KQMVII SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(95) 69 endelig udg 
Bruxelles, den 02.03.1995 
Forsi ag t i I 
RAPETS FQRQRPNING (EF) 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af farvefjernsynsmodtagere 
med oprindelse i Malaysia, Den Kinesiske Folkerepublik, Republikken Korea, 
Singapore og Thailand og om endelig opkrævning af midlertidig told 
(forelagt af Kommissionen) 
BEGRUNDELSE 
1. Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 2376/941 en midlertidig 
antidumpingtold på importen af farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i 
Malaysia, Den Kinesiske Folkerepublik, Republikken Korea, Singapore og 
Thailand. 
2. Den midlertidige tolds gyldighed udløb den 2. februar 1995. Rådet forlængede ved 
forordning (EF) nr. 140/952 toldens gyldighed for en periode på to måneder indtil 
den 3. april 1995. 
3. I forbindelse med den normale værdi anmodede et stort flertal af de berørte 
eksportører efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger og 
Kommissionens dumpingberegninger om at blive hørt mundtligt, hvilket blev 
imødekommet, og tilkendegav deres synspunkter skriftligt ligesom andre 
interesserede parter. 
4. Flere eksportører fremsatte bemærkninger til beregningen af dumpingmargenerne, 
som Mev godtaget eller afvist efter fortjeneste og drøftes nærmere i vedlagte 
forslag til forordning. Dumpingmargenerne for nogle eksportører blev følgelig 
ændret. 
5. For så vidt angår andre punkter i de midlertidige foranstaltninger, specielt med 
hensyn til skade og årsagssammenhæng, fremførte eksportører og andre 
interesserede parter forskellige argumenter. Med hensyn til beregningen af den 
endelige told tog Kommissionen hensyn til dumpingimportens bidrag til den 
dårlige økonomiske situation for erhvervsgrenen i Fællesskabet. Disse argumenter 
drøftes i detaljer i vedlagte forslag til forordning. 
6. Kommissionen offentliggjorde oprindeligt en meddelelse om indledning af en 
procedure3, som omfattede eksporten af farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i 
Tyrkiet. Hvad angår denne eksport, konstateredes det, at den var ubetydelig, og 
det foreslås derfor, at man bekræfter, at denne eksport undtages fra 
foranstaltningernes anvendelsesområde, og at proceduren vedrørende Tyrkiet 
afsluttes. 
EFT nr. L 255 af 1.10.1994, s. 50. 
EFtnr. L21 af 28.1.1995, s. 1. 
EFTnr. C 307 af 25.11.1992, s. 4. 
4i- • 
7. I henhold til artikel 12 i Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 foreslår 
Kommissionen, at der indføres endelige antidumpingforanstaltninger på importen 
af farvefjernsynsmodtagere * med oprindelse i Malaysia, Den Kinesiske-
Folkerepublik, Republikken Korea, Singapore og Thailand. På baggrund af de 
fastlagte dumpingmargener og den alvorlige skade, der er forvoldt som følge 
heraf, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af 
midlertidig antidumpingtold, opkræves endeligt med et beløb svarende til den 
endelige told. 
8. Kommissionen har til hensigt at offentliggøre afgørelsen om at afslutning af 
proceduren vedrørende Tyrkiet samtidig med Rådets forordning. 
RÀPETS FORORDNING <EF) NR. 
af 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af farvefjernsynsmodtagere 
med oprindelse i Malaysia, Den Kinesiske Folkerepublik, Republikken Korea, 
Singapore og Thailand og om endelig opkrævning af midlertidig told 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 24^3/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport 
eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab , senest 
ændret ved forordning (EF) nr. 522/94 , særlig artikel 12, 
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter konsultation i det rådgivende udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER 
(1) Kommissionen indforte ved forordning (EF) nr. 2376/946, i det folgende benævnt "den midlertidige 
forordning", en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af farvefjernsynsmodtagere 
med oprindelse i Malaysia, Den Kinesiske Folkerepublik, Republikken Korea, Singapore og Thailand. 
pFTnr. L 209 af 2.8.1988, s. 1. 
EFTnr. L 66 af 10.3.1994, s. 10. 
EFTnr. L 255 af 1.10.1994, s. 50. 
Rådet forlængede ved forordning (EF) nr. 140/95 toldens gyldighed med en periode på to måtieder 
indtil rjøn 3. april 1995. ...,.,. ^ * *r — : -* 
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE 
(2) Efter indforeisen af den midlertidige antidumpingtold fremlagde flere interesserede parter skriftlige 
redegørelser og anmodede om at blive hort mundtligt, hvilket blev imødekommet. •...»>. 
(3) På anmodning blev parterne underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på 
grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale en endelig told og endelig opkrævning af de belob, der 
er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en tidsfrist, inden for hvilken de kunne 
fremsætte bemærkninger til disse oplysninger. .... . 
(4) Kommissionen tog hensyn til parternes mundtlige og skriftlige bemærkninger og ændrede sine 
. resultater, hvor det var nødvendigt. 
C. DEN OMHANDLEDE VARE OG SAMME VARE 
(5) Da der ikke blev fremført jiye beviser og argumenter vedrørende den omhandlede vare og samme vare, 
bekræftes resultaterne i betragtning 8-Î8 i den midlertidige forordning. 
D. DEN PÅGÆLDENDE ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABEf 
(6) Efter indførelsen af den midlertidige told rejste flere eksportordr tvivl om klagernes stilling, da de 
mente, at de anvendte kriterier for at definere producenternes "væsentligste erhvervsaktiviteter" 
(betragtning 23 i den midlertidige forordning) var for svage, særlig på baggrund af, at 
fællesskabserhvervsgrencns import fra de pågældende lande udgjorde op til 25% af deres 
fællesskabsproduktion, der blev solgt i Fællesskabet. 
EFTnr. L21 af28.1.l995, s. I 
Det bQF i den forbindelse næviws, at artikel 4, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 2423/88, i det folgende 
benævnt "grundforordningen", giver Fællesskabets institutioner en margen til at fortolke begrebet 
erhvervsgren i Fællesskabet som resten af fællesskabsproducenterne, når de øvrige producenter er 
forbundet med de pågældende eksportører eller selv importerer den pågældende vare. 
\ dette særlige tilfælde blev der fremlagt tilstrækkeligt bevis for, at formålet med 
fællesskabsproducenternes import fra de lande, der var omfattet af proceduren, var at forblive på 
markedet med et sa fuldstændigt udvalg af modeller som muligt eller endog at beskytte markedsnicher, 
som ville forsvinde, hvis der ikke var et salg af de pågældende modeller. Der blev også taget hensyn 
til, at de pågældende producenter havde truffet den kommercielle beslutning om at importere 
farvefjernsynsmodtagere fra de pågældende lande i det mindste delvis som en følge af påvist skadelig 
dumping, og at priserne på denne import ikke var lavere end de allerede lave priser på markedet i 
Fællesskabet. 
En eksportør hævdede desuden, at skadens omfang var blevet vurderet på et alt for snævert grundlag 
som følge af klagernes påståede utilstrækkelige stilling. Kommissionen foretog en indgående 
undersøgelse af klagernes stilling, hvilket er omtalt i detaljer i den midlertidige forordning. 
Eksportøren hævdede, at der også bi}rde være taget hensyn ti! andre ikke-klagende 
fællesskabsproducenter ved vurderingen af, om klagerne omfattede en væsentlig del af erhvervsgrenen 
i Fællesskabet. Der er taget hensyn til dette forhold i <\cn nævnte undersøgelse, og eksportørens 
argument tilbagevises derfor som ubegrundet. 
(7) Under disse omstændigheder er de i den midlertidige forordning omhandlede kriterier for anvendelse af 
artikel 4, stk. 5, i grundforordningen blevet anvendt på en passende og rimelig måde, og følgelig 
bekræftes resultaterne i betragtning 19-23 i den midlertidige forordning. Klagernes stilling er således 
bekræftet, og påstandene vedrorende anvendelsesområdet for skadesundersøgelsen tilbagevises 
derfor. 
4 
t. OPRINDELSE 
(8) De tre kinesiske eksportører, der er nævnt i betragtning 33 og 34 i den midlertidige forordning, og som 
anfægtede Kommissionens oprindelige resultater som angivet i betragtning 33-38 i samme forordning, 
hævdede, at varernes oprindelse for Den Kinesiske Folkerepubliks vedkommende ikke var fastlagt i 
overensstemmelse med de relevante gældende toldbestemmelser, og at den fremgangsmåde, der fulgtes 
i forbindelse med Den Kinesiske Folkerepublik, ikke hang sammen med den, der anvendtes i 
forbindelse med de andre eksporterende lande. 
Som allerede nævnt i betragtning 32 og 37 i den midlertidige forordning blev undersøgelsen bl.a. 
baseret på den arbejdshypotese, at farvefjernsynsmodtagerne har den oprindelse, der er angivet ved 
importen til Fællesskabet. 
De kinesiske eksportører, som anfægtede Kommissionens konklusioner af undersøgelsen vedrørende 
oprindelse, havde tidligere givet importører i Fællesskabet oplysninger om, at de 
farvefjernsynsmodtagere, der importeredes til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, faktisk havde 
oprindelse i Kina. 
Kommissionen fortsatte med at undersøge spørgsmålet om oprindelse i forbindelse med den kinesiske 
eksport og tog hensyn til de argumenter, som kinesiske eksportører fremførte efter offentliggørelsen af 
den midlertidige forordning . De pågældende kinesiske eksportorer fremlagde imidlertid ikke rtyé 
beviser, som gav Kommissionen anledning til at fastslå, at det ville være passende med en anden 
konklusion i den endelige afgørelse. Det blev besluttet, at der ikke var tilstrækkelig grund til at afvige 
fra denne eksports oprindelse som opgivet til medlemsstaternes toldmyndigheder i 
undersøgelsesperioden. 
(9) En koreansk producent påstod, at Fællesskabets fremgangsmade i forbindelse med 
farvefjemsynsmodtagernes oprindelse i denne procedure ville tilskynde ikke-samarbejdsvillige 
datterselskaber af japanske selskaber i Malaysia og Singapore til i fremtiden at angive de 
farvefjernsynsmodtagere, som samles i Malaysia og Singapore, som varer med oprindelse i Japan for 
at undgå den rcsttold, der er fastsat for disse lande. Dette ville være et direkte resultat af, at japanske 
eksportører er undtaget fra proceduren på grund af en utilstrækkelig importmængde til Fællesskabet af 
farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Japan. 
5 
Det blev påpeget, at den pågældende eksportør ikke fremlagde bevis for, at farvefjernsynsmodtagere 
samlet i Malaysia og Singapore af datterselskaber af japanske selskaber faktisk har oprindelse i Japan. 
Det er derfor jkke berettiget at ændre fastsættelsen af oprindelse. Kun i de tilfælde, hvor data, der er 
efterprøvet af kontrollører ved besøg på stedet som led i en normal antidumpingundersogclse beviser, 
at angivelserne ikke er korrekte, blev der gjort en undtagelse fra den oprindelse som importørerne 
havde opgivet efter oplysninger fra deres leverandører. Med hensyn til muligheden for, at disse 
datterselskaber af japanske selskaber i Malaysia og Singapore i fremtiden ville angive deres 
farvefjernsynsmodtagere eksporteret til Fællesskabet med oprindelse i Japan, ville der blive foretaget 
normal toldkontrol af urigtige angivelser. Skulle det vise sig, at den angivne japanske oprindelse var 
rigtig og allç andre betingelser for jncjlcdmng af en antidumpingprocedure mod farvefjernsyn af 
japansk oprindelse er opfyldt, kan der eventuelt indledes en procedure. 
(10) Alle ovennævnte påstande blev afvist, og resultaterne i betragtning 24-41 i den midlertidige forordning 
bekræftes. 
F. DUMPING 
(i) Norma) værdi 
(a) Generelt 
(11) En malaysisk og en thailandsk eksportør fortsatte pied at på^tå, at Kommissionen burde beregne den 
normale værdi på grundlag af salget ti| tredjelande efter justeringer for "prisforskel". Da disse 
eksportører blev underrettet om, at anvendelse af den pågældende metode efter Kommissionens 
opfattelse ville kræve justeringer, der kunne give alvorlige fejl på grund af manglen på præcise 
sammenlignelige data, hævdede de, at den beregnede værdi omfattede subjektive valg i forbindelse 
med fastsættelsen af både salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger 
(SAG) og fortjeneste. Eksportørerne understregede, at den beregnede værdi gav et mere ugunstigt 
resultat end pn metode baseret på salget til tredjelande, og at man, hvor det var muligt at vælge mellem 
to forskellige metoder, burde foretrække den, der gav den laveste dumpingmargen. 
Efter en omfattende undersøgelse tilbageviser Kommissionen argumentet om, at SAG ^omkostningerne 
og fortjenesten blev fastsat på en subjektiv måde. Der bør faktisk noteres, at SAO-orrtkostnitlgcrne og 
fortjenesten, der anvendtes til at fastsætte den beregnede værdi for disse eksportører, ikke blev fastlagt 
efter subjektive vurderinger, men på grundlag af reelle regnskabsdata. Kommissionen mener fortsat, at 
det er mere præcist at anvende SAG-omkostninger øg fortjeneste som angivet i den midlertidige 
forordning på producenter/eksportører i lande med markedsøkonomi end den foreslåede metode 
baseret på eksportpriserne til tredjelande. Derfor bekræftes-anvendclsen af den beregnede normale 
værdi, som er mere nøjagtig og derfor mere hensigtsmæssig. 
(12) En koreansk eksportør gjorde indsigelse mod fremgangsmaden med at beregne justeringer for OEM-
transaktioncr i forbindelse med den normale værdi. Denne eksportør hævdede, at OEM-justeringen 
skulle være 30% i stedet for en tredjedel af den fortjeneste, der blev opnået på salg af egne 
varemærker. 
I forbindelse med OEM-justeringer bør det nævnes, at denne justering tidligere anvendtes i hvert 
enkelt tilfælde afhængigt af de fastlagte kendsgerninger i bestemte procedurer. Der er ikke noget 
OEM-salg på nogle hjemmemarkeder, og Kommissionen har derfor besluttet at foretage justering for 
OEM ved at anvende den fortjeneste, der anvendtes ved beregningen af deri normale værdi som en 
tredjedel af fortjenesten på salget af egne varemærker. Denne fremgangsmåde er på linje med tidligere 
praksis, og ingen andre eksportører gjorde indsigelse i denne procedure. Eksportørens krav afvises 
derfor, og betragtning 51 og 52 i den midlertidige forordning bekræftes. 
(b) Republikken Korea 
(13) En koreansk eksportør hævdede, at åen normfile værdi for hans varer skulle nedsættes, fordi 
Kommissionen havde baseret den beregnede værdi på påløbne udgifter og fortjeneste i forbindelse med 
salg^ af varer i samme forretningsektor og ikke udelukkende salget af samme vare. Kommissionen 
havde oprindelig baseret sine beregninger på salget i samme forretningsektor, fordi den ikke var 
overbevist om, at den samme vare solgtes med fortjeneste i tilstrækkelige repræsentative mængder på 
hjemmemarkedet. Den pågældende eksportør var på tilfredsstillende made i stand til at påvise, at 
salget af samme vare på hjemmemarkedet både gav fortjeneste og foregik i tilstrækkeligt store 
mængder. Den normate væ,rdi for eksportøren blev derfor ændret. 
(14) En koreansk eksportør fortsatte med at påstå, at der burde foretages OEM-justering af den normale 
værdi for sammenlignelige modeller i forbindelse med to af selskabets modeller, som eksporteres til 
Fællesskabet, lifter anmodning om yderligere oplysninger vedrørende dette salg viste det sig 
imidlertid, at modellerne indgik i salget af egne varemærker, og at det derfor ikke var berettiget at 
indrømme OEM-justering ved beregningen af den normale værdi. 
15) Resultaterne i betragtning 54, 55 og 56 bekræftes. 
(16) Den normale værdi blev ændret for en tyrkisk eksportør afsæt med oprindelse i Korea, for hvilke der 
fastsattes en dumpingmargen i forbindelse med den midlertidige forordning. Dette skete på grund af 
ændringer i den normale værdi for sammenlignelige sæt fremstillet og solgt på det koreanske marked, 
på hvilken eksportørens margen var baseret. Som folge af disse ændringer blev det fastslået, at der 
ikke anvendtes nogen dumpingmargen for denne producents eksport af sæt af koreansk oprindelse, 
som selskabet samlede selv. 
(c) Singapore 
(17) Der er ikke fremkommet nye argumenter, og resultaterne i betragtning 58 i den midlertidige forordning 
bekræftes. 
8 
(d) Thailand 
(18) Der ër'tkkc freinkommet nye argumenter, og resultaterrie i betragtning 59^64 i den midlertidige 
forordning bekræftes. 
(c) Malaysia 
(19) En malaysisk eksportør gjorde invending imod størrelsen af en justering for 
finansieringsomkostninger, som omfattede et rentefrit lån fra dets moderselskab. Indvendingen gik på, 
at fortjenesten på lånet var blevet overvurderet ved beregningen af den normale værdi. Efter en ny 
undersøgelse af beregningsmetoden og de omkostninger, der er tildelt den samme vare, blev der 
foretaget justering for virkningerne af ændringen i eksportørens normale værdi under hensyn til denne 
indvending. Resultaterne i betragtning 65, 66 og 67 i den midlertidige forordning bekræftes. 
(f) Den Kinesiske Folkerepublik 
(20) Med hensyn til valget af et land med markedsøkonomi som referenceland som omhandlet i artikel 2, 
stk. 5, i grundforordningen meddelte en eksportør, som i lobet af undersøgelsen havde udtrykt, at han 
foretrak landet med "den laveste normale værdi", at han nu betragtede Korea som et mere passende 
land end Singapore. Imidlertid blev der ikke fremlagt væsentlige beviser for hverken den påståede 
større lighed i modeller eller formodningen om, at det ville være lettere at foretage en sammenligning, 
hvis Korea blev valgt. Påstanden blev derfor afvist. 
(21) En anden eksportør gav igen udtryk for, at han foretrak en normal værdi baseret på 
hjemmemarkedspriserne i referencelandet som omhandlet i artikel 2, stk. 5, i grundforordningen. En 
sådan metode ville imidlertid kræve mange og muligvis upræcise tilpasninger, et forhold, som også fik 
Kommissionen til at fastlægge den beregnede normale værdi for eksportørerne selv i de pågældende 
lande med markedsøkonomi. 
(22) Valget af Singapore som referenceland som omhandlet i artikel 2, stk. 5, i grundforordningen til 
beregningen af den normale værdi for Den Kinesiske Folkerepublik bekræftes derfor. 
(ii) Eksportpris 
(a) Lande med markedsøkonomi / Generelt 
(23) Resultaterne i betragtning 71, 72 og 73 i den midlertidige forordning bekræftes. 
(b) Lande med markedsøkonomi/ forbundne importorere 
(24) En koreansk eksportør gentog, at al eksport til hans forbundne importør i Fællesskabet burde 
medtages ved beregningen af eksportpriser. Denne anmodning kan ikke imødekommes, da de 
pågældende varer ikke importeredes til Fællesskabet, men opbevaredes på toldlager, indtil de solgtes 
til en uafhængig køber i eller uden for Fællesskabet. Kun eksport af varer angivet til fri omsætning i 
Fællesskabet i undersøgelsesperioden blev taget j betragtning. 
Çctragtning 74, 75 og 76 i den midlertidige forordning bekræftes derfor. 
(e) Den Kinesiske folkerepublik 
(25) Alle kinesiske eksportører gentog deres krav om at fa individuel behandling pg påstod, at 
Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad havde begrundet, hvorfor den afviste at indrømme sådan 
behandling i den midlertidige forordning. 
10 
Kommissionen har gentagne gange givet en fuldstændig begrundelse for ikke at indrømme selskaber i 
Den Kinesiske Folkerepublik individuel behandling. 1 den midlertidige forordning blev der specielt 
henvist til, hvor vanskeligt det er at fastslå, om et selskab har en virkelig, varig uafhængighed i de 
tilfælde, hvor det lader til, at det til en vis grad er uafhængigt på et bestemt tidspunkt. Ingen af de 
kinesiske eksportører fremlagde tilstrækkeligt bevis til for , at Kommissionen kunne drage en anden 
konklusion. Selv om nogle eksporterer var i stand til at påvise, at de til en vis grad var uafhængige af 
staten, da de ikke var fuldstændig kontrollerede statsorganisaiioner, kan denne frihed højst betragtes 
som en næsten autonom status inden for et økonomisk og politisk system, som stadig opretholder en 
hoj grad af centraliseret kontrol, og som tydeligvis ikke svarer til de gældende forhold i et land med 
markedsøkonomi. 
Årsagerne til ikke at indrømme individuel behandling i dette tilfælde er således begrundet 
tilstrækkeligt. Resultaterne i betragtning 78-81 i den midlertidige forordning bekræftes derfor. 
(Hi) Sammenligning 
(26) Flere eksportører anfægtede den midlertidige afgørelse med hensyn til afvisningen af justeringer i 
henhold til artikel 2, stk. 10, litra c), i grundforordningen vedrorende OEM-salg: Efter behørig 
overvejelse accepterede Kommissionen, at disse direkte salgsomkostninger, som eksportørerne 
hævdede fandtes og behørigt dokumenterede, skufle fraregnes med det fulde beløb, da de vedrørte 
omkostninger, som udgør en del af omkostningerne i forbindelse med beregningen af den normale 
værdi for O EM-modeller. 
(27) Selv om der allerede var taget hensyn til forskellen i priser ved salg i forskellige mængder, ved at man 
godtog en mængderabat indrømmet af den pågældende eksportør ved beregningen af den normale 
værdi, fortsatte en koreansk eksportør med at kræve justering for salg i forskellige mængder og i 
forskellige handelsled. På Kommissionens anmodning fremlagde eksportøren yderligere beviser til 
støtte for sit krav. De fremførte beviser berettigede imidlertid ikke, at man foretog yderligere 
justeringer. 
11 
(28) Alle berørte producenter gentog deres krav om, at provisioner betalt til selskaber i samme koncern 
ikke skulle behandles som angivet i betragtning 86 i den midlertidige forordning som omkostninger i 
henhold til artikel 2, stk. 10, litra c), nr. v), i grundforordningen. Efter indførelsen af midlertidig told 
fremlagde de pågældende producenter tilstrækkeligt bevis for, at de pågældende provisioner delvis 
vedrørte betalinger, som ikke stod i forbindelse med det pågældende salg. De relevante justeringer 
blev derfor nedsat til et beløb svarende til de faktiske salgsprovisioner. 
(29) To koreanske ^ksportorcr gjorde indsigelse mod, at Kommissionen nedsatte den ønskede justering af 
den normale værdi for tildelte kreditomkostninger ved omkostninger til finansiering af moms og særlig 
forbrugsskat af netto fakturabeløbet. De hævdede, at afgifterne på fakturaerne var direkte forbundet 
med det pågældende salg, og at de beviseligt var en del af kreditomkostningerne vedrørende salget. 
Efter behørig overvejelse gpdtog Kommissionen, at kreditomkostningerne til særlig forbrugsskat 
udgjorde en del af de legitime salgsomkostninger og således kunne udgore en del af den ønskede 
justçring, idet den tog hensyn til den lovbestemte frist for tilbagebetaling af de skyldige belob til de 
koreanske skattemyndigheder. Men eksportørernes argumenter vedrorende moms blev afvist. Der blev 
ikke fastslået nogen direkte forbindelse mellem de skyldige (netto) momsomkostninger og det 
pågældende salg, da der ikke skal gøres regnskab for ^let fulde momsbeløb på salg på 
hjemmemarkedet over for de koreanske skattemyndigheder, idet sådan moms modregnes med moms 
på de pågældende eksportørers indkøb, og der kun kan blive tale om betaling af nettobeløbet. 
Omkostninger til kredit i forbindelse med eksportørernes momsregnskab er gcneralomkostninger og 
kan ikke identificeres særskjlt som en salgsomkostning for farvefjernsynsmodtagere. De pågældende 
producenters justeringer for kredit blev ændret i overensstemmelse hermed. 
(30) Flere kinesiske eksportører påstod, at der burde foretages justering af den normale værdi for forskelle i 
"økonomisk niveau" mellem Den Kinesiske Folkerepublik og referencelandet som omhandlet i artikel 
2, stk. 5, i grundforordningen. En sådan justering blev ikke foretaget, da der ikke findes bestemmelser 
herom i grundforordningen. 
12 
(iv) Dumpingmargener 
(a) Samarbejdende eksporterer , 
(31) Der blev i påkommende tilfælde taget hensyn til bemærkningerne fra interesserede parter, og 
dumpingmargenerne fastsættes således som folgcr: 
Malaysia: - Makonka: 2,3% 
-Orion: 13,5% 
- Tcchnol Silver: 25,1 % 
- Thailandske virksomheder, der saniler farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Malaysia: 
- GoldStar Mitr: 19,6% 
- World Electric: 17,3% 
Thailand: Samsung: 
Tcletech: 
Thomson: 29,7 % 
33,6% 
14,7 % 
Singapore: - Hitachi: 
- Funai; 
-Philips: 
- Sanyo: 
- Thomson: 16,3 % 
0% 
24,6% 
14,4% 
13,3% 
Korea: - Daewoo: 
- GoldStar: 
* Samsung: 17,9%. 
13,4% 
13.7% 
- Tyrkiske virksomheder, der samler farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Korea: 
- Profilo: 0 % 
- Bekoteknik: 0 % 
Den Kinesiske Folkerepublik: 25,6 % 
13 
b) Ikke-samarbejdcnde eksportører 
(32) Flere kinesiske eksportører anfægtede den metode, der anvendtes til fastsættelse af den vejede 
gennemsnitlige dumpingmargen for Den Kinesiske Folkerepublik i den midlertidige forordning. En 
ekspprtor nævnte specielt, at den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for samarbejdende selskaber 
skulle anvendes for alle kinesiske eksportører. 
Der er ikke tegn på, at dumpingmargenerne for ikke-samarbejdende virksomheder er lavere end den 
hojeste konstaterede margen for samarbejdende selskaber, og kravet bor derfor afvises. Hvis 
dumpingmargenerne fiavde været lavere, ville de pågældende eksportører efter al sandsynlighed have 
givet sig til kende og samarbejdet. 
(33) Flere af de kinesiske eksportører hævdede, at den valgte metode afholdt eksportørerne fra at 
samarbejde, da der ikke blev taget hensyn til det forholdsvis hoje samarbejdsniveau i det foreliggende 
tilfælde. 
Det bor i den forbindelse understreges, at virksomhederne ved at samarbejde tværtimod kan forbedre 
de oplysninger, der er til rådighed for Kommissionen. Specielt er det klart, at jo større procentdel af 
samarbejdende eksportører, jo mindre er virkningerne af den "højeste dumpingmargen" for niveauet af 
den gældende told. For så vidt som ræsonnementet er baseret på procenten af samarbejde, er de 
angivnç taj netop blevet anvendt som "til rådighed værende kendsgerninger", fordi de blev betragtet 
som repræsentative. 
(34) Da der ikke er fremkommet yderligere bemærkninger, bekræftes betragtning 95 og 96 i den 
midlertidige forordning. 
. 14 ... •.••; 
G, SKADE 
(i) Priserne for dumpingimporten 
a) Forbundne importører 
(35) Med hensyn til metoden ved fastsættelse af prisunderbuddet i forbindelse med forbundne importørers 
salg til de første uafhængige kunder i Fællesskabet, gjorde en eksportør indsigelse mod, at der ved 
sammenligningen af modeller som angivet i betragtning 102 og 103 i den midlertidige forordning ikke 
blev taget hensyn til alle faktorer vedrorende salgspriserne. Eksportøren hævdede, at forskelle i 
apparaternes modtagekapacitet havde indflydelse på salgsprisen. Da denne eksportør ikke fremførte 
afgørende bevis til støtte for sin påstand, og ingen andre eksportører anfægtede de kriterier, som blev 
anvendt på samme måde til fastlæggelse af alle modellers sammenlignelighed, konstaterede 
Kommissionen, at der ikke var nogen rimelig grund til at ændre beregningen af prisunderbuddet. 
b) Ikke-forbundne importører 
(36) Med henblik på fastsættelse af prisunderbuddet måtte prisen for ikke-forbundne importørers import 
fastsættes som prisen frit Fællesskabets grænse, plus told og andre importomkostninger (15%). Det 
var vanskeligt at nå til et belob, som tog hensyn til alle salgskanaler såvel som individuelle 
handelsniveauer for salget til ikke-samarbejdende importører (et stort flertal), og da de fleste 
eksportører, som solgte til ikke-forbundne importører, havde en tilsvarende blanding af kunder, blev 
det fundet rimeligt at anvende en ensartet procent. Således blev der tilføjet 10% for yderligere 
distributions- og marketingomkostninger og fortjeneste. 
15 
Med hensyn til denne metode for fastsættelse af .prisunderbud blev der indgivet redegørelser om, at 
justeringerne af den pågældende vares salgspriser ikke var rigtige og ikke gav en korrekt beregning. 
En eksporter hævdede, at en 10% prisforhøjelse for at dække? distributions- og marketingomkostninger 
plus fortjeneste ikke var passende, og at der burde anvendes en højere justering. Det blev imidlertid 
påpeget, at den pågældendes forslag til justering var baseret på et særligt salgsudvalg, og at der til 
gengæld ved salg direkte til store detailhandelskæder kun påløb små eller ingen ekstra distributions- og 
marketingomkostninger, og at en justering på 10 % derfor ville være for stor. 
Ved medtagelse af alle salgsled blev det derfor betragtet som rimeligt at anvende et belob på 10% til 
sammenligningen. En generel ændring af metoden var således ikke nødvendig. Resultaterne i 
betragtning 102-105 i den midlertidige forordning bekræftes derfor. 
(37) Efter en generel ny undersøgelse lå de vejede gennemsnitlige underbudsmargener udtrykt i af prisen 
frit Fællesskabets grænse inden for folgende områder: 
- for Malaysia: fra 7,50 % til 23,40 % 
- fpr Thailand: fra 3,02 % til 29,89 % 
- for Singapore: fra 0 % til 23,68 % 
- for Repuplikken Korea: fra 38,61 % til 54,00 % 
For Den Kinesiske Folkerepublik var den vejede gennemsnitlige underbudsmargen udtrykt i procent af 
prisen frit Fællesskabets grænse på 58,7 %. 
(ii) Andre skadesspørgsmål 
(38) En anden eksportør hævdede, at mængden af farvefjernsynsmodtagere med stor billedskærm 
importeret fra Den Kinesiske Folkerepublik var ubetydelig og ikke burde kumuleres med importen fra 
andre lande, der var omfattet af proceduren. Kommissionen kan ikke godtage dette. Det bør 
bemærkes, at Fællesskabets markedsandel af Kinas eksport af farvefjernsynsmodtagere med stor 
skærm alene var over 2% af det samlede forbrug i Fællesskabet i undersøgelsesperioden, og at denne 
import var over ti gange større end importen af kinesiske farvefjernsynsmodtagere med stor skærm i 
1988. 
16 
(39) En eksportør krævede fortsat, at fællesskabserhvervsgrenen ikke havde lidt skade i forbindelse med 
importen af farvefjernsynsmodtagere med stor skærm, og at faldet i salget af farvefjernsynsmodtagere 
med lille skærm ikke kunne begrunde, at der blev forvoldt skade i forbindelse med salget af 
farvefjernsynsmodtagere med stor skærm. Kommissionen undersøgte problemet i den midlertidige 
forordning, og den pågældende eksportør fremlagde ikke nye beviser til støtte for sine argumenter. 
Kravet blev derfor afvist af de grunde» der er angivet i den midlertidige forordning. 
(40) De resterende resultater i betragtning 97-117 i den midlertidige forordning bekræftes. 
H. ÅRSAGSSAMMENHÆNG 
i) Virkningen af dumpingimporten 
(41) En kinesiske eksportør hævdede, at eksporten af farvefjernsynsmodtagere med meget stor billedskærm 
fra Den Kinesiske Folkerepublik enten var ubetydelig eller slet ikke fandtes og derfor ikke kunne 
forvolde erhvervsgrenen i Fællesskabet skade. Denne påstand kan ikke godtages, da eksporten af 
farvefjernsynsmodtagere fra Den Kinesiske Folkerepublik udgor en del af den pågældende vare og 
samme vare og konkurrerer med Fællesskabets produktion af alle farvefjernsynsmodtagere, herunder 
også modtagere med sådanne store skærme, og derved bidrager til de samlede skadelige virkninger af 
den dumping, der er konstateret. 
ii) Virkningerne af andre faktorer 
(42) En eksportør hævdede, at erhvervsgrenen i Fællesskabet led under selvforskyldt skade eller var 
beskyttet mod virkningerne af dumpingimporten, da en stor del af dét tabte salg blot var blevet 
erstattet med produktion i Østrig ejet af fællesskabserhvervsgrenen eller af 
fællesskabsproducenternes dumpingimport fra lande, der var omfattet af proceduren. 
Denne påstand kan ikke godtages. Kun en del af eksporten fra Østrig kan være forbundet med 
erhvervsgrenen i Fællesskabet. Der blev ikke fremført beviser for, at importen fra Østrig blev udbudt 
til priser, som var lavere end fællesskabserhvervsgrenens priser. 
17 
Som allerede nævn! i betragtning 6 i denne Ibioidiung var formålet med fællesskabsproducenternes 
import af varer fra de af proceduren omfattede lande at forblive på markedet med et så fuldstændigt 
udvalg af modeller som muligt eller endog at beskytte markedsnicher, som ellers ville forsvinde. De 
pågældende producenter traf en kommerciel beslutning under påvirkning af eksterne faktorer og 
baseret på egne legitime interesser. Deres beslutning om at importere fra de pågældende lande var 
forårsaget af, at der var bevis for, at der fandt skadelig dumping sted. Det må også nævnes, at priserne 
på denne import ikke var lavere end de allerede lave priser på markedet i Fællesskabet. 
(43) Efter en ny undersøgelse bor det noteres, at det er nødvendigt at korrigere betragtning 126 i den 
midlertidige forordning, idet de mængder, som fællesskabserhvervsgrenen importerede fra de 
pågældende lande, udgjorde 4,5 % af markedet i 1990, medens denne andel var 4,1 % i 
undersøgelsesperioden. 
iii) Konklusion 
(44) På baggrund af ovenstående bekræftes resultaterne i betragtning 118-129 i den midlertidige 
forordning, med den nævnte undtagelse i betragtning 43 i denne forordning. 
I. FÆLLESSKABETS INTERESSE 
(45) En eksportør hævdede, at foranstaltninger ikke kunne forhindre yderligere flytning af Fællesskabets 
produktion, eftersom fællesskabsproduktionen af farvefjernsynsmodtagere ikke ville være levedygtig 
af strukturbetingede årsager. Der blev ikke fremlagt beviser til støtte for denne påstand. 
(46) Flere eksportører hævdede, at det ikke ville være i forbrugernes interesse at indfore foranstaltninger. 
Denne påstand er allerede behandlet udforligt i den midlertidige forordning, og da der ikke er fremført 
yderligere væsentlige beviser, bekræftes resultaterne i betragtning 130-138 i nævnte forordning. 
18 
J AFGØRKLSK VEDW0U1CNIIE TYRKIET 
(47) Der blev foretaget endnu en analyse af situationen vedrørende eksporten af farvefjernsynsmodtagere 
med oprindelse i Tyrkiet som beskrevet i betragtning 98, 99 og 139 i den midlertidige forordning, og 
Q.r 
det konkluderedes, at kendsgerningerne i den foreløbige afgørelse skulle bekræftes 
K. TILSAGN 
(48) Kommissionen modtog tilbud om tilsagn fra flere eksportører i henhold til artikel 10, stk. 2, i 
grundforordningen. Disse tilbud Blev undersøgt indgående, og der blev lagt særlig vægt på muligheden 
for at kontrollere de foreslåede tilsagn. 
Det har altid været betragtet som eii undtagelse at godtage tilsagn for forbrugsgoder bl.a. på grund af 
kompleksiteten af modeller, antallet af forskellige typer, deres varietet og den regelmæssighed, med 
hvilken de forbedres eller ændres på anden måde. Alle disse egenskaber giver uvilkårligt uoverstigelige 
Vanskeligheder i forbindelse med kontrol I farvefjernsynsniodtagerncs tilfælde er det Kommissionens 
opfattelse, at disse vanskeligheder ikke kan overvindes, og at sådanne foranstaltninger følgelig ikke 
kan sikre udligning af skadelig dumping over længere tid. Det er derfor efter konsultationer blevet 
fastslået, at det ikke er hensigtsmæssigt at godtage tilsagn i denne procedure, og de pågældende 
tilbud må derfor afvises. 
L. TOLDSATS 
(49) Der blev fremfort forskellige synspunkter i forbindelse med, at beregningerne af told var baseret på 
det niveau for skadcsudligning (om fornødent), der blev opnået ved at anvende 
prisunderbudsberegriingerne. Der er ikke fremført nye argumenter eller synspunkter, som er 
tilstrækkeligt begrundet-, og derfor er det ikke berettiget at ændre metoden for beregning af 
skadesudligningen. 
Se s. XX i denne Tidende. 
19 
På dette grundlag er den deraf følgende stigning i procent: 
for Republikken Korea op t 
for Malaysia op t 
for Thailand op t 
for Singapore op t 
for Den Kinesiske Folkerepublik op t I 54,00 % 
1 23,40 % 
I 29,89 % 
I 23,68 % 
I 58,79 % 
Af de grunde, der er angivet i den midlertidige forordning og i betragtning 25, 32 og 33 i denne 
forordning, er der fastsat en cnkejt toldsats for alle producenter i Den Kinesiske Folkerepublik. 
(50) Den metode, der anvendtes ved fastsættelsen af tolden for ikke-samarbejdende eksportører, som 
eksporterede farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Malaysia, Republikken Korea, Singapore og 
Thailand som omhandlet i betragtning 145 i den midlertidige forordning, bekræftes. 
(51) Der indføres en endelig antidumpingtold i form af en værditold således: 
Toldsats 
Republikken Korea 
Daewoo 
GoldStar 
Samsung 
Profilo 
Bekoteknik 17,9% 
17,9% 
13,4% 
13,7 % 
0 % (farvefjernsynsmodtagere samlet i Tyrkiet) 
0 % (farvefjernsynsmodtagere samlet i Tyrkiet) 
Malaysia 
Makonka 
Orion 
Technol Silver 
GoldStar Mitr 
World Electric 23.4 % 
2,3 % 
10,1 % 
7,5 % 
19,6 % (farvefjernsynsmodtagere samlet i Thailand) 
13.5 % (farvefjernsynsmodtagere samlet i Thailand) 
20 
Singapore 23,6% 
Thomson 2,6 % 
Sanyo 4,3% 
Philips 2,8% 
Hitachi 0% 
Funai 0% 
Thailand 29,8% 
Teletech 29,8% 
Thomson 3,0 % 
Samsung 12,1 % 
Den Kinesiske Folkerepublik 25,6 % 
M. OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD 
(52) I betragtning af omfanget af de konstaterede dumpingmargener for størstedelen af eksportørerne og 
den alvorlige skade, der er forvoldt som følge heraf, er det nødvendigt, at de beløb, der er stillet som 
sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold for alle virksomheder, opkræves endeligt. I tilfælde, 
hvor den midlertidige told overstiger den endelige told, opkræves et beløb, der højst svarer til den 
endelige antidumpingtold -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af farvefjernsynsmodtagere: 
med diagonalmål af billedskærm på over 15,5 cm, også med indbygget radiofonimodtager 
og/eller ur i samme kabinet, henhorende under KN-kode ex 8528 10 52 (Taric-kode: ex 8528 
10 52*10), 8528 10 54, 8528 10 56, 8528 10 58, ex 8528 10 62 (Taric-kode: 8528 10 62*10) 
og 8528 10 66, med oprindelse i Malaysia, Singapore og Thailand 
21 
med diagonalmål af billedskærm på over 42 cm, også med indbygget radiofonimodtager 
og/eller ur i samme, kabinet, herunder under KN-kode ex 8528 10 54, 8528 10 56, 8528 10 
58, ex 8528 10 62 (Taric-kode: 8528 10 62*90) og 8528 10 66, med oprindelse i Den 
Kinesiske Folkerepublik og Republikken Korea. 
2. Tolden fastsættes i procent af prisen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, til: 
Toldsats Supplerende 
Taric-kode 
Malaysia 23,4% 8801 
Den Kinesiske Folkerepublik 25,6 % — 
Republikken Korea 17,9% 8807 
Singapore 23,6% 8812 
Thailand 29,8% 8816 
bortset fra varer, der fremstilles og sælges til eksport til Fællesskabet af folgende selskaber, for hvilke 
tolden fastsættes til: 
22 
Toldsats Supplerende 
Tarie-kode 
a) Farve/fernsynsmodtagere med oprindelse i Malaysia 
og fremstillet af: 
- Makonka Electronics SDN BHD, Ehsan, Malaysia 2,3% 8796 
- Orion Electric SDN BHD.Melaka, Malaysia 10,1% 8797 
- Techno! Silver (M) SDN BHD, Ehsan, Malaysia 7,5 % 8798 
- GoldStar Mitr Co. Ltd., Samutsakørn, Thailand 19,6 % 8799 
- World Electric (Thailand) Ltd., Chonburi, Thailand 13,5 % 8800 
b) Farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Republikken 
Korea og fremstillet af: 
- Daewoo Electronics Co. Ltd., Seoul, Republikken 
Korea 17,9% 8802 
- GoldStar Co. Ltd., Seoul, Republikken Korea 13,4 % 8803 
- Samsung Electronics Co. Ltd., Seoul, Republikken 
Korea 13,7% 8804 
- Bekoteknik Sanayi A.S., Istanbul, Tyrkiet 0 % 8805 
- Profilo Telra Elektronik Sanayi Ve Ticarct A.S., 
Istanbul, Tyrkiet 0% 8805 
c) Farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Singapore 
og fremstillet af: 
- Funai Electric (Singapore) Pte. Ltd., Singapore 0 % 8808 
- Hitachi Consumer Products (S.) Pte. Ltd., Singapore 0 % 8808 
- Philips Singapore Pte. Ltd., Singapore 2,8 % 8809 
- Sanyo Electronics (Singapore) Pte. Ltd., Singapore 4,3 % 8810 
- Thomson Television Singapore Pte. Ltd., Singapore 2,6 % 8811 
d) Farvefjernsynsmodtagere med opridnelse i Thailand 
og fremstillet af: 
- Teletech (Thailand) Ltd., Chonburi, Thailand 29,8 % 8813 
- Thai Samsung Electronics Co. Ltd., Chonburi, 
Thailand 12,1% 8814 
- Thomson Television (Thailand) Co. Ltd., 
Pathumthani, Thailand 3,0% 8815 
3. Medmindre andet er anført, finder gældende bestemmelser for told anvendelse. 
23 
Artikel 2 
De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EF) nr. 
2376/94, opkræves endeligt med et belob, der hojst svarer til den endelige told. Overskydende beløb i forhold 
til den endelige told frigives. 
Artikel 3 
Denne forordning træder i kraft dagen efter ofTentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
1+ 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 69 endelig udg. 
DA 02 11 
Katalognummer : CB-CO-95-079-DA-C 
ISBN 92-77-86260-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg