BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Begrundelse og formål

Dette forslag vedrører anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab ("grundforordningen"), og anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab ("antidumpinggrundforordningen") i interimsundersøgelsen af den gældende udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien.

Generel baggrund

Forslaget er udarbejdet som led i gennemførelsen af grundforordningen og er resultatet af en undersøgelse, der er foretaget i overensstemmelse med de indholdsmæssige og proceduremæssige krav i grundforordningen.

Gældende bestemmelser på det område, forslaget vedrører

Ved Rådets forordning (EF) nr. 193/2007 som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1286/2008 indførtes en endelig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3907 60 20 og med oprindelse i Indien. En endelig antidumpingtold på import af samme vare blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 192/2007 som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1286/2008.

Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål

Ikke relevant.

2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSENTER OG KONSEKVENSANALYSE

Høring af interesserede parter

De interesserede parter, der er berørt af proceduren, har i overensstemmelse med grundforordningens bestemmelser haft mulighed for at forsvare deres interesser i forbindelse med undersøgelsen.

Ekspertbistand

Der har ikke været behov for ekspertbistand.

Konsekvensanalyse

Forslaget er et resultat af gennemførelsen af grundforordningen.

Grundforordningen foreskriver ikke en generel konsekvensanalyse, men indeholder en udtømmende liste over de forhold, der skal vurderes.

3. FORSLAGETS JURIDISKE INDHOLD

Resumé af forslaget

Den 10. juni 2010 indledte Kommissionen en interimsundersøgelse af de gældende foranstaltninger over for polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien på grundlag af en anmodning indgivet af en indisk eksporterende producent.

Vedlagte forslag til Rådets forordning er baseret på resultaterne af den gennemførte undersøgelse, som var begrænset til at omfatte subsidieringsaspektet, for så vidt angår ansøgeren.

Undersøgelsen viste, at subsidieringsniveauet var lavere end i den foregående undersøgelse, og at de ændrede omstændigheder, der fører til reduceret subsidiering, er af varig karakter.

Antidumpingtolden blev tidligere ikke indført fuldt ud for at undgå overlapning med den foregående udligningstold. Med andre ord bør der tages hensyn til de reducerede subsidieringsniveauer ved justeringen af de tidligere etablerede dumpingmargener.

Det foreslås derfor, at Rådet vedtager vedlagte forslag til ændringsforordning.

Retsgrundlag

Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, og Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab.

Nærhedsprincippet

Forslaget hører under Den Europæiske Unions enekompetence. Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse.

Proportionalitetsprincippet

Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde:

Foranstaltningen er beskrevet i ovennævnte grundforordning og giver ikke mulighed for nationale beslutninger.

Det er ikke relevant at forklare, hvordan byrder af finansiel eller administrativ art, der pålægges EU, nationale regeringer, regionale og lokale myndigheder, erhvervsdrivende og borgere, begrænses mest muligt og står i rimeligt forhold til forslagets mål.

Reguleringsmiddel/reguleringsform

Foreslået reguleringsmiddel: forordning.

Andre midler vil ikke være hensigtsmæssige af følgende grund:

Grundforordningen foreskriver ikke alternative muligheder.

4. VIRKNING FOR BUDGETTET

Forslaget får ingen konsekvenser for EU’s budget.

2011/0213 (NLE)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 193/2007 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien og ændring af Rådets forordning (EF) nr. 192/2007 om indførelse af en endelig antidumpingtold på import af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i bl.a. Indien

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab[1] ("grundforordningen"), særlig artikel 19 og 24,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen ("Kommissionen") efter høring af det rådgivende udvalg og

ud fra følgende betragtninger:

1. PROCEDURE

2. Tidligere undersøgelse og gældende udligningsforanstaltninger

3. Ved forordning (EF) nr. 2603/2000[2] indførte Rådet en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalat ("PET") med oprindelse i bl.a. Indien ("det pågældende land"), i det følgende benævnt "den oprindelige antisubsidieundersøgelse". Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 193/2007[3] en endelig udligningstold for en periode på yderligere fem år ("fornyet antisubsidieundersøgelse"). Udligningsforanstaltningerne blev ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1286/2008[4] efter en delvis interimsundersøgelse ("seneste fornyede undersøgelse"). Udligningsforanstaltningerne består i en specifik told. Tolden varierer mellem 0 og 106,5 EUR/ton på importen fra individuelt nævnte indiske producenter og en resttold på 69,4 EUR/ton på importen fra andre producenter ("de gældende udligningsforanstaltninger").

4. Gældende antidumpingforanstaltninger

5. Ved forordning (EF) nr. 2604/2000[5] indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af PET med oprindelse i bl.a. Indien ("den oprindelige antidumpingundersøgelse"). Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 192/2007[6] en endelig antidumpingtold for en periode på yderligere fem år ("fornyet antidumpingundersøgelse"). Antidumpingforanstaltningerne blev ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1286/2008 efter den sidste fornyede antisubsidieundersøgelse. Foranstaltningerne blev fastsat til niveauet for skadestærsklen og bestod af specifikke antidumpingtoldsatser. Tolden varierer mellem 87,5 og 200,9 EUR/ton på importen fra individuelt nævnte indiske producenter og en resttold på 153,6 EUR/ton på importen fra andre producenter ("de gældende antidumpingforanstaltninger").

6. Ved Kommissionens afgørelse af 29. november 2000[7] godtog Kommissionen tilsagn fra flere eksporterende producenter om en mindsteimportpris ("MIP")("tilsagn").

7. Indledning af en delvis interimsundersøgelse

8. En anmodning om en delvis interimsundersøgelse ("nærværende undersøgelse") i henhold til grundforordningens artikel 19 blev indgivet af Reliance Industries Limited, en indisk eksporterende producent af PET ("ansøgeren" eller "Reliance"). Anmodningen var begrænset til en undersøgelse af subsidieaspektet for så vidt angår ansøgeren. Ansøgeren anmodede samtidig om den fornyede undersøgelse af de nuværende antidumpingforanstaltninger. Den resterende antidumping- og udligningstold anvendes på import af varer fremstillet af Reliance, og ansøgerens salg til EU er omfattet af tilsagnet.

9. Ansøgeren fremlagde umiddelbare beviser for, at det ikke længere var nødvendigt at fastholde foranstaltningen på dens nuværende niveau for at modvirke den udligningsberettigede subsidiering. Ansøgeren fremlagde navnlig umiddelbare beviser for, at dennes subsidiebeløb er dalet til et niveau et godt stykke under den toldsats, som i øjeblikket finder anvendelse på virksomheden. Denne nedbringelse af det samlede subsidieringsniveau skulle navnlig skyldes en betydelig nedgang i ydelserne under Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS).

10. Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at anmodningen indeholdt tilstrækkelige umiddelbare beviser, og offentliggjorde den 10. juni 2010 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende om indledning af en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 19[8]. Undersøgelsen var begrænset til en undersøgelse af subsidieringsaspektet for så vidt angår ansøgeren.

11. Parter, som er berørt af undersøgelsen

12. Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, repræsentanterne for eksportlandet og sammenslutningen af EU-producenter om indledningen af den fornyede undersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

13. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.

14. For at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse, sendte Kommissionen et spørgeskema til ansøgeren og de indiske myndigheder og modtog besvarelser inden for den fastsatte frist.

15. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, den fandt nødvendige med henblik på fastlæggelsen af subsidiering. Kommissionen foretog kontrolbesøg på stedet hos ansøgeren i Mumbai, Indien, og hos de indiske myndigheder i New Delhi (generaldirektoratet for udenrigshandel og handelsministeriet) og i Mumbai (regionalt kontor for generaldirektoratet for udenrigshandel).

16. Den nuværende undersøgelsesperiode

17. Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. april 2009 til den 31. marts 2010 ("den nuværende undersøgelsesperiode" eller "NUP").

18. Sideløbende antidumpingundersøgelse

19. Den 10. juni 2010[9] bekendtgjorde Kommissionen indledningen af en delvis interimsundersøgelse af den gældende antidumpingtold i henhold til artikel 11, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009[10] ("antidumpinggrundforordningen"), der var begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet for så vidt angår samme ansøger.

20. I den sideløbende antidumpingundersøgelse konstateredes det, at omstændighederne med hensyn til dumping ikke havde ændret sig betydeligt og varigt, og undersøgelsen blev derfor afsluttet uden ændring af de gældende antidumpingforanstaltninger for Reliance.

21. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

22. Den pågældende vare

23. Den undersøgte vare er polyethylenterephthalat (PET) med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3907 60 20 og med oprindelse i Indien ("den pågældende vare").

24. Samme vare

25. Undersøgelsen viste, at den pågældende vare produceret i Indien og solgt til Unionen er identisk med hensyn til fysiske og kemiske egenskaber og anvendelsesformål med den vare, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Indien. Det konkluderes derfor, at produkter solgt på hjemmemarkedet og eksportmarkedet er samme vare i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4. Da nærværende undersøgelse er begrænset til subsidieringsaspektet for så vidt angår ansøgeren, var det ikke muligt at nå frem til en konklusion vedrørende den vare, der produceres og sælges af EU-erhvervsgrenen på EU-markedet.

26. UNDERSØGELSESRESULTATER

27. Subsidier

28. På grundlag af de oplysninger, der blev forelagt af de indiske myndigheder og ansøgeren, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:

Landsdækkende ordninger:

a) Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordningen)

b) Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)

c) Export Promotion Capital Goods Scheme ("EPCGS") (eksportfremmeordning for kapitalgoder)

d) Focus Market Scheme ("FMS")

e) Focus Product Scheme ("FPS")

f) Income Tax Exemption Scheme ("ITES") (indkomstskattefritagelsesordning).

Regionale ordninger:

g) Delstaten Gujarats incitamentsordning for kapitalinvestering (Capital Investment Incentive Scheme)

29. De nævnte ordninger a) til e) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) ("loven om udenrigshandel"), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel bemyndiges den indiske regering til at udstede bekendtgørelser om eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser sammenfattes i "Foreign Trade Policy"-dokumenter ("FTP"), der udstedes af handelsministeriet hvert femte år og regelmæssigt ajourføres. To FTP-dokumenter er relevante for NUP i den foreliggende sag, nemlig FTP 04-09 og FTP 09-14. Sidstnævnte trådte i kraft i august 2009. Desuden fastlægger de indiske myndigheder også de procedurer, der styrer FTP 04-09 og FTP 09-14 i en procedurehåndbog - "Handbook of Procedures, Volume I" (henholdsvis "HOP I 04-09" og "HOP I 09-14"). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.

30. Ordning f) er baseret på "Income Tax Act of 1961" ("indkomstskatteloven af 1961"), som ændres årligt ved "Finance Act" ("finansloven").

31. Ordning g) forvaltes af delstaten Gujarat og er baseret på Gujarats industrifremmepolitik.

32. Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordningen)

a) Retsgrundlag

33. Ordningen er nærmere beskrevet i punkt 4.1.1 til 4.1.14 i FTP 04-09 og FTP 09-14 og punkt 4.1 til 4.30A i HOP I 04-09 og i HOP 09-14.

b) Støtteberettigelse

34. AAS-ordningen består af seks underordninger, der er beskrevet nærmere i betragtning 22. Disse underordninger er bl.a. forskellige med hensyn til støtteberettigelse. Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er "forbundne" med støttende producenter, er berettiget til støtte efter AAS-ordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Producent-eksportører, der leverer til den endelige eksportør, er støtteberettiget efter AAS-ordningen for mellemleverancer. Hovedleverandører, der leverer til kategorier "ligestillet med eksport", jf. punkt 8.2 i FTP 04-09 og FTP 09-14, såsom leverandører til eksportorienterede virksomheder, er støtteberettigede efter AAS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Endelig er mellemleverandører til producent-eksportører berettiget til fordele i forbindelse med transaktioner ligestillet med eksport i henhold til underordningerne "ARO" (Advance Release Order — attester til forudgående frigivelse) og løbende indenlandsk remburs.

c) Praktisk gennemførelse

35. Forhåndstilladelser kan udstedes for:

36. i) Fysisk eksport: Dette er den vigtigste underordning. Den gør det muligt toldfrit at importere råmaterialer til fremstilling af en specifik færdig eksportvare. "Fysisk" betyder i denne forbindelse, at eksportvaren skal forlade indisk territorium. Importtilladelsen og eksportforpligtelsen (herunder eksportvarens type) er specificeret i tilladelsen.

37. ii) Årligt behov: En sådan tilladelse er ikke knyttet til en bestemt eksportvare, men til en bredere varegruppe (f.eks. kemiske og hermed forbundne produkter). Indehaveren af tilladelsen kan – op til en bestemt værditærskel, som fastsættes efter tidligere eksportresultater – toldfrit importere ethvert råmateriale, der skal benyttes til fremstilling af enhver vare i den relevante varegruppe. Han kan vælge at eksportere enhver færdig vare i varegruppen, hvor sådanne toldfrie materialer er anvendt.

38. iii) Mellemleverancer: Denne underordning omfatter tilfælde, hvor to producenter har til hensigt at fremstille en enkelt eksportvare og stå for hver sin del af produktionsprocessen. Den producent-eksportør, der fremstiller mellemproduktet, kan importere toldfrie råmaterialer og i den forbindelse opnå en AAS-ordning for mellemleverancer. Den endelige eksportør færdiggør produktionen og er forpligtet til at eksportere den færdige vare.

39. iv) Transaktioner ligestillet med eksport: Denne underordning gør det muligt for en hovedleverandør toldfrit at importere råmaterialer, som er nødvendige for produktionen af varer, der skal sælges i "transaktioner ligestillet med eksport" til de kundekategorier, der er anført i punkt 8.2.b) til f), g), i) og j) i FTP 04-09 og FTP 09-14. Ifølge de indiske myndigheder forstås der ved transaktioner ligestillet med eksport transaktioner, hvor de leverede varer ikke forlader landet. En række kategorier af leverancer anses for at være transaktioner ligestillet med eksport, forudsat at varerne er fremstillet i Indien, f.eks. leverancer af varer til eksportorienterede virksomheder eller til selskaber i særlige økonomiske zoner.

40. v) ARO (attester til forudgående frigivelse): En indehaver af en forhåndstilladelse, der ønsker at købe råmaterialerne fra indenlandske kilder i stedet for at importere dem direkte, kan vælge at købe dem ved anvendelse af attester til forudgående frigivelse. I disse tilfælde godkendes forhåndstilladelserne som attester til forudgående frigivelse og påtegnes til den indenlandske leverandør ved levering af de varer, der er angivet deri. Påtegnelsen af attesten til forudgående frigivelse giver den indenlandske leverandør ret til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. stk. 8.3 i FTP 04-09 og 09-14 (dvs. forhåndstilladelser for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige forbrugsafgifter). Ved ARO-mekanismen ydes der refusion af skatter og afgifter til leverandøren, i stedet for at disse beløb tilbagebetales til den endelige eksportør i form af toldgodtgørelse eller -refusion. Skatter og afgifter kan refunderes for både indenlandske og importerede råmaterialer.

41. vi) Løbende indenlandsk remburs: Denne underordning dækker også indenlandske leverancer til en indehaver af en forhåndstilladelse. Denne kan henvende sig til en bank for at åbne en indenlandsk remburs til fordel for en indenlandsk leverandør. Banken ugyldiggør tilladelsen til direkte import for den værdi og de varemængder, der købes i landet i stedet for at blive importeret. Den indenlandske leverandør vil være berettiget til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i FTP 04-09 og FTP 09-14 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter).

42. Det konstateredes, at ansøgeren i NUP opnåede indrømmelser i henhold til kun én underordning i forbindelse med den pågældende vare, nærmere bestemt iv) AAS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Det er derfor ikke nødvendigt at undersøge, om de resterende uudnyttede underordninger er udligningsberettigede.

43. For så vidt angår den anvendelse af AAS for transaktioner ligestillet med eksport i NUP, fastsætter de indiske myndigheder den mængde og værdi, som importtilladelsen og eksportforpligtelsen vedrører, og dette fremgår af tilladelsen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner bekræftes på tilladelsen af statens embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den mængde import, der er tilladt i henhold til denne ordning, fastsættes af de indiske myndigheder på grundlag af såkaldte standard input/output-normer (SION). Der er fastsat SION for de fleste varer (herunder den pågældende vare), og de udstedes af den indiske regering.

44. Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er indehaveren af forhåndstilladelse retligt forpligtet til at føre register over det faktiske forbrug ("korrekt og behørigt regnskab") af toldfrit importerede varer eller varer købt på hjemmemarkedet for hver tilladelse som pr. foreskrevet format (punkt 4.26 og 4.30 samt tillæg 23 i HOP I 04-09 og HOP I 09-14). Dette regnskab skal revideres af en ekstern statsautoriseret revisor/omkostningsrevisor, som udsteder en attest om, at de foreskrevne regnskaber og relevante bogføringer er undersøgt, og at de oplysninger, der er afgivet i henhold til tillæg 23, er sande og korrekte i enhver henseende.

45. Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af tilladelsen (24 måneder med mulighed for to forlængelser på hver seks måneder).

46. Det blev fastslået, at der ikke var nogen forbindelse mellem de importerede materialer og de eksporterede færdige varer. Støtteberettigede råvarer kan også være råmaterialer, der anvendes i produktionen af varer på tidligere produktionstrin. Desuden blev det konstateret, at virksomheden ikke, selv om dette er obligatorisk, førte det i betragtning 24 ovenfor ("tillæg 23") nævnte forbrugsregister for alle tilladelser, kontrolleret ved ekstern revisor. På trods af overtrædelse af dette krav gjorde virksomheden brug af fordelene under AAS, som endvidere i lyset af den konstaterede overvurdering af SION-normerne, overskred de retlige bestemmelser herfor.

d) Konklusion

47. Fritagelsen for importtold er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii) og artikel 3, stk. 2, dvs. et finansielt bidrag fra den indiske stat, der har medført en fordel for den undersøgte eksportør.

48. Desuden er AAS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport klart retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Uden en eksportforpligtelse kan en virksomhed ikke opnå fordele i henhold til denne ordning.

49. I forbindelse med nærværende fornyede undersøgelse er det derfor blevet fastslået, at den underordning, der blev benyttet i den aktuelle sag, ikke kan betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke reglerne i bilag I, litra i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. De indiske myndigheder anvendte ikke deres verifikationsordning eller –procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev brugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (bilag II, del II, punkt 4, i grundforordningen samt for substitutionsgodtgørelsesordninger bilag III, del II, punkt 2, i grundforordningen). SION-normerne kan ikke i sig selv anses for at være et system til verifikation af det faktiske forbrug, fordi de er blevet anset for at være for rundhåndede, og da det blev fastslået, at modtagne fordele ikke tilbagesøges af den indiske regering. Faktisk har de indiske myndigheder ikke ført effektiv kontrol på grundlag af korrekt førte registre over det faktiske forbrug. De indiske myndigheder foretog desuden heller ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råvarer, selv om det normalt er nødvendigt, når der ikke findes en effektiv kontrolordning (grundforordningens bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3). Endelig er det blevet bekræftet, at inddragelsen af statsautoriserede revisorer i verifikationsprocessen i praksis ikke er sikret, selv om dette er obligatorisk ved lov.

50. AAS for transaktioner ligestillet med eksport er derfor udligningsberettiget.

e) Beregning af subsidiebeløbet

51. Da der ikke er tale om tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger, er den udligningsberettigede fordel eftergivelsen af den samlede importtold, der normalt betales ved import af råmaterialer. Det skal i denne henseende bemærkes, at det ikke er fastsat i grundforordningen, at eftergivelse af overskydende afgifter alene kan udlignes. Ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og dens bilag I, litra i), kan der kun foretages udligning af for store eftergivne afgiftsbeløb, hvis betingelserne i bilag II og III til grundforordningen er opfyldt. Disse betingelser var imidlertid ikke opfyldt i dette tilfælde. Hvis det konstateres, at der ikke findes en passende overvågningsprocedure, finder ovennævnte undtagelse for godtgørelsesordninger således ikke anvendelse, og i stedet gælder derfor den normale regel om, at det er de ubetalte afgifter, der er givet afkald på, som skal udlignes, og ikke de beløb, som angiveligt er eftergivet for meget. Som det fremgår af bilag II, del II, og bilag III, del II, til grundforordningen påhviler det ikke undersøgelsesmyndigheden at beregne sådanne eftergivelser af for store beløb. Tværtimod skal den undersøgende myndighed ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kun fastslå, om der foreligger tilstrækkelige beviser til at imødegå det hensigtsmæssige i en angivelig kontrolordning.

52. Subsidiebeløbet blev beregnet for ansøgeren på grundlag af de importafgifter, som der var givet afkald på (basistold og særlig tillægstold) for de materialer, der var importeret i henhold til den underordningen for transaktioner ligestillet med eksport i NUP (tæller). I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbet, når der blev fremsat berettigede krav herom. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning i NUP som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.

53. Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 0,52 %.

54. Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)

a) Retsgrundlag

55. DEPBS-ordningen er beskrevet detaljeret i punkt 4.3 i FTP 04-09 og FTP 09-14 samt i kapitel 4 i HOP I 04-09 og i HOP 09-14.

b) Støtteberettigelse

56. Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører er støtteberettigede under denne ordning.

c) Praktisk gennemførelse

57. En støtteberettiget eksportør kan anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres i henhold til denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af SION-normer (jf. betragtning 24) og toldsatserne for denne formodede import, uanset om der rent faktisk er betalt importafgift eller ej. DEPBS-satsen for den pågældende vare i NUP i den aktuelle undersøgelse var 8 % med en værdi på 58 Rs/kg.

58. For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren udfærdige en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted i henhold til DEPBS-ordningen. For at varerne kan eksporteres, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument som led i forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der skal indrømmes for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt omfanget af den fordel, denne vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har den indiske regering ingen beføjelser med hensyn til indrømmelsen af en DEPBS-kredit. Den DEPBS-sats, der benyttes til at beregne fordelen, er den sats, der var gældende på tidspunktet for eksportangivelsen. Det er derfor ikke muligt at ændre fordelens størrelse efterfølgende.

59. Det konstateredes, at DEPBS-kreditter efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med de indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan benyttes til at betale told på senere import af enhver vare, der kan indføres uden restriktioner, undtagen kapitalgoder. Varer, der er importeret ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. DEPBS-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra udstedelsesdatoen.

60. Ansøgninger om DEPBS-kreditter registreres elektronisk og kan dække et ubegrænset antal eksporttransaktioner. Fristen for indsendelse af ansøgninger er 3 måneder efter udførsel, men som anført i punkt 9.3 i HOP I 04-09 og i HOP 09-14 kan ansøgninger, der modtages efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid kan tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde (f.eks. 10 % af godtgørelsen).

61. Det blev konstateret, at ansøgeren brugte denne ordning i NUP.

d) Konklusioner vedrørende DEPBS

62. Med DEPBS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En DEPBS-kredit er et finansielt bidrag fra den indiske stat, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter og dermed reducere de toldindtægter, som den indiske stat ellers ville have haft. Desuden medfører DEPBS-kreditten en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.

63. Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).

64. Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), sådan som det hævdes af den samarbejdsvillige indiske eksporterende producent. Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i grundforordningens bilag I, litra i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råmaterialer. Desuden forefindes der ingen ordning eller procedure, der skal fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. bilag I, litra i), og bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råvarer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råvarer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råvarer, er således stadig berettiget til fordelene ved DEPBS.

e) Beregning af subsidiebeløbet

65. I overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, og artikel 5 i grundforordningen blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt er det sandsynligt, at de indiske myndigheder giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii).

66. Det blev konstateret, at fordelene ved DEPBS var koncentreret på den pågældende vare. Derfor anses det for passende at betragte fordelen ved DEPBS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner af den pågældende vare under denne ordning i NUP.

67. Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).

68. Dette subsidiebeløb er i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.

69. På denne baggrund er den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning for ansøgeren i NUP, på 7,52 %.

70. Export Promotion Capital Goods Scheme ("EPCGS") (eksportfremmeordning for kapitalgoder)

a) Retsgrundlag

71. EPCGS er detaljeret beskrevet i kapitel 5 i FTP 04-09 og FTP 09-14 samt i kapitel 5 i HOP I 04-09 og i HOP I 09-14.

b) Støtteberettigelse

72. Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører, forhandler-eksportører, som er knyttet til støtteproducenter, samt leverandører af tjenesteydelser.

c) Praktisk gennemførelse

73. Med forbehold af en eksportforpligtelse har en virksomhed lov til at importere (nye og indtil ti år gamle brugte) kapitalgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder de indiske myndigheder efter anmodning og mod betaling af et gebyr en EPCGS-licens. Ordningen giver mulighed for en reduceret importtoldsats på 3 % på alle kapitalgoder, der indføres under ordningen. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede kapitalgoder anvendes til at fremstille en vis mængde eksportvarer inden for en bestemt periode. I henhold til FTP 09-14 kan der importeres kapitalgoder med en told på 0 % i henhold til EPCGS, men i sådanne tilfælde er perioden for indfrielse af importforpligtelsen kortere.

74. EPCGS-licensindehaveren kan også anskaffe kapitalgoderne i Indien. I så fald kan den indenlandske producent af kapitalgoder benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne kapitalgoder. Alternativt kan den indenlandske producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport, for så vidt angår levering af kapitalgoder til en EPCGS-licensindehaver.

(d) Konklusion om EPCGS

75. Med EPCGS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen er et finansielt bidrag fra den indiske stat, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som den indiske stat ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer virksomhedens likviditet.

76. Endvidere er EPCGS-ordningen retligt betinget af eksportresultater, da sådanne licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).

77. EPCGS-ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Kapitalgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladte ordninger, jf. grundforordningens bilag I, litra i), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.

e) Beregning af subsidiebeløbet

78. Subsidiebeløbet blev beregnet i henhold til artikel 7, stk. 3, i grundforordningen på grundlag af den ikke betalte told på importerede kapitalgoder, der anvendes i den petrokemiske og andre sektorer, hvor disse ydelser blev modtaget af virksomheden, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne kapitalgoder i den pågældende erhvervsgren. Der blev lagt renter til dette beløb for at afspejle den samlede værdi af fordelen over tid. Den kommercielle kreditrentesats, der anvendtes af ansøgeren ved salg i NUP blev anset for velegnet til dette formål.

79. I overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, og artikel 7, stk. 3, i grundforordningen er dette subsidiebeløb blevet fordelt over eksportomsætningen for den petrokemiske sektor og andre sektorer, for hvilke disse ydelser blev modtaget i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater.

80. Den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning i NUP, var på 1,49 %.

81. Focus Market Scheme ("FMS")

a) Retsgrundlag

82. FMS er detaljeret beskrevet i punkt 3.9.1 til 3.9.2.2 i FTP 04-09 og punkt 3.14.1 til 3.14.3 i FTP 09-14 samt i punkt 3.20 til 3.20.3 i HOP I 04-09 og punkt 3.8 til 3.8.2 i HOP I 09-14.

(b) Støtteberettigelse

83. Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører er støtteberettigede under denne ordning.

(c) Praktisk gennemførelse

84. Under denne ordning er eksporten af alle varer til lande, der er meddelt i henhold til bilag 37, litra c) i HOP I 04-09 og i HOP 09-14, berettiget til en toldkredit på 2,5 % til 3 % af fob-værdien af de varer, der eksporteres i henhold til denne ordning. Visse former for eksportaktiviteter er udelukket fra denne ordning, f.eks. eksport af importerede eller omladede varer, transaktioner ligestillet med eksport, eksport af tjenester og eksportomsætning fra enheder, der opererer i særlige økonomiske områder. Visse former for varer er også udelukket fra denne ordning, f.eks. diamanter, ædelmetaller, malme, korn, sukker og olieprodukter.

85. Toldkreditterne i forbindelse med FMS er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra datoen for udstedelse af det relevante toldgodtgørelsesdokument. De kan benyttes til at betale told på senere import af ethvert råmateriale eller enhver vare, herunder også kapitalgoder.

86. Toldgodtgørelsesdokumentet udstedes i eksporthavnen, efter at eksporten eller afsendelsen af varerne har fundet sted. Så længe ansøgeren tilvejebringer kopier af al relevant eksportdokumentation til myndighederne (f.eks. eksportordrer, fakturaer, forsendelsespapirer, bankbekræftelser), kan de indiske myndigheder ikke frit bestemme, om der skal indrømmes toldkreditter.

d) Konklusion om FMS

87. Med FMS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En FMS-toldkredit er et finansielt bidrag fra den indiske stat, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske stat giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører FMS-kreditten en fordel for eksportøren, fordi selskabets likviditet forbedres.

88. Endvidere er FMS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).

89. Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i grundforordningens bilag I, litra i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råmaterialer. Der findes ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. grundforordningens bilag I, litra i), og bilag II og III. Eksportører er berettiget til fordelene ved FMS, uanset om de importerer råmaterialer eller ikke. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der anskaffer alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettigede til fordelene ved FMS. Desuden kan en eksportør anvende FMS-toldkreditter til at importere investeringsgoder, selv om disse ikke er omfattet af anvendelsesområdet for tilladelige toldgodtgørelsesordninger (jf. grundforordningens bilag I, litra i)), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.

e) Beregning af subsidiebeløbet

90. Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet som den fordel, modtageren havde ved eksport af den pågældende vare, som konstateret i NUP, bogført af ansøgeren ved anvendelse af ordningen på et periodiseringsgrundlag som en indtægt på eksporttransaktionstidspunktet. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.

91. Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).

92. Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for ansøgeren udgør 0,87 %.

93. Focus Product Scheme ("FPS")

94. I løbet af undersøgelsen konstateredes det, at Reliance ikke opnåede fordele under FPS i NUP. Det var derfor ikke nødvendigt at analysere denne ordning yderligere i forbindelse med nærværende undersøgelse.

95. Income Tax Exemption Scheme ("ITES") (indkomstskattefritagelsesordning)

96. I løbet af undersøgelsen konstateredes det, at Reliance ikke opnåede fordele under ITES i NUP. Det var derfor ikke nødvendigt at analysere denne ordning yderligere i forbindelse med nærværende undersøgelse.

97. Delstaten Gujarats incitamentsordning for kapitalinvestering (Capital Investment Incentive Scheme – "CIIS")

98. Delstaten Gujarat indrømmer støtteberettigede industrivirksomheder begunstigelser i form af fritagelse for og/eller udsættelse af omsætningsafgift for at fremme den industrielle udvikling af økonomisk tilbagestående områder i staten.

a) Retsgrundlag

99. Denne ordning, som anvendes af delstaten Gujarat, er detaljeret beskrevet i Government of Gujarat Resolution No INC-1095/2000(3)/I af 11. september 1995, Government Notification, Finance Department No (GHN-43) VAT-2006/S.5(2)(2)-TH af 1. april 2006 og Rule 18A i Gujarat Value Added Tax Rules (2006).

b) Støtteberettigelse

100. Selskaber, der opretter en ny industrivirksomhed eller foretager en større udvidelse af en eksisterende industrivirksomhed i tilbagestående områder, er støtteberettigede i henhold til disse ordninger. Der findes imidlertid udtømmende lister over erhvervsgrene, der ikke er støtteberettigede, som forhindrer selskaber i bestemte erhvervssektorer i at drage fordel af begunstigelserne.

c) Praktisk gennemførelse

101. I henhold til denne ordning skal virksomhederne investere i tilbagestående områder. Disse områder - bestemte territoriale enheder i Gujarat - er inddelt i forskellige kategorier efter deres økonomiske udviklingsgrad, mens visse egne samtidig er udelukket fra incitamentsordningerne. Hovedkriteriet for fastsættelsen af begunstigelsernes omfang er investeringens størrelse og det område, hvor virksomheden er eller vil blive etableret.

102. Der kan indrømmes begunstigelser på ethvert tidspunkt, da der ikke er nogen frist hverken for indgivelse af en ansøgning om deltagelse i ordningerne eller for opfyldelse af de kvantitative kriterier.

d) Konklusion

103. Denne ordning yder subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Den udgør et finansielt bidrag fra delstaten Gujarat, da de indrømmede begunstigelser (fritagelser fra omsætningsafgift) reducerer de skatteindtægter, der ellers ville være indgået. Desuden medfører disse begunstigelser en fordel for selskaberne i form af en forbedret finansiel situation, idet ellers skyldige skatter ikke betales.

104. Endvidere er ordningen regionalt specifikke i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3, da de kun kan benyttes af visse virksomheder, der har foretaget investeringer inden for bestemte angivne geografiske områder på den pågældende delstats retsområde. Den er ikke tilgængelig for selskaber, der er beliggende uden for disse områder, og fordelens størrelse er desuden afhængig af det pågældende område.

105. Delstaten Gujarats CIIS-ordning er derfor udligningsberettiget.

e) Beregning af subsidiebeløbet

106. Ansøgeren fremførte, at virksomheden ikke længere er berettiget til fordelene i henhold til CIIS for et af sine produktionsanlæg. Undersøgelsen bekræftede denne påstand. For et andet anlægs vedkommende udløb virksomhedens støtteberettigelse i løbet af den nuværende undersøgelse. De modtagne subsidier for disse anlægs aktiviteter blev derfor ikke taget i betragtning ved beregningen af subsidiebeløbet.

107. Subsidiebeløbet blev beregnet på grundlag af det omsætningsafgiftsbeløb, som normalt skulle være betalt i den fornyede undersøgelsesperiode, men som forblev ubetalt i henhold til denne ordning. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over det samlede salg i den fornyede undersøgelsesperiode, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Den herved opnåede subsidiesats var på 0,31 %.

108. Udligningsberettigede subsidiebeløb

109. De samlede udligningsberettigede subsidier for ansøgeren i henhold til bestemmelserne i grundforordningen er udtrykt i værdi fastslået til 10,73 %. Dette subsidiebeløb overstiger den minimaltærskel, der er omhandlet i grundforordningens artikel 14, stk. 5.

110. Kommissionen finder derfor, at der fortsat forekom subsidiering i NUP, jf. grundforordningens artikel 18.

111. Ændrede omstændigheder med hensyn til subsidiering af blivende art

112. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 19, stk. 2, blev det undersøgt, om omstændighederne med hensyn til subsidiering har ændret sig betydeligt i NUP.

113. Det blev fastslået, at Reliance i NUP fortsat opnåede fordele af udligningsberettigede subsidier fra den indiske stat. Endvidere er den subsidiesats, der blev konstateret i denne undersøgelse, lavere end den, der blev fastslået under den seneste fornyede undersøgelse. Der er intet, der tyder på, at ordningerne vil blive indstillet eller nye ordninger indført i den nærmeste fremtid.

114. Eftersom det er blevet påvist, at selskabet modtager mindre subsidiering end tidligere, og at det er sandsynligt, at det fortsat vil modtage subsidier på et beløb, der er mindre end fastsat i den seneste fornyede undersøgelse, konkluderes det, at fortsættelsen af den gældende foranstaltning overstiger det udligningsberettigede subsidie, der forvolder skade, og at niveauet af foranstaltninger derfor bør ændres i overensstemmelse med de nye resultater.

115. UDLIGNINGS- OG ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

116. Udligningsforanstaltninger

117. I overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens artikel 19 og de grunde til denne delvise interimsundersøgelse, der er anført i indledningsmeddelelsen, kan det fastslås, at subsidieringsmargenen for så vidt angår ansøgeren er faldet fra 13,8 % til 10,7 %, og at den udligningstold, som denne eksporterende producent blev pålagt ved forordning (EF) nr. 1286/2008 derfor bør ændres i overensstemmelse hermed.

118. Den ændrede udligningstoldsats bør fastsættes på niveau med den nye subsidieringssats, der er fastslået ved denne undersøgelse, eftersom de skadesmargener, som blev beregnet i den oprindelige antisubsidieundersøgelse, er højere.

119. For at undgå, at svingninger i PET-priserne som følge af svingninger i råoliepriserne skulle føre til opkrævning af højere told, blev det i den oprindelige undersøgelse besluttet, at foranstaltningerne skulle have form af en specifik told. Det konkluderes, at denne fremgangsmåde også bør følges i denne undersøgelse af samme grund. Den reviderede specifikke told er derfor 90,4 EUR/ton.

120. Antidumpingforanstaltninger

121. Ændringen af udligningstoldsatsen vil få indvirkning på den endelige antidumpingtold på importen af PET, som Reliance blev pålagt ved forordning (EF) nr. 192/2007.

122. I alle tidligere undersøgelser blev antidumpingtolden justeret for at undgå enhver dobbelt medregning af virkningerne af fordelene ved eksportsubsidier. I denne henseende er det i artikel 14, stk. 1, i antidumpinggrundforordningen og artikel 24, stk. 1, i antisubsidiegrundforordningen fastsat, at ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. I forbindelse med såvel de tidligere undersøgelser som den nuværende delvise interimsundersøgelse blev det konstateret, at visse undersøgte subsidieringsordninger, som konstateredes at være udligningsberettigede, udgjorde eksportsubsidier, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Med hensyn til andre subsidieordninger, herunder især Gujarats CIIS-ordning, var der ingen dokumentation for, og det blev ikke påstået, om og i hvilket omfang de samme subsidier kan udlignes to gange, når antidumping- og udligningstold samtidig er pålagt samme importerede vare. Mere specifikt var der ingen beviser for, at CIIS sænkede eksportprisen for et produkt på en anden måde end prisen på varer, der sælges på hjemmemarkedet. CIIS påvirker således de priser, til hvilke producenten sælger sine varer på hjemmemarkedet og på eksportmarkederne på samme måde og i samme omfang.

123. Disse subsidier påvirkede ansøgerens eksportpris og medførte dermed en højere dumpingmargen. De dumpingmargener, der endeligt er fastsat i den oprindelige antidumpingundersøgelse, kan med andre ord delvis tilskrives eksportsubsidier.

124. Derfor bør de endelige antidumpingtoldsatser for ansøgeren nu justeres for at tage hensyn til det reviderede niveau for de fordele, der er opnået ved hjælp af eksportsubsidier i NUP for denne delvise interimsundersøgelse, med henblik på at afspejle den faktiske dumpingmargen, der foreligger efter indførelsen af den endelige udligningstold, som udligner virkningerne af eksportsubsidierne.

125. Med andre ord bør der tages hensyn til de nye subsidiesatser ved justeringen af de tidligere etablerede dumpingmargener.

126. Antidumpingtoldsatsen for Reliance bør derfor være 132,6 EUR/ton.

127. Kommissionen underrettede ansøgeren såvel som de andre berørte parter om de kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke den agtede at foreslå, at undersøgelsen blev afsluttet -

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

En del af tabellen, som omhandler Reliance Industries Ltd. i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 193/2007 affattes således:

Land | Virksomhed | Udligningstold (EUR/t) | Taric-tillægskode |

Indien | Reliance Industries Ltd | 90,4 | A181 |

Artikel 2

En del af tabellen, som omhandler Reliance Industries Ltd. i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 192/2007 affattes således:

Land | Virksomhed | Antidumpingtold (EUR/t) | Taric-tillægskode |

Indien | Reliance Industries Ltd | 132,6 | A181 |

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Rådets vegne

Formand

[1] EUT L 188 af 18.7.2009, s. 93.

[2] EFT L 301 af 30.11.2000, s. 1.

[3] EUT L 59 af 27.2.2007, s. 34.

[4] EUT L 340 af 19.12.2008, s. 1.

[5] EFT L 301 af 30.11.2000, s. 21.

[6] EUT L 59 af 27.2.2007, s. 1.

[7] EFT L 301 af 30.11.2000, s.88.

[8] EUT C 151 af 10.6.2010, s. 17.

[9] EUT C 151 af 10.6.2010, s. 15.

[10] EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.