Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse — Den europæiske klimalov: rammerne for at opnå klimaneutralitet

(2020/C 324/10)

Ordfører: Juan Manuel MORENO BONILLA (ES/EPP), ministerpræsident for regionen Andalusien Basisdokument: Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rammerne for at opnå klimaneutralitet og om ændring af forordning (EU) 2018/1999 (»den europæiske klimalov«) COM(2020) 80 final

I. ANBEFALEDE ÆNDRINGER

Anbefalet ændring 1

Betragtning 5

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag (5) Unionens og medlemsstaternes klimaindsats har til formål at beskytte mennesker og planeten, velfærd, velstand, sundhed, fødevaresystemerne, økosystemernes integritet og biodiversiteten mod truslen fra klimaændringer inden for rammerne af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og med henblik på at opfylde målene i Parisaftalen, maksimere velstanden inden for klodens begrænsninger og mindske samfundets sårbarhed over for klimaændringer. (5) Unionens, medlemsstaternes og de lokale og regionale myndigheders klimaindsats har til formål at beskytte mennesker og planeten, velfærd, velstand, sundhed, fødevaresystemerne, økosystemernes integritet og biodiversiteten mod truslen fra klimaændringer inden for rammerne af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og med henblik på at opfylde målene i Parisaftalen, maksimere velstanden inden for klodens begrænsninger og mindske samfundets sårbarhed over for klimaændringer.

Begrundelse

Den lokale og regionale indsats er afgørende for at nå målet om klimaneutralitet, hvilket anerkendes i Parisaftalen, og de lokale og regionale myndigheders foranstaltninger stemmer fuldt og helt overens med de mål, der er opstillet i betragtningen. Det vil derfor være en forsømmelse ikke at inddrage dem.

Anbefalet ændring 2

Betragtning 14

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag (14) Tilpasning er et nøgleelement i den langsigtede globale indsats over for klimaændringer. Medlemsstaterne og Unionen bør derfor forbedre deres tilpasningskapacitet, styrke modstandsdygtigheden og mindske sårbarheden over for klimaændringer som fastsat i artikel 7 i Parisaftalen og maksimere de gensidige fordele i samspillet med andre miljøpolitikker og anden miljølovgivning. Medlemsstaterne bør vedtage omfattende nationale tilpasningsstrategier og -planer. (14) Tilpasning er et nøgleelement i den langsigtede globale indsats over for klimaændringer. Medlemsstaterne og Unionen bør derfor forbedre deres tilpasningskapacitet, styrke modstandsdygtigheden og mindske sårbarheden over for klimaændringer som fastsat i artikel 7 i Parisaftalen og maksimere de gensidige fordele i samspillet med andre miljøpolitikker og anden miljølovgivning. Medlemsstaterne bør vedtage omfattende nationale tilpasningsstrategier og -planer , der tager højde for den økonomiske, sociale og geografiske mangfoldighed i de europæiske regioner og for de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi .

Begrundelse

Territoriale faktorer spiller en afgørende rolle, når der skal træffes det rigtige valg mellem politikker, der skal styrke modstandsdygtigheden og tilpasningsbestræbelserne. Geografiske, klimatiske, sociale og økonomiske overvejelser er vigtige for at kunne vurdere sårbarheden, håndtere risiciene og identificere de fremtidige scenarier for klimavariablerne. Udformningen af prognoseværktøjer, der kan anvendes i forbindelse med tilpasningen og til at styrke modstandsdygtigheden, og som kan tilpasses de forskellige regionale og lokale forhold, vil være et vigtigt skridt fremad i udviklingen af disse strategier.

Anbefalet ændring 3

Betragtning 17

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag (17) Kommissionen bebudede i sin meddelelse »Den europæiske grønne pagt« sin hensigt om at foretage en vurdering og fremsætte forslag med henblik på at øge Unionens mål for reduktionen af drivhusgasemissioner i 2030 for at sikre dette reduktionsmåls overensstemmelse med målet om klimaneutralitet senest i 2050. I samme meddelelse understregede Kommissionen, at alle EU-politikker bør bidrage til målet om klimaneutralitet, og at alle sektorer bør løfte deres del af opgaven. Senest i september 2020 bør Kommissionen på grundlag af en omfattende konsekvensanalyse og under hensyntagen til sin analyse af de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som forelægges Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 (1), foretage en gennemgang af Unionens 2030-mål for klimaet og undersøge mulighederne for et nyt 2030-mål på 50 til 55 % reduktion af emissionerne sammenlignet med niveauerne i 1990. Såfremt den finder det nødvendigt at ændre Unionens mål for 2030, bør den fremsætte forslag til Europa-Parlamentet og Rådet om ændring af denne forordning i relevant omfang. Derudover bør Kommissionen senest den 30. juni 2021 vurdere, hvordan EU-lovgivningen til gennemførelse af dette mål bør ændres med henblik på at opnå emissionsreduktioner på 50 til 55 % sammenlignet med 1990. (17) Kommissionen bebudede i sin meddelelse »Den europæiske grønne pagt« sin hensigt om at foretage en vurdering og fremsætte forslag med henblik på at øge Unionens mål for reduktionen af drivhusgasemissioner i 2030 for at sikre dette reduktionsmåls overensstemmelse med målet om klimaneutralitet senest i 2050. I samme meddelelse understregede Kommissionen, at alle EU-politikker bør bidrage til målet om klimaneutralitet, og at alle sektorer bør løfte deres del af opgaven. Så hurtigt som muligt og senest i begyndelsen af september 2020 bør Kommissionen på grundlag af en omfattende konsekvensanalyse og under hensyntagen til sin analyse af de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som forelægges Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999[ (1), foretage en gennemgang af Unionens 2030-mål for klimaet og undersøge mulighederne for et nyt 2030-mål på mindst 55 % reduktion af emissionerne sammenlignet med niveauerne i 1990. Såfremt den finder det nødvendigt at ændre Unionens mål for 2030, bør den fremsætte forslag til Europa-Parlamentet og Rådet om ændring af denne forordning i relevant omfang. Derudover bør Kommissionen senest den 30. juni 2021 vurdere, hvordan EU-lovgivningen til gennemførelse af dette mål bør ændres med henblik på at opnå emissionsreduktioner på mindst 55 % sammenlignet med 1990.

Begrundelse

Hvis vi ønsker, at en EU-genopretningsplan er grøn, og at de investeringer, der foretages nu, fører i retning af en indfrielse af 2030-målene og i sidste ende 2050-målene, skal konsekvensanalysen af de lovgivningsmæssige rammer for 2030 være ambitiøs og offentliggøres så hurtigt som muligt.

Anbefalet ændring 4

Betragtning 18

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag (18) For at sikre, at Unionen og medlemsstaterne fortsat er på rette vej til at nå målet om klimaneutralitet og opnå fremskridt med hensyn til tilpasning, bør Kommissionen regelmæssigt vurdere fremskridtene. Hvis de kollektive fremskridt, som medlemsstaterne gør med hensyn til at nå målet om klimaneutralitet eller med hensyn til tilpasning, er utilstrækkelige, eller Unionens foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med målet om klimaneutralitet eller er utilstrækkelige til at øge tilpasningsevnen, styrke modstandsdygtigheden eller mindske sårbarheden, bør Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med traktaterne. Kommissionen bør også regelmæssigt vurdere relevante nationale foranstaltninger og fremsætte henstillinger, såfremt den konstaterer, at en medlemsstats foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med målet om klimaneutralitet eller er utilstrækkelige til at øge tilpasningsevnen, styrke modstandsdygtigheden og mindske sårbarheden over for klimaændringer. (18) For at sikre, at Unionen og medlemsstaterne fortsat er på rette vej til at nå målet om klimaneutralitet og opnå fremskridt med hensyn til tilpasning, bør Kommissionen regelmæssigt måle og vurdere fremskridtene og stille alle relevante data til rådighed for offentligheden . Hvis de kollektive fremskridt, som medlemsstaterne gør med hensyn til at nå målet om klimaneutralitet eller med hensyn til tilpasning, er utilstrækkelige (målene opfyldes ikke til tiden eller i det nødvendige omfang) , eller Unionens foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med målet om klimaneutralitet senest i 2050 eller er utilstrækkelige til at øge tilpasningsevnen, styrke modstandsdygtigheden eller mindske sårbarheden, bør Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med traktaterne. Kommissionen bør også regelmæssigt vurdere relevante nationale foranstaltninger og fremsætte henstillinger, såfremt den konstaterer, at en medlemsstats foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med målet om klimaneutralitet eller er utilstrækkelige til at øge tilpasningsevnen, styrke modstandsdygtigheden og mindske sårbarheden over for klimaændringer.

Begrundelse

En effektiv overvågning af fremskridtene kan øge synligheden, gennemsigtigheden og følelsen af medansvar for bestræbelserne på at opnå klimaneutralitet. Derfor bør de indsamlede data være tilgængelige til enhver tid og ikke kun i de regelmæssige rapporter. Der bør nævnes en konkret tidshorisont for opfyldelse af målene.

Anbefalet ændring 5

Betragtning 20

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag (20) Eftersom borgerne spiller en vigtig rolle i at fremme omstillingen til klimaneutralitet, bør der gøres en indsats for at fremme et stærkt offentligt og socialt engagement i klimaindsatsen. Kommissionen bør derfor søge at samarbejde med alle dele af samfundet og sætte dem i stand til at træffe foranstaltninger , der fører henimod et klimaneutralt samfund, herunder ved at lancere en europæisk klimapagt. (20) Eftersom borgerne spiller en vigtig rolle i at fremme omstillingen til klimaneutralitet, bør der gøres en indsats for at fremme et stærkt offentligt og socialt engagement i klimaindsatsen. Kommissionen bør derfor søge at samarbejde med alle dele af samfundet med det formål at styrke tovejssamarbejde, informationsudveksling og en fælles indsats for bevidstgørelse , der fører henimod et klimaneutralt samfund, herunder ved at lancere en europæisk klimapagt som et innovativt forvaltningsredskab for at inddrage lokale og regionale myndigheder samt civilsamfundet og borgerne i almindelighed .

Begrundelse

Realiseringen af et klimaneutralt og klimarobust samfund skal bygge på udveksling af information og social bevidstgørelse. Styrkelsen af disse instrumenter er en opgave, hvor Kommissionen kan gå forrest i forbindelse med udformningen og gennemførelsen af sine offentlige politikker, i det omfang der er tale om tværgående tiltag. De foreslåede tiltag hører derimod under de sektorspecifikke foranstaltninger, som de nationale, regionale og lokale myndigheder i givet fald vil gennemføre.

Anbefalet ændring 6

Betragtning 21

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag (21) For at sikre forudsigelighed for og tillid blandt alle økonomiske aktører, herunder virksomheder, arbejdstagere, investorer og forbrugere, og sikre en uigenkaldelig omstilling til klimaneutralitet og en gradvis reduktion over tid samt for at bidrage til vurderingen af sammenhængen mellem foranstaltninger og fremskridt i forhold til målet om klimaneutralitet bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde delegeres til Kommissionen med henblik på at fastlægge en kurs for opnåelse af drivhusgasneutralitet senest 2050. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde , herunder på ekspertniveau , og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning . For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. (21) For at sikre forudsigelighed for og tillid blandt alle økonomiske aktører, herunder virksomheder, arbejdstagere, investorer og forbrugere, og sikre en uigenkaldelig omstilling til klimaneutralitet og en gradvis reduktion over tid samt for at bidrage til vurderingen af sammenhængen mellem foranstaltninger og fremskridt i forhold til målet om klimaneutralitet foreslår Kommissionen en kurs for opnåelse af drivhusgasneutralitet senest 2050. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen i forbindelse med udarbejdelsen af sit forslag gennemfører relevante høringer, især på ekspertniveau og med myndighederne i medlemsstaterne herunder de regionale og lokale myndigheder .

Begrundelse

Fjerne enhver reference til, at kursen fastlægges på grundlag af delegerede retsakter. Kommissionen bør blot foreslå en kurs og evaluere fremskridtene.

Anbefalet ændring 7

Artikel 2, stk. 2

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag De relevante EU-institutioner og medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger på henholdsvis EU-plan og nationalt plan til at sikre, at man kollektivt når det i stk. 1 fastsatte mål om klimaneutralitet, under hensyntagen til vigtigheden af at fremme retfærdighed og solidaritet mellem medlemsstaterne. De relevante EU-institutioner og medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger på henholdsvis EU-plan og nationalt plan til at sikre, at man kollektivt gennemfører det i stk. 1 fastsatte mål om klimaneutralitet i EU's byer og regioner , under hensyntagen til vigtigheden af at fremme retfærdighed og solidaritet mellem medlemsstaterne.

Begrundelse

Ansvaret for gennemførelsen af klimalovgivningen ligger hovedsageligt hos EU's byer og regioner. Det synes derfor nødvendigt at ændre ordlyden.

Anbefalet ændring 8

Artikel 2, stk. 3

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Senest i september 2020 foretager Kommissionen i lyset af det i artikel 2, stk. 1, fastsatte mål om klimaneutralitet en gennemgang af Unionens 2030-mål for klimaet, jf. artikel 2, stk. 11, i forordning (EU) 2018/1999, og den undersøger mulighederne for et nyt 2030-mål for emissionsreduktionerne på 50 til 55 % sammenlignet med 1990. Hvis Kommissionen anser det for nødvendigt at ændre dette mål, fremsætter den forslag til Europa-Parlamentet og Rådet i det omfang, det er relevant. Så hurtigt som muligt og senest i begyndelsen af september 2020 foretager Kommissionen i lyset af det i artikel 2, stk. 1, fastsatte mål om klimaneutralitet en gennemgang af Unionens 2030-mål for klimaet, jf. artikel 2, stk. 11, i forordning (EU) 2018/1999, og den undersøger mulighederne for et nyt 2030-mål for emissionsreduktionerne på mindst 55 % sammenlignet med 1990. Hvis Kommissionen anser det for nødvendigt at ændre dette mål, fremsætter den forslag til Europa-Parlamentet og Rådet i det omfang, det er relevant.

Begrundelse

Ændringsforslaget følger samme logik som ændringsforslaget vedrørende betragtning 17.

Anbefalet ændring 9

Artikel 3

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Kursen med henblik på at opnå klimaneutralitet Kursen med henblik på at opnå klimaneutralitet 1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 9 med henblik på at supplere denne forordning ved at fastlægge en kurs frem til 2050 på EU-plan for at nå det i artikel 2, stk. 1, fastsatte mål om klimaneutralitet. Senest seks måneder efter hver af de globale statusopgørelser, som er omhandlet i artikel 14 i Parisaftalen, foretager Kommissionen en gennemgang af kursen . 1. Kommissionen får til opgave at foreslå ændringer til denne forordning ved at foreslå en kurs frem til 2050 på EU-plan for at nå det i artikel 2, stk. 1, fastsatte mål om klimaneutralitet. Senest seks måneder efter hver af de globale statusopgørelser, som er omhandlet i artikel 14 i Parisaftalen, foretager Kommissionen en e valuering af de fremskridt, der er blevet gjort i retning af indfrielsen af målsætningen om klimaneutralitet . 2. Kursen tager sit udgangspunkt i Unionens 2030-mål for klimaet, jf. artikel 2, stk. 3. 2. Kursen tager sit udgangspunkt i Unionens 2030-mål for klimaet, jf. artikel 2, stk. 3. 3. Når Kommissionen fastlægger en kurs i overensstemmelse med stk. 1, tager den hensyn til følgende: 3. Når Kommissionen foreslår en kurs i overensstemmelse med stk. 1, tager den hensyn til følgende:

Begrundelse

Fjerne enhver reference til, at kursen fastlægges på grundlag af delegerede retsakter. Kommissionen bør blot foreslå en kurs og evaluere fremskridtene.

Anbefalet ændring 10

Artikel 3, stk. 3), litra e)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag e) retfærdighed og solidaritet mellem og i medlemsstaterne e) retfærdighed og solidaritet mellem og i medlemsstaterne under fuld hensyntagen til EU's territoriale samhørighed

Begrundelse

De kriterier, der skal bane vejen for klimaneutralitet, skal utvetydigt tage hensyn til EU's regionale samhørighed.

Anbefalet ændring 11

Artikel 3, stk. 3, litra k) og l), nyt

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag k) tilsagnet om at udvise globalt lederskab inden for klimaneutralitet l) vurderinger af CO2-fodaftrykket, vandfodaftrykket og biodiversitetsfodaftrykket i handelsforbindelser med tredjelande samt EU's forpligtelser i henhold til relevante internationale traktater.

Begrundelse

Den Europæiske Union er fast besluttet på at spille en fremtrædende og indflydelsesrig rolle på internationalt plan og gå forrest i den grønne, retfærdige og solidariske omstilling, som stater og regioner skal gennemføre for at nå målet om klimaneutralitet inden 2050 uden at lade nogen i stikken. I betragtning af karakteren og den globale dimension af klimaændringerne og deres socioøkonomiske virkninger, som ikke lader sig standse af grænser, er dette en mulighed for at indarbejde Den Europæiske Unions intentioner i lovgivningen og arbejde for, at alle dens politikker og foranstaltninger møntet på klimaneutralitet inddrager de lande og regioner uden for EU, som Unionen har forbindelser med, så de efterlever samme principper som dem, der ligger til grund for denne forordning.

Desuden bør Den Europæiske Union tage hensyn til CO2-fodaftrykket og vandfodaftrykket for produkter, der importeres fra tredjelande, idet dette ikke blot vil bidrage til at styrke konkurrenceevnen for vores økonomi, men også styrke EU's førende rolle inden for klimaneutralitet ved hjælp af kravet om globale standarder.

Anbefalet ændring 12

Artikel 4, stk. 2

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag 2. Medlemsstaterne udarbejder og gennemfører tilpasningsstrategier og -planer, som skal indeholde omfattende rammer for risikohåndtering, der bygger på robuste klima- og sårbarhedsreferencescenarier og fremskridtsvurderinger. 2. Medlemsstaterne udarbejder og gennemfører tilpasningsstrategier og -planer, som skal indeholde omfattende rammer for risikohåndtering, der bygger på robuste klima- og sårbarhedsreferencescenarier og fremskridtsvurderinger. Medlemsstaterne sikrer, at det regionale og lokale perspektiv og fjernområdernes perspektiv integreres i udarbejdelsen og gennemførelsen af deres tilpasningsstrategier og -planer.

Begrundelse

Klimaændringernes konsekvenser er ulige fordelt mellem de forskellige områder, idet effekten afhænger af en lang række faktorer. Klimaændringernes indvirkning er forskellig alt efter geografisk placering, den socioøkonomiske situation og kort sagt af risikoniveau, eksponeringsgrad og sårbarhed.

Derfor er det nødvendigt at sondre mellem regionale eller sågar lokale niveauer, når risiciene i tilknytning til klimaændringernes effekt vurderes på grundlag af geografiske og samfundsøkonomiske faktorer. På trods af klimaproblematikkens globale karakter bør tilpasningen derfor ske på grundlag af det enkelte områdes karakteristika og afhængigt af klimaændringernes specifikke følgevirkninger og omfang. Dette udelukker ikke, at disse politikker kan udvikles inden for rammerne af forpligtende fælles strategier, der udarbejdes på et højere niveau.

Anbefalet ændring 13

Artikel 5, stk. 2a, nyt

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag 2a. Den i stk. 1 omhandlede vurdering og den i stk. 2 omhandlede gennemgang foretages på grundlag af et fælles EU-informationssystem, der er tilgængeligt for offentligheden, og som integrerer de oplysninger, der leveres af de forskellige involverede aktører, som bidrager til at nå målet om klimaneutralitet og fremme tilpasningen. Der fastsættes krav, som garanterer standardisering og ensartethed i oplysningerne, så det sikres, at der er tale om data som er brugervenlige, tilgængelige, interoperable og videreanvendelige. Systemet udnytter de muligheder, som digitaliseringen og de nye teknologier giver.

Begrundelse

For at tilskynde samfundet som helhed til at deltage i opfyldelsen af målene i den europæiske klimalov er det vigtigt, at den indeholder nøjagtige oplysninger af høj kvalitet, der kan danne grundlag for beslutningstagning og fastlæggelse af hensigtsmæssige politikker og foranstaltninger. Det er derfor nødvendigt at definere bedste praksis for indsamling og formidling af information og standardisere og harmonisere behandlingen af denne. Det er også nødvendigt at etablere et system til løbende forbedring af denne information og udnytte de nye teknologiers potentiale til at lette udvekslingen af data mellem de involverede aktører med henblik på at udnytte synergier og optimere brugen af ressourcer.

Anbefalet ændring 14

Artikel 5, stk. 3

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag 3. Hvis Kommissionen på grundlag af den vurdering, der er omhandlet i stk. 1 og 2, konstaterer, at EU-foranstaltningerne ikke er i overensstemmelse med det i artikel 2, stk. 1, fastsatte mål om klimaneutralitet eller er utilstrækkelige til at sikre fremskridt med hensyn til tilpasning, jf. artikel 4, eller at fremskridtene i retning af enten målet om klimaneutralitet eller med hensyn til tilpasning, jf. artikel 4, er utilstrækkelige, træffer den de nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med traktaterne samtidig med gennemgangen af den i artikel 3, stk. 1, omhandlede kurs. 3. Hvis Kommissionen på grundlag af den vurdering, der er omhandlet i stk. 1, og den gennemgang, der er omhandlet i stk. 2, konstaterer, at EU-foranstaltningerne ikke er i overensstemmelse med det i artikel 2, stk. 1, fastsatte mål om klimaneutralitet eller er utilstrækkelige til at sikre fremskridt med hensyn til tilpasning, jf. artikel 4, eller at fremskridtene i retning af enten målet om klimaneutralitet eller med hensyn til tilpasning, jf. artikel 4, er utilstrækkelige, træffer den de nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med traktaterne samtidig med gennemgangen af den i artikel 3, stk. 1, omhandlede kurs.

Begrundelse

Større sammenhæng i teksten med nøjagtige henvisninger til samme artikel med udgangspunkt i formålet med de nævnte stykker.

Anbefalet ændring 15

Artikel 6, stk. 2a, nyt

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag 2a. Det i artikel 5, stk. 2a, omhandlede informationssystem skal indeholde en oversigt over strategier, foranstaltninger og bedste praksis med det formål at fremme overensstemmelsen mellem medlemsstaternes foranstaltninger og Kommissionens henstillinger.

Begrundelse

For at gøre det så enkelt som muligt for medlemsstaterne at følge Kommissionens henstillinger, anses det for nødvendigt, at de får adgang til nøjagtige oplysninger af høj kvalitet, der kan danne grundlag for beslutningstagning og fastlæggelse af hensigtsmæssige politikker og foranstaltninger. Videngrundlaget skal øges, formidlingen af innovative initiativer og strategier bør forbedres, og EU bør fremme udvekslingen af bedste praksis med henblik på at styrke solidariteten mellem medlemsstaterne, udnytte synergier og optimere brugen af ressourcer.

Anbefalet ændring 16

Artikel 7, stk. 1, litra f), nyt

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag f) supplerende oplysninger fra lokale og regionale myndigheder om fremskridt og territoriale konsekvenser.

Begrundelse

I betragtning af den afgørende rolle, som Europas regioner og byer vil spille i gennemførelsen af de forskellige politikker, der falder ind under klimalovens rammer, er det nødvendigt at tage hensyn til deres synspunkter i forbindelse med kursændringer på vejen mod klimaneutralitet.

Anbefalet ændring 17

Artikel 7, stk. 1, litra e)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag e) eventuelle supplerende oplysninger om miljømæssigt bæredygtige investeringer fra Unionens og medlemsstaternes side, herunder, under forudsætning af tilgængelighed, investeringer i overensstemmelse med forordning (EU) 2020/… [klassificeringsforordningen]. e) eventuelle supplerende oplysninger om miljømæssigt bæredygtige investeringer fra Unionens, medlemsstaternes og de regionale og lokale myndigheders side, herunder, under forudsætning af tilgængelighed, investeringer i overensstemmelse med forordning (EU) 2020/… [klassificeringsforordningen].

Begrundelse

Selv om deres investeringer er mindre end Unionens og medlemsstaternes investeringer, vil det sikre fuld respekt for Den Europæiske Unions territoriale mangfoldighed i forbindelse med kursændringer på vejen mod klimaneutralitet, hvis der tages højde for de lokale og regionale myndigheders investeringer. Desuden fokuserer Europas regioner og byer ofte på innovation på bæredygtighedsområdet, hvilket der bør tages behørigt højde for ved fastsættelsen af ambitiøse mål for fremtiden.

Anbefalet ændring 18

Artikel 8

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Kommissionen søger at samarbejde med alle dele af samfundet og sætte dem i stand til at træffe foranstaltninger, der fører hen imod et klimaneutralt samfund. Kommissionen fremmer en inklusiv og tilgængelig proces på alle niveauer, herunder på nationalt, regionalt og lokalt plan, og med deltagelse af arbejdsmarkedets parter, borgerne og civilsamfundet med henblik på udveksling af bedste praksis og for at identificere foranstaltninger, der kan bidrage til at nå målene i denne forordning. Derudover kan Kommissionen også trække på de klima- og energidialoger på flere niveauer, som medlemsstaterne har etableret i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EU) 2018/1999. Kommissionen søger at samarbejde med alle dele af samfundet og sætte dem i stand til at træffe brede foranstaltninger, der fører hen imod et klimaneutralt samfund. Kommissionen fremmer en inklusiv og tilgængelig proces på alle niveauer, herunder på nationalt, regionalt og lokalt plan, og med deltagelse af arbejdsmarkedets parter, borgerne og civilsamfundet med henblik på udveksling af bedste praksis og for at identificere foranstaltninger, der kan bidrage til at nå målene i denne forordning. Navnlig bør Kommissionen som led i genopretningen efter covid-19-krisen tage udgangspunkt i og støtte den direkte forbindelse mellem borgere, lokale virksomheder og deres lokale og regionale myndigheder, eftersom tilvejebringelsen af et klimasikret samfund og sikringen af lokalbefolkningernes støtte vil afhænge af denne forbindelse. Derudover kan Kommissionen også trække på de klima- og energidialoger på flere niveauer, som medlemsstaterne har etableret i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EU) 2018/1999 , samt på aktiviteterne som led i klimapagten .

Begrundelse

Realiseringen af et klimaneutralt og klimarobust samfund skal bygge på udveksling af information og social bevidstgørelse. Styrkelsen af disse instrumenter er en opgave, hvor Kommissionen kan gå forrest i forbindelse med udformningen og gennemførelsen af sine offentlige politikker, i det omfang der er tale om tværgående tiltag. De foreslåede tiltag hører derimod under de sektorspecifikke foranstaltninger, som de nationale, regionale og lokale myndigheder i givet fald vil gennemføre. Der er brug for en grøn genopretning. For at kunne virkeliggøre denne skal EU's borgere og virksomheder imidlertid tilslutte sig denne ambition. Lokale og regionale myndigheder har her en central rolle at spille.

Anbefalet ændring 19

Artikel 9

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Udøvelse af de delegerede beføjelser 1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 3, stk. 1, tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser. 2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 3, stk. 1, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra … [OP: date of entry into force of this Regulation]. 3. Den i artikel 3, stk. 1, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft. 4. Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016. 5. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom. 6. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 3 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Begrundelse

Kommissionens anvendelse af delegerede retsakter til at gennemgå målene er uforenelig med artikel 290 i TEUF.

II. POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG

1. Det Europæiske Regionsudvalg bemærker, at den grønne europæiske pagt er et af EU's flagskibsinitiativer, men understreger, at den nyligt offentliggjorte vækststrategi for det europæiske projekt og den nyligt offentliggjorte meddelelse fra Kommissionen om EU's budget, styrker genopretningsplanen og sikrer en hurtig og fuldstændig genopretning efter den aktuelle sundhedskrise og økonomiske krise. Udvalget understreger, at den grønne pagts vigtigste formål bør være en omstilling til klimaneutralitet senest i 2050, samtidig med at den stimulerer en hurtig og bæredygtig økonomisk genopretning, og udvalget anerkender, at omstillingen medfører nye muligheder for Europa og dets borgere i retning af et mere modstandsdygtigt samfund og en mere robust økonomi;

2. støtter forankringen af EU's langsigtede mål om klimaneutralitet ved hjælp af en passende retligt forpligtende målsætning som et nødvendigt skridt, der kan lede det europæiske projekt i retning af irreversibel klimaneutralitet i 2050. Dette tilsagn er nødvendigt for at konsolidere Den Europæiske Unions position som førende i verden inden for klimaindsatsen og som ambassadør for fastholdelsen af de store ambitioner om nettodrivhusgasemissioner på nul og for vigtigheden af at øge optagelsen af drivhusgasser. Samtidig ønsker EU at opbygge tillid hos sine borgere, virksomheder og civilsamfundet og dermed sikre en inklusiv og samordnet indsats. I denne sammenhæng vil det også være vigtigt allerede nu at overveje politikken efter 2050, hvor det er sandsynligt, at der fortsat vil være brug for et varigt system af negative emissioner. Det er i denne forbindelse ligeledes vigtigt at udvikle begrebet klimaretfærdighed på tværs af generationerne og tage højde for det i den igangværende og fremtidige beslutningstagning;

3. påpeger, at den aktuelle sundhedskrise blot understreger behovet for en omstilling til større bæredygtighed og modstandsdygtighed i såvel samfund som økonomi, idet det kan have alvorlige konsekvenser på globalt plan, hvis vi fortsat ignorerer klimaændringerne. Udvalget understreger, at omstillingen bør være retfærdig, gradvis og permanent, da ikkebæredygtige løsninger på kort sigt kan gøre større skade end gavn på vejen mod klimaneutralitet;

4. understreger, at den europæiske klimalov også bør sikre, at de foranstaltninger, der iværksættes for at opnå nettodrivhusgasemissioner på nul, styrker og ikke svækker andre prioriterede miljømål som f.eks. beskyttelse af biodiversitet og forvaltning af beskyttede områder;

5. 2 --udleder med allerede fastsatte og planlagte reduktioner et godt stykke over EU-gennemsnittet og en retligt forpligtende national klimamålsætning på ca. 57 % i 2030 opfordrer Kommissionen til at se på, hvilken virkning Det Forenede Kongeriges udtræden af EU har for indfrielsen af målsætningen om klimaneutralitet og delmål i denne forbindelse. Udvalget minder om, at Det Forenede Kongerige i øjeblikket er EU's næststørste CO--udleder med allerede fastsatte og planlagte reduktioner et godt stykke over EU-gennemsnittet og en retligt forpligtende national klimamålsætning på ca. 57 % i 2030 ( 1 )

6. minder om den nyligt vedtagne erklæring om »Lokale og regionale myndigheder som aktører i EU's reaktion på covid-19-krisen« og behovet for, at den europæiske grønne pagt indtager en central plads i EU's genopretningsplan, således at krisen forvandles til en mulighed for hurtigt at tackle klimaændringerne og styrke EU's økonomiske, sociale og territoriale samhørighed;

7. anser det for nødvendigt at inddrage alle relevante subnationale myndigheder i udformningen af de nationale energi- og klimaplaner og langsigtede nationale politikker gennem en egentlig deltagelsesbaseret flerniveaudialog med udgangspunkt i regionale og lokale erfaringer. Udvalget er derfor enig i, at klima- og energidialogerne på flere niveauer bør indgå i rammerne for EU's klimalovgivning, men understreger behovet for en mere systematisk tilgang til inddragelsen af de lokale og regionale myndigheder i disse processer vedrørende omstillingen til klimaneutralitet, ikke blot i EU's beslutningsproces, men også i internationale forhandlinger. Udvalget gentager opfordringen til medlemsstaterne og Kommissionen om, at der oprettes en permanent platform for energidialog på flere niveauer ( 2 ) , der kan støtte den aktive inddragelse af de lokale og regionale myndigheder, civilsamfundsorganisationer, erhvervsliv og andre relevante interessenter i forvaltningen af omstillingen på energiområdet;

8. understreger, at initiativer, der fremmer bottom-up feedback og støtter udvekslingen af information samt læring på græsrodsniveau, bør anses for at have uvurderlig betydning for den europæiske grønne pagts resultater, idet det er yderst vigtigt at inddrage borgerne, hvis der skal opnås væsentlige fremskridt i retning af klimaneutralitet. Udvalget foreslår i den forbindelse, at den europæiske klimapagt integreres i den europæiske klimalov, og mener, at pagten bør udvikles som et innovativt forvaltningsinstrument for tovejskommunikation, samarbejde og informationsudveksling på tværs af niveauer, sektorer og territorier med henblik på at forbedre effektiviteten og legitimiteten af EU's klimapolitik. Udvalget understreger, at en passende inddragelse af civilsamfundet og andre interessenter ikke kun gør det mere sandsynligt, at politikkerne bliver accepteret, men også ansporer til en bred og gennemsigtig måling af fremskridtene, hvilket således resulterer i, at borgere og organisationer på stedet får en forståelse for, at de kan yde et vigtigt bidrag til omstillingsprocessen;

9. minder om, at en universalløsning ikke er hensigtsmæssig i kampen mod klimaændringer og understreger mangfoldigheden i Europas regioner med hensyn til klima, miljø, landskaber, mobilitet og den økonomiske og sociale struktur. Udvalget bemærker, at den europæiske klimalov danner den reguleringsmæssige ramme, der vil orientere de enkelte politikker i retning af klimamålsætningen, og at dens succes vil være stærkt afhængig af lokale og regionale myndigheder, og fremhæver desuden, at de lokale og regionale myndigheder, som det niveau, der er tættest på borgerne, spiller en vigtig rolle i styringen af decentraliseret energiproduktion gennem egetforbrug, decentraliseret produktion og intelligente net, fremme af det rette investeringsklima og kobling mellem energi- og klimapolitikker og de foranstaltninger, der træffes på områderne boliger, energifattigdom og transport;

10. understreger, at den europæiske klimalov, som den centrale søjle i den europæiske grønne pagt, og rammeloven om klimaneutralitet, bør sikre, at alle EU-foranstaltninger overholder princippet om ikke at gøre skade. I overensstemmelse med princippet om aktiv nærhed bør klimaloven desuden fuldt ud respektere alle myndighedsniveauer som partnere i den europæiske beslutningsproces og ikke som interessenter;

11. opfordrer til, at principielle afgørelser om opfyldelse af klimamålene ikke træffes i form af delegerede retsakter, idet de regionale og lokale myndigheders medbestemmelsesret i så fald vil blive indskrænket. I den forbindelse anser Regionsudvalget det for en principiel afgørelse at fastlægge den kurs, der vil være afgørende for at opnå klimaneutralitet;

12. fastholder, at det for at opfylde målene i den europæiske klimalov er vigtigt, at den indeholder nøjagtige oplysninger af høj kvalitet, der kan danne grundlag for beslutningstagning og fastlæggelse af hensigtsmæssige politikker og foranstaltninger. Konsekvenserne af klimaændringer slår igennem på territorialt niveau og påvirker regioner og kommuner direkte. De enkelte staters offentlige forvaltninger har ansvaret for at udarbejde og fremsende de nationale opgørelser. Med henblik på at forbedre kvaliteten af målingerne er det vigtigt, at metoderne udvikles i samspil mellem EU, medlemsstaterne og det lokale og regionale niveau, så kommunerne og regionerne kan udarbejde deres opgørelser efter de samme kriterier baseret på en territorial tilgang. Sådanne oplysninger vil gøre det muligt at udpege specifikke scenarier for drivhusgasemissioner, som der kan udarbejdes handlingsplaner for tilpasset de socioøkonomiske og miljømæssige forhold i den enkelte region samt konkrete sektorspecifikke mål. Desuden giver en overvågning fra et regionalt og lokalt perspektiv mulighed for en bedre analyse af enhver afvigelse fra den kurs, der er defineret i planerne, samt af de foranstaltninger, der er nødvendige for at afhjælpe disse afvigelser;

13. bekræfter, at en effektiv overvågning af fremskridtene kan øge synligheden, gennemsigtigheden og følelsen af medansvar for bestræbelserne på at opnå klimaneutralitet. For at denne effekt kan slå igennem er det vigtigt, at data til overvågning af fremskridt i forbindelse med den europæiske klimalov indsamles på regionalt og ikke nationalt plan, i det omfang det er formålstjenligt. Udvalget foreslår, at de indsamlede data løbende gøres tilgængelige for offentligheden på enkel vis og ikke kun gennem regelmæssig rapportering, idet inddragelsen af interessenter i overvågningsprocessen kan vise sig at blive et væsentligt element i fastholdelsen af en realistisk og for borgerne acceptabel kurs mod målet om klimaneutralitet i 2050;

14. fastholder, at forordningen om forvaltning bør indeholde bestemmelser, der sikrer, at de nationalt bestemte bidrag (NDC) inkluderer en opdeling af regionalt og lokalt bestemte bidrag for at anerkende de subnationale myndigheders rolle i opfyldelsen af internationale klimaforpligtelser: »Et europæisk og globalt perspektiv for klimaforvaltningen efter 2020 — et bidrag til UNFCCC COP24« af Andrew Varah Cooper;

15. understreger, at inddragelsen af lokale og regionale mål ikke blot ville øge gennemsigtigheden og forbedre kvaliteten og detaljeringsgraden i den overordnede overvågning af fremskridtene, men også i høj grad være til gavn for samarbejdet og synergierne mellem alle forvaltningsniveauer i forbindelse med både foranstaltninger og budgetbevillinger. Dette ville i høj grad mindske risikoen for individuelle politikker inden for rammerne af den europæiske klimalov, der potentielt kan skade den regionale samhørighed i Europa;

16. understreger, at en skræddersyet direkte tildeling af midler til regionalt og lokalt tilpassede foranstaltninger i overensstemmelse med målene for disse niveauer ikke kun vil have en stor indvirkning på økonomien, det vil også resultere i, at lokalsamfundenes involvering i deltagelsesstrukturerne styrkes;

17. foreslår, at konklusionerne af vurderingen af de nationale foranstaltninger sammen med rapporten om status over energiunionen også omfatter et lokalt og regionalt kapitel for at skabe større gennemsigtighed og præcision i bestræbelserne på at overvåge fremskridt i hele Den Europæiske Union. Regionsudvalget tilbyder sin støtte til udarbejdelsen af et sådant kapitel;

18. gentager sin opfordring til, at der oprettes et europæisk observatorium for klimaneutralitet, der kan bidrage til at opfylde de nationale rapporteringsforpligtelser inden for rammerne af forvaltningen af energiunionen. Dette observatorium bør gøre det muligt på en uafhængig og offentlig måde at identificere den aktuelle videnskabelige viden om klimaændringer og de forskellige scenarier for at begrænse dem og stille den til rådighed for beslutningstagere og den brede offentlighed. Observatoriet bør i kombination med en ny revision af EU's kompetencer i henhold til EU-oversigten over kvalifikationer bistå med kortlægning og overvågning af de europæiske områders særlige karakteristika og sårbarheder med henblik på at forhindre, at omstillingsprocessen afvises. Den europæiske grønne pagt er den nye vækststrategi for EU og bør være en grundpille for EU's bæredygtige genopretningsstrategi efter covid-19-pandemien. Det er derfor vigtigt for en fremtidssikret politikudformning som en stabil og voksende økonomi og for et retfærdigt samfund, at gennemførelsen af politikker kombineres med udvikling af kompetencer;

19. understreger, at effektiviteten af offentlighedens deltagelse ikke kun afhænger af indsamlingen af oplysninger fra alle dele af samfundet, men også af, at offentligheden får tilstrækkelige oplysninger om effekten af deres bidrag. Bæredygtige løsninger kræver samarbejde mellem interessenter, ikke kun i driften og vedligeholdelsen af systemerne, men også i beslutningsprocessen. Derfor er en offentlig deltagelse, der kun fokuserer på envejskommunikation, ikke tilstrækkelig til at fremme en adfærdsændring;

20. slår til lyd for, at der anvendes vedvarende energi til at opfylde klimamålene. Regionsudvalget mener ikke, at atomenergi er en bæredygtig fremtidsteknologi, og udvalget går ikke ind for øget anvendelse af denne energiform;

21. minder om, at de lokale og regionale myndigheder i Europa udgør en del af EU's rige, mangfoldige og demokratiske forvaltningsstruktur og bør behandles derefter. Udvalget understreger i den forbindelse, at inddragelsen af de lokale og regionale myndigheder ikke bør anses for at være en underkategori af offentlighedens deltagelse, og at denne inddragelse ikke bør være begrænset til bestemte delprocesser, men bør gøre det muligt for de lokale og regionale myndigheder at yde et systematisk bidrag gennem hele den politiske proces, herunder til gennemgang og vurdering af eksisterende lovgivende organer. RU minder i den forbindelse om, at Parisaftalen anerkender den vigtige rolle, som forvaltning på flere myndighedsniveauer spiller i klimapolitikken, og behovet for et samarbejde med regioner og byer, og minder om, at parterne i artikel 2 i Parisaftalen har forpligtet sig til at tilpasse de offentlige og private kapitalstrømme i overensstemmelse med målene i aftalen og en klimarobust udvikling. Klimaloven har til formål at skabe grundlaget for en omfattende tilpasning af kapitalstrømmene til målene i Parisaftalen på EU- og nationalt plan ved hjælp af eksisterende og nye rapporterings- og tilsynsprocesser.

22. minder om de betydelige problemer forbundet med atomenergi hvad angår bæredygtigheden deraf (både med hensyn til råstofferne og det uløste problem med radioaktivt affald), og anbefaler derfor, at man for at opfylde klimamålene, i overensstemmelse med artikel 194 i TEUF hovedsageligt gør brug af vedvarende energi fremfor at øge brugen af atomenergi.

Bruxelles, den 2. juli 2020. Apostolos TZITZIKOSTAS Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1).

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1).

(1) Climate Neutrality as Long-term Strategy: The EU’s Net Zero Target and Its Consequences for Member States, O. Geden, F. Schenuit, august 2019.

(2) RU har udtrykt dette synspunkt i flere udtalelser: »Forvaltning af energiunionen og ren energi« af Bruno Hranic; »En ren planet for alle — En europæisk strategisk og langsigtet vision for en fremgangsrig, moderne, konkurrencedygtig og klimaneutral økonomi« af Michele Emiliano; »Et europæisk og globalt perspektiv for klimaforvaltningen efter 2020 — et bidrag til UNFCCC COP24« af Andrew Varah Cooper og RU's resolution om den grønne pagt vedtaget i december 2019.