EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 29.5.2020 COM(2020) 403 final 2020/0108(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af InvestEU-programmet



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET I forbindelse med den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2021-2027 er der behov for et EU-investeringsprogram til at opfylde tværgående målsætninger for så vidt angår forenkling, fleksibilitet, synergier og sammenhæng mellem relevante EU-politikker. I Kommissionens oplæg om fremtiden for EU's finanser blev der redegjort for nødvendigheden af at "gøre mere med mindre" og give EU-budgettet en løftestangsvirkning i en tid med budgetstramninger og enorme investeringsbehov. Disse behov er steget betydeligt på grund af covid-19-pandemiens virkninger for den europæiske økonomi og risikoen for uligheder i genopretningen i Unionen og inden for de enkelte medlemsstater. Derfor trækker Kommissionen sit tidligere forslag fra maj 2018 om InvestEU-programmet tilbage og forelægger et nyt forslag for Europa-Parlamentet og Rådet. Dette nye forslag afspejler fuldt ud den delvise enighed, der allerede blev opnået mellem Europa-Parlamentet og Rådet i april 2019. Ifølge forslaget øges den oprindeligt foreslåede finansieringsramme, og anvendelsesområdet ændres, så det afspejler den europæiske økonomis særlige behov efter pandemien. Samtidig vil Kommissionen nu gøre noget ved de negative socioøkonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien for arbejdstagere, husstande og virksomheder i Unionen. Mange europæiske virksomheder oplever allerede problemer på grund af krisen, og problemerne vil blive forstærket, da der fortsat er restriktioner for de økonomiske og sociale aktiviteter, og reglerne om fysisk distancering fortsat vil påvirke erhvervsaktiviteterne inden for mange sektorer. Problemerne kan vare ved længe, også ud over den nuværende nedlukning. Som reaktion på den økonomiske og sociale krise, som covid-19-pandemien har forårsaget, må Kommissionens InvestEU-forslag fra 2018 ændres, så det er bedre tilpasset de ændrede omstændigheder. Ændringerne i forhold til den delvise enighed, som Parlamentet og Rådet var nået frem til, går ud på at øge finansieringsrammen for det oprindeligt foreslåede InvestEU-program, så den afspejler de overordnede investeringsbehov og øgede risici. Desuden udvides anvendelsesområdet for InvestEU-programmet. For at imødekomme den europæiske økonomis fremtidige behov og sikre eller opretholde strategisk autonomi i væsentlige sektorer tilføjes der et nyt politikområde til programmet. For at opfylde Unionens ambitiøse politiske mål er det fortsat vigtigt at tiltrække privat kapital til finansiering af investeringer og samtidig at tilpasse fremgangsmåden, så den får mere politisk relevans. InvestEU-programmet vil bidrage til opfyldelsen af Unionens politiske mål, i de tilfælde hvor det er hensigtsmæssigt at anvende tilbagebetalingspligtig investeringsstøtte. InvestEU-programmet er særdeles velegnet til at yde langsigtet finansiering og støtte Unionens politikker i forbindelse med genopretning efter en dyb økonomisk og social krise. Under den nuværende krise fungerer den markedsbaserede ressourceallokering ikke optimalt, og den opfattede risiko skaber betydelige hindringer for private investeringer. Under sådanne omstændigheder er det centrale kendetegn ved InvestEU-programmet, der går ud på at tiltrække privat finansiering ved at afbøde risikoen ved projekter, særlig værdifuldt og bør udnyttes. Et forbedret InvestEU-program vil være i stand til at yde afgørende støtte til virksomheder i genopretningsfasen og vil samtidig og i overensstemmelse med det oprindelige mål sikre, at investorerne i høj grad fokuserer på Unionens politiske prioriteter på mellemlang og lang sigt såsom den europæiske grønne pagt, investeringsplanen for den europæiske grønne pagt og strategien for Europas digitale fremtid. Programmet vil øge risikotagningskapaciteten i Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe og de nationale erhvervsfremmende banker og institutter samt andre gennemførelsespartnere til støtte for den økonomiske genopretning under de nuværende omstændigheder, hvor de oplever øget pres på deres risikotagningskapacitet. Covid-19-pandemien er et stort chok for den globale økonomi og Unionens økonomi. Som følge af de nødvendige inddæmningsforanstaltninger er den økonomiske aktivitet i EU faldet betydeligt. Faldet i EU's BNP i 2020 forventes at ligge på omkring 7,5 %, hvilket er langt mere end under finanskrisen i 2009 og vil have uundgåelige negative sociale virkninger. Udbruddet af pandemien har gjort det klart, at de globale forsyningskæder er indbyrdes forbundne, og har blotlagt visse sårbarheder såsom de strategiske industriers overdrevne afhængighed af ikkediversificerede eksterne forsyningskilder. Disse sårbarheder skal afhjælpes, for at EU kan styrke sit katastrofeberedskab og hele økonomiens robusthed og samtidig bevare sin åbenhed over for konkurrence og handel i overensstemmelse med sine regler. Under den økonomiske tilbagegang er der behov for en kraftig reaktion på EU-plan, navnlig for at styrke de erhvervsdrivendes robusthed og derved styrke og bevare de strategiske sektorers uafhængighed for at sikre den europæiske økonomis konkurrenceevne på lang sigt. Dette kan kun opnås på grundlag af et stærkt indre marked og lige konkurrencevilkår. Det er afgørende, at økonomierne i de medlemsstater, der er hårdest ramt af virkningerne af pandemien, nyder godt af støtte fra programmer under EU-budgettet. Desuden bør Kommissionen kunne deltage i en eventuel forøgelse af kapitalen (i en eller flere omgange) i Den Europæiske Investeringsfond (EIF), som vil spille en central rolle med hensyn til at støtte den økonomiske genopretning gennem udstedelse af garantier, securitiseringstransaktioner og støtte til egenkapitalinvesteringer i hele Unionen. Der bør afsættes bevillinger på op til 900 000 000 EUR i den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 til dette formål, således at Unionen, repræsenteret ved Kommissionen, kan fastholde sin samlede andel i EIF's kapital. •Begrundelse og formål Oprettelsen af InvestEU-programmet vil betyde, at der kun vil være én samlet EU-mekanisme til ydelse af investeringsstøtte til interne foranstaltninger under den flerårige finansielle ramme for 2021-2027. InvestEU-programmet bygger på de positive erfaringer med EFSI og de nuværende finansielle instrumenter til interne politiske tiltag. Det vil bestå af fire søjler: i) InvestEU-Fonden, som yder EU-garantien, ii) InvestEU-rådgivningsplatformen, som navnlig vil yde teknisk bistand til projektudvikling, iii) InvestEU-portalen, som vil udgøre en lettilgængelig database til promovering af projekter, der har brug for finansiering, og iv) blandingsoperationer. InvestEU-Fonden vil følge en efterspørgselsbaseret tilgang til mobilisering af private investeringer. Den vil især fremme investeringer i forskning, innovation, digitalisering og bæredygtig infrastruktur og støtte strategiske virksomheder, men også søge at opfylde behovene i den sociale sektor og blandt SMV'er. Det vil være vigtigt at nå ud til mindre og mere lokale projekter. Nye elementer på baggrund af krisen EU's virksomheder kan lide skade under den nuværende situation, hvor der er risiko for, at de bliver påvirket negativt af faktorer, som hverken de selv, de nationale myndigheder eller myndighederne på EU-plan har kontrol over. Som følge af det nuværende covid-19-udbrud kan virksomheder i EU stå over for likviditetsrisici, der kan føre til insolvens, men der er også en mere systemisk risiko for nedskrivning af aktiver, som kan føre til en svækkelse af strategiske dele af EU's erhvervsliv. For at afhjælpe de mangler, der er opstået under krisen på grund af afbrydelse af forsyningskæderne, bør EU's erhvervsliv desuden styrke sin kapacitet til at dække bredere dele af de strategiske værdikæder. Ved at udpege og behandle visse investeringsområder som "strategiske" vil EU presse på for at få gennemført en hårdt tiltrængt storstilet industriel omstilling og sikre EU's økonomi øget uafhængighed i overensstemmelse med de overordnede politikker som f.eks. strategien for Europas digitale fremtid og den europæiske grønne pagt. Disse langsigtede politiske prioriteter bør kombineres med de genopretningsforanstaltninger, der er truffet i kølvandet på covid-19-udbruddet. En målrettet og ambitiøs indsats på EU-plan, der gør det muligt at udnytte det indre markeds potentiale fuldt ud, vil — uanset medlemsstaternes finanspolitiske kapacitet til at træde til og støtte investeringer — føre til en mere konkurrencedygtig, mere robust og mere sikker Union i fremtiden. Ud over at øge ressourcerne til politikområdet bæredygtig infrastruktur foreslås det derfor at styrke InvestEU yderligere med en facilitet for strategiske investeringer, dvs. et femte politikområde — strategiske europæiske investeringer — hvor der fokuseres på at opbygge stærkere europæiske værdikæder i overensstemmelse med Unionens strategiske dagsorden og den nye industristrategi for Europa, som Kommissionen har fremlagt. En sådan styrkelse er af særlig betydning i efterkrisesituationen, da nogle medlemsstater muligvis ikke har finansielle midler til at yde national statsstøtte til projekter af denne art, og da mange projekter er grænseoverskridende og kræver en europæisk tilgang. For at udnytte det indre markeds potentiale, herunder dets innovations- og effektivitetsdrivkræfter, bedst muligt er det desuden nødvendigt, at der deltager virksomheder fra mange medlemsstater og ikke kun fra de medlemsstater, der finanspolitisk er i stand til at foretage investeringer efter denne vanskelige periode. Nærværende forslag vil bidrage til at overvinde disse vanskeligheder. Det primære mål for politikområdet strategiske europæiske investeringer vil være at støtte endelige modtagere, der er etableret i en medlemsstat, er aktive i Unionen, og hvis aktiviteter er af strategisk betydning for Unionen, navnlig med henblik på den grønne og den digitale omstilling samt indsatsen for øget modstandsdygtighed på et af følgende områder: a) levering af nødvendige sundhedsydelser, fremstilling og lageropbygning af lægemidler, medicinsk udstyr og medicinalvarer, styrkelse af sundhedsberedskabet og civilbeskyttelsessystemet.

b) kritisk infrastruktur, både fysisk og virtuel, herunder infrastrukturelementer, der er udpeget som kritiske inden for energi, transport (herunder jernbanegodstransport), miljø, sundhed, sikker digital kommunikation, 5G, tingenes internet, onlinetjenesteplatforme, sikker cloudcomputing, databehandling og -lagring, betalinger og finansielle infrastrukturer, luft- og rumfart, forsvar, kommunikation, medier, uddannelse, valginfrastruktur og følsomme faciliteter, samt den jord og faste ejendom, der er nødvendig for anvendelsen af sådan kritisk infrastruktur c) levering af varer og tjenester, der indgår i driften og vedligeholdelsen af den i litra b) nævnte infrastruktur d) centrale støtteteknologier og transformative og digitale teknologier samt banebrydende innovationer, der er af strategisk betydning for Unionens industrielle fremtid, herunder: i) kunstig intelligens, blockchain, software, robotteknologi, halvledere, mikroprocessorer, edge cloud-teknologi, højtydende databehandling, cybersikkerhed, kvanteteknologi, fotonik, industriel bioteknologi ii) teknologi inden for vedvarende energi, energilagringsteknologi, herunder batterier, teknologi inden for bæredygtig transport (herunder fornyelse og eftermontering af mobile aktiver, der anvender denne teknologi), anvendelser af ren brint og brændselsceller, dekarboniseringsteknologi til industrien, CO2-opsamling og ‑lagring, teknologi vedrørende den cirkulære økonomi iii) biomedicin, nanoteknologi, lægemidler og avancerede materialer (såsom grafen) e) produktionsanlæg til masseproduktion af IKT-komponenter og -udstyr i EU f) forsyning og lageropbygning af kritiske input til offentlige aktører, virksomheder eller forbrugere i Unionen, herunder energi, råmaterialer, konstruerede materialer samt fødevaresikkerhed under hensyntagen til ressourceeffektivitet og cirkularitet i strategiske værdikæder og g) teknologier og input af kritisk betydning for Unionens og medlemsstaternes sikkerhed (f.eks. inden for forsvars- og rumsektorerne eller cybersikkerhed), samt produkter med dobbelt anvendelse som defineret i artikel 2, nr. 1), i Rådets forordning (EF) nr. 428/2009. På den nuværende baggrund vil det femte politikområde tilføre merværdi i forhold til de oprindelige politikområder, idet der fokuseres på modtagere og projekter af stor europæisk strategisk betydning — et aspekt, der ikke fremhæves under de andre politikområder. Modtagerne kan f.eks. være virksomheder i målsektorerne eller SMV'er, der indgår i disse virksomheders forsyningskæder som producenter af specifikke komponenter. Sådanne projekter er i sagens natur ofte mere risikable under forhold som efter covid-19-pandemien, da projektpromotorer i højere grad er udsat for øgede risici på efterspørgsels- eller udbudssiden. Visse områder såsom halvledere (herunder mikroprocessorer), datateknologi, 5G og kvanteteknologi er af særlig betydning for sikkerhed, tillid og innovation. Imidlertid kræver de enorme investeringer for at dække hele værdikæden af strategiske input, der til tider næsten udelukkende kommer fra begrænsede kilder uden for EU, erhverve og beskytte vigtig teknologisk knowhow samt etablere og udskifte kritisk infrastruktur for at mindske den overdrevne afhængighed af leverandører fra lande uden for EU. Det femte politikområde vil både være rettet mod specifikke projekter (f.eks. støtte til store konsortier eller offentlig-private partnerskaber, der har til formål at udvikle en specifik teknologi og opbygge kritisk infrastruktur) og mod at tilvejebringe en mere bred finansiering, f.eks. ved at støtte fremvæksten af hele økosystemer af iværksættere, der er aktive i målsektorerne (f.eks. innovative SMV'er, der arbejder på teknologier af potentiel relevans for industriel bioteknologi og lægemidler). Desuden bør vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse kunne modtage støtte under dette politikområde. Additionalitetskravene under dette politikområde vil adskille sig fra de påtænkte krav for de oprindelige politikområder under InvestEU. For eksempel vil additionaliteten ved den støtte, der ydes inden for det femte politikområde til store virksomheder, bestå i at bevare og udvikle deres produktion i Unionen eller, hvis den offentlige orden eller sikkerhedsmæssige hensyn taler for det, under europæiske investorers kontrol, og i at opskalere udbredelsen af innovative teknologier snarere end i udelukkende risikorelaterede overvejelser i forbindelse med InvestEU-støtten. Denne støtte skal supplere den støtte, der stilles til rådighed inden for politikområdet forskning, innovation og digitalisering, hvor hovedvægten ligger på opstrømsudviklingen af ny strategisk kapacitet. Der vil også blive lagt særlig vægt på at sikre synergi i forbindelse med opfølgende investeringer i opskalering af strategiske nystartede virksomheder og SMV'er i EU, der udspringer af Det Europæiske Innovationsråd (EIC) under EU's rammeprogram for forskning og innovation (Horisont Europa). InvestEU-Fonden InvestEU-Fonden består af en EU-budgetgaranti, som vil støtte de finansielle produkter, der tilvejebringes af gennemførelsespartnerne. Den vil især være rettet mod projekter med EU-merværdi og fremme en sammenhængende tilgang til finansiering af EU's politiske mål. Den vil indeholde et virkningsfuldt og effektivt miks af finansieringsredskaber på EU-plan, som kan anvendes på specifikke politikområder. InvestEU-programmet vil udgøre den overordnede investeringsordning for interne EU-politikker og vil således både være et politisk instrument og et gennemførelsesredskab. Som politisk instrument er InvestEU-programmets overordnede mål at støtte Unionens politiske mål ved at mobilisere offentlige og private investeringer inden for EU med henblik på at afhjælpe markedssvigt og investeringsunderskud, som hæmmer opfyldelsen af EU's mål vedrørende bæredygtighed, konkurrenceevne og inklusiv vækst samt Unionens strategiske autonomi. Formålet er at tilvejebringe finansiering til økonomiske aktører med en risikoprofil, som private investorer ikke altid kan eller ønsker at støtte, med henblik på at øge konkurrenceevnen i EU's økonomi, fremme bæredygtig vækst, konvergens, social modstandsdygtighed og inklusion samt integrationen af kapitalmarkederne i EU i overensstemmelse med EU's politiske mål i forskellige sektorer. InvestEU-programmet understøttes af en EU-garanti og vil således bidrage til at modernisere EU-budgettet og øge dets slagkraft ved at "gøre mere med mindre". For økonomisk levedygtige projekter, som har god mulighed for at generere indtægter, kan en mere systematisk anvendelse af budgetgarantier bidrage til at øge de offentlige midlers slagkraft. InvestEU-programmet bør have tilstrækkelig kapacitet til at forme EU's strategi til håndtering af den stadig meget begrænsede investeringsaktivitet i Unionen, der er blevet yderligere begrænset af den krise, som covid-19-pandemien har forårsaget. Ved at diversificere finansieringskilderne og støtte bæredygtig og langsigtet finansiering vil InvestEU-programmet bidrage til integrationen af de europæiske kapitalmarkeder — inden for rammerne af kapitalmarkedsunionen — og til at styrke det indre marked. Desuden vil det bidrage til gennemførelsen af den europæiske grønne pagt og investeringsplanen for denne. Det er et vigtigt redskab til at nå målene i den nye industristrategi for Europa. InvestEU-programmet vil være et EU-dækkende middel til at samle finansiel, markedsmæssig, teknisk og politisk ekspertise under ét, og det bør således også fungere som katalysator for finansiel innovation til gavn for politiske målsætninger. Som gennemførelsesredskab sigter InvestEU-Fonden mod at gennemføre EU-budgettet mere effektivt ved hjælp af en budgetgaranti for derved at opnå stordriftsfordele, øge synligheden af EU's indsats og forenkle rammerne for rapportering og ansvarlighed. Den foreslåede udformning sigter mod at skabe forenkling, øget fleksibilitet og færre potentielle overlapninger mellem tilsyneladende ensartede EU-støtteinstrumenter.

Foruden EU-garantien på EU-plan indeholder forslaget en mulighed for, at medlemsstaterne kan bruge en del af midlerne under delt forvaltning inden for et særligt segment af EU-garantien under InvestEU-Fonden til at forfølge de samme målsætninger, når der opstår markedssvigt eller andre suboptimale investeringssituationer på nationalt eller regionalt plan. Den samlede EU-garanti foreslås fastsat til maksimalt 75 153 850 000 mia. EUR, hvoraf op til 31 153 850 000 EUR øremærkes til politikområdet strategiske europæiske investeringer. InvestEU-rådgivningsplatformen og InvestEU-portalen InvestEU-rådgivningsplatformen skal yde rådgivende bistand til projektudvikling samt ledsageforanstaltninger gennem hele investeringsforløbet med henblik på at fremme skabelsen og udviklingen af projekter og adgang til finansiering. InvestEU-rådgivningsplatformen vil kunne anvendes på de politikområder, der er omfattet af InvestEU-programmet, og vil udgøre ét centralt indgangssted for projektpromotorer og formidlere. InvestEU-rådgivningsplatformen vil supplere den tekniske bistand, der ydes inden for programmerne under delt forvaltning. For at sikre, at politikområdet strategiske europæiske investeringer og de øvrige fire politikområder fuldt ud kan drage fordel af alle elementerne i InvestEU-Fonden, bør rådgivningsforanstaltningerne og andre ledsageforanstaltninger i InvestEU-programmet stå i et rimeligt forhold til målene for forslaget. Den samlede finansieringsramme, inklusive ledsageforanstaltninger, bør beløbe sig til op til 724 733 000 mio. EUR for at dække behovene i forbindelse med det nye politikområde samt de øvrige fire politikområders stigende behov under de nuværende omstændigheder. Endelig vil InvestEU-portalen gøre investeringsmulighederne i Unionen mere synlige og således understøtte promotorer, der søger finansiering. Ifølge forslaget skal forordningen anvendes fra den 1. januar 2021. •Sammenhæng med de gældende regler Forslaget er i fuld overensstemmelse med eksisterende politikker, eftersom InvestEU-programmet yder EU-garantien for at sikre en effektiv udnyttelse af EU's budgetmidler i de tilfælde, hvor indtægtsskabende operationer finansieres i overensstemmelse med EU's politiske mål. Disse omfatter kapitalmarkedsunionen, strategien for et digitalt indre marked, pakken om ren energi til alle europæere, EU-handlingsplanen for den cirkulære økonomi, strategien for lavemissionsmobilitet, den europæiske forsvarshandlingsplan og Den Europæiske Forsvarsfond, rumstrategien for Europa, den europæiske søjle for sociale rettigheder, den europæiske grønne pagt og investeringsplanen for denne samt den nye industristrategi for Europa. Inden for sit anvendelsesområde støtter InvestEU-Fonden disse gensidigt forstærkende strategier ud fra en finansieringsvinkel. Forslaget supplerer solvensstøtteinstrumentet under EFSI. Formålet med solvensstøtteinstrumentet er at afhjælpe de kortsigtede solvensbehov hos de virksomheder, der er hårdest ramt af de umiddelbare virkninger af den økonomiske nedgang som følge af covid-19-pandemien, så deres kapitalposition kan genopbygges, mens InvestEU vil fokusere på langsigtede investeringer til støtte for EU's politiske mål, herunder den europæiske økonomis strategiske autonomi og robusthed. Politikområdet strategiske europæiske investeringer ifølge dette forslag bliver mere målrettet og fremadskuende i sin tilgang end solvensstøtteinstrument under EFSI. Hensigten med det nye politikområde er at støtte projekter og virksomheder, der er relevante for at opnå eller bevare strategisk autonomi i centrale værdikæder i det indre marked. Dette skal ske ved at støtte opskalering af EU-baserede projekter og styrke kapitalgrundlaget for og den langsigtede finansiering af EU-virksomheder som et alternativ til, at virksomhederne bliver opkøbt af virksomheder uden for EU. Strategiske virksomheder med grænseoverskridende aktiviteter vil også blive støttet. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder InvestEU-programmet komplementerer tilskudsfinansiering og andre foranstaltninger inden for de politikområder, det støtter, såsom Horisont Europa, Connecting Europe-faciliteten, programmet for det digitale Europa, programmet for det indre marked, SMV'ers konkurrenceevne og europæiske statistikker, det europæiske rumprogram, Den Europæiske Socialfond+, Et Kreativt Europa, programmet for klima- og miljøindsatsen (LIFE) og Den Europæiske Forsvarsfond. Der vil blive sikret synergier med udenrigspolitiske instrumenter, hvor det er relevant. Forslaget er også i overensstemmelse med andre EU-politikker, som f.eks. den europæiske grønne pagt, investeringsplanen for den europæiske grønne pagt, strategien for Europas digitale fremtid, den nye industristrategi for Europa, kapitalmarkedsunionen, strategien om et stærkt, socialt Europa for retfærdig omstilling samt andre EU-politikker og -programmer, der er relevante for EU's strategiske autonomi og robusthed, såsom Den Europæiske Forsvarsfond, forordningen om Unionens rumprogram og forordningen om screening af udenlandske direkte investeringer. Blandingen med tilskud vil sikre komplementaritet med andre udgiftsprogrammer. InvestEU-programmet komplementerer desuden de europæiske struktur- og investeringsfonde. For at gøre det lettere at anvende visse fonde under delt forvaltning (Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond+ (ESF+), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL))) gennem finansielle produkter vil medlemsstaterne kunne udnytte InvestEU-programmet. Det indebærer en betydelig forenkling i forhold til den aktuelle situation, da der nu kun vil gælde ét sæt regler. Foranstaltningerne under InvestEU-programmet bør afhjælpe markedssvigt eller suboptimale investeringssituationer på en forholdsmæssigt afpasset måde, uden at dette medfører overlapninger eller fortrænger privat finansiering, og der skal sikres en klar europæisk merværdi. Det vil skabe overensstemmelse mellem foranstaltningerne inden for rammerne af InvestEU-programmet og EU's statsstøtteregler og forhindre uberettigede konkurrenceforvridninger på det indre marked. Kommissionen vil i samarbejde med gennemførelsespartnerne udarbejde en retningslinjer for bæredygtighedskontrol på grundlag af de kriterier, der er fastsat i [forordning om oprettelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer], ud fra hvilke gennemførelsespartnerne skal vurdere de finansierede projekters miljømæssige, klimarelaterede og sociale virkninger. Retningslinjerne skal støtte de politiske mål for den europæiske grønne pagt og sikre, at projekter, der underminerer EU's klimarelaterede, miljømæssige og sociale målsætninger, ikke vil blive støttet under InvestEU. Desuden kunne der overvejes målrettede incitamenter for finansielle produkter, der særligt fremmer højt prioriterede klimarelaterede, miljømæssige og sociale mål, som er vanskelige at nå, for eksempel under SMV-politikområdet, og for hvilke der er konstateret højere risici, som kan berettige sådanne yderligere incitamenter. InvestEU-Fonden vil også omfatte en særlig ordning, der skal tilvejebringe yderligere investeringer til fordel for regioner omfattet af retfærdig omstilling (søjle 2 i mekanismen for en retfærdig omstilling) i komplementaritet med Fonden for Retfærdig Omstilling (søjle 1) og lånefaciliteten for den offentlige sektor (søjle 3). 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Forslaget bygger på artikel 173 (industri) og artikel 175, stk. 3, (økonomisk, social og territorial samhørighed) i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

I overensstemmelse med fast retspraksis afspejler retsgrundlaget forslagets væsentligste indhold. Der gælder de samme procedurer for begge artikler med hensyn til retsgrundlaget (den almindelige procedure). •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Målene for forslaget kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan. Den økonomiske krise, som covid-19-pandemien har forårsaget, kræver en reaktion på europæisk plan for at støtte en hurtig genopretning af EU's økonomi ved at støtte virksomheder og bevare Unionens værdikæder. I denne efterkrisesituation har forslaget særlig betydning for opbygningen en robust, inklusiv og integreret europæisk økonomi og bevarelsen af det indre marked, der også vil gavne de medlemsstater, som har færre finansielle midler til at støtte sådanne projekter via nationale finansieringskilder. Grænseoverskridende projekter vil også kræve en tilgang på EU-niveau. Den støtte, der vil blive ydet ifølge nærværende forslag vil bidrage til at overvinde disse vanskeligheder. Multiplikatoreffekten og virkningen i praksis vil være meget højere, end hvad der kan opnås ved en investeringsoffensiv i de enkelte medlemsstater. Dette vil støtte EU's industripolitik og fremme en fælles indsats blandt medlemsstaterne for at opnå teknologisk og strategisk autonomi ved hjælp af kollektive investeringer. EU's indre marked vil have større tiltrækningskraft på investorer og muliggøre en bedre risikospredning på tværs af sektorer og geografiske områder. InvestEU-programmet vil dække investeringer og adgang til finansiering og støtte EU's politiske prioriteter ved at afhjælpe EU-dækkende markedssvigt og investeringsunderskud. Det støtter også udformningen, udviklingen og EU-dækkende markedstestning af innovative finansielle produkter, såvel som systemerne til at udbrede dem, med henblik på at afhjælpe nye komplekse markedssvigt og investeringsunderskud. Det valgfrie medlemsstatssegment vil give mulighed for at tackle landespecifikke markedssvigt og investeringsunderskud ved hjælp af finansielle produkter, der er udformet fra centralt hold, hvilket vil sikre en mere effektiv geografisk anvendelse af midler, hvor dette er formålstjenligt. Det vil give medlemsstaterne mulighed for at bruge en del af deres midler under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond+ (ESF+), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) gennem InvestEU-Fonden. Den foreslåede udformning med to segmenter inden for hvert politikområde muliggør en effektiv anvendelse af nærhedsprincippet. Samtidig vil de to segmenter inden for hvert enkelt område være underlagt de samme regler for InvestEU-Fonden, hvilket vil skabe en klarere og mere enkel ramme for anvendelse af EU-midler fra forskellige kilder. •Proportionalitetsprincippet EU's langsigtede mål med hensyn til bæredygtighed, konkurrenceevne og inklusiv vækst, strategisk autonomi og robusthed kræver betydelige investeringer inden for forskellige politikområder. Det gælder bl.a. nye modeller vedrørende mobilitet, vedvarende energi, energieffektivitet, naturkapital, innovation, digitalisering, færdigheder, social infrastruktur, cirkulær økonomi, klimaindsatsen, havene, oprettelse af og vækst i små virksomheder samt Unionens strategiske autonomi og robusthed. Der er brug for en fornyet indsats for at tackle vedvarende markedsfragmentering og markedssvigt, som er forårsaget af investorers aversion mod risici, den offentlige sektors begrænsede finansieringskapacitet og strukturel ineffektivitet i investeringsmiljøet. Medlemsstaterne kan ikke i tilstrækkelig grad afhjælpe dette investeringsunderskud alene. Tiltag på EU-plan sikrer, at der kan skabes en kritisk masse af ressourcer med henblik på at maksimere investeringernes virkning på stedet. Forslaget erstatter ikke investeringer fra medlemsstaterne, men supplerer derimod sådanne investeringer ved navnlig at være rettet mod projekter, der har EU-merværdi. En indsats på EU-plan giver desuden stordriftsfordele i brugen af innovative finansielle produkter, idet de private investeringer katalyseres ud i hele EU, og der gøres bedst mulig brug af de europæiske institutioner og deres ekspertise. En EU-indsats medfører også en diversificeret portefølje af europæiske projekter, som kan udløse private investeringer, og gør det muligt at udvikle innovative finansieringsløsninger, som enten kan anvendes i større omfang eller i alle medlemsstater. En indsats på EU-plan er den eneste måde, hvorpå investeringsbehovet i forbindelse med EU-dækkende politiske mål kan dækkes. Samtidig vil strukturreformer og bedre lovgivningsmæssige rammer også fortsat være relevante med henblik på at afhjælpe investeringsunderskud i perioden 2021-2027. Forslaget har til formål at yde støtte til virksomheder, værdikæder og økosystemer af strategisk betydning og at afhjælpe de sårbarheder, som covid-19-pandemien har blotlagt. Gennem mobilisering af private midler til støtte for investering og genopretning sideløbende med offentlige midler udnyttes budgetmidlerne optimalt. Det går ikke videre end nødvendigt for at nå de tilsigtede mål. •Valg af retsakt Formålet med forslaget er at oprette ét enkelt instrument til at tilvejebringe en EU-garanti til støtte for finansierings- og investeringstransaktioner, der foretages af gennemførelsespartnere, i overensstemmelse med konklusionerne i konsekvensanalysen. Det skal bygge videre på succesen med EFSI og tidligere finansielle instrumenter samt på de erfaringer, der er gjort med hensyn til bl.a. at undgå fragmentering og eventuelle overlapninger. Derfor udgør forslaget en forordning. 3.RESULTATER AF RETROSPEKTIVE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Retrospektive evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

Forslaget bygger på erfaringerne fra evalueringerne af tidligere finansielle instrumenter og EFSI. Der blev navnlig foretaget en uafhængig evaluering af EFSI i 2018 foruden de adskillige andre evalueringer, der er foretaget siden fondens indførelse: ·Kommissionens evaluering af anvendelsen af EU-garantien og af EFSI-garantifonden , som ledsages af en udtalelse fra Revisionsretten ·en EIB-evaluering af EFSI's virkemåde fra oktober 2016 og ·en uafhængig ekstern evaluering af anvendelsen af EFSI-forordningen fra november 2016. Kommissionens meddelelse om investeringsplanen for Europa indeholder en opsummering af de vigtigste resultater af disse evalueringer (COM(2016) 764). Ifølge alle disse evalueringer har EU-garantien været et nyttigt redskab, som har sat EIB i stand til at gennemføre aktiviteter behæftet med større risiko og indføre mere risikobetonede produkter til støtte for en bred vifte af modtagere. EFSI har også vist sig velegnet til at mobilisere privat kapital. Hvad angår forvaltningen af EFSI pegede den uafhængige evaluering i 2018 på den store betydning, som Investeringsudvalget har for ordningens pålidelighed, åbenheden i dens beslutninger og kvaliteten af resultattavlen, der blev anset for at være et relevant redskab, som giver mulighed for at følge en konsekvent tilgang til præsentation af projekter og opsummering af projektvurderinger. Målt ud fra de undertegnede transaktioner havde EFSI mobiliseret 401 mia. EUR i investeringer ved udgangen af 2019, svarende til 80 % af målbeløbet. Godkendte transaktioner tegnede sig på samme tidspunkt for 458 mia. EUR, svarende til 92 % af målbeløbet. Mobiliserede investeringer som følge af godkendte transaktioner nåede målet på 315 mia. EUR medio 2018. Det forventes, at målet på 500 mia. EUR vil blive nået. I evalueringerne blev der peget på en vis koncentration i medlemsstater med højere udviklet institutionel kapacitet. Hvis man ser på investeringerne i forhold til medlemsstaternes bruttonationalprodukt, er denne koncentration imidlertid langt mindre udtalt. Ikke desto mindre har EFSI 2.0 givet Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning en styrket rolle for at sikre større geografisk balance. Pr. 31. december 2019 var EFSI's faktiske multiplikatoreffekt stort set på linje med forventningerne, idet den samlede generelle multiplikatoreffekt ved udgangen af 2019 var på 15,66 sammenlignet med målet på 15 i slutningen af investeringsperioden. EFSI har også givet et nyttigt bidrag til mobiliseringen af private investeringer. Omkring 69 % af de investeringer, der er blevet mobiliseret, kommer fra den private sektor. Hvad angår effektivitet har EU-garantien vist sig at være et effektivt redskab til at øge Den Europæiske Investeringsbanks volumen af mere risikobetonede aktiviteter betydeligt. Navnlig indebærer EU-garantien, at der fastfryses færre budgetmidler, end det er tilfældet ved finansielle instrumenter, idet den kræver en mere konservativ hensættelsespolitik men færre hensættelser i forhold til omfanget af de finansielle engagementer. Den forudsætter eventualforpligtelser og forventes derfor at skabe stordriftsfordele, som vil generere flere investeringer pr. euro. Den dokumentation, der blev analyseret i forbindelse med den uafhængige evaluering i 2018, viste også tydeligt, at EU-garantiens størrelse under EFSI var passende. Det blev også fastslået, at metoden til justering af EFSI-målsatsen i det store hele var passende og på linje med standarderne i erhvervslivet, skønt der blev foreslået en yderligere udvikling heraf. En budgetgaranti har også vist sig at være mere omkostningseffektiv for EU-budgettet, da den begrænser udbetalingen af forvaltningsgebyrer til gennemførelsespartnere. I EFSI's tilfælde modtager EU ligefrem vederlag for den EU-garanti, der ydes under infrastruktur- og innovationsvinduet. Den uafhængige evaluering fra 2016 understregede behovet for bedre at definere og afklare begrebet "additionalitet". EFSI 2.0-forordningen indeholder derfor adskillige foranstaltninger til at afklare såvel selve begrebet som kriterierne herfor og gjorde processen mere gennemsigtig. Den uafhængige evaluering fra 2018, som kun kunne vurdere de transaktioner, der var godkendt under EFSI, og derfor ikke kunne teste foranstaltningerne under den nye EFSI 2.0, bekræftede behovet for yderligere at afklare begrebet additionalitet og definitionen af suboptimale investeringssituationer. Den konkluderede navnlig, at EFSI-transaktionerne i overensstemmelse med betingelserne i EFSI-forordningen er kendetegnet ved en højere risiko sammenlignet med Den Europæiske Investeringsbanks almindelige transaktioner (uden for EFSI). De forskellige spørgeundersøgelser viste imidlertid, at der under EFSI's infrastruktur- og innovationsvindue kan have været en vis fortrængningseffekt. Konklusionen var, at det er vigtigt at forhindre en lignende situation i forbindelse med InvestEU-programmet. Den uafhængige evaluering fra 2018 fremhævede også den ikkefinansielle merværdi ved at tiltrække nye investorer, foretage demonstrationer og markedstest af nye produkter og finansieringsmodeller og ved at støtte og vedtage højere transaktionsstandarder blandt udbydere af finansielle tjenester. Både EIB-evalueringen fra 2016 og den uafhængige evaluering fra 2018 bekræftede de indledende forstyrrelser, som EFSI havde forårsaget for andre finansielle instrumenter på EU-plan ved at tilbyde tilsvarende finansielle produkter, især gældsinstrumentet under Connecting Europe-faciliteten og en del af InnovFin, som blev delvist afhjulpet ved at omdirigere de eksisterende instrumenter til nye markedssegmenter. Forslaget om InvestEU-Fonden bygger også på erfaringerne fra evalueringer af tidligere finansielle instrumenter fra de seneste to årtier (Connecting Europe-faciliteten, Horisont 2020, COSME osv.) og instrumenter, der blev lanceret med tidligere finansielle rammer såsom programmet for konkurrenceevne og innovation. Disse evalueringer bekræfter generelt, at der fortsat er investeringsunderskud i Europa inden for sektorer og politikområder, der er dækket af EU's finansielle instrumenter, og at investeringsstøtten på EU-plan fortsat er relevant og nødvendig for at opfylde EU's politiske mål. De understreger dog også, at sammenhængen mellem de forskellige finansielle instrumenter på EU-plan og med andre EU-initiativer bør styrkes, at synergierne med nationale og regionale initiativer bør udnyttes bedre, og at der er overlapninger mellem de eksisterende instrumenter. De fremhæver behovet for en bedre koordinering og udformning af instrumenterne til investeringsstøtte for at mindske de potentielle overlapninger. Udvidelsen af aktiviteter har skabt et behov for at forbedre mekanismerne til overordnet koordinering af foranstaltninger for at forhindre unødvendig spredning og opnå større synergieffekter. Med hensyn til COSME-instrumenter, der tilbyder støtte til SMV'er, som er afgørende for Unionens fremtidige konkurrenceevne, viser evalueringerne, at disse instrumenter er solidt funderet på tankegangen om markedssvigt og drives af begrænsningerne i SMV'ernes adgang til finansiering. Navnlig står opstartsvirksomheder, mindre SMV'er og virksomheder, der ikke kan stille tilstrækkelig sikkerhed, over for en vedvarende og strukturel mangel på lånefinansiering i hele Europa. Revisionsretten fandt i en særberetning, at SMV-garantifaciliteten har haft en positiv virkning på væksten i de SMV'er, der har modtaget støtte. I overensstemmelse med Rettens anbefalinger er der behov for en bedre målretning mod støttemodtagerne og bedre samordning med nationale ordninger. Med hensyn til de finansielle InnovFin-instrumenter under Horisont 2020 viser evalueringerne navnlig, at adgang til finansiering fortsat er særdeles relevant for at forbedre Europas innovationsresultater. De bekræfter, at de finansielle InnovFin-instrumenter har klaret sig særdeles godt i lyset af den stigende efterspørgsel efter risikofinansiering inden for forskning og innovation, og at de har givet Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe mulighed for at dække nye og mere risikable segmenter. Igen understreges såvel behovet for at øge synergierne med andre EU-finansieringsprogrammer som behovet for at fjerne de tilbageværende barrierer med hensyn til at hjælpe innovative virksomheder til at vokse fra begynderstadiet til udvidelse. Det blev også påpeget, at kun et forholdsvis lille antal af de virksomheder, der modtager tilskud under Horisont 2020, også har haft gavn af de finansielle instrumenter under Horisont 2020, hvilket kan hindre opskaleringen af innovative virksomheder. InvestEU-Fonden vil bygge på disse erfaringer og fokusere på modtagere inden for forskning og innovation (herunder innovative SMV'er og midcapselskaber) med henblik på at give dem bedre adgang til finansiering på alle stadier i deres udvikling. Den vil udnytte synergierne mellem tilskud og markedsbaseret finansiering ved at gøre det lettere at kombinere midler fra forskellige kilder gennem blandingsoperationer. Revisionsretten henstillede desuden i sin revision af garantifaciliteten, at støtten i højere grad skulle målrettes mod innovative virksomheder. Ved at samle ekspertise og ressourcer vil InvestEU-Fonden i højere grad rette støtten mod virksomheder, der beskæftiger sig med mere risikable innovationsaktiviteter. På det sociale område og med hensyn til programmet for beskæftigelse og social innovation (EaSI) er der også empirisk dokumentation for, at der i Unionen er stor mangel på investeringer i sociale infrastrukturer, sociale vareproducerende virksomheder ("materielle aktiver") og sociale tjenester, idéer og personer ("immaterielle aktiver"), som ellers er afgørende for, at medlemsstaterne kan udvikle retfærdige, rummelige og videnbaserede samfund.

Mikrofinansiering og sociale virksomheder i Europa er stadig noget helt nyt og er en del af et nyt marked, som endnu ikke er fuldt udviklet. Som understreget i midtvejsevalueringen af EaSI i 2017 har de finansielle instrumenter under programmet støttet sårbare personer og mikrovirksomheder og lettet adgangen til finansiering for sociale virksomheder, og det har således haft en betydelig social indvirkning. I evalueringen blev det konkluderet, at en udfoldelse af programmets fulde potentiale som dokumenteret af de hidtidige resultater berettiger videreførelsen af investeringsstøtte på det sociale område og behovet for endnu større slagkraft under InvestEU-programmet. Konsekvensanalyserapporten om InvestEU-programmet indeholder en detaljeret opsummering af disse evalueringsresultater. I januar 2019 offentliggjorde Den Europæiske Revisionsret en særberetning (nr. 03/2019) om Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer. Ifølge rapporten har EFSI tilvejebragt finansiering til støtte for betydelige yderligere investeringer i EU. Rapporten peger også på nogle områder, hvor der er behov for forbedringer. De fleste af disse blev allerede i det store hele dækket af EFSI 2.0-forordningen, mens andre er dækket af forordningsforslaget om InvestEU. InvestEU vil navnlig forbedre komplementariteten og undgå overlapninger mellem forskellige instrumenter. Desuden vil InvestEU yderligere styrke og præcisere kriterierne for vurdering af additionalitet og for overslag over mobiliserede investeringer i overensstemmelse med kravene i den nye finansforordning (EU 2018/1046). Efter Den Europæiske Revisionsrets anbefaling om at forbedre den geografiske spredning gennemførte EFSI's styringsråd i 2019 en undersøgelse for at analysere de grundlæggende årsager til den konstaterede mangel på geografisk spredning og vedtog foranstaltninger til yderligere forbedring af den geografiske balance, samtidig med at EFSI's efterspørgselsbaserede karakter respekteres. I maj 2020 offentliggjorde Den Europæiske Revisionsret særberetning nr. 12/2020 om Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning (EIAH). Heri konkluderede Revisionsretten, at EIAH ved udgangen af 2018 endnu ikke havde vist sig at være et effektivt redskab til at fremme investeringerne i EU. I løbet af revisionsperioden havde kun få opgaver haft en betydelig effekt på udbuddet af investeringsegnede projekter, og da de fleste opgaver vedrørte de tidlige faser af projektinvesteringscyklussen, kan de først forventes at have en virkning på længere sigt. Revisionsretten noterede sig, at modtagerne af EIAH's støtte var meget tilfredse med de skræddersyede rådgivningstjenester, og at de fleste af EIAH-opgaverne vedrørte højt prioriterede sektorer og medlemsstater. Imidlertid fandt Revisionsretten, at EIAH kun modtog få anmodninger, der førte til fuldt udbyggede rådgivningsopgaver, i forhold til de disponible ressourcer. Desuden var der behov for en klarere strategi og bedre procedurer for opfølgning af de investeringer, som EIAH-opgaverne førte til. Trods EIAH's indsats har samarbejdet med partnere om at forbedre den geografiske dækning endvidere udviklet sig langsomt på grund af juridisk kompleksitet og de nationale erhvervsfremmende bankers eller institutters varierende villighed og kapacitet til at samarbejde. InvestEU-rådgivningsplatformen vil i store træk følge anbefalingerne fra Den Europæiske Revisionsret, idet den indarbejder erfaringerne fra EIAH, bl.a. ved at –videreudvikle samarbejdet med de nationale erhvervsfremmende banker og institutter for at forbedre den lokale tilstedeværelse og adgangen til rådgivningstjenester –fastsætte prioriteter og specifikke kriterier for vurdering af værdien af rådgivningsstøtte og udvikle en ramme for performanceovervågning –forbedre screeningprocedurerne for vurdering af værdien af mulige opgaver for at maksimere platformens bidrag –vurdere rådgivningsbehovet og den sandsynlige efterspørgsel efter målrettede rådgivningsinitiativer og udvikling af projekter, der kan støttes via InvestEU-Fonden. •Høringer af interesserede parter Forslaget er en del af pakken til imødegåelse af de negative økonomiske følger af covid-19-pandemien og er en kriseforanstaltning. På baggrund af det akutte behov for at yde støtte til europæiske virksomheder, der er hårdt ramt af pandemien, samt nedlukningsforanstaltningerne har det ikke været muligt at gennemføre høringer af interessenter vedrørende de elementer, der er nye i forhold til Kommissionens oprindelige forslag fra 2018. Hvad angår de øvrige elementer var konsekvensanalysen baseret på den åbne offentlige høring om EU-fonde på området for investering, forskning & innovation, SMV'er og det indre marked og navnlig på besvarelserne vedrørende EU-støtten til investeringer . Dette forslag tager hensyn til resultaterne af høringen. De fleste respondenter gav udtryk for, at den nuværende EU-støtte til investeringer ikke i tilstrækkelig grad imødegår de politiske udfordringer med hensyn til at sænke arbejdsløsheden, støtte sociale investeringer, fremme den digitale omstilling, lette adgangen til finansiering for navnlig SMV'er, sikre et rent og sundt miljø og støtte industriudviklingen. De understregede størrelsen af de politiske udfordringer i EU, bl.a. inden for forskning, støtte til uddannelse, et sundt og rent miljø og omstillingen til en kulstoffattig og cirkulær økonomi samt nedbringelse arbejdsløsheden. Omkring 60 % af respondenterne i den åbne offentlige høring om strategisk infrastruktur gav udtryk for, at vanskelighederne ved at få adgang til finansielle instrumenter forhindrer de nuværende programmer i at opfylde de politiske mål. Langt størsteparten af respondenterne støttede de identificerede foranstaltninger, der kunne medvirke til at forenkle og mindske de administrative byrder. Disse omfattede navnlig færre, klarere og kortere regler, indbyrdes tilpasning af reglerne for EU's fonde samt stabile men fleksible rammer mellem programmeringsperioder. Forslaget sigter mod at imødekomme disse resultater ved at øge fokus på Unionens politiske prioriteter inden for rammerne af støtten under InvestEU-Fonden. Det fælles regelsæt, der indføres med InvestEU-Fonden, bør afhjælpe problemet med mulige overlapninger og navnlig gøre det lettere for de endelige modtagere at anmode om støtte. InvestEU-Fonden har desuden en indbygget fleksibilitet, så den kan tilpasses udviklingen i markedsforholdene og -behovene. Rapporteringskravene er også blevet ensrettet.

•Ekstern ekspertbistand Der blev foretaget en ekstern evaluering i overensstemmelse med artikel 18, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1017 af 25. juni 2015 om Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning og Den Europæiske Portal for Investeringsprojekter og om ændring af forordning (EU) nr. 1291/2013 og (EU) nr. 1316/2013 — Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer som også beskrevet i afsnittet "Retrospektive evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning". •Konsekvensanalyse Forslaget er en del af pakken til imødegåelse af de negative økonomiske følger af covid-19-pandemien og er en kriseforanstaltning. På baggrund af det akutte behov for at yde støtte til europæiske virksomheder, der er hårdt ramt af pandemien, samt nedlukningsforanstaltningerne har det ikke været muligt at foretage en formel konsekvensanalyse vedrørende de elementer, der er nye i forhold til Kommissionens oprindelige forslag fra 2018. Hvad angår de øvrige elementer indeholder konsekvensanalysen til Kommissionens oprindelige forslag fra 2018 en grundig analyse af de største udfordringer for den næste FFR og navnlig af det investeringsunderskud og de suboptimale investeringssituationer, der findes inden for diverse politikområder såsom forskning og innovation, bæredygtig infrastruktur, SMV-finansiering og sociale investeringer. I analysen undersøges og redegøres der for valgene vedrørende den foreslåede udformning af InvestEU-Fonden samt dens ledelse og forvaltning, målforanstaltninger, finansielle produkter og de endelige modtagere. Hvor det er relevant, beskrives de alternative løsninger, der er taget i betragtning, og der redegøres for baggrunden for de valgte løsninger. Det gælder navnlig rationalet bag valget om at oprette ét enkelt instrument til investeringsstøtte, gennemførelsesmekanismerne og gennemførelsespartnerne samt den foreslåede forvaltningsstruktur. I analysen understreges det, at erfaringerne med EU's finansielle instrumenter og EFSI-budgetgarantien har afdækket et behov for forenkling, strømlining og bedre samordning af EU's instrumenter for investeringsstøtte under den næste FFR. Erfaringerne med EFSI har også afsløret de betydelige fordele og effektivitetsgevinster, der er ved at anvende en budgetgaranti, hvor det er muligt, frem for traditionelle finansielle instrumenter. I konsekvensanalysen udpeges følgende centrale egenskaber, som InvestEU-Fonden bør besidde: ·Én samlet struktur, som kommunikeres direkte til de finansielle formidlere, projektpromotorer og endelige modtagere, der søger finansiering. ·En mere effektiv udnyttelse af budgetmidler med øget løftestangseffekt ved anvendelse af én enkelt budgetgaranti for forskellige finansielle produkter, som dækker en diversificeret risikoportefølje. Dette skaber effektivitetsgevinster sammenlignet med en løsning med forskellige finansielle instrumenter eller 'øremærkede' budgetgarantier, der dækker en begrænset række af risici, idet det kræver en lavere tilførselssats, men giver en tilsvarende beskyttelse. ·Et forenklet og mere koncentreret udbud af instrumenter til investeringsstøtte rettet mod Unionens vigtigste politiske mål. Det vil også give mulighed for at kombinere tilskud og finansiering fra forskellige EU-programmer, almindelige EIB-lån eller privat finansiering. ·Muligheden for at tilbyde sektorspecifikke instrumenter til støtte for særlige markedssvigt (f.eks. grøn søtransport, energidemonstrationsprojekter, naturkapital). ·Fleksibilitetsforanstaltninger, der kan sætte InvestEU-Fonden i stand til hurtigt at reagere på markedsændringer og politiske prioriteter, der udvikler sig med tiden. ·En integreret forvaltnings- og gennemførelsesstruktur, der øger den interne samordning og styrker Kommissionens stilling over for gennemførelsespartnerne. Det vil også medføre en mere omkostningseffektiv forvaltning, forhindre overlapninger og skabe større synlighed over for investorer. ·Forenklede rapporterings-, overvågnings- og kontrolkrav. Da der kun findes én samlet ramme, vil InvestEU-Fonden være omfattet af integrerede og mere enkle overvågnings- og rapporteringsregler. ·Større komplementaritet mellem programmer, der forvaltes centralt, og dem under delt forvaltning. Det gælder også muligheden for medlemsstaterne til at kanalisere bevillinger under delt forvaltning via InvestEU-Fonden (i det særlige medlemsstatssegment). ·Forbindelse mellem InvestEU-rådgivningsplatformen og InvestEU-Fonden med henblik på at støtte udviklingen og gennemførelsen af en pipeline med finansieringsegnede projekter. Rækken af interventioner under InvestEU-Fonden vil blive gennemført ved hjælp af forskellige produkter, som henvender sig til forskellige former for risici, der ellers ville kræve høje, middelhøje eller lave tilførselssatser, afhængigt af typen af den ydede garanti og den støttede transaktion. Kommissionen vil udstikke retningslinjer og overvåge anvendelsen af og risiciene i forbindelse med de forskellige produkter med henblik på at sikre, at den samlede portefølje stemmer overens med tilførselssatsen som fastsat i dette forslag. Den 27. april 2018 afgav Udvalget for Forskriftskontrol en positiv udtale med forbehold. I konsekvensanalysen behandles de rejste spørgsmål. Den redegør nu mere udførligt for de eksisterende overlapninger mellem EFSI og centralt forvaltede finansielle instrumenter. Den redegør også for, hvordan de potentielle overlapninger vil blive undgået med InvestEU-Fonden. Samtidig beskrives valget af den foreslåede forvaltningsstruktur samt de forskellige organers roller mere detaljeret. Det omfatter en sammenligning mellem de nuværende forvaltningsordninger for EFSI og de finansielle instrumenter og den, der foreslås for InvestEU-Fonden. Den indeholder nu også nærmere præciseringer af de antagelser, der ligger til grund for det forventede risikoniveau og tilførselssatsen, herunder yderligere forklaringer af den risikovurderingsfunktion, der er indeholdt i forvaltningsstrukturen. •Forenkling Suboptimale investeringssituationer afhjælpes i dag gennem en meget forskelligartet og fragmenteret portefølje af finansielle instrumenter på EU-plan og gennem EFSI. Denne situation har også gjort det vanskeligt for de finansielle formidlere og de endelige modtagere, som skal opfylde mange forskellige støtteberettigelses- og rapporteringsregler.

Formålet med InvestEU-Fonden er netop at forenkle EU's investeringsstøtte ved at oprette én samlet ramme, som kan mindske kompleksiteten. Eftersom ét fælles regelsæt indebærer langt færre aftaler, vil InvestEU-Fonden gøre det lettere for de endelige modtagere at få adgang til EU-støtten, samtidig med at det vil lette styringen og forvaltningen af instrumenterne til investeringsstøtte. Da InvestEU-Fonden dækker alle politiske behov for investeringsstøtte, er der bedre mulighed for at strømline og ensrette rapporteringskravene og resultatindikatorerne. •Grundlæggende rettigheder Forslaget har ingen virkning for de grundlæggende rettigheder. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om EU-budgettet som drivkraft bag genopretningsplanen for Europa, der omfatter en styrket flerårig finansiel ramme for perioden 2021-2027, beløber den planlagte budgetramme (forpligtelser i løbende priser) for InvestEU-programmet sig til 33 524 733 000 EUR, inklusive 724 733 000 EUR til projektudviklingsbistand og andre ledsageforanstaltninger. Den samlede hensættelse vil beløbe sig til 33 800 000 000 EUR, hvoraf 1 000 000 000 EUR dækkes af indtægter, tilbagebetalinger og inddrivelser i forbindelse med eksisterende finansielle instrumenter og EFSI. Indtægter og inddrivelser fra InvestEU-Fonden vil tilføre yderligere midler. Fra den overordnede budgetramme, der er nævnt ovenfor, vil 33 000 440 000 EUR blive stillet til rådighed via det europæiske genopretningsinstrument på grundlag af en beføjelse i henhold til den nye afgørelse om egne indtægter. Unionens deltagelse i en eventuel kommende forhøjelse (i en eller flere runder) af EIF's kapital kræver en finansieringsramme på op til 900 000 000 EUR i den flerårige finansielle ramme for 2021-2027. Dette gælder Unionens andel af den indbetalte del af en kapitalforhøjelse. Unionen bør kunne fastholde sin samlede andel i EIF's kapital under behørig hensyntagen til de finansielle virkninger. Yderligere budgetoplysninger findes i finansieringsoversigten til dette forslag. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering InvestEU-Fonden (EU-garantien) gennemføres ved indirekte forvaltning. Kommissionen skal indgå de nødvendige garantiaftaler med gennemførelsespartnerne. InvestEU-rådgivningsplatformen gennemføres ved indirekte eller direkte forvaltning, afhængigt af typen af støtte. InvestEU-portalen gennemføres primært ved direkte forvaltning. InvestEU-programmets virkninger vil blive undersøgt ved hjælp af evalueringer. Evalueringer foretages i overensstemmelse med punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016, hvori de tre institutioner bekræftede, at evalueringer af den eksisterende lovgivning bør danne grundlaget for konsekvensanalyser af muligheder for yderligere tiltag. Evalueringerne har til formål at vurdere InvestEU-programmets konkrete virkninger baseret på InvestEU-programindikatorer/-mål og en detaljeret analyse af, i hvor høj grad InvestEU-programmet kan anses for relevant, effektivt og virkningsfuldt, og af om det giver tilstrækkelig EU-merværdi og er i overensstemmelse med andre EU-politikker. Der vil blive set på erfaringerne med initiativet med henblik på at afdække eventuelle mangler/problemer eller et eventuelt potentiale til at forbedre foranstaltningerne eller deres resultater yderligere og hjælpe med at sikre en maksimal udnyttelse/virkning. Overvågningen af programmets resultater vil foregå ved hjælp af indikatorer, der fastsættes i forslaget. Som supplement til disse hovedindikatorer vil investeringsretningslinjerne eller garantiaftalerne indeholde mere detaljerede indikatorer, som vil tage udgangspunkt i de specifikke finansielle produkter, der anvendes. Der vil også blive udviklet specifikke indikatorer for InvestEU-rådgivningsplatformen og InvestEU-portalen. Gennemførelsespartnerne vil blive anmodet om at foretage harmoniseret rapportering, jf. finansforordningen. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Kapitel I — Generelle bestemmelser De generelle bestemmelser fastsætter de generelle og de specifikke mål for InvestEU-programmet, som afspejles under de forskellige politikområder. De finansierings- og investeringstransaktioner, der støttes af EU-garantien under InvestEU-Fonden, skal bidrage til i) Unionens konkurrenceevne, herunder innovation og digitalisering, ii) vækst og beskæftigelse i Unionens økonomi, dens bæredygtighed og dens miljø- og klimadimension, som bidrager til opfyldelsen af målene for bæredygtig udvikling og målene i Parisaftalen om klimaændringer og til skabelsen af arbejdspladser af høj kvalitet, iii) social modstandsdygtighed og inklusion og innovation i Unionen, iv) fremme af videnskabelige og teknologiske fremskridt, kultur, almen uddannelse og erhvervsuddannelse, v) integrationen af Unionens kapitalmarkeder og styrkelsen af det indre marked, herunder løsninger på fragmenteringen af Unionens kapitalmarkeder, diversificering af finansieringskilderne for virksomheder i Unionen og fremme af bæredygtig finansiering, vi) fremme af økonomisk, social og territorial samhørighed ved at bidrage til at modvirke uligheder i genopretningen efter krisen eller vii) genopretning af Unionens økonomi efter den krise, som covid-19-pandemien har forårsaget, ved at opretholde og styrke økonomiens strategiske værdikæder, som ofte berører flere medlemsstater og regioner, samt fastholde og øge aktiviteter af strategisk betydning for Unionen vedrørende kritisk infrastruktur, teknologier og input til virksomheder og forbrugere. EU-garantien foreslås at være på 75 153 850 000 EUR og tilførselssatsen på 45 %, dvs. der er behov for en hensættelse på 33 800 000 000 EUR (alle beløb er i løbende priser). Den vejledende fordeling af EU-garantien mellem politikområderne er fastsat i bilag I. Dog øremærkes op til 31 153 850 000 EUR til politikområdet strategiske europæiske investeringer. Størrelsen af hensættelsen er baseret på den type af finansielle produkter, der ventes anvendt, og den risiko, der knytter sig til porteføljerne, under hensyntagen til erfaringerne med EFSI og tidligere finansielle instrumenter. Den foreslåede finansieringsramme for InvestEU-rådgivningsplatformen, InvestEU-portalen og ledsageforanstaltningerne er på 724 733 000 EUR (i løbende priser). Finansieringsrammen står i et rimeligt forhold til EU-garantiens størrelse, idet det er formålet at lette en gnidningsløs anvendelse af den tilgængelige finansiering ved at yde passende rådgivningsstøtte til bl.a. projektpromotorer. Tredjelande vil også kunne deltage i de finansielle produkter under InvestEU-Fondens politikområder, bortset fra politikområdet strategiske europæiske investeringer, ved at yde et kontantbidrag, der dækker deres fulde deltagelse. Dette skal navnlig give mulighed for at videreføre eksisterende ordninger, hvor det er hensigtsmæssigt, bl.a. inden for forskning, eller for at yde støtte i forbindelse med tiltrædelsesprocessen. Medlemsstater, som ønsker at anvende en del af deres midler under delt forvaltning gennem InvestEU-Fonden, kan også bidrage. Disse beløb kommer oveni EU-garantien på 75 153 850 000 EUR (i løbende priser).

Kapitel II — InvestEU-Fonden I dette kapitel udpeges InvestEU-Fondens fem politikområder: i) bæredygtig infrastruktur, ii) forskning, innovation og digitalisering, iii) SMV'er, iv) sociale investeringer og færdigheder og v) strategiske europæiske investeringer, og det beskrives nærmere, hvad de omfatter. EU-garantien opdeles desuden i to segmenter, henholdsvis i) et EU-segment og ii) et medlemsstatssegment, der vil bestå af et delsegment for hver af de medlemsstater, der beslutter at tilføre en del af deres midler under delt forvaltning til InvestEU-Fonden. De særlige regler vedrørende medlemsstatssegmentet omfatter en bidragsaftale, der indgås mellem Kommissionen og den berørte medlemsstat, ligesom de fastsætter de vigtigste elementer vedrørende bidraget, f.eks. størrelse, tilførselssats og eventualforpligtelser. Forordningen om fælles bestemmelser og andre relevante retsakter vil indeholde de nødvendige bemyndigelsesbestemmelser. Så snart overførslen til InvestEU-Fonden finder sted, vil gennemførelsen af medlemsstatssegmentet være underlagt reglerne for InvestEU-Fonden. Kommissionen udvælger gennemførelsespartneren på baggrund af forslag fra medlemsstaten og undertegner en garantiaftale med den berørte medlemsstat. I Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 blev der opstillet et mere ambitiøst mål for klimaintegrering på tværs af alle EU-programmer med et overordnet mål om, at mindst 25 % af EU's udgifter skal bidrage til klimamålene. InvestEU-programmets bidrag til opfyldelsen af det overordnede mål vil blive fulgt ved hjælp af EU's klimamarkørsystem. Der er fastsat et ambitiøst mål om, at mindst 60 % af investeringerne under politikområdet bæredygtig infrastruktur skal bidrage til at opfylde Unionens mål vedrørende klima og miljø. Kommissionen vil årligt fremlægge oplysningerne inden for rammerne af det årlige budgetforslag. For at sikre, at InvestEU-programmets potentiale med hensyn til at bidrage til klimamålsætningerne udnyttes til fulde, vil Kommissionen søge at identificere relevante tiltag gennem hele InvestEU-programforløbet, fra forberedelse og gennemførelse til gennemgang og evaluering. Kapitel III — Partnerskab mellem Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe Der indgås et partnerskab mellem Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe. Ud over gennemførelsen af 75 % af EU-garantien omfatter partnerskabet visse rådgivende opgaver vedrørende bankrelaterede aspekter af garantiaftalerne, navnlig i forbindelse med finansielle risici, og vedrørende risikostyring af porteføljen. Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe vil også spille en central rolle i gennemførelsen af rådgivningsstøtte under InvestEU-rådgivningsplatformen. Den vil desuden rådgive Kommissionen og udføre operationelle opgaver i forbindelse med platformen. Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe skal træffe alle nødvendige foranstaltninger og forholdsregler for at undgå interessekonflikter med andre gennemførelsespartnere i forbindelse med de opgaver, den udfører for Kommissionen som led i partnerskabet. Kapitel IV — EU-garantien Bestemmelserne vedrørende EU-garantien og dens anvendelse fastsættes i dette kapitel. De vedrører bl.a. EU-garantiens uigenkaldelige og efterspørgselsbaserede karakter, investeringsperioden samt krav til de støtteberettigede finansierings- og investeringstransaktioner og former for finansiering. De sektorer, der kan støttes gennem finansierings- og investeringstransaktioner, er nærmere fastsat i bilag II. Derudover fastsættes i dette kapitel kravene til gennemførelsespartnerne — som bl.a. skal gennemgå søjletesten i overensstemmelse med finansforordningen — og til garantiaftalerne mellem Kommissionen og gennemførelsespartnerne. Dette kapitel indeholder også krav vedrørende vederlaget for EU-garantien og betingelserne for nedsættelse af vederlaget i behørigt begrundede tilfælde. Ved udvælgelsen af gennemførelsespartnerne vil Kommissionen undersøge deres evne til at opfylde målene for InvestEU-Fonden og bidrage med egne ressourcer samt til at tiltrække private investorer, sikre en tilstrækkelig geografisk og sektormæssig dækning og bidrage til nye løsninger til afhjælpning af markedssvigt og suboptimale investeringssituationer. Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe bør i betragtning af dens rolle i henhold til traktaterne, dens evne til at operere i alle medlemsstater og dens erfaringer med forvaltningen af nuværende finansielle instrumenter og EFSI forblive en privilegeret gennemførelsespartner under EU-segmentet. Den skal gennemføre 75 % af EU-garantien. Nationale erhvervsfremmende banker eller institutter kan også blive gennemførelsespartnere. Det vil desuden være muligt at have andre internationale finansielle institutioner som gennemførelsespartnere, navnlig når de frembyder en komparativ fordel med hensyn til særlig ekspertise og erfaring i bestemte medlemsstater. Det bør også være muligt for andre enheder, som opfylder kriterierne i finansforordningen, at fungere som gennemførelsespartnere. Kapitlet vedrører også den detaljerede dækning af EU-garantien afhængigt af de forskellige former for finansiering, der kan ydes derunder. Kapitel V — Ledelse og forvaltning Der nedsættes et rådgivende udvalg for InvestEU-Fonden bestående af i) repræsentanter for gennemførelsespartnerne, ii) repræsentanter for medlemsstaterne, iii) en ekspert udpeget af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og iv) en ekspert udpeget af Regionsudvalget. Det vil have til opgave at rådgive Kommissionen og styringsrådet om udformningen af de finansielle produkter, der skal gennemføres under InvestEU-Fonden, såvel som om markedssvigt og suboptimale investeringssituationer samt markedsforhold. Desuden skal det udveksle synspunkter om markedsudviklinger og bedste praksis. Der oprettes et styringsråd, der skal fastlægge strategiske og operationelle retningslinjer, anvende rammen for risikohåndtering, føre tilsyn med gennemførelsen af InvestEU, høres om den endelige liste over kandidater til Investeringsudvalget, vedtage forretningsordenen for Investeringsudvalgets sekretariat og vedtage regler for transaktioner med investeringsplatforme. Styringsrådet består af fire repræsentanter for Kommissionen, tre repræsentanter for Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe og to repræsentanter for andre gennemførelsespartnere. Desuden udpeger Europa-Parlamentet en ekspert uden stemmeret. Formandskabet varetages af en repræsentant for Kommissionen. Kommissionen foretager politikkontrol af foreslåede finansierings- og investeringsforanstaltninger for at verificere, at de er i overensstemmelse med EU-retten, inden der forelægges et forslag for Investeringsudvalget. Det foreslås dog, at forslag fra Den Europæiske Investeringsbank ikke underkastes politikkontrol, da de forelægges for Kommissionen som led i den procedure, der er fastsat i artikel 19 i protokol nr. 5. Kun hvis Kommissionen afgiver en negativ udtalelse i denne forbindelse, er en finansierings- eller investeringstransaktion udelukket fra EU-garantiens dækning. Investeringsudvalget godkender anvendelsen af EU-garantien til finansierings- og investeringstransaktioner. Dets medlemmer vil være eksterne eksperter med ekspertise inden for de relevante sektorer. Udvalget vil mødes i fem forskellige sammensætninger svarende til de fem politikområder. Hver sammensætning vil bestå af seks medlemmer, hvoraf de fire er permanente medlemmer, der sidder i alle sammensætningerne. De øvrige to medlemmer udvælges med særligt henblik på de sektorer, der er omfattet af det pågældende politikområde.

Der oprettes et uafhængigt sekretariat til at bistå Investeringsudvalget. Sekretariatet vil administrativt være placeret i Kommissionen, men det er ansvarligt over for Investeringsudvalgets formand. Investeringsudvalget er også ansvarligt for at godkende anvendelsen af EU-garantien i forbindelse med transaktioner i henhold til EFSI-forordningen. Der er behov for en resultattavle i forbindelse med alle finansierings- og investeringstransaktioner, der skal forelægges Investeringsudvalget. Resultattavlen skal sikre en uafhængig, gennemsigtig og harmoniseret vurdering af garantianmodningerne. Den skal indeholde detaljerede oplysninger om den pågældende finansierings- eller investeringstransaktion, bl.a. vedrørende transaktionens bidrag til Unionens politiske mål, additionalitet, markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold, investeringens indvirkning og transaktionens finansielle profil. Kapitel VI — InvestEU-rådgivningsplatformen InvestEU-rådgivningsplatformen vil yde rådgivningsbistand til identifikation, forberedelse, udvikling, strukturering, udbud og gennemførelse af projekter, herunder relateret kapacitetsopbygning. Den vil være tilgængelig for offentlige og private projektpromotorer såvel som for finansielle og andre formidlere. Kapitel VII — InvestEU-portalen InvestEU-portalen oprettes med udgangspunkt i erfaringerne med projektportalen under Investeringsplanen for Europa. Kommissionen vil foretage systematisk kontrol af, om projekterne er i overensstemmelse med EU-retten og EU's politikker. Gennemførelsespartnerne vil være forpligtet til at se nærmere på projekter, der består kontrollen og falder ind under deres aktivitetsområde. Formålet er at gøre investeringsmodne projekter, som søger finansiering, mere synlige i hele EU. Et projekt skal dog ikke nødvendigvis optages på portalen for at kunne modtage EU-støtte. Ligeledes betyder en optagelse på portalen ikke, at projektet automatisk støttes af EU-garantien. Kapitel VIII— Ansvar, overvågning og rapportering, evaluering og kontrol Formanden for styringsrådet kan anmodes om at aflægge rapport til Europa-Parlamentet eller Rådet eller besvare deres spørgsmål mundtligt eller skriftligt. I dette kapitel fastsættes bestemmelser om regelmæssig overvågning og rapportering, mens bilag III indeholder resultatindikatorerne for programmet. Derudover indeholder kapitlet bestemmelser om revision og OLAF's rettigheder med hensyn til finansierings- og investeringstransaktioner i tredjelande. Det foreslås at evaluere anvendelsen af EU-garantien ved hjælp af en midtvejsevaluering og en endelig evaluering i overensstemmelse med kravene i finansforordningen. Som led i midtvejsevalueringen skal der undersøges visse særlige aspekter af forordningen, f.eks. de nærmere bestemmelser om partnerskabet mellem Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe, fordelingen af EU-garantien mellem Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe og de øvrige gennemførelsespartnere og gennemførelsen af InvestEU-rådgivningsplatformen. Kapitel IX — Gennemsigtighed og synlighed Disse bestemmelser har til formål at sikre tilstrækkelig gennemsigtighed og synlighed over for de endelige modtagere og den brede offentlighed. Kapitel X — Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser Dette sidste kapitel indeholder bestemmelser vedrørende anvendelsen af indtægter, tilbagebetalinger og inddrivelser fra de foregående programmer. En liste over disse programmer, foruden EFSI, findes i bilag IV. I dette kapitel fastsættes også proceduren for delegerede retsakter. Forordningen forventes at finde anvendelse fra den 1. januar 2021. 2020/0108 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af InvestEU-programmet

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 173 og artikel 175, stk. 3, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Covid-19-pandemien er et stort chok for den globale økonomi og Unionens økonomi. Som følge af de nødvendige inddæmningsforanstaltninger er den økonomiske aktivitet i EU faldet betydeligt. Faldet i EU's BNP i 2020 forventes at blive omkring 7,5 %, hvilket er langt mere end under finanskrisen i 2009. Udbruddet af pandemien har gjort det klart, at de globale forsyningskæder er indbyrdes forbundne, og har blotlagt visse sårbarheder såsom de strategiske industriers overdrevne afhængighed af ikkediversificerede eksterne forsyningskilder. Disse sårbarheder skal afhjælpes, for at EU kan styrke sit katastrofeberedskab og hele økonomiens robusthed og samtidig bevare sin åbenhed over for konkurrence og handel i overensstemmelse med sine regler. Investeringsaktiviteten forventes at være faldet betydeligt. Selv før pandemien, hvor der ganske vist kunne konstateres en stigning i investeringskvoterne i Unionen, var niveauet fortsat lavere, end man kunne forvente i en periode med kraftigt opsving, og det var ikke tilstrækkeligt til at opveje flere års underinvestering efter 2009-krisen. Endnu vigtigere er det, at de aktuelle investeringsniveauer og fremskrivninger heraf ikke kan dække Unionens behov for strukturelle investeringer, der kan genskabe og opretholde vækst på lang sigt i lyset af den teknologiske udvikling og den globale konkurrenceevne, herunder på områderne innovation, færdigheder, infrastruktur og små og mellemstore virksomheder (SMV'er), og i betragtning af nødvendigheden af at tackle vigtige samfundsmæssige udfordringer såsom bæredygtighed og befolkningsaldring. For at opfylde Unionens politiske mål og støtte en hurtig, inklusiv og sund økonomisk genopretning er det derfor nødvendigt at bidrage til at afhjælpe markedssvigt og suboptimale investeringsforhold og reducere det investeringsunderskud, der er i bestemte sektorer. (2)Diverse evalueringer har understreget, at de mange forskellige finansielle instrumenter, der blev oprettet under den flerårige finansielle ramme for 2014-2020, har medført visse overlapninger med hensyn til deres anvendelsesområde. Mangfoldigheden af instrumenter har også skabt vanskeligheder for formidlerne og de endelige modtagere, som har skullet opfylde mange forskelligartede støtteberettigelses- og rapporteringsregler. Manglen på indbyrdes kompatible regler har desuden gjort det vanskeligt at kombinere midler fra forskellige EU-fonde, skønt en sådan kombination ville have været gavnlig for projekter med behov for forskellige former for finansiering. Der bør derfor oprettes én enkelt fond, InvestEU-Fonden, som bygger på erfaringerne med Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI), der blev oprettet under investeringsplanen for Europa. Den nye fond skal sikre en mere effektiv støtte til de endelige modtagere ved at integrere og forenkle den finansiering, der tilbydes, under en enkelt budgetgarantiordning. Dette vil give Unionens støtte større gennemslagskraft og samtidig reducere de omkostninger, der skal dækkes af EU-budgettet. (3)I de senere år har Unionen vedtaget en række ambitiøse strategier for at fuldføre det indre marked og fremme bæredygtig og inklusiv vækst og beskæftigelse, bl.a. "Europa 2020 — En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst" af 3. marts 2010, "Handlingsplan for etablering af en kapitalmarkedsunion" af 30. september 2015, "En ny europæisk kulturdagsorden" af 22. maj 2018, "Ren energi til alle europæere" af 30. november 2016, "Kredsløbet lukkes – en EU-handlingsplan for den cirkulære økonomi" af 2. december 2015, "En europæisk strategi for lavemissionsmobilitet " af 20. juli 2016, "En europæisk forsvarshandlingsplan" af 30. november 2016, "Oprettelse af Den Europæiske Forsvarsfond" af 7. juni 2017, "En rumstrategi for Europa" af 26. oktober 2016, "Interinstitutionel proklamation om den europæiske søjle for sociale rettigheder af 13. december 2017", "En europæisk grøn pagt" af 11. december 2019, "Investeringsplan for den europæiske grønne pagt" af 14. januar 2020, "Et stærkt, socialt Europa for retfærdig omstilling" af 14. januar 2020, strategien "Europas digitale fremtid i støbeskeen", "En europæisk strategi for data" og meddelelsen om kunstig intelligens af 19. februar 2020, "En ny industristrategi for Europa" af 10. marts 2020 og "En SMV-strategi for et bæredygtigt og digitalt Europa" af 10. marts 2020. InvestEU-Fonden bør udnytte og øge synergierne mellem disse gensidigt forstærkende strategier ved at yde støtte til investeringer og adgang til finansiering. (4)På EU-plan tjener det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker til at udpege nationale reformprioriteter og følge gennemførelsen heraf. Medlemsstaterne udvikler — i samarbejde med lokale og regionale myndigheder, hvor det er hensigtsmæssigt — deres egne nationale flerårige investeringsstrategier til støtte for disse reformprioriteter. Disse strategier bør fremlægges sammen med de årlige nationale reformprogrammer og bør opridse og samordne de prioriterede investeringsprojekter, som vil blive støttet af medlemsstaten og/eller Unionen. De bør også sikre, at EU-midlerne anvendes på en sammenhængende måde, så der skabes størst mulig merværdi af den finansielle bistand, der ydes af bl.a. de europæiske struktur- og investeringsfonde, genopretnings- og resiliensfaciliteten og InvestEU-programmet. (5)InvestEU-Fonden bør medvirke til at øge Unionens konkurrenceevne og socioøkonomiske konvergens og samhørighed, bl.a. inden for innovation og digitalisering, og bidrage til effektiv ressourceudnyttelse i overensstemmelse med den cirkulære økonomi, til bæredygtighed og inklusion i Unionens økonomiske vækst og til social modstandsdygtighed og integration af Unionens kapitalmarkeder, herunder gennem løsninger, der afhjælper fragmenteringen af Unionens kapitalmarkeder, og som diversificerer finansieringskilderne for virksomheder i Unionen. Med henblik herpå bør den støtte teknisk og økonomisk levedygtige projekter ved at skabe en ramme for anvendelse af gælds-, risikostyrings- og egenkapitalinstrumenter, som understøttes af en garanti fra EU-budgettet og finansielle bidrag fra gennemførelsespartnere. InvestEU-Fonden bør være efterspørgselsbaseret, men samtidig bør den fokusere på at skabe strategiske, langsigtede fordele i forbindelse med de af Unionens politiske hovedområder, som ellers ikke ville blive finansieret eller ville blive utilstrækkeligt finansieret, og dermed bidrage til at opfylde Unionens politiske mål. Støtte inden for rammerne af InvestEU-Fonden bør dække en bred vifte af sektorer og regioner, idet overdreven sektoriel og geografisk koncentration bør undgås, og adgangen til støtte bør lettes for projekter, der omfatter partnerenheder i forskellige regioner i Unionen. (6)De kulturelle og kreative sektorer er centrale og hurtigt voksende sektorer i Unionen, og de skaber både økonomisk og kulturel værdi fra intellektuel ejendomsret og individuel kreativitet. De restriktioner for socialt samvær, der er indført i løbet af covid-19-krisen, har imidlertid haft en betydelig negativ økonomisk indvirkning på disse sektorer. Den immaterielle karakter af aktiverne i disse sektorer begrænser desuden muligheden for, at SMV'er og organisationer inden for disse sektorer kan få adgang til privat finansiering, som er afgørende for at kunne investere, opskalere og konkurrere på internationalt plan. InvestEU-programmet bør fortsat lette adgangen til finansiering for SMV'er og organisationer fra de kulturelle og kreative sektorer. Idet de kulturelle og kreative sektorer samt den audiovisuelle sektor og mediesektoren er vigtige for vores kulturelle mangfoldighed og demokrati i den digitale tidsalder og er en grundlæggende del af vores suverænitet og selvstændighed, vil strategiske investeringer i audiovisuelt indhold, medieindhold og teknologier på det audiovisuelle område og medieområdet få betydning for evnen til på lang sigt at kunne producere og distribuere indhold til et bredt publikum på tværs af nationale grænser. (7)InvestEU-Fonden bør støtte investeringer i materielle og immaterielle aktiver, herunder kulturarv, med henblik på at fremme bæredygtig og inklusiv vækst, investeringer og beskæftigelse for således at bidrage til øget velfærd, en mere ligelig indkomstfordeling og en højere grad af økonomisk, social og territorial samhørighed i Unionen. InvestEU-finansierede projekter bør opfylde Unionens miljømæssige og sociale standarder, herunder for arbejdstagerrettigheder. Interventioner gennem InvestEU-Fonden bør supplere den EU-støtte, der ydes gennem tilskud. (8)Unionen har tilsluttet sig målene i FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling ("2030-dagsordenen"), FN's mål for bæredygtig udvikling og Parisaftalen, som blev vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer ("Parisaftalen om klimaændringer), samt Sendairammen for katastrofeforebyggelse 2015-2030. For at opfylde disse mål samt de mål, der er fastsat i Unionens miljøpolitikker, bør indsatsen for at sikre en bæredygtig udvikling intensiveres. Derfor bør principperne for bæredygtig udvikling indtage en fremtrædende plads i udformningen af InvestEU-Fonden. (9)InvestEU-programmet bør bidrage til at opbygge et bæredygtigt finansieringssystem i Unionen, som kan hjælpe med at omlægge privat kapital til bæredygtige investeringer i overensstemmelse med målene i Kommissionens meddelelse af 8. marts 2018, "Handlingsplan for finansiering af bæredygtig vækst", samt Kommissionens meddelelse af 14. januar 2020 om investeringsplanen for et bæredygtigt Europa. (10)For at afspejle betydningen af at bekæmpe klimaændringer i overensstemmelse med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen om klimaændringer og målene for bæredygtig udvikling vil InvestEU-programmet bidrage til at integrere klimatiltag og til at nå det overordnede mål om, at mindst 25 % af udgifterne i EU-budgettet bidrager til klimamålene. Foranstaltninger inden for rammerne af InvestEU-programmet forventes at bidrage med 30 % af InvestEU-programmets samlede finansieringsramme til klimamål. Relevante foranstaltninger vil blive udpeget under forberedelsen og gennemførelsen af InvestEU-programmet og revurderet som led i de relevante evaluerings- og revisionsprocesser. (11)InvestEU-Fondens bidrag til opfyldelsen af klimamålene vil blive kortlagt ved hjælp af et EU-system til klimasporing, der skal udvikles af Kommissionen i samarbejde med potentielle gennemførelsespartnere, som på behørig vis anvender de kriterier, der er fastsat i [forordning om oprettelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer], til bestemmelse af, hvorvidt en økonomisk aktivitet er miljømæssigt bæredygtig. InvestEU-programmet bør også bidrage til gennemførelsen af andre dimensioner af målene for bæredygtig udvikling. (12)Ifølge Det Verdensøkonomiske Forums Global Risks Report fra 2018 er halvdelen af de ti største risici, som truer verdensøkonomien, relateret til miljø. Disse risici omfatter forurening af luft, jord, indre vandveje og have, ekstreme vejrforhold, tab af biodiversitet og mislykkede tiltag til modvirkning af og tilpasning til klimaændringer. Miljøprincipperne er dybt forankret i traktaterne og mange af Unionens politikker. Derfor er det vigtigt at fremme integrationen af miljømål i de foranstaltninger, der gennemføres inden for rammerne af InvestEU-Fonden. Miljøbeskyttelse og den dermed forbundne risikoforebyggelse og -håndtering bør tages i betragtning ved forberedelsen og gennemførelsen af investeringer. Unionen bør også spore sine udgifter relateret til biodiversitet og bekæmpelse af luftforurening med henblik på at opfylde rapporteringskravene under konventionen om den biologiske mangfoldighed og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2284. Investeringer, der er øremærket til at nå målene for miljømæssig bæredygtighed, bør derfor spores ved hjælp af fælles metoder, der stemmer overens med dem, der udvikles under EU-programmer vedrørende forvaltning af klima, biodiversitet og luftforurening for at gøre det muligt at vurdere investeringernes individuelle og kombinerede indvirkning på de centrale komponenter af naturkapitalen, herunder luft, vand, jord og biodiversitet.

(13)Investeringsprojekter, der modtager omfattende EU-støtte, særligt inden for infrastruktur, bør screenes af gennemførelsespartneren for at fastslå, om de har miljømæssige, klimarelaterede eller sociale virkninger. Investeringsprojekter med sådanne virkninger bør være underlagt bæredygtighedskontrol i overensstemmelse med retningslinjer, som bør udvikles af Kommissionen i tæt samarbejde med potentielle gennemførelsespartnere inden for rammerne af InvestEU-programmet. I retningslinjerne bør der gøres passende brug af de kriterier, der er fastlagt i [forordning om oprettelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer] til bestemmelse af, hvorvidt en økonomisk aktivitet er miljømæssigt bæredygtig og i overensstemmelse med den vejledning, der udarbejdes for andre EU-programmer. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør disse retningslinjer indeholde passende bestemmelser til at undgå unødige administrative byrder, og projekter under en vis størrelse, som skal fastsættes i vejledningen, bør være undtaget fra bæredygtighedskontrollen. Hvis gennemførelsespartneren konkluderer, at der ikke skal foretages en bæredygtighedskontrol, bør denne begrunde det over for det investeringsudvalg, der er nedsat i forbindelse med InvestEU-Fonden. Foranstaltninger, der er uforenelige med opfyldelsen af klimamålene, bør ikke være støtteberettigede i henhold til denne forordning. (14)De lave niveauer for investering i infrastruktur i Unionen under den tidligere finanskrise og den nuværende covid-19-krise har undergravet Unionens evne til at fremme bæredygtig vækst, konkurrenceevne og konvergens. Som følge heraf er der risiko for, at der opstår permanente ubalancer, og at udviklingen i regionerne påvirkes på længere sigt. Det er afgørende at foretage betydelige investeringer i europæisk infrastruktur, navnlig i forbindelse med sammenkobling og energieffektivitet samt etablering af et fælles europæisk transportområde, for at opfylde Unionens bæredygtighedsmål, herunder Unionens forpligtelser med hensyn til målene for bæredygtig udvikling og klima-og miljømålene for 2030. Derfor bør støtten under InvestEU-Fonden være rettet mod investeringer i transport- og energiinfrastruktur, herunder energieffektivitet, vedvarende energikilder og andre sikre og bæredygtige lavemissionsenergikilder, miljø- og klimainfrastruktur samt maritim og digital infrastruktur. InvestEU-programmet bør prioritere områder, der ikke modtager tilstrækkelige investeringer, og hvor der er behov for yderligere investeringer. For at sikre, at EU-finansieringsstøtten får størst mulig indvirkning og skaber størst mulig merværdi, bør der arbejdes for en strømlinet investeringsproces, som synliggør projektpipelinen og maksimerer synergierne på tværs af relevante EU-programmer på blandt andet transport- og energiområdet og på det digitale område. Med tanke på sikkerhedstruslerne bør investeringsprojekter, der modtager EU-støtte, omfatte infrastrukturernes modstandsdygtighed, herunder deres vedligeholdelse og sikkerhed, og tage hensyn til principperne om beskyttelse af borgerne i det offentlige rum. Dette bør være et supplement til andre EU-fondes indsats, f.eks. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, som yder støtte til sikkerhedselementerne i forbindelse med investeringer i det offentlige rum, transport, energi og anden kritisk infrastruktur. (15)InvestEU-programmet bør, hvor det er hensigtsmæssigt, bidrage til målene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 og forvaltningsforordningen samt fremme energieffektivitet i forbindelse med investeringsbeslutninger. (16)Reel multimodalitet giver mulighed for at skabe et effektivt og miljøvenligt transportnet, som udnytter det maksimale potentiale i alle transportformer og skaber synergi mellem dem. InvestEU-programmet bør støtte investeringer i multimodale transportknudepunkter, som på trods af deres betydelige økonomiske og forretningsmæssige potentiale indebærer en betydelig risiko for private investorer. InvestEU-programmet bør også bidrage til udviklingen og udbredelsen af intelligente transportsystemer (ITS). InvestEU-programmet bør bidrage til en øget indsats for at udforme og anvende teknologier, der er med til at forbedre køretøjers og vejinfrastrukturers sikkerhed. (17)InvestEU-programmet bør bidrage til Unionens politikker vedrørende have og oceaner, dels gennem udvikling af projekter og virksomheder inden for den blå økonomi, dels gennem finansieringsprincipperne for en bæredygtig blå økonomi. Dette kan omfatte tiltag inden for maritim iværksætterkultur og den maritime sektor, en innovativ og konkurrencedygtig maritim sektor samt vedvarende havenergi og en cirkulær økonomi. (18)Mens det overordnede investeringsniveau i Unionen var stigende inden covid-19-krisen, blev der stadig ikke foretaget tilstrækkelige investeringer i mere risikobetonede aktiviteter såsom forskning og innovation, og investeringsniveauet på det område ventes nu at være faldet kraftigt som følge af krisen. Den deraf følgende underinvestering i forskning og innovation skader Unionens industrielle og økonomiske konkurrenceevne og forringer borgernes livskvalitet. InvestEU-Fonden bør tilvejebringe passende finansielle produkter til at dække forskellige stadier af innovationscyklussen og en bredere vifte af interessenter, navnlig for at give mulighed for opskalering og kommerciel udbredelse af løsninger i Unionen, så de også kan konkurrere på verdensmarkedet, og fremme Unionens ekspertise inden for bæredygtige teknologier på globalt plan i synergi med Horisont Europa, herunder Det Europæiske Innovationsråd. I denne henseende bør de indhøstede erfaringer fra de finansielle instrumenter såsom InnovFin - EU-finansiering af innovation, der anvendes under Horisont 2020 til at lette og fremskynde adgangen til finansiering til innovative virksomheder, udgøre et stærkt grundlag for at yde denne målrettede støtte. (19)Turismesektoren, som er en vigtig del af Unionens økonomi, har lidt et særligt alvorligt tilbageslag som følge af covid-19-pandemien. InvestEU-programmet bør bidrage til at styrke sektorens konkurrenceevne på lang sigt ved at støtte foranstaltninger, der sigter mod at fremme bæredygtig, innovativ og digital turisme. (20)Der er et presserende behov for at investere i og fremme den digitale omstilling og for at udbrede fordelene heraf til alle borgere og virksomheder i Unionen. Den solide politiske ramme for strategien for et digitalt indre marked bør nu følges op med tilsvarende ambitiøse investeringer, bl.a. inden for kunstig intelligens, i overensstemmelse med programmet for et digitalt Europa. (21)SMV'er udgør over 99 % af virksomhederne i Unionen, og deres økonomiske værdi er både betydelig og afgørende. De har imidlertid vanskeligt ved at få adgang til finansiering på grund af den opfattede større risiko og mangel på sikkerhedsstillelse. Samtidig står SMV'er og socialøkonomiske virksomheder over for yderligere udfordringer, fordi de er nødt til at forblive konkurrencedygtige ved at engagere sig i digitalisering, internationalisering, omdannelse til en cirkulær økonomi, innovation samt opkvalificering af deres medarbejdere. Sammenlignet med større virksomheder har SMV'er og socialøkonomiske virksomheder desuden adgang til færre finansieringskilder, idet de typisk ikke udsteder obligationer og kun har beskeden adgang til børser eller store institutionelle investorer. Innovative løsninger som f.eks. medarbejderovertagelser af eller udstedelse af medarbejderaktier i en virksomhed bliver også stadig mere almindelige blandt SMV'er og socialøkonomiske virksomheder. Vanskelighederne ved at få adgang til finansiering er endnu mere udtalte for de SMV'er, der beskæftiger sig med immaterielle aktiver. SMV'er i Unionen er yderst afhængige af banker og lånefinansiering i form af kassekreditter, banklån eller leasing. Det er nødvendigt at støtte SMV'er, der står over for ovennævnte udfordringer, ved at gøre det nemmere for dem at få adgang til finansiering og ved at tilbyde mere varierede finansieringsmuligheder for at sætte dem bedre i stand til at finansiere deres oprettelse, vækst, innovation og bæredygtige udvikling, sikre deres konkurrenceevne og modstå økonomiske tilbageslag samt skabe en mere modstandsdygtig økonomi og et robust finansielt system i tilfælde af økonomiske tilbageslag, således at SMV'erne fortsat kan skabe arbejdspladser og social velfærd. Denne forordning komplementerer også de initiativer, der allerede er truffet inden for rammerne af kapitalmarkedsunionen. InvestEU-Fonden bør derfor bygge på vellykkede EU-programmer såsom programmet for virksomheders konkurrenceevne og SMV'er (COSME), og den bør tilvejebringe driftskapital og investeringer i hele en virksomheds livscyklus, finansiering af leasingtransaktioner og en mulighed for at fokusere på specifikke og mere målrettede finansielle produkter. Den bør også maksimere offentlig-private fondsinstrumenters slagstyrke, herunder fonden til børsintroduktion af SMV'er, der har til formål at støtte SMV'er ved at kanalisere både mere privat og offentlig kapital over i navnlig strategiske virksomheder. (22)Som beskrevet i Kommissionens oplæg om Europas sociale dimension af 26. april 2017, meddelelsen om den europæiske søjle for sociale rettigheder, EU-rammen for FN's konvention om rettigheder for personer med handicap samt meddelelsen om et stærkt socialt Europa for retfærdig omstilling af 14. januar 2020 er opbygningen af en mere inklusiv og retfærdig Union en af Unionens vigtigste prioriteter med henblik på at bekæmpe ulighed og fremme politikker for social inklusion i Europa. Ulige muligheder er navnlig fremherskende, når det drejer sig om adgang til uddannelse, kultur, beskæftigelse, sundhed og sociale tjenester. Investering i de dele af økonomien, der vedrører færdigheder og social og menneskelig kapital, samt i integration af sårbare befolkningsgrupper i samfundet kan øge de økonomiske muligheder, navnlig hvis de koordineres på EU-plan. InvestEU-Fonden bør anvendes til at støtte investeringer inden for almen og erhvervsrettet uddannelse, herunder omskoling og opkvalificering af arbejdstagere, bl.a. i regioner, som er afhængige af en kulstofintensiv økonomi, og som er påvirket af den strukturelle omstilling til en lavemissionsøkonomi. Fonden bør anvendes til at støtte projekter, der har positive sociale virkninger og fremmer social inklusion, ved at bidrage til at øge beskæftigelsen i alle regioner, særligt blandt ufaglærte og langtidsledige, og ved at forbedre situationen med hensyn til ligestilling, lige muligheder, ikkeforskelsbehandling, tilgængelighed, solidaritet mellem generationerne, sundheds- og socialsektoren, almennyttige boliger, hjemløshed, digital inklusion, udvikling af lokalsamfundet, de unges rolle og plads i samfundet samt sårbare personer, herunder tredjelandsstatsborgere. InvestEU-programmet bør også støtte europæisk kultur og kreativitet med et socialt formål. (23)For at håndtere de negative følger af de omfattende samfundsmæssige forandringer i Unionen og af arbejdsmarkedsudviklingen i de kommende ti år er det nødvendigt at investere i menneskelig kapital, social infrastruktur, mikrofinansiering, finansiering af etiske og sociale virksomheder og nye samfundsøkonomiske forretningsmodeller, herunder investeringer med social indvirkning samt sociale resultatkontrakter. InvestEU-programmet bør understøtte det fremspirende sociale markedsøkosystem med henblik på at forbedre udbuddet af og adgangen til finansiering for mikrovirksomheder, sociale virksomheder og institutioner, der udfører frivilligt samfundsarbejde, med det formål at imødekomme efterspørgslen blandt dem, der har størst behov. I rapporten "Boosting Investment in Social Infrastructure in Europe" (fremme af investeringer i social infrastruktur i Europa), som taskforcen på højt plan for investering i social infrastruktur i Europa offentliggjorde i januar 2018, peges der på et samlet investeringsunderskud på mindst 1,5 mia. EUR for perioden 2018-2030 inden for social infrastruktur og sociale tjenester, herunder uddannelse, sundhed og bolig. Der er således brug for støtte, også på EU-plan. Derfor bør offentlige, erhvervsrettede og filantropiske midler samt støtte fra velgørende fonde og fra alternative former for finansielle udbydere, herunder etiske, sociale og bæredygtige aktører, samles og udnyttes til støtte for udviklingen af en social værdikæde på markedet og en mere modstandsdygtig Union. (24)Under den økonomiske krise forårsaget af covid-19-pandemien fungerer den markedsbaserede ressourceallokering ikke optimalt, og den opfattede risiko skaber betydelige hindringer for private investeringer. Under sådanne omstændigheder er det centrale kendetegn ved InvestEU-Fonden, der går ud på at tiltrække privat finansiering ved at begrænse risiciene forbundet med økonomisk levedygtige projekter, særlig værdifuldt og bør styrkes, bl.a. for at afbøde risikoen for uligheder i genopretningen. InvestEU-programmet bør være i stand til at yde afgørende støtte til virksomheder i genopretningsfasen og samtidig sikre, at investorerne fokuserer målrettet på Unionens politiske prioriteter på mellemlang og lang sigt såsom den europæiske grønne pagt, investeringsplanen for et bæredygtigt Europa, strategien for Europas digitale fremtid samt opbygningen af et stærkt socialt Europa for retfærdig omstilling. Programmet bør i væsentlig grad øge risikotagningskapaciteten i Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe (EIB), de nationale erhvervsfremmende banker og institutter samt andre gennemførelsespartnere til støtte for den økonomiske genopretning. (25)Covid-19-pandemien er et stort chok for den globale økonomi og Unionens økonomi. Faldet i EU's BNP forventes at blive langt kraftigere end under finanskrisen i 2009 og vil uundgåeligt have negative sociale virkninger. Pandemiudbruddet har vist, at der er behov for at afhjælpe strategiske sårbarheder, for at EU kan styrke sit katastrofeberedskab og hele økonomiens robusthed. Kun en robust, inklusiv og integreret europæisk økonomi kan sikre det indre marked og de lige konkurrencevilkår, hvilket også er til gavn for de hårdest ramte medlemsstater. (26)InvestEU-Fonden bør operere gennem følgende f