Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Hvidbog om almen uddannelse og erhvervsuddannelse "Undervise og lære: på vej mod det kognitive samfund"« (96/C 295/05)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 21. december 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Hvidbog om almen uddannelse og erhvervsuddannelse "Undervise og lære: på vej mod det kognitive samfund"«

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede Christos Koryfidis til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. juni 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 337. plenarforsamling af 10. og 11. juli 1996, mødet den 10. juli 1996, med 111 stemmer for, 2 imod og 1 stemme hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Formålet med hvidbogen om almen uddannelse og erhvervsuddannelse er at analysere og stille forslag til aktioner inden for almen uddannelse og erhvervsuddannelse.

Den er et led i gennemførelsen af hvidbogen »Vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse«, og opfyldelsen af dens målsætninger spiller en vigtig rolle for forbedringen af EU's beskæftigelse og konkurrenceevne.

1.2. Retsgrundlaget for hvidbogen er artikel 126 og 127 i Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og de vigtigste forslag til initiativer, som iværksættes fra 1996 (Det europæiske år for undervisning og livslang uddannelse) og frem, sigter mod at:

- tilskynde til tilegnelse af ny viden,

- etablere en tættere forbindelse mellem skole og virksomhed

- bekæmpe udstødelse

- sikre beherskelse af tre fællesskabssprog

- sikre lige behandling af fysisk investering og investering i uddannelse.

2. Generelle bemærkninger

2.1. I indledningen til hvidbogen om almen uddannelse og erhvervsuddannelse anføres investering i viden og færdigheder som forudsætning for at de europæiske lande kan bevare deres position og fortsat være et referencepunkt i verden.

I indledningen betegner Kommissionen også almen uddannelse og erhvervsuddannelse som den sidste udvej over for beskæftigelsesproblemet, samtidig med at uddannelsesområdet sættes i forbindelse med forberedelsen af fremtiden og udarbejdelsen af en samlet perspektiv.

Det er overraskende, at man først så sent har fået øjnene op for områdets store betydning.

Hvis Europa virkelig havde udnyttet sin fordel over for konkurrenterne, dvs. sine menneskelige ressourcer, og i tide havde foretaget de nødvendige investeringer i den såkaldte »immaterielle kapital«, så ville den økonomiske afmatning måske ikke have ramt os så hårdt, vi ville ikke have haft så høje arbejdsløshedstal, og vi ville have klaret os bedre i konkurrencen over for udlandet.

2.2. ØSU er alt i alt positivt stemt over for hvidbogen om almen uddannelse og erhvervsuddannelse, men vil dog alligevel fremføre visse kritikpunkter. Det anser hvidbogen for et oplæg af meget stor værdi for debatten om problemerne i dagens og fremtidens Europa.

Det synes endvidere, at hvidbogen giver en god beskrivelse af udviklingstendenserne i økonomien og samfundet i Europa, samt af de krav, der må være opfyldt, for at overgangen fra det nuværende samfund til det kognitive samfund kan foregå gnidningsløst.

Endelig mener ØSU, at hvidbogen bibringer almen uddannelse og erhvervsuddannelse, viden og færdigheder, den nødvendige spændvidde i mulighederne for tilpasning, så borgerne bliver i stand til at reagere på de omvæltninger, som i dag ryster hele det internationale samfund - dvs. på de vigtige forandringer, som informationssamfundet, globaliseringen af økonomien og den nye videnskabelige og tekniske civilisation, som er på vej, vil føre med sig.

ØSU mener dog, at hvidbogen bør være lettere at gå til og klarere. Den bør være umiddelbart forståelig for enhver gennemsnitseuropæer (ikke-specialist), navnlig for så vidt angår de centrale delmål og de konkrete foranstaltninger, som sigter mod resultater på kort, mellemlangt og langt sigt.

2.3. Efter ØSU's mening kan målsætningen om modernisering og forbedring af uddannelserne og erhvervsuddannelserne, og i endnu højere grad målsætningen om etableringen af det kognitive samfund ikke opfyldes gennem isolerede tiltag, strategier og bestræbelser i de enkelte medlemsstater. Omvendt kan de heller ikke opfyldes gennem drøftelser, bestræbelser og beslutninger på topniveau. Det kan kun ske gennem en samlet, bevidst og systematisk indsats i samfundet som helhed. Indsatsen må koordineres af en fælles og accepteret instans, gennem fælles og accepterede procedurer for bilæggelse af tvister, ligesom delmålsætningerne må være fælles, gennemsigtige og alment accepterede.

En sådan samordning af indsatsen med henblik på etableringen af det kognitive samfund må være en opgave for EU og dens institutioner, dvs. især Kommissionen.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Første del: udfordringerne

3.1.1. ØSU er enigt i hvidbogens beskrivelse og analyse af vor tids problemer, deres årsager og metoderne til deres løsning. Det deler også den opfattelse, at det er nødvendigt såvel at reagere på de moderne uddannelses- og erhvervsuddannelsers umiddelbare behov som at forberede fremtiden og udarbejde et samlet perspektiv.

Det anser det dog samtidig for vigtigt fra starten at understrege risikoen for, at indsatsen bliver hængende på topniveauet - med alt hvad dette indebærer for dens gennemførelse.

Med hensyn til overgangen fra det nuværende til det kognitive samfund er det centrale punkt for ØSU, at så vidt muligt alle europæiske borgere inddrages i overgangsprocessen og dens foranstaltninger.

Dette indebærer lige fra starten en åben dialog om problemerne i hele samfundet. Dialogen kan foregå på mange forskellige måder og i mange forskellige fora (dog skal Kommissionen i alle tilfælde have det overordnede ansvar):

- den kan foregå mellem arbejdsmarkedets organisationer, der har mulighed for at intervenere direkte over for sine medlemmer;

- den kan foregå i skolerne - på alle klassetrin og i alle dele af skolesystemet. Skolerne har ikke kun et nært forhold til eleverne, de har også kontakt til deres familier;

- den kan foregå i ikke-statslige organisationer, især uddannelses- og erhvervsuddannelsesorganisationer,

- og endelig kan den foregå i massemedierne efter anvisning af Kommissionen og dens repræsentanter.

ØSU mener, at en fællesskabsindsats af denne størrelsesorden og udstrækning kan udløse en »fjerde revolution« i det europæiske samfund. En omvæltning, der måske vil kunne fjerne den forvirring, som i øjeblikket er fremherskende, der vil kunne bringe klarhed over overgangsfasen og vise, hvordan menneskene kan tilpasse sig de nye vilkår, som opstår i lyset af det kognitive samfund.

3.1.2. Gennemførelsen af ovenstående hører til EU's elementære forpligtelser over for borgerne, og er samtidig en elementær forudsætning for de europæiske borgeres medvirken i processen.

Personer, der mangler - hvilket i sidste instans vil sige ikke har adgang til - den nødvendige viden risikerer at blive marginaliseret. Europa er her på tærsklen til det 21. århundrede forpligtet til at give sine borgere en sådan adgang.

3.1.3. ØSU bifalder Kommissionens syn på almen uddannelse.

Det mener, at risikoen for afhængighed, isolation og fremmedgørelse forsvinder, når borgerne gennemgår en almen uddannelse på højt niveau.

Det mener, at personer med et højt alment uddannelsesniveau bedre er i stand til at forstå tingenes egentlige væsen og derfor sætter spørgsmålstegn ved ensporede universalløsninger, at de kan forholde sig kritisk til informationer og vurdere deres gyldighed. De er i stand til at forstå sammensatte tilstande og at finde de bedste løsninger på sammensatte problemer. Endelig er de i stand til at arbejde og samarbejde kreativt, hvilket er en nødvendig forudsætning for varers produktion, kvalitet og konkurrenceevne.

3.1.4. ØSU mener ikke, at hvidbogen om uddannelse og erhvervsuddannelse i tilstrækkelig grad kommer ind på de eksisterende uddannelsessystemer.

Efter ØSU's mening er medlemsstaternes nuværende uddannelsessystemer på trods af forskellene stort set bundet af de samme lænker.

Ikke mindst grundskolerne har brug for straks at ændre kurs i den retning, som hvidbogen udstikker.

ØSU ønsker ikke, at Kommissionen skal ensrette uddannelsessystemerne i medlemsstaterne. Systemernes forskelligartethed er tværtimod et plus, man bør hæge om. Det man på nuværende tidspunkt kunne ønske sig var, at Kommissionen tilskyndede medlemsstaterne til at tage målsætningerne bag deres uddannelsessystemer op til revision og at forny deres undervisningsmidler.

3.1.4.1. Kommissionen vil gennem en sådan tilskyndelse bringe EU tættere på borgerne, idet den vil tage fat på borgernes egentlige problemer og bekymringer i hverdagen.

3.2. Anden del: opbygningen af det kognitive samfund

3.2.1. ØSU bifalder Kommissionens tidsplan, fremgangsmåde og begrundelse for opbygningen af det kognitive samfund, men fremsætter dog følgende bemærkninger:

3.2.2. Det er meget vigtigt, at opbygningen af det kognitive samfund starter tidligt, dvs. allerede i førskolealderen. ØSU mener endvidere, at enhver uddannelses- og erhvervsuddannelsesinstitution skal fungere som uddannelsesmæssigt, kulturelt og økonomisk center for lokalmiljøet og regionen, uanset institutionens målsætninger eller undervisningens art, form eller indhold.

Dette indebærer bl.a., at institutionerne skal differentiere undervisningsaktiviteternes overordnede ramme og indhold, således at de tilpasses livet det pågældende sted, dvs. til miljøets sociale og økonomiske målsætninger og behov. Dette medfører samtidig, at de stedlige aktører på arbejdsmarkedet, nemlig arbejdsmarkedets parter, og de lokale og regionale myndigheder må påtage sig et betydeligt engagement og medansvar, hvad angår uddannelses- og erhvervsuddannelsesinstitutionernes drift og udgifter.

På denne baggrund er en skole, som udgør et uddannelsesmæssigt, kulturelt og økonomisk center for nærmiljøet, en skole, der er åben over for livet og det nære samfund, der er nært forbundet med de økonomiske aktiviteter og fremmer kultur samtidig med at den skaber forudsætningerne for erhvervelse af færdigheder og viden.

Hvad kompetencen angår, bør subsidiaritetsprincippet ikke være begrænset til medlemsstatsniveau. Det skal også gælde på det sociale område, når de kulturelle elementer og de økonomiske aktiviteter er fælles eller næsten fælles.

Ovennævnte konstatering er ikke i modstrid med bevæggrundene for at indføre og udvikle en europæisk dimension i undervisningen.

Den centrale, overordnede planlægning af den fremtidige uddannelse, pædagogisk forskning i større målestok og opdyrkningen af den europæiske kulturs fælleselementer hører under EU.

3.2.3. Uafhængigt af undervisningens art, form og indhold og uanset den enkelte uddannelsesinstitutions målsætninger mener ØSU, at uddannelse og erhvervsuddannelse skal gavne såvel enkeltindivider som samfundet som helhed, såvel økonomien som kulturen.

Den enkeltes uddannelses- og erhvervsuddannelsesforløb skal ikke kun sigte mod beskæftigelse og psykisk ligevægt, men også være en hjælp til hurtigt og korrekt at sætte sig ind i problemstillinger og vurdere deres omfang og til at forstå konsekvenserne af deres egne holdninger og handlinger såvel i en social som i en individuel sammenhæng.

De nuværende uddannelsessystemer - med deres fastlåste forløb og aldersmæssige reference - lever ikke op til det kognitive samfunds og økonomiens krav.

Det er absolut nødvendigt, at den enkelte borger foruden uddannelse også har adgang til fortsat efteruddannelse, hvilket forudsætter en ny indfaldsvinkel - en indfaldsvinkel som er indeholdt i udtrykket »livslang uddannelse«.

3.2.4. ØSU bifalder Kommissionens forslag om at gøre 1996 til »Europæisk år for livslang uddannelse«.

Det mener, at de igangværende drøftelser medvirker til at klargøre idéen om livslang uddannelse. Samtidig klargøres hele spektret af relevante foranstaltninger, som - stadig inden for rammerne af subsidiaritetsprincippet - er knyttet til det lokale, det nationale eller det europæiske niveau eller kræver samarbejdsplatforme mellem Den Europæiske Union og medlemsstaterne.

Under disse drøftelser om livslang uddannelse og efteruddannelse er man bl.a. nået frem til følgende grundlæggende principper:

3.2.4.1. Tilpasningsevne

I henhold til dette princip sigter den livslange uddannelse mod at gøre borgerne i stand til at tilpasse sig livsvilkår i stadig forandring samt erhverve, forny, forbedre og fuldende viden og færdigheder.

3.2.4.2. Bevægelighed

At borgerne skal kunne veksle mellem uddannelse, efteruddannelse og arbejde gennem hele livet uden begrænsninger eller forhindringer er ligeledes et grundlæggende princip for livslang uddannelse og efteruddannelse.

Til dette princip hører også borgernes ret til at studere på de enkelte uddannelsesniveauer og inden for de enkelte uddannelsesformer, når som helst de har lyst.

3.2.4.3. Helhed

Ifølge dette princip er livslang uddannelse og efteruddannelse ikke begrænset til voksne. Alle uddannelsesniveauer og alle former for uddannelse og efteruddannelse er omfattet.

Det vigtigste mål for den livslange uddannelse er individets fuldendelse samt opretholdelse eller forbedring af livskvaliteten. Den åbner således mulighed for kontakter mellem de enkelte uddannelsesniveauer og -former, såvel som mellem uddannelse/efteruddannelse, den enkeltes livsforløb og produktionen. Den er med andre ord en første nøgle til indgangen til informationssamfundet.

3.2.4.4. Denne brede (d.v.s omfattende alle borgerne) og dybe (hvad angår individets kundskaber) udnyttelse af de menneskelige ressourcer fører i realiteten til en anden opfattelse af livet og mennesket. Det vigtigste element i og formålet med denne opfattelse er en bevidst frigørelse, opdyrkning og udnyttelse i størst muligt omfang af de kræfter, som det enkelte menneske besidder, i så lang en periode som muligt.

For at dette kan lade sig gøre, må skolen være åben over for samfundet og samfundets indre dynamik og der bør investeres i uddannelse, efteruddannelse og viden.

3.2.4.5. ØSU's mening om livslang uddannelse og efteruddannelse kan sammenfattes således:

- livslang uddannelse og efteruddannelse er en vigtig forudsætning for videreudviklingen af det europæiske samfund og Europas økonomi;

- inden for rammerne af subsidiaritetsprincippet kan og bør Den Europæiske Union spille en vigtig rolle dels i forbindelse med fastlæggelsen af en fælles definition af livslang uddannelse og efteruddannelse, dels med hensyn til midlerne til at fremme en sådan;

Det er i den forbindelse nødvendigt, at Kommissionen iværksætter pilotprojekter eller støtter sådanne projekter på lokalt niveau. Det er ligeledes nødvendigt at forske i, hvordan man kan bringe de nuværende undervisningsprogrammer i overensstemmelse med tankerne om livslang uddannelse og indføre uddannelses- og efteruddannelsestilpasningspakker med udgangspunkt i den samme tankegang.

Endelig må Kommissionen undersøge og fremme indførslen af ny kommunikationsteknologi i uddannelses- og efteruddannelsessystemerne.

ØSU mener ikke, man kan fremme livslang uddannelse og efteruddannelse uden at ændre den nuværende tankegang i skolen.

Nutidens skole bør - ud over at give eleverne en bred almen uddannelse - først og fremmest lægge vægt på at lære eleverne, hvordan de tilegner sig viden.

Undervisningsprincippet »at lære at lære«, der er en grundlæggende forudsætning for livslang uddannelse og efteruddannelse, kan og bør styrkes i skoleuddannelsen.

Endelig anser ØSU det for nødvendigt at ændre på det nuværende forhold mellem uddannelse/efteruddannelse og investeringer.

Man må forstå, at investeringer i menneskelig kapital er investeringer af grundlæggende betydning, eftersom de er en forudsætning for at bevare og skabe velstand.

De lokale og regionale myndigheder, medlemsstaterne og Den Europæiske Unions institutioner må tilpasse deres strategi for investeringer inden for uddannelse og efteruddannelse efter ovenstående.

Også virksomhederne bør udforme en strategi for investering i uddannelse, navnlig hvad angår fortsat efteruddannelse af arbejdsstyrken.

Her kræves samarbejde mellem arbejdsmarkedets parter, politisk opbakning og støtteforanstaltninger til projekter i virksomhederne på dette felt.

3.2.5. Første generelle mål: »tilskynde til tilegnelse af ny viden«

Til Kommissionens første generelle mål (tilskynde til tilegnelse af ny viden) har ØSU følgende bemærkninger:

3.2.5.1. ØSU er principielt enigt i, at fremkomsten af det kognitive samfund betyder, at der skal tilskyndes til erhvervelse af ny viden, hvilket principielt påhviler medlemsstaterne inden for rammerne af retningslinjerne i første del af hvidbogen.

ØSU gør samtidig opmærksom på, at tilegnelse af viden - og uddannelse generelt - udgør en rettighed af meget stor betydning for det enkelte menneske, mens udformningen af betingelserne for uddannelse og efteruddannelse er samfundets forpligtelse over for borgerne.

På denne baggrund kan Fællesskabets fremmende foranstaltninger eller dets støtte til nationale foranstaltninger ikke underlægges andre begrænsninger end en overdreven pris eller en kulturel dimension. (Anvendelsen af elektroniske medier i stedet for trykte kan opveje ekstra omkostninger.)

Den europæiske uddannelsesdimension åbner nye horisonter. Accepten af denne dimension vil til enhver tid afhænge af stabiliteten af de foreslåede tiltag, samt af om de udfylder eksisterende behov og huller i medlemsstaternes uddannelsessystemer.

3.2.5.2. I Kommissionens opfordring til medlemsstaterne til at oprette såkaldte »videnressourcecentre«, »nye måder at anerkende kompetence på, udover eksamensbeviserne og den første faguddannelse«, bør også som en seriøs og accepteret del indgå støtte til mobilitet og indførelse af ny kommunikationsteknologi til undervisningsbrug.

Opfordringen ville dog blive endnu mere fyldestgørende, hvis den også indeholdt en passus om behovet for flere investeringer i uddannelse ledsaget af en bemærkning om, at det drejer sig om uddannelse og efteruddannelse af høj kvalitet for alle.

3.2.5.3. Med hensyn til de foranstaltninger, som Kommissionen foreslår på EU-niveau har ØSU følgende bemærkninger:

3.2.5.3.1. ØSU er principielt enigt i, at der er behov for en anden (enkel og moderne) tilgang til spørgsmålet om anerkendelse af kvalifikationer.

Det bifalder også idéen med en EU-procedure, og i den forbindelse, at en sådan procedure på frivillig basis skal muliggøre anerkendelse af kvalifikationer erhvervet gennem hele livet.

Det peger dog på, at man skal være meget omhyggelige med spørgsmål vedrørende viden og kvalifikationer, forholdet mellem dem samt anerkendelses- og valideringssystemer.

Resultatet af disse procedurer, det vil sige garantien for de gyldige kundskaber og kvalifikationer skal være reel og egentlig. Først da vil idéen blive institutionaliseret. Og først da kan den som institution fungere som løftestang for indførelsen af informationssamfundet.

Det drejer sig ikke om, at nogle få tusind europæiske borgere forstår, hvad indførelsen af det kognitive samfund og tilegnelse af kvalifikationer uden for de eksisterende systemer vil sige. Problemet består i at føre flertallet i denne retning. Af dette vil succes'en af indførelsen af det kognitive samfund i sidste ende afhænge.

Såvel hvad angår proceduren for anerkendelse af færdigheder som hvad angår udvikling af forudsætningerne for indførelsen af det kognitive samfund har arbejdsmarkedets parter en central rolle - som det sig hør og bør.

3.2.5.3.2. De hidtidige erfaringer fra ERASMUS-programmet har vist den store nytte af studerendes mobilitet. At rejse fra et medlemsland til et andet for i en periode at tage ophold dér giver studerende og elever erfaringer, kundskaber og nye idéer, de kan bruge til at løse problemer i hjemlandet, samtidig med at det fremmer den tværkulturelle forståelse af Europa og det europæiske samfund.

På denne baggrund mener ØSU, at kun den økonomiske faktor kan virke begrænsende på studerende og elevers mobilitet.

ØSU bifalder Kommissionens forslag, men foreslår desuden:

- at flere studerende får mulighed for at tage del i de pågældende programmer gennem større bevillinger og en bedre udnyttelse af disse;

- at der udformes et særligt mobilitetsprogram for uddannelsessøgende inden for erhvervs- og lærlingeuddannelserne.

3.2.5.4. Hvad angår »multimediesoftware til undervisningsbrug« er det efter ØSU's mening på tide, at Fællesskabet overvinder de hindringer, der naturligvis eksisterer, og træffer afgørelser,

- som viser vilje til at erhverve europæiske multimedier til undervisningsbrug,

- som sigter mod at sætte sig ud over den Europas sproglige mangfoldighed (i positiv betydning),

- som vedrører udvælgelsen af de virksomheder, der skal virkeliggøre hele projektet,

- og som vedrører efteruddannelse af lærere i ny teknologi, så de bliver i stand til at anvende dem og undervise andre i deres brug.

3.2.6. Andet generelle mål: »tættere forbindelse mellem skole og virksomhed«

Til Kommissionens andet generelle mål (tættere forbindelse mellem skole og virksomhed) har ØSU følgende bemærkninger:

3.2.6.1. ØSU opfatter forbindelsen mellem skolen og produktionen/virksomhederne som et emne af største betydning og som en grundlæggende forudsætning for indførelsen af det kognitive samfund.

Forbindelsen kan ikke kun gå den ene vej. På baggrund af indholdet i punkt 3.2.2. kan og bør forbindelsen være gavnlig for såvel skolen som den enkelte virksomhed.

Navnlig de små og mellemstore virksomheder, der hovedsagelig har lokal rækkevidde, bør få øjnene op for, hvad uddannelse af høj kvalitet betyder for deres produkters konkurrenceevne, omsætning og kvalitet.

De må med andre ord få øjnene op for, at det er til deres fordel, at den kilde, de får deres arbejdskraft fra, er af høj kvalitet, og at de derfor generelt bliver nødt til at investere i uddannelse.

3.2.6.2. ØSU vil i øvrigt gerne benytte diskussionen om en tilnærmelse mellem skole og virksomhed som anledning til på ny at minde om den betydning, det tillægger forbedringer af erhvervsog efteruddannelsen som helhed.

Det mener, at erhvervs- og efteruddannelsen skal ligestilles med de andre uddannelser.

Et højt alment uddannelsesniveau kombineret med et højt grundlæggende erhvervs- og efteruddannelsesniveau og praktik er en forudsætning for en problemfri indslusning af de unge på arbejdsmarkedet, mens livslang uddannelse og efteruddannelse er en forudsætning for at arbejdstagerne kan leve op til kravet om en løbende modernisering af arbejde og produktion.

3.2.6.2.1. Forbedringer af den faglige efteruddannelse skal blandt andet omfatte:

- forbedring af systemerne til overvågning og målretning af de unge under deres indledende faglige uddannelse;

- skærpelse af de uddannelsessøgendes vilje til at arbejde sammen mod fælles mål;

- systematisk oplysning af lærere og elever om livet på arbejdspladsen og indtænkning af begreber som »iværksætter« og »virksomhedskultur« i uddannelsesinstitutionernes programmer;

- muligheden for samarbejde mellem erhvervs- og efteruddannelsesinstitutioner og virksomheder i al almindelighed, og ikke mindst i lokalområdet, (arbejdsmarkedets parter) om udformning og udvikling af fælles efteruddannelsesprogrammer og -foranstaltninger i virksomhederne for virksomhedernes ansatte i tilknytning til arbejdet;

- mulighed for disse institutioner for at uddanne og efteruddanne alle personalegrupper på grundlag af konkrete programmer;

- mulighed for at fremme mobilitet og udveksling blandt studerende mellem EU's forskellige regioner, især på tværs af grænserne;

- adgang for erhvervs- og efteruddannelsesinstitutioner til informationskilderne med hensyn til viden, teknologi og udviklingen på arbejdsmarkedet.

3.2.6.2.2. ØSU anser det for vigtigt at sikre støtte fra Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (CEDEFOP) til bestræbelserne på at forbedre og udvikle de foranstaltninger, som hvidbogen i sidste ende vil komme til at indeholde.

3.2.6.3. Et virkelig godt middel til at bringe skole og virksomhed tættere på hinanden er lærlingeinstitutionen, som derfor bør støttes, moderniseres og fremmes på europæisk plan i samråd med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter.

I dette øjemed er det nødvendigt

- gennem forskellige støttetiltag at hjælpe de virksomheder, som modtager lærlinge og udvikler lærlingeinstitutionen eller tilbyder sit personale faglig efteruddannelse;

- at tilskynde til oprettelsen af partnerskaber mellem skoler og virksomheder, som kan styrke forbindelserne og det indbyrdes samspil.

- at fremme interregionalt samarbejde på området.

3.2.6.4. Endelig anser ØSU det for at være af central betydning, at forbindelsen mellem skole og virksomhed styrkes og udvikles i samråd med arbejdsmarkedets parter, der her må påtage sig et medansvar.

Uddannelse og efteruddannelse kan og bør bidrage til den sociale samhørighed og dæmpe konflikter af enhver art og størrelse.

3.2.7. Tredje generelle mål: »Bekæmpe udstødelse«

Det tredje generelle mål er Kommissionens reaktion på et perspektiv, hvor store dele af befolkningen marginaliseres socialt, fordi de af den ene eller anden grund ryger ud af uddannelsessystemet og arbejdsmarkedet.

Forslaget omfatter følgende foranstaltninger:

- skoler, der giver de unge en ny chance

- frivillig europæisk tjeneste.

3.2.7.1. ØSU bifalder, at Kommissionen støtter »chance nummer to« til unge, som enten allerede er blevet udstødt af uddannelsessystemet, eller som risikerer at blive det. ØSU insisterer på børns ret til viden og kultur.

Skoler, der giver de unge en ny chance i den af Kommissionen foreslåede form, er i kraft af forudsætningerne for deres drift bestemt en både ønskværdig og acceptable løsning.

Men de kan kun være en alternativ løsning og skal betragtes som sådan. Det er med andre ord den skole, der giver de unge »chance nummer et«, som har ansvaret for, at de ikke udstødes, men får en god og fuldstændig almen uddannelse og specialuddannelse.

Med henblik herpå mener ØSU, det er på tide, at der lægges vægt på uddannelse som helhed og at skolernes driftsvilkår forbedres betydeligt, hvilket i al korthed indebærer:

- en styrkelse og en større integration af relationerne mellem skole og familie;

- bedre uddannelse, fortsat efteruddannelse, værdsættelse af lærernes arbejde og højere løn;

- bedre arbejdsbetingelser, bedre lærer/elev ratio, moderne og acceptable undervisningslokaler;

- nutidige undervisningsprogrammer, herunder udvikling af fuldstændige bibliotekssystemer, undervisningsmidler og undervisningsmetoder med udnyttelse af ny teknologi og informationsteknologi i undervisningen;

- en styrkelse af de svage og handicappede elever gennem hjælp af speciel og generel art internt på skolen og støtteforanstaltninger.

3.2.7.2. På nuværende tidspunkt kan skoler, der giver de unge en ny chance (skolerne indgår som nævnt i pilotprojekter) være en mulighed for social integration eller reintegration af unge, som på grund af uheldige omstændigheder befinder sig i periferien af skolesystemet og dermed også af arbejdsmarkedet. Disse skolers vigtigste målsætning skal være at reintegrere de unge i det almindelige system, så de ikke bliver en slags »ghettoer«, der forstærker marginaliseringen.

ØSU støtter principielt idéen med skoler, der giver de unge en ny chance, men ønsker dog i den forbindelse at gøre opmærksom på følgende:

- ansvaret for disse skolers programmer og driftsform bør først og fremmest placeres i lokalsamfundene (hos de kommunale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter, ikkestatslige organisationer);

- repræsentanter for det officielle uddannelsessystem i det medlemsland, hvor skolen ligger, og for EU bør også deltage i evalueringen af disse skolers resultater;

- udgifterne til skolerne bør så vidt muligt deles mellem de lokale myndigheder, medlemsstaterne og EU efter en ratio, der fastsættes i hvert enkelt tilfælde og efter de objektive økonomiske muligheder;

- i tilfælde af en samarbejdsaftale mellem en skole og en lille, mellemstor eller stor lokal virksomhed må denne virksomhed selvfølgelig bidrage til finansieringen af skolen, hvis den skal deltage i planlægningen af arbejdet og evalueringen af resultaterne.

3.2.7.3. Skolesystemet bør være så fleksibelt, at man kan få en ny chance som ung. ØSU understreger desuden, at det er nødvendigt at give en ny chance til voksne med en kort grunduddannelse med henblik på at undgå arbejdsløshed og udstødelse som følge af en utilstrækkelig eller forældet grunduddannelse.

3.2.7.4. Med hensyn til den »frivillige europæiske tjeneste« støtter ØSU Kommissionens intentioner og minder om sin nyligt afgivne udtalelse om en frivillig europæisk tjeneste for unge ().

3.2.8. Fjerde generelle mål: »Beherske tre fremmedsprog«

Den sproglige kommunikation mellem europæerne volder helt sikkert problemer.

Den sproglige mangfoldighed i Europa er dog samtidig en uvurderlig kulturel skat, der er værd af bevare og videreføre.

Kommissionens målsætning om at enhver europæer skal kunne kommunikere på mindst to fællesskabssprog ud over sit eget modersmål, er meget vigtig - men også meget ambitiøs.

ØSU mener følgende om den fjerde generelle målsætning:

3.2.8.1. ØSU er enigt i, at enhver europæer skal kunne kommunikere på to fællesskabssprog ud over sit eget modersmål.

ØSU foretrækker dog, at indlæringen af det første fremmedsprog påbegyndes i folkeskolen og indlæringen af det andet fremmedsprog i gymnasiet.

Inden for rammerne af aftaler, der skal beskytte de mindre udbredte fællesskabssprog, bifalder ØSU forslaget om, at undervisningen i visse fag i gymnasiet skal foregå på første fremmedsprog.

3.2.8.2. ØSU mener ikke, at indlæringen af fremmedsprog bør høre op efter den obligatoriske skolegang. Der bør være fortsat adgang til videregående undervisning og indlæring af flere fremmedsprog.

Dette mål kan realiseres gennem fortsat uddannelse og efteruddannelse og en stimulerende politik.

Undervisning i og kendskab til tre fællesskabssprog skal indordnes under en mere generel ramme for tvær- og flerkulturel tilnærmelse af uddannelserne.

Undervisning i tre fællesskabssprog kan effektivt fremmes ved at styrke indlæringen af EU-sprog hos europæiske børn, der bor uden for deres hjemland.

3.2.8.3. ØSU støtter under alle omstændigheder Kommissionens forslag til konkrete foranstaltninger vedrørende fællesskabsstøtte til en sådan indsats. Det er i den forbindelse af den opfattelse, at man systematisk bør finde frem til nye metoder til indlæring af fremmedsprog, så undervisningen bliver lettere og mere tillokkende for folk.

Kommissionen bør enten selv påtage sig initiativer i den retning eller støtte andres initiativer.

3.2.8.4. Herudover mener ØSU, teknologien kan medvirke til at løse europæernes sprogproblemer.

I den forbindelse bør Kommissionen tage initiativ til at undersøge eksisterende og kommende videnskabelige og teknologiske muligheder for at overvinde problemerne ved teknologiens hjælp.

3.2.9. Femte generelle mål: »Lige behandling af fysisk investering og investering i uddannelse«

Dette mål er måske det, der er længst væk og sværest at realisere. Opfyldelsen af dette mål forudsætter en ændring af århundreder gamle holdninger, samt en helt ny måde at gribe tingene an på.

ØSU er navnlig enigt med Kommissionens bemærkning om behovet for en politik for investeringer i viden og færdigheder af følgende grunde:

3.2.9.1. ØSU anser det for en central pligt for såvel medlemsstater som EU at opmuntre borgerne (både de unge og de voksne, og uanset om disse er arbejdstagere eller ej) til fortsat investering i viden og færdigheder.

I forbindelse med opfyldelsen af denne pligt bør medlemsstaterne knytte stimulerende foranstaltninger til de investeringer, som de enkelte borgere foretager i viden og færdigheder, mens EU på sin side bør bidrage med støtte til de pågældende initiativer ved at finde frem til, vurdere og udbrede de bedste, stimulerende foranstaltninger og ved at søge at harmonisere systemer på området.

3.2.9.2. ØSU anser det endvidere for en vigtig pligt for virksomhederne af hensyn til deres egen fremtid og deres produkters konkurrenceevne at beskæftige sig med hele spørgsmålet om investeringer i forskning, viden og færdigheder.

ØSU tilskynder navnlig virksomhederne til løbende at topprioritere udvikling af efteruddannelse af deres personale og investering i forskning, viden og færdigheder og ikke så let falde for fristelsen til at skære i midlerne til dette område.

På den anden side er ØSU enigt med Kommissionen i, at »man kan betragte en del af udgifterne til uddannelse og lønninger under erhvervsuddannelse som immaterielle anlægsaktiviteter, der kan afskrives og overføres på balanceposterne«.

3.2.9.3. ØSU anser det for nødvendigt, at medlemsstaterne giver investeringer i uddannelse og efteruddannelse førsteprioritet.

Den hidtidige politik, hvor bevillingerne til forskning, uddannelse og efteruddannelse har været snævert forbundet med udviklingen i de økonomiske konjunkturer, bør lægges om.

3.2.9.4. Endelig mener ØSU, at EU, dvs. især Europa-Kommissionen, har en vigtig rolle at spille i forbindelse med opfyldelsen af det femte generelle mål.

EU må påvise nødvendigheden af en samlet, fuldstændig og fortløbende investeringspolitik for viden og færdigheder.

EU må finde frem til, registrere og undersøge, hvilke faktorer der ligger bag viden og færdigheders aktuelle karakter, indhold og værdi.

Endelig må EU samordne bestræbelserne på at ændre en udbredt opfattelse i samfundet: nemlig at uddannelse alene består i en almen erhvervsuddannelse af en vis varighed - en grundlæggende uddannelse - og at investeringer i viden og færdigheder kun er en samfundsforpligtelse over for de unge.

3.2.10. Efter ØSU's mening er såvel hvidbogens centrale målsætning som dens delmål for uddannelse og efteruddannelse vanskelige at opfylde.

Det er dog samtidig mål, som er nødvendige af hensyn til Europas overlevelse som økonomisk magt og videreførelsen af den europæiske opfattelse af livet, mennesket og samfundet.

Derfor er opfyldelsen af disse mål nødvendig og kan ikke drages i tvivl.

Diskussionen bør fortsat dreje sig om, hvordan man lettest, hurtigst og med deltagelse af alle europæiske borgere opfylder disse mål. ØSU lover altid at ville tage del i denne diskussion.

4. Konklusioner

4.1. Hvidbogen om almen uddannelse og erhvervsuddannelse udgør et godt fundament og udgangspunkt for en samlet og mangesidet vurdering af, hvilken kurs Europa skal vælge ind i det 21. århundrede.

Det fremgår af ovenstående, at ØSU anser udvikling og modernisering af uddannelse og erhvervsuddannelse for en nødvendig forudsætning for en større grad af integration af det økonomiske, sociale og kulturelle liv i Den Europæiske Union. Derfor må hensigtserklæringer vedrørende udvikling, konkurrenceevne og beskæftigelse følges op af de nødvendige investeringer.

4.2. Efter ØSU's mening bør man - inden for traktatens rammer og i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet - gå forsigtigt frem og være omhyggelig med sine valg - ikke kun på grund af de nødvendige investeringer, men også på grund af selve problemets omfang og vigtigheden af de målsætninger, der findes på området.

Enhver vil vide, at hvad man beslutter på uddannelses- og efteruddannelsesområdet i dag vil få stor betydning for europæernes måde at tænke på om tyve år - for deres opfattelse af livet, mennesket og samfundsværdierne. Det vil med andre ord sammen med konkurrenceevnen få stor betydning for deres overlevelsesmuligheder.

4.3. ØSU anser det derfor for et anliggende, der angår hele det europæiske samfund, dvs. enhver europæer, hvilke valg der foretages og hvordan vi kommer frem til det kognitive samfund.

Det understreger således

- at problemet må påvises på samfundsniveau med åbningen af en dialog som første skridt inden for rammerne af konkrete foranstaltninger;

- at betingelserne for, at borgerne så vidt muligt kan inddrages i hele processen, må etableres;

- at man må finde frem til aftaler om principspørgsmålene og opstille delmål, der kan føre frem til det kognitive samfund, samt fastlægge metoder til at opfylde disse delmål.

4.4. Som principspørgsmål i forbindelse med almen uddannelse og erhvervsuddannelse kan bl.a. nævnes:

- Skal alle eller kun nogle udvalgte have en uddannelse og en erhvervsuddannelse af høj kvalitet hele livet igennem? ØSU går ind for det førstnævnte.

- Hvem skal betale regningen for uddannelse og erhvervsuddannelse - og hvordan? ØSU gør her opmærksom på, at det anser almen uddannelse og erhvervsuddannelse for goder, som et demokratisk samfund skal garantere alle borgere;

- Skal man opdyrke humanistiske værdier, en demokratisk og social bevidsthed hos eleverne, tolerance og solidaritet med andre mennesker, navnlig de handicappede, accept af, at mennesker er forskellige, hvad angår alder, hudfarve, køn, race, religion og ideologi? Det mener ØSU.

4.5. Endelig henleder ØSU med hensyn til hvidbogens målsætninger og aktioner med henblik på opbygningen af det kognitive samfund opmærksomheden på, at:

- det anser alle hvidbogens fem målsætninger for nøglemålsætninger for opbygningen af det kognitive samfund. Det ønsker dog mindst én central målsætning føjet til Kommissionens fem: det kognitive samfunds humanistiske dimension;

- det anser de foreslåede EU-foranstaltninger for betydningsfulde. De kan dog ikke opfylde de opstillede målsætninger, al den stund de ikke er ledsaget af de nødvendige konkrete økonomiske tiltag.

- ØSU anser under alle omstændigheder hvidbogen om almen uddannelse og erhvervsuddannelse for et positivt og væsentligt bidrag fra Kommissionen om Den Europæiske Unions fremtid. Det afhænger af de kræfter, der medvirker til opbygningen af Den Europæiske Union - og af det kommende kognitive samfund - om hvidbogen i sidste ende bliver et referencepunkt for de nulevende EU-borgeres forventninger og vil leve op til kravene i den nye verden, som i dag er under opbygning under indflydelse fra de teknologiske og videnskabelige landvindinger, informationssamfundet og økonomiens globalisering.

Bruxelles, den 10. juli 1996.

Carlos FERRER

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() CES 400/96.