådet et 
forslag om, at der indføres et generelt krav om opfølgning af uddannelse 
i EF-ret som betingelse for adgang til visse juridiske professioner. 
b) Forbrugernes domstolsadgang 
36. Kommissionen er gået i gang med dybtgående overvejelser om, hvorledes man 
kan forbedre forbrugernes domstolsadgang inden for rammerne af enhedsmarkedet. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
24 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Grønbogen om 'forbrugernes klagemuligheder og om bilæggelse af tvister på forbruger­
området indenfor enhedsmarkedet"25, der blev vedtaget i november 1993, har været til 
udtalelse i Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Udvalget for 
Regionerne. Grønbogen har navnlig foranlediget erhvervslivet og sociale kredse til at 
fremkomme med en lang række skriftlige udtalelser (mere end 100), som blev uddybet 
under en offentlig høring, der fandt sted i Bruxelles den 22. juli 1994. 
37. Under høringen nåede man dog frem til en ret bred enighed om tre af grønbogens 
konklusioner, som bl.a. gik ud på: 
• at harmonisere de eksisterende regler for søgsmål, der tager sigte på at 
bringe visse former for ulovlig handelspraksis til ophør og ledsaget af en 
gensidig anerkendelse af de organer, som kan anlægge et sådant søgsmål 
• at fremme udenretlig bilæggelse af individuelle tvister. Vilkårene for en 
sådan form for bilæggelse af tvister skal forbedres ved fastsættelsen af 
minimumskriterier på EU-plan 
• at oprette en instans, der tager sig af klager på tværs af landegrænserne 
og kombineret med et grænseoverskridende samarbejde mellem forbruger­
organisationerne. 
Kommissionen agter at foreslå de nødvendige foranstaltninger i 1995 med henblik på at 
gennemføre de ovennævnte forslag. 
c) Gensidig anerkendelse af domme 
38. Bruxelles-konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af 
retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, udgør et grundlæggende element 
for opbygningen af et europæisk retsrum. Konventionen er blevet opfulgt af flere 
projekter, der går ud på at konsolidere dette retsrum: 
• Der er således blevet gjort fremskridt i 1994 hen imod vedtagelsen af europæisk 
konvention om insolvensprocedurer, hvori der opstilles kompetenceregler for 
konkursprocedurers retlige virkninger inden for Fællesskabet samt ensartede 
regler for retskonflikter under sådanne procedurer. Herudover tager konventionen 
sigte på at sikre gensidig anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser, der afsiges 
under sådanne procedurer. 
• Endvidere fortsætter drøftelserne vedrørende et udkast, der går ud på at 
konventionen skal udvides til også at omfatte familieret. 
25 KOM(93) 576 endelig udg. af 16. november 1993. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
25 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
• Man er desuden allerede gået i gang med et arbejde, der skulle føre til udarbej­
delsen af et nyt juridisk instrument, der skal bidrage til en forenkling af 
international fremsendelse inden for Den Europæiske Union af juridiske og 
udenretlige dokumenter på det civilretlige og handelsretlige område. 
D. Evaluering af om lovgivningen er effektiv 
39. Selv om det indre marked stadig befinder sig på et tidligt stadium har meget 
opmærksomhed allerede været centreret om i hvilket omfang, et sådant initiativ har levet 
op til foirentningerne. I en resolution, der blev vedtaget i december 199226, opfordrede 
medlemsstaterne Kommissionen til at foretage en tilbundsgående evaluering af dette 
aspekt ved i løbet af 1996 at foretage: 
"en generel analyse af, hvorvidt de trufne foranstaltninger til gennemførelse af 
det indre marked har været effektive, navnlig set på baggrund af deres virkning 
i forhold til målsætningen om at fremme en harmonisk og afbalanceret udvikling 
af den økonomiske virksomhed i Fællesskabet som helhed, en bæredygtig og ikke-
inflationær vækst, som respekterer miljøet, en høj grad af konvergens med hensyn 
til de økonomiske resultater, et højt beskæftigelsesniveau, et højt socialt 
beskyttelsesniveau, højnelse af levestandarden og livskvaliteten, økonomisk og 
social samhørighed samt solidaritet mellem medlemsstaterne. Analysen kan 
endvidere omhandle den virkning, foranstaltningerne har med hensyn til at 
forbedre de europæiske virksomheders konkurrenceevne på verdensmarkederne". 
I denne analyse må der tages hensyn til det forhold, at det indre marked endnu ikke er 
fuldt ud på plads. Men som en første global vurdering kan den tjene som vejledning, der 
kan bidrage til at styre EU-aktionerne på dette område. 
a) Formålet med analysen 
40. De videnskabelige og teoretiske vanskeligheder i forbindelse med analysens 
gennemførelse er betydelige. Formålet med analysen er at finde frem til, hvilken 
indvirkning det indre marked har haft i forhold til andre faktorer, der sideløbende 
hermed har indvirket på Fællesskabets økonomi, herunder navnlig globaliseringen og 
liberaliseringen af den multilaterale handel, teknologiske ændringer, åbning af Central-
og Østeuropa, det globale økonomiske klima, de økonomiske konsekvenser af den tyske 
forening og den specifikke udvikling, der er sket i de enkelte medlemsstater. 
41. I Kommissionens analyse vil man fokusere på to aspekter: 
• EF-lovgivningens effektivitet - Det er håbet, at omfattende undersøgelser af 
praksis vil kaste lys over styrken og svagheden i de lovgivningsmæssige og 
26 Resolution 92/C 334/1 af 7. december 1992 (EFT C 334 af 18.12.1992, s. 1). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
26 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
administrative rammer og bidrage til at få indkredset områder, hvor det er 
nødvendigt med en yderligere finjustering for at fjerne barrierer, der ikke har 
karakter af told, samt andre hindringer for den frie bevægelighed. 
Der er her tale om en såkaldt "bottom-up"-analyse af problemer og løsninger. En 
detaljeret undersøgelse af omkring tyve sektorer suppleret med virksomheds­
analyser og med komplementære undersøgelser af specifikke aspekter såsom 
offentlige indkøb, tekniske barrierer eller monetær integration skal give et 
realistisk billede af skete fremskridt og resterende mangler. Resultatet af denne 
analyse kan så bruges til at justere og udbygge de lovgivningsmæssige og 
administrative rammer for at sikre det fulde udbytte af enhedsmarkedet. 
Med undersøgelsen vil man primært fokusere på konsekvenserne af de 
foranstaltninger, der er blevet vedtaget for at liberalisere de fire friheds­
rettigheder. Men man vil her også uvægerligt komme ind på andre 
fællesskabsretlige og nationale politikker, som påvirker dynamikken i 
erhvervslivet og de justeringsmekanismer, som enhedsmarkedet har åbnet op for. 
Et højt prioriteret mål blandt disse politikker vil være at sikre fremskridt hen 
imod en monetær integration, ligesom nationale og fællesskabsretlige foranstalt­
ninger, der påvirker konkurrencen, også vil blive tillagt høj prioritet. 
• Konsekvenserne af det indre marked - Som krævet i Rådets resolution skal man 
i undersøgelsen søge at få fastlagt, hvorvidt markedsintegrationen har givet det 
forventede bidrag til at løse Fællesskabets konkurrencemæssige problemer og 
medført øget beskæftigelse samt fremmet regionalt afbalanceret økonomisk vækst. 
Analysen vil i bedste fald kun give et ufuldstændigt og i vidt omfang kvalitativt 
svar på disse omfattende makroøkonomiske spørgsmål, da mange af dem ikke kan 
gøres til genstand for hypoteser, der kan afprøves. 
Undersøgelser vil primært være centreret om ændringer på virksomhedsplan og 
på de enkelte markeder, idet man skal prøve at få konstateret, hvorvidt markeds-
integrationen har givet adgang til større markeder og medført øget konkurrence, 
samt hvorvidt og hvorledes det har ændret virksomhedernes strategier og adfærd. 
På grundlag af den information, der er blevet indsamlet på det mikroøkonomiske 
plan, skal undersøgelsen forsøge at give et billede af de mere vidtgående 
konsekvenser af programmet for det indre marked. 
b) Lancering af en baggrundsanalyse 
42. Der er markedsundersøgelser i gang vedrørende følgende sektorer: forarbejdede 
levnedsmidler, produktionsudstyr til fremstilling af fødevarer og drikkevarer, 
farmaceutiske produkter, tekstil og beklædning, teletiUægstjenester, entreprenørmateriel, 
vejtransport, lufttransport, bankvirksomhed, forsikringsvirksomhed samt distribution. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
27 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
Herudover er der planer om at foretage markedsundersøgelser vedrørende følgende 
sektorer: telekommunikationsudstyr, kedler og metalbeholdere, reklamevirksomhed, 
kemiske produkter, motorkøretøjer, forarbejdede levnedsmidler, audiovisuelle 
tjenesteydelser og et fælles informationsmarked. 
En række undersøgelser vedrørende bredere emner er også i gang, herunder: afskaffelse 
af formaliteter af skattemæssig art og i forbindelse med told ved de indre grænser, 
fjernelse af tekniske handelshindringer, udvikling af pan-europæiske markeder, 
gennemførelse af stordriftsfordele, liberalisering af kapitalmarkederne, trends, hvad 
angår udenlandske direkte investeringer samt handelsstrømme, omkostninger i forbindelse 
med valutaforvaltning, liberalisering af offentlige indkøb og konkurrencepolitik. 
Man kan også overveje andre emner, herunder: beskyttelse af industriel ejendomsret, 
det indre markeds eksterne dimension, transeuropæiske transportnet, de regionale 
konsekvenser af markedsintegrationen og en kvantitativ analyse af indvirkningerne på 
arbejdsmarkedet. Denne undersøgelse vil blive suppleret med en undersøgelse af 
repræsentative organer og opinionsdannere i erhvervslivet. 
Der vil herudover blive foretaget en omfattende undersøgelse af virksomhedernes 
opfattelse af, hvilke konsekvenser foranstaltninger truffet i forbindelse med det indre 
marked har haft samt af virksomhedsstrategier inden for enhedsmarkedet. Dette vil blive 
suppleret med en undersøgelse af repræsentative opgaver og af opinionsdannende 
erhvervsdrivende. 
Resultaterne af disse undersøgelser vil først foreligge i begyndelsen af 1996 og vil danne 
råmaterialet for Kommissionens rapport, der vil blive afsluttet i midten af 1996. 
E. Statistik 
a) Vurdering af den indvirkning, som enhedsmarkedet har haft 
43. I lyset af kravet om, at det statistiske system skal give pålidelige og ajourførte 
statistikker til brug for en vurdering af den indvirkning, som programmet for det indre 
marked har haft, har Eurostat som svar foreslået en approach, hvor man sondrer mellem, 
hvad der kan opnås på kort sigt og lang sigt. 
Ser man på kort sigt startede man arbejdet med at levere data, som vil blive brugt som 
materiale for 1996-undersøgelsen. Disse indsamlede data er baseret på tre grundpiller: 
• udnyttelsen af eksisterende information fra Eurostat og fra de nationale institutter 
for statistik 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
28 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
• brugen af længdesnitsanalyser, navnlig ved evalueringen af virksomhedernes 
præstation og adfærd som svar på enhedsmarkedet 
• specifikke undersøgelser af resterende databehov, som hverken kan opfyldes via 
eksisterende data eller via længdesnitsundersøgelser. 
Det ovennævnte arbejde er blevet udført i snævert samarbejde med medlemsstaterne. 
44. På længere sigt vil der blive vedtaget passende foranstaltninger for at tilpasse de 
eksisterende statistiske programmer, således at man kan opfylde de statistiske krav inden 
for det indre marked. Der er en undersøgelse i gang på områder, hvor den løbende 
indsamling af data er svag, og hvor den med fordel kan udbygges. F.eks. er der en 
markant ubalance mellem de statistikker, der findes vedrørende henholdsvis frem­
stillingsvirksomhed og tjenesteydelser, og det er nødvendigt at rette op på denne ubalance 
inden for de kommende år. Tilsvarende er det almindeligt anerkendt, at statistikkerne 
vedrørende offentlige indkøb er utilstrækkelige. 
b) Intrastat 
45. Intrastat - et system til indsamling af statistiske oplysninger om udveksling af 
varer mellem medlemsstaterne - har nu været anvendt i mere end to år. 11994 har man 
i de fleste medlemsstater kunnet konstatere, at systemet er begyndt at fungere bedre: det 
gælder, hvad angår resultaternes disponibilitet (der er i øvrigt blevet vedtaget en 
kommissionsforordning, hvori der fastsættes frister for fremsendelsen af statistiske 
oplysninger), men også oplysningernes kvalitet, navnlig når der er tale om aggregerede 
statistiske oplysninger. Ydermere forventes der fremskridt navnlig via Edicom-
programmet (Electronic Data Interchange on COMmerce), som Rådet ved en beslutning 
har afsat betydelige juridiske og finansielle midler til og via en udbygning af den kontrol, 
som de nationale administrationer foretager. 
På kort sigt vil Eurostat primært bestræbe sig på at forbedre svarprocenten på 
virksomhedernes forespørgsler samt søge at simplificere systemet (der er allerede blevet 
indført en ny tærskel pr. handelstransaktion, således at resultaterne for handels-
transaktioner til en beskeden værdi kan grupperes). Endvidere vil Eurostat gå i gang med 
de første overvejelser vedrørende Intrastat II ved at foretage en opinionsundersøgelse og 
tilrettelægge et seminar, hvori både leverandører og brugere af statistiske oplysninger 
deltager. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
29 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
§ 3 - Udvikling af enhedsmarkedet 
A. Indledning 
46. I det strategiske program annonceredes der (vedrørende afsnittet "Udvikling af 
det indre marked") en række aktioner, der har til formål at forbedre kvaliteten af 
lovgivningen inden for enhedsmarkedet og at sikre, at offentligheden bliver mere 
opmærksom herpå. I del II omhandles andre aktioner, der annonceredes i samme afsnit 
i det strategiske program, og som navnlig tager sigte på at forbedre miljøet for 
erhvervslivet og forbrugerne inden for enhedsmarkedet. 
B. Politikken for lovgivningstiltag 
47. Kommissionen vil som lovet i "Det strategiske program for det indre marked" og 
for at opfylde de forpligtelser, der påhviler den i henhold til traktaten for Den 
Europæiske Union definere en ny politik for sin lovgivningsvirksomhed. Der er ikke så 
meget tale om at indføre nye lovgivningsprocedurer, idet Kommissionen snarere vil 
bestræbe sig på at indføre en lovgivningsdisciplin, der skal respekteres under de enkelte 
faser i forbindelse med vedtagelsen af EF-retsakter. Retningslinjerne herfor skal vedtages 
af Kommissionen i 1995. 
48. Kommissionens tjenestegrene er for øjeblikket ved at udarbejde et udkast til 
generelle retningslinjer for lovgivningspolitikken med henblik på at kodificere de 
procedurer, der skal følges for at gennemføre ovennævnte mål. 
C. Deregulering/Forenkling af lovgivningen 
49. EF-lovgivningen, der tager sigte på at etablere enhedsmarkedet, er ifølge sin natur 
af deregulerende karakter, fordi den har til formål at afskaffe nationale foranstaltninger, 
der skaber hindringer for samhandelen. Navnlig direktiverne, hvori der indføres den 
såkaldte nye metode, viser at Kommissionen gennem lang tid har tillagt forenkling høj 
prioritet, idet de erhvervsdrivende nu har mulighed for at vælge mellem at overholde 
væsentlige krav eller frivilligt at anvende harmoniserede normer, og fabrikanter har 
mulighed for at vælge mellem flere certificeringsprocedurer. Kommissionens forpligtelse 
udmøntes endvidere i de lovgivningsforslag, der tager sigte på at forenkle de eksisterende 
EU-regler inden for f.eks. levnedsmiddelsektoren. 
Men Kommissionen har dog orienteret medlemsstaterne om, at den nærer betænkelig­
heder på grund af de nationale myndigheders mange lovgivningsinitiativer, der både 
iværksættes på centralt og lokalt plan, og som afspejles af antallet af de lovforslag, der 
fremlægges som led i notifikationsprocedurerne, og hvor man bl.a. kan nævne direktiv 
83/189/EØF*. Kommissionen har pålagt medlemsstaterne, at de for så vidt angår deres 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
30 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
egen lovgivningsvirksomhed, anvender principperne om forsigtighed og mådehold, som 
også gælder for Fællesskabets lovgivningsmyndighed. Dette tager navnlig sigte på at 
undgå, at der vedtages overflødige nationale regler, der overlapper EU-reglerne ved 
gennemførelsen. 
50. Kommissionen har indkaldt en uafhængig ekspertgruppe, der ledes af Bernhard 
Molitor, og som skal undersøge muligheden for at forenkle love og administrative 
bestemmelser på både nationalt og EU-plan ("Molitor-gruppen"). Visse sektorer, der 
hører ind under det indre marked, indgår i denne undersøgelse. Gruppen skal forelægge 
Kommissionen en rapport inden juni 1995. 
Der er også blevet nedsat et udvalg til forenkling af virksomhedernes miljø, som på 
længere sigt skal fokusere på muligheden for at lette byrderne for erhvervslivet, herunder 
navnlig for de små og mellemstore virksomheder via en forenkling af lovgivning og 
administration. 
D. Kodificering af EF-lovgivningen 
51. For at opnå gennemsigtighed og forenkling hvad EU-reglerne angår har man 
fremskyndet og differentieret arbejdet i forbindelse med konstitutiv kodificering og 
informativ kodificering. Der blev her taget et vigtigt skridt i og med vedtagelsen den 
20. december 1994 af en interinstitutionel aftale om en accelereret arbejdsmetode, som 
forenkler beslutningsprocedurerne i forbindelse med konstitutiv kodificering. Hvad angår 
kreditinstitutter, livs- og skadesforsikring samt børser og værdipapirer, skal den igang­
værende kodificering afsluttes i 1995. Hvad angår den informative kodificering, er der 
blevet udarbejdet koordinerede samlinger over retsakter på lægemiddelområdet og 
vedrørende selskabsret. 
E. Oplysningspolitik 
52. I det strategiske program har man understreget betydningen af en oplysnings­
politik for den fremtidige udvikling af det indre marked. Virksomhederne og borgerne 
skal gøres bekendt med deres rettigheder og hvilke muligheder, der står åbne for dem 
i en union uden indre grænser. Men virksomhederne og borgerne skal også give 
information til Fællesskabet og de nationale myndigheder, hvis disse skal danne sig et 
billede af, hvorledes det indre marked fungerer i praksis. 
53. Derfor har Kommissionen sammen med medlemsstaterne og i mange tilfælde med 
aktiv deltagelse fra Euro Info Centre - i løbet af 1994 - holdt en række "Internal 
Market Weeks" i samtlige medlemsstater. Arrangementerne har udformet sig forskelligt 
for derved at tage hensyn til lokale forhold og specielle interesser. Generelt kan det 
nævnes, at der er blevet oprettet en række varme linjer og afholdt en række radio­
programmer, hvor lytterne kunne ringe ind og tilkendegive deres synspunkter og stille 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
31 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
spørgsmål vedrørende det indre marked. Forretningsfolk og andre interesserede har været 
opfordret til at deltage i seminarer og diskussioner vedrørende de enkelte lande og med 
deltagelse af embedsmænd fra Kommissionen. Det samlede resultat af dette initiativ har 
været tilfredsstillende både kvantitativt (opkald til grønne numre og mødedeltagelsen) og 
kvalitativt (den information, der er blevet givet om det indre marked). 
Størsteparten af deltagerne i de 106 konferencer, der har været afholdt, var repræsen­
tanter for virksomheder. De 3 000 personer, der ringede til de grønne numre, der blev 
oprettet i forbindelse med EU-ugerne, var primært borgere, som foretrak og i høj grad 
påskønnede denne måde at informere sig på og fremføre deres synspunkter. 
54. Ud over programmet for de ovennævnte EU-uger har oplysningspolitikken for det 
indre marked i 1994 været koncentreret om følgende punkter: 
• En konference i marts 1994 for mere end 250 repræsentanter for erhvervs­
sammenslutninger, hvor Vanni d'Archirafi, kommissionsmedlem med ansvar for 
det indre marked, fremlagde det strategiske program efter at have gjort status 
over, hvorledes det indre marked havde fungeret. 
• Offentliggørelse og udgivelse af den første årlige beretning om det indre marked. 
• Konferencer om de enkelte sektorer, navnlig inden for områderne intellektuel 
ejendomsret og offentlige indkøb. 
• Publikationer om forskellige sektorer. 
55. Der har været foretaget en forbrugerundersøgelse, hvad angår INFO 92-data-
basen, for at finde ud af, hvem der bruger basen, og hvad brugernes informationsbehov 
var. Blandt de 341, der besvarede undersøgelsen, og som stort set fordeltes ligeligt 
mellem EU-institutionerne (mest Kommissionen) og udenforstående brugere, var der 
mange formidlere, såsom informationsbureauer, Euro Info Centre, konsulenter og 
lignende. De udfyldte spørgeskemaer, der blev fremsendt, viste, at INFO 92 har bidraget 
til at imødekomme denne brugergruppes behov, selv om hovedparten af den information, 
de ønsker, også kan fås fra andre databaser, såsom CELEX. Den meget enkle søgnings-
procedure, der benyttes i INFO 92, er en klar fordel. Men kun meget få små og 
mellemstore virksomheder eller privatpersoner bortset fra interne brugere svarede, 
hvilket synes at tyde på, at on-line-tjenesten vedrørende det indre marked er mangelfuld. 
Det blev besluttet at de knappe ressourcer, der står til rådighed for en sådan form for 
information, for fremtiden primært skal være centreret om denne mere generelle 
brugergruppe. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
32 
FØRSTE DEL - OVERSIGT 
§ 4 - Eksterne aspekter 
56. I det strategiske program for det indre marked pointeres det, at det som betingelse 
for at virksomhederne fuldt ud kan drage fordel af det indre marked er nødvendigt at 
sikre en dynamisk handelspolitik og effektive procedurer ved de ydre grænser. I 1994 
skete der en vigtig udvikling på begge disse områder, som omhandles nærmere i del II, 
afsnit 10. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
33 
ANDEN DEL 
Udførlig gennemgang 
Indledning 
57. Anden del af beretningen er en gennemgang af året 1994 inden for hvert af det 
indre markeds hovedområder, og der startes med "de fire frihedsrettigheder" . Der 
gives en beskrivelse af udviklingen inden for lovgivningen og af andre tiltag, der 
gennemføres med henblik på at forbedre det indre markeds virkemåde såsom det 
administrative samarbejde. Så vidt muligt angives det, hvorledes det indre marked virker 
i praksis på det pågældende område, og der opstilles en løsning på de større problemer, 
som Kommissionen er blevet underrettet om. 
Afsnit 1 - Fri bevægelighed for personer 
§ 1 - Afskaffelse af kontrollen ved de indre grænser 
58. De ledsageforanstaltninger, der er nødvendige for afskaffelsen af personkontrollen 
ved de indre grænser, er endnu ikke blevet iværksat. Medlemsstaterne har endnu ikke 
officielt afskaffet kontrollen på unionsniveau, om end syv medlemsstater er blevet enige 
om at afskaffe den inden for Schengen-gruppen (Belgien, Tyskland, Frankrig, Spanien, 
Luxembourg, Nederlandene og Portugal). 
Imidlertid er den systematiske personkontrol, navnlig ved landegrænserne, blevet 
afskaffet ved de fleste grænseovergange. Ved disse grænseovergange er kontrollen 
desuden rent faktisk blevet fuldstændig afskaffet. 
Derimod er den systematiske kontrol i lufthavne og søhavne blevet opretholdt næsten 
overalt over for fly- og sørejsende inden for EU. 
For så vidt som næsten alle medlemsstaterne også har indført lovgivning om 
transportvirksomhedernes ansvar, er endelig den kontrol, der foretages af transport­
virksomhederne, blevet skærpet endog over for rejsende inden for EU. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
34 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
§ 2 - Fri bevægelighed for personer i EU 
A. Opholdsret 
59. Kommissionen mener ikke, at medlemsstaternes gennemførelse af de seneste tre 
direktiver om opholdsret for personer uden for erhverv i EU27 er tilfredsstillende. Selv 
om medlemsstaterne nu har gennemført direktiverne i deres lovgivning undtagen 
Tyskland, har en gennemgang af gennemførelsesforanstaltningerne nemlig medført, at 
Kommissionen har indledt overtrædelsesprocedurer over for ni medlemsstater. I de fleste 
tilfælde går den mangelfulde gennemførelse på betingelsen vedrørende de studerendes 
midler samt på varigheden af den første opholdstilladelse, som udstedes til dem, der er 
omfattet af direktiv 90/364/EØF* og 90/365/EØF*. 
60. Anvendelsen af EF-retten på dette område giver ligeledes anledning til visse 
problemer. De administrative vanskeligheder, som EU-borgere kommer ud for, når de 
påberåber sig den frie bevægelighed, og som har givet anledning til klager til Kommis­
sionen, går i det væsentlige på to punkter: 
• besiddelse af opholdstilladelse - Selv om udstedelse af en opholdstilladelse til 
dem, der udnytter den frie bevægelighed for personer og nedsætter sig på en 
anden medlemsstats område, kun er et udslag af de rettigheder, EU-borgerne 
tildeles umiddelbart i henhold til traktaten og dennes gennemførelses­
bestemmelser, fortsætter medlemsstaterne med at lade visse fordele (bl.a. social 
bistand og ydelser) afhænge af, at nævnte tilladelse fremlægges. I øvrigt minder 
fremgangsmåden for den første udstedelse af opholdstilladelse undertiden nærmest 
om et forhindringsløb for EU-borgeren. 
• dokumentation for tilstrækkelige eksistensmidler - Selv om betingelsen vedrørende 
midler udelukkende findes i de to rådsdirektiver om pensionister, rentemodtagere 
og andre personer uden for erhverv, kræves der undertiden dokumentation for 
tilstrækkelige midler af EU-borgere, der udøver selvstændig erhvervsvirksomhed, 
og af deres familiemedlemmer samt af familiemedlemmerne til EU-lønmodtagere. 
61. Til sidst skal fremhæves et punkt, der vedrører virkningerne af 
udvisningsforanstaltninger (udvisning, forbud mod indrejse i området...) over for EU-
borgere. For så vidt som visse medlemsstater ikke har indført bestemmelser om, at de 
trufne foranstaltninger kan tages op til fornyet overvejelse - hvilket er imod EU's 
27 Direktiverne om opholdsret for lønmodtagere og selvstændige, der er ophørt med 
erhvervsaktivitet (90/365/EØF*), studerende (90/366/EØF* og 93/96/EØF* og 
personer, der ikke er omfattet af andre EF-retlige bestemmelser (90/364/EØF*). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
35 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
retspraksis28 - har de pågældende personer endegyldigt forbud mod indrejse i disse staters 
område. 
B. Anerkendelse af erhvervskvalifikationer 
62. For at forenkle ajourføringen af specialiseringer i Rådets direktiv 93/ 16/EØF* om 
fremme af den frie bevægelighed for læger og gensidig anerkendelse af deres eksamens­
beviser foreslog Kommissionen29 i december 1994, at den fik tillagt beføjelser til at 
foretage denne ajourføring ved en procedure, hvor Udvalget af Højtstående Embedsmænd 
inden for Sundhedsvæsenet, der er nedsat ved Rådets afgørelse 75/365/EØF*, tilknyttes. 
63. Europa-Parlamentet og Rådet har fået forelagt et forslag til direktiv om fremme 
af stedsevarende udøvelse af advokaterhvervet i en anden medlemsstat end den, hvor 
eksamensbeviset er erhvervet30. Lettelsen består i, at det skal være muligt at udøve 
erhvervet under hjemlandets erhvervsbetegnelse i et bestemt tidsrum, således at den 
egnethedsprøve, der kræves aflagt af medlemsstaterne for optagelse og udøvelse af 
erhvervet i værtslandet som led i den generelle ordning for anerkendelse af eksamens­
beviser (direktiv 89/48/EØF*), kan afskaffes eller eventuelt gøres lettere. Direktiv­
forslaget tager også sigte på at lette kollektiv udøvelse af advokaterhvervet. Den vigtigste 
afvigelse fra den ordlyd, der blev foreslået af Conseil des Barreaux de la Communauté 
européenne (CCBE) består i, at etablering under hjemlandets erhvervsbetegnelse opfattes 
ikke som en ubegrænset udøvelsesform, men som et tidsrum, hvor der tages sigte på at 
fremme den fuldstændige integration i erhvervet i værtslandet. 
64. I forbindelse med den generelle ordning for anerkendelse af eksamensbeviser 
(direktiv 89/48/EØF* og 92/5 l/EØF*) er der udarbejdet retningslinjer, der skal fremme 
anvendelsen og derved løse de fortolkningsproblemer, der blev omtalt i årsberetningen 
fra 1993 (punkt 63). Retningslinjerne ledsages af en mindre vejledning for indvandrere. 
I øvrigt er visse uddannelsesforløb i medfør af direktiv 94/38/EF* blevet klassificeret på 
et højere niveau, nemlig eksamensbevisniveauet som omhandlet i direktiv 92/51/EØF*, 
efter anmodning fra Tyskland og Italien. 
65. For så vidt angår gennemførelsen af direktiverne på dette område, har to af 
medlemsstaterne endnu ikke givet meddelelse om nationale gennemførelsesforanstalt­
ninger i forbindelse med direktiv 89/48/EØF* (Grækenland og Belgien), og sagen er 
indbragt for Domstolen. Med hensyn til gennemførelsen skal der især gøres opmærksom 
på vanskeligheder i forbindelse med anerkendelse af eksamensbeviser for lærere, navnlig 
i den offentlige sektor, men også på, at der er sket en forbedring af situationen for de 
28 Bl.a. de forenede sager 115/81 (Adoui) og 116/81 (Cornuaille). Dom af 18. maj 
1982 (Sml. 1982, s. 1665-1713). 
29 KOM(94) 626 endelig udg. af 16. december 1994. 
30 KOM(94) 572 af 21. december 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
36 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
paramedicinske erhverv. For så vidt angår direktiv 92/51/EØF* , som trådte i kraft den 
18. juni 1994, har kun tre af medlemsstaterne givet meddelelse om gennemførelses­
foranstaltninger (Luxembourg, Italien og Nederlandene). 
66. For så vidt angår uddannelser, der er erhvervet i tredjelande, har Domstolen 
bekræftet31, at en medlemsstats anerkendelse af et eksamensbevis, der er udstedt af et 
tredjeland, ikke forpligter de øvrige medlemsstater til at anvende bestemmelserne i 
tandlægedirektiverne 78/686/EØF* og 78/687/EØF*. Denne retspraksis finder også 
anvendelse på de andre direktiver af samme art (læger, sygeplejersker osv.). Ved samme 
lejlighed mindede Domstolen også om værtslandets forpligtelse til at tage hensyn til den 
erhvervserfaring, som klageren Haïm havde opnået i en anden medlemsstat. 
67. Der er endnu talrige hindringer i forbindelse med adgang til at optage og udøve 
ikke-lovregulerede erhverv, som ikke er overvundet. 
Kommissionen fremkom i december 1994 med en meddelelse om anerkendelse af 
eksamensbeviser med akademiske formål og med erhvervsmæssige formål32. Meddelelsen 
indeholder en analyse af forskelle, ligheder og komplementaritet mellem de forskellige 
anerkendelsesformer. Uden at rokke ved erhvervenes og uddannelsernes særpræg synes 
det muligt at udvikle en række samvirkende foranstaltninger til fordel for et europæisk 
samarbejdsområde for erhverv og uddannelser. Der angives fire hovedlinjer i med­
delelsen: oplysning, oprettelse af akademiske og erhvervsfaglige netværk, samstemmende 
tilpasning af uddannelserne og vurdering af kvaliteten. Meddelelsen tager sigte på at 
fremkalde en drøftelse af, hvilke foranstaltninger der egner sig, inden for EU-
institutionerne og på alle niveauer i medlemsstaterne (kompetente myndigheder, 
akademiske og erhvervsfaglige kredse). 
68. Kommissionen indkaldte i april 1994 forslag om "Fremme af initiativer på 
området for gensidig anerkendelse af erhvervskvalifikationer". 
Med dette tiltag ønskede Kommissionen at fremme forbilledlige initiativer til tvær­
nationalt samarbejde mellem markedets beslutningstagere om sammenligning af erhvervs-
kvalifikationer og gensidig anerkendelse af disse. Med henblik herpå opfordrede 
Kommissionen markedets beslutningstagere - offentlige organer, arbejdsmarkedets parter, 
erhvervsorganisationer, uddannelsesinstitutioner - til at underrette Kommissionen om, 
hvilke tværnationale aftaler der var indgået, og hvilke tværnationale samarbejdsprojekter 
der var i gang eller på vej inden for de pågældende områder. Den har besluttet at yde 
tilskud til videreførelse eller start af de tværnationale samarbejdsprojekter, den måtte 
finde særlig interessante. 
31 Domme afsagt den 9. februar 1994 i sagerne C-319/92 (Haim) og C-154/93 
(Tawil) [Sml. 1994 s. 1-425 og 1-451). 
32 KOM(94) 596 af 13. december 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
37 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
Der er modtaget 170 forslag til foranstaltninger, og heraf er udvalgt femogtyve. Tallene 
viser om fornødent, at de initiativer, der tages af markedets beslutningstagere på området 
for gensidig anerkendelse af kvalifikationer, er mangfoldige og mangeartede. 
Afsnit 2 - Frie varebevægelser 
§ 1 - EF-rettens instrumenter til sikring af frie varebevægelser 
1° EF-traktatens artikel 30-36 
A. Indledning 
69. I EF-traktatens artikel 30 ff. står der, at kvantitative indførselsrestriktioner og 
udførselsrestriktioner såvel som alle foranstaltninger med tilsvarende virkning er 
forbudt33. 
Kommissionen modtog i 1994 232 nye klager fra erhvervsdrivende eller erhvervs­
organisationer, eller den afslørede selv restriktionerne, hvilket viser, at der stadig findes 
ikke-toldmæssige hindringer for samhandelen. De erhvervsdrivende understregede i 
øvrigt dette under Det Indre Markeds-ugerne, der afholdtes i medlemsstaterne og på 
konferencen i København i september 1994 om de tekniske hindringer for samhandelen. 
I samme tidsrum: 
• blev det besluttet at henlægge 217 sager 
• blev det besluttet at indbringe 2 sager for Domstolen. 
Den store forskel mellem disse tal viser, at Kommissionen har vilje til at videreføre en 
dialog med medlemsstaterne om en mindelig ordning af de sager, som den får forelagt. 
Dette partnerskab udformes som pakkemøder, der afholdes med medlemsstaterne med 
regelmæssige mellemrum. 11994 blev der holdt sådanne møder med Tyskland, Spanien, 
Italien, Grækenland, Portugal og for første gang med Nederlandene. Fireoghalvfjerds af 
de 217 henlæggelser kan henføres til pakkemøderne. 
70. Denne metode, der tager sigte på at løse problemerne i åbenhed er også baggrund 
for Europa-Parlamentets og Rådets forslag til beslutning om indførelsen af en ordning 
33 Jf. 1993-beretningea om det indre marked (punkt 70-85). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
38 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie 
varebevægelser i EU34 (se nr. 161). 
B. De vigtigste områder, hvor Kommissionen har grebet ind med henblik på 
fjernelse af hindringer for samhandelen i 1994 
71. Som det fremgår af statistikkerne vedrørende de 200 klager fra erhvervsdrivende 
i 1994, som findes i tabel III, har de statslige foranstaltninger, der direkte eller indirekte 
for øjeblikket eller i fremtiden kan medføre restriktioner for samhandelen i EU, især 
gjort sig gældende på området for levnedsmidler, farmaceutiske produkter og lægemidler 
samt motorkøretøjer. Alle medlemsstater er, om end i forskellig grad, berørt af 
processen. Arten af de hindringer, de erhvervsdrivende kommer ud for, og medlems­
staternes formål veksler fra et område til et andet, men er ikke væsentlig forskellige fra 
dem, Kommissionen fik kendskab til i 1993. 
TABEL III - KLAGER I 1994 OVER HINDRINGER FOR SAMHANDELEN (ARTIKEL 30 FF.) 
Medlema-
Mit, der 
klage» 
over 
B 
DK 
0 
EL 
E 
F 
IRL 
1 
L 
NL 
P 
UK 
IALT Levnede-
inkNar 
2 
0 
11 
5 
1 
9 
0 
2 
1 
4 
0 
0 
35 Motor-
karatajer 
S 
0 
1 
4 
4 
11 
0 
3 
1 
0 
3 
1 
33 Farma-
ceutleke 
produkter 
og lage­
midler 
0 
4 
8 
1 
0 
3 
0 
15 
0 
0 
0 
0 
31 Kamtake 
produkter 
0 
1 
4 
0 
1 
3 
0 
3 
0 
1 
0 
0 
13 Handala-
lovgrvnfng 
(reklame, 
forbud) 
0 
1 
1 
2 
3 
l 
0 
1 
0 
1 
0 
0 
11 Byggeri 
0 
0 
1 
1 
1 
3 
0 
4 
0 
0 
0 
0 
10 Offentlige 
indkabs-
aftakw 
0 
0 
1 
1 
0 
0 
0 
3 
0 
0 
0 
0 
5 Affald 
0 
0 
3 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
4 • •wtom-
iiHinikèitlofi 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
0 
1 
0 
0 
1 
0 
3 Andet 
7 
1 
14 
5 
1 
20 
1 
4 
0 
0 
1 
3 
57 IALT 
14 
7 
44 
19 
11 
63 
1 
38 
2 
« 
5 
4 
202 
34 KOM(93) 670 endelig udg. af 15. december 1993 (EFT C 18 af 21.1.1994), som 
ændret ved KOM(94) 250 endelig udg. af 15. juni 1994 (EFT C 200 af 
22.7.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
39 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
a) Levnedsmidler 
72. Sektoren for levnedsmidler er et område, hvor handelsbestemmelserne især kan 
vurderes i lyset af EF-traktatens artikel 30 ff.* og som har givet anledning til talrige 
domstolsdomme, bl.a. Rewe-dommen, der er kendt under betegnelsen Dijon-solbær­
dommen35. 
73. Kommissionen har konstateret, at i 1994 bestod den største hindring i kravet om 
forudgående nationale godkendelsesprocedurer med eller uden udstedelse af 
certifikater, der tager sigte på at kontrollere, om der er tilskud (næringsstoffer, 
vitaminer) og/eller tilsætningsstoffer til stede. 
Blandt de sager, som blev afsluttet i 1994 kan eksempelvis nævnes: 
# kravet om et ledsagedokument ved indførsel af sukker i Italien med henblik på 
kontrol af dettes anvendelse ved vinfremstilling 
# de spanske myndigheders krav om en officiel sundhedsattest fra oprindelseslandet, 
hvoraf det fremgår, at varerne er fremstillet ifølge værtslandets gældende 
bestemmelser, og at deres forbrug ikke udgør nogen sundhedsfare 
# forbuddet i Frankrig mod anvendelse af sorbinsyre i chokoladefyld af mælke­
chokolade 
• forbuddet mod indførsel og markedsføring i Tyskland af saft, der er farvet med 
tartrazin (E 102) 
I den forbindelse har Kommissionen mindet om, at et forbud mod markedsføring eller 
et krav om forudgående indførselstilladelse udgør en hindring, der kun kan begrundes 
under henvisning til beskyttelse af folkesundheden. Endvidere skal det stå i et rimeligt 
forhold til formålet. 
74. Nogle af forhindringerne hidrører fra bestemmelserne om salgsbetegnelser. 
Blandt de sager, som blev afsluttet i 1994, kan eksempelvis nævnes: 
• visse betegnelser såsom "saucisse", "terrine" og "pâté" kunne kun benyttes i 
Frankrig, på betingelse af at de lovmæssige forskrifter for deres sammensætning 
blev overholdt 
• i Nederlandene skulle limonader efter bestemmelserne indeholde mindst 10% 
frugtsaft, for at de kunne anses for at være rigtige frugtlimonader. 
Kommissionen har måttet minde de pågældende medlemsstater om, at en stat ikke kan 
forbyde, at varer fra andre medlemsstater indføres på deres marked under samme fælles­
betegnelse som den, der anvendes for deres indenlandske varer. Svarer varens 
35 Domstolens dom af lu. februar 1979 i sag 120-78 - Sml. 1979, s. 649-665. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
40 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
egenskaber ikke til den indenlandske vare, skal importøren dog underrette forbrugeren 
om varens art gennem en passende mærkning. 
75. Endelig har Kommissionen påvist hindringer, der hidrørte fra statslige bestem­
melser om oprindelsesmærkning eller mærkning, der gennemtvinges af hensyn til 
forbrugerbeskyttelsen36. 
Oprindelsesmærkning af varer kan medføre hindringer for samhandelen, for så vidt som 
den indebærer yderligere omkostninger, eller når den kan bevirke, at den indførte vare 
nedvurderes. Domstolen har i øvrigt udelukket, at en sådan bestemmelse kan være 
berettiget af hensyn til forbrugerbeskyttelsen, da den klart må anses for at finde 
anvendelse udelukkende på indførte varer37. 
Forbrugerbeskyttelsen, som er et uomgængeligt krav ifølge EF-retten, indebærer på 
ingen måde forbud mod markedsføring af varer under henvisning til, at de ikke opfylder 
de nationale kvalitetskriterier. Meget ofte er det tilstrækkeligt med en passende og 
rimelig forbrugeroplysning. 
Eksempelvis er der ikke længere pligt til udelukkende at anvende det italienske sprog ved 
salg til den endelige forbruger af varer fra andre medlemsstater, således som det tidligere 
var foreskrevet i lov 126 af 10. april 1991. 
b) Farmaceutiske produkter og lægemidler 
76. Hindringerne for den frie bevægelighed for farmaceutiske produkter går først og 
fremmest på godkendelsesprocedurerne for markedsføring. For så vidt angår de 
lægelige bestemmelser, hidrører hindringerne fra typegodkendelsesprocedurerne. Disse 
procedurer er blevet anset for at være for vidtgående i forhold til princippet om gensidig 
anerkendelse, idet de gennemføres på en sådan måde, at de bliver en faktisk hindring for 
de frie varebevægelser. 
Godkendelsesprocedurerne er lovlige, når de tager sigte på bl.a. at kontrollere, at et 
produkt ikke er farligt. Det tilkommer nemlig medlemsstaterne at træffe alle nødvendige 
foranstaltninger for at beskytte folkesundheden. Disse må dog ikke udgøre et middel til 
at beskytte de indenlandske markeder. Derfor holder Kommissionen øje med, om de 
virkelig er nødvendige og står i et rimeligt forhold til deres formål. 
77. Nogle af hindringerne hidrører fra, at de nationale myndigheder ikke yder 
refusion i forbindelse med indførte lægemidler eller kræver indførselstilladelse i 
36 Se punkt 79 og 83 i 1993-beretningen om det indre marked. 
37 "Origin marking" af 25. april 1985. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
41 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
tilfælde af parallelindførsel38. Eksempelvis kan nævnes, at der kræves en erklæring om 
overensstemmelse med de tyske bestemmelser for alle farmaceutiske produkter, der 
indføres i det tyske område. Dette krav var især til skade for de produkter, der 
markedsføres efter ompakning. 
Kommissionen har måttet understrege, at nok kan medlemsstaterne med føje forbyde 
parallelindførsel af varer, der er fremstillet i en anden medlemsstat, men som ikke har 
fået den i de gældende bestemmelser omhandlede markedsføringstilladelse, men sagen 
stiller sig anderledes, hvis det pågældende produkt allerede har været markedsført, eller 
hvis et lægemiddel med de samme terapeutiske egenskaber findes på markedet. 
c) Motorkøretøjer 
78. De nationale indregistreringsprocedurer, som indtil den 31. december 1995 
forefindes sammen med den i Rådets direktiv 92/53/EØF* af 18. juni 1992 indførte 
EØF-typegodkendelsesordning, kræver en typeattest, som det ofte er svært af få udstedt, 
når køretøjerne er indførte. Disse vanskeligheder skyldes bl.a. manglende anerkendelse 
af de dokumenter, som indeholder de nødvendige oplysninger, og som er udstedt i en 
anden medlemsstat. Andre hidrører fra det forhold, at de offentlige myndigheder 
overlader visse funktioner til fabrikanterne eller disses repræsentanter, uden at det sikres, 
at disse offentligretlige funktioner udføres med den fornødne hurtighed og tilstrækkelig 
lave omkostninger. Endvidere er der problemer i forbindelse med manglende 
anerkendelse af syn og nationale tekniske forskrifter (f.eks. anhængerkroge). 
Nogle sager har kunnet afsluttes i 1994: 
• De spanske myndigheder tillader herefterdags tidsubegrænset indregistrering på 
deres område af køretøjer, der tilhører unionsborgere, som ikke har fast bopæl 
i Spanien. Det kræves dog, at der opgives en adresse i Spanien, hvortil 
erstatningsansvaret i forbindelse med køretøjets benyttelse kan henvises. 
• Nogle bestemmelser i den nve italienske færdselslov39 om obligatoriske dimen­
sioner for campingvogne bevirkede, at det var forbudt at køre rundt i Italien med 
campingvogne, der var lovligt fremstillet eller markedsført i andre medlemsstater, 
der ikke overholder disse dimensioner. 
Som følge af Kommissionens indgriben har de italienske myndigheder ændret det 
pågældende lovdekret. 
38 Jf. punkt 81 i 1993-beretningen om det indre marked. 
39 Lovdekret nr. 285/92. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
42 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
ù) Andre områder og sektorer 
Byggeri 
79. Da EU-bestemmelserne på området ikke er gennemført er der i byggesektoren 
problemer i forbindelse med manglende gensidig anerkendelse af procedurer for 
certificering og kontrol samt af niiljøbeskyttelsesbestemmelser. Eksempelvis kan 
nævnes tyske bestemmelser om, at materialer, bestanddele og udstyr kun må anvendes 
til byggeri, hvis de er forsynet med et typegodkendelsesmærke. Disse bestemmelser var 
især til ulempe for indførte varer. 
Kemiske produkter 
80. De forhindringer, Kommissionen har skullet vurdere, hidrører fra krav om 
godkendelsesprocedurer eller forbud mod fremstilling eller indførsel. Godkendelses­
procedurerne er ofte alt for langsommelige eller kræver uforholdsmæssigt omfattende 
oplysninger. De argumenter, medlemsstaterne påberåber sig, går på beskyttelse af folke­
sundheden og miljøet. 
Blandt de sager, der blev afsluttet i 1994 kan eksempelvis nævnes: 
• ethvert produkt, der indeholdt dioxin ud over den i de tyske bestemmelser fast­
satte grænse, kunne ikke fremstilles eller indføres på tysk område. I tilfælde af 
genbrugsprodukter anvendtes denne strenge regel imidlertid anderledes, alt efter 
om de dioxinindholdige produkter var blevet genbrugt i en anden medlemsstat og 
derpå genindført, eller om de var blevet genbrugt på tysk område. 
Energi 
81. Der er tale om en sektor, der stadig i høj grad domineres af indførsels-, 
markedsførings- og nettoforvaltningsmonopoler, der indklages for Domstolen. Endvidere 
pålægger visse nationale bestemmelser distributørerne lagerforpligtelser, som rent faktisk 
binder dem til det nationale raffinaderi, idet de ikke selv råder over tilstrækkelig 
kapacitet til at opfylde forpligtelserne. 
C. Domstolens vigtigste domme 
82. Traktaten om Unionen indeholder ingen definition af "foranstaltning, hvis 
virkning svarer til en kvantitativ restriktion". Artikel 30 ff. indeholder kun forbud mod 
sn sådan foranstaltning. Derfor er Domstolens retspraksis på dette område af så stor 
betydning, at de nationale forvaltninger anvender disse artikler på ensartet og effektiv 
vis. Denne retspraksis gør det også muligt for Kommissionen i fortolkningsmeddelelser 
løjere at angive og udvikle de EF-retlige principper, som fremgår af denne retspraksis. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
43 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
a) Salgsbetegnelser for et kosmetisk middet0 
83. Domstolen har anlagt den betragtning, at en tysk foranstaltning, der forbød 
indførsel og markedsføring af et middel, der var klassificeret og beskrevet som 
kosmetisk, med den begrundelse, at midlet bærer betegnelsen "Clinique", er uforenelig 
med EF-traktatens artikel 30* og 36* og med Rådets direktiv 76/768/EØF* om 
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler. 
Domstolen var af den mening, at det pågældende forbud ikke var nødvendigt for 
opfyldelse af kravene om miljøbeskyttelse eller folkesundhed. De pågældende midler 
sælges nemlig som kosmetiske midler og ikke som lægemidler. Desuden markedsføres 
midlerne på almindelig vis i de øvrige medlemsstater under betegnelsen "Clinique", uden 
at dette tilsyneladende giver anledning til, at forbrugerne vildledes. 
b) Godkendelsesprocedure, der kræves for markedsføring af apparater til at sende 
og modtage radiomeddelelser41 
84. Ud fra sin retspraksis har Domstolen anlagt den betragtning, at en belgisk 
anerkendelsesordning, der gælder uden forskel for alle apparater til modtagelse af 
radiomeddelelser, bortset fra apparater, der alene er bestemt til modtagelse af radio- eller 
fjernsynsudsendelser, er uforenelig med traktatens artikel 30*, når den ikke kan 
begrundes som værende et uomgængelig nødvendigt krav eller ud fra artikel 36*. 
c) Forbud mod at udøve bestemte former for erhvervsvirksomhed om søndagen42 
85. Domstolen har anlagt den betragtning, at traktatens artikel 30 skal fortolkes 
således, at den ikke finder anvendelse på nationale bestemmelser om butikstid, i det 
foreliggende tilfælde i Italien, som omfatter alle erhvervsdrivende, der udøver virksom­
hed i indlandet, og som, såvel retligt som faktisk, påvirker afsætningen af indenlandsk 
fremstillede varer og varer fra andre medlemsstater på samme måde. 
Domstolen har således anvendt de betingelser, der omhandles i præmis 16 og 17 til 
dommen i de tidligere omtalte Keck og Mithouard-sager43. 
40 Domstolens dom af 2. februar 1994 i sag C-315/92 - Sml. 1994, s. 1-317. 
41 Domstolens dom af 24. marts 1994 i sag C-80/92 - Sml. 1994, s. 1-1019. 
42 Domstolens dom af 2. juni 1994 i de forenede sager C-69/93 og C-258/93 -
Sml. 1994, s. 1-2355. 
43 Domstolens dom af 24. november 1993 i de forenede sager C-267/91 og 
C-268/91 - Sml. 1Q03, s. 1-6097 - jf. punkt 77 i 1993-beretningen. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
44 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
d) Systematisk kontrol ved grænsen i forbindelse med udførsel af skummet­
mælkspulver44 
86. Domstolen har ud fra sin retspraksis i Simmenthal-sagen anlagt den tetragtning, 
at EU-bestemmelser45 vedrørende udbetaling af støtte til skummetmælkspulver, der 
anvendes til foder på en anden medlemsstats område, skal fortolkes således, at den ikke 
tillader en systemisk kontrol ved grænsen for at fastslå, om betingelserne vedrørende 
sammensætning og kvalitet af skummetmælkspulver er opfyldt, således at der kan ydes 
eksportrestitution. De ovennævnte betingelser er imidlertid ikke til hinder for kontrol, 
der foretages stikprøvevis. 
e) Fri bevægelighed for arbejder af ædle metaller - Obligatorisk holdigheds-
stempling46 
87. Ud fra sin retspraksis i Robertson-sagen47 har Domstolen anlagt den betragtning, 
at en medlemsstat, i det foreliggende tilfælde Nederlandene, ikke kan forbyde, at der 
bringes ædle metaller i omsætning, som ikke er forsynet med det i bestemmelserne fore­
skrevne holdighedsstempel; dette gælder dog kun i det omfang, arbejderne i overens­
stemmelse med lovgivningen i eksportmedlemsstaten ikke er forsynet med stempler, som 
er lige så oplysende som stemplerne ifølge importmedlemsstatens lovgivning, og som er 
forståelige for forbrugerne i sidstnævnte stat. 
2° Teknisk harmonisering og standardisering 
A. Vedtagelse og gennemførelse af lovgivningen i de forskellige sektorer 
88. Traktatens bestemmelser og princippet om gensidig anerkendelse ligger til grund 
for det indre marked. På mange områder er de imidlertid ikke i sig selv tilstrækkelige 
til at garantere varernes frie bevægelighed. Fællesskabet har derfor udviklet en 
følgelovgivning, der tager sigte på at fjerne tekniske hindringer og sikre fri 
bevægelighed. I løbet af 1994 blev der vedtaget en række nødvendige lovgivnings­
foranstaltninger for at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten, eller for at 
tilpasse bestående bestemmelser til den tekniske udvikling, samtidig med at 
Kommissionen fortsatte og forstærkede sin indsats for at sikre en effektiv gennemførelse 
og håndhævelse af lovgivningen, bl.a. med udgivelsen af den første udgave af 
"Vejledning om den ny metode". 
44 Domstolens dom af 22. juni 1994 i sag C-426/92 - Sml. 1994, s. 1-2757. 
45 Forordning (EØF) nr. 1624/76*, 1725/79* og 1726/79*. 
46 Domstolens dom af 15. september 1994 i sag C-293/93 - Sml. 1994, s. 1-4249. 
47 Domstolens dom af 22. juni 1982 i sag 220/81 - Sml. 1982, s. 2349-2363. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
45 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
a) Landbrugsprodukter 
89. På det veterinære og zootekniske område har programmet for det indre marked 
resulteret i en omfattende lovgivning inden for dyresundhed, zooteknik og dyrevelfærd 
i relation til levende dyr og animalske produkter. Selv om der stadig skal vedtages en 
række gennemførelsesbeslutninger, eksisterer der allerede harmoniserede betingelser for 
intern transport og for import af levende dyr og animalske produkter fra tredjelande. En 
række forslag om ajourføring og/eller forbedring af den bestående lovgivning er ved at 
blive undersøgt i Rådet. Inden for afgrøder og dyrefoder findes der fællesskabsordninger 
- tilpasset kravene på det indre marked - i sektorerne vedrørende frø og 
forplantningsmateriale, plantesundhed, dyrefoder, pesticider, pesticidrester og organisk 
landbrug. Yderligere foranstaltninger til uddybning og ajourføring af disse ordninger er 
i en række tilfælde ved at blive undersøgt i Rådet eller ved at blive udarbejdet. 
Veterinærlovgivning 
Udviklingen i lovgivningen 
90. Dyresundhed -1 juni vedtog Rådet beslutning 94/370/EF* omfattende en række 
ændringer af Rådets beslutning 90/424/EØF* om visse udgifter på veterinærområdet, 
som vil give mulighed for en bedre strategisk planlægning og anvendelse af EU-midler 
i forbindelse med bekæmpelse af dyresygdomme. Rådet vedtog også et direktiv om 
ændring af Rådets direktiv 64/432/EØF* om sundhedsproblemer ved handel inden for 
Fællesskabet med kvæg og svin. 
91. Folkesundhed - Der er indført harmoniserede sundhedsregler vedrørende 
sundhedskravene ved afsætning og import af animalske produkter (kød, kødbaserede 
produkter, mælkeprodukter og fiskeriprodukter). I december vedtog Rådet 
direktiv 94/65/EF* om afsætning af hakket kød og tilberedt kød samt direktiv 94/71/EF* 
om ændring af bestemmelserne for produktion og afsætning af rå mælk, varmebehandlet 
mælk og mælkebaserede produkter. 
Rådet vedtog i december beslutning 94/936/EF* om ændring af beslutning 90/218/EØF* 
og om forlængelse indtil den 31. december 1999 af moratoriet vedrørende indgift af 
bovin somatotrophin til malkekøer, samtidig med at medlemsstaterne får mulighed for 
at organisere begrænsede forsøg for at fremskaffe yderligere videnskabelige data. 
Rådet vedtog i februar beslutning 94/117/EF* om visse små virksomheder, som 
varetager distributionen af fiskerivarer i Grækenland. 
92. Zooteknik - Rådet vedtog i juni direktiv 94/28/EF* om fastsættelse af principperne 
for de zootekniske og genealogiske betingelser for import af dyr og deres sæd, æg og 
embryoner fra tredjelande og om ændring af direktiv 77/504/EØF*. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
46 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
93. Gennemførelse - For så vidt angår de direktiver på veterinærområdet, der 
vedrører afskaffelsen af den fysiske kontrol ved grænserne, har situationen forbedret sig 
betydeligt, idet kun Irland endnu ikke har truffet de nødvendige lovgivningsmæssige 
foranstaltninger. 
Med hensyn til de øvrige veterinærdirektiver varierer situationen alt efter medlemsstat 
og direktiv, men som helhed er der tale om mange forsinkelser, som kun vanskeligt vil 
kunne indhentes. 
Således var det først henimod slutningen af 1994, at det var muligt at indhente 
forsinkelserne med hensyn til Nederlandenes gennemførelse af direktiverne om 
insemination og reproduktion til trods for Domstolens dom af 2. august 199348, som 
fordømmer denne medlemsstat for ikke at have indberettet nationale 
gennemførelsesforanstaltninger fordirektiv 87/328/EØF*, 88/661/EØF*, 89/361/EØF*, 
90/118/EØF* og 90/119/EØF*. 
94. Administrativt samarbejde - Gennemførelsesreglerne på det veterinære og 
zootekniske område realiseres inden for rammerne af Den Stående Veterinærkomité og 
Den Stående Zootekniske Komité. Disse komitéer, hvor medlemsstaterne er repræsenteret 
ved relevante eksperter, holder møde mindst fem dage om måneden og fungerer som 
forskriftskomitéer. Disse komitéer afgav langt over to hundrede udtalelser i 1994. 
Desuden foregår der regelmæssigt tekniske møder med medlemsstaternes repræsentanter 
i lovgivnings- eller ekspertgrupper, hvor særlige spørgsmål behandles. 
Programmet for udveksling af veterinære tjenestemænd mellem medlemsstaterne er 
fortsat, idet der hovedsagelig er fokuseret på en harmonisering af de kontrolteknikker, 
der anvendes ved Fællesskabets ydre grænser. 
95. Håndhævelse af reglerne om dyresundhed - Indførelsen af de nye regler for 
dyrlægekontrol af levende dyr og afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser har 
medført en betydelig stigning i transporten af levende dyr. ANIMO-systemet, som 
forbinder mere end to tusinde lokale enheder i de tolv medlemsstater, opfylder nu fuldt 
ud målsætningerne og giver bestemmelsesstedet forhåndsoplysninger om dyrenes ankomst 
i bestemmelsesmedlemsstaten. Antallet af meddelelser, der er transmitteret via ANIMO-
systemet, steg stærkt i 1994 med 125 000 meddelelser i årets anden halvdel ud af i alt 
160 000. 
Kommissionen har fortsat med at anvende foranstaltninger til begrænsning af handelen 
med og importen af levende dyr og produkter med det formål at undgå spredning af 
sygdomme, især mund- og klovsyge, klassisk svinepest og blæreudslæt hos svin. Det var 
48 Domstolens dom af 2. august 1993 i sag C-303/92 - Sml. 1993, s. 1-4739. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
47 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
også nødvendigt at begrænse importen fra Australien efter et udbrud af en alvorlig 
hestesygdom. 
96. Håndhævelse af regler om folkesundhed - Efter et udbrud af trikin i Frankrig 
måtte Kommissionen træffe foranstaltninger til at forstærke afprøvningskravene til 
hestekød fra Nordamerika, mens man afventede resultaterne af en videnskabelig 
undersøgelse. Efter en udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinærkomité vedtoges 
direktiv 94/59/EF* om ændring af trikinundersøgelsesmetoderne for hestekød fra 
tredjelande og fra Fællesskabet. 
97. Videnskabeligt samarbejde - Det videnskabelige samarbejde med eksperter fra 
medlemsstaterne organiseres af Kommissionen inden for rammerne af Den 
Videnskabelige Veterinærkomité, der blev oprettet den 30. juli 1981. Komitéen har tre 
afdelinger: dyresundhed, folkesundhed og dyrevelfærd. Foruden plenarmøderne træder 
et stort antal undergrupper sammen efter anmodning fra Kommissionen. I 1994 
gennemgik komitéen bl.a. undersøgelseskravene for trikiner og fortsatte med at overvåge 
og rådgive om situationen med hensyn til bovin spongiform encephalopati (BSE). 
98. Samarbejde med industrien - Kommissionen hører fagfolk via Den Rådgivende 
Veterinærkomité, hvis medlemmer omfatter repræsentanter for landbrugsproducenter, 
landbrugskooperativer, industri, handel, arbejdstager- og forbrugerorganisationer samt 
dyrlægeerhvervet. 11994 behandlede man bl.a. bestemmelser for markedsføring af frisk 
kød og de gældende regler for små slagterier. 
Plantesundhed 
Udviklingen i lovgivningen 
99. De nye plantesundhedsregler blev udvidet til også at omfatte De Kanariske Øer 
fra den 1.1.1995 gennem Rådets direktiv 94/13/EF* om ændring af direktiv 77/93/EØF* 
om indførelse af plantesundhedsreglerne. 
Dette direktiv omfattede også en tilpasning af samme direktiv for at give mulighed for 
fritagelse fra visse plantesundhedsregler med hensyn til forsøg, videnskabeligt arbejde 
og sortsudvælgelsesarbejde og med hensyn til både transport af små mængder af planter, 
planteprodukter og andre objekter til personligt brug og dyrkning, produktion eller brug 
af sådant materiale i grænseområder mellem medlemsstater og ikke-medlemsstater. 
Ved Kommissionens direktiv 94/3/EF* indførte Kommissionen en procedure for 
meddelelse om tilbageholdelse af en forsendelse eller en skadegører, der kommer fra et 
tredjeland, og som frembyder en overhængende fare for plantesundheden. 
Kodificeringen af fællesskabslovgivningen på dette område vil blive afsluttet inden 
udgangen af 1995. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
48 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
100. Frø og formeringsmateriale - Til trods for en tidlig harmonisering på dette 
område måtte visse aspekter af lovgivningen om frøkvalitet ajourføres for at sikre 
fuldstændig forenelighed med det indre marked. Kommissionen forelagde Rådet et 
forslag herom, som blev drøftet aktivt i 1994, og som forventes at blive vedtaget i 
begyndelsen af 199549. 
Gennem hele året har der foregået et omfattende arbejde med kodificering af de syv 
grundlæggende direktiver om frø af markafgrøder og grøntsager, og dette arbejde skulle 
kunne afsluttes inden udgangen af 1995. 
101. Pesticider - I 1991 vedtog Rådet direktiv 91/414/EØF*, som indeholder de 
grundlæggende regler for den fremtidige omsætning af pesticider i Det Europæiske 
Fællesskab. I 1994 er der vedtaget en række bestemmelser, som var nødvendige for at 
give ordningen fuld virkning. I juli vedtog Rådet bl.a. direktiv 94/43/EF* om fastsættelse 
af de principper, som medlemsstaterne skal anvende ved godkendelse af 
plantebeskyttelsesmidler. 
Der arbejdes på en harmonisering af datakravene i forbindelse med godkendelse af aktive 
stoffer og plantebeskyttelsesmidler. Der er ved at blive udarbejdet forslag, hvorefter 
direktiv 91/414/EØF skal indeholde en gebyrordning til dækning af vurderingsudgifterne 
i forbindelse med aktive stoffer og medtage relevante genetisk modificerede organismer 
under direktivets anvendelsesområde. I juni 1994 vedtog Rådet direktiv 94/29/EF* og 
94/30/EF* om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i en 
lang række landbrugsprodukter. 
Den 11. november 1994 forelagde Kommissionen endnu et forslag for Rådet om 
opstilling af en fortegnelse over værdier for indholdet af pesticidrester50. 
102. Økologisk landbrug - Med hensyn til økologisk landbrug vedtog Kommissionen 
flere gennemførelsesforanstaltninger under grundforordningen (EØF) nr. 2092/91*, og 
Rådet fortsatte sin gennemgang af Kommissionens tidligere forslag om forbedring af 
ordningens funktion på baggrund af det første års erfaringer51. Den 20. juni vedtog Rådet 
forordning (EF) nr. 1468/94*, hvorefter de nuværende bestemmelser vedrørende 
mærkning af produkter, der er produceret i forbindelse med omlægning af landbruget, 
forlænges med et år. 
Der er ved at blive udarbejdet et forslag om, at animalske produkter skal medtages under 
fællesskabsordningen, og det skulle kunne forelægges for Rådet i 1995. 
49 KOM(93) 598 af 26. november 1993 (EFT C 29 af 31.12.1994). 
50 KOM(94) 482 af 11. november 1994. 
51 KOM(93) 558 af 12. november 1993 (EFT C 326 af 3.12.1993), ændret ved 
KOM(94) 292 af 7. juli 1994 (EFT C 222 af 10.8.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
49 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
103. Sortsbeskyttelse - For så vidt angår sortsbeskyttelse vedtog Rådet forordning (EF) 
nr. 2100/94* om EF-sortsbeskyttelse. Kommissionen tog initiativet til denne 
foranstaltning i hvidbogen. 
Forordningen indeholder bestemmelser om intellektuel ejendomsret til en ny plantesort 
med gyldighed i hele EU. Denne beskyttelse indrømmes af den fremtidige EF-
sortsmyndighed; det er endnu ikke afgjort, hvor denne myndighed skal placeres. 
Forordningen træder i kraft den 27. april 1995. 
104. Dyreernæring - Kommissionen vedtog den 22. juli direktiv 94/40/EF* om 
tilpasning af retningslinjerne for vurdering af tilsætningsstoffer, således at de omfatter 
to nye kategorier af tilsætningsstoffer, enzymer og mikroorganismer, og den 25. juli 
direktiv 94/39/EF* om udarbejdelse af en liste over anvendelsesområdet for foder med 
særlige ernæringsformål (normalt kaldet "diætfoder") med henblik på en klar definition 
af ernæringsformål, ernæringsegenskaber og tilladte anvendelsesbetingelser. I årets løb 
fik Rådet forelagt et forslag, hvori der fastsættes særlige regler for råvarer i foder52, og 
Rådet fortsatte gennemgangen af Kommissionens tidligere forslag om en ændret 
procedure for tilladelse af visse klasser af tilsætningsstoffer53, offentlig kontrol på 
foderstofområdet54 og godkendelse af visse foderstofvirksomheder55. 
Rådets forestående vedtagelse af tre forslag om offentlig kontrol med dyreernæring*, 
godkendelse af visse virksomheder, der opererer i dyrefodersektoren og femte ændring 
af direktiv 70/524/EØF* om tilsætningsstoffer i dyreernæring, hvori der fastsættes en ny 
procedure for godkendelse af tilsætningsstoffer, vil betyde en styrkelse af sikkerheden 
og udgøre et væsentligt bidrag til den frie omsætning af alle varer, der er beregnet til 
dyreernæring. 
Den 20. juli 1994 forelagde Kommissionen et forslag for Rådet om varedeklarationer på 
fodermidler56 med det formål at undgå en eventuel fordrejning af handelen som følge af 
manglende harmoniserede regler. 
Et nyt forslag, hvori der fastsættes regler for godkendelse og brug af særlige fodermidler 
fremstillet af ikke-konventionelle produkter eller teknologier, forventes inden juli 1995 
med det formål at garantere sikkerheden ved brug af fodermidler. 
Der foregår drøftelser med nationale eksperter med henblik på forelæggelse af et forslag 
fra Kommissionen i 1995 om revision og ajourføring af direktiv 70/524/EØF* om 
52 KOM(94) 313 af 20. juli 1994 (EFT C 236 af 24.8.1994). 
53 KOM(94) 372 af 3. august 1994 (EFT C 242 af 30.8.1994). 
54 KOM(93) 510 af 21. oktober 1993 (EFT C 313 af 19.11.1993), ændret ved 
KOM(94) 371 af 3. august 1994 (EFT C 242 af 30.8.1994). 
55 KOM(93) 587 af 26. november 1993 (EFT C 348 af 28.12.1993). 
56 KOM(94) 313 af 20. juli 1994 (EFT C 236 af 24.8.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
50 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
tilsætningsstoffer til foderstoffer som følge af udviklingen i den videnskabelige og 
teknologiske knowhow. 
Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
105. Gennemførelse - På det fytosanitære område har den nye fællesskabslovgivning 
vedrørende foranstaltninger til beskyttelse mod indslæbning i Fællesskabet af organismer, 
som er skadelige for planter og planteprodukter, og mod udbredelse af disse inden for 
Fællesskabet været i kraft siden den l.juni 1993. Bortset fra visse nylige 
ændringsdirektiver er alle væsentlige direktiver på dette område gennemført undtagen i 
Grækenland. 
Hvad angår frø og planter er der derimod opstået store forsinkelser med gennemførelsen, 
undtagen i Danmark, Irland og Nederlandene, og Kommissionen har set sig nødsaget til 
at indlede overtrædelsesproceduren i traktatens artikel 169* mod de pågældende 
medlemsstater. 
106. Administrativt og videnskabeligt samarbejde - Samarbejdet sikres gennem de 
relevante forskriftsudvalg og adskillige ekspertkomitéer og arbejdsgrupper (jf. side 71 
i 1993-beretningen). 
På plantesundhedsområdet suppleres komitéens arbejde endvidere af aktiviteterne inden 
for EU-inspektoratet. Inspektoratets arbejde i 1994 var hovedsagelig koncentreret om 
kontrol af medlemsstaternes korrekte anvendelse af de nye plantesundhedsregler, som 
trådte i kraft den 1. juni 1993. 
Der er opstået en række vanskeligheder med hensyn til visse medlemsstaters fortolkning 
af lovgivningen, hvilket har ført til, at Kommissionen har redegjort yderligere for visse 
definitioner, der anvendes inden for kontrol af plantesundhed. 
Der er endvidere foretaget kontrolbesøg i forskellige tredjelande, bl.a. i dem, der vides 
at have eksporteret materiale til Fællesskabet, som ikke har opfyldt bestemmelserne i 
fællesskabslovgivningen. 
107. Tredje fase af "Europhyt" -projektet blev iværksat i juli 1994 og skulle kunne 
afsluttes i juli 1995. Dette projekt tager sigte på at: 
• organisere og gennemføre et net for notifikationer og informationer om, 
tilbageholdelse, forekomst og/eller tilstedeværelse af organismer, der er skadelige 
for planter og planteprodukter 
• indføre et grundlag for tekniske og biologiske informationer for de nationale 
inspektører og Fællesskabets eksperter. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
51 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
Grundlaget for forvaltning af notifikationer vedrørende tredjelande er allerede 
operationelt, og der kan automatisk hentes statistiske oplysninger vedrørende de 
modtagne notifikationer. Ved afslutningen af tredje fase vil det være muligt at forsyne 
og konsultere basen for forvaltning af notifikationer vedrørende tredjelande direkte fra 
medlemsstaterne, og det vil ligeledes være muligt at forsyne denne base automatisk med 
statistiske oplysninger, som beskriver de udvekslede notifikationer. 
Afslutningen af dette projekt vil i høj grad lette de nationale myndigheder og EU-
myndighederne i deres fælles bestræbelser på at bekæmpe skadegørere og derved bidrage 
til at garantere sikkerheden og kvaliteten af frugt, grøntsager, blomster og planter, der 
sælges til den europæiske forbruger. 
108. Håndhævelse afplantesundhedsreglerne - De nye plantesundhedsregler, der trådte 
i kraft i juni 1993, har som helhed nået deres vigtigste mål, nemlig at sikre fri 
bevægelighed for planter og planteprodukter, samtidig med at de garanterer 
plantesundheden. Der er konstateret et behov for en yderligere standardisering og 
tydeliggørelse af visse gennemførelsesforanstaltninger for at sikre en ensartet anvendelse. 
De centrale områder er procedurerne for anmeldelse af tilbageholdelse af skadegørere, 
plantesundhedscertifikater, toldprocedurer for identifikation og første tilbageholdelse af 
materiale fra tredjelande, der kan indebære plantesundhedsproblemer. 
109. Håndhævelse af reglerne om pesticider - Med gennemførelsen af ordningen for 
afsætning af plantebeskyttelsesprodukter har medlemsstaterne indledt arbejdet med den 
første fase af programmet for nyvurdering af bestående aktive stoffer indeholdt i sådanne 
produkter. 
De resterende forskelle i medlemsstaternes normer for pesticidrester, som endnu ikke er 
harmoniseret, kan give anledning til handelsproblemer. Situationen vil blive forbedret 
med den gradvise harmonisering af lovgivningen om pesticidrester. I mellemtiden har 
Kommissionen foreslået en forligsprocedure til løsning af handelsproblemer, der kan 
opstå som følge af manglende harmoniserede maksimalgrænseværdier for indholdet af 
pesticidrester. 
Klager 
110. De hindringer for den frie omsætning af landbrugsprodukter, som Kommissionen 
fik kendskab til i 1994, bestod dels i tekniske hindringer som f.eks. de tyske 
myndigheders fastsættelse af et alt for lavt niveau for det maksimale tilladte indhold af 
visse kontaminerende stoffer i olivenolie eller de italienske myndigheders fastsættelse af 
grænseværdier for pesticidrester for mispel, som ligger under dem, der er fastsat i 
fællesskabslovgivningen, og dels i fastholdelsen af administrative krav, som er afskaffet 
ifølge hvidbogsdirektiverne, som f.eks. de italienske myndigheders lov om et 
sundhedscertifikat for frisk kød eller kravet om forudgående transittilladelse på det 
franske område for levende dyr fra andre medlemsstater, som er beregnet til eksport til 
tredjelande. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
52 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
b) Levnedsmidler 
Udviklingen i lovgivningen 
111. Det mest betydningsfulde resultat i 1994 blev nået den 30. juni, da Rådet vedtog 
direktiv 94/36/EF* om farvestoffer og direktiv 94/35/EF* om sødestoffer, og den 
15. december 1994, da det vedtog direktivet om andre tilsætningsstoffer end farvestoffer 
og sødestoffer. Gennemførelsen af disse direktiver vil fjerne hindringerne for 
samhandelen inden for det indre marked som følge af forskellige nationale regler 
vedrørende brugen af tilsætningsstoffer, som udgør en betydelig del af de klager, som 
Kommissionen har modtaget vedrørende den frie bevægelighed for levnedsmidler. I juni 
vedtog Rådet endvidere en ændret udgave af rammedirektiv 89/107/EØF* om 
tilsætningsstoffer i levnedsmidler (direktiv 94/34/EF*) for at give medlemsstaterne 
mulighed for at bibeholde deres lovgivning om forbud mod brug af tilsætningsstoffer i 
traditionelle produkter på visse betingelser. 
112. Desuden vedtog Rådet og Parlamentet direktiv 94/52/EF om ændring af direktiv 
88/344/EF om ekstraktionsmidler. 
113. I løbet af 1994 fortsatte Kommissionen sin gennemgang af de enkelte 
bestemmelser i Fællesskabets levnedsmiddellovgivning, således som der var fremsat 
ønske om på Edinburgh-topmødet, med det formål at rationalisere og forenkle 
fællesskabsreglerne for kaffeekstrakt, sukker, mælkekonserves, honning, frugtsaft og 
nektar, chokolade og syltetøj, gelé og marmelade. Kommissionen har besluttet at indstille 
arbejdet med udarbejdelse af visse særdirektiver vedrørende levnedsmidler bestemt til 
særlig ernæring og har foreslået at stryge henvisningen til natriumfattige levnedsmidler, 
glutenfri levnedsmidler, levnedsmidler til diabetikere og energirige levnedsmidler til 
sportsfolk fra listen over særdirektiver, der er indeholdt i bilaget til direktiv 
89/398/EØF*. Kommissionen har endvidere forelagt et forslag om ajourføring af 
bestemmelserne i direktiv 80/777/EØF* om naturligt mineralvand. 
114. Efter Parlamentets udtalelse forelagde Kommissionen i april et ændret forslag om 
ændring af direktiv 79/112/EØF* om mærkning af levnedsmidler. Dette forslag 
indeholder en lang række vigtige bestemmelser om fjernelse af de resterende tekniske 
hindringer for samhandelen på levnedsmiddelområdet, navnlig med hensyn til kvantitativ 
mærkning af ingredienser og medtagelse af listen over ingredienser på etiketten på 
alkoholholdige drikkevarer. 
Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
115. Som i de tidligere år er der lagt stor vægt på at udvikle et administrativt 
samarbejde mellem medlemsstaterne på levnedsmiddelområdet. Den 12. januar 1995 
blev der udarbejdet et tredje samordnet program for kontrol med levnedsmidler på 
grundlag af direktiv 89/397/EØF* om offentlig kontrol med levnedsmidler. Endvidere 
har Kommissionen taget de første skridt hen imod indførelse af et system til overvågning 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
53 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
og vurdering af ækvivalensen og effektiviteten af medlemsstaternes offentlige 
levnedsmiddelkontrolsystemer, og de første besøg i de enkelte medlemsstater skulle efter 
planen finde sted i begyndelsen af 1995. Det var desuden muligt at benytte det 
kontaktnet, der er etableret inden for rammerne af Den Stående Levnedsmiddelkomité, 
til at løse en lang række spørgsmål vedrørende gennemførelsen og anvendelsen af 
fællesskabslovgivningen, og der blev om nødvendigt organiseret bilaterale møder mellem 
medlemsstaterne med henblik på at overveje særlige problemer i forbindelse med det 
indre markeds funktion. 
116. Med hensyn til levnedsmiddelhygiejne benyttede Kommissionen for første gang 
de beføjelser, den har fået tillagt i henhold til artikel 10 i direktiv 93/43/EØF*, til at 
træffe foranstaltninger til beskyttelse af fællesskabsmarkedet mod alvorlige 
sundhedsrisici, der stammer fra tredjelande. Efter et udbrud af kolera i Albanien blev der 
truffet midlertidige foranstaltninger til beskyttelse af importen af visse levnedsmidler, der 
kunne fungere som smittebærer for sygdommen. 
117. For at forhindre, at der opstår nye handelshindringer inden for det indre 
marked, fastsættes der i direktiv 79/112/EØF* om mærkning af levnedsmidler, direktiv 
93/43/EØF* om levnedsmiddelhygiejne og forordning (EØF) nr. 315/93* særlige 
procedurer, hvorefter medlemsstaterne skal anmelde påtænkt lovgivning til 
Kommissionen. 11994 besluttede Kommissionen at blokere vedtagelsen af flere sådanne 
foranstaltninger for at få tid til at vedtage passende bestemmelser på fællesskabsplan. 
118. Kommissionen opstillede også den første detaljerede liste over opgaver, der skal 
gennemføres i forbindelse med det videnskabelige samarbejde mellem Kommissionen og 
medlemsstaterne. Videnskabelige institutter fra medlemsstaterne skal derfor deltage i 
gennemgangen af spørgsmål vedrørende smagsstoffer og kemisk eller mikrobiologisk 
kontaminering af levnedsmidler samt undersøgelser af kostplaner i medlemsstaterne. 
119. Endelig har Kommissionen iværksat en række undersøgelser af gennemførelsen 
af Fællesskabets levnedsmiddelovgivning. Resultaterne skulle gøre det muligt at finde 
eventuelle særlige problemer, som skyldes manglende eller mangelfuld gennemførelse 
af lovgivningen i medlemsstaterne. 
c) Mekanik og elektronik, trykbeholdere, medicinske apparater og metrologi 
Udviklingen i lovgivningen 
120. Lovgivningen er videreført og har resulteret i følgende: 
• Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget: 
direktiv 94/9/EF* om materiel og sikringssystemer til anvendelse i 
eksplosionsfarlig atmosfære: dette direktiv afløser de bestående direktiver 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
54 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
efter den såkaldte "gamle metode" (dvs. detaljerede tekniske forskrifter), 
som kræver fortløbende tilpasninger til den tekniske udvikling, og udvider 
anvendelsesområdet for fællesskabslovgivningen til ikke blot at omfatte 
elektriske produkter, men også alt materiel og alle sikringssystemer til 
anvendelse i eksplosionsfarlig atmosfære 
• Kommissionen har vedtaget: 
direktiv 94/26/EF* om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets 
direktiv 79/196/EØF* om elektrisk materiel til anvendelse i eksplosions­
farlig atmosfære 
direktiv 94/1/EF* om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets 
direktiv 75/324/EØF* om aerosoler. 
Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
121. I løbet af 1994 forstærkede Kommissionen arbejdet med iværksættelse og 
anvendelse af direktiverne i de forskellige sektorer, bl.a. ved at styrke arbejdet med 
udveksling af erfaringer mellem de certificeringsorganer, som medlemsstaterne har 
udpeget i forbindelse med gennemførelsen af direktiverne, og ved at fortsætte 
samarbejdet med medlemsstaterne med henblik på udsendelse af retningslinjer for 
anvendelsen af hvert enkelt direktiv. 
122. Kommissionen har ligeledes offentliggjort en række lister over anmeldte organer 
og harmoniserede standarder i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Situationen for 
anmeldelserne vedrørende certificeringsorganeme pr. januar 1995 gør det muligt at 
konstatere, at organerne nu er på plads, således at direktiverne efter den nye metode kan 
træde i kraft57. 
Selv om der må konstateres en vis forsinkelse med hensyn til vedtagelsen af 
harmoniserede standarder i visse sektorer (maskiner), er dette ikke generelt (personlige 
værnemidler). Forsinkelserne skyldes hovedsagelig, at industrien ikke i tilstrækkelig grad 
har været inddraget. 
57 direktiv 87/404/EØF* - simple trykbeholdere 
direktiv 89/336/EØF* - elektromagnetisk kompatibilitet 
direktiv 89/392/EØF* - maskiner 
direktiv 89/686/EØF* - personlige værnemidler 
direktiv 90/384/EØF* - ikke-automatiske vægte 
direktiv 90/385/EØF* - aktive, implantable medicinske anordninger 
direktiv 90/396/EØF* - gasapparater 
direktiv 93/42/EØF* - medicinsk udstyr. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
55 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
123. Høringerne af medlemsstaternes eksperter er i øvrigt fortsat i hver enkelt sektor 
med henblik på at fastlægge de eventuelle behov og betingelser for et samarbejde mellem 
de myndigheder, der er ansvarlige for kontrollen med markedet. Der er kun tale om 
forholdsvis beskedne fremskridt, idet direktiverne efter den ny metode befinder sig i 
deres indledende fase. Som følge heraf har de nationale myndigheders opmærksomhed 
især været rettet mod vanskeligheder med fortolkning af direktiverne. 
Kommissionen ser sig derfor nødsaget til at fortsætte arbejdet i henhold til EF-traktatens 
artikel 169* med henblik på at sikre, at direktiverne gennemføres effektivt og korrekt, 
samt at de anvendes rigtigt. 
d) Byggevarer 
124. Byggevaredirektivet 89/106/EØF* er gennemført i elleve medlemsstater, og 
Belgien har fremsat et lovforslag, som inden længe vil blive undertegnet af 
statsoverhovedet. 
I forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv vedtog Kommissionen efter udtalelse 
fra Det Stående Byggeudvalg den 30. januar 1994 en meddelelse om de seks 
fortolkningsdokumenter58 indeholdende en detaljeret beskrivelse af de seks væsentlige 
krav i direktivet. 
Disse dokumenter er hverken forskrifter eller tekniske specifikationer. De er 
informations- og referencedokumenter, som sikrer den uundværlige forbindelse mellem 
de væsentlige krav til bygværker og de tekniske specifikationer (harmoniserede 
standarder og europæiske tekniske godkendelser) for byggevarerne. Fortolknings-
dokumenterne udgør det nødvendige grundlag for formulering af standardiserings-
mandater og retningslinjer for de europæiske tekniske godkendelser. 
I øvrigt vedtog Kommissionen i september 1994 en beslutning om klassificering af 
byggevarer efter deres reaktion på brand59. 
Disse forskellige beslutninger har sat Kommissionen i stand til at færdiggøre de første 
standardiseringsmandater, som gælder for visse familier af produkter, og som er 
fremsendt til de europæiske standardiseringsorganer. 
Den effektive anvendelse af det pågældende direktiv er afhængig af, at der vedtages 
europæiske tekniske specifikationer. Der foregår et omfattende arbejde i så henseende 
i standardiseringsorganerne. 
58 EFT C 62 af 28. februar 1994. 
59 EFT L 241 af 16. september 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
56 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
e) Motorkøretøjer 
125. Gennemførelsen af det indre marked i denne sektor sker gennem en gradvis 
erstatning af et sæt nationale tekniske regler vedrørende byggekrav, som tager sigte på 
at garantere sikkerheden samt beskytte miljøet, med et enkelt harmoniseret regelsæt for 
hele Unionen. Denne tekniske harmonisering - gennem særdirektiver for hver enkelt 
komponent i et køretøj - resulterer i et enkelt godkendelsessystem pr. køretøjstype, som 
med tiden skal afløse alle de bestående nationale systemer. Således vil et køretøj, der er 
forsynet med et gyldigt overensstemmelsesbevis, som er udstedt efter dette system, kunne 
sælges og indregistreres i enhver medlemsstat uden andre tekmske formaliteter. 
126. For personbilers vedkommende blev denne tekniske harmonisering afsluttet i juni 
1992. EU-typegodkendelsesproceduren trådte således i kraft på frivilligt grundlag den 
1. januar 1993 for personbilers vedkommende, og fra 1. januar 1996 er den obligatorisk. 
Den vil blive udvidet til også at omfatte de øvrige køretøjskategorier, så snart de sidste 
særdirektiver om disse er vedtaget, hvilket er nært forestående. 
127. I fortsættelse af et symposium i november 1994 om de første erfaringer med 
anvendelsen af EU-typegodkendelsesproceduren vil Kommissionen fremlægge en rapport 
og eventuelt foreslå ændringer, som skal råde bod på systemets mangler. 
f) Lægemidler 
128. Gennemførelsen af det indre marked i lægemiddelsektoren krævede en omfattende 
harmonisering af lovgivningen, som blev afsluttet i 1992. Et af de vigtigste skridt hen 
imod en større integrering af markedet blev taget, da Rådet i juni og juli 1993 vedtog 
forordningen og direktiverne om det nye system for markedsføringstilladelse og 
oprettelsen af Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering. 
London er udpeget som hjemsted for agenturet, og fællesskabsprocedurerne for 
markedsføringstilladelse trådte i kraft den 1. januar 1995. Inden for denne frist på atten 
måneder var det således nødvendigt at vedtage den nødvendige følgelovgivning, således 
at dette nye system kunne starte på ordentlige vilkår, hvortil kommer de opgaver, der 
er forbundet med oprettelsen af enhver ny international organisation. Fællesskabet har 
således fået en mekanisme, der sikrer, at lægemidler kan få lettere og hurtigere adgang 
til det store europæiske marked, samtidig med at patienterne sikres en vurdering af 
lægemidlerne på højeste videnskabelige niveau. 
129. I marts 1994 sendte Kommissionen en meddelelse til Rådet og Parlamentet om 
retningslinjerne for den industripolitik, der skal gælde for lægemiddelsektoren i Det 
Europæiske Fællesskab. Kommissionen har således villet henlede opmærksomheden på 
de vanskeligheder, som denne industri kommer til at stå overfor. Fremkomsten af nye 
teknologier, fordyringen af forskning og udvikling i forbindelse med nye lægemidler, den 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
57 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
internationale tendens til større koncentration af finansielle midler og en øget global 
konkurrence vender op og ned på rammerne for denne industris sædvanlige aktiviteter. 
Samtidig gennemfører medlemsstaterne en lang række reformer af deres ordninger for 
priser og refusion af lægemidler med det formål at styre sundhedsudgifterne. Selv om 
det forekommer berettiget, at medlemsstaterne således forsøger at begrænse de offentlige 
udgifter og udnytte de begrænsede finansielle ressourcer optimalt, må man ligeledes 
overveje, om ikke disse foranstaltninger er af en sådan art, at de har en alvorlig 
indvirkning på den fremtidige skæbne for en industri, hvis resultater hovedsagelig 
afhænger af de nuværende investeringer i forskning og udvikling. 
Meddelelsen, som er et debatoplæg og orienterende dokument, tager sigte på at indføre 
en dialog, der skal sætte de nationale myndigheder og de berørte socio-økonomiske 
parter i stand til at foretage en grundlæggende debat om årsagerne til tilbagegangen i den 
europæiske lægemiddelindustri og om de foranstaltninger, der skal vedtages på såvel 
fællesskabsplan som i medlemsstaterne for at rette op på denne situation. På de områder, 
som falder direkte ind under medlemsstaternes kompetence, opfordres de til at træffe 
foranstaltninger, som kan sikre, at der både er ligevægt i ordningerne for finansiering 
af lægemiddeludgifterne, og at den europæiske lægemiddelindustri på lang sigt fortsætter 
indsatsen med hensyn til terapeutisk innovation. 
g) Narkotika og psykotrope stoffer 
130. Rådets direktiv 92/109/EØF* om fremstilling og markedsføring af visse stoffer, 
der benyttes ved ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer tager sigte på 
at indføre overvågning inden for Fællesskabet af disse stoffer med henblik på at hindre 
ulovlig anvendelse af disse. 
Dette direktiv fastsætter bestemmelser vedrørende overvågningen af markedsføringen af 
registrerede stoffer, bl.a. med hensyn til den dokumentation, som gælder for enhver 
transaktion i forbindelse med markedsføringen, og med hensyn til mærkningen af 
stofferne. Direktivet indeholder endvidere bestemmelser om det administrative 
samarbejde mellem de kompetente myndigheder fra hver medlemsstat. 
Fristen for gennemførelsen af direktivet og direktiv 93/46/EØF*, som indeholder 
tekniske ændringer, var den 1. juli 1993. På nuværende tidspunkt har Belgien, 
Grækenland, Irland og Det Forenede Kongerige indsendt meddelelse om 
gennemførelsesforanstaltninger for de to direktiver, mens Danmark kun har givet 
meddelelse om gennemførelsen af direktiv 92/109/EØF*. Forsinkelsen med 
gennemførelsen i de fleste medlemsstater kan få alvorlige konsekvenser. Hvis 
medlemsstat A i overensstemmelse med direktivet gør markedsføringen betinget af en 
godkendelse, og disse godkendelser ikke er på plads som følge af forsinkelserne med 
gennemførelsen i medlemsstat B, kan medlemsstat A nemlig ikke acceptere 
markedsføring af produkter fra B. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
58 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
h) Kemiske produkter 
131. Virksomhederne i kemi-, plast- og gummisektorerne - både store og små -
opfatter i høj grad det indre marked som en realitet. Dette indre marked omfatter ikke 
blot de tolv medlemsstater, men også EFTA-landene, således at det faktiske indre 
marked er Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og Schweiz. Der er fri 
bevægelighed for ca. 100 000 stoffer og flere millioner præparater inden for dette 
marked. De resterende problemer angår: 
• regeringernes kontrol med eksport af grundbestanddele til kemiske våben, hvilket 
er et område, hvor industrien er skuffet over, at Kommissionen ikke har været 
i stand til at overbevise medlemsstaterne om, at det er nødvendigt med et 
fuldstændigt harmoniseret system på unionsplan 
# et meget begrænset antal sager, hvor der består videnskabelig usikkerhed, hvilket 
fører til uenighed blandt medlemsstaterne om faren ved visse stoffer. 
Særlige ordninger for den frie bevægelighed 
132. Der blev i 1994 vedtaget tre ændringer af direktiv 76/769/EØF*, som begrænser 
markedsføringen og brugen af farlige stoffer og præparater. Formålet med disse er at 
bevare det indre marked for de pågældende varer, samtidig med at der sikres et højt 
beskyttelsesniveau for forbrugerne og - for så vidt angår den fjortende ændring - også 
for arbejdstagerne. 
• I den tolvte ændring om begrænsning af nikkel fastsættes der harmoniserede 
regler for brug af nikkel i genstande, der kommer i kontakt med huden, f.eks. 
smykker. Der fastsættes et højt beskyttelsesniveau for forbrugerne mod 
nikkelallergi, mens der bevares et indre marked for de pågældende produkter. 
Ændringen blev vedtaget i juni 1994 og træder i kraft, når CEN har udarbejdet 
de nødvendige afprøvningsmetoder, der skal bruges til at påvise, at produkterne 
er i overensstemmelse med direktivet. 
• I den trettende ændring fastsættes der harmoniserede regler for brug af brandbare 
gasser i aerosolprodukter, der kan komme i kontakt med børn, såsom kunstig sne 
osv. Der fastsættes et højt beskyttelsesniveau mod brand, samtidig med at der 
bevares et indre marked for de pågældende produkter. Ændringen blev vedtaget 
i november 1994 og træder i kraft, når der foreligger afprøvningsmetoder 
omkring midten af 1996. 
• Den fjortende ændring angår kreosot, stoffer, som er kræftfremkaldende, 
fosterbeskadende og skadelige for forplantningen (CMT-stoffer - kræft­
fremkaldende, mutagene og reproduktionstoksisk stof) og visse klorerede 
opløsningsmidler og fastsætter harmoniserede regler for markedsføring af disse 
produkter. Der fastsættes et højt beskyttelsesniveau for forbrugere, arbejdstagere 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
59 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
og miljøet mod kræftfaren fra kreosot; ved at forbyde salg til offentligheden af 
alle kemikalier, der er klassificeret som CMT (kategori 1 og 2), og af syv 
klorerede opløsningsmidler udgør ændringen et vigtigt bidrag til beskyttelse af 
folkesundheden. Direktivet blev vedtaget i december 1994 og træder i kraft 
omkring midten af 1996. 
• En foreslået sekstende ændring skulle gradvis afvikle brugen af hexachloroethan 
i de industrier, der behandler ikke-jernholdige metaller. Det er en gennemførelse 
i fællesskabslovgivningen af to beslutninger fra Paris-Kommissionen (PARCOM), 
som er vedtaget af nogle medlemsstater og ikke af andre. Ved fastsættelse af 
harmoniserede regler vil der blive bevaret et indre marked, samtidig med at der 
sikres et højt miljøbeskyttelsesniveau. Forslaget blev vedtaget af Kommissionen 
i december 1994. 
Problemer vedrørende det indre marked 
133. Der er tegn på problemer vedrørende det indre marked med hensyn til giftige og 
meget giftige stoffer, stoffer indeholdende dioxiner og asbestprodukter. 
• For så vidt angår giftige og meget giftige stoffer forbyder visse medlemsstater, 
at disse afsættes til offentligheden, og spørgsmålet vil formentlig blive undersøgt 
af eksperter i 1995 med henblik på et eventuelt direktiv 
• Der er opstået tekniske hindringer som følge af de tyske grænseværdier for 
dioxiner i kemikalier (Dioxinverbotverordnung) og som følge af forbuddet mod 
asbest i Tyskland, Danmark, Nederlandene og Italien. De forskellige nationale 
holdninger på disse områder vil formentlig gøre det vanskeligt at gøre fremskridt 
• I tilfælde af harmoniserede regler efter artikel 100A*, som for nylig er vedtaget 
på grundlag af kvalificeret flertal, er der en stigende tendens til, at 
medlemsstaterne søger om undtagelser fra de harmoniserede regler efter 
artikel 100A, stk. 4*. Der blev for nylig skabt præcedens herfor gennem 
Kommissionens beslutning 94/783/EF*, som tillader Tyskland at gøre undtagelser 
fra Rådets direktiv 91/173/EØF* om begrænsning af markedsføring og 
anvendelse af pentachlorphenol. 
i) Eksplosivstoffer 
Udviklingen i lovgivningen 
134. Gennemførelsen af det indre marked i sektoren for eksplosivstoffer til civil brug 
får virkning fra den 1. januar 1995 med anvendelsen af Rådets direktiv 93/15/EØF* om 
harmonisering af bestemmelserne om markedsføring af og kontrol med eksplosivstoffer 
til civil brug. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
60 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
Dette direktiv omfatter to typer bestemmelser: 
• For det første omfatter det bestemmelser vedrørende markedsføringen af 
eksplosivstoffer i overensstemmelse med den nye metode. For at give mulighed 
for, at der kan udarbejdes europæiske standarder, der kan tjene som begrundet 
formodning om, at de væsentlige krav er opfyldt, indledtes standardiserings­
arbejdet i CEN i september 1993. 
• For det andet fastsætter direktivet bestemmelser om en ordning for kontrol med 
overførsel af eksplosivstoffer og ammunition i Fællesskabet. Denne kontrol sker 
ikke længere som kontrol ved de indre grænser, men kun som led i sædvanlig 
kontrol, der uden forskelsbehandling foretages overalt på Fællesskabets område. 
For at kunne overføre eksplosivstoffer skal modtageren have overførselstilladelse 
fra den kompetente myndighed på bestemmelsesstedet. Den kompetente 
myndighed forvisser sig om, at modtageren er juridisk beføjet til at erhverve 
eksplosivstoffer, og at han er i besiddelse af de nødvendige tilladelser. Overførsel 
af eksplosivstoffer via en eller flere medlemsstaters område skal af den ansvarlige 
for overførslen meddeles de kompetente myndigheder i denne eller disse 
medlemsstater, som skal godkende overførslen. Direktivet indeholder ligeledes 
specifikke forskrifter i tilfælde af, at overførslen af eksplosivstoffer skal opfylde 
særlige sikkerhedskrav. 
Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
135. Selv om hele direktiv 93/15/EØF* kun har været i kraft siden den 1. januar 1995, 
skulle medlemsstaterne sætte de nødvendige bestemmelser i kraft for at efterkomme 
reglerne om overførsel af eksplosivstoffer inden den 30. september 1993, og 
bestemmelserne om gennemførelse af direktivets øvrige aspekter inden den 30. juni 
1994. 
På nuværende tidspunkt har kun Luxembourg, Nederlandene og Det Forenede Kongerige 
givet meddelelse om gennemførelse af alle bestemmelser i direktivet (Belgien, Tyskland, 
Danmark, Italien og Irland har givet meddelelse om delvise gennemførelser). I 
Luxembourg skal bestemmelserne imidlertid endnu en gang undersøges nøje, inden de 
kan gennemføres. 
136. For at direktiv 93/15/EØF* kan blive effektivt, kræves der et samarbejde mellem 
de offentlige myndigheder, der er ansvarlige for dets anvendelse. De vigtigste aspekter 
i dette samarbejde er: 
• Artikel 5, hvori det hedder, at såfremt der ikke er enighed om, hvorvidt de 
harmoniserede standarder opfylder de væsentlige krav i direktivet, indbringes 
sagen for det udvalg, der er nedsat ved direktiv 83/189. 
• Artikel 9, stk. 4, hvori det hedder, at hvis en medlemsstat finder, at der er 
problemer med verifikationen af den juridiske beføjelse til køb af 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
61 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
eksplosivstoffer, sender denne medlemsstat de foreliggende oplysninger herom 
til Kommissionen, som forelægger sagen for Udvalget vedrørende Eksplosiv­
stoffer. 
Artikel 12, hvori der oprettes et net for udveksling af oplysninger om overførsel 
af eksplosivstoffer og ammunition. 
j) Legetøj 
137. De femten medlemsstater har gennemført direktiv 88/378/EØF* om sikkerheds­
krav til legetøj i deres nationale lovgivning. Direktivets anvendelse har ikke givet 
anledning til de store problemer, således at direktivet har opfyldt sit formål med hensyn 
til den fri bevægelighed for varer. Der bør imidlertid anlægges en mere nuanceret 
vurdering af, hvordan kontrolmekanismerne på markedet fungerer for så vidt angår 
legetøjs overensstemmelse med de væsentlige sikkerhedskrav. Medlemsstaterne har 
ganske vist indført kontrolmekanismerne, men efter de oplysninger, som Kommissionen 
ligger inde med, gennemføres markedskontrolforaristaltningerne ikke på samme måde 
overalt i Den Europæiske Union, således at effektiviteten kan svinge fra medlemsstat til 
medlemsstat. 
138. Oplysningerne stammer fra to kilder. For det første skal medlemsstaterne i 
henhold til direktivet hvert tredje år forelægge Kommissionen en rapport om direktivets 
anvendelse. Denne rapport er hidtil kun blevet fremsendt af Spanien, Danmark, 
Tyskland, Nederlandene, Det Forenede Kongerige og Portugal på trods af, at 
Kommissionen har rykket for den. Via de meddelelser, som Kommissionen regelmæssigt 
modtager fra visse medlemsstater i henhold til sikkerhedsklausulen i direktiv 
88/378/EØF*, får Kommissionen desuden oplysninger om visse tilbagetagelses-
foranstaltninger eller markedsføringsbegrænsninger vedrørende legetøj, som kontrol­
myndighederne anser for ikke at være i overensstemmelse med forskrifterne. I perioden 
1990-1994 blev sikkerhedsklausulen benyttet omkring 100 gange, og Kommissionen 
fandt, at 97 af tilfældene var berettigede, dvs. stort set alle tilfælde; Kommissionen 
underrettede straks alle medlemsstaterne om tilfældene. 95 af disse meddelelser er 
kommet fra Det Forenede Kongerige, 1 fra Tyskland og 1 fra Danmark. 
Hertil kommer desuden de meddelelser, der blev givet inden for RAPEX-systemet, og 
som blev behandlet under sikkerhedsklausulen i direktiv 88/378/EØF*, idet Kommis­
sionen vurderede, at den fare, som det pågældende legetøj frembød, ikke havde en 
alvorlig og umiddelbar karakter. Dette var således tilfældet for 7 meddelelser, nemlig 
1 dansk, 2 tyske, 2 britiske og 2 portugisiske. 
139. Endelig modtog Kommissionen en meddelelse fra Tyskland i henhold til 
sikkerhedsklausulen i direktiv 87/357/EØF* om produkter, der - da de fremtræder som 
andre produkter end det de er - kan true forbrugernes sundhed eller sikkerhed (direktivet 
om "farlige efterligninger"), og denne meddelelse blev ligeledes behandlet efter sikker­
hedsklausulen i direktiv 88/3 78/EØF*. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
62 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
De tilfælde, hvor der er anmeldt legetøj, som ikke er i overensstemmelse med 
sikkerhedskravene, vedrører i det væsentlige import fra tredjelande, hovedsagelig Asien. 
k) Fodtøj 
140. EU-reglerne om mærkning af fodtøj blev udarbejdet som reaktion på problemerne 
i fodtøjsindustrien, som havde givet anledning til hundredvis af klager på grund af 
handelshindringer for fodtøj i EU som følge af eksistensen af forskellige nationale regler 
i Frankrig og Spanien, og på baggrund af sandsynligheden for, at andre medlemsstater 
ville indføre tilsvarende foranstaltninger. 
Efter omfattende overvejelser og høringer af alle interesserede parter nåede man frem 
til, at de eksisterende forskellige love og fremgangsmåder efter al sandsynligvis ville 
skabe handelsbarrierer. Hverken anvendelsen af artikel 30 ff.* i traktaten eller 
medlemsstaternes anerkendelse af hinandens regler eller en frivillig harmonisering inden 
for branchen (som i øvrigt ikke ville gælde for import fra tredjelande, der dækker 46% 
af forbruget) syntes at kunne eliminere barriererne på en tilfredsstillende måde. Der var 
enighed om, at et direktiv om at fremme frihandelen for fodtøj og om at skabe en høj 
grad af forbrugerbeskyttelse og -oplysning var den mest effektive måde, hvorpå man 
kunne finde en løsning på den utilfredsstillende situation. 
Kommissionen fremsatte et forslag med bestemmelser om, hvordan oplysninger om de 
anvendte materialer i fodtøj skulle præsenteres ved hjælp af piktogrammer eller en række 
harmoniserede skrevne angivelser. Direktivet (94/1 l/EF*) blev vedtaget af Rådet den 
23. marts 1994. Direktivet har støtte fra forbrugerne, ligesom skotøjs- og læderindustrien 
og detail- og distributionssektoren klart har givet udtryk for tilfredshed med direktivet. 
Det vil træde i kraft den 23. marts 1996. 
1) Kosmetiske midler 
141. For så vidt angår gennemførelsen i national lovgivning af direktiv 76/768/EØF* 
om kosmetiske midler er situationen ikke fuldstændig tilfredsstillende, selv om der er tale 
om et gammelt direktiv, der regelmæssigt er blevet tilpasset for at tage hensyn til de 
tekniske fremskridt. Lovgivningen i nogle medlemsstater indeholder stadig markeds-
kontrolforanstaltninger, der er uforenelige med forskrifterne i direktivet. Dette har givet 
anledning til, at Kommissionen har indledt adskillige overtrædelsesprocedurer for 
manglende overensstemmelse. 
Kommissionens direktiv 93/47/EØF* af 22. juni 1993, sekstende tilpasning til de 
tekniske fremskridt, trådte i kraft den 30. juni 1994. Det drejer sig om et direktiv, der 
sigter på endeligt at forbyde eller tillade eller midlertidigt at tillade visse stoffer, 
konserveringsmidler og UV-filtre i kosmetiske midler. Syttende tilpasning til de tekniske 
fremskridt blev vedtaget i 1994 (direktiv 94/32/EF*). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
63 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
Direktiv 93/35/EØF*, der ændrer direktiv 76/768/EØF* for sjette gang, og som først 
skulle træde i kraft den 14. juni 1995, er i øvrigt allerede blevet gennemført af nogle 
medlemsstater. 
m) Tovbaner 
142. Kommissionen godkendte den 31. januar 1994 Europa-Parlamentets og Rådets 
forslag til direktiv om tovbaneanlæg til offentlig persontransport. Dette forslag er i 
øjeblikket ved at blive undersøgt af gruppen for økonomiske spørgsmål i Rådet. 
Parlamentet har endnu ikke afgivet udtalelse. CEN/CENELEC/ETSI har fået mandat til 
at opstille et standardiseringsprogram, og arbejdet er kommet i gang. 
n) Fritidsfartøjer 
143. Direktiv 94/25/EF* om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes bestemmelser 
om fritidsfartøjer blev vedtaget den 16. juni 1994. 
Formålet med direktivet er at ophæve de handelshindringer, der er konstateret som følge 
af specifikke nationale regler, og at fastsætte væsentlige krav til bygning af fritidsfartøjer 
for så vidt angår sikkerhed, sundhed, forbrugerbeskyttelse og miljøbeskyttelse. Det skal 
senest den 16. december 1995 være gennemført i de nationale lovgivninger, og medlems­
staterne skal anvende bestemmelserne fra 16. juni 1996. 
144. De harmoniserede europæiske standarder og de internationale standarder vil spille 
en meget vigtig rolle i certificeringen af produkternes overensstemmelse med de 
væsentlige krav. CEN, der for denne sektor støtter sig på arbejdet i ISO i betragtning 
af fritidsfartøjsmarkedets verdensomspændende karakter, fik i 1993 og 1994 et mandat 
vedrørende 33 forslag til standarder; der er ved at blive forberedt en ny tranche 
vedrørende omkring 15 andre forslag til standarder. 
Den europæiske fritidsfartøjsindustri tilskyndede fra begyndelsen stærkt til at udarbejde 
et forslag til direktiv og til, at direktivet blev vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet. 
Den deltog ligeledes aktivt på det tekniske plan i standardiseringsarbejdet. 
Under de høringer, der gik forud for Kommissionens forslag, gav forbrugerrepræsen­
tanterne (bådejere og bådbrugere) udtryk for en positiv holdning til Kommissionens 
forslag; efter anmodning fra forbrugersiden blev der fastsat fravigelser for visse 
"traditionelle" eller særlige bådkategorier, f.eks. både, der kan benyttes som bolig. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
64 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
B. Standardiseringspolitik 
145. For at det indre marked kan fungere tilfredsstillende har det hele tiden været 
vigtigt, at der sker en løbende udvikling inden for europæisk standardisering. 11994 blev 
der udstedt omkring 20 nye mandater, hvoraf nogle supplerede eller reviderede tidligere 
mandater. 
For så vidt angår den nye metode og offentlige indkøb er der gjort væsentlige fremskridt, 
selv om der fortsat er meget, der skal gøres. Inden for begge disse områder udstedes der 
fortsat mandater for nyt arbejde, selv om den europæiske standardisering i et vist omfang 
inden for disse områder er ved at komme ind i en konsolideringsperiode. Inden for 
informationsteknologi og telekommunikation er der allerede ved at blive foretaget en 
væsentlig revision af aktiviteterne i lyset af Bangemann-rapporten om det globale 
informationssamfund og Genval-konferencen om dette spørgsmål i november 1994. 
Med udviklingen af det indre marked er den europæiske standardisering begyndt at nå 
en kritisk masse i forhold til national og international standardisering. For 10 år siden 
udgjorde den europæiske standardisering en meget lille del af det samlede arbejde, men 
nu udgør den en væsentlig del af aktiviteten i de nationale standardiseringsorganer. Af 
alle de nye aktiviteter, der blev taget op af DIN for 10 år siden, vedrørte således 80% 
tyske initiativer. I dag vedrører 80% internationale eller europæiske initiativer. 
Endvidere er europæiske standarder ved at blive udstedt i et væsentligt omfang, idet over 
300 tekniske komitéer arbejder med ca. 10 000 standardiseringsforslag. 
Den europæiske standardisering støttes i høj grad af de økonomiske aktører, hvilket 
illustreres af det forhold, at der er udformet mandater for 3 000 af disse 10 000 emner, 
mens resten er iværksat på den europæiske industris initiativ. Denne store 
arbejdsmængde har resulteret i, at der udstedes omkring 1 000 europæiske standarder 
hvert år. Selv om der er gjort betydelige effektivitetsfremskridt og outputtet er 
imponerende, må det dog konstateres, at antallet af færdiggjorte standarder fortsat er for 
lille; det er nødvendigt med yderligere forbedringer. 
146. Anden ændring af direktiv 83/189/EØF* blev vedtaget. Denne ændring indebærer 
en ændring i informationsproceduren for nationale standardiseringsaktiviteter, som vil 
lette de administrative byrder og forbedre effektiviteten. 
Den proces, der skal føre til anerkendelse af ETSI som et europæisk standardiserings­
organ, er ved at være afsluttet med opstilling af en liste over de nationale standardise­
ringsorganer under ETSI. Medlemsstaterne er ved at udpege disse organer, og den 
nødvendige yderligere tilføjelse til bilagene til direktiv 83/189/EØF* er også under 
udarbejdelse. 
147. Kommissionen er begyndt at drøfte, hvordan den europæiske standardisering kan 
finansieres på mellemlang sigt. Dette er en opfølgning af det tilsagn, der blev givet i det 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
65 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
strategiske program for det indre marked60. Der satses på at fastlægge, hvordan og hvor 
omfattende standardisermgsirifrastrukturerne skal være for at kunne dække behovene i 
Den Europæiske Unions politikker, særlig integrationsprocessen i det indre marked, og 
industriens og samfundets behov for et åbent og gennemsigtigt system for udarbejdelse 
af standarder, ligesom det søges belyst, hvordan sådanne infrastrukturer kan finansieres. 
148. Kommissionen vil om kort tid tilsende Rådet og Parlamentet en meddelelse om 
en bredere anvendelse af standardisering i EU's politik. Meddelelsen vil indeholde en 
oversigt over anvendelsen af standarder i Den Europæiske Unions politikker og kort 
beskrive planerne om at øge standardiseringens betydning i den umiddelbare fremtid. I 
en resolution om standardiseringens rolle i den europæiske økonomi61 tilskyndede Rådet 
til en øget anvendelse af standardisering som et instrument i den europæiske integration 
og som en teknisk basis for lovgivningsstøtte og opfordrede til, at der benyttes referencer 
til standarder i den europæiske lovgivning, når det er relevant. 
Kommissionen har iværksat en række standardiseringsforanstaltninger uden for de 
hovedpolitikområder, inden for hvilke det er blevet normalt at anvende standarder, særlig 
inden for energibesparelse, miljøbeskyttelse og analyse af levnedsmidler. Udviklingen 
af europæiske standarder på disse områder vil ikke blot fremme Den Europæiske Unions 
politik på disse specifikke områder, men vil også bidrage til integrationen på det 
europæiske marked gennem etablering af fælles og accepterede specifikationer. 
C. Politik for kvalitet, certificering og overensstemmelsesmærkning 
149. Som led i gennemførelsen af EU's tekniske lovgivning - især direktiverne i 
forbindelse med den nye metode - og varernes frie bevægelighed er der fastlagt en 
certificeringspolitik, der skal supplere standardiseringspolitikken. 
Denne politik har resulteret i, at overensstemmelsesvurderingen er blevet mere ensartet, 
såvel mellem de forskellige sektordirektiver som inden for sektorer, hvor der findes både 
administrativt fastsatte og private ordninger. De økonomiske aktører begynder derfor at 
opfatte det indre marked som et enkelt marked, hvor et enkelt certifikat er tilstrækkeligt 
til at markedsføre et produkt. 
Inden for lovgivningsrammen fastsætter EU således fælles geimemførelsesprincipper og 
-regler for de certificeringsprocedurer, der fastsættes i direktiverne, og for udpegelse og 
anmeldelse af de organer i medlemsstaterne, som er bemyndiget til at iværksætte de 
pågældende procedurer. Rådet vedtog den 13. juli 1993 beslutning 93/465/EØF* om 
fastsættelse af visse fælles regler vedrørende de nærmere bestemmelser om anmeldelse 
og virkemåde. 
60 KOM(93) 632 endelig udg. af 22. december 1993 (EFT C 128 af 9.5.1994). 
61 EFT C 173 af 9. juli 1992. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
66 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
150. For så vidt angår problemerne i forbindelse med EF-overensstemmelses-
mærkning, vedtog Rådet i juli 1993 direktiv 93/68/EØF* om en fælles mærknings­
ordning for alle direktiver i forbindelse med den nye metode. Medlemsstaterne skulle 
træffe gennemførelsesbestemmelser inden l.juli 1994, således at reglerne kunne 
anvendes fra 1. januar 1995. Kun én medlemsstat, Nederlandene, har faktisk anmeldt, 
at gennemførelsesforanstaltningerne for alle 12 direktiver er foretaget. Spanien havde pr. 
20. januar 1995 ikke anmeldt nogen foranstaltninger, mens Irland og Grækenland begge 
havde truffet foranstaltninger til at gennemføre 1 direktiv, Luxembourg og Portugal 2 
og de andre medlemsstater (af de 12) 3 eller 4. De nødvendige overtrædelsesprocedurer 
er blevet indledt. 
151. Med hensyn til frivillig certificering har EU indført en europæisk infrastruktur, 
som har til formål at tilvejebringe en gennemsigtighed, der svarer til den, der sikres af 
direktiverne, idet man søger at benytte de samme tekniske instrumenter. Den Europæiske 
Organisation for Prøvning og Certificering (EOTC) kom i 1994 ind i en stabil 
indkøringsfase. Denne organisation koncentrerer sig derfor fremover om at fremme 
europæiske certificeringssystemer, der kan lette godkendelsen af prøveresultater og 
certifikater overalt i Europa, hvor de økonomiske aktører skønner at have behov for 
sådanne instrumenter for at få adgang til markedet. 
I denne forbindelse kan man særlig notere de strukturelle fremskridt med oprettelsen af 
sektorkomitéer for nye sektorer såsom vand, ild og sikkerhed i forbindelse med skibe og 
vedtagelse af nye aftalegrupper såsom for fritidsfartøjer. EOTC organiserer desuden 
mange symposier for at fremme diskussionen af alle problemer vedrørende certificering, 
f.eks. om den rolle, som godkendelsen skal spille, aftalerne med tredjelande eller 
informationskilderne i Europa om prøver og certificering. 
152. Disse forskellige elementer giver også EU mulighed for at fastlægge en fælles 
sammenhængende politik over for tredjelande i de igangværende forhandlinger (se nr. 
330). 
153. Politik for fremme af kvaliteten 
Kommissionen vil fremover søge at udforme en mere ambitiøs politik, der, alt imens 
samhørigheden på det indre marked styrkes, skal tilvejebringe et egentligt springbræt, 
hvorfra de europæiske økonomiske aktører kan udvikle sig i en situation med skærpet 
konkurrence. Kommissionen vil fremlægge en meddelelse i løbet af 1995 inden for 
rammerne af hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse vedrørende en EU-
politik for kvalitet på grundlag af følgende to hovedlinjer: 
• forbedring af de økonomiske aktørers "kvalitetssans", bl.a. gennem PR-
foranstaltninger 
• omlægning af de offentlige myndigheders og private organers forskellige 
foranstaltninger med hensyn til kvalitet, således at der sigtes mod et fælles mål 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
67 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
inden for rammerne af et program, hvor de forskellige instrumenter (finansielle, 
budgetmæssige, infrastrukturer) samles under ét. 
Kvalitetspolitik for landbrugsprodukter og levnedsmidler 
154. Rådet vedtog i 1992 to forordninger, der indfører en EU-procedure for 
anerkendelse af særlige karakteristika ved landbrugsprodukter og levnedsmidler. Det 
drejer sig på den ene side om produkter med oprindelsesbetegnelse eller med en beskyttet 
geografisk angivelse (Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92*) og på den anden side, om 
produkter med specificitetsattestering (Rådets forordning (EØF) nr. 2082/92*). 
EU-arbejdet i 1994 i forbindelse med gennemførelsen af disse to forordninger vedrørte 
først og fremmest behandlingen af de registreringsansøgninger om oprindelsesbetegnelse 
og geografisk angivelse, som medlemsstaterne havde anmeldt (1 300 sager); Den 
Videnskabelige Komité blev hørt i forbindelse med tekniske og juridiske spørgsmål 
vedrørende disse sager på 10 møder i komitéen, og der blev anmodet om yderligere 
oplysninger fra medlemsstaterne. Med hensyn til specificitetsattestering blev det EU-
symbol og den benævnelse, som producenterne kan benytte, fastlagt (Kommissionens 
forordning (EF) nr. 2515/94*). 
3° Forebyggelses- og kontrolinstrumenter 
A. Forebyggelse af nye hindringer - procedure 83/189/EØF* 
Informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter 
155. Den informationsprocedure, der blev indført ved direktiv 83/189/EØF*, særlig 
for så vidt angår medlemsstaternes anmeldelse af ny lovgivning af teknisk karakter, viser 
sig fortsat at være et grundlæggende instrument til forebyggelse af handelshindringer og 
et godt instrument til gensidig udveksling af oplysninger. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
68 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
Ar 
1992 
1993 
199462 
1994M Anmeldelser 
362 
385 
389 
442 Bemærkninger 
Medlemsstat 
184 
104 
136 
137 KOM 
165 
80 
209 
248 Udtalelser 
Medlemsstat 
66 
64 
78 
79 KOM 
121 
88 
85 
99 Direktivets hensigt 
9.2 
19 
4 
2 
2 9.2a 
25 
5 
-
-
Ovenstående tabel viser en jævn stigning i de nationale anmeldelser mellem de forskellige 
år siden 1992. Denne betydelige mængde af tekniske bestemmelser er overraskende på 
baggrund af aktiviteterne i forbindelse med forberedelsen af det indre marked og 
gennemførelsen af dette marked, der sigter mod harmoniserede fremgangsmåder inden 
for strategiske områder. Niveauet for de nationale bestemmelser er nemlig fortsat højt. 
Den logiske virkning af, at det indre marked er det helt overordnede mål, er ikke særlig 
klar, eftersom medlemsstaterne ikke har reduceret antallet af de foranstaltninger, der kan 
forsinke eller true virkeliggørelsen af målet. 
156. I 1994 anmodede Kommissionens tjenestegrene konstant medlemsstaternes 
nationale myndigheder om at indføje klausuler om gensidig anerkendelse i deres udkast 
til tekniske bestemmelser, der vedrører ikke-harmoniserede sektorer, og som anmeldes 
i henhold til direktiv 83/189/EØF*. 
Disse anmodninger, der var genstand for udtalelser i henhold til proceduren i artikel 9, 
stk. 1, i direktivet, har givet sig udslag i: 
• klausuler om gensidig anerkendelse af standarder, regler og nationale tekniske 
specifikationer 
• klausuler om gensidig anerkendelse af tests og certificeringer fra anerkendte 
laboratorier. 
157. Rådet og Europa-Parlamentet vedtog den 23. marts 1994 direktiv 94/10/EF* om 
den anden ændring af direktiv 83/189/EØF*. Det træder i kraft den 1. juli 1995. Disse 
ændringer sigter mod at øge instrumentets effektivitet ved at udvide definitionen af 
tekniske bestemmelser (medtagelse af andre krav, der gælder for produktet, efter at det 
er introduceret på markedet, og medtagelse af frivillige aftaler, skattetekniske incita­
menter og finansielle foranstaltninger i definitionen af en egentlig forskrift), ved at 
62 
63 Foreløbige tal pr. 1. marts 1995. 
Tal for 15 medlemsstater. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
69 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
specificere visse procedurer (hastesager ..) og ved at udvide mulighederne for at anvende 
status quo-frister (blokering i 18 måneder for nationale initiativer i forbindelse med 
vedtagelse af en fælles holdning i Rådet...). 
158. Inden for landbrugssektoren anmeldte medlemsstaterne og EFTA-landene 42 
udkast til tekniske forskrifter. En gennemgang af de anmeldte udkast fik i de fleste 
tilfælde Kommissionen til at anmode om, at der blev foretaget ændringer for at sikre, at 
en vedtagelse af disse udkast ikke skulle skabe nye hindringer for den frie udveksling af 
varer. I to tilfælde blev der pålagt status quo for en periode af 12 måneder fra 
anmeldelsestidspunktet, enten fordi Kommissionen agtede at fremlægge et forslag for 
Rådet, eller fordi de foreslåede foranstaltninger var dækket af et allerede fremlagt 
forslag. 
159. I de nationale publikationer opdager Kommissionen jævnligt, at der er vedtaget 
tekniske forskrifter i strid med forpligtelserne om forudgående anmeldelse i henhold til 
direktiv 83/189/EØF*. Omkring 700 tekster er blevet analyseret for at fastslå, om de 
skulle have været anmeldt i henhold til direktivet. Der blev indledt 31 overtrædelses­
procedurer på industriområdet i 1994. I sådanne tilfælde foreslår medlemsstaterne 
normalt, at den omtvistede forskrift ophæves, og anmelder eventuelt et nyt udkast. Nogle 
nægter imidlertid at ophæve den pågældende tekst; i 1994 fik Domstolen således forelagt 
4 sager. 
B. Kontrolinstrumenter 
a) Produktsikkerhed i almindelighed 
160. Direktiv 92/59/EØF* om produktsikkerhed i almindelighed skal styrke den 
generelle tillid til det indre markeds virkemåde, og direktivet trådte i kraft den 29. juni 
1994. 
Inden for rammerne af det administrative samarbejde, og for at sikre en optimal gennem­
førelse i national ret, blev der afholdt bilaterale møder med medlemsstaterne mellem 
november 1993 og februar 1994.1 fortsættelse af disse møder blev der holdt et seminar 
den 24. og 25. februar for eksperter og repræsentanter for medlemsstaterne og 
Kommissionen for at få en uformel meningsudveksling om vurderingen af direktivets 
begreber i relation til de nationale bestemmelser. 
Det bør imidlertid nævnes, at indtil nu har kun 5 medlemsstater (Belgien, Danmark, 
Frankrig, Nederlandene og Det Forenede Kongerige) formelt givet Kommissionen 
meddelelse om de lovtekster, som gennemfører direktivet i deres interne retsregler. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
70 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
EF-Domstolen afviste den 9. august 1994 et annullationssøgsmål, som Tyskland havde 
indbragt mod direktivets artikel 9 på grundlag af EF-traktatens artikel 173*64. 
b) Håndhævelse af princippet om gensidig anerkendelse 
161. Kommissionen mener, at det er et fundamentalt krav i forbindelse med det indre 
marked, at princippet om gensidig anerkendelse skal efterleves korrekt, hvis man vil 
undgå yderligere lovgivning. Den har derfor fremsat forslag om en ordning for gensidig 
information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser 
inden for Fællesskabet65. Dette vil resultere i et krav om, at en medlemsstat skal 
underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om beslutninger, der træffes for 
at afvise frie bevægelser for varer, der lovligt er fremstillet og/eller markedsført i en 
anden medlemsstat. 
Parlamentet har udtalt sig positivt om forslaget under førstebehandlingen, men forslaget 
drøftes fortsat i Rådet. Medlemsstaterne er for nylig blevet enige om at anvende 
ordningen i en prøvetid på en måned for at vurdere, om den er gennemførlig rent 
administrativt. 
§ 2 - Særlig ordning for den frie bevægelighed, der gælder for nye 
medlemsstater på landbrugsområdet 
162. I 1993 blev hovedparten af overgangsordningerne i forbindelse med Spaniens og 
Portugals tiltrædelse afviklet inden for rammerne af virkeliggørelsen af det indre marked. 
Den supplerende mekanisme for samhandelen blev derimod opretholdt for et ganske lille 
antal produkter og underkastet en kontrol, der udøves andre steder end ved grænsen. Alt 
tyder på, at den således etablerede ordning har fungeret tilfredsstillende. Så vidt 
Kommissionen er orienteret, er der nemlig ikke hidtil kommet klager. 
163. I forbindelse med Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse er det netop for at 
sikre det indre markeds integritet, at den fælles landbrugspolitik er fastsat til også at 
gælde for de nye medlemsstater pr. 1. januar 1995. 
I modsætning til de ordninger, der blev fastsat ved de tidligere tiltrædelsesakter, inde­
holder den seneste tiltrædelsesakt nemlig hverken en gradvis tilpasning af landbrugs-
priserne i de nye medlemsstater til de fælles priser eller en gradvis ophævelse af told og 
andre importafgifter og kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende 
virkninger i handelen mellem de gamle og nye medlemsstater. Tilpasningen finder sted 
på en gang den 1. januar 1995. 
64 Domstolens dom af 9. august 1994 i sag C-359/92 - Sml. 1994, s. 1-3681. 
65 KOM(93) 670 af 15. december 1993 (EFT C 18 af 21.1.1994) som ændret ved 
KOM(94) 250 af 15. juni 1994 (EFT C 200 af 22.7.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
71 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
For så vidt angår handelen med tredjelande skal de nye medlemsstater på samme måde 
på dette tidspunkt anvende de importafgifter, der gælder for de andre medlemsstater. 
De eneste overgangsmekanismer, der er fastsat, er de nationale degressive støtte­
ordninger og beskyttelsesklausulen i tilfælde af markedsforstyrrelser uden kontrol ved 
grænsen. Disse mekamsmer anvendes i en periode af fem år for de to lande, hvor 
prisniveauet i øjeblikket er højere end de fælles priser (Østrig, Finland). 
Afsnit 3 - Fri udveksling af tjenesteydelser og etableringsret 
§ 1 - Indledning 
164. Tjenesteydelser repræsenterer i gennemsnit over 60 % af det samlede BNP (i nogle 
medlemsstater udgør de over totredjedele af den nationale økonomi), og samlet set 
beskæftiger tjenestesektoren ca. 60% af den erhvervsaktive befolkning i EU. "Kommis­
sionens fortolkende meddelelse om fri udveksling af tjenesteydelser på tværs af lande­
grænserne"66 gav lejlighed til at sammenfatte de vigtigste af de principper, som 
Domstolen hidtil har udviklet i sin retspraksis på dette område, og den kan tjene som 
udgangspunkt for udvikling af et indre marked for tjenesteydelser, der lever op til den 
betydningsfulde rolle, som tjenesteydelser spiller på nationalt plan, navnlig på basis af 
traktatens artikel 59 ff.* 
165. Hovedtanken bag meddelelsen var at bekræfte retten til fri udveksling i hele 
Fællesskabet af en tjenesteydelse, der leveres lovligt af tjenesteyderen i dennes hjemland, 
jf. dels princippet om gensidig anerkendelse af de forskelligartede, men ikke indbyrdes 
modsætningsfyldte nationale lovgivninger, dels subsidiaritetsprincippet. Denne tanke har 
givet sig udslag i et stadigt stigende antal henvendelser til Kommissionens tjenestegrene, 
der oftere og oftere anmodes om at skride ind, især via overtrædelsesprocedurer, for at 
løse problemer forbundet med statslige restriktioner, der ganske vist ofte ikke indebærer 
nogen forskelsbehandling, men som ikke desto mindre er uberettigede eller for 
vidtgående i relation til udenlandske tjenesteydere, og som derfor er uacceptable. 
Endvidere har meddelelsen givet startskuddet til en stadig hyppigere dialog med 
erhvervsorganisationerne og de erhvervsdrivende inden for tjenestesektoren (bl.a. inden 
for markedsmæssige tjenester, turisme, havnetjenester, rengøring, udlejning, 
vagttjenester, rådgivning, public relations), der i øvrigt resulterede i særlige møder i 
forbindelse med f.eks. de såkaldte "Indre Marked Uger". 
66 EFT C 334 af 9.V 1093. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
72 
ANDEN DEL - UDFØRLIG GENNEMGANG 
166. Foruden de mere generelle emner har blikket især været rettet mod visse 
velafgrænsede områder, hvor der ikke har fundet nogen harmonisering sted, bl.a. 
følgende: 
• arbejdsformidlingskontorer: der optræder en række vigtige barrierer for arbejds­
formidlingskontorer (deres aktiviteter på tværs af landegrænserne hæmmes af 
monopoler eller krav om en licens i tjenesteydelsens bestemmelsesland) og 
vikarbureauer (krav om licens i værtslandet eller endda forbud mod udøvelse af 
virksomhed i bestemte lande) 
• private sikkerhedsfirmaer, i nogle lande hersker der stadig forskelsbehandling på 
grundlag af nationalitet, og den grænseoverskridende udveksling af tjenesteydelser 
inden for denne branche umuliggøres meget ofte af lovgivningsmæssige 
hindringer (krav om en licens i tjenesteydelsens bestemmelsesland) eller tekniske 
hindringer (armering af køretøjer) 
• havneaktiviteter. enerettigheder og begrænsninger på "self-handling" 
• messer og udstillinger, visse regler eller visse former for praksis kan være til 
hinder for tilrettelæggelsen på tværs af grænserne af sådanne arrangementer eller 
for bestemte varers eller erhvervsdrivendes adgang til arrangementerne. 
167. I sin retspraksis anlagde Domstolen i 1994 fortsat en dynamisk fortolkning af 
begrebet fri udveksling af tjenesteydelser, bl.a. i dommen af 22. marts vedrørende 
"turistførere" og i dommen af 9. august i Van der Elst-sagen67. I førstnævnte dom 
påpegede den, at det var uacceptabelt, at det efter spansk lovgivning kun var tilladt at 
levere en bestemt tjenesteydelse, hvis tjenesteyderen var i besiddelse af et særligt 
eksamensbevis, og i den anden dom påpegede den, at det var at betragte som restriktivt 
at stille krav om, at en virksomhed etableret i en anden medlemsstat skulle være i 
besiddelse af en bestemt administrativ tilladelse. 
I Van der Elst-dommen bekræftede Domstolen ligeledes princippet om, at en medlemsstat 
ikke kan gøre præstering af tjenesteydelser betinget af, at samtlige krav for etablering 
er opfyldt, og derved fremhævede den på ny forskellen mellem disse to fundamentale 
rettigheder. 
Domstolen afsagde i marts en anden vigtig dom vedrørende lotterier, der for visse 
aspekters vedkommende berører alt, hvad der har med hasardspil at gøre. Den 
pågældende dom blev afsagt i sag C-275/92 (Schindler-sagen)68, hvori Domstolen 
fastslog, at selv tilrettelæggelsen af og reklamefremstød for et lotteri udgør økonomisk 
67 Domstolens dom af 22.3.1994 i sag C-375/92, Sml. 1994-1, s. 923, og 
Domstolens dom af 9.8.1994 i sag C-43/93, Sml. 1994-1, s. 3803. 
68 Domstolens dom af 24.3.1994 i sag C-275/92, Sml. 1994-1, s. 1039. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
73 
virksomhed, der som sådan er omfattet af traktaten, nærmere betegnet bestemmelserne 
om fri udveksling af tjenesteydelser. Muligheden for, på denne bestemte økonomiske 
branche, at anvende særligt skrappe nationale bestemmelser begrundet i socialpolitiske 
hensyn og hensynet til forebyggelse af bedrageri har under alle omstændigheder sine 
begrænsninger i kraft af, at de pågældende bestemmelser ikke indebærer nogen 
forskelsbehandling. 
§ 2 - Lovregulerede områder 
A. Finansielle tjenesteydelser 
168. Det er stadig for tidligt at sige noget endegyldigt om, hvordan det indre for 
finansielle tjenesteydelser fungerer, idet de såkaldte "tredje forsikringsdirektiver" først 
trådte i kraft den 1. juli 1994, mens investeringsservicedirektivet først træder i kraft den 
1. januar 1996. 
Derimod har andet bankdirektiv 89/646/EØF* været gældende siden 1. januar 1993. 
Gennemførelsen af direktivet har ikke voldt større vanskeligheder i medlemsstaterne, om 
end nogle af bestemmelserne i direktivet - navnlig dem om udøvelse af tjenesteydelser 
og om begrebet almene hensyn - giver anledning til visse fortolkningsproblemer, som 
Kommissionen og medlemsstaterne forsøger at løse i Arbejdsgruppen vedrørende 
Fortolkning af Bankdirektiverne (GTIAD) og i Det Rådgivende Bankudvalg. 
169. Kommissionen har behandlet en række sager vedrørende overtrædelser af traktaten 
(artikel 52* og 59*) eller direktiver. Den vigtigste af disse var uden tvivl "SIM"-sagen, 
der blev indledt, efter at Italien havde vedtaget en lov, der forpligtede EU-mæglere af 
værdipapirer til at stifte et italiensk selskab, før de indledte deres aktiviteter i Italien, 
hvilket gjorde det umuligt for mæglere at udøve retten til fri udveksling af tjenesteydelser 
og retten til fri etablering gennem filialer. Sagen er nu indbragt for Domstolen. 
170. Inden for rammerne af sine beføjelser og ressourcer følger Kommissionen selv 
nøje med i situationen inden for den finansielle sektor, men den er meget afhængig af, 
at de erhvervsdrivende selv råber vagt vi gevær, når de gennemførte mekanismer ikke 
fungerer ordentligt. Kommissionen er i øvrigt fast indstillet på udøve en aktiv og 
systematisk kontrol med gennemførelsen af direktiverne for den finansielle sektor, men 
den vil ikke afvise muligheden for at hente bistand hos eksterne eksperter. 
Kommissionen vil især føre nøje kontrol med den måde, hvorpå medlemsstaterne 
forpligter de erhvervsdrivende til at overholde regler begrundet i almene hensyn. 
Kommissionen vil bl.a. undersøge, om medlemsstaterne overholder de principper, som 
Domstolen har defineret på dette område. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
74 
a) Kreditinstitutter 
Udviklingen i lovgivningen 
171. Den 30. maj 1994 vedtog Rådet og Europa-Parlamentet direktiv 94/19/EF*om 
indskudsgarantiordninger. Dette direktiv tager sigte på, i hele EU, at indføre en 
indskudsgaranti på mindst 20 000 ECU. Denne garanti skal dække alle indskud i et 
kreditinstitut i EU med vedtægtsmæssigt hjemsted i en af medlemsstaterne, herunder 
indskud i filialer placeret i andre medlemsstater. Medlemsstaterne har imidlertid stadig 
mulighed for at indføre ordninger, der giver en bedre garanti. I det tilfælde har filialer 
fra en medlemsstat, hvor den gældende garantiordning svarer til minimumskravene i 
direktivet, eller hvor garantien under alle omstændigheder er lavere end i værtslandet, 
ret til at tilslutte sig værtslandets ordning. I en overgangsperiode på fem år skal filialer 
placeret i et værtsland, hvor garantien er lavere end i hjemlandet, derimod begrænse 
deres dækning til det niveau, der gælder i værtslandet, således at markedet i værtslandet 
ikke udsættes for forstyrrelser. 
172. Den 6. juni 1994 vedtog Rådet en fælles holdning vedrørende forslaget til 
direktiv om styrkelse af tilsynet med finansielle virksomheder, inkl. kreditinstitutter69. 
Dette forslag tager sigte på at sikre større gennemsigtighed for så vidt angår finansielle 
koncerner og indeholder en forpligtelse for disse til at have vedtægtsmæssigt hjemsted 
og hovedkontor i samme medlemsstat. Det muliggør også en mere omfattende udveksling 
af oplysninger mellem de myndigheder, der fører tilsyn med virksomheder tilhørende 
forskellige kategorier, og det forpligter eksterne revisorer til at indberette alle forhold, 
der vil kunne svække de finansielle virksomheder, de reviderer, til tilsynsmyndighederne. 
173. Den 25. april 1994 foreslog Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet et 
direktiv om ændring af Rådets direktiv 89/647/EØF* for så vidt angår den tilsynsmæs­
sige godkendelse af kontrakter om nyordning og aftaler om netting ("contractual 
netting")70. Dette forslag angår navnlig muligheden for at beregne kravene til egenkapital 
til dækning af visse transaktioner på basis af et nettobeløb i stedet for et bruttobeløb. 
Hensigten er at fremme denne type kontrakter og aftaler for på den ene side at mindske 
den risiko, som bankerne løber i forbindelse med ikke-balanceførte rente- og valutakurs-
relaterede transaktioner, og på den anden side at styrke EU-kreditinstitutternes konkur­
renceevne i forhold til kreditinstitutter fra tredjelande, der allerede benytter en henstilling 
fra G10-gruppens centralbankchefkomité, der siger, at der ved beregningen af solvens­
nøgletal kun skal tages hensyn til saldoen af ovennævnte transaktioner, hvorved 
egenkapitalkravene mindskes. 
Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
174. Situationen med hensyn til gennemførelsen af lovgivningen er tilfredsstillende. 
Kun tre direktiver er endnu ikke i deres helhed blevet gennemført i samtlige 
69 KOM(93) 363 endelig udg. af 28.7.1993 (EFT C 229 af 25.8.1993), som ændret 
ved KOM(94) 170 endelig udg. af 2.5.1994 (EFT C 213 af 3.8.1994). 
70 KOM(94) 105 endelig udg. af 27.4.1994 (EFT C 142 af 25.5.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
75 
medlemsstater. Det drejer sig om direktiv 91/308/EØF* om hvidvaskning af penge, som 
kun er blevet delvist gennemført i den irske og græske lovgivning, og direktiverne 
92/30/EØF* om konsolideret tilsyn og 92/121/EØF* om store engagementer, der ganske 
vist er blevet gennemført i den tyske lovgivning, men ikke træder i kraft i samme land 
før den 1. januar 1996. 
Kommissionen gennemgik i 1994 de nationale gennemførelsesbestemmelser vedrørende 
direktiv 91/308/EØF* om hvidvaskning af penge. Enkelte medlemsstater blev anmodet 
om supplerende oplysninger. 
Kommissionen lancerede et udbud med henblik på en undersøgelse vedrørende 
gennemførelsen og anvendelsen af direktiv 89/299/EØF* om kreditinstitutters egenkapital 
og direktiv 89/647/EØF* om solvensnøgletal for kreditinstitutter. Denne undersøgelse 
vil blive gennemført i 1995. 
175. Dialogen med medlemsstaterne inden for rammerne af især Arbejdsgruppen 
vedrørende Fortolkning og Anvendelse af Direktiverne (GTIAD) og Det Rådgivende 
Bankudvalg blev ført videre i 1994. Den fokuserede navnlig på problemerne forbundet 
med fortolkningen af begrebet "præstering af tjenesteydelser" i forhold til begrebet 
"etablering" samt betingelserne for anvendelse af regler begrundet i almene hensyn. 
Usikkerheden forbundet med disse to emner er af kreditinstitutterne ofte blevet 
fremhævet som en vigtig hindring for den fulde udmøntning af mekanismerne indført ved 
andet bankdirektiv. Kommissionen agter at indlede en bred høringsrunde og i løbet af 
1995 udsende en fortolkende meddelelse om disse to emner. 
Kommissionen afholdt den 18. april et møde med Udvalget af Kreditorganisationer, der 
omfatter ni europæiske kreditorganisationer. Der vil i 1995 blive afholdt et nyt møde 
med dette udvalg, som er et nyttigt forum for samråd og informationer. 
b) Forsikringer og pensionskasser 
Udviklingen i lovgivningen 
176. Den 7. december 1994 trak Kommissionen formelt forslaget til Europa-
Parlamentets og Rådets direktiv om forvaltnings- og investeringsfrihed for pensions­
kasser71 tilbage. Samtidig vedtog den en meddelelse om et indre marked for pensions­
fonde72. Heri præciserer Kommissionen, at principperne om fri udveksling af tjeneste­
ydelser, fri etableringsret og frie kapitalbevægelser også gælder for forvaltningen og 
investeringen af midler indbetalt til pensionskasser. Kommissionen vil tilse, at de 
gældende restriktioner i medlemsstaterne er forenelige med de forsigtighedsmæssige og 
juridiske betragtninger, der er redegjort for i meddelelsen, og at de samtidig respekterer 
proportionalitetsprincippet. 
71 KOM(93) 237 endelig udg. af 26.5.1993 (EFT C 171 af 22.6.1993). 
72 Meddelelse nr. 94/C 360/08 (EFT C 360 af 17.12.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
76 
Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
177. Gennemførelsen i visse medlemsstater af direktiverne på forsikringsområdet, 
såsom direktiv 90/619/EØF* (andet livsforsikringsdirektiv), er præget af betydelige 
forsinkelser. 
Også gennemførelsen af de såkaldte "tredje direktiver" (direktiv 92/49/EØF* vedrørende 
skadesforsikring og direktiv 92/96/EØF* vedrørende livsforsikring) er noget forsinket. 
Disse direktiver, der fuldstændig har ændret de tidligere hoveddirektiver på området og 
vil åbne det indre forsikringsmarked helt op, skulle have været gennemført i de nationale 
lovgivninger den 31. december 1993 for at kunne bringes i anvendelse fra den 1. juli 
1994. Den 23. januar 1995 havde Spanien, Grækenland, Italien og Luxembourg endnu 
ikke meddelt deres nationale gennemførelsesforanstaltninger, og Belgien og Frankrig 
havde kun givet delvis meddelelse herom. 
Kommissionen har indledt overtrædelsesprocedurer i henhold til traktatens artikel 169* 
mod de pågældende medlemsstater. 
178. Kommissionens tjenestegrene har undersøgt, om de nationale foranstaltninger til 
gennemførelse af direktiv 72/166/EØF* og 84/5/EØF* (hoveddirektiverne vedrørende 
ansvarsforsikring for motorkøretøjer) er i orden. Disse direktiver er blevet gennemført 
i samtlige medlemsstaters lovgivning. På baggrund af resultaterne af disse undersøgelser 
har Kommissionens tjenestegrene kontaktet tre medlemsstater, hvis gennemførelse af 
direktiverne ikke var korrekt. Blandt problemerne optrådte en ukorrekt gennemførelse 
af medlemsstaternes forpligtelse til at sikre, at erstatningsansvaret forbundet med 
benyttelse af køretøjer er dækket af en forsikring, og forpligtelsen for det organ, som 
pålægges at udbedre skader forvoldt af et uforsikret eller ukendt køretøj, til at begrunde 
sin intervention. 
179. Direktiv 88/357/EØF* (andet skadesforsikringsdirektiv) er blevet gennemført i 
samtlige medlemsstater med undtagelse af Grækenland. Med udgangspunkt i 
undersøgelser foretaget af uafhængige eksperter er Kommissionens tjenestegrene i færd 
med at gennemføre en detaljeret analyse af direktivets konkrete indflydelse på 
skadesforsikringsmarkedet. 
180. De tredje forsikringsdirektiver er meget komplicerede og særdeles vigtige, og 
derfor har Kommissionen besluttet at søge teknisk bistand udefra gennem lancering af 
et udbud om gennemførelse af en komparativ undersøgelse af medlemsstaternes 
lovgivning. Denne undersøgelse vil være til stor hjælp for Kommissionens vurdering af, 
om de nationale lovgivninger er i overensstemmelse med direktiverne. 
181. Hvad angår statistikker vedrørende de enkelte sektorer er Kommissionen så godt 
som færdig med udviklingen af virksomhedsstatistikker. I løbet af 1995 vil Eurostat være 
i stand til: 
• at tilbyde medlemsstaterne en metodologi beregnet til indsamling af statistiske 
data vedrørende de enkelte sektorer, som bygger på en varenomenklatur, der er 
så detaljeret som muligt 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
77 
at udsende statistikker baseret på dataindsamlinger foretaget af de relevante 
nationale myndigheder i medlemsstaterne og i EFTA-landene. 
c) Børser og værdipapirer 
Udviklingen i lovgivningen 
182. For at lette den samtidige optagelse af værdipapirer til notering på flere 
forskellige fondsbørser i EU vedtog Rådet og Parlamentet den 30. maj 1994 et nyt 
direktiv (94/18/EF*) om ændring af direktivet om prospekter (80/390/EØF*). 
Direktivet har to hovedformål: 
• at forenkle kravene forbundet med grænseoverskridende børsnotering af 
værdipapirer knyttet til store, velfunderede selskaber med en international status, 
som i mindst tre år har været børsnoteret i EU, og som hidtil har opfyldt EU's 
prospektdirektiver på tilfredsstillende vis. Disse selskaber vil kunne børsnoteres 
i andre medlemsstater uden at skulle offentliggøre et nyt prospekt. Investorerne 
vil i det tilfælde få adgang til et antal forenklede dokumenter; 
• at lette overgangen til officiel notering for selskaber på visse sekundære 
børsmarkeder, når disse selskaber er pålagt oplysningskrav, der i det væsentlige 
svarer til kravene for officielt noterede selskaber i samme medlemsstat. 
Direktivet forventes at skabe et mere effektivt fungerende indre marked for værdipapirer. 
Navnlig vil forenklingen af kravene forbundet med grænseoverskridende børsnotering 
lette gennemførelsen af Eurolist-projektet, som Federation of European Stock Exchanges 
har lanceret. Dette projekt tager sigte på at tilvejebringe dybere og mere likvide 
markeder for store, velfunderede EU-selskaber med en international status ved at 
børsnotere deres værdipapirer samtidigt i flere medlemsstater. 
183. Der blev i 1994 arbejdet videre på Kommissionens forslag til direktiv om 
investorgarantiordninger73. Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Europa-Parlamentet 
afgav deres udtalelser i henholdsvis januar og april. Begge udtalelser gav bred støtte til 
Kommissionens forslag. 
I december 1994 fremlagde Kommissionen sit ændrede forslag. Dette tager hensyn til de 
fleste af Europa-Parlamentets ændringsforslag og en række af Det Økonomiske og 
Sociale Udvalgs forslag. Kommissionen benyttede også lejligheden til på en række 
punkter at afstemme sit forslag med det parallelle direktiv om indskudsgarantiordninger, 
som blev endeligt vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet i maj måned. 
184. I 1993 fremsatte Kommissionen et forslag om ændring af Rådets direktiv 
85/611/EØF* om institutter for kollektiv investering i værdipapirer 
73 KOM(93) 381 endelig udg. af 22.9.1993 (EFT C 321 af 27.11.1993). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
78 
(investeringsinstitutter) med det formål at udvide dets anvendelsesområde til også at 
omfatte pengemarkedsfonde og investeringsinstitutfonde, der investerer i en række andre 
investeringsinstitutter. 
Efter at have indhentet Europa-Parlamentets udtalelse74 vedtog Kommissionen den 
20. juli 199475 et nyt forslag indeholdende nogle vigtige ændringer sammenlignet med 
det oprindelige udkast. Det nye forslag kom bl.a. til også at omfatte "feeder funds", der 
investerer 100% af deres aktiver i andre investeringsinstitutter (kaldet "master-feeder 
funds"), og det giver europæiske kreditinstitutter og investeringsselskaber ret til at 
fungere som depot for investeringsinstitutter på tværs af grænserne. 
Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
185. Kommissionen noterer med tilfredshed, at samtlige gældende direktiver er blevet 
gennemført i alle medlemsstaternes lovgivning. 
Verifikationen af de nationale gennemførelsesforanstaltninger fortsatte i 1994. Der blev 
bl.a. udsendt et spørgeskema om anvendelsen af direktivet om børsnotering af 
værdipapirer (79/279/EØF*) til medlemsstaterne. 
Kommissionen har indledt en dialog med medlemsstaterne for dels at forberede 
gennemførelsen af investeringsservicedirektivet (93/22/EØF*) og kapitalgrundlags-
direktivet (93/6/EØF*), dels at hindre, at divergerende fortolkninger gør de nationale 
gennemførelsesforanstaltninger uforenelige med direktiverne. 
B. Transport 
186. Den lovgivningsmæssige ramme for det indre marked for transport ligger nu på 
plads, og reglerne gennemføres korrekt i medlemsstaternes nationale ret. Der skal 
imidlertid gøres et par vigtige bemærkninger. Nogle af de vigtigste dele af den 
lovgivningsmæssige ramme bliver - skønt de er på plads - kun indført gradvist. Visse 
overgangsordninger løber indtil udgangen af dette århundrede eller endda endnu længere. 
Det er navnlig tilfældet inden for cabotagevirksomhed (transport i en anden 
medlemsstat), hvor: 
• den fulde liberalisering af cabotagevirksomhed inden for vejtransport vil finde 
sted den l.juli 1998 
• cabotagevirksomhed inden for lufttransport vil være fuld liberaliseret senest den 
1. april 1997 
74 EFT C 315 af 22.11.1993, s. 152 
75 KOM(94) 329 endelig udg. af 20.7.1994 (EFT C 242 af 30.8.1994). 
ED'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
79 
• cabotagevirksomhed inden for søtransport er omfattet af en række overgangs­
regler, der tager hensyn til de særlige forhold, der kendetegner søtransport (land-
til-land, land-til-ø, ø-til-ø). 
Anvendelsen af det indre transportmarkeds regler vil føre til væsentlige strukturelle 
ændringer og nye forbindelser mellem virksomheder. For at sikre en ensartet og pålidelig 
anvendelse af reglerne holder Kommissionen øje med såvel den nationale gennemførelse 
af reglerne som deres praktiske anvendelse. 
a) Lufttransport 
187. Efter vedtagelsen af den såkaldte "tredje luftfartspakke" er det indre marked for 
lufttransport nu komplet rent lovgivningsmæssigt. Cabotagevirksomhed vil blive 
liberaliseret fra den 1. april 1997. Det vigtigste på nuværende tidspunkt er at sikre en 
korrekt implementering af de nye regler. 
I 1994 blev der vedtaget to skelsættende beslutninger vedrørende anvendelsen ai 
Fællesskabets lufttransportregler i relation til adgangen til indenlandske ruter i Frankrig 
og lufthavnssystemet i Paris76. 
Disse beslutninger forpligter de franske luftfartsmyndigheder til at give alle flyselskaber 
i EU adgang til lufthavnen i Orly uden forskelsbehandling og til at liberalisere en række 
vigtige indenlandske ruter til og fra denne lufthavn. 
I nogle tilfælde hindres den fulde udnyttelse af de nye muligheder for markedsadgang 
imidlertid af utilstrækkelige infrastrukturer. I f.eks. Londons Heathrow-lufthavn og i 
Frankfurts lufthavn er efterspørgslen efter slots større end den disponible fysiske 
kapacitet. 
188. Der er behov for en stor politisk indsats på dette område. På basis af 
anbefalingerne fra "Vismandsgruppen" på lufttransportområdet besluttede Kommis­
sionen at udsende en detaljeret meddelelse, hvori den bebudede en række initiativer, 
navnlig med hensyn til infrastrukturer77. Hovedsigtet med denne handlingsplan er at 
supplere de strukturomlægningsbestræbelser, som luftfartsindustrien selv har indledt som 
respons på de nye vilkår inden for det indre marked. Kommissionen vil således bestræbe 
sig på at forbedre effektiviteten på områder, der ligger uden for flyselskabernes kontrol, 
såsom reglerne for benyttelse af luftfartens infrastrukturer. 
76 EFTL 127 af 19.5.1994. 
77 "Vejen frem for den civile luftfart i Europa". KOM(94) 218 endelig udg. af 
1.6.1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
80 
b) Vejtransport 
189. Med henblik på at skabe et indre marked for vejgodstransport er der allerede 
blevet truffet foranstaltninger til at liberalisere transporten af gods mellem og i 
medlemsstaterne (cabotagekørsel vil blive fuldstændig liberaliseret fra den 1. juli 1998) 
og til at harmonisere arbejdsforhold (køretid), tekniske forskrifter (vægt og dimensioner) 
samt beskatningsforhold (fastsættelse af minimumssatser for afgifterne på brændstof og 
køretøjer og bemyndigelse af medlemsstaterne til samtidig at indføre en fælles 
brugsafgift). 
190. I juli 1993 nedsatte Kommissionen en "vismandsgruppe", der fik til opgave at 
undersøge den økonomiske og arbejdsmarkedsmæssige situation inden for vejgods­
transportsektoren. En af årsagerne til, at denne gruppe blev nedsat, var, at visse 
repræsentanter for vejgodstransportindustrien havde givet udtryk for bekymring over 
denne industris manglende stabilitet og rentabilitet. Vismandsgruppens rapport lå færdig 
i juli 1994 og kan betragtes som en første evaluering af den måde, som det indre marked 
fungerer på inden for vejgodstransport. 
Hvad den økonomiske situation angår, konkluderede gruppen, at de seneste års generelle 
økonomiske krise havde haft betydelige konsekvenser for vejgodstransportindustrien. 
Liberaliseringen forstærkede disse problemer på visse nyligt liberaliserede markeder, 
men dette kunne betragtes som et overgangsfænomen, eftersom andre for længst 
liberaliserede markeder var bemærkelsesværdigt stabile. Gruppen støttede 
liberaliseringspolitikken som et middel til realisering af det indre marked. 
På den anden side erkendte gruppen, at konkurrencen inden for det indre marked ikke 
altid var fair. Dette skyldtes både hyppige overtrædelser af de gældende regler og en 
ufuldstændig harmonisering af forskrifter. 
Vismandsgruppen anbefalede, at håndhævelsen af reglerne skulle forbedres, f.eks. ved 
hjælp af informationsteknologi. Den anbefalede også en yderligere harmonisering af 
betingelserne for adgang til vejtransporterhvervet, af beskatningsreglerne, af de tekniske 
forskrifter og af den arbejdsmarkedsmæssige kontekst, som transportfirmaerne opererer 
indenfor. Kommissionen er i færd med at udarbejde forslag på adskillige af disse 
områder. 
c) Transport ad indre vandveje 
191. På grund af den strukturelle overkapacitet er det stadig vanskeligt at gøre 
indlandsskibsfarten attraktiv ud fra en forretningsmæssig synsvinkel, trods de 
miljømæssige og sikkerhedsmæssige fordele, som denne transportform har i forhold til 
visse andre transportformer. Derfor fortsættes bestræbelserne på at mindske denne 
overkapacitet og skabe ligevægt mellem udbud og efterspørgsel. Således traf Rådet og 
Kommissionen en række nye foranstaltninger i 1994. Med hensyn til indlandsskibsfartens 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
81 
organisation foreslog Kommissionen - i en rapport til Rådet78 - en gradvis liberalisering 
af markedet ledsaget af foranstaltninger, der kan lette markedsdeltagernes overgang til 
en liberal ordning og styrke indlandsskibsfartens konkurrenceevne. Andre tiltag på dette 
område omfatter en udvidelse af EU-bestemmelserne vedrørende tekniske forhold og 
bemandingen af skibe, fortsættelse af forhandlingerne med tredjelande om indgåelse af 
multilaterale aftaler og ikke mindst indførelse af et europæisk "førerkort" til skibe i 
indlandsskibsfarten. 
d) Jernbanetransport 
192. Kommissionen har fremsat to nye forslag79 til direktiver som supplement til 
Fællesskabets jernbanepolitiske grundtekst, direktiv 91/440/EØF*. Heri har 
Kommissionen defineret de generelle principper og procedurer, der skal sikre, at 
adgangsrettighederne i henhold til direktivet implementeres på effektiv og fair vis. De 
nye muligheder for ret til adgang til jernbaneinfrastrukturer, der blev skabt ved artikel 10 
i direktivet, udgør et første skridt i retning af et mere åbent og integreret marked og 
skaber en ny situation for de offentlige myndigheder, der skal sikre sikkerheden og 
fordele infrastrukturen på basis af passende afgifter. 
Det første forslag handler om udstedelse af licenser til jernbaneforetagender og kræver, 
at jernbaneforetagenderne skal opfylde visse krav med hensyn til deres hæderlighed, 
finansielle kapacitet og faglige kompetence. Det andet forslag vedrører tildeling af 
jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af infrastrukturafgifter. Med direktivet vil 
der blive indført et system for tildeling af jernbanelinjer til jernbaneforetagender og en 
struktur for beregning af infrastrukturafgifter. Kommissionen håber, at en hurtig 
godkendelse af disse forslag vil sætte jernbanerne i stand til at nå de mål, der er fastsat 
i Kommissionens hvidbog om transportpolitik. 
Afsnit 4 - Frie kapitalbevægelser 
193. Med traktaten om Den Europæiske Union blev der indført en ny ordning for 
kapitalbevægelser og betalinger. Med virkning fra den 1. januar 1994 erstattede 
traktatens artikel 73B*-73G* i kapitel 4 artikel 67-73 i EF-traktaten. Frie kapital­
bevægelser og betalinger er nu en direkte gældende ret i henhold til traktaten; den afledte 
ret er ikke længere nødvendig. I henhold til den nye ordning blev liberaliserings-
forpligtelsen også udvidet til - med begrænsede undtagelser - at omfatte kapital­
bevægelser til eller fra tredjelande. 
194. Der var to årsager til, at det i traktaten var nødvendigt at indføre princippet om 
en fuldstændig liberalisering af kapitalbevægelser med direkte virkning: 
78 
79 SEK(94) 921. 
KOM(93) 678 endelig udg. af 15.12.1993 (EFT C 24 af 28.1.1994), som ændret 
ved KOM(94) 316 endelig udg. af 14.7.1994 (EFT C 225 af 13.8.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
82 
• for det første for at tilpasse traktatens bestemmelser til den fuldstændige liberali­
sering, der reelt allerede blev indført med kapitalbevægelsesdirektivet fra 1988, 
og for at give denne rettighed samme status som de øvrige rettigheder i traktaten 
• for det andet for at tilpasse traktatens bestemmelser om kapitalbevægelser til den 
målsætning, der hedder Den Økonomiske og Monetære Union, for hvilken frie 
kapitalbevægelser er en uomgængelig forudsætning. 
Den sidste medlemsstat, der var fritaget fra den generelle forpligtelse til at tillade frie 
kapitalbevægelser, nemlig Grækenland, ophævede med virkning fra den 16. maj 1994 
alle de tilbageværende restriktioner på kapitalbevægelser, som landet havde bemyndigelse 
til at opretholde indtil den 30. juni 1994. Retten til frie kapitalbevægelser gælder således 
nu i hele EU. 
195. Den fri bevægelighed for kapital har skabt grundlag for en integrering af de 
nationale finansielle markeder til gavn for brugerne af finansielle tjenesteydelser og den 
europæiske finanssektor. Der er tegn på, at de økonomiske aktører benytter sig af 
ophævelsen af restriktionerne på kapitalbevægelser og den stigende åbenhed på 
medlemsstaternes finansielle markeder. Kapitalbevægelserne på tværs af grænserne i EU 
og kapitaltilgangen fra tredjelande er steget betydeligt de seneste år. Disse 
kapitalbevægelser omfatter såvel direkte investeringer, hovedsagelig motiveret af 
industrielle og kommercielle betragtninger hos virksomheder på det forenede europæiske 
marked, som portefølje investeringer, der tiltrækkes af de muligheder, som 
statsobligationsmarkederne tilbyder. Bruttostrømmen af porteføljekapital i EU-landene 
steg til et hidtil ukendt niveau i 1993 og tegnede sig for ca. 80% af totalbeløbet i 
industrilandene sammenlignet med 64% i 1992 og 40% i 1991. Med en 
kapitaltilstrømning på ca. 370 mia. ECU og en kapitaludstrømning på 235 mia. ECU 
androg nettotilstrømningen af porteføljekapital i EU ca. 135 mia. ECU i 1993. 
196. Strømmene af direkte investeringer i EU tiltog kraftigt i anden halvdel af 
1980'erne og toppede i 1989-1990. Trods en betydelig stramning af de udenlandske 
direkte investeringer i industrilandene er de direkte investeringer i EU forblevet på et 
forholdsvis højt niveau siden da. For eksempel androg den kumulative tilstrømning af 
udenlandske direkte investeringer i perioden 1991-1993 147 mia. ECU sammenlignet 
med 48 mia. ECU i USA. Investeringer, der stammer fra lande uden for EU, anslås at 
udgøre over 40% af de samlede udenlandske direkte investeringer i EU. 
197. Der eksisterer dog stadig nogle indirekte hindringer for kapitalbevægelser på visse 
områder. Disse hindringer kan bestå i begrænsninger for institutionelle investorers 
investeringer i udlandet (når de ikke er begrundet i forsigtighedsmæssige hensyn), 
skattemæssig forskelsbehandling i strid med EU-retten, regler vedrørende emission af 
værdipapirer, overførsel af betalingsmidler osv. Kommissionen har taget initiativ til at 
få fjernet sådanne indirekte hindringer gennem forhandlinger med de berørte 
medlemsstater og formelle advarselsskrivelser til de nationale myndigheder, når det har 
været nødvendigt. I de tilfælde, hvor der intet er blevet gjort for at fjerne hindringerne, 
har Kommissionen taget det næste skridt i overtrædelsesprocedurer, nemlig udsendelse 
af en begrundet udtalelse. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
83 
Afsnit 5 - Erhvervsklimaet 
KO § 1 - Konkurrencepolitikken 
198. For at sikre, at det indre marked fungerer tilfredsstillende, er det vigtigt at 
udvikle samspillet mellem politikken på dette område og konkurrencepolitikken, idel 
disse politikker har samme fundamentale målsætning, nemlig at styrke EU-økonomiens 
evne til at skabe rigdom gennem en bedre fordeling og en mere effektiv udnyttelse af 
ressourcerne. En streng håndhævelse af konkurrencereglerne er derfor et nødvendigt 
supplement til bestræbelserne på at fjerne de retlige og administrative hindringer for 
samhandelen inden for Unionen. Herved kan man undgå, at virksomhedernes eller de 
nationale myndigheders eventuelle konkurrencebegrænsende praksis svækker konkur­
rencen, der skal være drivkraft for de økonomiske fordele, som gennemførelsen af det 
indre marked skulle medføre. En stærk konkurrencepolitik skal forhindre, at virksom­
heder, der søger at satse på den åbning, som det indre marked medfører, får deres 
indsats ødelagt af en sådan praksis81. Kommissionen forfølger disse mål dels ved at 
forbyde virksomhederne at indgå konkurrencebegrænsende aftaler, der tager sigte på at 
afskærme markedet, dels ved at føre kontrol med misbrug af dominerende stillinger, 
fusioner, monopoler og statsstøtte. 
199. Politikken for afvikling af monopoler er for Kommissionen et højt prioriteret 
område. I 1994 blev der taget et stort skridt hen imod udvikling af en EU-
referenceramme for teleinfrastrukturer. 
Som følge af Bangemann-rapporten82 udarbejdede Kommissionen en handlingsplan 
"Europa på vej mod informationssamfundet "^', hvori liberaliseringen af infrastrukturerne 
betegnes som et nøgleelement i informationssamfundets udvikling. 
Første etape skal bestå i ophævelse af restriktionerne for anvendelse af infrastrukturerne 
for mobil- og satellitkommunikationstjenester. Den efterfølgende etape skal bestå i 
liberalisering af infrastrukturerne for offentlige taletelefonitjenester (efter januar 1998). 
I denne forbindelse skal der fastsættes en række vigtige sikkerhedsklausuler på følsomme 
områder, såsom sikring af en universel tjeneste. De vil blive udarbejdet på grundlag af 
den høring, der skal afholdes efter offentliggørelsen af grønbogen om infrastrukturer, 
som Kommissionen vedtog den 25. januar 1995. 
På baggrund af resolutionen af 22. juli 1993 om revision af telesektoren og gradvis 
indførelse af konkurrence inden for de internationale taletelefonitjenester frem til den 
80 Jf. Kommissionens beretning om konkurrencepolitikken, der udsendes årligt. 
81 Jf. Treogtyvende Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 150-154. 
82 Europa og informationssamfundet - Anbefalinger til Det Europæiske Råd, 
Bruxelles, den 26.5.1994. 
83 "Europa på vej mod informationssamfundet - en handlingsplan", Meddelelse fra 
Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, KOM(94) 347 endelig udg. 
af 19.7.1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
84 
1. januar 199884 offentliggjorde Kommissionen i februar 1994 en grønbog om mobil- og 
personkommunikation85. På grundlag af traktatens konkurrenceregler har Kommissionen 
desuden truffet foranstaltninger over for en række medlemsstater - Belgien, Irland, 
Italien - der opretholder eksklusive rettigheder i forbindelse med GSM (standarder 
udarbejdet af ETSI for fælleseuropæisk mobilkommunikation), idet den har krævet, at 
de udsteder licenser til mindst to operatører. 
200. 11 vad kontrollen med statsstøtte angår, må det understreges, at den støtte, som 
staterne yder kriseramte virksomheder, og som gør det muligt kunstigt at holde liv i 
urentable virksomheder, fordrejer konkurrencen særlig kraftigt på et integreret marked. 
Støtten forsinker nemlig unødigt støttemodtagerens tilpasning og vælter 
strukturtilpasningsbyrden og de sociale problemer over på andre virksomheder og andre 
medlemsstater. 
På baggrund af det stigende antal støttesager i en situation med øget konkurrence og 
aftagende vækst besluttede Kommissionen i juli 1994 at nedfælde sin faste holdning til 
støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder i en meddelelse til 
medlemsstaterne: en sådan støtte skal ledsages af en strukturomlægningsplan, der inden 
for en rimelig tid gør det muligt at genskabe virksomhedens levedygtighed på lang sigt, 
og støtten må ikke overstige det, der er strengt nødvendigt for iværksættelsen af planen, 
som virksomheden skal bidrage væsentligt til med sine egne midler. I tilfælde af 
strukturbestemt overkapacitet på det pågældende marked i EU skal planen bidrage til en 
omstrukturering af branchen gennem en definitiv nedskæring eller afskaffelse af 
produktionskapacitet. 
De rapporter om statsstøtten i EU, som Kommissionen regelmæssigt har offentliggjort 
siden 1989, har vist, at det generelle statsstøtteniveau fortsat er højt, især i EU's centrale 
regioner. Ifølge den fjerde rapport, der er ved at blive færdigbearbejdet, er dette niveau 
faldet en smule på trods af de ugunstige konjunkturer i 1991 og 1992, men generelt set 
er niveauet stadig meget højt. Som Kommissionen bebudede i sin meddelelse af 
september 1994 om en politik for erhvervslivets konkurrenceevne i Den Europæiske 
Union, vil Kommissionen således fortsat arbejde på at få det generelle statsstøtteniveau 
nedbragt. 
201. Med hensyn til fusionskontrol er der med forordning (EØF) nr. 4064/89* indført 
en fælles kontrolmyndighed, hvilket giver mulighed for en hurtig og ensartet behandling 
af fusioner, virksomhedsovertagelser og oprettelse af joint ventures af fællesskabs-
dimension. 
Med henblik på en effektivisering af dette kontrolsystem til gavn for det indre marked 
vedtog Kommissionen den 21. december 1994, som lovet i sin rapport til Rådet i 1993, 
en række foranstaltninger med henblik på at gøre anvendelsen af fusionsforordningen 
mere gennemsigtig og effektiv86. Disse foranstaltninger vedrører en række tekniske eller 
84 Resolution 93/C 213 (EFT C af 17.7.1994). 
85 KOM(94) 145 endelig udg. af 27.4.1994. 
86 Kommissionens forordning (EØF) nr. 3384/94* og dokument 94/C 385/01, 
94/C 385/02, 94/C 385/03 og 94/C 385/04 (EFT C 385 af 31.12.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
85 
juridiske aspekter, såsom kompetencefordeling, beregning af omsætning og definition af 
fusionsbegrebet. 
202. Når det gælder de regler, der finder anvendelse på virksomhederne, har EF-
traktatens artikel 85* og 86* længe været anvendt som vægtige instrumenter til åbning 
og integrering af markederne. I denne forbindelse foretog Kommissionen i 1994 en 
revision af forordning (EØF) nr. 123/85* om salg af motorkøretøjer og af forordning 
(EØF) nr. 2349/84 og 556/89 om patent- og knowhow-licenser. Formålet med denne 
revision er dels at afskaffe visse hindringer for parallelimporten mellem medlemsstaterne 
og derved bidrage til en integrering af de nationale markeder, dels at lette udbredelsen 
af teknologi på EU-markedet. 
Desuden griber Kommissionen fortsat aktivt ind over for ethvert markedsdelings- og 
priskartel ved at opkræve bøder, der afhænger af overtrædelsernes grovhed (jf. 
kartonsagen, hvor der blev opkrævet bøder på i alt 132,15 mio. ECU, og EKSF-sagen 
om stålbjælker, hvor der blev opkrævet bøder på i alt 100 mio. ECU87. 
203. I 1994 tog Kommissionen også fortsat initiativ til at øge konkurrencen på 
transportområdet. 
Liberaliseringen af luftfarten har vist, at sektoren for serviceydelser under 
mellemlandinger, er af stor betydning, idet den ligefrem udgør en flaskehals for 
adgangen til markedet. For at sikre lige konkurrencevilkår for alle virksomheder finder 
Kommissionen det nødvendigt at afskaffe de nuværende monopoler i flere medlemsstater 
og sikre et mindstemål af konkurrence om leveringen af disse tjenester. Der blev således 
tilrettelagt en høring af de interesserede parter for at fastslå, om liberaliseringsforanstalt­
ningerne var teknisk gennemførlige, og hvilken virkning de eventuelt ville få. Den 
13. december 1994 vedtog Kommissionen et direktivforslag. 
Den er på nuværende tidspunkt i færd med at behandle flere sager om liberalisering af 
serviceydelser under mellemlandinger i en række EU-lufthavne. 
§ 2 - Grænseoverskridende betalinger 
204. I november vedtog Kommissionen en meddelelse88, der omfatter et forslag til 
direktiv om minimumsregler for de grænseoverskridende kreditoverførslers 
gennemsigtighed og effektuering. Forslaget skal sikre, at bankerne giver deres kunder 
de nødvendige oplysninger og opfylder deres kontraktforpligtelser med hensyn til 
ekspeditionstiden for overførslerne, at dobbeltgebyrer undgås, og at betalinger, der er 
gået tabt, refunderes. 
Forslaget blev udarbejdet på baggrund af en undersøgelse, der var blevet foretaget i 
første halvår 1994, og som viste en række mangler ved de grænseoverskridende 
kreditoverførslers gennemsigtighed og effektuering. Disse mangler afspejledes også i de 
87 Jf. EFT L 116 af 6.5.1994. 
88 KOM(94) 436 endelig udg. af 18.11.1994: Pengeoverførsler i EU. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
86 
krav om forbedringer på dette område, der konstant blev fremsat af virksomheder og 
deres sammenslutninger, grossister og detailhandlere samt forbrugerne. 
Kommissionen vedtog samtidig et udkast til meddelelse om anvendelse af EU's 
konkurrenceregler på grænseoverskridende kreditoverførselssystemer. Dette udkast 
indeholder blandt andet betingelserne for at acceptere visse typer interbankgebyrer, der 
målte være nødvendige for at undgå dobbeltgebyrer. Alle interesserede parter opfordres 
til at fremkomme med bemærkninger til dette udkast, der skal vedtages endeligt i 1995. 
205. Endelig har Kommissionen på grundlag af forslag fra banksektoren, erhvervslivet 
og forbrugerne vedtaget et arbejdsprogram, der er ved at blive gennemført, eller som vil 
blive gennemført i 1995. Kommissionen vil rådføre sig med sine to rådgivende grupper 
om betalingssystemer om, hvorledes disse systemer bedst kan forberedes til indførelsen 
af ECU. Arbejdet vedrørende betalingsnetting og endelig afregning fortsætter i 
Kommissionens arbejdsgruppe vedrørende retsgrundlaget for grænseoverskridende 
betalinger, der er sammensat af eksperter fra medlemsstaterne, og man vil bestræbe sig 
på i løbet af 1995 at nå frem til brugbare løsninger på problemet med endelig afregning, 
herunder eventuelt et direktivforslag. 
Kommissionen er i gang med en undersøgelse af gennemsigtigheden i betalinger med 
kort for at vurdere, om der er behov for forbedringer, eventuelt i form af en ajourføring 
al Kommissionens henstilling 88/590/EØF*. Der foretages desuden en analyse af de 
forskriftsmæssige følger af den nye generation af betalingsmidler og -metoder 
(pengekort, homebanking og phonebanking os v.). 
§ 3 - Intellektuel og industriel ejendomsret 
A. Intellektuel ejendomsret 
• Udvikling i lovgivningen 
206. Kommissionen har fortsat sit arbejde med de intellektuelle ejendomsrettigheder 
på grundlag af traktatens bestemmelser om frie varebevægelser, fri udveksling af 
tjenesteydelser samt fri etableringsret. 
Overholdelsen af principperne i EF-traktatens artikel 30*, 52* og 59* sikres gennem 
administrative eller judicielle procedurer. Men i de sektorer, hvor de nationale 
bestemmelser ikke medfører nogen begrænsninger, der er forbudt ved ovennævnte 
artikler, eller hvor disse begrænsninger er berettigede (artikel 36*, 55*, 56* og 66*), er 
harmonisering det eneste middel til at få det indre marked til at fungere tilfredsstillende. 
Kommissionen har derfor fortsat det påbegyndte harmoniseringsarbejde og fortsat lagt 
vægt på et højt beskyttelsesniveau, når det gælder ophavsret og beslægtede rettigheder. 
Den har således forelagt Rådet sit ændrede forslag til direktiv om retlig beskyttelse af 
databaser89, der nu drøftes i Rådet med henblik på vedtagelse af en fælles holdning. 
89 KOM(93) 464 endelig udg. af 4.10.1994 (EFT C 308 af 15.11.1993). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
87 
Kommissionen undersøger desuden, om det er nødvendigt at harmonisere visse regler om 
ophavsret og beslægtede rettigheder til privat kopiering, og om en harmonisering ville 
være nyttig inden for reprografi og droit de suite. 
• Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
207. Direktiv 91/250/EØF* om retlig beskyttelse af edb-programmer skulle være 
gennemført af medlemsstaterne inden den 1. januar 1993. Det er kun Danmark, Italien 
og Det Forenede Kongerige, der har vedtaget gennemførelsesbestemmelser inden fristens 
udløb. I 1993 blev direktivet gennemført af fire andre medlemsstater, medens Frankrig, 
Belgien, Nederlandene og Portugal gennemførte det i 1994. Luxembourg er det eneste 
land, der endnu ikke har vedtaget bestemmelser på området. 
Direktiv 92/100/EØF* om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre 
ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret pålagde 
medlemsstaterne at vedtage de nødvendige bestemmelser til gennemførelsen deraf inden 
den l.juli 1994. Belgien har vedtaget nationale gennemførelsesbestemmelser, og de 
franske myndigheder har meddelt Kommissionen, at deres nationale lovgivning og dens 
gennemførelsesbestemmelser er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne på 
dette område. Kommissionen vil træffe de nødvendige foranstaltninger over for de 
medlemsstater, der ikke opfylder direktivets forpligtelser. 
Endelig skal det nævnes, at Kommissionen har fortsat sin overtrædelsesprocedure over 
for den græske regering på grund af en ukorrekt gennemførelse af direktiv 87/54/EØF* 
om retlig beskyttelse af halvlederprodukters topografi. 
208. Med hensyn til de teknologiske aspekter, der er knyttet til beskyttelsen af den 
intellektuelle ejendomsret i forbindelse med "informationssamfundet" har Kommissionen 
udarbejdet en særlig handlingsplan, der indgår i det særlige program for 
informationsteknologi under fjerde rammeprogram. Den europæiske industris forventede 
reaktioner på den opfordring til at fremsætte forslag på dette område, der blev 
offentliggjort sidst i 1994, skulle gøre det muligt at iværksætte teknologiske forsknings 
og udviklingsprojekter inden udgangen af 1995. 
B. Industriel ejendomsret 
209. Med hensyn til den industrielle ejendomsret fortsætter Kommissionen sine 
bestræbelser på dels at skabe nye industrielle ejendomsrettigheder på EU-plan, dels at 
harmonisere de nationale rettigheder, der hindrer de frie varebevægelser. 
• Udviklingen i lovgivningen 
210. Forordning (EF) nr. 40/94* om EF-varemærker trådte i kraft den 15. marts. Et 
EF-varemærke, der har en gyldighedsperiode på ti år, som kan forlænges, udstedes af 
det harmoniseringskontor (varemærker, mønstre og modeller), der er oprettet ved denne 
forordning, og som har hovedsæde i Alicante i Spanien. Der vil i løbet af 1995 blive 
gjort en aktiv indsats med henblik på vedtagelse af gennemførelsesforanstaltningerne til 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
88 
derme forordning, således at kontoret kan blive fuldt funktionsdygtigt. Ifølge planerne 
skal kontoret kunne modtage ansøgninger om et EF-varemærke fra den 1. januar 1996. 
Det fælles system, der indføres ved forordningen om EF-varemærker, indebærer 
betydelige fordele i forhold til de to systemer, der for øjeblikket er til rådighed for 
mærkeindehavere. Ifølge det første af disse systemer skal indehaveren af et varemærke, 
der ønskes beskyttet i samtlige medlemsstater, lade det registrere hos varemærke 
myndigheden i Benelux, for disse tre staters vedkommende, og hos varemærke­
myndigheden i hver af de øvrige medlemsstater. Registreringen er undergivet den 
pågældende stats regler med hensyn til proceduren og en eventuel indsigelse eller klage­
adgang. Indehaveren skal anvende de enkelte kontorers sprog, betale registreringsgebyrer 
til samtlige nationale kontorer og i mange tilfælde henvende sig til flere forskellige 
varemærkerådgivere. Under det andet system kan den samme indehaver efter at have fået 
sit mærke registreret i sit eget land henvende sig til Verdensorganisationen for 
Intellektuel Ejendomsret (WIPO) på grundlag af Madrid-arrangementet om international 
registrering af varemærker. Det skal dog tages i betragtning, at det ikke er alle 
medlemsstater, der har undertegnet Madrid-arrangementet. Desuden er hver gyldig 
registrering i et bestemt land undergivet det pågældende lands nationale bestemmelser, 
nøjagtigt som det er tilfældet ved det første system. 
Det fælles system vil derimod gøre det muligt at opnå en EU-dækkende beskyttelse 
gennem en enkelt procedure. Denne beskyttelse styrkes af, at der findes et halvjudicielt 
organ, nemlig appelkamrene, hvis afgørelser kan indklages for EF-Domstolen. 
Desuden vil bekæmpelsen af plagiering blive mere effektiv, for medlemsstaterne skal 
udpege et begrænset antal første- og andeninstansdomstole, der får enekompetence til at 
træffe afgørelse om forfalskning af EF-varemærker. 
211. Forslaget til forordning om EF-mønstre90 behandles for øjeblikket i Europa-
Parlamentet. Desuden bestræber Kommissionen sig ihærdigt på at få medlemsstaterne til 
at ratificere aftalen om EF-patenter91. Medlemsstaternes repræsentanter vedtog på Rådets 
møde den 8. december en fælleserklæring om at opfordre medlemsstaterne til hurtigst 
muligt at ratificere denne aftale. 
212. Forslaget til direktiv om retsbeskyttelse af bioteknologiske opfindelser92 blev sidst 
i 1994 behandlet ved en forligsprocedure med Europa-Parlamentet. Parlamentet 
forkastede forslaget i februar 1995. 
213. Europa-Parlamentet behandler parallelt med forordningen om EF-mønstre 
forslaget til direktiv om retlig beskyttelse afmønstre på nationalt plan93. Dette forslag 
90 KOM(93) 342 endelig udg. af 3.12.1993 (EFT C 29 af 31.1.1994). 
91 Aftale om EF-patenter, udfærdiget i Luxembourg den 15. december 1989 
(direktiv 89/695/EØF*). 
92 KOM(88) 496 endelig udg. af 28.10.1988 (EFT C 10 af 13.1.1989), ændret ved 
KOM(92) 589 endelig udg. af 16.12.1992 (EFT C 44 af 16.2.1993) og ved 
KOM(94) 245 endelig udg. af 9.6.1994. 
KOM(94) 344 endelig udg. af 30.9.1994 (EFT C 290 af 18.10.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
89 93 
er begrundet i, at der findes nationale mønstre sideløbende med EF-mønstre, således som 
det også er tilfældet med varemærker. Dette betyder, at de nationale retsforskrifter, der 
for øjeblikket er forskellige, harmoniseres i det væsentlige, dels for at der kan etableres 
et egentligt indre marked på dette område, dels for at de nationale retsforskrifter er i 
overensstemmelse med det fremtidige EU-beskyttelsessystem. Mønstre får voksende 
betydning for et meget stort antal produkter. En industriel formgivning af høj kvalitet er 
et af EU-virksomhedernes største fortrin i konkurrencen med virksomheder i tredjelande, 
hvis produktionsomkostninger er lavere. 
214. Kommissionen vedtog den 9. december 1994 et forslag til forordning om 
indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for plantebeskyttelsesmidler94. Der 
indføres således et nyt bevis på den industrielle ejendomsret, hvilket skal bidrage til 
gennemførelsen af det indre marked for plantebeskyttelsesmidler og sikre en tilstrækkelig 
beskyttelsesperiode for opfindelser inden for denne sektor. 
215. Kommissionen har planer om i nærmeste fremtid at supplere sin politik for 
industriel ejendomsret med udgivelse af en grønbog om brugsmønstre. Det drejer sig 
om en anden form for beskyttelse af tekniske opfindelser, som i modsætning til patenter 
ydes uden undersøgelse og for en kortere periode. Disse to faktorer medfører, at 
brugsmønstret er billigere og udstedes hurtigere end patenter. Der er således tale om et 
nyttigt supplement til patentsystemet. Denne form for beskyttelse eksisterer for øjeblikket 
i de fleste medlemsstater i meget forskellig form, hvilket kan skabe hindringer for 
gennemførelsen af det indre marked, forhindre innovation og dermed forringe 
virksomhedernes konkurrenceevne. Derfor udarbejder Kommissionen for øjeblikket en 
grønbog til de berørte kredse for at vurdere, om det er nødvendigt, at EU griber ind på 
dette område. 
• Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
216. Generelt gennemfører medlemsstaterne direktiverne på dette område med 
forholdsvis stor forsinkelse og ofte først, når der er indledt overtrædelsesprocedurer. 
Forsinkelserne i gennemførelsen af direktiv 89/104/EØF* om varemærker skyldtes 
vedtagelsen af forordningen om EF-varemærker. Fem medlemsstater har endnu ikke 
givet Kommissionen meddelelse om deres nationale gennemførelsesforanstaltninger 
(Belgien, Tyskland, Irland, Luxembourg, Nederlandene og Portugal). Der gør sig store 
problemer gældende med Benelux-landene. Den ensartede lovgivning i Benelux-landene 
indeholder ikke "forvekslingsprincippet", der er en absolut forudsætning for, at der kan 
indledes en plagiatsag, hvis et tilsvarende mærke anvendes på markedet. 
• Eksterne aspekter 
217. Hvad det indre markeds eksterne aspekter angår, har Kommissionen på EU's 
vegne deltaget som særdelegation i den diplomatiske konference om indgåelse af traktaten 
om varemærkeret under Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO). 
Denne traktat forenkler i væsentlig grad procedurerne for registrering, fornyelse og 
overdragelse af varemærker og begrænser således omkostningerne ved beskyttelsen deraf. 
94 KOM(94) 579 endelig udg. af 9.12.1994 (EFT C 390 af 31.12.94). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
90 
Den skulle fremme virksomhedernes anvendelse af varemærker. I maj deltog 
Kommissionen ligeledes på EU's vegne i en arbejdsgruppe, der skal udarbejde 
gennemførelsesbestemmelser til Madrid-Arrangementet og Protokollen dertil (WIPO's 
konventioner om international registrering af varemærker). 
C. Bekæmpelse af plagiering 
218. Kommissionen er foruroliget over den tiltagende plagiering i EU. Den 
22. december vedtog Rådet forordning (EF) nr. 3295/94* om foranstaltninger med 
henblik på at forbyde fri omsætning, udførsel, genudførsel og henførsel under en 
suspensionsprocedure af varemærkeforfalskede og piratkopierede varer. 
D. Domstolens retspraksis 
219. Hvad ophavsretten angår, skal nævnes Domstolens dom af 20. oktober 1993 i de 
forenede sager C 92/92 og C 326/92 (Phil Collins)95. 
Spørgsmålene i denne forbindelse gav anledning til to retssager, nemlig dels en sag 
mellem den britiske sanger og komponist Phil Collins og et pladeselskab, som uden 
sangerens samtykke havde udgivet en CD i Tyskland med en koncert, som sangeren 
havde givet i USA, dels en sag mellem EMI Electrola, der i Tyskland har eneret til 
udnyttelse af koncertoptagelser med den britiske sanger Cliff Richard i Storbritannien i 
1958 og 1959, og selskabet "Patricia". Sagen vedrørte sidstnævnte selskabs udgivelse af 
plader med ovennævnte koncerter i Tyskland. 
Ifølge tysk lovgivning om ophavsret havde ophavsmænd og fortolkende eller udøvende 
kunstnere fra andre medlemsstater samt deres retssuccessorer ikke samme ret som de 
tyske statsborgere til at forbyde salg i Tyskland af plader udgivet uden deres samtykke, 
når optagelsen var sket uden for det nationale område. 
Domstolen fastslog i denne dom, at ophavsret og beslægtede rettigheder, der falder ind 
under traktaten, nødvendigvis må være omfattet af det generelle forbud mod 
forskelsbehandling i artikel 6 (tidligere artikel 7), uden at det er nødvendigt at bringe de 
særlige bestemmelser i traktatens artikel 30*, 36*, 59* og 66 i anvendelse. Domstolen 
præciserede dernæst indholdet i artikel 6*, idet den fastslog, at bestemmelsens forbud 
mod "enhver forskelsbehandling på grund af nationalitet" medførte, at personer, der 
befandt sig i en situation, der var omfattet af fællesskabsretten, var ligestillet med 
medlemsstatens statsborgere. I den udstrækning, hvor dette princip finder anvendelse, 
kan en medlemsstat derfor ikke gøre eneret betinget af statsborgerskab i det pågældende 
land. Dette princip kan ifølge Domstolen indbringes direkte for en national domstol af 
en ophavsmand eller en kunstner fra en anden medlemsstat eller af deres retssuccessorer, 
med krav om samme beskyttelse som nationale ophavsmænd og kunstnere. 
95 Domstolens dom af 20.10.1993 i de forenede sager C-92/92 og C-326/92, Sml. 
1993, s. 1-5145. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
91 
Dommen medfører blandt andet, at medlemsstaterne er forpligtede til at give statsborgere 
fra andre medlemsstater samme rettigheder og beskyttelse som deres egne statsborgere. 
§ 4 - Selskabsret og finansielle oplysninger 
220. Selskabsretten udvikler sig og skal tilpasses virksomhedernes behov i det indre 
marked. De direktiver, der hidtil er vedtaget med udgangspunkt i EF-traktatens artikel 
54*, har bidraget til en tilnærmelse af de nationale lovgivninger om beskyttelse af 
aktionærer, kreditorer og tredjemand. 
Formålet med fællesakten og traktaten om Den Europæiske Union er at fremme 
virksomhedernes samarbejde og mobilitet, således at de kan udnytte de fordele, der er 
forbundet med et fælles marked. Imidlertid medfører det i traktatens artikel 3b* nævnte 
subsidiaritetsprincip, at de transnationale aspekter af selskabsretten har forrang. 
221. I denne sammenhæng lægges der stor vægt på det europæiske selskab. I dag kan 
virksomheder fra forskellige medlemsstater stadig ikke fusionere, uden at det er meget 
kompliceret og bekosteligt. Oprettelsen af det europæiske selskab giver de virksom­
heder, der ønsker det, mulighed for lettere at foretage omstruktureringer via grænse­
overskridende fusioner. Det vil ligeledes gøre det muligt for de virksomheder, der ønsker 
det, at flytte deres hjemsted fra en medlemsstat til en anden uden først at skulle opløses 
for dernæst at blive rekonstitueret. Direktivforslaget om grænseoverskridende fusioner 
af aktieselskaber (tiende direktiv) kan ligeledes få stor betydning i den sammenhæng. Det 
skal nævnes, at der i virksomhedskredse lægges stor vægt på en hurtig vedtagelse af 
disse to tekster, således som det understreges i det notat, som UNICE har fremsendt til 
den nye Kommission. 
222. Kommissionen har foreslået andre foranstaltninger, som endnu mangler Rådets 
godkendelse. Disse foranstaltninger vedrører på den ene side offentlige overtagelses-
tilbud (trettende direktiv). Hvad angår dette forslag forpligtede Kommissionen sig på Det 
Europæiske Råd i Edinburgh og i Essen til at fremlægge et revideret forslag for at 
indkredse de eksisterende retlige hindringer. 
223. På den anden side har det hvad angår forslaget om aktieselskabers struktur 
(femte direktiv) vist sig nødvendigt nu over tyve år efter fremsættelsen af det første 
forslag og i betragtning af den udvikling, der siden da har været på det selskabsretlige 
område i flere medlemsstater, at iværksætte en undersøgelse vedrørende en "forenkling 
af de bestemmelser, der gælder for aktieselskaber i Den Europæiske Union". Formålet 
hermed er at afgøre, om det er relevant at forenkle lovgivningen om aktieselskaber, så 
den kan tilgodese behovet for en effektiv virksomhedsledelse. Resultatet af denne 
undersøgelse forventes at være klart i løbet af 1995. 
224. Den 21. marts vedtog Rådet direktiv 94/8/EF* om ændring af direktiv 
78/660/EØF* for at indarbejde resultaterne af den femårlige revision af de beløb, der er 
udtrykt i ECU, og som anvendes i forbindelse med definition af de små og mellemstore 
virksomheder, som medlemsstaterne indrømmer undtagelser hvad angår årsregnskaber. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
92 
Endvidere vil Kommissionen undersøge situationen vedrørende regnskabsaflæggelse i 
Unionen og mulige måder til at styrke Unionens rolle inden for international 
regnskabsharmonisering. På grund af internationaliseringen af kapitalmarkederne og den 
stadig større dominans af amerikanske standarder, er der et vist pres, især fra 
erhvervslivet, for et fællesskabsinitiativ i den henseende. 
For at få et overblik over de eksisterende hindringer for oprettelsen af et indre marked 
for revisionsljenesler, har Kommissionen iværksat en undersøgelse af hovedforskellene 
i medlemsstaternes love og administrative bestemmelser hvad angår revisorernes rolle, 
ansvar og stilling. 
225. I 1994 holdt "Accounting Advisory Forum" to møder, hvor man drøftede 
likviditetsopgørelser, miljømæssige aspekter af regnskabsaflæggelse og anvendelse af 
forsigtigheds- og periodiseringsprincipperne. Der arbejdes videre med disse emner. 
Ovennævnte forum er et rådgivende organ bestående af eksperter, der repræsenterer de 
implicerede i regnskabsaflæggelse i Den Europæiske Union, herunder nationale 
standardiseringsorganer, personer, der udarbejder, anvender og reviderer regnskaber 
samt sagkyndige i regnskabsvæsen. Dets hovedopgave er at rådgive Kommissionen i 
regnskabsanliggender og om de muligheder, der er for at fremme en yderligere 
harmonisering på regnskabsområdet. Siden oprettelsen i 1990 har forumet udarbejdet 
oplæg om regnskabsaflæggelse for offentligt ydet støtte, oversættelse af valutabetegnelser 
og regnskabsaflæggelse i forbindelse med lejekontrakter. Kommissionen vil offentliggøre 
disse dokumenter i 1995. 
Kontaktudvalget for regnskabsdirektiverne har ligeledes afholdt to møder i 1994. 
Kontaktudvalget består af repræsentanter fra medlemsstaterne, og det er nedsat i medfør 
af det fjerde direktiv (78/660/EØF*). De diskussioner, der fandt sted, vedrørte de 
forhandlinger, der føres i arbejdsgruppen vedrørende regnskabsstandarder, der er nedsat 
af IOSCO's tekniske udvalg, forholdet mellem miljørevision og pligtrevision, 
anvendelsen af visse bestemmelser i det syvende direktiv (83/349/EØF*) og den 
fremtidige regnskabsharmonisering i Den Europæiske Union. 
Endelig lagde Kommissionen i 1994 overtrædelsessag anmod Tyskland i forbindelse med 
en række selskabers manglende offentliggørelse af årsregnskaber. 
§ 5 - Beskatning 
A. Indirekte beskatning 
226. Den nye ordning for moms og punktafgifter har nu fungeret i to år, og situationen 
er positiv og opmuntrende, selvom der fortsat er visse vanskeligheder. 
Momsovergangsordningen er flere gange blevet evalueret, både på private virksomheders 
initiativ (analyser foretaget af Deloitte Touche Tohmatsu, KPMG Peat Marvick, BDI 
(den tyske sammenslutning af arbejdsgivere på industriområdet), FEB (sammenslutningen 
af belgiske virksomheder) og på visse medlemsstaters initiativ (analyse iværksat af 
toldvæsenet i Det Forenede Kongerige samt analyse foretaget af det økonomiske institut 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
93 
s for små og mellemstore virksomheder i Nederlandene). EU-rådgivningskontorerne har 
ligeledes fremsat deres vurdering af den nye momsordning. 
En sammenstilling af resultaterne af disse analyser viser en række lighedspunkter, der 
bekræfter hovedkonklusionerne i Kommissionens rapport om virkningen af momsover­
gangsordningen96. 
227. Takket være Udvalget for Kontakt til Erhvervslivet, Det Rådgivende Told- og 
Afgiftsudvalg, Kommissionens Arbejdsgruppe nr. 1 (hvor skattemyndighederne er 
repræsenteret), Momsudvalget og Punktafgiftsudvalget er der i de fleste tilfælde fundet 
løsninger på disse vanskeligheder, og der er blevet indført forenklinger (behandling af 
tresidede transaktioner og lønarbejde). Andre forenklinger, både på moms- og 
punktafgiftsområdet, skyldes formelle forslag fremsat af Kommissionen; disse forslag 
drøftes på nuværende tidspunkt i Rådet. På momsområdet er der tale om direktivforslaget 
vedrørende anden forenkling behandling af visse kædetransaktioner og arbejde udført 
på løsøre), som stadig diskuteres i Rådet. Med hensyn til punktafgifter blev direktiv­
forslaget om forenklingsforanstaltninger (afklaring af indholdet af direktiv 92/12/EØF*, 
lettelse af visse regler) vedtaget i december 1994. 
228. Kommissionen har iværksat en sammenlignende undersøgelse af de nationale 
skattelovgivninger (moms - punktafgifter), ved hvilke fællesskabsretten er gennemført, 
med særlig vægt på disse reglers faktiske anvendelse97. 
Den første evalueringsrapport vedrørende det øgede administrative samarbejde, der blev 
indført pr. 1. januar 1993 i forbindelse med momsovergangsordningen, gør det muligt 
at konkludere, at det i forhold til målsætningerne i forordning (EØF) 218/92* (rapport 
(94) 262 endelig udg.) er de rigtige midler, der er valgt (edb-net for udveksling af 
momsinformationer ((VIES), stående udvalg for administrativt samarbejde, centrale 
forbindelseskontorer). 
Ligesom det er tilfældet på toldområdet, er der for at styrke samarbejdet mellem de 
nationale administrationer iværksat et fællesskabshandlingsprogram (Matthaeus-tax) til 
uddannelse og udveksling af embedsmænd fra de nationale afgiftsadministrationer. Inden 
for rammerne af dette program er der i løbet af 1994 blevet udvekslet hundrede 
embedsmænd. 
229. De vanskeligheder, som markedsdeltagerne støder på, viser imidlertid, at 
virksomhederne og forbrugerne endnu ikke fuldt ud drager nytte af det fælles marked; 
det forhold, at det skal godtgøres, at der er tale om transaktioner inden for Fællesskabet, 
byrderne i forbindelse med identifikation og indberetning og visse bestemmelsers 
afskrækkende virkning er reelle hindringer for samhandelen mellem medlemsstaterne. 
Disse vanskeligheder samt de mange gældende bestemmelser betyder, at det er vanskeligt 
at anvende det fælles momssystem, hvilket rokker ved de ellers enkle principper. 
96 KOM (94) 515 endelig udg. af 23. november 1994. 
97 EFT C 189 af 12. juli 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
94 
Disse vanskeligheder kan ikke løses tilfredsstillende inden for rammerne af 
overgangsordningen, da de er en direkte og uafvendelig følge af reglerne i det sjette 
direktiv (hvad angår stedet for afgiftspligtige transaktioner og stedet for fradrag af 
afgiften) og de af Rådet trufne valg. 
230. Analysen af erfaringerne med overgangsordningen vil danne udgangspunkt for 
udarbejdelsen af den endelige ordning. For at forberede den debat, der skal være om den 
endelige ordning, arrangerede Kommissionen den 27. og 28. juni 1994 en konference, 
hvor de berørte kredse havde lejlighed til at blive hørt. 
I den endelige momsordning skal der bl.a. tages højde for følgende faktorer: 
ordningen skal være enkel for de afgiftspligtige og for de nationale 
skatteadministrationer 
ordningen skal medføre samme beskatning af indenlandske transaktioner og 
transaktioner med andre medlemsstater 
følgerne for tilnærmelsen af momssatserne 
følgerne for harmoniseringen af fradragsret, afgiftsfritagelser og særordninger 
(især for mindre virksomheder) 
kontrol med og bekæmpelse af svindel 
sikring af medlemsstaternes og Fællesskabets afgiftsprovenu. 
Da der er tale om et meget vigtigt projekt, skal Kommissionen sikre et heldigt udfald 
heraf, hvilket vil kræve et grundigt forberedende arbejde og en bred høring af de berørte 
kredse. 
Det er Kommissionens hensigt at forelægge Rådet (økonomi og finans) retningslinjerne 
for den endelige momsordning så hurtigt som muligt. 
B. Direkte beskatning 
231. Medlemsstaternes skatteordninger er fortsat en hindring for, at det indre marked 
kan fungere fuldt ud. Forskelle i de nationale skatteordninger hindrer både 
virksomhederne i at ekspandere på andre medlemsstaters markeder og den frie 
bevægelighed for personer. Kommissionen har koncentreret sin indsat om fem 
hovedområder, som er: 
• fjernelse af dobbeltbeskatning af grænseoverskridende indkomster og fortjenester 
• indførelse af en mere neutral beskatningsordning for opsparing 
• indførelse af en neutral skatteordning for forsikringstjenester 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
95 
• beskatning af personer, der er bosiddende i en medlemsstat, men som har deres 
indtjening i en anden medlemsstat, og 
• forbedring af skatteforholdene for små og mellemstore virksomheder, der står 
over for særlige problemer, når de ønsker at udvide deres aktiviteter ud over de 
nationale grænser. 
Denne indsats har imidlertid ikke ført til mærkbare resultater, hvilket skyldes, at 
beslutninger om skatteanliggender stadig kræver enstemmighed i Rådet. 
232. Navnlig de små og mellemstore virksomheder kan endnu ikke fuldt ud drage 
fordel af det indre marked, og de retlige og skattemæssige forhold, som de arbejder 
under, vanskeliggør deres situation. Ofte pålægges de en større skattebyrde, og de har 
forholdsvis højere omkostninger i forbindelse med transnationale transaktioner end i 
forbindelse med ren national virksomhed. Da små og mellemstore virksomheder 
imidlertid normalt anses for i høj grad at bidrage til jobskabelse og økonomisk vækst, 
har Kommissionen taget følgende initiativer for at forbedre deres situation: 
• den 25. maj 1994 vedtog Kommissionen en meddelelse om forbedring af 
skatteforholdene for små og mellemstore virksomheder98 med fire hovedområder: 
samme skattemæssige behandling af selskabsbeskattede virksomheder og ikke-
selskabsbeskattede virksomheder, mindre administrative byrder for små og 
mellemstore virksomheder, der påbegynder grænseoverskridende aktiviteter ved 
at beskatte deres faste forretningssteder i den medlemsstat, hvor de har hjemsted, 
rimelig skattemæssig behandling af venture kapitalinvesteringer samt beskatning 
i forbindelse med overdragelse af virksomheder; 
• samtidig vedtog Kommissionen en henstilling, hvori den opfordrede 
medlemsstaterne til at korrigere de negative virkninger af progressiviteten i 
indkomstbeskatningen af enkeltmandsvirksomheder og personselskaber for så vidt 
angår geninvesteret overskud (94/390/EF*) og fjerne de skattemæssige hindringer 
for, at virksomheder kan ændre retlig status, bl.a. i forbindelse med registrering 
af enkeltmandsfirmaer og personselskaber; 
• som opfølgning af meddelelsen af 23. juli 1994 vedtog Kommissionen den 7. 
december 1994 en henstilling, hvori den opfordrede medlemsstaterne til at 
forbedre skatteforholdene i forbindelse med ejerskifte i små og mellemstore 
virksomheder for at bevare disse virksomheder og dermed bevare 
arbejdspladser99. 
Der arbejdes fortsat med at forbedre skatteforholdene. Kommissionen vil tage højde for 
de reaktioner, der kommer på de fire hovedområder i meddelelsen af 25. maj 1994, når 
det skal besluttes, hvordan man kommer videre med overvejelserne om beskatning af 
faste forretningssteder og venture kapitalinvesteringer. 
98 EFT C 187 af 9. juli 1994, s. 5-11. 
99 KOM (94) 3312 endelig udg. af 7. december 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
96 
233. Dobbelt beskatning er fortsat en hindring for, at det indre marked for 
virksomheder kan fungere problemløst, og det går langsomt med at få vedtaget 
Kommissionens forslag til begrænsning af dobbeltbeskatning. Den 30. november 1994 
trak Kommissionen direktivforslaget om afskaffelse af kildeskat på renter og royalties 
tilbage, da der ikke i Rådet var enstemmighed om ønskværdigheden af et sådant direktiv. 
Da problemel med dobbeltbeskatning af grænseoverskridende renter og royalties stadig 
eksisterer, vil Kommissionen fortsal arbejde på at linde en løsning, der kan føre til nye 
lovgivningsmæssige tiltag. Rådet har endnu ikke drøftet forslagene om at udvide 
anvendelsesområdet for direktiverne om moderselskaber-datterselskaber og fusioner og 
heller ikke direktivforslaget om, at virksomheder kan medregne tab lidt af deres faste 
forretningssteder og filialer beliggende i andre medlemsstater. 
Generelt er situationen hvad angår selskabsbeskatning i det indre marked ikke 
tilfredsstillende. 
234. Derimod har Rådet ved flere lejligheder drøftet beskatning af opsparing. Rådet 
forsøgte at opnå konsensus om en løsning baseret på både et kildeskattesystem og et 
indberetningssystem for at sikre en mindstebeskatning. 
Medlemsstaterne mente, at to forskellige beskatningssystemer krævede en balance i 
informationsudvekslingen mellem de medlemsstater, der anvender kildeskat, og som 
generelt har bankhemmelighed, og de øvrige medlemsstater. De understregede ligeledes, 
at der var behov for en løsning på unionsniveau for at bevare de europæiske 
finanscentres konkurrencedygtighed. Der er endnu ikke nået enighed om dette vanskelige 
spørgsmål. Alle medlemsstater er imidlertid blevet enige om at underskrive og ratificere 
Europarådets konvention om gensidig retshjælp i straffesager (fra 1959 - endnu ikke 
underskrevet af Irland) og tillægsprotokollen om skatteovertrædelser (fra 1978 - endnu 
ikke ratificeret af Belgien og Luxembourg). 
235. Kommissionen har nedsat en arbejdsgruppe med det formål at forenkle 
kildeskattesystemet for renteindtægter, udbytte og royalties. Der er indgået en 
principaftale om direkte anvendelse af reducerede kildeskattesatser fremfor efterfølgende 
tilbagebetaling og om anvendelse af en fælles formular. Arbejdsgruppen koncentrerer sig 
nu om de nødvendige praktiske foranstaltninger. Man diskuterer stadig en fælles tilgang 
hvad angår udstedelse af bopælsattest. 
236. Den 1. juli 1994 trådte det tredje livsforsikringsdirektiv (92/96/EØF*) i kraft, 
hvorved livsforsikringsselskaber får mulighed for at sælge deres produkter tværs over 
grænserne uden at skulle være etableret i den medlemsstat, hvor de gør forretninger. I 
nogle medlemsstaters skattesystemer er der fortsat forskel på den skattemæssige 
behandling af policer, som er solgt af et etableret forsikringsselskab og behandlingen af 
policer, der er tegnet hos et ikke-etableret forsikringsselskab. Forskelsbehandlingen 
vedrører typisk skattemæssige fradrag af de præmier, som forsikringstageren betaler, 
ligesom der kan være forskel hvad angår beskatning af overskud på udenlandske policer. 
Sådanne forskelle er en hindring for grænseoverskridende salg af policer i visse 
medlemsstater og hæmmer udviklingen af et fælles marked for forsikringer. 
Kommissionen har med de berørte medlemsstater diskuteret disse nationale 
skattebestemmelsers forenelighed med de grundlæggende friheder i EF-traktaten. Den 
arbejdsgruppe, som sammen med medlemsstaterne er nedsat for at søge at klarlægge, 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
97 
hvorledes man kan forhindre, at skatteindtægter fra grænseoverskridende policer går 
tabt, hvis visse af de nationale bestemmelser ophæves, har fortsat afholdt møder. I 1994 
arbejdede gruppen med to mulige løsninger, der begge er baseret på informations­
udveksling mellem medlemsstaterne hvad angår livsforsikringspolicer og forsikrings­
tagere. Medlemsstaterne har imidlertid endnu ikke kunnet nå til enighed om en fælles 
tilgang. 
237. lindvidere er der inden for rammerne af direktiv 77/799/EØF* af 19. december 
1977 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for 
området direkte beskatning blevet afholdt to møder mellem medlemsstaterne og 
Kommissionen for at koordinere informationsudvekslingen. Disse møder førte til 
vedtagelse af nogle interne retningslinjer for udveksling af informationer efter anmodning 
samt regler for, hvor lang tid det må tage at besvare sådanne anmodninger, hvilket i 
sidste instans også vil gavne virksomhederne. 
238. Kommissionen vedtog i december 1993 en henstilling 94/79/EF om beskatning 
af visse indkomster oppebåret i en anden medlemsstat end bopælsstaten, og den har som 
reaktion herpå fortsat modtaget et stort antal klager og spørgsmål om disse sager. 
Kommissionen fastholdt, at det er uacceptabelt for personer, som har bopæl i én 
medlemsstat, men som oppebærer størstedelen af deres indkomst i en anden, at blive 
beskattet hårdere end personer, som har bopæl og oppebærer deres indkomst i én og 
samme medlemsstat. Dette er i strid med de grundlæggende principper om arbejds­
kraftens frie bevægelighed efter EF-traktatens artikel 48. Efter en høring i oktober 1994 
afsagde EF-Domstolen i februar 1995 dom i en vigtig sag i den henseende (Finanzamt 
Kôln - Altstadt mod Schumacker, C-279/93). Denne sag omhandler en belgisk 
statsborger, der var bosat i Belgien, men som oppebar stort set hele sin indkomst fra 
arbejde i Tyskland. Han krævede visse skattebegunstigelser og lempelser, som i henhold 
til den tyske skattelovgivning kun kan bevilges til personer, der er bosat i Tyskland, bl.a. 
en lavere indkomstbeskatning som følge af bestemmelserne om beskatning af ægtepar. 
Domstolens dom af 14. februar 1995 gav denne person medhold, og Kommissionens 
standpunkt i ovennævnte henstilling blev dermed bekræftet. 
§ 6 - Små og mellemstore virksomheder 
239. Da små og mellemstore virksomheder (SMV) i høj grad er vækst- og 
jobskabende, er Fællesskabets virksomhedspolitik koncentreret om at skabe forhold, der 
kan forbedre virksomhedernes konkurrenceevne, især SMV, og indføre de støtte­
foranstaltninger, der er nødvendige for, at alle det indre markeds muligheder kan 
udnyttes. Dette flerårige program skal give virksomhederne nemmere adgang til 
fællesskabsinformation, forbedre de netværk, via hvilke virksomhederne kan finde 
samarbejdspartnere, udvikle foranstaltninger, der muliggør etablering af direkte kontakt 
mellem iværksættere og fremme anvendelsen af underentrepriser og sikre større 
deltagelse i offentlige indkøbsaftaler. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
98 
A. Information 
240. Tilvejebringelse af basisinformation er i stigende grad en nødvendighed for SMV, 
der ønsker at få fuldt udbytte af det indre marked. Netværket af EU-rådgivningskontorer 
tilbyder nu SMV en række avancerede tjenester, herunder oplysninger om standarder og 
certificeringer, offentlige indkøbsaftaler (ved hjælp af særligt software) og oplysning om 
relevante kontakter i de andre medlemsstater. Samtidig har rådgivningskontorerne vist 
sig af være en værdifuld kilde hvad angår detaljerede oplysninger om de erfaringer, som 
SMV har haft med det indre marked. EU-rådgivningskontorerne har ligeledes handlet på 
vegne af SMV, som har haft problemer, men som ikke har ønsket at indgive formel 
klage. 
B. Samarbejde 
241. Kommissionen har udvidet sine store netværker til fremme af virksomheds­
samarbejde, dvs. europæisk net for virksomhedssamarbejde (BC-net) og kontoret for 
virksomhedssamarbejde (BRE). BC-nettet har 530 medlemmer fordelt på fem 
kontinenter, heraf 495 i medlemsstaterne og 35 i 26 ikke-medlemslande. I 1994 blev der 
via BC-nettet sendt 8 300 virksomhedsprofiler af handelsmæssig, teknisk eller finansiel 
art. Kontoret for virksomhedssamarbejde, som har knap 500 korrespondenter i 59 lande, 
blev teknisk forbedret i løbet af 1994. 
Europa-partnerskab er et initiativ, som Kommissionen har iværksat for at opmuntre til 
partnerskab og samarbejde mellem SMV i mindre udviklede områder og/eller områder 
i industriel tilbagegang og andre virksomheder i Unionen. Inden for rammerne af 
Europa-partnerskab har der været afholdt møder i Gdansk med deltagelse af 400 polske 
virksomheder og i Bilbao med 480 spanske virksomheder. 
C. Støtteforanstaltninger 
242. Foranstaltninger til støtte for virksomhederne har bl.a. omfattet pilotprojekter om 
erhvervsuddannelse, standardisering og certificeringer, finansiering, forskning og 
teknologisk udvikling samt marketing. 
Under Euromanagement-projektet er der iværksat pilotprojekter, der skal forberede 
lederne af SMV på aktivt at deltage i det indre marked og udnytte dets muligheder. I 
forbindelse med et Euromanagement-projekt blev 843 SMV vurderet og efterfølgende 
rådgivet af konsulenter om standardisering, certificering, kvalitetsstandarder og sikkerhed 
på arbejdspladsen. Formålet med dette projekt var at give en idé om de problemer, der 
er i forbindelse med tilpasning til fællesskabskravene på dette område. 
Den anden europæiske konference for håndværksfagene og mindre virksomheder, 
"Håndværksfagene og mindre virksomheder, nøglen til vækst, beskæftigelse og 
innovation", blev afholdt i Berlin den 26.-27. september 1994. Over 1200 repræsentanter 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
99 
for håndværksfagene og mindre virksomheder samt nationale og lokale myndigheder fra 
den Europæiske Union og Det Europæiske og Økonomiske Samarbejdsområde deltog i 
konferencens seks workshopper og plenarmødet, og formålet var at forbedre disse 
virksomheders konkurrenceevne og lette deres adgang til det indre marked. 
D. Handel 
243. Der er bestilt flere analyser om emner af interesse for SMV i handelssektoren. 
Der er tale om følgende emner: en analyse af virkningen af gruppefritagelse for 
forhandlere af motorkøretøjer, betydningen af uafhængige netværk for modernisering 
af handelssektoren samt strukturelle ændringer i detailhandelen i Den Europæiske Union. 
I forbindelse med projektet Handel 2000 har Kommissionen indkaldt bud med henblik 
på at fremme samarbejdet inden for uddannelse og teknologi, hvilket førte til, at der blev 
indgået 55 kontrakter om samfinansiering af forundersøgelser. 
E. Finansieringsmuligheder 
244. Mange små og mellemstore virksomheder får stadig ikke fuldt udbytte af det indre 
marked på grund af manglende finansieringsmuligheder. Den rundbordssamtale med 
højtstående personer fra banksektoren, der på kommissær Vanni d'Archirafis initiativ 
blev afholdt i 1993, har kigget på forskellig praksis i Den Europæiske Union, herunder 
muligheder for at forbedre forholdet mellem banker og SMV, og har overvejet, 
hvorledes de finansielle instrumenter, som Den Europæiske Union har adgang til, bedst 
kan anvendes til gavn for SMV. Deltagerne i rundbordssamtalen afgav endelig rapport 
til Kommissionen den 19. maj 1994. Rapporten indeholder henstillinger angående 
bankudlån, om oprettelsen af et europæisk kapitalmarked for SMV samt om den rolle, 
som Den Europæiske Investeringsfond bør have i forbindelse med forbedring af de 
generelle skatteforhold for SMV. 
F. Overdragelse af virksomheder 
245. SMV spiller som nævnt en vigtig rolle, når det gælder vækst og beskæftigelse. 
Imidlertid forsvinder der desværre hvert år tusinder af SMV, fordi de ikke har kunnet 
klare vanskelighederne i forbindelse med overdragelse. Kommissionen offentliggjorde 
i juli 1994 en meddelelse100, som gav stor genlyd, og holdt en offentlig høring den 
17. oktober 1994 med deltagelse af de berørte kredse. På baggrund af de idéer, der blev 
fremsat under denne høring, blev der den 7. december 1994 rettet en henstilling til 
medlemsstaterne om overdragelse af små og mellemstore virksomheder101. Formålet med 
100 EFT C 204 af 23. juli 1994, s. 1. 
101 KOM (94) 3312 endelig udg. af 7. december 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
100 
denne henstilling var at fjerne de væsentligste hindringer for en vellykket overdragelse 
ved i hele Fællesskabet at igangsætte initiativer, der hidtil var begrænset til visse 
medlemsstater. Medlemsstaterne anmodes bl.a. om at indføre foranstaltninger med 
henblik på at øge ejernes opmærksomhed på de problemer, der er forbundet med 
overdragelse, og opfordre dem til i levende live at forberede denne situation ved at: 
skabe en finansiel situation, der kan sikre en vellykket overdragelse 
gøre det muligt for erhvervslivet at forberede overdragelsen ved at tilbyde 
passende instrumenter 
sikre at personselskaber og enkeltvirksomheder kan fortsætte, selvom én af 
deltagerne eller ejeren afgår ved døden 
skabe mulighed for vellykket overdragelse af familievirksomheder ved at sikre, 
at arve- og gaveskatter ikke hindrer virksomhedernes fortsatte eksistens 
indføre skatteincitamenter for erhvervslivet for at lette overdragelse ved salg, især 
hvis der ikke i familien er personer, der kan føre virksomheden videre. 
Hvis medlemsstaterne gennemfører de anbefalede foranstaltninger, vil det bidrage til at 
sikre virksomhedernes fortsatte eksistens, især når det drejer sig om SMV, og dermed 
sikre bevarelse af arbejdspladser (se også nr. 232 ovenfor om direkte beskatning). 
§ 7 - Kommerciel kommunikation 
246. Kommerciel kommunikation omfatter alle former for markedsrelateret 
kommunikation (reklame, sponsorskab, direkte markedsføring og PR-aktiviteter). Da alle 
erhvervs- og servicesektorer i den europæiske økonomi er berørt, findes der en række 
forskellige bestemmelser på området. Kommissionen mener derfor, at en 
sammenhængende politik på dette område forudsætter en styrkelse af den interne 
koordinering. Som forberedelse til offentliggørelsen i 1995 af en grønbog om dette emne, 
har Kommissionen gennemført en omfattende høringsrunde med alle de implicerede 
parter om betydningen af kommerciel kommunikation i det indre marked og potentielle 
hindringer for udvekslingen af sådanne tjenester i Unionen. Resultaterne af tre seminarer, 
der blev afholdt i 1993, er blevet suppleret med en markedsundersøgelse i hele Unionen 
og et åbent postbesørget spørgeskema. 
247. Grønbogen vil indeholde en beskrivelse af, hvordan der kan opnås en bedre 
koordinering, der tager udgangspunkt i (i) en gennemgribende undersøgelse af 
betydningen af kommerciel kommunikation i Unionen og (ii) en analyse af de 
rammebestemmelser, der gælder for disse former for kommunikation. Den vil indeholde: 
• generelle retningslinier for Kommissionens politik inden for de områder, hvor den 
er tillagt kompetence 
• en forklaring af, hvordan nærheds- og proportionalitetsprincipperne kan anvendes 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
101 
en vurdering af og forslag til et centralt kontaktcenter for kommerciel 
kommunikation og et organ til markedsovervågning i Kommissionen 
en fortegnelse over potentielle problemer på særlige områder, som kræver 
yderligere overvejelser. 
§ 8 - Medier 
A. Ejerskab i medierne 
248. I grønbogen "Pluralisme og koncentration i medierne i det indre marked. 
Vurdering af behovet for et EF-initiativ"102 nævnes en række hindringer for, at det indre 
marked kan fungere fuldt ud, som skyldes de forskelligartede nationale bestemmelser om 
ejerskab i medierne (tv, radio og presse). Disse bestemmelser har til formål at opretholde 
pluralismen og samtidig hindre, at én person f.eks. ejer flere medievirksomheder på én 
gang. I grønbogens konklusion nævnes flere mulige udveje. Den høringsprocedure, der 
er blevet gennemført med udgangspunkt i grønbogen, har gjort det muligt at indsamle 
en række bidrag fra de berørte kredse samt udtalelser fra Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg103 og Europa-Parlamentet104, der den 20. januar 1994 vedtog en beslutning i den 
henseende. 
Den 5. oktober vedtog Kommissionen en meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om 
opfølgningen af denne høringsrunde105. Denne meddelelse er samtidig en statusrapport, 
der indeholder en analyse af høringen om behovet for et fællesskabsinitiativ. Det 
konkluderes, at det kan vise sig nødvendigt med et fællesskabsinitiativ om ejerskab i 
medierne, og at det derfor er nødvendigt at fortsætte høringen. Den anden høringsrunde 
skulle kunne af- eller bekræfte behovet for et eventuelt initiativ og muliggøre indsamling 
af de oplysninger, der er nødvendige for den konkrete udformning af et sådant initiativ. 
Der er udsendt et spørgeskema ledsaget af to analyser med svarfrist i foråret 1995. 
B. Retsbeskyttelse af krypterede radio- og tv-signaler 
249. Som nævnt i det strategiske program er der en grønbog om retsbeskyttelse af 
krypterede tjenester under udarbejdelse. Faktisk er den nuværende manglende 
retssikkerhed med hensyn til beskyttelse af krypterede tv-tjenester og de forskellige 
nationale lovgivninger på området en hindring for den frie udveksling af sådanne 
tjenester og af dekoderudstyr. Det vil i grønbogen blive vurderet, om nye 
102 KOM (92) 480 endelig udg. af 23. december 1992. 
103 EFT C 304 af 10. november 1993, s. 17. 
io4 EFT c 44 af 14 februar 1994, s. 177. 
105 KOM(94) 353 endelig udg. af 5. oktober 1994 (EFT C 323 af 21.11.94). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
102 
fællesskabsforanstaltninger vil kunne bidrage til at fjerne hindringerne for den frie 
udveksling af krypterede tv-tjenester og dekoderudstyr. 
250. Der er allerede gennemført to analyser om beskyttelse af krypterede radio- og tv-
tjenester. Den første analyse er koncentreret om de økonomiske og tekniske aspekter og 
behandler især de nuværende krypteringssystemer, deres fordele og ulemper samt deres 
sårbarhed. Den anden analyse behandler de juridiske aspekter. Den indeholder en 
gennemgang af de faktorer, der har været medvirkende til udviklingen af krypterede 
radio- og tv-tjenester, årsagerne til piratvirksomhed samt de juridiske løsninger, der i 
forskellige sammenhænge er blevet vedtaget. 
Der gennemføres i øjeblikket en tredje analyse af de eksisterende nationale bestemmelser 
i Unionen for at vurdere, om de er forenelige med det indre markeds principper. 
Endvidere er der i løbet af 1994 knyttet kontakt til de berørte fagfolk (radio- og tv-
selskaber, kabel-distributører, rettighedsindehavere) for at få kendskab til de problemer, 
der følger af den nuværende retstilstand. Disse kontakter har bekræftet, at de berørte 
kredse er interesseret i Kommissionens initiativ. Faktisk giver de berørte kredse, uanset 
om det drejer sig om skabende kunstnere eller radio- og tv-selskaber, udtryk for, at der 
er et behov for en øget beskyttelse af krypterede radio- og tv-udsendelser, da det vil gøre 
det muligt at udvikle satellittjenester til et europæisk publikum. Der vil blive afholdt flere 
møder med de implicerede for at diskutere eventuelle fællesskabsinitiativer. Grønbogen 
forventes færdig i løbet af første halvår af 1995. 
C. Audiovisuel politik 
251. Den 6. april 1994 vedtog Kommissionen grønbogen "Strategiske muligheder for 
at styrke programindustrien i forlængelse af den Europæiske Unions audiovisuelle 
politik "m. Grønbogen fokuserer på et bestemt aspekt af den audiovisuelle sektor, nemlig 
udviklingen af en europæisk spillefilm- og tv-programindustri. Debatten føres med 
udgangspunkt i følgende tre indsatsområder: 
• spilleregler 
• økonomisk stimulering 
• de nationale støtteordningers konvergens. 
Grønbogen har været sendt til en omfattende høring hos de berørte kredse, bl.a.i 
forbindelse med den europæiske audiovisuelle konference, der blev afholdt i juli 1994. 
På basis af resultaterne fra denne konference, bidrag fra erhvervsorganisationerne, 
markedsdeltagerne og de nationale myndigheder er udarbejdelsen af forslag vedrørende 
MEDIA 2-programmet og revisionen af direktivet "fjernsyn uden grænser" (direktiv 
89/552/EØF*) blevet påbegyndt. 
106 KOM(94) 96 endelig udg. af 4. juni 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
103 
§ 9 - Beskyttelse af personoplysninger 
252. I december 1994 blev der i Rådet (indre marked) opnået politisk enighed om et 
ændret direktivforslag om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling 
af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger. Rådet fastlagde en 
fælles holdning den 20. februar 1995. 
Formålet med direktivet er at begrænse forskellene mellem de nationale lovgivninger på 
området og således fjerne hindringerne for fri udveksling af personoplysninger i EU. 
Personer, hvis personlige oplysninger behandles i Fællesskabet, vil blive sikret samme 
beskyttelse af deres rettigheder, især retten til privatlivets fred, uanset i hvilken 
medlemsstat databehandlingen foregår. 
253. Hidtil har de forskellige beskyttelsesniveauer i de nationale lovgivninger betydet, 
at det var vanskeligt at udveksle personoplysninger mellem medlemsstaterne, selv om de 
i 1981 ratificerede Europarådets konvention om beskyttelse af personoplysninger. Dette 
har især været et problem for virksomheder, der ønskede at udveksle oplysninger om 
deres ansatte med henblik på behandlinger i forskellige medlemsstater. 
Sådanne hindringer for udveksling af oplysninger kan blive en alvorlig bremse for den 
fremtidige vækst af tjenester i informationssamfundet, især de tjenester, hvor 
personoplysninger er en forudsætning, som f.eks. finansielle tjenester og fjernsalg. Som 
det nævnes i Bangemann-rapporten til det Europæiske Råd på Korfu: "Uden den 
datasikkerhed, der skabes gennem en fælles EU-politik, vil man ikke kunne opnå 
tilstrækkelig tillid blandt forbrugerne til, at informationssamfundet kan udvikle sig 
hurtigt". Der blev derfor på Det Europæiske Råd på Korfu krævet en hurtig vedtagelse 
af direktivet om beskyttelse af personoplysninger. 
254. For at hindre misbrug af personoplysninger og sikre, at de registrerede er 
informeret om, at der foregår en databehandling, vil der i direktivet blive fastlagt fælles 
regler, som skal overholdes af de personer, der indsamler, opbevarer eller udveksler 
personoplysninger som en del af deres økonomiske eller administrative aktiviteter eller 
i organisationssammenhæng. 
Det vil bl.a. kun være muligt at indsamle oplysninger til udtrykkeligt angivne og legitime 
formål, og oplysningerne må kun opbevares, hvis de er relevante, præcise og ajourførte. 
Med direktivet indføres ligeledes et rimelighedsprincip, som betyder, at indsamling af 
oplysninger skal være så gennemsigtig som mulig. Det fastslås i direktivet, at der skal 
være et retsgrundlag for behandling af oplysninger. Der nævnes i direktivet seks 
principper vedrørende grundlaget for behandling af oplysninger nemlig: samtykke, 
kontrakt, retlig forpligtelse, den registreredes vitale interesser eller balancen mellem de 
legitime interesser hos de personer, der kontrollerer oplysningerne og de personer, om 
hvem der er indsamlet oplysninger (dvs. de registrerede). 
255. De registrerede indrømmes en række vigtige rettigheder, som f.eks. ret til indsigt, 
ret til at få oplyst, hvorfra oplysningerne stammer (hvis en sådan information foreligger), 
ret til at få ukorrekte oplysninger berigtiget, indsigelsesret i tilfælde af ulovlig behandling 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
104 
og ret til under visse omstændigheder at gøre indsigelse mod anvendelse af 
personoplysninger om dem selv (f.eks. vil privatpersoner have ret til at frabede sig at 
modtage direct mail uden at angive nogen særlig grund dertil). 
I tilfælde af følsomme oplysninger om personers etniske eller racemæssige baggrund, 
politiske, religiøse eller filosofiske overbevisning, fagforeningsmæssige tilhørsforhold og 
oplysninger om helbredsforhold og seksuelle forhold fastslås det i direktivet, at sådanne 
oplysninger kun kan behandles, hvis den registrerede udtrykkeligt har givet sit samtykke, 
med undtagelse af særlige tilfælde, der er begrundet i hensynet til vigtige 
samfundsmæssige interesser (f.eks. medicinsk eller videnskabelig forskning), hvilket 
kræver, at der indføres andre garantier. 
Rådet har fremsendt den fælles holdning til andenbehandling i Europa-Parlamentet og 
vedtagelse i henhold til den fælles beslutningsprocedure. 
Afsnit 6 - Offentlige indkøb 
256. I løbet af 1994 blev der med ikrafttrædelsen af de sidste kodificerede direktiver 
lagt sidste hånd på Fællesskabets lovrammer inden for offentlige indkøb. Desuden har 
Domstolen afsagt forskellige betydningsfulde kendelser, der har skabt klarhed over 
gældende ret inden for offentlige indkøb. Endvidere har Kommissionen rettet søgelyset 
mod de særlige problemer, SMV støder på i forbindelse med at opnå adgang til at 
deltage i offentlige indkøb, gennem afholdelsen af et seminar, der helt var helliget denne 
problematik, og gennemførelsen af en undersøgelse af forskellige konkrete initiativer, der 
vil kunne være til hjælp for SMV. Eksternt blev den nye aftale om offentlige indkøb 
indgået som led i Uruguay-runden undertegnet den 15. april 1994 i Marrakesh (se afsnit 
9). 
§ 1 - De nye lovrammers udvikling og anvendelse 
A. Anvendelse af Fællesskabets retsrammer 
257. Efter ikrafttrædelsen af de sidste kodificerede direktiver (direktiv 93/36/EØF*, 
direktiv 93/37/EØF* og direktiv 93/38/EØF*) i 1994 har Kommissionen skærpet sin 
kontrol med gennemførelsen af direktiverne i national ret. Den har sat sig for at 
retsforfølge de medlemsstater, der ikke har opfyldt deres almindelige indberetningspligt, 
og at undersøge, hvilke nationale foranstaltninger der er truffet med henblik på 
anvendelse af disse direktiver samt de ældre direktiver. 
258. Hvis man ser bort fra de dispensationer, Spanien, Portugal og Grækenland har 
fået indrømmet med hensyn til fristen for gennemførelse af direktiv 93/38/EØF* (som 
det var tilfældet med direktiv 90/53l/EØF*), må det konstateres, at de fleste 
medlemsstater ikke har overholdt deres forpligtelse til at gennemføre direktiv 
93/36/EØF* og direktiv 93/38/EØF* senest henholdsvis den 14. juni 1994 og den 1. juli 
1994, og der er betydelige forsinkelser med gennemførelsen af visse ældre direktiver, 
bl.a. direktiv 92/50/EØF* (tjenesteydelsesdirektivet) og direktiv 92/13/EØF*. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
105 
Ud af de 23 overtrædelsessager, der har drejet sig om manglende indberetning af de 
nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktiverne, blev de 9 indledt i 1994 og 
vedrører direktiv 93/36/EØF*. 
En gennemgang af de foranstaltninger, der er blevet indberettet, har desuden haft til 
resultat, at der er konstateret fem nye tilfælde af overtrædelse, som skal lægges til de 16 
tilfælde af overtrædelse, der er blevet konstateret i de foregående år. Sagerne drejer sig 
bl.a. om spørgsmål af principiel karakter, som kunne bringe liberaliseringen af de 
offentlige indkøbskontrakter, der indgås i de pågældende medlemsstater, i fare. 
Hvad direktiv 92/50/EØF* angår, er situationen alarmerende, idet de fleste 
medlemsstater ikke har indberettet deres nationale gennemførelsesforanstaltninger, så der 
er intet, der tyder på en snarlig vedtagelse af disse, mens resten har vedtaget undertiden 
yderst kritisable foranstaltninger. 
Kommissionen har naturligvis videreført sin undersøgelse af de sager, der er blevet 
indledt som led i kontrollen med gennemførelsen af de tidligere vedtagne direktiver (det 
ændrede direktiv 71/305/EØF* om bygge- og anlægsarbejder og det ændrede direktiv 
88/295/EØF* om vareindkøb), hvilket bl.a. har givet anledning til, at der er blevet 
anlagt sag ved Domstolen mod Tyskland for mangelfuld gennemførelse. 
259. Desuden har Kommissionen skærpet kontrollen med de forskellige ordregivende 
myndigheders eller ordregiveres anvendelse af bestemmelserne i de enkelte 
medlemsstater. I 1994 omfattede denne kontrol bl.a. de betingelser, hvorpå 
medlemsstaterne tildeler ordrer på lægemidler. Kommissionen har derudover behandlet 
samtlige de klagesager og tilfælde, der lader formode, at der foreligger overtrædelser af 
de dele af fællesskabsretten, der kan påberåbes inden for offentlige indkøb (direktiverne 
og traktatartikler). Antallet af sager er blevet fordoblet i det forløbne år, sandsynligvis 
på grund af den gradvis bredere og bredere gennemførelse af direktivernes bestemmelser 
i kølvandet på ikrafttrædelsen af de senest vedtagne retsakter. 
a) Indgriben fra Kommissionens side 
260. Ud af de 206 sager, Kommissionen har behandlet i 1994 (hvoraf 21 er nye sager, 
der er blevet indledt i 1994), bilagde den i 1994 66 sager uden at være nødsaget til at 
føre overtrædelsesprocedurerne til ende. I denne forbindelse er der blevet oprettet en 
dialog- og forhandlingsprocedure (bl.a. i form af "pakkedrøftelser"), så medlemsstaterne 
kan få tilbudt den fornødne juridiske og tekniske bistand, så der i de verserende tvistemål 
kan findes mindelige løsninger, der er i overensstemmelse med fællesskabsretten. Et par 
eksempler bør fremdrages. 
Grækenland 
261. Med henblik på anlæggelse af en vandledning i Reressi blev der indgået en 
offentlig bygge- og anlægskontrakt, uden at reglerne om offentliggørelse af en 
udbudsbekendtgørelse blev overholdt. De græske myndigheder påberåbte, at arbejdet 
havde hastende karakter, og at kontrakten supplerede kontrakten om anlæggelse af 
vandledningen i Evinos. Kommissionen afviste, at arbejdet skulle have hastende karakter, 
fordi den tørke, der blev påberåbt, allerede havde varet meget længe. Den afviste 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
106 
ligeledes påberåbelsen af, at der var tale om to gensidigt supplerende kontrakter, fordi 
de to vandledninger var to særskilte anlægsarbejder. Efter Kommissionens henvendelser 
accepterede den græske regering at gøre ordretildelingen om. 
Portugal 
262. I forbindelse med indgåelsen af en kontrakt om indkøb af edb-produkter 
forkastede det implicerede portugisiske statslige organ efter en vurdering af de indkomne 
bud de to mest fordelagtige bud på basis af kriterier, som hverken fremgik af 
udbudsbetingelserne eller udbudsbekendtgørelsen. Kommissionen konstaterede desuden 
overtrædelser af EF-traktatens artikel 30* og 59*. I sidste ende annullerede de 
portugisiske myndigheder kontrakten og indledte en ny udbudsprocedure. 
Belgien 
263. I forbindelse med opførelsen af en bygning til de flamske regionale myndigheder 
blev der indgået en bygge- og anlægskontrakt uden forudgående offentliggørelse. Efter 
Kommissionens indgriben accepterede de belgiske myndigheder at udarbejde 
udbudsbetingelser og offentliggøre en udbudsbekendtgørelse. 
Italien 
264. Mezzogiorno havde tidligere et system med regionale præferencer, hvorefter 30% 
af alle offentlige vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter, der blev indgået af offentlige 
myndigheder, var forbeholdt lokale virksomheder. 
Domstolen har allerede tidligere i sin "Du Pont de Nemours''-dom af 20. marts 1990107 
haft lejlighed til at erklære ordningen for uforenelig med traktatens artikel 30*. Efter 
endnu en indgriben fra Kommissionens side har de italienske myndigheder givet tilsagn 
om at ændre lovgivningen ved at ophæve de bestemmelser, hvorved præferenceordningen 
til fordel for virksomheder i Mezzogiorno blev indført, og derved få bragt 
overtrædelserne af fællesskabsretten til ophør. 
Tyskland 
265. Hamburg by offentliggjorde en udbudsbekendtgørelse om levering af 
jernbanesveller i beton ved udelukkende at henvise til standarder, der benyttes internt i 
Deutsche Bundesbahn, og kun acceptere teknisk sagkundskab, der har forbindelse med 
leveringen af tilsvarende produkter, der er certificeret af Deutsche Bundesbahn. Efter 
drøftelser mellem Kommissionen og de tyske myndigheder afbrød ordregiveren 
udbudsproceduren og accepterede at gøre den om under hensyntagen til Kommissionens 
indvendinger. 
266. Selv om procedurerne for indgåelse af offentlige indkøbsaftaler er blevet 
harmoniseret på fællesskabsplan, findes der stadig hindringer, der falder ind under 
artikel 30 ff.*. Blandt disse kan nævnes nationale bestemmelser, hvorved der indføres 
107 Domstolens dom af 20. marts 1990 i sag 21/88, Sml. 1990, s. 1-0889. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
107 
præferenceordninger, hvorunder en vis andel af de offentlige indkøbsaftaler, der indgås 
af offentlige myndigheder, forbeholdes virksomheder, der er beliggende i bestemte dele 
af det nationale område. Desuden har Kommissionen kunnet konstatere, at visse 
indkaldelser afbud lader formode, at princippet om gensidig anerkendelse ikke anvendes 
korrekt i de tilhørende kontrakter, uanset hvor stor kontraktværdien er (under eller over 
de tærskelbeløb, der er fastsat i direktiverne om offentlige indkøb). 
b) Domstolens afgørelser 
267. Fire vigtige sager skal fremhæves her; andre sager verserer endnu for Domstolen, 
men skulle dog meget snart munde ud i en dom: 
EF-Domstolens dom af 3. marts 1994. Kommissionen mod Spanien, sag C-328/92 
("farmaceutiske produkter")108 
268. EF-Domstolen fandt, at den grundlæggende sociallovgivning, der giver staten lov 
til at indgå offentlige indkøbsaftaler om levering af farmaceutiske produkter til de sociale 
institutioner ved underhåndsaftaler, strider mod direktiv 77/62/EØF*. Domstolen fandt, 
at de eneste tilladte undtagelser fra direktiv 77/62/EØF* skal være dem, der er 
udtømmende og udtrykkeligt anført i direktivet, og at fravigelser af reglerne til sikring 
af, at de af traktaten anerkendte rettigheder inden for offentlige indkøbsaftaler anvendes 
effektivt, skal fortolkes restriktivt109; det påhviler den, der agter at gøre dem gældende, 
at bevise, at de ekstraordinære omstændigheder, der begrunder fravigelsen, også reelt 
foreligger; disse betingelser er kumulative110. 
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 22. april 1994. Kommissionen mod 
Belgien, sag C-87/94 ("busserne i Vallonien")1 .»un 
269. Domstolens præsident afviste en anmodning fra Kommissionen om at suspendere 
en kontrakt om levering af busser, men anerkendte retten til at iværksætte en procedure 
med det formål at få iværksat foreløbige forholdsregler for at bringe den alvorlige og 
uoprettelige skade, som gennemførelsen af den omstridte kontrakt kan medføre, til 
ophør. I den foreliggende sag accepterede præsidenten dog i en afvejning af de 
implicerede interesser de belgiske myndigheders argument om, at busserne var kraftigt 
nedslidte. 
Afgørelsen viser i øvrigt, at Kommissionen ikke blot skal slå sig til tåls med en 
fuldbyrdet kendsgerning, men faktisk har mulighed for at benytte traktatens artikel 186* 
til at anmode Domstolen om at suspendere kontrakter, der er indgået i strid med 
108 
109 
110 
111 Domstolens dom af 3. maj 1994 i sag C-328/92, Sml. 1994, s. 1-1569. 
Domstolens dom af 18. marts 1990 i sag C-24/91, Sml. 1992, s. 1-1989, 
præmis 36. 
Op. cit. - præmis 13, hvad angår den tilsvarende bestemmelse i offentlige bygge-
og anlægskontrakter. 
Kendelse afsagt af præsidenten for Domstolen den 22. april 1994 i sag 
C-97/94 R, Sml. 1994, s. 1-1395. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
108 
fællesskabsreglerne. Denne retspraksis vil kunne blive et effektivt værn mod de 
ordregivere, der tilsidesætter fællesskabsreglerne om offentlige indkøb. 
EF-Domstolens dom af 14. april 1994, Ballast Nedam Groep mod Belgien, sag 
C-389/92112 
270. Denne præjudicielle sag drejer sig om en medlemsstats afvisning af at opføre 
selskaber, der ikke selv råder over det nødvendige materiel og personale, på listen over 
godkendte entreprenører, selv om selskaberne har tilknytning til selskaber, der råder over 
dette materiel og personale. 
I overensstemmelse med Kommissionens doktrin på området og generaladvokatens 
konklusioner statuerede Domstolen, at bygge- og anlægsdirektivet fastslår, at et selskab 
(holdingselskab) udmærket kan få tilladelse til at deltage i en udbudsforretning, selv om 
det ikke nødvendigvis er et entreprenørselskab eller leverandør af de varer, der udgør 
kontraktgenstanden. Hvis den bydende imidlertid ikke selv råder over de midler, der er 
nødvendige for at udføre kontrakten, har ordregiveren dog ret til at efterkontrollere, om 
den bydende via en særlig tilknytning til andre selskaber "reelt" kan disponere over de 
midler og ressourcer, disse andre selskaber råder over (præmis 18 og de dispositive 
bestemmelser). 
EF-Domstolens dom af 26. april 1994, Kommissionen mod Italien, sag C-272/91 
("Lottomatica")113 
271. Domstolen statuerede i denne sag om en offentlig kontrakt, der havde til formål 
at automatisere det italienske finansministeriums lottospil. Kontrakten var overhovedet 
ikke blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende og var forbeholdt 
selskaber og virksomhedsgrupper, hvori staten besad en majoritetsandel. Ordren blev 
tildelt konsortiet Lottomatica. 
Ved kendelse af 31. januar 1992, der blev stadfæstet den 12. juni 1992, pålagde 
Domstolens præsident Den Italienske Republik at suspendere retsvirkningerne af 
ordretildel ingsdekretet og den med selskabet Lottomatica indgåede kontrakt. Den 
Italienske Republik efterkom først disse kendelser den 27. maj 1993. 
Domstolen afsagde derefter en dom baseret på traktatens artikel 52* og 59* og direktiv 
93/36/EØF* om offentlige vareindkøbsaftaler, hvori Kommissionen fik medhold. 
Med hensyn til artikel 52* og 59* fastslog Domstolen, at udformningen af et edb-system 
samt driften af et sådant system er tekniske aktiviteter, der falder ind under 
anvendelsesområdet for artikel 52* og 59*, og afviste den italienske regerings 
argumentation for, at der var tale om aktiviteter, der faldt ind under offentlig 
myndighedsudøvelse i henhold til traktatens artikel 55*. 
112 Domstolens dom af 14. april 1994 i sag C-398/92, Sml. 1994, s. 1-1289. 
113 Domstolens dom af 26. april 1994 i sag C-272/91, Sml. 1994, s. 1-1409. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
109 
y Med hensyn til vareindkøbsdirektivet statuerede Domstolen, at eftersom der er tale om 
en kontrakt, der til genstand har leveringen af et integreret edb-system, der bl.a. omfatter 
levering af varer til en offentlig forvaltningsgren, er den underlagt offentliggørelses- og 
ordretildelingsreglerne i det pågældende direktiv, selv om forvaltningsgrenen først bliver 
ejer af edb-systemet efter ni års forløb. 
§ 2 - Fællesskabsfinansiering 
272. Kommissionen lægger den allerstørste vægt på princippet i forordning (EØF) 
nr. 2052/88*114 om strukturfondenes opgaver om, at aktioner, der finansieres af 
strukturfondene, EIB eller et af de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, skal være 
i overensstemmelse med traktaternes og de heraf afledte retsakters bestemmelser samt 
med Fællesskabets politik på andre områder, bl.a. inden for offentlige indkøb. 
Ud over at tage sigte på politisk samhørighed tager dette princip tillige udgangspunkt i 
ønsket om, at strukturfondsinterventionerne bliver så effektive som muligt. En 
forudsætning for, at politikken for økonomisk og social samhørighed gennemføres 
korrekt, er, at fællesskabsrettens bestemmelser om offentlige indkøb overholdes, for så 
vidt som dette giver alle medlemsstaterne mulighed for at drage fordel af denne politik, 
bl.a. ved at: 
• den medlemsstat, der drager fordel af finansieringen, opnår det bedste 
kvalitet/pris-forhold som led i de projekter, der finansieres af fondene 
de øvrige medlemsstater opnår en optimal anvendelse af fællesskabsfinansie 
ringen, men også ret for deres egne virksomheder til at deltage i realiseringen a 
disse projekter. af 
273. Med henblik herpå vedtog Kommissionen i 1988 at oprette et kontrolsystem med 
det formål at sikre overholdelse af reglerne om offentlige indkøb i forbindelse med 
projekter eller programmer, der finansieres af strukturfondene og de finansielle 
instrumenter. 
For alle projekter, der beløber sig til mere end 25 mio. ECU, forudsætter en beslutning 
fra Kommissionens side om at bevilge fællesskabsfinansiering, at Kommissionen 
automatisk får tilsendt de vigtigste oplysninger om indgåelsen af de pågældende 
kontrakter, mens mindre projekter underkastes en stikprøvekontrol. Derfor fastsættes det 
i den nye forordning (EØF) nr. 2082/93* og den nye forordning (EF) nr. 1164/94* om 
samordning af strukturfondenes og Samhørighedsfondens interventioner, at det i alle 
udbudsbekendtgørelser, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende af 
enheder, der modtager støtte fra fondene, skal angives, om der modtages 
fællesskabsfinansiering. 
114 Ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93* af 20. juli 1993. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
110 
Kommissionen undersøger også mulighederne for at iværksætte supplerende 
foranstaltninger med henblik på at forhindre overtrædelser inden for rammerne af de 
finansierede kontrakter. 
Det skal dog bemærkes, at effektiviteten af kontrollen på grund af opgavens omfang og 
de til rådighed stående midler i Kommissionen i vid udstrækning afhænger af, hvilken 
holdning medlemsstaterne og de implicerede virksomheder lægger for dagen. 
I forbindelse med Samhørighedsfondens interventioner foretages der i de forskellige faser 
af godkendelsen og gennemførelsen af alle de finansierede projekter en systematisk 
undersøgelse af, om reglerne om offentlige indkøb er overholdt. Således blev der i 
perioden fra april 1993 til oktober 1994 med henblik på kontrol af overholdelsen af 
reglerne om offentlige indkøb foretaget en undersøgelse af 590 anmodninger om 
finansiering fra Samhørighedsfonden (med henblik på individuelle projekter og grupper 
af projekter), hvoraf 385 vedrørte miljøområdet og 205 transportområdet. Kontrollen har 
primært drejet sig om overholdelsen af offentliggørelsespligten, om, hvorvidt de krav, 
der formuleres i udbudsbekendtgørelserne, er i overensstemmelse med direktiverne, og 
om rapporteringen om ordretildelingen (i de i direktiverne fastsatte tilfælde). 
274. I 1994 tilsendte Kommissionen hver enkelt medlemsstat konklusionerne af en 
samlet stikprøvekontrol af overholdelsen af fællesskabsretten inden for offentlige indkøb 
på basis af EFRU-finansierede projekter i perioden 1985-88. Formålet hermed var også 
at tegne et samlet billede af ordregivernes adfærd samt at uddrage en praktisk lære med 
henblik på tilpasning af kontrolsystemet. 
Også i 1994 formåede Kommissionen to medlemsstater (Grækenland og Spanien) til at 
ændre deres nationale lovgivning om offentlige indkøb, fordi de ellers løb en risiko for 
at miste en betydelig finansiering ved at indgå offentlige indkøbskontrakter på et 
lovgrundlag, der stred mod fællesskabsretten. 
§ 3 - Rådgivende udvalg 
275. For at bistå Kommissionen i dens arbejde med at etablere en fællesskabslovramme 
inden for offentlige indkøb er der blevet nedsat to udvalg, nemlig: 
• Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler, der består af repræsentanter for 
medlemsstaterne og blev nedsat i 1971 ved Rådets afgørelse 71/306/EØF* af 26. 
juli 1971, der blev ændret ved afgørelse 77/63/EØF* af 21. december 1976. 
Kommissionen har pligt til at høre dette udvalg 
• Det Rådgivende Udvalg til Fremme af Adgangen til Deltagelse i Offentlige 
Kontrakter, der består af repræsentanter for virksomhederne og blev nedsat i 
1987 ved Kommissionens afgørelse 87/305/EØF* af 26. maj 1987, der blev 
ændret ved afgørelse 87/560/EØF* af 17. juli 1987. Der er tale om et udvalg af 
rådgivende karakter, der ikke hører under komitologiforordningen. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
111 
For Kommissionen er det af afgørende betydning at høre disse to udvalg, så den derved 
kan analysere de problemer, anvendelsen af lovgivningen fører med sig, og f.eks. 
overveje forenklinger eller kodifikationer af eksisterende retsakter samt finde løsninger, 
der på én gang er pragmatiske og rimelige set i forhold til de hindringer, der eksisterer 
for liberaliseringen af offentlige indkøb. Der bør foretages justeringer i den nuværende 
ordning, så der i højere grad lægges vægt på de økonomiske aspekter i stedet for på de 
juridiske aspekter. 
276. For at sikre en smidig informationsformidling mellem Kommissionen og personer, 
der er interesseret i offentlige indkøb, har Kommissionen besluttet i en af sine 
tjenestegrene at oprette et "informationskontor", hvis kontaktpunkt er udvalgs-
sekretariatet. Dette informationsudvekslingssystem via dette informationskontor befinder 
sig på nuværende tidspunkt i lanceringsfasen115. 
§ 4 - Informationssystemet om offentlige indkøb (SIMAP) 
277. For over to år siden gennemførte Kommissionen en undersøgelse af brugen af 
informationsteknologi inden for offentlige indkøb, som førte til iværksættelse af et 
projekt, der benævnes SIMAP ("Système d'Information pour les Marchés Publics", 
informationssystem om offentlige indkøb). 
Undersøgelsen henstillede bl.a.: 
• at der indføres elektronisk dataoverførsel (EDI) 
• at der benyttes europæiske og internationale standarder i informationssystemer om 
offentlige indkøb. 
Der er to primære informationsstrømme: én mellem de nationale ordregivere og 
Publikationskontoret og én mellem ordregiverne indbyrdes. Der er omkring 400 000 
ordregivere i EU, der er omfattet af direktiverne, hvoraf 100 000 regelmæssigt eller 
lejlighedsvis offentliggør udbudsbekendtgørelser. Publikationskontoret har modtaget 
mindst 100 000 bekendtgørelser i år og forventes at modtage 150 000 inden for to år. 
Bekendtgørelserne offentliggøres dagligt i De Europæiske Fællesskabers Tidende og i 
TED-databasen ("Tenders Electronic Daily") og gøres derved bekendt for alle potentielle 
leverandører. 
Hvis blot 10% af ordregiverne og 1% af de potentielle leverandører var rede til at 
deltage i elektroniske indkøb, ville de udgøre 170 000 nye EDI-brugere i forbindelse med 
elektronisk tilbudsgivning. Anbefalingerne i rapporten "Europa og det globale 
informationssamfund", der blev forelagt for Det Europæiske Råd i juni 1994, pegede på 
115 Adressen på kontaktpunktet er følgende: 
GD XV/B/4 - C100 - Paul Fraix - Rue de la Loi 200 - B-1049 Bruxelles 
Tlf.: (+32-2) 295.89.46 - telefax: (+32-2) 295.01.27 
E-mail: (i) X 400: G-Paul; S=Fraix; 0=dgl5; P=CEC; A=RTT; C=BE 
(ii) INTERNET: Paul.Fraix@dgl5.cec.be 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
112 
offentlige indkøb som en af de ti højest prioriterede anvendelser af 
informationsteknologi. Rapporten foreslog, at mindst 10% af alle ordregiverne burde 
benytte sig af elektroniske udbudsprocedurer inden for de næste 2-3 år, så man kunne 
nå den kritiske masse, der er nødvendig for, at man kan gå over til elektronisk 
tilbudsgivning. 
278. Der er blevet defineret fire større SIMAP-pilotprojekter, der skal finde ud af, om 
det teknisk er muligt at etablere et sådant informationsudvekslingssystem, og hvor store 
driftsomkostningerne formentlig ville være: 
1 - Meddelelser om udbud (udbudsbekendtgørelser) 
2 - Informationsformidling 
3 - Markedsovervågning og -analyse 
4 - Informationsudveksling mellem indkøberne og leverandørerne. 
279. For at overvåge disse aktiviteter og give vejledning i den fremtidige udvikling i 
det overordnede informationssystem om offentlige indkøb, navnlig vedrørende 
indførelsen af elektronisk dataoverførsel, foreslog Kommissionen sidste år over for det 
vesteuropæiske EDIFACT Board-WEEB, at der blev oprettet en ny EDIFACT-
meddelelsesudviklingsgruppe inden for dette område. Som et resultat heraf blev 
meddelelsesudviklingsgruppe 12 - offentlige indkøb oprettet. 
280. SIMAP står centralt i Kommissionens bestræbelser på at fremme brugen af 
moderne teknologi inden for offentlige indkøb. I den første pilotfase vil man under 
SIMAP afprøve, om det er praktisk muligt at benytte elektronisk post, elektronisk 
dataoverførsel og on line-databaser, idet der oprettes et driftssystem for at øge 
effektiviteten i bekendtgørelserne om offentlige indkøbskontrakter og forbedre 
formidlingen af denne type information. 
For indkøberne og leverandørerne vil der være endnu større fordele forbundet med at 
benytte elektronisk post, elektronisk dataoverførsel og on line-databaser til den store 
mængde transaktioner, som ligger under tærskelværdierne i direktiverne. Dette er 
generelt også de transaktioner, der er de mest interessante for SMV. 
281. Af andre områder, hvor brugen af moderne teknologi umiddelbart kan være 
nyttig, kan nævnes en brugervenlig adgang til information om de nationale love og 
formidling af information om mulighederne for at deltage i underleverancer. Elektroniske 
betalingssystemer har også stor betydning. 
Disse systemer bidrager direkte til at opnå forbedringer i industriens konkurrenceevne 
og effektivitet, budgetbesparelser, kvalitetsforbedringer og mere for pengene i den 
offentlige sektors indkøb, en øget markedsintegration og større samhandelsmuligheder. 
Kommissionens primære opgaver i denne forbindelse er at fremme standardisering og 
øge bevidstheden om og anvendelsen af ny teknologi. Mængden af data, der udveksles, 
er steget støt og vil fortsætte hermed, så det bliver nødvendigt med en ændring i de 
administrative procedurer. Brugen af standardiserede elektroniske meddelelser spiller en 
afgørende rolle i forbindelse med denne ændring. Desuden vil en standardisering på et 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
113 
s tidligt stadium medvirke til at undgå skjult diskrimination eller protektionisme og give 
lige adgang for alle. 
§ 5 - Andre aktiviteter 
282. Kommissionen afholdt den 14. og 15. januar 1994 et seminar over emnet 
"Liberalisering af offentlige indkøb som led i det indre marked og øget adgang til 
deltagelse heri for SMV", hvori var indbudt diverse markedsdeltagere, jurister, offentlige 
indkøbere, virksomhedsledere og repræsentanter for erhvervsorganisationerne. 
En af de vigtigste bekymringer, der kom til udtryk på dette seminar, var, hvor vanskeligt 
det er for små og mellemstore virksomheder at få adgang til at deltage i 
udbudsforretninger. For at disse virksomheder kan få størst muligt udbytte af 
liberaliseringen af offentlige indkøb, blev det fremhævet, at de bl.a. skal råde over lokale 
samarbejdspartnere, fyldestgørende bistand, hurtig, nøjagtig og pålidelig information og 
veluddannede repræsentanter. 
Disse forskellige emner blev behandlet nærmere i forskellige arbejdsgrupper, der 
diskuterede henholdsvis anvendelsen af fællesskabsretten om offentlige indkøb, 
uddannelse, standardisering og teletjenestenet. 
Afsnit 7 - Opbygning af det indre marked inden for de 
regulerede sektorer 
§ 1 - Energi 
283. Sideløbende med, at traktatens bestemmelser, navnlig bestemmelserne om frie 
varebevægelser og konkurrencereglerne, anvendes inden for energiområdet, fortsætter 
Fællesskabet sit lovgivningsarbejde med henblik på liberalisering af elektricitets- og 
gasmarkedet. 
I denne forbindelse har synspunkterne i Rådet om åbning af elproduktionssektoren for 
konkurrence nærmet sig hinanden, og der er blevet vedtaget fælles regler for 
produktionen af gas og olie (direktiv 94/22/EF*). Indsatsen med at optrappe 
standardiseringen på energiområdet er blevet videreført. 
Kommissionen bebudede på energiministrenes møde i Rådet den 29. november 1994, at 
den snarest muligt derefter ville fremlægge en grønbog (godkendt den 11. januar 1995) 
om energipolitikken, der har til formål at danne grundlag for debatten om 
energipolitikken i Unionen uden dog på dette stadium at foreslå konkrete løsninger eller 
beslutninger. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
114 
A. Udviklingen i lovgivningen 
a) Efterforskning efter og produktion af kulbrinter 
284. Direktiv 94/22/EF* om betingelser for tildeling og udnyttelse af tilladelser til 
prospektering, efterforskning og produktion af kulbrinter blev vedtaget af Rådet den 
30. maj 1994. Kulbrintedirektivet omfatter virksomheden med at producere gas og olie. 
Direktivet realiserer således det indre marked for gas i produktionsleddet. 
Liberaliseringen af aktiviteterne i leddene efter produktionsleddet (transport, oplagring 
og forhandling) er omfattet af det direktivforslag, der er omtalt i punkt 290. 
Direktivet er baseret på fire generelle principper: for det første bevarer medlemsstaterne 
suveræniteten over gas- og olieressourcerne, bl.a. til at bestemme, hvilke områder der 
skal gøres tilgængelige for efterforskning, hvor store afgifter der skal opkræves, og hvem 
der skal meddeles tilladelse; for det andet træffer medlemsstaterne beslutning om 
driftsbetingelserne og den langsigtede politik med hensyn til udtømningen af 
ressourcerne; for det tredje er statslig deltagelse tilladt på visse betingelser og inden for 
visse grænser, så det sikres, at staten ikke hindrer en lige behandling af andre selskaber; 
og for det fjerde etableres der rammer, der afspejler principperne om gennemsigtighed, 
objektivitet og ikke-diskrimination. 
Direktivet indeholder bestemmelser om ansøgning om og tildeling af tilladelser, om 
afskaffelse af eksklusive rettigheder, om gensidighed i forholdet til tredjelande, om 
forvaltningen af den statslige deltagelse og om offentlige indkøb. Direktivet skal 
anvendes i fuldt omfang af alle medlemsstater senest den 1. juli 1995. 
b) Gas- og elektricitetsmarkedet 
285. I december 1993 vedtog Kommissionen det ændrede forslag til direktiv om det 
indre marked for naturgas116 og det ændrede forslag til direktiv om det indre marked for 
elektricitet117 under hensyntagen til de ændringer, der var blevet vedtaget af Europa-
Parlamentet under førstebehandlingen. Rådet havde i maj og november en tilbundsgående 
drøftelse af fem vigtige punkter vedrørende forslaget om elektricitet, nemlig: 
forpligtelserne i forbindelse med at varetage en offentlig servicefunktion 
åbning af produktionen for konkurrence 
føring af separate regnskaber for aktiviteterne i integrerede virksomheder 
distributionsselskabets opgaver 
de direkte kommercielle relationer mellem producenterne og forbrugerne (ATR). 
116 KOM(93) 643 endelig udg. af 7. december 1993 (EFT C 123 af 4.4.1994, s. 26). 
117 KOM(93) 643 endelig udg. af 7. december 1993 (EFT C 123 af 4.4.1994, s. 1). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
115 
Rådet kunne i konklusionerne fra mødet den 29. november 1994 konstatere enighed om 
de første fire punkter. Hvad det sidste punkt angår, er der opnået principiel enighed om 
en markedsliberalisering, der går videre end produktionsleddet, men de nærmere regler 
herfor mangler at blive udformet. Med henblik herpå blev Kommissionen bl.a. opfordret 
til at undersøge sameksistensen af to systemer, nemlig ATR-systemet og det såkaldte 
enkeltkøbersystem, med stort set ensartede markedsadgangs- og markedsliberaliserings-
betingelser, idet den specielt skulle analysere de konkurrencemæssige konsekvenser og 
konsekvenserne med hensyn til de muligheder, der tilbydes forbrugerne og producen­
terne118. COREPER modtog opfordring til at afslutte arbejdet på dette grundlag med 
henblik på fastlæggelse af en formel fælles holdning i 1995. 
286. Rådets behandling af det ændrede forslag til direktiv om naturgasmarkedet119 blev 
udskudt, indtil behandlingen af direktivforslaget om elektricitetsmarkedet var afsluttet. 
B. Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
a) Statsstøtte 
287. Kommissionen har vedtaget beslutning nr. 341/94/EKSF120 om gennemførelse af 
beslutning nr. 3632/93/EKSF om fællesskabsreglerne for statsstøtte til kulindustrien for 
perioden frem til afslutningen af EKSF-traktaten i år 2002. Støtten vil kun blive 
godkendt, hvis den tjener til fremme af den økonomiske overlevelsesevne, den sociale 
og regionale omstilling og tilpasningen til miljøet, og hvis den er regressiv og 
gennemsigtig. 
b) Frie varebevægelser 
288. Kommissionen har med EF-traktatens artikel 30*, 34* og 37* som retsgrundlag 
indbragt 5 medlemsstater (Belgien, Spanien, Frankrig, Italien og Nederlandene) for 
Domstolen, idet der i disse lande fortsat findes monopoler på import og eksport af gas 
og elektricitet. Danmark har ophævet monopolet på import af gas. 
c) Konkurrenceregler 
289. I sin dom i Almelo-sagen statuerede EF-Domstolen, at en række kommercielle 
aftaler mellem nogle regionale og lokale elkraftværker, der indeholdt eneleverandør­
klausuler, der var i strid med konkurrencereglerne, kan godkendes i medfør af traktatens 
artikel 90, stk. 2*. Det blev bekræftet, at elforsyningen skal betragtes som en 
serviceydelse af almindelig økonomisk interesse. Det blev dog overladt til den nationale 
domstol at afgøre, om konkurrencebegrænsningen var nødvendig og berettiget for at 
udføre denne serviceydelse af almindelig økonomisk interesse. 
118 Jf. Kommissionens arbejdsdokument SEK(95) 464 endelig udg. af 22. marts 
1995. 
119 KOM(93) 643 endelig udg. af 7. december 1993 (EFT C 123 af 4.4.1994, s. 26). 
120 EFT L49af 19.2 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
116 
Kommissionen er for øjeblikket ved at analysere, om en enekoncessionskontrakt mellem 
Kleeve by og elkraftværket RWE er forenelig med traktaten, især konkurrencereglerne. 
Ved kontrakten tildeles RWE enearealanvendelsesret inden for det koncessionerede 
område mod betaling af en koncessionsafgift samt en eksklusiv elforsyningsret, muligvis 
med det formål at begrænse den tværnationale samhandel. 
d) Standardisering 
290. Den overordnede standardiseringsmetode på energiområdet, som Kommissionen 
har foreslået anvendt med henblik på virkeliggørelse af det indre marked121, er blevet 
videreført. 
De mandater, der er blevet tildelt CEN-CENELEC, tager udgangspunkt i målsætningen 
om at fremme energieffektiviteten og de vedvarende energikilder (SAVE-programmet -
4 mandater) og udvikle alternative energikilder (ALTENER-programmet - 2 mandater). 
Kommissionen har desuden forelagt et mandat til standardisering af kravene til 
virkningsgrad i nye varmtvandskedler inden for rammerne af direktiv 92/42/EØF*. 
I 1994 er der blevet udarbejdet tre europæiske standarder inden for energiområdet, bl.a. 
tre for brændstoffer, nemlig EN 228 (blyindholdet i olieprodukter), EN 589 
(gasbrændstoffer) og EN 690 (diesel). 
e) Særlovgivning på energiområdet 
291. Hvad angår transit af naturgas, har Kommissionen ajourført listen over selskaber 
der vil kunne påtage sig transit (direktiv 94/49/EF*) og nedsat det ekspertudvalg, der er 
omhandlet i direktiv 91/296/EØF*. 
Rådet har taget rapporten om gennemførelsen af direktiv 90/377/EØF* om 
gennemsigtighed i elektricitets- og naturgaspriserne til den endelige forbruger i industrien 
til efterretning. Rapporten peger på store prisudsving fra den ene medlemsstat til den 
anden og fra det ene område til det andet. Rapporten er ligeledes blevet forelagt for 
Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg. 
Fem medlemsstater (Belgien, Spanien, Italien, Luxembourg og Portugal) har endnu ikke 
gennemført direktiv 92/42/EØF* om kravene til virkningsgrad i nye varmtvandskedler, 
og der er indledt en overtrædelsesprocedure over for disse lande. 
Hvad angår indberetningspligten til kontrolorganerne, henvises til direktiv 90/396/EØF* 
om gasapparater. Denne er ved at blive udvidet med henblik på at inkludere apparater 
til flydende brændstof. 
Kommissionen vedtog den 21. januar 1994 direktiv 94/2/EF*, hvorved direktiv 
92/75/EØF* om angivelse af energiforbruget for køleskabe, frysere og kombinerede 
elapparater bringes i anvendelse. 
121 SEK(92) 724 endelig udg. af 9. juni 1992. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
117 
f) Transport af og handel med nukleare materialer 
292. Unionens lande står over for en stigende handel med nukleare materialer, som 
bringer deres sikkerhed i fare. Kommissionen vedtog i denne forbindelse den 
7. september 1994 en meddelelse, hvori den gør status over denne situation og anviser 
forskellige aktionsmuligheder for at komme denne illegale handel til livs122, bl.a. en øget 
kontrol ved de ydre grænser, el øget domstols- og politisamarbejde mellem 
medlemsstaterne og et øget samarbejde med de lande, hvor handelen har sit udspring. 
§ 2 - Telekommunikation 
• Udviklingen i lovgivningen 
293. Kommissionen har fremlagt en grønbog om liberalisering af infrastrukturerne. 
Første del af grønbogen, der blev vedtaget den 25. oktober123, knæsætter det generelle 
princip, at der er frit valg af infrastruktur med henblik på levering af liberaliserede 
tjenester, og fastsætter en tidsplan for liberalisering af infrastrukturerne, en tidsplan, der 
blev opnået politisk enighed om i Rådet den 17. november. Anden del, der blev 
offentliggjort i januar 1995, fastsætter, på hvilken måde liberaliseringen af infra­
strukturerne skal ske. Kommissionen vedtog endvidere den 21. december et direktiv­
forslag om ændring af direktiv 90/388/EØF* med det formål at afskaffe restriktionerne 
på brug af tv-kabelnettene til at udbyde teletjenester. 
294. Kommissionen vedtog desuden den 27. april 1994 på radiokommunikations­
området en grønbog om mobil- og personkommunikation, der indeholder forslag til en 
fællesskabspolitik for udbygning af denne sektor. Resultatet af den høring, der er blevet 
gennemført inden for rammerne af denne grønbog, blev offentliggjort i en meddelelse 
udsendt den 23. november124. 
295. Inden for satellitkommunikation vedtog Kommissionen den 22. marts et ændret 
forslag til direktiv om gensidig anerkendelse af licenser til kommunikationstjenester og 
den 4. januar et forslag til direktiv om satellitkommunikationstjenester. Den 10. juni125 
vedtog den ligeledes en meddelelse om tilrådighedsstillelse af rumsegmentkapacitet og 
om adgang til denne kapacitet. Endelig vedtog den den 14. oktober direktiv 94/46/EF*, 
hvorved markedet for satellitkommunikationsudstyr og -tjenester liberaliseres. 
296. Som led i forberedelsen af denne liberalisering er det en afgørende nødvendighed, 
at taksterne er omkostningsbestemte, samtidig med at der tilvejebringes en universel 
tjeneste. Rådet og Parlamentet har med henblik herpå den 7. februar126 og den 6. maj127 
vedtaget henholdsvis en resolution og en beslutning om, hvilke principper der skal ligge 
122 KOM(94) 383 af 7. september 1994. 
123 KOM(94) 440 af 24. oktober 1994. 
124 KOM(94) 492 af 23. november 1994. 
KOM(94) 210 af 10. juni 1994 og Bull. 6-1994, punkt 1.2.120. 
EFT C 48 af 16. februar 1994. 
EFT C 205 af 25. juli 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
118 125 
126 
127 
til grund for den universelle tjeneste. Samtlige medlemsstater har allerede igangsat en 
omlægning af den gældende takststruktur. 
Den 19. juli afviste Parlamentet i forbindelse med proceduren for fælles 
beslutningstagning Rådets fælles holdning om forslaget til direktiv om anvendelse af 
ONP-principper på taletelefoni. Som reaktion på Parlamentets krav af 30. september128 
bebudede Kommissionen i sin meddelelse af 29. november129, at den havde til hensigt at 
fremlægge et nyt forslag. 
• Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen 
297. Rådet understregede i sin resolution af 22. juli 1993130 ud fra ønsket om at undgå 
enhver risiko for markedsopsplitning, at det var nødvendigt at gennemføre de 
eksisterende fællesskabsretsakter hurtigt og effektivt. En korrekt anvendelse af gældende 
fællesskabsret inden for telekommunikationssektoren er så meget desto vigtigere på 
nuværende tidspunkt, som det i Bangemann-rapporten omhandlede informationssamfund 
er ved at blive ført ud i livet efter retningslinjer, som er fastlagt i en handlingsplan 
vedtaget i 1994. 
I forlængelse heraf overvågede Kommissionen i løbet af 1994 nøje de gennem­
førelsesforanstaltninger for gældende direktiver og beslutninger, medlemsstaterne gav 
indberetning om. 
298. Teleterminaludstyr er underlagt bestemmelserne i et grunddirektiv, nemlig 
direktiv 91/263/EØF*, hvori det fastsættes, at Kommissionen vedtager bindende 
anvendelsesforskrifter, nemlig fælles tekniske forskrifter; Kommissionen har således 
hidtil vedtaget otte fælles tekniske forskrifter, nemlig beslutning 94/1 l/EF* og beslutning 
94/12/EF* om GSM, beslutning 94/470/EF* om lejede kredsløb på 2 Mbits, 
beslutning 94/471/EF* og beslutning 94/472/EF* om DECT, beslutning 94/796/EF*og 
beslutning 94/797/EF* om ISDN og beslutning 94/821/EF* om lejede kredsløb på 
64 Kbits/s. Andre typer terminaler vil blive behandlet i nye beslutninger. 
Otte medlemsstater har på nuværende tidspunkt givet Kommissionen underretning om, 
at de har vedtaget nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 91/263/EØF*. 
En gennemgang af de indberettede retsakter viser, at Danmark, Frankrig, Italien, 
Portugal og Det Forende Kongerige har truffet foranstaltninger, der tager højde for alle 
direktivets bestemmelser. Gennemførelsen i Tyskland, Spanien og Nederlandene 
betragtes som delvis og utilfredsstillende. Kommissionen har derfor indledt overtræ­
delsesprocedurer for manglende overholdelse af direktivet mod disse tre lande. Belgien, 
Grækenland, Irland og Luxembourg har endnu ikke meddelt Kommissionen deres 
gennemførelsesforanstaltninger. Kommissionen har derfor besluttet at videreføre de 
overtrædelsesprocedurer for manglende indberetning, der blev indledt i 1993; den har 
således forelagt fire overtrædelsessager for Domstolen (EF-traktatens artikel 169*) mod 
disse lande. 
128 EFT C 305 af 31. oktober 1994. 
129 KOM(94) 513 af 29. november 1994. 
130 Resolution 93/C 213/01 af 22. juli 1993. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
119 
For at gøre de påskrifter og regler, der benyttes i forbindelse med CE-mærkning, 
ensartet har Rådet ved direktiv 93/68/EØF* vedtaget foranstaltninger til ændring af 
direktiverne under den nye metode, bl.a. direktiv 91/263/EØF*. Kun Frankrig, Italien, 
Nederlandene og Portugal har meddelt Kommissionen teksten til de nationale 
gennemførelsesforanstaltninger til dette direktiv. 
Gennem vedtagelsen af direktiv 93/97/EØF*, der omhandler jordstationsudstyr til 
satellitkommunikation, er anvendelsesområdet for direktiv 91/263/EØF* blevet udvidet 
og suppleret. Medlemsstaterne skal senest den 1. maj 1995 meddele Kommissionen deres 
gennemførelsesforanstaltninger. 
299. De tre frekvensdirektiver, direktiv 87/372/EØF* om GSM, direktiv 90/544/EØF* 
om ERMES og direktiv 91/287/EØF* om DECT, er blevet gennemført i alle medlems­
stater. 
Endvidere har det i visse medlemsstater vist sig vanskeligt at gennemføre beslutning 
91/396/EØF* om indførelse af "112" som fælles europæisk alarmnummer. Det viser sig, 
at de pågældende medlemsstater er nødsaget til at ændre hele deres nummereringssystem 
for at indføre "112" som fælles europæisk alarmnummer; en sådan teknisk ændring er 
både bekostelig og kompliceret. Derfor har Frankrig, Irland, Italien og Nederlandene 
anmodet Kommissionen om dispensation i henhold til artikel 3, stk. 2, i beslutningen. 
Kommissionen har endnu ikke modtaget oplysninger om gennemførelsen af denne 
beslutning i Spanien, Grækenland og Portugal. 
Beslutning 92/264/EØF* om indførelse af præfikset "00" som fælles præfiks for adgang 
til det internationale telefonnet i Fællesskabet er på nuværende tidspunkt blevet 
gennemført i syv medlemsstater (Belgien, Tyskland, Grækenland, Luxembourg, Irland, 
Italien og Portugal). Kommissionen har tildelt Frankrig, Danmark og Det Forenede 
Kongerige en forlænget frist til at gennemføre denne beslutning i henhold til artikel 3, 
stk. 2, i beslutningen. Disse lande peger på tekniske og finansielle vanskeligheder som 
årsager til forsinkelsen med at indføre præfikset "00" fuldt ud i deres nummererings­
system. 
300. Hvad angår ONP, har Kommissionen - eftersom grund- og rammedirektivet 
(direktiv 90/387/EØF*, der angiver, hvilke principper der skal gælde for 
tilrådighedsstillelse af åbne telenet) allerede er gennemført i alle medlemsstater -
undersøgt medlemsstaternes gennemforelse af det første særdirektiv inden for rammerne 
af" ONP, nemlig direktiv 92/44/EØF*. At dette direktiv gennemføres korrekt har særlig 
stor betydning på nuværende tidspunkt, fordi det indgår i etableringen af informations­
samfundet. 
De fleste medlemsstater (Belgien, Frankrig, Tyskland, Danmark, Det Forenede 
Kongerige, Portugal, Spanien, Italien, Irland og Nederlandene) har meddelt 
Kommissionen teksten til de nationale foranstaltninger, hvorved dette direktiv 
gennemføres. De indberettede retsakter er stadig ved at blive analyseret, men en første 
kvalitativ vurdering af indberetningerne viser, at der er tale om delvise og ufuldstændige 
gennemførelser. Dette kan have sin forklaring i, at nogle medlemsstater (Tyskland, 
Nederlandene og Danmark) er ved at ændre de generelle lovrammer som forberedelse 
af anden etape af liberaliseringen af teletjenester, der er bebudet at ville finde sted i 1998 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
120 
(se punkt 296 ovenfor). Derudover fortsætter Kommissionen overtrædelsesprocedurerne 
mod de medlemsstater, der endnu ikke har indberettet gennemførelsesforanstaltningerne 
til dette direktiv til Kommissionen. 
Afsnit 8 - Transeuropæiske net 
§ 1 - Indledning 
301. For at give Unionens borgere, virksomheder og regionale og lokale myndigheder 
mulighed for at høste det fulde udbytte af de fordele, det indre marked indebærer, har 
Den Europæiske Union i 1994 fortsat sine bestræbelser på at etablere og udbygge 
transeuropæiske net inden for transport-, energi- og telekommunikationsinfrastrukturerne. 
Fællesskabet har primært bestræbt sig på at fremme mulighederne for sammenkobling 
og kompatibilitet mellem de nationale net samt at sikre adgang til disse. 
På sit møde i december 1993 i Bruxelles gav Det Europæiske Råd i overensstemmelse 
med det nye afsnit XII i EF-traktaten og hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og 
beskæftigelse en kraftig politisk tilskyndelse til etableringen af transeuropæiske net. Det 
gav Kommissionen til opgave at skabe dynamik i og varetage koordinationen af arbejdet 
på dette område med støtte fra to grupper på højt niveau, som skulle bistå Kommissionen 
og Det Europæiske Råd i denne opgave. 
§ 2 - Telekommunikation og informationssamfundet 
302. I sin rapport til Det Europæiske Råd på Korfu med titlen "Europa og det globale 
informationssamfund" opfordrede Bangemann-gruppen Unionen til at sætte sin lid til 
markedsmekanismerne. Dette indebærer bl.a., at der skal tages initiativ til at afskaffe de 
stivheder, der er en hæmsko for den europæiske konkurrenceevne, og til at udforme 
fælles lovrammer til fremme af et konkurrencedygtigt marked for informationstjenester 
på europæisk plan. Rapporten indeholder med henblik herpå specifikke anbefalinger samt 
en handlingsplan med konkrete initiativer, der skal udføres i et samarbejde mellem den 
offentlige og den private sektor. Det Europæiske Råd på Korfu godkendte de store linjer 
i rapporten og anmodede institutionerne om at træffe forskellige foranstaltninger til at 
gennemføre anbefalingerne. 
303. Kommissionen offentliggjorde den 19. juli 1994 en handlingsplan for dette 
arbejde, der sigter mod at udarbejde en tidsplan for gennemførelsen af såvel de 
igangværende fællesskabsforanstaltninger som anbefalingerne i Bangemann-rapporten og 
konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde på Korfu. Meddelelsen fik en positiv 
modtagelse af Rådet den 28. september og af Europa-Parlamentet den 30. november. 
Den omfatter alle aspekter lige fra de retlige rammer via nettene og de sociale, 
samfundsmæssige og kulturelle aspekter til PR-aktiviteterne. Meddelelsen slår især til lyd 
for, at processen med at åbne markederne for konkurrence afsluttes, og at der udarbejdes 
et sæt retningslinjer for de transeuropæiske telekommunikationsnet. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
121 
304. Det Europæiske Råd i Essen havde en drøftelse af en rapport om 
informationssamfundet, hvori der for første gang gøres status over de fremskridt, der el­
sket siden Det Europæiske Råd på Korfu. Stats- og regeringscheferne gav udtryk for 
ønske om, at det igangværende arbejde videreføres. 
305. Der kunne ved årets udgang noteres betydelige fremskridt med 
kommunikationsdatanettene. Rådet fastlagde den 22. december en fælles holdning til 
forslaget om fastlæggelse af retningslinjer for udbygning af det tjenesteintegrerede 
digitalnet (ISDN) til et transeuropæisk net. I november og december nåede Rådet 
desuden til enighed om Kommissionens forslag om de transeuropæiske datanet med 
henblik på informationsudveksling mellem medlemsstaternes administrationer (IDA) (med 
EF-traktatens artikel 235 som retsgrundlag), der baner vej for, at forslaget kan vedtages 
i 1995, når Parlamentet har afgivet udtalelse om det. 
306. I sine konklusioner af 30. maj om den fjerde årsrapport om fremskridtene med 
ISDN fremhævede Rådet den store betydning, Euro-ISDN har for Unionens 
virksomheder og avancerede informal ionsnet. Den 20. juni vedtog det en resolution om 
informationsudveksling mellem medlemsstaternes administrationer, hvori det understreger 
vigtigheden af en koordination på dette område og af at indføre driftssystemer, der 
opfylder de konstaterede behov. Desuden vedtog det den 11. juli beslutning 94/445/EF* 
om datanettene mellem administrationerne til brug i forbindelse med statistikker om 
samhandelen med varer mellem medlemsstaterne (EDICOM). 
§ 3 - Transport og energi 
307. På sit møde i Essen gav Det Europæiske Råd sin fulde tilslutning til de vigtigste 
henstillinger i rapporten fra Christophersen-gruppen. Det opfordrede de ansvarlige 
myndigheder til at fjerne de retlige og administrative hindringer, der står i vejen for 
projekternes gennemførelse. 
308. Kommissionen vedtog den 19. januar et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets 
afgørelse om fastlæggelse af retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet samt 
et forslag til Rådets afgørelse om udformning af en række foranstaltninger med henblik 
på at skabe gunstigere betingelser for udbygning af disse net. Henstillingerne sigter mod 
at øge Unionens forsyningssikkerhed med energi, virkeliggøre det indre energimarked 
og fremme den økonomiske og sociale samhørighed. Den 29. november bekræftede 
Rådet listen over projekter af fælles interesse og gjorde gode fremskridt med hensyn til 
at skabe gunstigere betingelser for en udbygning af energinettene. 
309. Den 7. april vedtog Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets 
afgørelse om retningslinjer for udbygning af det transeuropæiske transportnet. 
Retningslinjerne slår til lyd for, at alle transportinfrastrukturnettene integreres i et 
multimodalt net, således at man hen imod år 2010 kan opnå en optimal udnyttelse af de 
forskellige transportformer under hensyntagen til miljøet. 
310. Mulighederne for sammenkobl ing af de europæiske højhastighedstognet var emnet 
for et forslag fra Kommissionen, der blev vedtaget den 15. april med udgangspunkt i EF-
traktatens artikel 129 D. Ifølge forslaget skal der udformes retlige rammer, der sikrer, 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
122 
at infrastrukturerne, det rullende materiel og udstyret er tilstrækkeligt indbyrdes 
kompatible til, at en hvilken som helst transportvirksomhed, der måtte ønske det, så 
økonomisk som muligt kan drive kommerciel togdrift på en hvilken som helst linje efter 
eget valg inden for det europæiske højhastighedstognet. Forslaget blev hilst velkomment 
den 21. september af Regionsudvalget og den 23. november af Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg. 
311. Anden rapport fra gruppen på højt niveau, der har til opgave at undersøge 
mulighederne for at udbygge højhastighedstognettet, blev udarbejdet i 1994 og udsendt 
i februar 1995131. Rapporten sætter tal på højhastighedstognettets betydning for Den 
Europæiske Unions socioøkonomiske udvikling, det integrerede transportmarked og 
borgernes sikkerhed og dagligdag. Den omfatter ligeledes nye retningslinjer for det 
transeuropæiske højhastighedstognet med år 2010 som tidshorisont, der tager højde for 
konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Essen og henstillingerne om en gradvis 
udbygning af dette net. 
§ 4 - Finansiering 
312. Kommissionen vedtog den 2. marts med EF-traktatens artikel 129 C som 
retsgrundlag et forslag til Rådets forordning om fastsættelse af de generelle regler for 
ydelse af finansiel støtte fra Fællesskabet til projekter af fælles interesse inden for 
transeuropæiske net. Forslaget, som har fået en positiv modtagelse i Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Huropa-Parlamentet, lå endnu ved årets udgang på 
Rådets bord. 
I denne forbindelse vedtog Kommissionen den 15. juni en meddelelse om finansieringen 
af disse net, der redegør for de forskellige finansieringsmuligheder og konkluderede, at 
ingen af disse finansieringsmuligheder på det nuværende stadium i processen burde 
udelukkes, specielt ikke muligheden for at fremskaffe supplerende finansiering på 
kapitalmarkedet. 
313. Det Europæiske Råd i Essen hilste nedsættelsen af en særlig gruppe for 
finansiering af de transeuropæiske net i EIB's regi velkommen og tilsluttede sig den 
metode, Christophersen-gruppen slår til lyd for med hensyn til finansiering, nemlig at 
vurdere hvert enkelt projekt for sig. Medlemsstaterne, Kommissionen og EIB modtog 
opfordring til at fortsætte bestræbelserne på at koordinere arbejdet med at fremskaffe 
finansiering, og stats- og regeringscheferne opfordrede Rådet til at frigøre de nødvendige 
midler hertil. 
131 Endnu ikke offentliggjort. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
123 
Afsnit 9 - Det indre marked og anden EU-politik 
§ 1 - Det indre markeds sociale dimension 
314. Udviklingen af det indre marked, som tager sigte på opbygning af en stor 
økonomisk enhed, inden for hvilken fremskridt og velstand er sikret, skal ledsages af en 
gradvis indførelse af en reel og effektiv social dimension. Det er målet for EU's 
socialpolitik, som udformes omkring fællesskabspagten om arbejdstagernes grund­
læggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, det sociale handlingsprogram132 
og hvidbogen om socialpolitikken133. 
Rådet vedtog i årene 1992, 1993 og 1994 en række direktiver, såsom direktivet om 
beskyttelse af gravide eller ammende arbejdstagere samt arbejdstagere, som lige har født, 
direktivet om kollektive afskedigelser (92/85/EØF* og 92/56/EØF), direktivet om visse 
aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden og direktivet om beskyttelse 
af unge på arbejdspladsen (93/104/EØF* og 94/33/EF*). Hertil kommer, at der for at 
styrke foranstaltningerne til bekæmpelse af rygning blev vedtaget et direktiv om 
mærkning af tobaksvarer (92/41/EØF*). 
I september 1994 blev der vedtaget et vigtigt direktiv om information og høring af 
arbejdstagerne i fællesskabsvirksomheder, hvilket var første gang, Rådet bragte den 
aftale om socialpolitik, der indgår som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, i 
anvendelse (94/45/EF*). 
315. Med hensyn til arbejdstagernes sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen blev der 
vedtaget en række direktiver inden for områder som midlertidige eller mobile 
byggepladser, skiltning på arbejdspladsen, lægehjælp om bord på skibe, udvindings-
industrien og biologiske agenser. Forordning (EF) nr. 2062/94* om oprettelse af et 
europæisk arbejdsmiljøagentur blev vedtaget i juli 1994. Forskellige forslag til Rådets 
direktiv drøftes i øjeblikket, herunder bl.a. mindstekrav for sundheden og sikkerheden 
i transporterhvervene, fysiske og kemiske agenser samt arbejdsudstyr. De fælles 
retningslinjer for Kommissionens foranstaltninger vedrørende sikkerhed og sundhed på 
arbejdspladsen blev forelagt af Kommissionen i november 1993. På denne baggrund 
iværksattes i løbet af 1994 en række foreløbige høringer af EU-institutionerne med det 
formål at udforme et fjerde handlingsprogram vedrørende sikkerhed, hygiejne og sundhed 
på arbejdspladsen centreret om en færdigbearbejdelse og rationalisering af de centrale 
europæiske lovtekster, som er indført som et led i det indre markeds sociale dimension. 
316. I Kommissionens hvidbog om den europæiske social- og arbejdsmarkedspolitik, 
som blev forelagt i juli 1994134, afstikkes rammerne for den fremtidige udvikling af 
socialpolitikken hen imod en bedre integrering og en gensidig styrkelse af dens 
132 Fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og 
sociale rettigheder - Luxembourg: KEFOP, 1990. 
Hvidbog om socialpolitikken: dokument KOM(94) 333 endelig udg. af 
27. juli 1994. 
Op.cit. 133 
134 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
124 
forskellige komponenter. Udgangspunktet for hvidbogen var et behov for en ny afvejning 
af økonomisk politik og social- og arbejdsmarkedspolitik for på bedste vis at imødegå 
de udfordringer, som EU står overfor. EU's økonomi kan kun være konkurrencedygtig, 
hvis samtlige europæiske samfund er produktive. Social- og arbejdsmarkedspolitik skal 
tjene alle parters interesse - såvel de beskæftigedes som de arbejdsløses interesser. 
På denne baggrund prioriteres beskæftigelsen og bekæmpelsen af arbejdsløsheden højest. 
Hvidbogen indeholder også forslag til udarbejdelse og konsolidering af lovgrundlaget, 
især vedrørende arbejdsmarkedslovgivning, sundhed og sikkerhed samt ligebehandling 
af kvinder og mænd. Der er i hvidbogen lagt vægt på behovet for en større indsats for 
at sikre, at Rådets foranstaltninger gennemføres og håndhæves effektivt overalt i EU. Det 
understreges endvidere, at det er nødvendigt at styrke samarbejdet og indsatsen på tværs 
af samfundsgrupperne, særligt med hensyn til fattigdom og social udstødelse, 
handicappede og ældre, samt øge indsatsen på området offentlig sundhed. Herudover 
indeholder hvidbogen et forslag om en større oplysningsindsats for at sikre, at EU-
borgerne får kendskab til resultaterne af EU-foranstaltningerne på det sociale område. 
I overensstemmelse med hvidbogen fremlagde Kommissionen på Det Europæiske Råds 
møde i Essen i december 1994 en særlig handlingsplan for EU's og medlemsstaternes 
indsats med henblik på at knække arbejdsløshedskurverne. Med planen tilgodeså 
Kommissionen en række specifikke forslag fremsat af medlemsstaterne for at forbedre 
EU-arbejdsstyrkens kvalifikationsniveau, for at omsætte væksten i flere jobs, for at sikre 
konkurrencedygtige lønomkostninger, for at styrke arbejdsmarkedspolitikken og for at 
tilvejebringe yderligere støtte til de unge og de arbejdsløse. Kommissionen opfordrede 
stærkt medlemsstaterne til at overføre anbefalingerne fra de enkelte strategier til et 
flerårigt program under hensyntagen til de særlige forhold, der kendetegner den enkelte 
medlemsstats økonomiske og sociale situation. 
317. Den reform af Den Europæiske Socialfond, der blev vedtaget i juli 1993, har øget 
EU's mulighed for at støtte arbejdsmarkedsudviklingen og -tilpasningen i medlems­
staterne, hvilket stemmer overens med den vægt, der lægges på en aktiv indsats til støtte 
for omstillingsprocessen inden for det indre marked. 
318. For at realisere arbejdskraftens frie bevægelighed og fremme oprettelsen af et 
egentligt europæisk arbejdsmarked, oprettedes EURES-systemet (European Employment 
Service)135. Systemet skal tjene såvel som et europæisk arbejdsformidlingskontor, der 
skal oplyse, rådgive og formidle jobs til jobsøgende fra hele Europa, som et center til 
analyse, på det operationelle plan, af alle beskæftigelsesspørgsmål i Europa. 
§ 2 - Forbrugerpolitik 
319. Det indre marked er ikke oprettet udelukkende for virksomhedernes skyld og vil 
ikke kunne fungere tilfredsstillende uden en aktiv og reel deltagelse fra forbrugernes 
side. Borgeren har som forbruger ret til de fordele, der følger af en større konkurrence 
og et større udvalg af varer og ydelser, samtidigt med at forbrugerens sikkerhed og andre 
interesser fortsat skal beskyttes på bedste vis. Den bevidste forbruger kan endvidere 
135 Jf. forordning (EØF) nr. 2434/92*. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
125 
gennem de valg, han foretager i sit forbrug, fremskynde de positive økonomiske 
virkninger af et integreret marked. Forbrugeren spiller derfor en central rolle for 
resultaterne af det indre marked. 
320. Pr. 1. september 1994 skulle medlemsstaterne have gennemført 45 direktiver 
inden for forbrugerpolitik. I gennemsnit er 97% af disse gennemført, hvilket er rimeligt 
tilfredsstillende. Det skal dog bemærkes, at tallet dækker over store forskelle fra 
medlemsstat til medlemsstat, og at tallet er udtryk for antal meddelelser om nationale 
gennemførelsesbestemmelser uden at sige noget om, hvorledes sådanne anvendes i 
virkeligheden. 
De to nyligt vedtagne direktiver, 92/59/EØF og 93/13/EØF* (om produktsikkerhed i 
almindelighed og urimelige kontraktvilkår), er af særlig betydning for forbrugerne. Deres 
ikrafttræden i løbet af 1994 er udtryk for, hvor vigtigt det er at opbygge et snævert 
samarbejde med de nationale myndigheder for at sikre en effektiv gennemførelse under 
overholdelse af fristen. 
321. EU's forbrugerpolitik har siden den 1. november 1993 antaget en ny dimension. 
Ændringerne er af stor betydning, fordi de vedrører selve grundlaget for EU's 
aktiviteter, for såvel målet som midlernes vedkommende. Forbrugerpolitikken var med 
fællesakten udformet som en ledsagepolitik for det indre marked, men har med Unions­
traktaten fået status som selvstændig EU-politik. Forbrugerbeskyttelse er gennem 
traktatens artikel 129A blevet anerkendt gennem to forskellige men indbyrdes 
supplerende aktionsområder: 
• foranstaltninger som led i gennemførelsen af det indre marked, 
• særlige aktioner på områder som beskyttelse af forbrugernes sundhed, sikkerhed 
og økonomiske interesser og forbrugeroplysning. 
322. Nye foranstaltninger kan vise sig nødvendige, efterhånden som der opdages 
mangler ved det indre marked, ligesom punktvise foranstaltninger kan komme på tale for 
at sikre en bedre anvendelse af lovgivningen. 
Det står endvidere fortsat Kommissionen frit at foreslå de andre institutioner og 
medlemsstaterne nye emner til overvejelse i form af en meddelelse eller en grønbog. 
Dette har allerede været tilfældet med forbrugernes domstolsadgang og garanti for 
eftersalgsservice, som efter en meget omfattende og udbytterig høring blev drøftet på det 
europæiske forbrugsforum den 4. oktober 1994. Sådanne drøftelser vil sætte 
Kommissionen i stand til at kortlægge mangler og problemer i forbindelse med det indre 
marked og dernæst til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at råde bod herpå. 
Kommissionen har i øvrigt i 1994 været beskæftiget med at udarbejde en grønbog om 
gennemsigtighed for prisen på tjenesteydelser. Denne vil blive udgivet i løbet af 1995. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
126 
§ 3 - Uddannelse og erhvervsuddannelse 
323. Kommissionen har foreslået Rådet at vedtage tredje fase af programmet "Ungdom 
for Europa". Programmet skal dække en række aktiviteter til fordel for unge i alderen 
15 til 25 - bortset fra de normale skole- og uddannelsesaktiviter - og for ungdomsledere 
og ungdomsorganisationer. Programmet indeholder endvidere en særlig støtte til 
projekter, der fremmer særligt dårligt stillede unges deltagelse i programmet. Det nye 
program skal især styrke og udvikle de ungdomsaktiviteter, som fremmer initiativ og 
foretagsomhed, og aktiviteter for frivillige, såvel af kort som længere varighed (18 
måneder). 
§ 4 - Forskning 
324. Hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse tildeler forskning og 
teknologisk udvikling (FTU) en central rolle som igangsætter af et økonomisk opsving. 
EU's flerårige rammeprogrammer danner det centrale redskab for gennemførelsen af 
EU's FTU-politik. Det fjerde rammeprogram for FTU (1994-1998) i henhold til EF-
traktaten blev vedtaget den 26. april 1994 (Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 
1110/94/EF*) og sideløbende hermed har Rådet vedtaget rammeprogrammet (1994-1998) 
i henhold til Euratom-traktaten (afgørelse 94/268/Euratom*). 
Særprogrammerne om gennemførelsen blev alle vedtaget i perioden juli til december 
1994. Foranstaltningerne under særprogrammet "Standardisering, måling og prøvning" 
er i vidt omfang centreret om støtte til iværksættelsen af det indre marked. De fleste 
andre særprogrammer indeholder nu også standardprocedurer for at lette deltagelse og 
samarbejde i FTU-projekter. Programmerne for informationsteknologi, avanceret 
kommunikationsteknologi og anvendelse af telekommunikation omfatter endvidere FTU-
områder, som med betydelige resultater vil bidrage til virkeliggørelsen af informations­
samfundet. 
For at øge den økonomiske konkurrenceevne understreges det gang på gang i hvidbogen 
hvor vigtigt det er at koordinere forskningsindsatsen bedre. Kommissionen vedtog i 
oktober 1994 meddelelsen "Samordning gennem samarbejde"136, som åbner perspektiver 
for samordning af de nationale politikker og EU's politik på FTU-området. I 1995 vil 
der blive lagt særlig vægt på at fremme initiativer i denne retning. 
Afsnit 10 - Eksterne aspekter 
325. For at fremme et sundt klima for den internationale samhandel og for at hindre 
fordrejninger i det indre marked forårsaget af ulovlige eller konkurrencebegrænsende 
praksis er det nødvendigt, at EU fastholder såvel en dynamisk handelspolitik som en 
sammenhængende og effektiv forvaltning af EU's ydre grænser. Der var i 1994 en række 
betydelige udviklinger på disse områder. 
136 Dok. KOM(94) 438 endelig udg. af 19. oktober 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
127 
A. Gennemførelse af Det Europæiske Samarbejdsområde 
326. Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), som trådte 
i kraft den 1. januar 1994, skabte verdens største integrerede samhandelsområde. De fire 
friheder fra det indre marked blev overført til Østrig, Finland, Island, Norge og Sverige, 
om end Østrig, Finland og Sverige siden hen er tiltrådt EU som medlemsstater. 
Kommissionen repræsenterer EU i Det Blandede EØS-Udvalg, som er ansvarlig for, at 
aftalen gennemføres og overholdes effektivt. 
327. I marts 1994 forestod Det Blandede EØS-Udvalg 
• en revidering af EØS' oprindelsesregler for at opretholde muligheden for 
producenter i EØS-staterne at kumulere materialer med oprindelse i Schweiz 
(uden en sådan ændring ville muligheden ikke have eksisteret som følge af, at 
Schweiz ikke deltager i EØS), og 
• en overtagelse af mere end 400 af EU's nye retsakter vedtaget siden aftalens 
færdiggørelse i 1991. 
Da EU's retsforskrifter vedrørende det indre marked har udviklet sig i løbet af 1994, har 
Det Blandede EØS-Udvalg truffet yderligere foranstaltninger for at integrere de seneste 
retsakter i EØS og dermed anvende dem på de pågældende EFT A-stater. 
B. Den fælles handelspolitik 
a) Importordning 
328. Den 7. marts 1994 vedtog Rådet forordning nr. 519/94* (ændret ved forordning 
nr. 1921/94*) og den 23. december 1994 vedtog Rådet forordning nr. 3285/94*, hvorved 
alle nationale kvantitative restriktioner i medlemsstaterne blev ophævet. Sideløbende med 
denne ophævelse indførtes et begrænset antal EU-kvoter overfor syv varekategorier med 
oprindelse udelukkende i Den Kinesiske Folkerepublik. 
På EU-plan skal kvoterne forvaltes af Kommissionen under en tredje forordning, nemlig 
forordning (EF) nr. 520/94*. Fremover kan EU-importører anvende en standard­
importlicens, der er gyldig overalt i EU. Endvidere er det integrerede system for 
forvaltning af import- og eksportkvoter blevet yderligere udviklet i 1994. 
b) Handelsmæssige forsvarsinstrumenter 
329. Rådet vedtog forordning (EF) nr. 3283/94* (antidumping), nr. 3284/94* 
(antistøtte), nr. 3285/94* (beskyttelsesforanstaltninger) og nr. 3286/94* (handels­
hindringer), hvorved procedurerne for beslutningstagningen vedrørende EU's 
handelsmæssige forsvarsinstrumenter blev ændret og gjort mere ensartede. Der indførtes 
tidsmæssige begrænsninger for pålæggelse af told på dumpet eller subsidieret indførsel 
fra tredjelande og for indførelse af beskyttelsesforanstaltninger. Hertil kommer 
bestemmelser for at gøre undersøgelserne mere gennemsigtige. Rådet vil inden den 
1. april 1995 vedtage en afgørelse med nærmere angivelse af, hvornår sådanne 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
128 
tidsmæssige begrænsninger finder anvendelse, da dette afhænger af tilvejebringelsen af 
de nødvendige budgetmidler. 
c) Aftaler om gensidig anerkendelse 
330. I 1994 blev der indledt forhandlinger med tredjelande om gensidig anerkendelse 
af overensstemmelsesvurderinger. De parter, der indgår aftaler om gensidig 
anerkendelse, får ret til at afprøve og certificere deres produkter i overensstemmelse med 
den anden parts tekniske krav forud for produktets udførsel. Begge parter anerkender de 
afprøvninger, certifikater og mærkninger, som udføres på den anden parts område. 
Aftalerne vil nedbringe handelsomkostningerne ved at hindre en dobbelt afprøvning og 
certificering af de af aftalerne omhandlede produkter. Gensidig anerkendelse er både et 
initiativ, der liberaliserer samhandelen ved at forbedre EU-varers adgang til markeder 
i tredjelande, og et middel til at sætte EU's samhandelspartnere i stand til at deltage i de 
procedurer for overensstemmelsesvurdering, der er udformet under hensyntagen til 
målsætningerne for det indre marked. 
Der pågår forhandlinger med USA, Canada, Australien, New Zealand og Schweiz. 
Drøftelser med yderligere samhandelspartnere vil kunne påbegyndes i slutningen af 1995 
eller begyndelsen af 1996. 
d) Eksportordning 
331. Rådet indførte i december 1994 et integreret system for kontrol af udførslen af 
varer med et dobbelt formål gennem vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 3381/94* 
og Rådets afgørelse 94/942/FUSP* (sidstnævnte på grundlag af Unionstraktatens artikel 
J.3). Systemet finder anvendelse fra den 1. juli 1995. Medlemsstaterne skal underlægge 
udførslen af varer med dobbelt formål en effektiv kontrol og arbejde hen imod fælles 
standarder i overgangsperioden. Formålet med systemet er ligeledes at sikre, at 
medlemsstaternes internationale forpligtelser og dermed EU's forpligtelser, især med 
hensyn til ikke-spredning, overholdes. Systemet udgør et første skridt i oprettelsen af et 
fuldstændigt og sammenhængende EU-system for kontrol af udførslen af varer med 
dobbelt formål. 
e) Eksportkreditforsikring 
332. 1 juli 1994 forelagde Kommissionen et forslag til direktiv om statsstøttet mellem-
og langfristet eksportkreditforsikring137. Sigtet med forslaget er at hindre konkurrence­
mæssige fordrejninger mellem eksportører som følge af, at medlemsstaterne tilbyder 
forskellige eksportkreditordninger. Direktivforslaget indeholder fælles principper for 
garantier og præmier og sikrer en vis grad af gennemsigtighed i landedæknings-
politikken. 
Offentlige eksportkreditforsikringsinstitutioner tilbyder kortfristet eksportkreditforsikring 
i forhold til den handelsmæssige risiko i lande, som anses for at have en troværdig 
økonomi og et troværdigt retssystem. Denne form for aktivitet, som ofte kaldes 
137 Dok. KOM(94) 297 endelig udg. af 13. juli 1994 (EFT C 272 af 30.9.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
129 
"omsættelig risiko", er også private forsikringsselskaber interesserede i. Kommissionen 
overvejer i medfør af EF-traktatens artikel 93, stk. 1*, at fjerne de særlige begun­
stigelser, som offentlige eksportkreditudbydere nyder, og som fordrejer markedet for 
private forsikringsselskaber. 
f) Transport 
333. Sluterklæringen fra den anden fælleseuropæiske transportkonference, der afholdtes 
på Kreta i marts måned 1994, lægger særlig vægt på at finde et fælles grundlag, som er 
nødvendigt for udviklingen af en koordineret fælleseuropæisk transportpolitik. Det 
fremgår især af erklæringen, at en sådan politik bør udformes på grundlag af 
markedsøkonomiske principper og fri konkurrence, ligesom en gradvis liberalisering af 
markedsadgangen skal ske i takt med harmoniseringen af konkurrencevilkårene. 
Hvad angår udviklingen af fælleseuropæiske transportinfrastrukturer, valgte ministrene 
indledningsvis en fremgangsmåde bestående i en kortlæggelse af de vigtigste transport­
korridorer i Central- og Østeuropa og en fastlæggelse af udvælgelseskriterierne for 
projekter af fælles interesse. 
g) Udviklingen af EU-forskrifterne for offentlige indkøb efter indgåelsen af G A TT-
aftalen 
334. Sideløbende med afslutningen af Uruguay-runden, undertegnede EU sammen med 
10 andre lande i april 1994 en ny aftale med sigte på at åbne offentlige indkøb for 
international konkurrence. Ved den nye aftale, som tillige omfatter anlægsarbejder og 
tjenesteydelser samt kontrakter, der indgås af offentlige myndigheder på såvel regionalt 
som lokalt plan, bliver 1979-aftalens anvendelsesområde næsten ti gang så stort. Den vil 
åbne for et kontraktbeløb, der anslås til 350 mia. ECU årligt. Aftalen skal træde i kraft 
den 1. januar 1996. 
Den nye aftale kræver kun i begrænset omfang ændringer af EU-direktiverne om 
offentlige indkøb for at hindre en diskriminering, som ellers ville straffe europæiske 
virksomheder og selskaber, og for at lette direktivernes anvendelse efter aftalens 
indgåelse. 
Ændringerne indgår i to nuværende forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv, 
det ene om ændring af direktiv 92/50/EØF*, 93/36/EØF* og 93/37/EØF*, det andet om 
ændring af direktiv 93/38/EØF*. Forslagene er forelagt Det Rådgivende Udvalg for 
Offentlige Aftaler med henblik på en udtalelse. 
h) Udviklingen af EU-forskrifterne for finansielle tjenesteydelser efter indgåelsen 
af GATT-aftalen 
335. Uruguay-runden blev afsluttet med succes den 15. december 1993. Et vigtigt 
resultat var, at finansielle tjenesteydelser nu indgår som en integrerende del af den 
almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS). Uruguay-rundens 
pakke blev undertegnet af alle deltagerne ved deres møde i Marrakesh den 
15. april 1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
130 
Rådet vedtog i december 1994 en samlet forskriftspakke med alle nødvendige ændringer 
af EU-forskrifterne for gennemførelse af Uruguay-rundens resultater i EU-
lovgivningen138. Det syntes ikke nødvendigt med nogen ændringer af gældende EU-
forskrifter om finansielle tjenesteydelser. Selv om EU skulle beslutte at opretholde 
gensidighedsklausuleme, er særlige bestemmelser som f.eks. artikel 9, stk. 6, i andet 
bankdirektiv udformet således, at det sikres, at mulige EU-foranstaltninger er forenelige 
med forpligtelserne i henhold til GATS. 
Kommissionen er sig bevidst, at det er nødvendigt i videst muligt omfang at inddrage de 
europæiske udbydere af finansielle tjenesteydelser i GATS-forhandlingerne om finansielle 
tjenesteydelser. Ud over de mere generelle møder om resultaterne af Uruguay-runden, 
har Kommissionen tilrettelagt rundbordsdrøftelser med repræsentanter for europæiske 
banker og forsikringsselskaber med henblik på at få direkte tilbagemeldinger fra de 
erhvervskredse, som er direkte berørt af GATS-forhandlingerne. De blev især hørt med 
hensyn til deres særlige interesseområder, således at EU's forhandlingsmål kunne 
finjusteres. 
i) Eksterne aspekter af intellektuel ejendomsret 
336. Globaliseringen af verdensøkonomien gør det nødvendigt, at Kommissionens mål 
og strategier for den intellektuelle ejendomsret også betragtes som led i de internationale 
forbindelser, hvad enten det sker ud fra et multilateralt eller et bilateralt synspunkt. Det 
indre markeds eksterne aspekter har særlig stor betydning på dette område. 
På multilateralt plan deltager Kommissionen fortsat i drøftelserne i de to mellemstatslige 
ekspertkomitéer under Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret med henblik 
på vedtagelse af en eventuel protokol til Bernerkonventionen og af et instrument 
vedrørende fortolkende kunstneres og lydproducenters rettigheder. 
Den har desuden undersøgt, hvilke foranstaltninger der bør træffes for at sikre 
gennemførelsen af aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder 
(TRIPS), der er et af de resultater, der er opnået under de multilaterale forhandlinger 
under Uruguay-runden. På baggrund af denne undersøgelse har Rådet vedtaget en 
afgørelse om udvidelse af den retlige beskyttelse af halvlederprodukters topografi til også 
at omfatte statsborgere i Verdenshandelsorganisationens medlemslande. 
337. Kommissionen har også deltaget i de forhandlinger, der førte til at Europarådet 
den 11. maj 1994 vedtog den europæiske konvention om spørgsmål vedrørende 
ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med 
grænseoverskridende radio- og tv-udsendelse via satellit, hvis indhold bygger på 
principperne i direktiv 93/83/EØF* af 27. september 1993 på samme område. 
338. Endelig skal det understreges, at Kommissionen, ud fra et mere punktuelt 
synspunkt, forhandler med repræsentanter for tredjelande om gensidig retlig beskyttelse 
på området halvlederprodukter i overensstemmelse med principperne i direktiv 
87/54/EØF* af 16. december 1986. Den beskyttelse, der ydes statsborgere i USA, er 
138 EFT L 336 af 23.12.1994. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
131 
således blevet forlænget indtil den l.juli 1995 på gensidigt grundlag139. Rådet har 
ligeledes truffet afgørelser om beskyttelse af statsborgere fra Canada140 samt for stats­
borgere fra visse områder med særlig tilknytning til Det Forenede Kongerige og 
Nederlandene141. 
C. Toldunionen 
a) Toldmæssigt administrativt samarbejde i almindelighed 
339. Siden den 1. januar 1993 har medlemsstaternes toldmyndigheders aktiviteter 
næsten udelukkende været centreret om den ydre grænse i dens bredeste betydning, 
hvilket vil sige som et begreb snarere end som en simpel fysisk grænsestrækning til 
tredjelande, hvorved også især lufthavne og toldkontorer inde i medlemsstaterne bliver 
omfattet. I et indre marked uden indre grænser er det derfor vigtigt, at kontrollen ved 
den ydre grænse bliver ensartet uanset medlemsstat. 
Derfor har medlemsstaternes toldmyndigheder indgået et partnerskab med Kommissionen 
med henblik på at tilrettelægge en række foranstaltninger med toldmyndighedernes 
opgaver i år 2000 for øje. Alle foranstaltninger skal stille toldmyndighederne i stand til 
at overvåge og kontroller EU's ydre grænse i virksomhedernes og borgernes interesse. 
Dette skal ske ved at konsolidere eksisterende lovgivning gennem ensartet praksis. Det 
drejer sig derfor for toldmyndighederne om at se det som sin opgave at lette samhandelen 
og garantere effektiviteten og overensstemmelsen af kontrollen. 
340. Der er i 1994 gennemført flere aktiviteter i denne henseende og en del fortsætter 
i 1995: 
• Vedtagelse af nye arbejdsmetoder 
Kommissionen har påbegyndt arbejdet med at generalisere teknikkerne for 
risikoanalyse, hvorved den fysiske kontrol eller dokumentkontrollen med varerne 
kan målrettes effektivt. Dette sker ved sammen med medlemsstaterne at udarbejde 
retningslinjer, hvorefter de får mulighed for at lære om alle arbejdsmetoder i EU 
for at bringe dem, der bedst egner sig til den lokale samhandel i anvendelse. 
Noget lignende vil i 1995 finde sted vedrørende revisionsteknikkerne, som har 
til formål at muliggøre grundig kontrol af virksomhedernes regnskaber og 
administration (herunder virksomheder, der er etableret i flere lande). 
Medlemsstaternes toldmyndigheder vil med disse metoder kunne nå til samme 
resultat, uanset hvor varerne angives, hvorfor der ikke vil være konsekvenser for 
den for samhandelen nødvendige frie varestrøm. 
139 
140 
141 Rådets afgørelse af 27. juni 1994, offentliggjort i EFT L 170 af 5.7.1994, s. 34. 
Rådets afgørelse af 24. oktober 1994, offentliggjort i EFT L 284 af 1.11.1994, 
s. 61. 
Rådets afgørelse af 19. december 1994, offentliggjort i EFT L 351 af 
31.12.1994, s. 12. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
132 
Resultatevaluering 
For at skabe et bedre kendskab til andre toldadministrationers arbejdsmetoder i 
forbindelse med kontrol og procedurer ved den ydre grænse og for at sikre 
overensstemmelse mellem kontrolaktiviteter og en lige behandling af de 
erhvervsdrivende, blev der i 1994 på forsøgsbasis iværksat pilotaktioner med 
betegnelsen "overvågningsaktioner". Disse drejer sig om besøg i medlemsstaterne 
af grupper bestående af embedsmænd fra andre medlemsstater og tjenestemænd 
fra Kommissionen. Der er iværksat overvågningsaktioner i søhavne, lufthavne og 
frizoner. En aktion er i gang med hensyn til alle toldmæssige aspekter i 
forbindelse med indførsler i tekstilsektoren, og flere vil komme til i løbet af 
1995. 
Fastlæggelse af målsætninger og ressourceallokering (finansiering) 
Da toldmyndighederne har mange forskelligartede opgaver, skal de kunne 
fastlægge egne målsætninger og allokere ressourcerne i forhold til de prioriterede 
områder. Det er nu nødvendigt at finde frem til en hensigtsmæssig koordinering 
af dette. 
Uddannelse 
Et særprogram for uddannelse af medlemsstaternes embedsmænd (Matthaeus) 
blev iværksat allerede i 1991 ved Rådets beslutning 91/341/EØF*. Programmet 
omfatter udveksling af toldembedsmænd medlemsstaterne imellem og 
tilrettelæggelse af seminarer om særlige spørgsmål i forbindelse med 
toldforskrifterne. 
I 1994 deltog 400 embedsmænd fra alle medlemsstaterne i en udveksling. Hertil 
kommer tilrettelæggelsen af 15 uddannelsesseminarer, hvori deltog mere end 500 
embedsmænd fra alle medlemsstater. Spørgsmål, der blev behandlet på 
seminarerne var bl.a. toldembedsmændenes uddannelsesmuligheder, udvikling af 
arbejdsmetoder (revision, risikoanalyse), drøftelse og uddybning af særlige 
områder (toldkontrol i forbindelse med den fælles landbrugspolitik, frizoner, 
toldkontrol, klassificering af varer osv.), samt fælles udvikling af forvaltnings-
teknikker. Der blev oprettet fire særprogrammer med medlemsstaternes 
tilslutning, og disse vil indgå i undervisningen på de nationale toldskoler. 
Toldmyndighederne vil imidlertid få et stadigt større behov for personale, der til 
stadighed kan tilpasse sig den opgavemæssige og teknologiske udvikling og 
tilegne sig en "fælles ånd". Under hensyntagen til især Kommissionens 
meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 15. december 1993142 undersøges 
derfor i øjeblikket forskellige foranstaltninger, som kan styrke uddannelses­
programmets rolle. Det bør ligeledes sikres, at toldembedsmændene opnår den 
nødvendige kyndighed inden for regnskabsvæsen og edb. 
Edb 
Kommissionen og medlemsstaterne støtter idéen om en samlet strategi for den 
fremtidige edb-udvikling vedrørende toldprocedurerne. 
142 Dok. KOM(93) 661 af 15. december 1993. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
133 
Strategien tager udgangspunkt i en udnyttelse af de eksisterende systemer og en 
udvikling af systemernes indbyrdes tilslutning. Strategien omfatter ligeledes 
anvendelse af virksomhedernes systemer. 
b) Gensidig bistand inden for told og landbrug 
341. Et forslag til forordning med henblik på at ændre EU-forskrifterne vedrørende 
gensidig bistand inden for told og landbrug143 drøftes for øjeblikket af Rådet. De 
pågældende ændringer vedrører især oprettelsen af en database til bekæmpelse af svig 
(toldinformationssystemet TIS, større koordinering inden for EU (oplysninger om 
efterfølgende behandling af meddelte tilfælde af svig, deltagelse i undersøgelser i de 
øvrige medlemsstater og udvidet bistand efter anmodning) samt indførelse af regler for 
forholdet mellem administrativ bistand og retsforfølgelse. 
Det ændrede forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) om gensidig 
bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem 
disse og Kommissionen med henblik på at sikre den rette anvendelse af told- og 
landbrugsbestemmelserne144 er blevet ændret af Kommissionen i overensstemmelse med 
EF-traktatens artikel 189A, stk. 2, under hensyntagen til Europa-Parlamentets ændringer 
efter førstebehandlingen145, for hvilke Kommissionen enten havde udtrykt sin accept eller 
indvilliget i at ændre teksten til sit forslag. Det ændrede forslag blev videresendt til 
Rådet og Europa-Parlamentet den 17. februar 1994146. Forslaget er for øjeblikket til 
drøftelse i Rådet. 
c) Sanktioner for toldovertrædelser 
342. Kommissionen er sammen med medlemsstaterne i færd med at undersøge 
virkningen af sanktioner for toldovertrædelser. Formålet er at hindre konkurrence­
mæssige fordrejninger til skade for de erhvervsdrivende og at beskytte EU's økonomiske 
interesser. Kommissionen undersøger for øjeblikket de forskellige muligheder for 
overtrædelse af toldbestemmelserne med henblik på en klassificering af overtrædelserne 
og fastlæggelse af den enkelte type overtrædelses betydning. Undersøgelsen sker på 
grundlag af EF-toldkodeksen (forordning (EF) nr. 2913/92*). 
143 Dok. KOM(92) 544 endelig udg. af 21. december 1992 (EFT C 56 af 
26.2.1993). 
144 Dok. KOM(93) 350 endelig udg. af 1. september 1993 (EFT C 262 af 
29.9.1993). 
145 EP dokument 177.122 (PV 48) af 15.12.1993, s. 18 og 63, og EFT C 20 af 
24.1.1994, s. 90. 
146 Dok. KOM(94) 34 endelig udg. af 17. februar 1994 (EFT C 80 af 17.3.1994). 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
134 
TREDJE DEL 
Prioriteringer for fremtiden 
343. Den analyse af situationen i det indre marked, som fremgår af de foregående 
afsnit i denne beretning, viser, at der stadig skal gøres en stor indsats, før det indre 
marked bliver en realitet for Unionens borgere og virksomheder. Hvorvidt det indre 
marked effektivt kan fremme den europæiske integrering, den europæiske industris 
konkurrenceevne og de europæiske borgeres velfærd, afhænger af medlemsstaternes vilje 
til både at håndhæve de eksisterende regler og vedtage det forholdsvis begrænsede antal 
nye forskriftsmæssige foranstaltninger, der fortsat er nødvendige. 
Kommissionen vil for sin dels vedkommende fortsætte sine undersøgelser af problemerne 
i forbindelse med det indre marked for at sikre, at sådanne problemer imødegås på 
hensigtsmæssig vis, såvel politisk som teknisk. 
344. Der skal i løbet af de næste fem år ske fremskridt på bl.a. følgende centrale 
områder: 
• virkeliggørelse af det indre marked for borgerne 
Det er nødvendigt, at de enkelte borgere i dagligdagen kan se fordelene ved den 
europæiske integration, hvis de skal interessere sig for endsige støtte den 
europæiske indsats. Det er derfor tydeligt, at fuldstændig fri bevægelighed for 
personer skal prioriteres. Vedtagelse af et direktiv om stemmeret ved 
kommunalvalg er af central betydning i denne henseende. Det er imidlertid også 
nødvendigt, at der sker fremskridt med hensyn til at sikre et hurtigt og effektivt 
økonomisk opsving og med hensyn til det indre markeds sociale dimension. Et 
andet vigtigt element er en videreudvikling af borgernes rettigheder som 
forbrugere i det indre marked. 
• fremme af et effektivt indre marked for virksomhederne 
Virksomhederne skal have de rette vilkår, så de kan udnytte mulighederne i det 
indre marked. Administrative vanskeligheder og yderligere omkostninger gør, at 
mange virksomheder, især små og mellemstore virksomheder, er afskåret fra at 
forsøge sig med nye markeder uden for deres eget lands grænser. Fordelene ved 
det indre marked begrænses ligeledes af de mange former for fiskale hindringer. 
Indføres en endelig momsordning, vil dette lette virksomhedernes drift og 
nedbringe de administrative byrder. Dette bør derfor prioriteres højt. Sideløbende 
hermed bør det undersøges, om det er muligt at forenkle Intrastat-kravene. De 
manglende fremskridt med hensyn til virksomhedsbeskatning er allerede beskrevet 
i det foregående. EU må nå til en løsning af disse spørgsmål, da ulemperne ved 
de resterende fiskale hindringer bliver stadigt tydeligere, efterhånden som 
virksomhederne forsøger at udnytte fordelene ved det indre marked til fulde. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
135 
TREDJE DEL - PRIORITERINGER FOR FREMTIDEN 
• liberalisering af energi og telekommunikation 
Det er på disse to områder, at EU er længst fra at nå målene for det indre 
marked. Selv om der er gjort visse fremskridt, er det nødvendigt med en tydelig 
politisk tilkendegivelse for at sikre, at fordelene som følge af konkurrencen også 
mærkes til fulde i disse sektorer. Med Rådets nylige vedtagelse af en afgørelse 
om liberalisering af infrastrukturerne inden for telekommunikation fra den 1. 
januar 1998 er der nu principiel enighed om liberaliseringen af hele denne sektor. 
Dette er et klart signal til industrien og til Kommissionen, hvis opgave det nu 
bliver at løse de forskriftsmæssige spørgsmål for at sikre en effektiv konkurrence. 
I energisektoren er der stadigt meget, der skal gøres. 
• forberedelse på informationssamfundet 
Der bør træffes hensigtsmæssige beslutninger på EU-plan for at sikre 
sammenhængende forskriftsmæssige rammer for nye grænseoverskridende udbud 
af tjenesteydelser. Det er vigtigt at undgå udbredelse af forskellige regler på 
national plan, som senere skal harmoniseres for at muliggøre en mere økonomisk 
afsætning af sådanne tjenesteydelser. Alle nødvendige forskrifter bør derfor 
udarbejdes på EU-plan. 
• transeuropæiske net 
For at sikre væksten fremover i det indre marked bliver det en vigtig opgave at 
skabe vilkår for en videreudvikling af disse net og at sikre en sammenhængende 
udvikling af dem såvel sektormæssigt som på tværs af de pågældende sektorer. 
Om det kan lykkes, afhænger også i betydeligt omfang af en liberalisering af de 
berørte sektorer. 
• bistand til de central- og østeuropæiske landes tilpasning til kravene i det indre 
marked 
Et vigtigt skridt mod de central- og østeuropæiske landes fremtidige integrering 
i EU vil være at udforme en større strategi for tiltrædelsesforberedelsen for at 
bistå landene med at tilpasse sig kravene i det indre marked. 
• overensstemmelse i håndhævelsen 
Det er Kommissionens hensigt at optrappe aktiviteterne med hensyn til at vurdere 
sammenligneligheden og overensstemmelsen mellem de nationale sanktioner over 
for overtrædelser af EU-forskrifterne. 
345. Kommissionen vil i løbet af 1995 genoverveje sit strategiprogram under hensyn­
tagen til denne beretning. Dette kan måske føre til, at Kommissionen fastlægger nye 
strategiske målsætninger og et revideret arbejdsprogram for gennemførelsen af det indre 
marked. 
EU'S INDRE MARKED - BERETNING 1994 
136 
Bilag 
1. Forkortelser og akronymer 
2. Citerede EF-bestemmelser 
EF-traktaten 
EFT-referencer 
3. Citerede domme 
4. Nyere rapporter, studier og undersøgelser vedrørende det indre 
marked 
5. Bidragydende organisationer 
DET INDRE MARKED I 1994 
•tf 3/ 
Bilag 1 - Forkortelser og akronymer 
ALTENER Alternative Energy (udviklingsprogram for alternative energiformer) 
AVS Stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet, der har tiltrådt Lomé-
konventionen 
BC-Net 
BNP 
BRE 
BSE B 
Europæisk net for virksomhedssamarbejde (Business Cooperation 
Network) 
Bruttonationalprodukt 
Kontoret for virksomhedssamarbejde 
Bovin Spongiform Encephalopati 
CCB Comité consultatif bancaire (Det Rådgivende Udvalg for 
Banklovgivning) 
CCBE Consultative Committee of the Bars and Law Societies of the 
European Community 
CEN Den Europæiske Standardiseringsorganisation 
CENELEC Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering 
CMT CMT-stoffer: kræftfremkaldende, mutagene og teratogene stoffer 
COREPER De Faste Repræsentanters Komité 
CPA Classification of products by activity (klassifikation af varer efter 
aktivitetsområde til statistiske formål) 
D 
DIN Deutsches 
standardiseringsinstitut) Institut fiir Normung e.V. (Det tyske 
E 
/ ECU 
EDI 
EDICOM 
EFRU 
EFT 
EFTA 
EIB 
EMS 
EOTC Europæisk valutaenhed 
Electronic Data Interchange (elektronisk dataoverførsel) 
Electronic Data Interchange on Commerce (datanet mellem 
administrationerne til brug i forbindelse med statistikker om 
samhandelen med varer mellem medlemsstaterne) 
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling 
De Europæiske Fællesskabers Tidende 
Den Europæiske Frihandelssammenslutning 
Den Europæiske Investeringsbank 
Det Europæiske Monetære System 
Den Europæiske Prøve-og Certificeringsorganisation 
DET INDRE MARKED I 1994 
/i$9> 
BILAG I 
ETSI 
Euratom 
Eurostat 
EØF 
EØS European Telecommunications Standards Institute (Det Europæiske 
Instilut for Telestandarder) 
Det Europæiske Atomenergifællesskab 
De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor 
Det Europæiske Økonomiske Fællesskab 
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde 
F 
FEB 
FUSP Fédération des entreprises de Belgique (sammenslutningen af belgiske 
virksomheder) 
Den Fælles Udenrigs-og Sikkerhedspolitik 
GATS 
GATT 
GSM 
GTIAD General Agreement on Trade in Services (almindelig overenskomst 
om handel med tjenesteydelser) 
Den Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel 
ETSI's standarder for personlig mobilkommunikation inden for 
Europa (Global System for Mobile Communications) 
Groupe de travail pour l'interprétation des directives bancaires 
(arbejdsgruppe vedrørende fortolkning af bankdirektiverne) 
I 
INTERREG Fællesskabsinitiativ vedrørende grænseområder 
INTRASTAT Permanent system til indsamling af statistiske oplysninger om 
samhandelen mellem medlemsstater 
ISDN Integrated ServicesûDigital Network (tjenesteintegreret digitalnet) 
ISO International Standards Organisation (Den Internationale 
Standardiseringsorganisation) 
K 
KEFOP Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
MATTHÆUS 
MATTHÆUS 
TAX 
MFN 
MOMS M 
Fællesskabshandlingsprogram for faglig uddannelse af 
toldembedsmænd 
Fællesskabshandlingsprogram for faglig uddannelse af embedsmænd 
i afgiftsadministrationerne 
Most favoured nation (mestbegunstiget nation) 
Merværdiafgift 
DET INDRE MARKED I 1994 
yi^ 
BILAG I 
MUB Monetære udligningsbeløb 
\ 
DET INDRE MARKED I 1994 
• Mo 
BILAG I 
NATO 
ONP N 
Atlantpagtorganisationen 
O 
Open Network Provision (tilrådighedsstillelse af åbne net) 
PARCOM Paris Commission for the Prevention of Marine Pollution from 
Land-based Sources 
SAVE 
SCENT 
SIMAP 
SMV Special action programme for vigorous energy efficiency (særligt EU-
handlingsprogram vedrørende effektiv energiudnyttelse) 
System Customs I Morcement Network 
Système d'information sur les marchés publics (informationssystem 
om offentlige indkøb) 
Små og mellemstore virksomheder 
TED 
TIR 
TIS 
TUB 
UNICE Tenders Electronic Daily ("TED-databasen") 
International vejgodstransport 
Toldinformationssystem 
Tiltrædelsesudligningsbeløb 
U 
Sammenslutningen af Industri-og Arbejdsgiverorganisationer i Europa 
VIES 
WIPO VAT information exchange system (edb-net for udveksling af 
momsinformationer) 
W 
Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret 
DET INDRE MARKED I 1994 
SM' 
BILAG I 
0 
ØSU Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
/ 
DET INDRE MARKED I 1994 
^7 2-
Bilag 2 - Citerede EF-bestemmelser 
A. EF-traktaten 147 
PRINCIPPERNE 
Artikel 3 
Med de i artikel 2 nævnte mål for øje skal Fællesskabets virke under de betingelser og 
i det tempo, som er foreskrevet i denne traktat, indebære: 
a) ophævelse, medlemsstaterne imellem, af told og kvantitative restriktioner ved 
varers ind- og udførsel, såvel som af alle andre foranstaltninger med tilsvarende 
virkning, 
b) indførelse af en fælles handelspolitik, 
c) oprettelse af et indre marked ved fjernelse af hindringerne for den frie 
bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital mellem 
medlemsstaterne, 
d) indførelse af foranstaltninger vedrørende personers indrejse og færden i det indre 
marked som fastlagt i artikel 100 C, 
e) indførelse af en fælles politik på landbrugs- og fiskeriområdet, 
f) indførelse af en fælles politik på transportområdet, 
g) gennemførelse af en ordning, der sikrer, at konkurrencen inden for det indre 
marked ikke fordrejes, 
h) indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgivninger i det omfang, dette er 
nødvendigt for det fælles markeds funktion, 
i) indførelse af en politik på det sociale og arbejdsmarkedsmæssige område, 
herunder en europæisk socialfond, 
j) styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed, 
k) indførelse af en miljøpolitik, 
1) styrkelse af fællesskabsindustriens konkurrenceevne, 
m) fremme af forskning og teknologisk udvikling, 
147 Som ændret vgd traktaten om Den Europæiske Union. 
DET INDRE MARKED I 1994 
yl4è 
BILAG 2 
n) tilskyndelse til oprettelse og udvikling af transeuropæiske net, 
o) bidrag til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau, 
p) bidrag til kvalitetsuddannelser og udfoldelsesmuligheder for medlemsstaternes 
kulturer, 
q) indførelse af en politik vedrørende udviklingssamarbejde, 
r) associering af de oversøiske lande og territorier med henblik på at forøge 
samhandelen og på at fremme den økonomiske og sociale udvikling i fællesskab, 
s) bidrag til styrkelse af forbrugerbeskyttelse, 
t) indførelse af foranstaltninger på områderne energi, civilbeskyttelse og turisme. 
Artikel 3 B 
Fællesskabet handler inden for rammerne af de beføjelser og mål, der er tillagt det ved 
denne traktat. 
På de områder, som ikke hører ind under dets enekompetence, handler Fællesskabet, i 
overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, kun hvis og i det omfang målene for den 
påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor, 
på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger, bedre kan gennemføres på 
fællesskabsplan. 
Fællesskabet handler kun i det omfang, det er nødvendigt for at nå denne traktats mål. 
Artikel 6 
Inden for denne traktats anvendelsesområde og med forbehold af dennes særlige 
bestemmelser er al forskelsbehandling, der udøves på grundlag af nationalitet, forbudt. 
Efter fremgangsmåden i artikel 189 C kan Rådet give forskrifter med henblik på at 
forbyde sådan forskelsbehandling. 
Artikel 7 A 
Fællesskabet vedtager foranstaltninger med henblik på gradvis oprettelse af det indre 
marked i løbet af perioden indtil den 31. december 1992 i henhold til bestemmelserne 
i denne artikel og i artikel 7 B, 7 C, 28, artikel 57, stk. 2, artikel 59, artikel 70, stk. 1, 
samt artikel 84, 99, 100 A og 100 B, og med forbehold af de øvrige bestemmelser i 
denne traktat. 
DET INDRE MARKED I 1994 
1^/ 
BILAG 2 
Det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for 
varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med bestemmelserne i 
denne traktat. 
Artikel 7B 
Kommissionen aflægger beretning til Rådet inden den 31. december 1988 og inden den 
31. december 1990 om, hvorledes arbejdet med virkeliggørelsen af det indre marked 
skrider frem under hensyn til den i artikel 7 A fastsatte frist. 
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, 
fastlægger de retningslinjer og betingelser, der er nødvendige for at sikre afbalancerede 
fremskridt i alle berørte sektorer. 
UNIONSBORGERSKAB 
Artikel 8 B 
1. Enhver unionsborger, der har bopæl i en medlemsstat, hvor han ikke er 
statsborger, har valgret og er valgbar ved kommunale valg i den medlemsstat, hvor han 
har bopæl, på samme betingelser som statsborgerne i denne stat. Denne ret udøves med 
forbehold af de nærmere bestemmelser, som Rådet, der træffer afgørelse med 
enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet, skal 
vedtage inden den 31. december 1994; de nærmere bestemmelser kan omfatte 
undtagelser, når specifikke problemer i en medlemsstat tilsiger dette. 
2. Med forbehold af artikel 138, stk. 3, og gennemførelsesbestemmelserne hertil, 
har enhver unionsborger, der har bopæl i en medlemsstat, hvor han ikke er statsborger, 
valgret og er valgbar ved valg til Europa-Parlamentet i den medlemsstat, hvor han har 
bopæl, på samme betingelser som statsborgerne i denne stat. Denne ret kan udøves med 
forbehold af de nærmere bestemmelser, som Rådet, der træffer afgørelse med 
enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet, skal 
vedtage inden den 31. december 1993; de nærmere bestemmelser kan omfatte 
undtagelser, når specifikke problemer i en medlemsstat tilsiger dette. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - FRIE VAREBEVÆGELSER - OPHÆVELSE 
AF DE KVANTITATIVE RESTRIKTIONER MELLEM MEDLEMSSTATERNE 
Artikel 30 
Kvantitative indførselsrestriktioner såvel som alle foranstaltninger med tilsvarende 
virkning er med forbehold af nedennævnte bestemmelser forbudt mellem 
medlemsstaterne. 
DET INDRE MARKED I 1994 
M*" 
BILAG 2 
Artikel 34 
1. Kvantitative udførselsrestriktioner såvel som alle foranstaltninger med tilsvarende 
virkning er forbudt mellem medlemsstaterne. 
2. Senest ved udløbet af første etape ophæver medlemsstaterne de kvantitative 
udførselsrestriktioner og alle de foranstaltninger med tilsvarende virkning, der består ved 
denne traktats ikrafttræden. 
Artikel 36 
Bestemmelserne i artiklerne 30-34 er ikke til hinder for sådanne forbud eller restriktioner 
vedrørende indførsel, udførsel eller transit, som er begrundet i hensynet til den offentlige 
sædelighed, den offentlige orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse af menneskers og 
dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter, beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, 
historisk eller arkæologisk værdi, eller beskyttelse af industriel og kommerciel 
ejendomsret. Disse forbud eller restriktioner må dog hverken udgøre et middel til 
vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem 
medlemsstaterne. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - FRI BEVÆGELIGHED FOR PERSONER, 
TJENESTEYDELSER OG KAPITAL - ETABLERINGSRET 
Artikel 52 
Inden for rammerne af nedennævnte bestemmelser skal de restriktioner, som hindrer 
statsborgere i en medlemsstat i frit at etablere sig på en anden medlemsstats område, 
gradvis ophæves i løbet af overgangsperioden. Denne gradvise ophævelse skal også 
omfatte hindringer for, at statsborgere i en medlemsstat, bosat på en medlemsstats 
område, opretter agenturer, filialer eller datterselskaber. 
Med forbehold af bestemmelserne i kapitlet vedrørende kapitalen indebærer 
etableringsfriheden adgang til at optage og udøve selvstændig erhvervsvirksomhed samt 
til at oprette og lede virksomheder, herunder navnlig selskaber i den i artikel 58, stk. 2, 
anførte betydning, på de vilkår, som i etableringslandets lovgivning er fastsat for landets 
egne statsborgere. 
Artikel 55 
Virksomhed, som varigt eller lejlighedsvis er forbundet med udøvelse af offentlig 
myndighed i en medlemsstat, er i den pågældende stat ikke omfattet af bestemmelserne 
i dette kapitel. 
På forslag af Kommissionen kan Rådet med kvalificeret flertal undtage visse erhverv fra 
bestemmelserne i dette kapitel. 
DET INDRE MARKED I 1994 
^IHC 
BILAG 2 
Artikel 56 
1. Bestemmelserne i dette kapitel og de forholdsregler, der træffes i medfør heraf, 
udelukker ikke anvendelse af love eller administrativt fastsatte bestemmelser, der 
indeholder særlige regler for fremmede statsborgere, og som er begrundet i hensynet til 
den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller den offentlige sundhed. 
2. På forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet udsteder Rådet 
inden overgangsperiodens udløb med enstemmighed direktiver om samordning af 
ovennævnte love og administrativt fastsatte bestemmelser. Efter udløbet af anden etape 
udsteder Rådet dog efter fremgangsmåden i artikel 189 B direktiver om samordning af 
bestemmelser, som i hver enkelt medlemsstat er fastsat administrativt. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - FRI BEVÆGELIGHED FOR PERSONER, 
TJENESTEYDELSER OG KAPITAL - TJENESTEYDELSER 
Artikel 59 
Inden for rammerne af nedennævnte bestemmelser skal restriktioner, der hindrer fri 
udveksling af tjenesteydelser inden for Fællesskabet, gradvis afskaffes i løbet af 
overgangsperioden, for så vidt angår statsborgere i medlemsstaterne, der er bosat i et 
andet af Fællesskabets lande end modtageren af den pågældende ydelse. 
På forslag af Kommissionen kan Rådet med kvalificeret flertal vedtage at udstrække 
anvendelsen af bestemmelserne i dette kapitel til tjenesteydere, der er statsborgere i 
tredjeland og bosat inden for Fællesskabet. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - FRI BEVÆGELIGHED FOR PERSONER, 
TJENESTEYDELSER OG KAPITAL - KAPITAL OG BETALINGER 
Artikel 73 
1. Såfremt kapitalbevægelserne medfører forstyrrelser i kapitalmarkedets funktion 
i en medlemsstat, bemyndiger Kommissionen efter høring af Det monetære Udvalg den 
pågældende stat til på kapitalbevægelsernes område at træffe beskyttelsesforanstaltninger 
på de vilkår og i den nærmere udformning, som Kommissionen fastsætter. 
Rådet kan med kvalificeret flertal tilbagekalde bemyndigelsen og ændre nævnte vilkår 
og udformning. 
2. En medlemsstat, der er i vanskeligheder, kan dog selv træffe de ovennævnte 
foranstaltninger, såfremt det på grund af disses hemmelige eller hastende karakter måtte 
være nødvendigt. Kommissionen og medlemsstaterne skal underrettes om disse 
foranstaltninger senest på tidspunktet for deres ikrafttræden. I denne tilfælde kan 
DET INDRE MARKED I 1994 
^lif 
BILAG 2 
Kommissionen efter høring af Det monetære Udvalg beslutte, at den pågældende stat skal 
ændre eller ophæve disse foranstaltninger. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - DE FÆLLES REGLER OM 
KONKURRENCE, FISKALE SPØRGSMÅL OG INDBYRDES TILNÆRMELSE 
AF LOVGIVNINGERNE - KONKURRENCEREGLERNE - REGLER FOR 
VIRKSOMHEDERNE 
Artikel 85 
1. Alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for sammenslutninger 
af virksomheder og alle former for samordnet praksis, der kan påvirke handelen mellem 
medlemsstater, og som har til formål eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje 
konkurrencen inden for fællesmarkedet, er uforenelige med fællesmarkedet og er forbudt, 
navnlig sådanne, som består i: 
a) direkte eller indirekte fastsættelse af købs- eller salgspriser eller af andre 
forretningsbetingelser, 
b) begrænsning af eller kontrol med produktion, afsætning, teknisk udvikling eller 
investeringer, 
c) opdeling af markeder eller forsyningskilder, 
d) anvendelse af ulige vilkår for ydelser af samme værdi over for handelspartnere, 
som derved stilles ringere i konkurrencen, 
e) at det stilles som vilkår for indgåelse af en aftale, at medkontrahenten godkender 
tillægsydelser, som efter deres natur eller ifølge handelssædvane ikke har 
forbindelse med aftalens genstand. 
2. De aftaler eller vedtagelser, som er forbudt i medfør af denne artikel, har ingen 
retsvirkning. 
3. Bestemmelserne i stk. 1 kan dog erklæres uanvendelige på: 
enhver aftale eller kategori af aftaler mellem virksomheder, 
enhver vedtagelse eller kategori af vedtagelser inden for sammenslutninger af 
virksomheder, og 
enhver samordnet praksis eller kategori deraf, 
DET INDRE MARKED I 1994 
^H% 
BILAG 2 
som bidrager til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at fremme 
den tekniske eller økonomiske udvikling, samtidig med at de sikrer forbrugerne en 
rimelig andel af fordelen herved, og uden at der: 
a) pålægges de pågældende virksomheder begrænsninger, som ikke er nødvendige for 
at nå disse mål; 
b) gives disse virksomheder mulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig 
del af de pågældende varer. 
Artikel 86 
En eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet eller 
en væsentlig del heraf er uforenelig med fællesmarkedet og forbudt i den udstrækning, 
samhandelen mellem medlemsstater herved kan påvirkes. 
Misbrug kan især bestå i: 
a) direkte eller indirekte påtvingeise af urimelige købs- eller salgspriser eller af andre 
urimelige forretningsbetingelser, 
b) begrænsning af produktion, afsætning eller teknisk udvikling til skade for 
forbrugerne, 
c) anvendelse af ulige vilkår for ydelser af samme værdi over for handelspartnere, som 
derved stilles ringere i konkurrencen, 
d) at det stilles som vilkår for indgåelse af en aftale, at medkontrahenten godkender 
tillægsydelser, som efter deres natur eller ifølge handelssædvane ikke har forbindelse 
med aftalens genstand. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - DE FÆLLES REGLER OM 
KONKURRENCE, FISKALE SPØRGSMÅL OG INDBYRDES TILNÆRMELSE 
AF LOVGIVNINGERNE - KONKURRENCEREGLERNE - STATSSTØTTE 
Artikel 93 
Kommissionen foretager sammen med medlemsstaterne en løbende undersøgelse af de 
støtteordninger, som findes i disse stater. Den foreslår dem sådanne foranstaltninger, som 
fællesmarkedets funktion eller gradvise udvikling kræver. 
DET INDRE MARKED I 1994 
.^V? 
BILAG 2 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - DE FÆLLES REGLER OM 
KONKURRENCE, FISKALE SPØRGSMÅL OG INDBYRDES TILNÆRMELSE 
AF LOVGIVNINGERNE - TILNÆRMELSE AF LOVGIVNINGERNE 
Artikel 100 
Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter 
høring af Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg, udsteder direktiver 
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der 
direkte indvirker på det fælles markeds oprettelse eller funktion. 
Artikel 100 A 
1. Uanset artikel 100 og medmindre andet er bestemt i denne traktat, finder følgende 
bestemmelser anvendelse med henblik på virkeliggørelsen af de i artikel 7 A fastsatte 
mål. Rådet, der træffer afgørelse efter fremgangsmåden i artikel 189 B og efter høring 
af Det Økonomiske og Sociale Udvalg, vedtager de foranstaltninger med henblik på 
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der 
vedrører det indre markeds oprettelse og funktion. 
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på fiskale bestemmelser, bestemmelser vedrørende den 
frie bevægelighed for personer og bestemmelser vedrørende ansattes rettigheder og 
interesser. 
3. Kommissionens forslag i henhold til stk. 1 inden for sundhed, sikkerhed, miljø- og 
forbrugerbeskyttelse skal bygge på el højt beskyttelsesniveau. 
4. Når en medlemsstat, efter at Rådet med kvalificeret flertal har vedtaget en 
harmoniseringsforanstaltning, finder det nødvendigt at anvende nationale bestemmelser, 
som er begrundet i vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 36, eller som vedrører 
beskyttelse af arbejdsmiljøet eller miljøbeskyttelse, giver den Kommissionen meddelelse 
om disse bestemmelser. 
Kommissionen bekræfter de pågældende bestemmelser efter at have konstateret, at de 
ikke er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af 
samhandelen mellem medlemsstaterne. 
Uanset den i artiklerne 169 og 170 fastsatte fremgangsmåde kan Kommissionen eller en 
medlemsstat henvende sig direkte til Domstolen, hvis de finder, at en anden medlemsstat 
misbruger de i nærværende artikel fastsatte beføjelser. 
5. De ovennævnte harmoniseringsforanstaltninger indeholder i de relevante tilfælde en 
beskyttelsesklausul, der bemyndiger medlemsstaterne til med en eller flere af de 
ikke-økonomiske begrundelser, der er nævnt i artikel 36, at træffe foreløbige 
foranstaltninger, der er undergivet en fællesskabskontrolprocedure. 
DET INDRE MARKED I 1994 
^//ro 
BILAG 2 
Artikel 100 B 
1. I løbet af 1992 gennemgår Kommissionen med hver enkelt medlemsstat de nationale 
love og administrative bestemmelser, der er omfattet af artikel 100 A, og som ikke et 
blevet harmoniseret i henhold til nævnte artikel. 
Rådet, der træffer afgørelse i henhold til bestemmelserne i artikel 100 A, kan vedtage, 
at bestemmelser, der er gældende i en medlemsstat, skal anerkendes som værende 
ligeværdige med bestemmelser, der anvendes af en anden medlemsstat. 
2. Artikel 100 A, stk. 4, finder tilsvarende anvendelse. 
3. Kommissionen foretager den i stk. 1, første afsnit, omhandlede gennemgang og 
fremsætter passende forslag i så god tid, at Rådet kan træffe afgørelse inden udgangen 
af 1992. 
Artikel 100 C 
1. Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter 
høring af Europa-Parlamentet, udpeger de tredjelande, hvis statsborgere skal være i 
besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre grænser. 
2. I tilfælde af, at der i et tredjeland opstår en nødsituation, der indebærer fare for en 
pludselig tilstrømning af statsborgere fra dette land til Fællesskabet, kan Rådet dog med 
kvalificeret flertal efter henstilling fra Kommissionen indføre visumpligt i en periode på 
højst seks måneder for statsborgere fra det pågældende land. Den visumpligt, der 
indføres i henhold til dette stykke, kan forlænges efter fremgangsmåden i stk. 1. 
3. Fra den 1. januar 1996 træffer Rådet de i stk. 1 nævnte afgørelser med kvalificeret 
flertal. Rådet vedtager inden denne dato med kvalificeret flertal på forslag af 
Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet foranstaltninger vedrørende en 
ensartet udformning af visa. 
4. På de områder, der er nævnt i denne artikel, skal Kommissionen behandle enhver 
anmodning, der fremsættes af en medlemsstat om, at Kommissionen skal forelægge et 
forslag for Rådet. 
5. Denne artikel berører ikke medlemsstaternes udøvelse af deres forpligtelser til at 
opretholde lov og orden og beskytte den indre sikkerhed. 
6. Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse på andre forhold, hvis der træffes 
beslutning herom i henhold til artikel K.9 i bestemmelserne om samarbejde vedrørende 
retlige og indre anliggender i traktaten om Den Europæiske Union med, forbehold af de 
afstemningsregler, der fastlægges samtidig hermed. 
DET INDRE MARKED I 1994 
yi*i 
BILAG 2 
7. Bestemmelserne i konventioner, som er i kraft mellem medlemsstaterne vedrørende 
forhold, der er omfattet af denne artikel, forbliver i kraft, så længe deres indhold ikke 
er erstattet af direktiver eller foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til denne artikel. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - DEN FÆLLES HANDELSPOLITIK 
Artikel 115 
For at sikre, at gennemførelse af de handelspolitiske foranstaltninger, som 
medlemsstaterne har truffet i overensstemmelse med denne traktat, ikke hindres af 
fordrejninger i samhandelen, eller i tilfælde af, at forskelle mellem disse foranstaltninger 
medfører økonomiske vanskeligheder i en eller flere stater, retter Kommissionen 
henstilling om metoderne for det nødvendige samarbejde fra de andre medlemsstaters 
side. Gør Kommissionen ikke dette, kan den bemyndige medlemsstaterne til at træffe de 
nødvendige beskyttelsesforanstaltninger på de vilkår og i den nærmere udformning, som 
den fastsætter. 
I tilfælde af uopsættelighed anmoder medlemsstaterne Kommissionen om bemyndigelse 
til selv at træffe de nødvendige foranstaltninger; Kommissionen udtaler sig hurtigst 
muligt, og de pågældende medlemsstater underretter derefter de øvrige medlemsstater. 
Kommissionen kan til enhver tid beslutte, at de pågældende medlemsstater skal ændre 
eller ophæve disse foranstaltninger. 
Fortrinsvis skal sådanne foranstaltninger vælges, som medfører de mindste forstyrrelser 
i det fælles markeds funktion. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - FORBRUGERBESKYTTELSE 
Artikel 129 A 
1. Fællesskabet bidrager til virkeliggørelsen af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau ved : 
a) foranstaltninger, som det vedtager i henhold til artikel 100 A som led i 
gennemførelsen af det indre marked, 
b) særlige aktioner, som støtter og supplerer den politik, medlemsstaterne fører med 
henblik på at beskytte forbrugernes sundhed, sikkerhed og økonomiske interesser og 
sikre en passende forbrugeroplysning. 
2. Rådet vedtager efter fremgangsmåden i artikel 189 B og efter høring af Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg de særlige aktioner, der er omhandlet i stk. 1, litra b). 
DET INDRE MARKED I 1994 
y/r^ 
BILAG 2 
3. Aktioner, som vedtages i medfør af stk. 2, er ikke til hinder for, at den enkelte 
medlemsstat opretholder eller indfører strengere beskyttelsesforanstaltninger. Disse 
foranstaltninger skal være forenelige med denne traktat. De meddeles Kommissionen. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - TRANSEUROPÆISKE NET 
Artikel 129 B 
1. For at bidrage til virkeliggørelsen af målene i artikel 7 A og 130 A og give 
unionsborgerne, de erhvervsdrivende og de regionale og lokale administrative enheder 
mulighed for fuldt ud at udnytte de fordele, som etableringen af et område uden indre 
grænser medfører, bidrager Fællesskabet til oprettelse og udvikling af transeuropæiske 
net på transport-, telekommunikations- og energiinfrastrukturområdet. 
2. Inden for rammerne af et åbent og konkurrencepræget markedssystem tager 
Fællesskabets indsats sigte på at fremme de nationale nets indbyrdes sammenkobling og 
interoperabilitet samt adgangen til disse net. I denne indsats tilgodeses især 
nødvendigheden af at skabe forbindelse mellem på den ene side områder, 
indlandsområder og randområder og på den anden side Fællesskabets centrale områder. 
Artikel 129 C 
1. Med henblik på virkeliggørelsen af målene i artikel 129 B. 
skal Fællesskabet opstille et sæt retningslinjer omfattende mål og prioriteter samt 
hovedlinjerne i de aktioner, der påtænkes gennemført for transeuropæiske net; 
i disse retningslinjer fastlægges projekter af fælles interesse; 
skal Fællesskabet iværksætte enhver form for aktion, som måtte være nødvendig 
for at sikre nettenes interoperabilitet, navnlig inden for harmonisering af 
tekniske standarder; 
kan Fællesskabet støtte medlemsstaternes finansielle indsats til fordel for 
projekter af fælles interesse, der finansieres af medlemsstaterne, og som 
fastlægges inden for rammerne af de retningslinjer, der er omhandlet i første 
led, navnlig i form af forundersøgelser, lånegarantier eller rentegodtgørelser; 
Fællesskabet kan også gennem den samhørighedsfond, der skal oprettes senest 
den 31. december 1993 i overensstemmelse med artikel 130 D, bidrage til 
finansieringen af specifikke projekter i medlemsstaterne på 
transportinfrastukturområdet. 
I Fællesskabets indsats tages der hensyn til projekternes økonomiske levedygtighed. 
DET INDRE MARKED I 1994 
-^O 
BILAG 2 
2. Medlemsstaterne samordner indbyrdes, i kontakt med Kommissionen, den politik, 
der føres på nationalt plan, og som kan få væsentlig indflydelse på gennemførelsen af 
målene i artikel 129 B. Kommissionen kan i snævert samarbejde med medlemsstaterne 
tage ethvert egnet initiativ for at fremme denne samordning. 
3. Fællesskabet kan beslutte at samarbejde med tredjelande for at fremme projekter af 
gensidig interesse og sikre nettenes interoperabilitet. 
Artikel 129 D 
De i artikel 129 C, stk. 1, omhandlede retningslinjer vedtages af Rådet efter 
fremgangsmåden i artikel 189 B og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
og Regionsudvalget. 
Retningslinjer og projekter af fælles interesse, der vedrører en medlemsstats område, 
kræver den pågældende medlemsstats godkendelse. 
Rådet vedtager efter fremgangsmåden i artikel 189 C og efter høring af Det Økonomiske 
og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, de øvrige foranstaltninger, der er omhandlet i 
artikel 129 C, stk. 1. 
FÆLLESSKABETS INSTITUTIONER - BESTEMMELSER VEDRØRENDE 
INSTITUTIONERNE - INSTITUTIONERNE - DOMSTOLEN 
Artikel 169 
Finder Kommissionen, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse, der påhviler 
den i henhold til denne traktat, fremsætter den en begrundet udtalelse herom efter at have 
givet den pågældende stat lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger. 
Retter den pågældende stat sig ikke efter den fremsatte udtalelse inden for den frist, der 
er fastsat af Kommissionen, kan denne indbringe sagen for Domstolen. 
Artikel 173 
Domstolen prøver lovligheden af retsakter vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet i 
fællesskab, af Rådet, af Kommissionen eller af ECB, bortset fra henstillinger og 
udtalelser, samt de af Europa-Parlamentets retsakter, der skal have retsvirkning over for 
tredjemand. 
I denne henseende har Domstolen kompetence til at udtale sig om klager, der af en 
medlemsstat, af Rådet eller af Kommissionen indbringes under påberåbelse af 
inkompetence, væsentlige formelle mangler, overtrædelse af denne traktat eller af 
retsregler vedrørende dens gennemførelse, samt af magtfordrejning. 
DET INDRE MARKED I 1994 
S*H 
BILAG 2 
Domstolen har på samme grundlag kompetence til at udtale sig om klager, der indbringes 
af Europa-Parlamentet og af ECB med henblik på at bevare disses prærogativer. 
Enhver fysisk eller juridisk person kan på samme grundlag indbringe klage over 
beslutninger, der retter sig til ham, samt over beslutninger, som skønt de er udfærdiget 
i form af en forordning eller en beslutning rettet til en anden person, dog berører ham 
umiddelbart og individuelt. 
De i denne artikel omhandlede klager skal indgives inden to måneder, efter at retsakten, 
alt efter sin art, er offentliggjort eller meddelt klageren eller, i mangel heraf senest to 
måneder efter, at klageren har fået kendskab til den. 
Artikel 175 
Undlader Europa-Parlamentet, Rådet eller Kommissionen i strid med denne traktat at 
træffe afgørelse, kan medlemsstaterne eller Fællesskabets andre institutioner indbringe 
klage for Domstolen for at få fastslået denne overtrædelse af traktaten. 
En sådan klage kan kun antages til behandling, hvis den pågældende institution har været 
opfordret til at handle. Hvis institutionen ikke har taget stilling inden to måneder efter 
denne opfordring, kan klagen indbringes inden for en frist på yderligere to måneder. 
På de i de foregående stykker fastsatte betingelser kan enhver fysisk eller juridisk person 
indbringe klage til Domstolen over, at en af Fællesskabets institutioner har undladt at 
udstede en retsakt til ham, henstillinger og udtalelser dog undtaget. 
Domstolen har på samme grundlag kompetence til at udtale sig om klager, der indbringes 
af ECB på de områder, der henhører under dens beføjelser, eller som indbringes mod 
denne. 
Artikel 186 
I sager, der er indbragt for Domstolen, kan den foreskrive de nødvendige foreløbige 
forholdsregler. 
FÆLLESSKABETS INSTITUTIONER - BESTEMMELSER VEDRØRENDE 
INSTITUTIONERNE - FÆLLES BESTEMMELSER FOR FLERE 
INSTITUTIONER 
Artikel 189 A 
1. Når Rådet i medfør af denne traktat træffer afgørelse på forslag af Kommissionen, 
kan det kun ændre dette forslag ved enstemmig vedtagelse, jf. dog artikel 189 B, stk. 4 
og 5. 
DET INDRE MARKED I 1994 
^>Yary 
BILAG 2 
2. Så længe Rådet ikke har truffet afgørelse, kan Kommissionen ændre sit forslag under 
hele forløbet af de procedurer, der fører frem til vedtagelse af en fællesskabsretsakt. 
DET INDRE MARKED I 1994 
^t 
BILAG 2 
B. EFT-referencer 148 
1964 
Rådets direktiv 64/432/EØFaf 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved 
handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin, EFT nr. 121 af 29.7.1964, s. 1977 
1970 
Rådets direktiv 70/524/EØF af 23. november 1970 om tilsætningsstoffer til 
foderstoffer, EFT nr. L 270 af 14.12.1970, s. 1 
1971 
Rådets direktiv 71/305/EØF af 26. juli 1971 om samordning af fremgangsmåderne med 
hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, EFT nr. L 185 af 
16.8.1971, s. 5 
Rådets afgørelse 71/306/EØF af 26. juli 1971 om nedsættelse af et rådgivende udvalg 
vedrørende offentlige bygge- og anlægskontrakter, EFT L 185 af 16.8.1971 
1972 
Rådets direktiv 72/166/EØF af 24. april 1972 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med 
forsikringspligtens overholdelse, EFT nr. L 103 af 2.5.1972, s. 1 
1975 
Rådets direktiv 75/324/EØF af 20. maj 1975 om tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om aerosoler, EFT nr. L 147 af 9.6.1975, s. 40 
148 Af klarhedshensyn er referencerne anført i nummerorden, dog således at 
forordningerne står efter de øvrige retsakter. 
DET INDRE MARKED I 1994 
y>} 
BILAG 2 
Rådets afgørelse 75/365/EØF af 16. juni 1975 om nedsættelse af et udvalg af højere 
embedsmænd inden for sundhedsvæsenet, EFT nr. L 167 af 30.6.1975, s. 19 
1976 
Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, EFT nr. L 262 af 27.9.1976, s. 169 
Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af 
markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater, EFT nr. L 262 af 
27.9.1976, s. 201 
Kommissionens forordning (EØF) nr. 1624/76 af 2. juli 1976 om særlige bestemmelser 
vedrørende udbetaling af støtte til skummetmælkspulver, der denatureres eller forarbejdes 
til foderblandinger på en anden medlemsstats område, EFT nr. L 180 af 6.7.1976, s. 9 
1977 
Rådets direktiv 77/62/EØF af 21. december 1976 om samordning af fremgangsmåderne 
ved offentlige indkøb, EFT nr. L 13 af 15.1.1977, s. 1 
Rådets afgørelse 77/63/EØF af 21. december 1976 om ændring af afgørelse 
71/306/EØF om nedsættelse af et rådgivende udvalg for offentlige aftaler, EFT nr. L 13 
af 15.1.1977, s. 15 
Rådets direktiv 77/93/EØF af 21. december 1976 om foranstaltninger mod indslæbning 
af skadegørere på planter eller planteprodukter, EFT nr. L 26 af 31.1.1977, s. 20 
Rådets direktiv 77/504/EØF af 25. juli 1977 om racerent aviskvæg, EFT nr. L 206 af 
12.8.1977, s. 8 
Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om gensidig bistand mellem 
medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter, EFT nr. 
L 336 af 27.12.1977, s. 15 
DET INDRE MARKED I 1994 
BILAG 2 
I 1978 J 
Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, 
stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer, EFT nr. L 222 af 
14.8.1978, s. 11 
Rådets direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af 
eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om 
foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri 
udveksling af tjenesteydelser, EFT nr. L 233 af 24.8.1978, s. 1 
Rådets direktiv 78/687/EØF af 25. juli 1978 om samordning af de administrativt eller 
ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som tandlæge, EFT nr. L 233 af 
24.8.1978, s. 10 
1979 
Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den 
endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler, EFT nr. L 33 af 
8.2.1979, s. 1 
Rådets direktiv 79/196/EØF af 6. februar 1979 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning vedrørende elektrisk materiel til anvendelse i 
eksplosionsfarlig atmosfære og om indførelse af visse beskyttelsesmåder, EFT nr. L 43 
af 20.2.1979, s. 20 
Rådets direktiv 79/279/EØF af 5. marts 1979 om samordning af betingelserne for 
værdipapirers optagelse til officiel notering på en fondsbørs, EFT nr. L 66 af 16.3.1979, 
s. 21 
Kommissionens forordning (EØF) nr. 1725/79 af 26. juli 1979 om nærmere regler for 
støtte til skummetmælk, der forarbejdes til foderblandinger, og til skummetmælkspulver 
til kalvefoder, EFT nr. L 199 af 7.8.1979, s. 1 
Kommissionens forordning (EØF) nr. 1726/79 af 26. juli 1979 om ændring af 
forordning (EØF) nr. 1624/76, (EØF) nr. 368/77, (EØF) nr. 443/77 og (EØF) nr. 
1844/77 vedrørende støtte til og særligt salg af skummetmælkspulver bestemt til 
foderbrug, EFT nr. L 199 af 7.8.1979, s. 10 
DET INDRE MARKED I 1994 
À£f 
BILAG 2 
1980 
Rådets direktiv 80/390/EØF af 17. marts 1980 om samordning af kravene ved 
udarbejdelse af, kontrol med og udstedelse af det prospekt, der skal offentliggøres med 
henblik på optagelse af værdipapirer til officiel notering på en fondsbørs, EFT nr. L 100 
af 17.4.1980, s. 1 
Rådets direktiv 80/777/EØF af 15. juli 1980 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om udvinding og markedsføring af naturligt mineralvand, 
EFT nr. L 229 af 30.8.1980, s. 1 
1983 
Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med 
hensyn til tekniske standarder og forskrifter, EFT nr. L 109 af 26.4.1983, s. 8 
Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 på grundlag af traktatens 
artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber, EFT nr. L 193 af 18.7.1983, 
s. 1 
1984 
Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, EFT nr. L 8 af 
11.1.1984, s. 17 
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2349/84 af 23. juli 1984 om anvendelse af 
traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af patentlicensaftaler, EFT nr. L 219 af 
16.8.1984, s. 15 
1985 
Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og 
administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer 
(investeringsinstitutter), EFT nr. L 375 af 31.12.1985, s. 3 
Kommissionens forordning (EØF) nr. 123/85 af 12. december 1984 om anvendelse af 
traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende 
motorkøretøjer, EFT nr. L 15 af 18.1.1985, s. 16 
DET INDRE MARKED I 1994 
BILAG 2 
1986 
Rådets forordning (EØF) nr. 3842/86 af 1. december 1986 om foranstaltninger med 
henblik på forbud mod varemærkeforfalskede varers overgang til fri omsætning, EFT nr. 
L 357 af 18.12.1986, s. 1 
1987 
Rådets direktiv 87/54/EØF af 16. december 1986 om retlig beskyttelse af 
halvlederprodukters topografi, EFT nr. L 24 af 27.1.1987, s. 36 
Kommissionens afgørelse 87/305/EØF af 26. maj 1987 om nedsættelse af et rådgivende 
udvalg til fremme af adgangen til deltagelse i offentlige aftaler, EFT nr. L 152 af 
12.6.1987, s. 32 
Rådets direktiv 87/328/EØF af 18. juni 1987 om godkendelse af racerent aviskvæg til 
avlsbrug, EFT nr. L 167 af 26.6.1987, s. 54 
Rådets direktiv 87/357/EØF af 25. juni 1987 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om produkter, der på grund af deres ydre fremtræden kan 
forveksles med andre produkter og herigennem være til fare for forbrugernes sundhed 
eller sikkerhed, EFT nr. L 192 af 11.7.1987, s. 49 
Rådets direktiv 87/372/EØF af 25. juni 1987 om de frekvensbånd, der skal stilles til 
rådighed for samordnet indførelse af offentlig fælleseuropæisk digital celleopbygget 
landmobilradiokommunikation i Fællesskabet, EFT nr. L 196 af 17.7.1987, s. 85 
Kommissionens afgørelse 87/560/EØF af 17. juli 1987 om ændring af afgørelse 
87/305/EØF vedrørende nedsættelse af et rådgivende udvalg til fremme af adgangen til 
deltagelse i offentlige aftaler, EFT nr. L 338 af 28.11.1987, s. 37 
1988 
Rådets direktiv 88/295/EØF af 22. marts 1988 om ændring af direktiv 77/62/EØF om 
samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb samt om ophævelse af visse 
bestemmelser i direktiv 80/767/EØF, EFT nr. L 127 af 20.5.1988, s. 1 
Rådets direktiv 88/344/EØF af 13. juni 1988 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om ekstraktionsmidler anvendt ved fremstilling af 
levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, EFT nr. L 157 af 24.6.1988, s. 28 
DET INDRE MARKED I 1994 
•• 46A 
BILAG 2 
Rådets andet direktiv 88/357/EØF af 22. juni 1988 om samordning af love og 
administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra 
livsforsikring, om fastsættelse af bestemmelser, der kan lette den faktiske gennemførelse 
af den frie udveksling af tjenesteydelser, og om ændring af direktiv 73/239/EØF, EFT 
nr. L 172 af 4.7.1988, s. 1 
Rådets direktiv 88/378/EØF af 3. maj 1988 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedskrav til legetøj, EFT nr. L 187 af 16.7.1988, 
s. 1 
Kommissionens henstilling 88/590/EØF af 17. november 1988 om betalingssystemer, 
herunder navnlig om forholdet mellem kortindehaver og kortudsteder, EFT nr. L 317 af 
24.11.1988, s. 55 
Rådets direktiv 88/661/EØFaf 19. december 1988 om zootekniske normer for avlssvin, 
EFT nr. L 382 af 31.12.1988, s. 36 
Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24. juni 1988 om strukturfondenes opgaver 
og effektivitet samt om samordningen af deres interventioner indbyrdes såvel som med 
interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende 
finansielle instrumenter, EFT nr. L 185 af 15.7.1988, s. 9 
1989 
Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning 
for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende 
videregående uddannelser af mindst tre års varighed, EFT nr. L 19 af 24.1.1989, s. 16 
Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om varemærker, EFT nr. L 40 af 11.2.1989, s. 1 
Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer, EFT nr. L 40 af 
11.2.1989, s. 12 
Rådets direktiv 89/107/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om tilsætningsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler, 
EFT nr. L 40 af 11.2.1989, s. 27 
Rådets direktiv 89/299/EØF af 17. april 1989 om kreditinstitutters egenkapital, EFT 
nr. L 124 af 5.5.1989, s. 16 
Rådets direktiv 89/361/EØF af 30. maj 1989 om racerene avisfår og -geder, EFT nr. 
L 153 af 6.6.1989, s. 10 
DET INDRE MARKED I 1994 
BILAG 2 
Rådets direktiv 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler, 
EFT nr. L 186 af 30.6.1989, s. 23 
Rådets direktiv 89/398/EØF af 3. maj 1989 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring, EFT nr. L 
186 af 30.6.1989, s. 27 
Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og 
administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af 
tv-radiospredningsvirksomhed, EFT nr. L 298 af 17.10.1989, s. 23 
Rådets andet direktiv 89/646/EØF af 15. december 1989 om samordning af 
lovgivningen om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut og om 
ændring af direktiv 77/780/EØF, EFT nr. L 386 af 30.12.1989, s. 1 
Rådets direktiv 89/647/EØF af 18. december 1989 om solvensnøgletal for 
kreditinstitutter, EFT nr. L 386 af 30.12.1989, s. 14 
Kommissionens forordning (EØF) nr. 556/89 af 30. november 1988 om anvendelse af 
traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af knowhow-licensaftaler, EFT nr. L 61 af 
4.3.1989, s. 1 
Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med 
virksomhedssammenslutninger, EFT nr. L 395 af 30.12.1989, s. 1 
1990 
Rådets direktiv 90/118/EØF af 5. marts 1990 om godkendelse af racerene avlssvin til 
avlsbrug, EFT nr. L 71 af 17.3.1990, s. 34 
Rådets direktiv 90/119/EØF af 5. marts 1990 om godkendelse af hybridavlssvin til 
avlsbrug, EFT nr. L 71 af 17.3.1990, s. 36 
Rådets beslutning 90/218/EØF af 25. april 1990 om indgift af bovin somatotropin 
(BST), EFT nr. L 116 af 8.5.1990, s. 27 
Rådets direktiv 90/364/EØF af 28. juni 1990 om opholdsret, EFT nr. L 180 af 
13.7.1990, s. 26 
Rådets direktiv 90/365/EØF af 28. juni 1990 om opholdsret for lønmodtagere og 
selvstændige, der er ophørt med erhvervsaktivitet, EFT nr. L 180 af 13.7.1990, s. 28 
Rådets direktiv 90/377/EØF af 29. juni 1990 om en fællesskabsprocedure med hensyn 
til gennemsigtigheden af prisen på gas og elektricitet til den endelige forbruger i 
industrien, EFT nr. L 185 af 17.7.1990, s. 16 
DET INDRE MARKED I 1994 
BILAG 2 
Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for 
teletjenester ved gennemførelse af tilrådighedsstiUelse af åbne net, EFT nr. L 192 af 
24.7.1990, s. 1 
Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for 
teletjenester, EFT nr. L 192 af 24.7.1990, s. 10 
Rådets direktiv 90/396/EØF af 29. juni 1990 om tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om gasapparater, EFT nr. L 196 af 26.7.1990, s. 15 
Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet, 
EFT nr. L 224 af 18.8.1990, s. 19 
Rådets direktiv 90/531 /EØF af 17. september 1990 om fremgangsmåderne ved 
tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation, 
EFT nr. L 297 af 29.10.1990, s. 1 
Rådets direktiv 90/544/EØF af 9. oktober 1990 om de frekvensbånd, der skal anvendes 
til samordnet indførelse af fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgning i 
Fællesskabet, EFT nr. L 310 af 9.11.1990, s. 28 
Rådets andet direktiv 90/619/EØF af 8. november 1990 om samordning af love og 
administrative bestemmelser vedrørende direkte livsforsikrings virksomhed, om 
fastsættelse af bestemmelser, der kan lette den faktiske gennemførelse af den fri 
udveksling af tjenesteydelser, og om ændring af direktiv 79/267/EØF, EFT nr. L 330 
af 29.11.1990, s. 50 
1991 
Rådets direktiv 91/173/EØF af 21. marts 1991 om niende ændring af direktiv 
76/769/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov 
fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige 
stoffer og præparater, EFT nr. L 85 af 5.4.1991, s. 34 
Rådets direktiv 91/250/EØF af 14. maj 1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer, 
EFT nr. L 122 af 17.5.1991, s. 42 
Rådets direktiv 91/263/EØF af 29. april 1991 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af 
udstyrets overensstemmelse, EFT nr. L 128 af 23.5.1991, s. 1 
Rådets direktiv 91/287/EØF af 3. juni 1991 om det frekvensbånd, der skal allokeres 
i forbindelse med den samordnede indførelse af digital europæisk trådløs 
telekommunikation (DECT) i Fællesskabet, EFT nr. L 144 af 8.6.1991, s. 45 
DET INDRE MARKED I 1994 
BILAG 2 
Rådets direktiv 91/296/EØF af 31. maj 1991 om transit af naturgas gennem de 
overordnede net, EFT nr. L 147 af 12.6.1991, s. 37 
Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod 
anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge, EFT nr. L 166 af 
28.6.1991, s. 77 
Rådets beslutning 91/341/EØF af 20. juni 1991 om vedtagelse af et 
fællesskabshandlingsprogram for faglig uddannelse af toldembedsmænd (Matthæus-
programmet), EFT nr. L 187 af 13.7.1991, s. 41 
Rådets beslutning 91/396/EØF af 29. juli 1991 om indførelse af et fælleseuropæisk 
alarmnummer, EFT nr. L 217 af 6.8.1991, s. 31 
Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af 
plantebeskyttelsesmidler, EFT nr. L 230 af 19.8.1991 
Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner, 
EFT nr. L 237 af 24.8.1991, s. 25 
Rådets forordning ( EØF ) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk 
produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter 
og levnedsmidler, EFT nr. L 198 af 22.7.1991, s. 1 
1992 
Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for 
punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed, 
EFTnr. L 76 af 23.3.1992, s. 1 
Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og 
administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden 
ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og 
telekommunikation, EFT nr. L 76 af 23.3.1992, s. 14 
Rådets direktiv 92/30/EØF af 6. april 1992 om tilsyn med kreditinstitutter på et 
konsolideret grundlag, EFT nr. L 110 af 28.4.1992, s. 52 
Rådets direktiv 92/41/EØF af 15. maj 1992 om ændring af direktiv 89/622/EØF om 
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om 
mærkning af tobaksvarer, EFT nr. L 158 af 11.6.1992, s. 30 
DET INDRE MARKED I 1994 
BILAG 2 
Rådets direktiv 92/42/EØF af 21. maj 1992 om krav til virkningsgrad i nye 
varmtvandskedler, der anvender flydende eller luftformigt brændsel, EFT nr. L 167 af 
22.6.1992, s. 17 
Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste 
kredsløb, EFT nr. L 165 af 19.6.1992, s. 27 
Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative 
bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om 
ændring af direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv), EFT 
nr. L 228 af 11.8.1992, s. 1 
Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved 
indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, EFT nr. L 209 af 24.7.1992, s. 1 
Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for 
anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF, EFT nr. L209 
af 24.7.1992, s. 25 
Rådets direktiv 92/53/EØF af 18. juni 1992 om ændring af direktiv 70/156/EØF om 
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer 
og påhængskøretøjer dertil, EFT nr. L 225 af 10.8.1992, s. 1 
Rådets direktiv 92/59/EØF af 29. juni 1992 om produktsikkerhed i almindelighed, EFT 
nr. L 228 af 11.8.1992, s. 24 
Rådets direktiv 92/75/EØF af 22. september 1992 om angivelse af 
husholdningsapparaters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og 
standardiserede vareoplysninger, EFT nr. L 297 af 13.10.1992, s. 16 
Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger 
til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er 
gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, 
stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), EFT nr. L 348 af 28.11.1992, s. 1 
Rådets direktiv 92/96/EØF af 10. november 1992 om samordning af love og 
administrative bestemmelser vedrørende direkte livsforsikringsvirksomhed og om ændring 
af direktiv 79/267/EØF og 90/619/EØF (tredje livsforsikringsdirektiv), EFT nr. L 360 
af 9.12.1992, s. 1 
Rådets direktiv 92/100/EØF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder 
samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel 
ejendomsret, EFT nr. L 346 af 27.11.1992, s. 61 
DET INDRE MARKED I 1994 
BILAG 2 
Rådets direktiv 92/109/EØF af 14. december 1992 om fremstilling og markedsføring 
af visse stoffer, der benyttes ved ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer, 
EFT nr. L 370 af 19.12.1992, s. 76 
Rådets direktiv 92/110/EØF af 14. december 1992 om ændring af direktiv 88/657/EØF 
om krav til fremstilling af og handel med hakket kød, kød i stykker på under 100 g og 
tilberedt kød, EFT nr. L 394 af 31.12.1992, s. 26 
Rådets direktiv 92/120/EØF af 17. december 1992 om betingelserne for indrømmelse 
af midlertidige og begrænsede undtagelser fra Fællesskabets specifikke 
sundhedsbestemmelser for produktion og afsætning af visse produkter af animalsk 
oprindelse, EFT nr. L 62 af 15.3.1993, s. 86 
Rådets direktiv 92/121/EØF af 21. december 1992 om overvågning af og kontrol med 
kreditinstitutters store engagementer, EFT nr. L 29 af 5.2.1993, s. 1 
Rådets resolution 92/1218/EØF af 7. december 1992 om den praktiske gennemførelse 
af det indre marked, EFT nr. C 334 af 18.12.1992, s. 1 
Rådets beslutning 92/264/EØF af 11. maj 1992 om indførelse i Fællesskabet af et fælles 
præfiks for telefonopkald til udlandet, EFT nr. L 137 af 20.5.1992, s. 21 
Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 af 27. januar 1992 om administrativt samarbejde 
inden for området indirekte skatter (moms), EFT nr. L 24 af 1.2.1992, s. 1 
Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske 
betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler, EFT nr. 
L 208 af 24.7.1992, s. 1 
Rådets forordning (EØF) nr. 2082/92 af 14. juli 1992 om specificitetsattestering af 
landbrugsprodukter og levnedsmidler, EFT nr. L 208 af 24.7.1992, s. 9 
Rådets forordning (EØF) nr. 2434/92 af 27. juli 1992 om ændring af anden del af 
forordning (EØF) nr. 1612/68 om arbejdskraftens fri bevægelighed inden for 
Fællesskabet, EFT nr. L 245 af 26.8.1992, s. 1 
Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en 
EF-toldkodeks, EFT nr. L 302 af 19.10.1992, s. 1 
1993 
Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til investeringsselskabers og 
kreditinstitutters kapitalgrundlag, EFT nr. L 141 af 11.6.1993, s. 1 
DET INDRE MARKED I 1994 
J6f 
BILAG 2 
Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i 
forbrugeraftaler, EFT nr. L 95 af 21.4.1993, s. 29 
Rådets direktiv 93/15/EØF af 5. april 1993 om harmonisering af bestemmelserne om 
markedsføring af og kontrol med eksplosivstoffer til civil brug, EFT nr. L 121 af 
15.5.1993, s. 20 
Rådets direktiv 93/16/EØF af 5. april 1993 om fremme af den frie bevægelighed for 
læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre 
kvalifikationsbeviser, EFT nr. L 165 af 7.7.1993, s. 1 
Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med 
værdipapirer, EFT nr. L 141 af 11.6.1993, s. 27 
Rådets direktiv 93/35/EØF af 14. juni 1993 om sjette ændring af direktiv 76/768/EØF 
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, EFT 
nr. L 151 af 23.6.1993, s. 32 
Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved 
offentlige indkøb, EFT nr. L 199 af 9.8.1993, s. 1 
Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med 
hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, EFT nr. L 199 af 
9.8.1993, s. 54 
Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved 
tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation, 
EFT nr. L 199 af 9.8.1993, s. 84 
Rådets direktiv 93/43/EØF af 14. juni 1993 om levnedsmiddelhygiejne, EFT nr. L 175 
af 19.7.1993, s. 1 
Kommissionens direktiv 93/46/EØF af 22. juni 1993 om erstatning og ændring af 
bilagene til Rådets direktiv 92/109/EØF om fremstilling og markedsføring af visse 
stoffer, der benyttes ved ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer, EFT nr. 
L 159 af 1.7.1993, s. 134 
Kommissionens sekstende direktiv 93/47/EØF af 22. juni 1993 om tilpasning til den 
tekniske udvikling af bilag II, III, V, VI og VII til Rådets direktiv 76/768/EØF om 
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, EFT nr. 
L 203 af 13.8.1993, s. 24 
Rådets direktiv 93/68/EØF af 22. juli 1993 om ændring af direktiv 87/404/EØF (simple 
trykbeholdere), 88/378/EØF (sikkerhedskrav til legetøj), 89/106/EØF (byggevarer), 
89/336/EØF (elektromagnetiske kompatibilitet), 89/392/EØF (maskiner), 89/686/EØF 
DET INDRE MARKED I 1994 
jéi 
BILAG 2 
(personlige værnemidler), 90/384/EØF (ikke-automatiske vægte), 90/385/EØF (aktive, 
implantable medicinske anordninger), 90/396/EØF (gasapparater), 91/263/EØF 
(terminaludstyr), 92/42/EØF (nye varmtvandskedler, der anvender flyvende eller 
luftformigt brændsel) og 93/23/EØF (elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for 
visse spændingsgrænser), EFT nr. L 220 af 31.8.1993, s. 1 
Rådets direktiv 93/83/EØF af 27. september 1993 om samordning af visse 
bestemmelser vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i 
forbindelse med radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel, EFT 
nr. L 248 af 6.10.1993, s. 15 
Rådets direktiv 93/96/EØF af 29. oktober 1993 om opholdsret for studerende, EFT nr. 
L 317 af 18.12.1993, s. 59 
Rådets direktiv 93/97/EØF af 29. oktober 1993 om supplering af direktiv 91/263/EØF 
for så vidt angår satellitjordstationsudstyr, EFT nr. L 290 af 24.11.1993, s. 1 
Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med 
tilrettelæggelse af arbejdstiden, EFT nr. L 307 af 13.12.1993, s. 18 
Rådets direktiv 93/109/EF af 6. december 1993 om fastsættelse af de nærmere regler 
for valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet for unionsborgere, der har 
bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere, EFT nr. L 329 af 30.12.1993, s. 
34 
Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for 
forurenende stoffer i levnedsmidler, EFT nr. L 37 af 13.2.1993, s. 1 
Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93 af 20. juli 1993 om ændring af forordning (EØF) 
nr. 2052/88 om strukturfondenes opgaver og effektivitet samt om samordningen af deres 
interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske 
Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, EFT nr. L 193 af 
31.7.1993, s. 5 
Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93 af 20. juli 1993 om ændring af forordning (EØF) 
nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så 
vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel 
som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige 
eksisterende finansielle instrumenter, EFT nr. L 193 af 31.7.1993, s. 20 
DET INDRE MARKED I 1994 
jn 
BILAG 2 
1994 
Kommissionens direktiv 94/1/EF af 6. januar 1994 om teknisk tilnærmelse af Rådets 
direktiv 75/324/EØF om tilpasning af medlemsstaternes lovgivning om aerosoler, EFT 
nr. L 23 af 28.1.1994, s. 28 
Kommissionens direktiv 94/2/EF af 21. januar 1994 om gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets direktiv 92/75/EØF for så vidt angår energimærkning af elektriske kølemøbler, 
EFTnr. L 45 af 17.2.1994, s. 1 
Kommissionens direktiv 94/3/EF af 21. januar 1994 om en procedure for meddelelse 
om tilbageholdelse af en forsendelse eller af en skadegører, der kommer fra et 
tredjeland, og som frembyder en overhængende fare for plantesundheden, EFT nr. L 32 
af 5.2.1994, s. 37 
Rådets direktiv 94/5/EF af 14. februar 1994 om tilføjelse til det fælles merværdisystem 
og om ændring af direktiv 77/388/EØF - Særordning for brugte genstande, 
kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, EFT nr. L 60 af 3.3.1994, s. 16 
Rådets direktiv 94/8/EF af 21. marts 1994 om ændring af direktiv 78/660/EØF for så 
vidt angår revision af de beløb, der er udtrykt i ECU, EFT nr. L 82 af 25.3.1994, s. 33 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF af 23. marts 1994 om indbyrdes 
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om materiel og sikringssystemer til 
anvendelse i eksplosionsfarlig atmosfære, EFT nr. L 100 af 19.4.1994, s. 1 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/10/EF af 23. marts 1994 om anden 
væsentlige ændring af direktiv 83/189/EØF om en informationsprocedure med hensyn 
til tekniske standarder og forskrifter, EFT nr. L 100 af 19.4.1994, s. 30 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/11/EF af 23. marts 1994 om indbyrdes 
tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende 
mærkning af materialer anvendt i hovedbestanddelene af fodtøj med henblik på salg i 
detailleddet, EFT nr. L 100 af 19.4.1994, s. 37 
Kommissionens beslutning 94/11/EF af 21. december 1993 om en fælles teknisk 
forskrift for de generelle tilslutningskrav til offentlig Europadækkende cellulær digital 
landmobilkommunikation, EFT nr. L 8 af 12.1.1994, s. 20 
Kommissionens beslutning 94/12/EF af 21. december 1993 om en fælles teknisk 
forskrift for telefonitjenestekravene til offentlig europadækkende cellulær digital 
landmobilkommunikation, EFT nr. L 8 af 12.1.1994, s. 23 
DET INDRE MARKED I 1994 
^tj& 
BILAG 2 
Rådets direktiv 94/13/EF af 29. marts 1994 om ændring af direktiv 77/93/EØF om 
foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller 
planteprodukter og med deres spredning inden for Fællesskabet, EFT nr. L 92 af 
9.4.1994, s. 27 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/18/EF af 30. maj 1994 om ændring, for 
så vidt angår forpligtelsen til at offentliggøre prospekter, af direktiv 80/390/EØF om 
samordning af kravene ved udarbejdelse af, kontrol med og udsendelse af det prospekt, 
der skal offentliggøres med henblik på optagelse af værdipapirer til officiel notering på 
en fondsbørs, EFT nr. L 135 af 31.5.1994, s. 1 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF af 30. maj 1994 om 
indskudsgarantiordninger, EFT nr. L 135 af 31.5.1994, s. 5 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF af 30. maj 1994 om betingelser for 
tildeling og udnyttelse af tilladelser til prospektering, efterforskning og produktion af 
kulbrinter, EFT nr. L 164 af 30.6.1994, s. 3 
Europa-Parlamentets og Rådet direktiv 94/25/EF af 16. juni 1994 om indbyrdes 
tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer, 
EFT nr. L 164 af 30.6.1994, s. 15 
Kommissionens direktiv 94/26/EF af 15. juni 1994 om tilpasning til den tekniske 
udvikling af Rådets direktiv 79/196/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning vedrørende elektrisk materiel til anvendelse i eksplosionsfarlig atmosfære og 
om indførelse af visse beskyttelsesområder, EFT nr. L 157 af 24.6.1994, s. 33 
Rådets direktiv 94/28/EF af 23. juni 1994 om principperne for de zootekniske og 
genealogiske betingelser for import af dyr og deres sæd, æg og embryoner fra 
tredjelande og om ændring af direktiv 77/504/EØF om racerent aviskvæg, EFT nr. L 
178 af 12.7.1994, s. 66 
Rådets direktiv 94/29/EF af 23. juni 1994 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 
86/362/EØF og 86/363/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af 
pesticidrester i og på henholdsvis korn og levnedsmidler af animalsk oprindelse, EFT nr. 
L 189 af 23.7.1994, s. 67 
Rådets direktiv 94/30/EF af 23. juni 1994 om ændring af bilag II til direktiv 
90/642/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse 
produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager, samt om opstilling af 
en fortegnelse over maksimalgrænseværdier, EFT nr. L 189 af 23.7.1994, s. 70 
Kommissionens syttende direktiv 94/32/EF af 29. juni 1994 om tilpasning til den 
tekniske udvikling af bilag II, III, V, VI og VII til Rådets direktiv 76/768/EØF om 
DET INDRE MARKED I 1994 
J-}l 
BILAG 2 
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, EFT nr. 
L181 af 15.7.1994, s. 31 
Rådets direktiv 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge på arbejdspladsen, 
EFT nr. L 216 af 20.8.1994, s. 12 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/34/EF af 30. juni 1994 om ændring af 
direktiv 89/107/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
tilsætningsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler, EFT nr. L 237 af 10.9.1994, s. 1 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/35/EF af 30. juni 1994 om sødestoffer til 
brug i levnedsmidler, EFT nr. L 237 af 10.9.1994, s. 3 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/36/EF af 30. juni 1994 om farvestoffer til 
brug i levnedsmidler, EFT nr. L 237 af 10.9.1994, s. 13 
Kommissionens direktiv 94/38/EF af 26. juli 1994 om ændring af bilag C og D til 
Rådets direktiv 92/51/EØF om anden generelle ordning for anerkendelse af 
erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF, EFT nr. L 217 af 23.8.1994, 
s. 8 
Kommissionens direktiv 94/39/EF af 25. juli 1994 om udarbejdelse af en liste over 
anvendelsesområder for foder med særlige ernæringsformål, EFT nr. L 207 af 
10.8.1994, s. 20 
Kommissionens direktiv 94/40/EF af 22. juli 1994 om ændring af Rådets direktiv 
87/153/EØF om fastlæggelse af retningslinjer for vurdering af tilsætningsstoffer til 
foderstoffer, EFT nr. L 208 af 11.8.1994, s. 15 
Rådets direktiv 94/43/EF af 27. juli 1994 om affattelsen af bilag VI til direktiv 
91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, EFT nr. L 227 af 1.9.1994, 
s. 31 
Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske 
samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncemer 
med henblik på at informere og høre arbejdstagerne, EFT nr. L 254 af 30.9.1994, s. 64 
Kommissionens direktiv 94/46/EF af 13. oktober 1994 om ændring af direktiv 
88/301/EØF og 90/388/EØF for så vidt angår satellitkommunikation, EFT nr. L 268 af 
19.10.1994, s. 15 
Kommissionens direktiv 94/49/EF af 11. november 1994 om ajourføring af listen over 
selskaber, der omfattes af direktiv 91/296/EØF om transit af naturgas gennem de 
overordnede net, EFT nr. L 295 af 16.11.1994, s. 16 
DET INDRE MARKED I 1994 
A}^ 
BILAG 2 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/52/EF af 7. december 1994 om anden 
ændring af direktiv 88/344/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om ekstraktionsmidler anvendt ved fremstillingen af levnedsmidler og 
levnedsmiddelingredienser, EFT nr. L 331 af 21.12.1994, s. 10 
Kommissionens direktiv 94/59/EF af 2. december 1994 om tredje ændring af bilagene 
til Rådets direktiv 77/96/EØF om trikinundersøgelse i forbindelse med indførsel af fersk 
kød af tamsvin fra tredjelande, EFT nr. L 315 af 8.12.1994, s. 18 
Rådets direktiv 94/65/EF af 14. december 1994 om krav til fremstilling og afsætning 
af hakket kød og tilberedt kød, EFT nr. L 368 af 31.12.1994, s. 10 
Rådets direktiv 94/71/EF af 13. december 1994 om ændring af direktiv 92/46/EØF om 
sundhedsbestemmelser for produktion og afsætning af rå mælk, varmebehandlet mælk 
og mælkebaserede produkter, EFT nr. L 368 af 31.12.1994, s. 33 
Rådets direktiv 94/80/EF af 19. december 1994 om fastsættelse af de nærmere regler 
for valgret og valgbarhed ved kommunale valg for unionsborgere, der har bopæl i en 
medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere, EFT nr. L 368 af 31.12.1994, s. 38 
Rådets beslutning 94/117/EF af 21. februar 1994 om de minimumsbetingelser med 
hensyn til struktur og udstyr, der skal opfyldes af visse små virksomheder, som varetager 
distributionen af fiskerivarer i Grækenland, EFT nr. L 54 af 25.2.1994, s. 28 
Rådets afgørelse 94/268/Euratom af 26. april 1994 om et rammeprogram for Det 
Europæiske Atomenergifællesskabs indsats inden for forskning og uddannelse 
(1994-1998), EFT nr. L 115 af 6.5.1994, s. 31 
Kommissionens beslutning 94/341/EF af 3. juni 1994 om ændring af beslutning 
93/437/EØF om særlige betingelser for import af fiskerivarer med oprindelse i 
Argentina, EFT nr. L 151 af 17.6.1994, s. 41 
Rådets beslutning 94/370/EF af 21. juni 1994 om ændring af beslutning 90/424/EØF 
om visse udgifter på veterinærområdet, EFT nr. L 168 af 2.7.1994, s. 31 
Rådets beslutning 94/445/EF af 11. juli 1994 om datanet mellem administrationer til 
brug i forbindelse med statistikker over udveksling af goder mellem medlemsstater 
(EDICOM), EFT nr. L 183 af 19.7.1994, s. 42 
Kommissionens beslutning 94/470/EF af 18. juli 1994 om en fælles teknisk forskrift 
med tilslutningskrav til grænseflader for terminaludstyr til digitale ustrukturerede lejede 
kredsløb med en kapacitet på 2 048 kbit/s i ONP-systemet (Open Network Provision), 
EFT nr. L 194 af 29.7.1994, s. 87 
DET INDRE MARKED I 1994 
yi}3 
BILAG 2 
Kommissionens beslutning 94/471/EF af 18. juli 1994 om en fælles teknisk forskrift 
med generelle tilslutningskrav til DECT-terminaludstyr, EFT nr. L 194 af 29.7.1994, 
s. 89 
Kommissionens beslutning 94/783/EF af 14. september 1994 om Forbundsrepublikken 
Tysklands meddelelse om indførelse af forbud mod PCP (Kun den tyske udgave er 
autentisk), EFT nr. L 316 af 9.12.1994, s. 43 
Kommissionens beslutning 94/796/EF af 18. november 1994 om en fælles teknisk 
forskrift for primærtilslutning til det fælleseuropæiske tjenesteintegrerede digitalnet 
(ISDN), EFT nr. L 329 af 20.12.1994, s. 1 
Kommissionens beslutning 94/797/EF af 18. november 1994 om en fælles teknisk 
forskrift for basistilslutning til det fælleseuropæiske tjenesteintegrerede digitalnet (ISDN), 
EFT nr. L 329 af 20.12.1994, s. 14 
Kommissionens beslutning 94/821/EF af 9. december 1994 om en fælles teknisk 
forskrift med tilslutningskrav til grænseflader for terminaludstyr til digitale 
ustrukturerede lejede kredsløb med en kapacitet på 64 kbits/s i ONP-systemet (Open 
Network provision), EFT nr. L 339 af 29.12.1994, s. 81 
Rådets beslutning 94/936/EF af 20. december 1994 om ændring af beslutning 
90/218/EØF om markedsføring og indgift af bovin somatotropin (BST), EFT nr. L 366 
af 31.12.1994, s. 19 
Rådets afgørelse 94/942/FUSP af 19. december 1994 om en fælles aktion vedtaget af 
Rådet på grundlag af artikel J3 i traktaten om Den Europæiske Union vedrørende kontrol 
med udførslen af varer med dobbelt anvendelse fra Fællesskabet, EFT nr. L 367 af 
31.12.1994 
Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1110/94/EF af 26. april 1994 om fjerde 
rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk 
udvikling og demonstrationsaktioner (1994-1998), EFT nr. L 126 af 18.5.1994, s. 1 
Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker, EFT nr. 
L 11 af 14.1.1994, s. 1 
Rådets forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for 
indførsel fra visse tredjelande og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1765/82, nr. 
1766/82 og nr. 3420/83, EFT nr. L 67 af 10.3.1994, s. 89 
Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 om fastlæggelse af en 
fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter, EFT nr. L 66 af 
10.3.1994, s. 1 
DET INDRE MARKED I 1994 
J }i 
BILAG 2 
Rådets forordning (EF) nr. 1468/94 af 20. juni 1994 om ændring af forordning (EØF) 
nr. 2092/91 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse 
heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler, EFT nr. L 159 af 28.6.1994, s. 11 
Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af 
Samhørighedsfonden, EFT nr. L 130 af 25.5.1994, s. 1 
Rådets forordning (EF) nr. 1921/94 af 25. juli 1994 om ændring af forordning (EF) 
nr. 519/94 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande, EFT nr. L 198 af 
30.7.1994, s. 1 
Rådets forordning (EF) nr. 2062/94 af 18. juli 1994 om oprettelse af et europæisk 
arbejdsmiljøagentur, EFT nr. L 216 af 20.8.1994, s. 1 
Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 om EF-sortsbeskyttelse, EFT nr. 
L 227 af 1.9.1994, s. 1 
Kommissionens forordning (EF) nr. 2515/94 af 9. september 1994 om ændring af 
forordning (EØF) nr. 1848/93 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning 
(EØF) nr. 2082/92 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og levnedsmidler, 
EFT nr. L 275 af 26.10.1994, s. 1 
Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af 22. december 1994 om beskyttelse mod 
dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, EFT 
nr. L 349 af 31.12.1994, s. 1 
Rådets forordning (EF) nr. 3284/94 af 22. december 1994 om beskyttelse mod 
subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, 
EFT nr. L 349 af 31.12.1994, s. 22 
Rådets forordning (EF) nr. 3285/94 af 22. december 1994 om den fælles importordning 
og om ophævelse af forordning (EF) nr. 518/94, EFT nr. L 349 af 31.12.1994, s. 53 
Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af 
fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre 
udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig 
regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi, EFT nr. L 349 af 31.12.1994, s. 
71 
Rådets forordning (EF) nr. 3295/94 af 22. december 1994 om foranstaltninger med 
henblik på at forbyde overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel og henførsel 
under en suspensionsprocedure af varemærkeforfalskede og piratkopierede varer, EFT 
nr. L341 af 30.12.1994, s. 8 
DET INDRE MARKED I 1994 
yfs 
BILAG 2 
Rådets forordning (EF) nr. 3381/94 af 19. december 1994 om en 
fællesskabsordning for kontrol med udførslen af varer med dobbelt anvendelse, EFT 
nr. L 367 af 31.12.1994, s. 1 
Rådets forordning (EF) nr. 3384/94 af 21. december 1994 om anmeldelser, frister 
og udtalelser i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 om kontrol med 
fusioner og virksomhedsovertagelser, EFT nr. L 377 af 31.12.1994, s. 1 
DET INDRE MARKED I 1994 
sfy 
Bilag 3 - Citerede domme 
Domstolens dom af 18. maj 1982 § 6 \ 
Forenede sager 115 og 116/81 
Domssamling 1982 s. 1665-1713 
Rezguia Adoui mod den belgiske stat og byen Liège 
Dominique Cornuaille mod den belgiske stat 
Anmodninger om præjudiciel afgørelse: Tribunal de Première Instance - Liège 
Offentlig orden - opholds- eller etableringsret 
Domstolens dom af 9. februar 1994 § 66 
Sag C-319/92 
Domssamling 1994 s. 1-0425 
Salomone Haim mod Kassenzahnàrtliche Verenigung NordRhein 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Bundessozialgericht - Tyskland 
Etablering og udveksling af tjenesteydelser - Tandlæger - Anerkendelse 
af kvalifikationsbeviser 
Domstolens dom af 9. februar 1994 § 66 
Sag C-154/93 
Domssamling 1994 s. 1-0451 
Abdullah Tawil-Albertini mod Ministre des Affaires sociales 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Conseil d'Etat - Frankrig 
Etablering og udveksling af tjenesteydelser - Tandlæger -
Anerkendelse af kvalifikationsbeviser 
Domstolens dom af 20. februar 1979 § 72 
Sag 120-78 
Domssamling 1979 s. 649-665 
Rewe-Zentral AG mod Bundesmonopolverwaltung fur Branntwein 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Hessisches Finanzgericht 
Foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner 
Domstolens dom af 2. februar 1994 § 83 
Sag C-315/92 
Domssamling 1994 s. 1-0317 
Verband sozialer Wettbewerb mod Clinique Laboratoires SNC 
og Estée Lauder Cosmetics GmbH 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Landgericht Berlin - Tyskland 
Frie varebevægelser - Et kosmetisk middel med et navn, der vil 
kunne vildlede forbrugerne 
DET INDRE MARKED I 1994 
yin 
BILAG 3 
Domstolens dom af 24. marts 1994 § 84 
Sag C-80/92 
Domssamling 1994 s. 1-1019 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien 
Traktatbrud - Lovgivning om apparater til at sende eller modtage radiomeddelelser 
Domstolens dom af 2. juni 1994 § 85 
Forenede sager C-59/93 og C-258/93 
Domssamling 1994 s. 1-2355 
Punto Casa Spa mod Sindaco del comune di Capena og Comune di Capena 
og promozioni polivalenti Venete Soc. Coop. ARL (PPV) mod Sindaco del 
comune di Torri di Quatesolo og comune di Torri di Quatesolo 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Preturia Circondariale di Roma - Italien 
Fortolkning af traktatens artikel 30 og 36 - Forbud mod at udøve bestemte 
former for erhvervsvirksomhed om søndagen 
Domstolens dom af 24. november 1993 § 85 
Forenede sager C-267/91 og C-268/91 
Domssamling 1993 s. 1-6097 
Straffesag mod Bernard Keck og Daniel Mithouard 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Tribunal de Grande Instance de 
Strasbourg - Frankrig 
Frie varebevægelser - Forbud mod videresalg med tab 
Domstolens dom af 22. juni 1994 §86 
Forenede sager C-426/92 
Domssamling 1994 s. 1-2757 
Forbundsrepublikken Tyskland mod deutsches Milch-Kontor GmbH 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Bundes verwaltungsgericht - Tyskland 
Støtte til skummetmælkspulver - systematisk kontrol ved grænsen -
Foranstaltning med tilsvarende virkning - Kontrolomkostninger - Afgift 
med tilsvarende virkning 
Domstolens dom af 15. september 1994 § 87 
Forenede Sager C-293/93 
Domssamling 1994 s. 1-4249 
Straffesag mod Ludomira Neeltje Barbara Houtwipper 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Arrondissementsrechtbank Zutphen 
- Nederlandene 
Frie varebevægelser - Ædle metaller - Obligatorisk holdighedsstempling 
Domstolens dom af 22. juni 1982 § 87 
Sag 220/81 
Domssamling 1982 s. 2349-2363 
Straffesager mod Timothy Frederick Robertson m.fl. 
DET INDRE MARKED I 1994 
Aji 
BILAG 3 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Tribunal de Première 
Instance - Bruxelles 
Foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner 
Domstolens dom af 2. august 1993 § 93 
Sag C-303/92 
Domssamling 1993 s. 1-4739 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene 
Traktatbrud - Manglende gennemførelse af direktiver inden for den fastsatte frist 
Domstolens dom af 9. august 1994 §160 
Sag C-359/92 
Domssamling 1994 s. 1-3681 
Forbundsrepublikken Tyskland mod Rådet for Den Europæiske Union 
Annullationssøgsmål - direktiv 92/59/EØF om produktsikkerhed i almindelighed -
hjemmel - Artikel 100 A og artikel 145, tredje led 
Domstolens dom af 24. marts 1994 § 167 
Sag C-275/92 
Domssamling 1994 s. 1-1039 
Her Majesty's Customs and excise mod Gerhart Schindler og Jôrg Schindler 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: High Court of Justice, Queen's Bench Division 
- Forenede Kongerige 
Lotterier 
Domstolens dom af 22. marts 1994 § 167 
Sag C-375/92 
Domssamling 1994 s. 1-0923 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien 
Traktatbrud - Fri udveksling af tjenesteydelser - Turistførere -
Krav om faglige kvalifikationer i henhold til den nationale lovgivning 
Domstolens dom af 9. august 1994 § 167 
Sag C-43/93 
Domssamling 1994 s. 1-3803 
Raymond Vander Elst mod Office des migrations internationales 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Tribunal administratif de Châlons-sur-Marne 
- Frankrig 
Fri udveksling af tjenesteydelser - statsborgere i et tredjeland 
Domstolens dom af 20. oktober 1993 §219 
Forenede sager C-92/92 og C-326/92 
Domssamling 1993 s. 1-5145 
Phil Collins mod Imtrat Handelsgesellschaft MbH og Patricia Im- und Export 
Verwalmngsgesellschaft MbH og Leif Emanuel Kraul mod EMI Electrola GmbH 
DET INDRE MARKED I 1994 
Jf? 
BILAG 3 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Landgericht Munchen I og 
Bundesgerichtshof - Tyskland 
Traktatens artikel 7 - ophavsret og beslægtede rettigheder 
Domstolens dom af 20. marts 1990 § 263 
Sag 21/88 
Domssamling 1990 s. 1-0889 
Du Pont de Nemours Italiana Spa mod Unita sanitaria locale N. 2 die Carrara 
og 3 M Italiana Spa 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Tribunale amministrativo regionale 
della Toscana - Italien 
Offentlige indkøbsaftaler - Regel om andel på 30% af offentlige indkøb forbeholdt 
virksomheder, der er beliggende i et bestemt område 
Domstolens dom af 18. marts 1992 § 267 
Sag C-24/91 
Domssamling 1992 s. 1-1989 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien 
Direktiv 71/305/EØF - Indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter -
offentliggørelse af udbud - fravigelse i hastende tilfælde 
Domstolens dom af 3. maj 1994 
Sag C-328/92 
Domssamling 1994 s. 1-1569 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien 
Traktatbrud - Offentlige indkøbsaftaler - Farmaceutiske produkter og 
medicinske specialiteter 
Domstolens dom af 22. april 1994 § 268 
Sag C-87/94 R 
Domssamling 1994 s. 1-1395 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien 
Foreløbige forholdsregler - Retssikrende forholdsregler - Uopsættelighed -
Interesseafvejning - Offentlig sikkerhed - Offentlige kontrakter -
Transportsektoren - Direktiv 90/53l/EØF 
Domstolens dom af 14. april 1994 § 269 
Sag C-389/92 
Domssamling 1994 s. 1-1289 
Ballast Nedam Group NV mod den belgiske stat 
Anmodning om præjudiciel afgørelse: Råd van Staat - Belgien 
Fri udveksling af tjenesteydelser - Offentlige bygge- og anlægskontrakter -
Godkendelse af entreprenører - Den relevante enhed 
DET INDRE MARKED I 1994 
.•/•Se 
BILAG 3 
Domstolens dom af 26. april 1994 § 270 
Sag C-272/91 
Domssamling 1994 s. 1-1409 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod den italienske republik 
Koncession på et system til automatisering af lotto-spillet 
DET INDRE MARKED I 1994 
^Si 
Bilag 4 - Nyere rapporter, studier og undersøgelser vedrørende det 
indre marked 
(Nedenstående liste er ikke udtømmende. Der er tale om et udvalg af publikationer, 
som behandler spørgsmål om, hvorledes det indre marked fungerer, og som 
Kommissionen er blevet bekendt med i 1994. Listen omfatter ikke de mange 
akademiske værker, der regelmæssigt udgives på dette område). 
The Single European Market: Centralization or Competition among national 
rules, The Royal Institute of International Affairs, 1994 
Resolution and report of the conference of the Ministers for Economic affairs 
of the German "Lander" on the implication for business of the transitions to 
the Single market, German "Lander", marts 1994 
The internal Market, a balance sheet, BEUC, 14. april 1994 
European Business Survey, Grant Thornton International Business Strategies 
Ltd, maj 1994 
Single Market Compliance unit: breakdown of detailed cases, Department of 
Trade and Industry, maj 1994 
Rapport: achever la réalisation d'un vrai marché unique pour renforcer nos 
entreprises, CNPF, juni 1994 
Rapport: road freight transport in the single European Market, Committee of 
Enquiry, juli 1994 
Undersøgelse: "Marché intérieur européen: où en est-on?", Fédération des 
Entreprises de Belgique, september 1994 
Conference on Technical Barriers to Trade in Europe, 
Erhvervsministeriet/Europa-Kommissionen/Industrirådet, 13. september 1994 
(København) 
Avis sur le rapport annuel sur le fonctionnement du marché intérieur, Comité 
Economique et Social, september 1994 
Non Tariff Barriers in the European Union, Eurochambres, oktober 1994 
Undersøgelse: "Europe, mode d'emploi", Direction Générale Provence-Alpes-
Côte d'Azur, maj-oktober 1994 
DET INDRE MARKED I 1994 
yli'i 
BILAG 4 
Ligne ouverte pour l'identification des problèmes des entreprises espagnoles 
dans le marché unique, Ministère du Commerce et du Tourisme, oktober 1994 
Enquête sur le fonctionnement du marché unique, VNO-NCW (Nederlandene), 
december 1994 
The Single Market and the future development of the European Union, 
Confederation of British Industry, oktober 1994 
The EC's internal market: implementation, economic consequences, unfinished 
business, Peter Hoeller og Marie-Odile Louppe, OECD, Paris, 1994 
DET INDRE MARKED I 1994 
Bilag 5: Bidragydende organisationer 
Association of European Airlines (AEA) 
Association of European Cooperative and Mutual Insurers (ACME) 
British Telecom (BT) 
Bureau International des Producteurs d'Assurances et de Réassurances 
(BIPAR) 
Commissao do Mercado de Valores Mobiliarios 
Confédération Européenne de l'Immobilier 
Confédération Fiscale Européenne (CFE) 
Confederation of British Industry (CBI) 
Confederation of the Food and Drink Industries of the EEC (CIAA) 
Conference Européenne des Administrations des Postes et des 
Télécommunications (CEPT) 
Coordination Committee for the Textile Industies in the European Economie 
Community (COMTEXTIL) 
Danmarks Rederiforening 
E C Committee of the American Chamber of Commerce in Belgium 
(AMCHAM) 
EFTA Surveillance Authority 
Eurocommerce 
European Association of Consumer Electronics Manufacturers (EACEM) 
European Association of Cooperative Banks (EACB) 
European Association of Craft, Small and Medium-Sized Enterprises 
(UEAPME) 
European Automobile Manufacturers' Association (EAMA) 
European Business Aviation Association (EBAA) 
DET INDRE MARKED I 1994 
J M 
BILAG 5 
European Chemical Industry Council (CEFIC) 
European Community Mortgage Federation 
European Community's Independent Airline Association (ACE) 
European Confederation of Associations of Manufacturers of Insulated Wires 
and Cables (EUROPACABLE) 
European Confederation of Medical Suppliers Associations (EUCOMED) 
Den Europæiske Forbrugerorganisation (BEUC) 
European Cosmetic Toiletry and Perfumery Association (COLIPA) 
European Crop Protection Association (ECPA) 
European Federation of Engineering Consultancy Associations (EFCA) 
European Federation of Equipment Leasing Company Associations 
European Fertilizers Manufacturers' Association (EFMA) 
European Grouping of the Electricity Supply Industry (EURELECTRIC) 
European Organisation of Reinforced Plastics/Composite Materials (GPRMC) 
European Petroleum Industry Association (EUROPIA) 
European Proprietary Medicines Manufacturers' Association (AESGP) 
European Salt Producers' Association 
European Savings Bank Group (ESBG) 
European Society for Opinion and Marketing Research (ESOMAR) 
European Telecommunications and Professional Electronics Industry (ECTEL) 
Fédération des Experts Comptables Européens (FEE) 
Den Europæiske Forlæggerunion 
International Air Transport Association (IATA) 
DET INDRE MARKED I 1994 
JU 
BILAG 5 
International Confederation of Paper and Board Converters in Europe (CITPA) 
Liaison Group of the European Mechanical, Electrical, Electronic and 
Metalworking Industries (ORGALIME) 
Liaison Office of the Rubber Industry of the EEC (BLIC) 
Sociedade Portuguesa de Autores 
Union des Confédérations de l'Industrie et des Employeurs d'Europe (UNICE) 
DET INDRE MARKED I 1994 
y/U 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 238 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 10 
Katalognummer : CB-CO-95-259-DA-C 
ISBN 92-77-89470-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg