EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 16.9.2019 COM(2019) 415 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET om aktiviteter gennemført af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i 2017 og 2018



RESUMÉ Europa udviser solidaritet med dem, der har mest brug for det. Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet i 2007 for at støtte arbejdstagere, der mister deres job som følge af globaliseringen og ændrede handelsmønstre. Fonden blev yderligere tilpasset for at yde støtte i forbindelse med afskedigelser som følge af den globale finansielle og økonomiske krise. Fondens hovedformål er at støtte afskedigede arbejdstagere, der oplever problemer i forbindelse med vanskelige overgange, ved at hjælpe dem med at tilpasse deres færdigheder og finde nye job. Foranstaltningerne omfatter individualiseret hjælp til jobsøgning og vejledning, en bred vifte af tiltag inden for erhvervsuddannelse og opkvalificering, støtte til iværksætteri og virksomhedsetablering og midlertidige økonomiske incitamenter og tilskud. EGF kan også bruges specifikt til at hjælpe unge. I regioner med høj ungdomsarbejdsløshed yder EGF støtte til unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse (NEET'er). EGF medfinansierer op til 60 % af omkostningerne til de foranstaltninger, som foreslås af de medlemsstater, der indgiver ansøgninger om EGF-støtte. Denne rapport giver et overblik over EGF's aktiviteter og resultater i 2017 og 2018. Ø I denne periode blev der indgivet 13 ansøgninger af ti medlemsstater om et samlet støttebeløb på 41 mio. EUR til 12 896 arbejdstagere og 1 155 unge, som ikke var i beskæftigelse eller under uddannelse. Det største antal arbejdstagere var i sektoren for maskiner og udstyr, efterfulgt af detailhandel og luftfart. Ø Europa-Parlamentet og Rådet vedtog 15 afgørelser om at mobilisere EGF-midler til et samlet beløb på 45,5 mio. EUR til støtte for 14 517 støttemodtagere. Ø Medlemsstaterne rapporterede om 23 EGF-sager, der blev vedtaget i perioden 2014-2016. Resultaterne er en stigning i forhold til 2015/-2016 og viste, at 60 % af de arbejdstagere, der deltog i foranstaltningerne, havde fundet nye job ved udgangen af gennemførelsesperioden. I 2015-2016 havde blot 47 % af de arbejdstagere, der havde fået støtte, fundet nye job. Andelen af arbejdstagere, der vendte tilbage til arbejdsmarkedet, var navnlig stor i følgende sager: Volvo Trucks (Sverige) 84 %, Broadcom (Finland) 84 %, Aleo Solar (Tyskland) 81 % og PWA International (Irland) 79 %. I sit forslag til EGF efter 2020 har Kommissionen foreslået at udvide anvendelsen af fonden, således at den kan intervenere mere effektivt for at støtte flere arbejdstagere, der har mistet deres arbejde. Det betyder, at EGF ikke kun vil yde støtte til arbejdstagere i tilfælde af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene som følge af globaliseringen og den globale økonomiske og finansielle krise, men også af andre årsager såsom automatisering, digitalisering eller overgang til lavemissionsøkonomi. Der tages således hensyn til de nye udfordringer på et arbejdsmarked i udvikling. INDHOLDSFORTEGNELSE 1. Indledning…………………………………………………………………………………………...3 2. Analyse af EGF's aktiviteter i 2017 og 2018 2.1. Indgivne ansøgninger 2.1.1. Ansøgninger indgivet i medfør af afskedigelses- og interventionskriteriet

2.1.2. Ansøgninger indgivet pr. sektor (NACE rev. 2) 2.1.3. Ansøgninger indgivet efter antal støttemodtagere i målgruppen pr. medlemsstat 2.1.4. Ansøgninger indgivet efter ansøgningsbeløbets størrelse 2.1.5. Ansøgninger indgivet efter ansøgningsbeløbets størrelse pr. støttemodtager 2.2. Vedtagne afgørelser og bevilget støtte 2.2.1. Foranstaltninger finansieret med støtte fra EGF 2.2.2. Komplementaritet med foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Socialfond (ESF) 2.3. Ansøgninger, der ikke opfylder betingelserne for økonomisk EGF-støtte 2.4. EGF's resultater 2.4.1. Sammenfatning af de indberettede resultater i 2017 og 2018 2.4.2. Andelen af støttemodtagere, der har fået hjælp til at vende tilbage til arbejdsmarkedet, pr. medlemsstat 2.4.3. Kvalitativ vurdering af de forelagte endelige rapporter i 2017 og 2018 2.5. Finansiel gennemførelse 2.5.1. Midler tildelt af EGF 2.5.2. Udgifter til teknisk bistand 2.5.3. Anmeldte uregelmæssigheder 2.5.4. Opgørelse over den økonomiske støtte fra EGF 2.6. Tekniske støtteaktiviteter, som varetages af Kommissionen 2.6.1. Information og offentlig omtale: internetwebsted 2.6.2. Møder med de nationale myndigheder og EGF-interessenter

2.6.3. Det elektroniske system til udveksling af data (SFC2014) 2.6.4. Midtvejsevalueringen af EGF 2014-2020 3. Udvikling af EGF-politikken 3.1. Ændring af forordning (EU) nr. 1309/2013 i forbindelse med forordning (EU) 2018/1046 3.2. Lovforslag om EGF efter 2020 1. Indledning Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) er udtryk for europæisk solidaritet med og konkret støtte til arbejdstagere, der afskediges som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene som følge af globaliseringen og den globale økonomiske og finansielle krise. EGF medfinansierer aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger, som gennemføres af medlemsstaterne for at hjælpe afskedigede arbejdstagere med at finde nye job. Fonden supplerer nationale arbejdsmarkedsforanstaltninger i tilfælde af pludselige kollektive afskedigelser, som skyldes ovennævnte årsager, ved at henvende sig til de mest sårbare afskedigede arbejdstagere på en mere individualiseret og målrettet måde. I overensstemmelse med artikel 19 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet denne rapport, som indeholder en kvantitativ og kvalitativ vurdering af EGF's aktiviteter i de to foregående år. Rapporten fokuserer på de resultater, der er opnået gennem EGF, og indeholder især oplysninger om: ·indgivne ansøgninger ·vedtagne afgørelser ·støttede aktioner, herunder sådanne aktioners komplementaritet med aktioner, der modtager støtte fra andre EU-fonde, navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF) ·statistikker over andelen af støttemodtagere, der har fået hjælp til at vende tilbage til arbejdsmarkedet, pr. medlemsstat ·opgørelse over den økonomiske støtte og ·ansøgninger, der er blevet afvist eller reduceret på grund af manglende bevillinger eller manglende opfyldelse af kriterierne. Til slut forklares det i rapporten, hvordan Kommissionen har håndteret fremtidens udfordringer i sit forslag til EGF efter 2020. 2. Analyse af EGF's aktiviteter i 2017 og 2018 2.1. Indgivne ansøgninger

I 2017 og 2018 modtog Kommissionen 13 ansøgninger fra følgende ti medlemsstater: Belgien, Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Nederlandene, Portugal, Finland og Sverige. Alle disse medlemsstater havde også ansøgt om EGF-støtte i de foregående år. Der er angivet nærmere oplysninger om disse ansøgninger i tabel 1. Tabel 1: Ansøgninger indgivet i 2017 og 2018 2.1.1. Ansøgninger indgivet i medfør af afskedigelses- og interventionskriteriet Ansøgningerne fra 2017 og 2018 var omfattet af forordning (EU) nr. 1309/2013, som finder anvendelse på afskedigelser som følge af: vGennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, som skyldes globaliseringen. Der blev indgivet ni ansøgninger i medfør af handelskriteriet, hvoraf en blev begrundet med særlige omstændigheder, og en anden vedrørte et lille arbejdsmarked. vVirkningerne af den globale økonomiske og finansielle krise. Der blev indgivet fire ansøgninger på grund af følgerne af den globale økonomiske og finansielle krise, hvoraf en blev begrundet med særlige omstændigheder. 2.1.2. Ansøgninger indgivet pr. sektor (NACE rev. 2) De 13 ansøgninger, der blev indgivet og imødekommet, var forbundet med afskedigelser i 11 forskellige sektorer: 1) udvinding af kul og brunkul, 2) fremstilling af gummi- og plastprodukter, 3) fremstilling af computere, elektroniske og optiske produkter, 4) fremstilling af maskiner og udstyr, 5) luftfart, 6) udgivervirksomhed, 7) computerprogrammering og konsulentbistand, 8) pengeinstitut- og finansieringsvirksomhed, 9) administrationsservice, kontorservice og anden forretningsservice, 10) beklædningsartikler (to ansøgninger) og 11) detailhandel (to ansøgninger). For første gang siden starten af EGF blev der indgivet ansøgninger for følgende sektorer: udvinding af kul og brunkul, fremstilling af gummi- og plastprodukter samt pengeinstitut- og finansieringsvirksomhed. Det største antal arbejdstagere i målgruppen var i sektoren for maskiner og udstyr (2 285), efterfulgt af detailhandel (2 225) og luftfart (1 858).

Diagram 1: Antal arbejdstagere i målgruppen pr. sektor (NACE rev. 2) i 2017-2018 2.1.3. Ansøgninger indgivet efter antal støttemodtagere i målgruppen pr. medlemsstat Det samlede antal støttemodtagere i målgruppen for EGF-støtte (arbejdstagere og NEET'er) var på 14 051. Antallet af støttemodtagere i målgruppen pr. ansøgning varierede fra 303 til 2 585, og seks ansøgninger var rettet mod mere end 1 000 støttemodtagere, og tre ansøgninger var rettet mod mindre end 500 støttemodtagere (se tabel 1). Det gennemsnitlige antal støttemodtagere i målgruppen pr. ansøgning var på 1 081. Ud af de 14 051 støttemodtagere i målgruppen var 12 896 afskedigede arbejdstagere og 1 155 var NEET'er. Finland søgte om EGF-støtte til det største antal arbejdstagere (2 500), efterfulgt af Belgien (2 285) og Frankrig (1 858). De tre ansøgninger, hvor støtten også var rettet mod NEET'er, blev indgivet af Belgien (300 NEET'er), Spanien (125 NEET'er) og Portugal (730 NEET'er). Diagram 2: Antal støttemodtagere i målgruppen pr. medlemsstat i 2017-2018 Antal indgivne ansøgninger er angivet i parentes.

Samlet antal støttemodtagere i målgruppen: 14 051 Gennemsnitligt antal støttemodtagere i målgruppen: 1 405 De 13 ansøgninger, der blev indgivet i referenceperioden, vedrørte 16 133 afskedigelser, hvoraf 12 896 svarende til 80 % var omfattet af de foranstaltninger, hvortil der blev søgt om EGF-medfinansiering. Det skal understreges, at antallet af afskedigede arbejdstagere og antallet i målgruppen for EGF-støtte kan variere, fordi medlemsstaten kan beslutte udelukkende at fokusere på bestemte grupper såsom de mest sårbare arbejdstagere, dem, der har usædvanlig vanskeligt ved at blive på arbejdsmarkedet, og/eller dem, der har det største behov for hjælp. Den almindelige støtte, der er til rådighed for afskedigede arbejdstagere i medlemsstaterne, er muligvis i nogle tilfælde nok til hurtigt at få arbejdstagerne tilbage i beskæftigelse, eller også kan arbejdstagere i visse tilfælde vælge at gå på tidlig pension. 2.1.4. Ansøgninger indgivet efter ansøgningsbeløbets størrelse Alle medlemsstater, der ansøger om støtte fra EGF, skal udarbejde en samordnet pakke af foranstaltninger, der bedst muligt passer til profilen for støttemodtagerne i målgruppen, og fastlægge, hvor stort et støttebeløb de har behov for. I forordning (EU) nr. 1309/2013 fastsættes den maksimale EGF-medfinansieringssats til 60 %. Ti medlemsstater søgte om et samlet beløb på 41 006 837 EUR fra EGF. Frankrig har søgt om det højeste beløb (9 894 483 EUR for en ansøgning), efterfulgt af Finland (6 019 440 EUR for to ansøgninger) og Grækenland (5 257 650 EUR for to ansøgninger). Størrelsen på den EGF-støtte, der blev anmodet om, varierede fra 720 000 EUR til 9 894 483 EUR, og gennemsnittet lå på 3 154 372 EUR pr. ansøgning og på 4 100 684 EUR pr. medlemsstat. Diagram 3: Samlet ansøgt EGF-støtte (i EUR) pr. medlemsstat i 2017-2018 Antal indgivne ansøgninger er angivet i parentes. Samlet ansøgt EGF-støtte: 41 006 837 EUR Gennemsnitligt ansøgt EGF-støtte: 4 100 684 EUR 2.1.5. Ansøgninger indgivet efter ansøgningsbeløbets størrelse pr. støttemodtager I forordning (EU) nr. 1309/2013 fastsættes der ingen grænser for det samlede beløb, der kan søges om. Det beløb, der ansøges om pr. støttemodtager i målgruppen, kan således variere alt efter situationen på det pågældende arbejdsmarked, de pågældende støttemodtageres individuelle situation, de foranstaltninger, som medlemsstaterne allerede har truffet, og udgifterne ved disse tilbud i den pågældende medlemsstat eller region. Dette er årsagen til, at den foreslåede EGF-støtte pr. støttemodtager i 2017 og 2018 varierede mellem 1 666 EUR og 5 325 med et gennemsnit på 2 918 EUR pr. støttemodtager i målgruppen (som vist tabel 1). Frankrig søgte om det højeste gennemsnitlige beløb pr. støttemodtager (5 325 EUR), efterfulgt af Grækenland (4 124 EUR) og Tyskland (3 352 EUR). Diagram 4: Ansøgt EGF-støtte (i EUR) pr. støttemodtager og medlemsstat

i 2017-2018

Antal indgivne ansøgninger er angivet i parentes. Gennemsnitligt ansøgt EGF-støtte pr. støttemodtager: EUR 2 918 2.2. Vedtagne afgørelser og bevilget støtte Europa-Parlamentet og Rådet vedtog syv afgørelser om at mobilisere EGF-midler i 2017 og otte afgørelser i 2018. I alle tilfælde var medfinansieringssatsen på 60 %. Der er anført nærmere oplysninger om den støtte, der blev ydet i 2017 og 2018, i tabel 2 og 3. Disse to tabeller omfatter også to ansøgninger, der blev indgivet før den 1. januar 2017, men vedtaget i 2017, og derfor vedrører nogle andre sager end i tabel 1, som indeholder de ansøgninger, der blev indgivet i 2017 og 2018. De 15 bevilgede støttebeløb omfattede 15 672 støttemodtagere (heraf 1 155 unge, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse) i ti medlemsstater, og den samlede EGF-finansiering lå på 45 467 387 EUR (i gennemsnit 2 901 EUR pr. støttemodtager i målgruppen). Af de 14 517 arbejdstagere i målgruppen (svarende til 80 % af de afskedigede arbejdstagere) var 57 % mænd, 69 % var mellem 25 og 54 år, og 98 % var EU-borgere. Tabel 2: Nærmere oplysninger om bevilget støtte i 2017 og 2018 (dato for budgetmyndighedens underskrift i 2017 og 2018) Tabel 3: Nærmere oplysninger om bevilget støtte i 2017 og 2018 Profil for arbejdstagerne i målgruppen (uden NEET'er) Diagram 5: Profil for arbejdstagerne i målgruppen opdelt på køn Diagram 6: Profil for arbejdstagerne i målgruppen opdelt på statsborgerskab

Diagram 7: Profil for arbejdstagerne i målgruppen opdelt på alder 2.2.1. Foranstaltninger finansieret med støtte fra EGF I henhold til artikel 7 i forordning (EU) nr. 1309/2013 kan der ydes økonomisk støtte fra EGF til aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, der indgår i en samordnet pakke af individualiserede tilbud, som har til formål at lette en tilbagevenden for støttemodtagerne i målgruppen, herunder navnlig ugunstigt stillede, ældre og unge ledige, til beskæftigelse eller selvstændig virksomhed. De foranstaltninger, som blev godkendt i de 15 sager om EGF-støtte, bestod hovedsagelig af følgende foranstaltninger: ·intensiv, individualiseret hjælp til jobsøgning ·en bred vifte af tiltag inden for omskoling, opkvalificering og erhvervsuddannelse, uddannelse inden for horisontale færdigheder og bløde færdigheder samt videregående uddannelsesprogrammer ·rådgivning og mentorordninger med henblik på genansættelse og mentorstøtte i den første fase i det nye job ·fremme af iværksætteri og støtte til virksomhedsetablering ·enkeltstående beskæftigelses- og ansættelsesincitamenter med henblik på hurtig genansættelse og ansættelse og ·en bred vifte af tilskud (jobsøgning, uddannelse) og støtte (pendling, personer med omsorgsansvar). Da medlemsstaterne udformede deres støttepakker, tog de hensyn til den enkelte støttemodtageres baggrund, erfaringer og uddannelsesniveau, deres mobilitetsevne samt de nuværende og forventede muligheder for job i de pågældende regioner. 2.2.2. Komplementaritet med foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Socialfond (ESF) EGF er udformet med henblik på at øge beskæftigelsesegnetheden og sikre, at støttemodtagerne i målgruppen hurtigt bliver en del af arbejdsmarkedet ved hjælp af aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, og komplementerer således ESF, der er det vigtigste EU-instrument til fremme af beskæftigelsen. Generelt består de to fondes komplementaritet i deres mulighed for at løse disse problemer ud fra to forskellige tidsperspektiver: EGF yder støtte til afskedigede arbejdstagere eller selvstændige i forbindelse med en specifik masseafskedigelse, som har fundet sted inden for en kort periode. Fonden yder konkret europæisk støtte i en krisesituation, mens ESF – på foregribende vis – støtter strategiske langsigtede mål (f.eks. forøgelse af menneskelig kapital og forvaltning af forandringer) gennem flerårige programmer, hvis ressourcer normalt ikke kan bruges til løsning af krisesituationer, som skyldes uventede masseafskedigelser (uden at ændre det operationelle program). EGF giver mulighed for at sikre individualiserede foranstaltninger, som er tilpasset de enkelte afskedigede arbejdstageres behov, mens ESF-støtte normalt er mere generel og er målrettet befolkningen som helhed (både personer i arbejde og dem uden arbejde). Desuden har ESF større fokus på at støtte både efterspørgsel og udbud på arbejdsmarkedet (støttemodtageres færdigheder, behov og ambitioner) på en integreret måde, mens EGF traditionelt er mere rettet mod udbudssiden. EGF- og ESF-foranstaltninger anvendes undertiden af medlemsstaterne således, at de supplerer hinanden ved at tilbyde både kortsigtede og langsigtede løsninger. Det afgørende kriterium er de eksisterende instrumenters mulighed for at hjælpe støttemodtagere i målgruppen, og det er op til medlemsstaterne at udvælge og planlægge de instrumenter og foranstaltninger, som er bedst egnede til at nå de tilstræbte mål. Indholdet af den "samordnede pakke af individualiserede tilbud", som EGF medfinansierer, består af specifikke individualiserede tilbud og skræddersyet støtte, der går langt ud over standardkurser og -foranstaltninger. Praksis har vist, at medlemsstaterne gennem EGF kan tilbyde støttemodtagerne i målgruppen en mere individualiseret og vidtgående støtte, bl.a. foranstaltninger, hvortil arbejdstagerne normalt ikke ville have haft adgang (f.eks. gymnasiale eller videregående uddannelser).

EGF giver medlemsstaterne mulighed for især at beskæftige sig med sårbare personer såsom lavt uddannede eller personer med indvandrerbaggrund og at yde støtte gennem flere rådgivere i forhold til antallet af støttemodtagere og/eller i et længere tidsrum. Dette øger støttemodtagernes udsigt til at forbedre deres situation. I henhold til artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1309/2013 skal alle medlemsstater etablere de nødvendige mekanismer for at undgå enhver risiko for dobbeltfinansiering fra EU's finansielle instrumenter. I de fleste medlemsstater er ESF-forvaltningsmyndigheden også ansvarlig for gennemførelsen af EGF-sager. Dette giver medlemsstaterne mulighed for at søge komplementaritet mellem de forskellige interventioner. På sagsniveau bygger EGF almindeligvis oven på eksisterende nationale foranstaltninger eller ESF-foranstaltninger eller tilbyder forskellige supplerende foranstaltninger. I midtvejsevalueringen blev det konkluderet, at EGF skabte en reel EU-merværdi ved at øge antallet og udvalget af tilbuddene til afskedigede arbejdstagere, samt deres intensitetsniveau. I overensstemmelse med nærhedsprincippet er blandingen af EGF-foranstaltninger, der udarbejdes på medlemsstatsniveau, i høj grad komplementær i forhold til de mere generelle ESF-bestemmelser vedrørende støtte til, at arbejdstagere kommer i beskæftigelse igen. Afgørelsen om at ansøge om ESF- eller EGF-støtte træffes på medlemsstatsniveau, forudsat at det operationelle program under ESF, der er aftalt med Kommissionen, er foreneligt med en sådan støtte. Det er op til medlemsstaten bedst muligt at sørge for komplementaritet mellem ESF og EGF alt efter de lokale forhold på det pågældende tidspunkt. 2.3. Ansøgninger, der ikke opfylder betingelserne for økonomisk EGF-støtte Hverken Kommissionen eller Europa-Parlamentet og Rådet har afvist ansøgninger indgivet af medlemsstaterne eller reduceret beløbet for den foreslåede finansiering som følge af manglende opfyldelse af kriterierne eller manglende bevillinger. 2.4. EGF's resultater De vigtigste kilder til information om EGF's resultater er de endelige rapporter, som medlemsstaterne forelægger seks måneder efter afslutningen af gennemførelsen. Disse suppleres med oplysninger, som medlemsstaterne deler med Kommissionen igennem direkte kontakt, under møder og i forbindelse med revisionsarbejde. De væsentligste resultater og oplysninger, som medlemsstaterne har indberettet i 2017 og 2018, er sammenfattet i dette afsnit og i tabel 4. Tabel 4: Endelige rapporter modtaget i 2017 og 2018 * Støttemodtagernes status på arbejdsmarkedet i denne tabel afspejler principielt situationen ved udgangen af gennemførelsesperioden.

** "Inaktiv" betyder, at folk ikke længere er til rådighed for arbejdsmarkedet af forskellige personlige årsager, f.eks. pensionering. * Støttemodtagernes status på arbejdsmarkedet i denne tabel afspejler principielt situationen ved udgangen af gennemførelsesperioden.

** "Inaktiv" betyder, at folk ikke længere er til rådighed for arbejdsmarkedet af forskellige personlige årsager, f.eks. pensionering. * Støttemodtagernes status på arbejdsmarkedet i denne tabel afspejler principielt situationen ved udgangen af gennemførelsesperioden.

** "Inaktiv" betyder, at folk ikke længere er til rådighed for arbejdsmarkedet af forskellige personlige årsager, f.eks. pensionering. 2.4.1. Sammenfatning af de indberettede resultater i 2017 og 2018

I 2017 og 2018 modtog Kommissionen 23 endelige rapporter om sager, der blev medfinansieret af EGF, og som var blevet gennemført af otte medlemsstater fra november 2013 frem til marts 2018 (se tabel 4). Disse rapporter viste, at 12 723 arbejdstagere (60 % af de arbejdstagere, der har fået hjælp, og 288 NEET'er, dvs. 56 % af de 23 030 EGF-støttemodtagere, havde fundet nye job ved udgangen af EGF-gennemførelsesperioden (12 561 som lønmodtagere, 450 som selvstændige). Ca. 2 % af støttemodtagerne var stadig under uddannelse eller erhvervsuddannelse, 38 % var arbejdsløse eller inaktive af forskellige årsager, og for 3 % var oplysninger om deres beskæftigelsesstatus ikke tilgængelige. 21 af de 23 sager, hvor de endelige rapporter blev forelagt i referenceperioden, blev underkastet en midtvejsevaluering og er blevet analyseret i den tidlige gennemførelsesfase. Medlemsstaternes endelige rapporter bekræftede, at EGF bidrager med en merværdi til det, som medlemsstaterne ellers kunne gøre for at hjælpe støttemodtagerne i målgruppen med at finde ny beskæftigelse og vende tilbage til arbejdsmarkedet. EGF giver medlemsstaterne mulighed for at øge antallet, udvalget og intensiteten af tilbuddene til støttemodtagere i målgruppen, og i længere tid, end det ville have været muligt uden EGF-støtte. 2.4.2. Andelen af støttemodtagere, der har fået hjælp til at vende tilbage til arbejdsmarkedet, pr. medlemsstat Baseret på de endelige rapporter, der blev modtaget i 2017 og 2018, varierer andelen af støttemodtagere, der har fået hjælp til at vende tilbage til arbejdsmarkedet, pr. medlemsstat, fra 79 % (i Sverige) til 28 % (i Grækenland). Resultaterne med hensyn til arbejdstagernes tilbagevenden til arbejdsmarkedet bliver påvirket af de lokale og regionale arbejdsmarkeders mulighed for at optage arbejdskraft i kølvandet på den globale finansielle og økonomiske krise. Andelen af personer, der er vendt tilbage til arbejdsmarkedet, kan derfor variere betydeligt afhængigt af den pågældende økonomiske sektor og det pågældende område. Desuden registreres andelen af arbejdstagere, der er vendt tilbage til arbejdsmarkedet, først ved udgangen af gennemførelsesperioden, og den giver derfor kun et øjebliksbillede af støttemodtagernes beskæftigelsessituation på tidspunktet for oplysningernes indsamling. Ifølge oplysninger fra flere medlemsstater har andelen af arbejdstagere, der vender tilbage til arbejdsmarkedet, tendens til at stige i månederne efter foranstaltningernes udløb og stige yderligere på mellemlangt sigt. Medlemsstaternes institutionelle kapacitet og erfaring med at yde støtte i forbindelse med omstruktureringer er afgørende for at fremme EGF's succes. En anden afgørende faktor er, i hvilken grad støttemodtagere eller deres repræsentanter fra begyndelsen inddrages i udformningen og gennemførelsen af EGF-støtten. Det skal påpeges, at de arbejdstagere, der støttes af EGF's foranstaltninger, som regel tilhører den gruppe, der har de største vanskeligheder på arbejdsmarkedet. Derfor er et gennemsnit på 60 % af arbejdstagere, der har fået hjælp og er vendt tilbage til arbejdsmarkedet ved udgangen af gennemførelsesperioden, sammenlignet med 47 % i den foregående rapporteringsperiode, et opmuntrende resultat. Det bør dog anerkendes, at den generelle forbedring af den økonomiske situation i medlemsstaterne gør det lettere for arbejdstagerne at vende tilbage til arbejdsmarkedet. Diagram 8: Andelen af støttemodtagere, der har fået hjælp til at vende tilbage til arbejdsmarkedet, pr. medlemsstat Antal EGF-sager er angivet i parentes. 2.4.3. Kvalitativ vurdering af de forelagte endelige rapporter i 2017 og 2018 De støttepakker, som otte medlemsstater stillede til rådighed for støttemodtagerne i målgruppen, indeholder en bred vifte af foranstaltninger inden for individuel jobsøgning, genplacering og omskoling. De højeste beløb blev brugt på tre kategorier: ·Individuel hjælp til jobsøgning, sagsforvaltning og generelle informationstjenester: 30,9 mio. EUR (44 % af det samlede beløb til individualiserede tilbud) ·Efteruddannelse og omskoling: 26,3 mio. EUR (38 % af det samlede beløb til individualiserede tilbud) ·Jobsøgningstilskud : 4,4 mio. EUR (6 % af det samlede beløb til individualiserede tilbud) Kvalifikations- og uddannelsesprogrammerne er blevet skræddersyet til behovene og ønskerne hos støttemodtagerne i målgruppen, samtidig med at der i videst muligt omfang er taget hensyn til de lokale og regionale arbejdsmarkeder og til potentielt jobskabende sektorer. EGF-støtten hjælper støttemodtagerne (afskedigede arbejdstagere eller NEET'er) med at opbygge deres selvværd, ikke blot gennem intensiv karriererådgivning, men også gennem skræddersyede uddannelsesforanstaltninger. EGF gør det ofte muligt for støttemodtagerne at deltage i disse foranstaltninger, da der tilbydes bistand såsom mobilitetstilskud eller støtte til børnepasning.

Med hensyn til operationel nyttevirkning og effektivitet kan EGF-sagerne i Finland (Rauma, Broadcom, Computer Programming, Microsoft) betragtes som meget vellykkede eksempler på bedste praksis. Ved udgangen af gennemførelsesperioden har op til 84 % af arbejdstagerne fundet ny beskæftigelse. Antallet af arbejdstagere, der fik støtte, var endnu højere end den målgruppe, der var angivet i ansøgningerne. Udnyttelsesgraden var også ret høj, da ca. 80 % af EGF-midlerne blev anvendt. Centrale elementer, der spillede en vigtig rolle i leveringen af sådanne gode resultater, omfatter: 1) en bred høring i forbindelse med forberedelsen og gennemførelsen af EGF-foranstaltningerne, herunder af repræsentanter for de afskedigede arbejdstagere, fagforeningerne, arbejdsgiverne og de regionale, nationale og lokale myndigheder, 2) et erfarent regionalt netværk af arbejdsformidlingskontorer og regionale udviklingskontorer, der sammen med økonomi- og beskæftigelsesministeriet meget effektivt har identificeret støttemodtagerne og planlagt og gennemført EGF-foranstaltningerne, 3) tjenesteydere med erfaring med EGF, 4) meget hurtig reaktion på afskedigelserne. De to irske sager (Lufthansa Technik, PWA International) kan betragtes som vellykkede eksempler på bedste praksis. Ved udgangen af gennemførelsesperioden havde henholdsvis 73 % og 79 % af de støttede arbejdstagere fundet beskæftigelse, mens endnu flere var blevet genansat et år senere, og som følge heraf steg procentsatsen for en tilbagevenden til arbejdsmarkedet til 83 %. Udnyttelsesgraden var ret høj, og var således 71 % i den første sag og 100 % i den anden sag. Nogle af de vigtigste årsager til opnåelsen af sådanne gode resultater var: 1) tidlig iværksættelse af foranstaltninger med egne nationale midler forud for mobiliseringen af EU-midler, 2) foranstaltninger, der er skræddersyet til afskedigede arbejdstageres behov og udformet på grundlag af et spørgeskema og en undersøgelse af arbejdstagernes præferencer, 3) oprettelse af en national EGF-koordinationsenhed i nærheden af de afskedigede arbejdstagere, således at de kan skabe et samarbejde, 4) fleksibilitet i valget af en specifik skræddersyet uddannelse, uddannelsesprogrammer på gymnasialt og videregående niveau. Frankrig anførte et eksempel på komplementaritet, hvor de nationale myndigheder havde besluttet at forlænge støtten til tidligere arbejdstagere hos MoryGlobal, der stadig var arbejdsløse, i yderligere 12 måneder efter EGF-interventionen. Det netværk, som de italienske institutioner, arbejdsmarkedets parter, gennemførelsesorganerne og jobcentrene har opbygget i tilknytning til Alitalia-sagen, vil sandsynligvis blive videreudviklet med henblik på at håndtere fremtidige omstruktureringer. Volvo Trucks-sagen i Sverige er et eksempel på god EGF-praksis, der støtter alle afskedigede arbejdstagere, herunder midlertidigt ansatte, som ikke ville være omfattet af national programmering. En hurtig og rettidig reaktion på afskedigelserne var en hovedprioritet og resulterede i en høj (84 %) procentsats for arbejdstagere, der er vendt tilbage til arbejdsmarkedet. De forskellige interessenter samarbejdede godt. Der var en klar komplementaritet med de nationale arbejdsmarkedsforanstaltninger og ESF. Sverige omfordelte budgetbeløbene mellem foranstaltningerne for at tilpasse sig de ændrede behov i gennemførelsesperioden, hvilket optimerede anvendelsen af de disponible midler. Ford Genk-sagen i Belgien er et eksempel på en EGF-intervention, der indgår i en bredere politisk ramme for at minimere følgerne af masseafskedigelser i en region. Der blev udarbejdet en strategisk handlingsplan for regionen Limburg kaldet "SALK" (Strategisch Actieplan voor Limburg in het Kwadraat) efter lukningen af Ford-fabrikken. EGF håndterede de kortsigtede konsekvenser (indvirkning på beskæftigelsen) blandt de vidtrækkende konsekvenser af lukningen. De langsigtede foranstaltninger med fokus på at forbedre betingelserne for økonomisk vækst er blevet støttet gennem national finansiering. Erfaringerne fra denne omfattende tilgang deles med andre regioner i Belgien, som også undersøger mulighederne for at indføre lignende, omfattende støttepakker. EGF-sagerne i Tyskland har støttet innovation inden for inddragelsen af arbejdsgivere. Tilvejebringelsen af særlige tilbud (headhuntere) til arbejdsgivere er blevet integreret i EGF-støtten. Disse tilbud har været meget effektive med hensyn til at finde ledige stillinger og i betydelig grad reduceret omkostningerne pr. støttemodtager i EGF-sagen vedrørende Aleo Solar. I Adam Opel-sagen blev "speed dating"-arrangementer, der på uformel vis bragte jobsøgende og arbejdsgivere med ledige stillinger sammen, anset for at være meget vellykkede, og de ville ikke have været tilgængelige gennem nationale finansieringsmekanismer. I en række sager i Belgien (Hainaut Namur Glass, Hainaut Machinery), Grækenland (Sprider Stores, Odyssefs Fokas, Supermarket Larissa) og Irland (Lufthansa Technik, PWA International) fik unge, som ikke var i beskæftigelse eller under uddannelse, fortrinsret til at deltage i EGF-foranstaltningerne sammen med de afskedigede arbejdstagere. Erfaringen viser, at det, navnlig i Irland og Grækenland, i høj grad er unge i målgruppen, der har taget imod den hjælp, der tilbydes, og som de ellers ikke ville have fået gennem de sædvanlige nationale tilbud. En af de vigtigste udfordringer i forbindelse med ydelsen af støtte til NEET'er var imidlertid at engagere og aktivere dem gennem forskellige opsøgende aktiviteter, som tog lang tid og kostede mange penge. 2.5. Finansiel gennemførelse 2.5.1. Midler tildelt af EGF I 2017 og 2018 godkendte budgetmyndigheden 15 sager om EGF-støtte på i alt 45 467 387 EUR (se tabel 2), hvoraf 17 778 774 EUR blev anvendt i 2017 og 27 688 613 EUR i 2018. For perioden 2014-2020 er det maksimale årlige finansielle loft for EGF på 150 mio. EUR (2011-priser). Dette betyder, at der blev stillet forpligtelsesbevillinger på 168 924 000 EUR i 2017 og 172 302 000 EUR i 2018 til rådighed for EGF. Med hensyn til betalingsbevillinger blev EGF-budgetposten i 2017 og 2018 krediteret et samlet beløb på 45 467 387 EUR. I 2017 udgjorde forfinansieringsbetalingerne 17 778 774 EUR, og i 2018 udgjorde de 27 688 613 EUR. 2.5.2. Udgifter til teknisk bistand I henhold til artikel 11, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1309/2013 kan op til 0,5 % af de finansielle EGF-midler, der er til rådighed om året (844 622 EUR i 2017 og 861 514 EUR i 2018), på Kommissionens initiativ benyttes til finansiering af teknisk bistand. Dette beløb skal benyttes til finansiering af de aktiviteter, der er nødvendige for gennemførelsen af forordningen, som f.eks. forberedelse, overvågning, dataindsamling, oprettelse af en videnbase, administrativ og teknisk støtte, oplysnings- og kommunikationsvirksomhed samt revision, kontrol og evaluering. Budgetmyndigheden har stillet henholdsvis 310 000 EUR og 345 000 EUR for 2017 og 2018 til rådighed til teknisk bistand til finansiering af ovennævnte aktiviteter.

Tabel 5.1: Udgifter til teknisk bistand i 2017 Tabel 5.2: Udgifter til teknisk bistand i 2018 2.5.3. Anmeldte uregelmæssigheder Kommissionen modtog ingen anmeldelser om uregelmæssigheder i henhold til forordning (EF) nr. 1927/2006 eller forordning (EU) nr. 1309/2013 i 2017 og 2018. 2.5.4. Opgørelse over den økonomiske støtte fra EGF Procedurerne for opgørelse over den økonomiske støtte fra EGF er fastlagt i artikel 18 i forordning (EU) nr. 1309/2013. De 29 sager, der var blevet gennemført i perioden 2011-2018, blev opgjort i 2017 og 2018. Der er angivet nærmere oplysninger i tabel 6. En EGF-sag gøres op, når den endelige rapport inklusive alle påkrævede oplysninger er blevet indgivet til Kommissionen, alle udestående udbetalinger er blevet betalt, og det ikke er nødvendigt med yderligere foranstaltninger fra medlemsstatens eller Kommissionens side ud over forpligtelsen til at sørge for, at alle udgiftsbilag forbliver tilgængelige for Kommissionen og Revisionsretten i tre år (artikel 21, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1309/2013). Den gennemsnitlige udnyttelsesgrad i forbindelse med sager, der er gjort op, lå på 68,2 % og varierede mellem 1,66 % og 100 %. Det samlede beløb for ikkeanvendte midler tilbagebetalt til Kommissionen beløb sig til 36 671 426 EUR (31,8 % af den bevilgede EGF-støtte til disse 29 sager). Denne inddrivelsessats er en positiv udvikling i forhold til resultaterne af den efterfølgende evaluering af EGF 2007-2013, som viste, at i gennemsnit blev 45 % af de tildelte midler ikke anvendt af medlemsstaterne. Der er forskellige grunde til, at medlemsstaterne ikke anvendte hele den bevilgede støtte. Selv om medlemsstaterne opfordres til at udarbejde realistiske budgetoverslag for den samordnede pakke af individualiserede tilbud, kan der være tale om en unøjagtig og mangelfuld planlægning. De medtager også ofte en høj sikkerhedsmargen i deres oprindelige beregninger. Antallet af arbejdstagere, der ønsker at deltage i de foreslåede foranstaltninger, er ofte overvurderet i planlægningsfasen. Nogle arbejdstagere har valgt foranstaltninger med lavere omkostninger i stedet for foranstaltninger med højere omkostninger eller kortvarige i stedet for langvarige foranstaltninger, eller de har fundet et nyt job hurtigere end forventet. Andre årsager til lavere udgifter har været en forsinket start på foranstaltningerne eller en utilstrækkelig anvendelse af den eksisterende fleksibilitet med hensyn til en omfordeling af midlerne mellem budgetposterne i forbindelse med gennemførelsen af pakken af individualiserede tilbud. Kommissionen tilbyder fortsat vejledning til medlemsstaterne i ansøgningsfasen for at tilskynde til en optimal forvaltning af midlerne og forbedre gennemførelsesgraden. Budgetteringen af foranstaltningerne og prognosen for arbejdstagernes deltagelse i løbet af de 24 måneder forventes at blive bedre i takt med erfaringerne. Kommissionen kan også konstatere forbedringer med hensyn til tidsplanen for EGF-støttens start i det pågældende område, kapaciteten i de forskellige koordinerings- og gennemførelsesstrukturer og kvaliteten af kommunikationen mellem de nationale og de regionale/lokale niveauer. Medlemsstaterne er også blevet bedre til at udnytte muligheden for at revidere deres budgetter og omfordele udgifter mellem forskellige foranstaltninger og/eller afholde udgifter. Tabel 6: Opgjorte sager i perioden 2017-2018 2.6. Tekniske støtteaktiviteter, som varetages af Kommissionen 2.6.1. Information og offentlig omtale: internetwebsted I henhold til artikel 12, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1309/2013 skal Kommissionen oprette, drive og ajourføre et internetwebsted, der er tilgængeligt på alle EU-sprog, med oplysninger om EGF, vejledning om indgivelse af ansøgninger, samt ajourførte oplysninger om godkendte og afviste ansøgninger samt om budgetmyndighedens rolle.

Kommissionens EGF-internetwebsted blev regelmæssigt ajourført med relevante oplysninger i 2017 og 2018. 2.6.2. Møder med de nationale myndigheder og EGF-interessenter Det 19., 20., 21. og 22. møde mellem kontaktpersoner for EGF, som er medlemsstaternes kontaktpersoner i forbindelse med EGF, blev afholdt i marts og oktober 2017 og i marts og oktober 2018. En del af hvert møde var afsat til de igangværende og planlagte EGF-ansøgninger, systemet til fondsforvaltning i Den Europæiske Union (SFC2014), midtvejsevalueringen af EGF 2014-2020, juridiske og revisionsmæssige forhold, omnibusforordningen og Kommissionens forslag til forordning efter 2020 samt en række andre relevante spørgsmål. Derudover blev der i januar 2018 afholdt et ekstraordinært møde i arbejdsgruppen af kontaktpersoner for EGF for at drøfte de mulige scenarier for EGF efter 2020. Der blev afholdt fire EGF-netværksseminarer i 2017 og i 2018. Emnerne var som følger: ·Støttemodtagernes rolle og repræsentation i forbindelse med udformningen og gennemførelsen af EGF-sager. ·EGF i Finland: ekspertise til støtte for vækst i virksomheder ·Synergier og komplementaritet mellem EGF og andre EU-fonde ·Hvordan kan EGF bidrage til at gennemføre den europæiske søjle for sociale rettigheder? Desuden blev seminarerne suppleret med projektbesøg, som gav mulighed for at udveksle erfaringer blandt fagfæller og møde støttemodtagerne. Medlemsstaternes repræsentanter, interessenter og EGF-gennemførelsesorganer mødte talstærkt op til alle fire arrangementer. 2.6.3. Det elektroniske system til udveksling af data (SFC2014) Kommissionen ønskede i 2014 at forenkle procedurerne yderligere ved at indarbejde EGF i det elektroniske system til udveksling af data med medlemsstaterne, systemet til fondsforvaltning i Den Europæiske Union (SFC2014). Medlemsstaterne har siden april 2015 indgivet EGF-ansøgninger online via en ansøgningsproces med trinvis vejledning, og siden august 2016 har de også indgivet de endelige EGF-rapporter via SFC2014. Anvendelsen af systemet for fondsforvaltning i Den Europæiske Union for EGF resulterede i, at der blev indgivet mere korrekte og fuldstændige ansøgninger, da platformen giver medlemsstaterne mulighed for at dele data med Kommissionen før den officielle indgivelse af ansøgningen. Dette gjorde det lettere at indsamle og behandle data og hurtigere at rapportere om EGF's resultater. Ansøgning om EGF-støtte gennem systemet til fondsforvaltning i Den Europæiske Union har bidraget til at reducere tidsrummet mellem en medlemsstats indgivelse af en ansøgning og Europa-Parlamentets og Rådets vedtagelse af det forslag, som Kommissionen har forelagt. Yderligere forbedringer af systemet for fondsforvaltning i Den Europæiske Union i 2017 og 2018 omfattede lagring af alle EGF-data på et centralt drev, oversættelse af modulet til de endelige EGF-rapporter til alle Den Europæiske Unions officielle sprog, udvikling af et rapporteringsmodul for beskæftigelsesstatus 12 måneder efter forelæggelsen af den endelige rapport og Kommissionens mulighed for at udarbejde en rapport med beskæftigelsesresultater ved hjælp af rapporteringsværktøjet LaunchPad. 2.6.4. Midtvejsevalueringen af EGF 2014-2020 I henhold til artikel 20 i forordning (EU) nr. 1309/2013 gennemførte Kommissionen på eget initiativ en midtvejsevaluering af EGF. Formålet med evalueringen var at undersøge EGF's effektivitet, bæredygtighed, virkningsfuldhed, sammenhæng, relevans og EU-merværdi. Midtvejsevalueringen fremlægges i form af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der er baseret på en ekstern leverandørs evalueringsundersøgelse fra 2016, der var omfattet af budgettet for teknisk bistand. Resultaterne og evalueringseksperternes anbefalinger blev forelagt for EGF-interessenterne på kontaktpersonernes møde den 19. oktober 2017 i Tallinn. I den endelige rapport redegøres for en række kvalitative og kvantitative oplysninger. De vigtigste resultater af midtvejsevalueringen blev sammenfattet i Kommissionens rapport og blev anvendt i forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, der blev offentliggjort den 30. maj 2018. I Kommissionens midtvejsevaluering blev det konkluderet, at EGF skabte en reel EU-merværdi ved at øge antallet og udvalget af tilbuddene til afskedigede arbejdstagere, samt deres intensitetsniveau. Den tilbudte støtte var med til at øge støttemodtagernes selvværd, og de indtog efterfølgende en mere proaktiv tilgang til jobsøgning. EGF viste sig også at være effektiv. I forhold til den foregående finansieringsperiode steg procentdelen af afskedigede arbejdstagere, der vendte tilbage til arbejdsmarkedet, fra 49 % til 56 %. Ifølge midtvejsevalueringen er der behov for yderligere forbedringer med hensyn til beslutningsprocessens længde og den dokumentation, der skal indgives sammen med en ansøgning. Udtrykkene "globalisering" og "økonomisk krise" er ikke klart definerede, og medlemsstaterne er ofte usikre på, hvordan de skal underbygge en ansøgning. Som følge af den måde, hvorpå globaliseringen udvikler sig, hvilket gør det vanskeligt at udpege en specifik faktor, der har forårsaget en omstrukturering, sættes der i evalueringen spørgsmålstegn ved, om mobiliseringen af EGF-støtten bør afhænge af årsagen til afskedigelserne. Da mange arbejdspladser nedlægges på grund af andre faktorer såsom teknologiske forandringer, forekommer det også mere inklusivt at udvide anvendelsesområdet. 3. Udvikling af EGF-politikken 3.1. Ændring af forordning (EU) nr. 1309/2013 i forbindelse med forordning (EU) 2018/1046

Den oprindelige EGF-forordning indeholdt en undtagelse vedrørende støtte til NEET'er indtil udgangen af 2017. I henhold til den ændrede EGF-forordning kan der fortsat ydes støtte til NEET'er frem til udgangen af 2020 i regioner, hvor ungdomsarbejdsløsheden ligger på mindst 20 %. Den indeholder også bestemmelser om udvidet støtte til regioner, der er ramt af omfattende afskedigelser, og hvor små og mellemstore virksomheder er de vigtigste eller den eneste form for virksomhed. 3.2. Lovforslag om EGF efter 2020 På grundlag af resultaterne af midtvejsevalueringen af EGF fremsatte Kommissionen et lovforslag om EGF efter 2020 på baggrund af en forudgående konsekvensanalyse . Kommissionen gennemførte denne konsekvensanalyse, der omfatter alle fonde, som er relevante på området for beskæftigelse og sociale anliggender. Disse fonde er af central betydning for gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og de sociale og beskæftigelsesmæssige prioriteter, der identificeres i den europæiske økonomiske styringsproces: üDen Europæiske Socialfond (ESF) üUngdomsbeskæftigelsesinitiativet (UBI) üDen Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede (FEAD) üDen Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) üEU-sundhedsprogrammet og üprogrammet for beskæftigelse og social innovation ("EaSI"). Da fondene supplerer hinanden ved at bidrage til det samme politikmål, omfattede konsekvensanalysen disse fonde under ét eller i påkommende tilfælde afhængigt af deres specifikke karakteristika. I konsekvensanalysen undersøgtes muligheden for at sammenlægge EGF med de andre fonde, men for at bevare fondens synlighed blev det i undersøgelsen foreslået at bevare EGF som en særskilt fond. Kommissionen tog hensyn til de vigtigste resultater af konsekvensanalysen i sit forslag til forordning efter 2020. Da hovedformålet med EGF er at gribe hurtigt ind med finansiel støtte i nødsituationer og under særlige uventede omstændigheder, foreslår Kommissionen, at EGF fortsat skal være et særligt fleksibilitetsinstrument uden for de budgetmæssige lofter i den flerårige finansielle ramme. EGF har således ikke et årligt budget, som forventes at blive brugt, men finansiering op til et maksimalt årligt loft, der kan mobiliseres, hvis det er nødvendigt. Kommissionen foreslår et maksimumsbeløb, der kan anvendes af EGF i perioden 2021-2027, på 1,578 mia. EUR (i løbende priser) med et gennemsnit på 225 mio. EUR (i løbende priser) pr. år. Kommissionens forslag indeholder et maksimumbeløb, der er til rådighed for EGF for perioden 2021-2027. Kommissionen foreslår imidlertid en åben EGF-forordning, der ikke er begrænset til varigheden af den flerårige finansielle ramme. Dette vil forenkle lovgivningsprocessen og give mulighed for fleksibilitet med henblik på at nå til enighed om maksimumsbeløbet for den kommende programmeringsperiode i overensstemmelse med behovene på arbejdsmarkedet, hvor vilkårene skifter hele tiden. For at sikre, at EGF fortsat er egnet til formålet og kan reagere på ændringer på arbejdsmarkedet og økonomiske udfordringer, foreslår Kommissionen følgende forbedringer: §Bredere anvendelsesområde – arbejdstagere, der er afskediget som følge af uforudsete større omstruktureringer, der ikke kun skyldes globaliseringsrelaterede udfordringer eller finansielle eller økonomiske kriser, men også overgangen til lavemissionsøkonomi, digitalisering eller automatisering. §Nedsættelse af tærsklen for afskedigede arbejdstagere (fra 500 til 250) – hvilket i højere grad afspejler virksomhedernes gennemsnitlige størrelse i dag, hvor de fleste arbejdstagere i mange medlemsstater er beskæftiget i små og mellemstore virksomheder. Afskedigelsen af 250 arbejdstagere har en betydelig indvirkning på arbejdsmarkedet i de fleste regioner.