Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse — »Et bæredygtigt Europa i 2030: Opfølgning på FN's mål for bæredygtig udvikling, på den økologiske omstilling og på Parisaftalen om klimaændringer«

(2020/C 39/06)

Ordfører : Sirpa Hertell (FI/EPP), medlem af byrådet i Espoo Basisdokument : Oplæg »På vej mod et bæredygtigt Europa i 2030« (COM(2019) 22 final)

POLITISKE ANBEFALINGER

På vej mod et bæredygtigt Europa i 2030 — »Der er ingen planet B«

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG

1. fremhæver Rådets konklusioner ( 1 ) om betydningen af bæredygtig udvikling og udvalgets egen store interesse i fortsat at spille en ledende rolle i gennemførelsen af 2030-dagsordenen som en overordnet prioritet til gavn for EU's borgere og deres trivsel og som et væsentligt element i genopbygningen og styrkelsen af EU's troværdighed i Europa og på globalt plan;

2. bifalder den fornyede dynamik i debatten om en ambitiøs klimapolitik og forslaget om den »europæiske grønne aftale« med højere EU-mål for 2030, der blev bebudet af Kommissionens tiltrædende formand, Ursula von der Leyen, og opfordrer den nye Kommission til at inddrage de lokale og regionale myndigheder som reelle partnere for bæredygtighed og klimahandling, når den udarbejder den grønne aftale sammen med målene om klimaneutralitet i 2050;

3. understreger vigtigheden af at lægge den nye europæiske strategi »På vej mod et bæredygtigt Europa i 2030« til grund for en langtidsholdbar europæisk fremtid. Europa er allerede frontløber på bæredygtighedsområdet, men står over for komplekse globale udfordringer, som Den Europæiske Union er nødt til at tackle. RU er overbevist om, at opnåelse af en bæredygtig Europæisk Union, herunder målet om at opnå klimaneutralitet i 2050, kræver grundlæggende ændringer, som skal nås gennem en fælles indsats på alle myndighedsniveauer og med alle dele af vores samfund;

4. fremhæver, at de politiske hovedfundamenter for en bæredygtig og robust fremtid omfatter en afgørende omstilling til en cirkulær økonomi, herunder ikkegiftige materialecyklusser, et fast tilsagn om klimaneutralitet og håndtering af klimaændringer, beskyttelse af vores naturarv, biodiversitet og økosystemer, landbrugets og fødevaresystemernes bæredygtighed, sammenhæng og konsekvens mellem landbrugs-, miljø- og klimapolitikkerne samt sikre og bæredygtige CO 2 -fattige energier, bygninger og mobilitetssektorer. Det anslås, at denne omstilling på verdensplan vil have skabt over 200 mio. nye arbejdspladser til en værdi af mere end 4 bio. EUR i 2030;

5. påpeger vigtigheden af mennesker, ny teknologi, produkter, tjenesteydelser, forretningsmodeller og støtte til virksomheder samt offentlige og private investeringer — og alle Kommissionens horisontale katalysatorer — i realiseringen af et bæredygtigt og modstandsdygtigt Europa i 2030;

6. minder om vigtigheden af RU's anbefalinger om EU's langsigtede strategi for et bæredygtigt Europa inden 2030 ( 2 ) og Kommissionens forslag om at styrke retsstatsprincippet og EU's forvaltning, sikre bedre politikkohærens for bæredygtig udvikling og skabe forbindelse mellem strategien for bedre regulering og bæredygtighed;

7. præciserer, at 2030-dagsordenen består af fem søjler: fred, kloden, mennesker, velstand og partnerskab, men i denne udtalelse fokuseres der på kloden, og således fremlægges et strategisk bud på, hvordan vejen banes for at skabe bæredygtige europæiske byer og regioner i 2030.

På vej mod et bæredygtigt Europa i 2030: Byernes og regionernes kurs

8. glæder sig over omstillingen til en ressourceeffektiv, CO 2 -fattig, klimaneutral og biologisk mangfoldig økonomi og understreger det presserende behov for at gøre noget og inddrage alle myndighedsniveauer, økonomiske aktører, universiteter, forskningscentre, civilsamfundet og borgere;

9. opfordrer alle beslutningstagere på alle forvaltningsniveauer til at anerkende de lokale og regionale — med hver deres kompetenceniveau — myndigheders aktive og i mange tilfælde innovative rolle i opfyldelsen af målene, eftersom de er mest berørt af og desuden er ansvarlige for 65 % af gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling i Europa;

10. er enig i beviserne på, at målene for bæredygtig udvikling og gennemførelsen heraf ikke nås ved en top-down-tilgang, men at der først og fremmest er behov for bottom-up-tiltag — alle regioner, byer og borgere skal inddrages som aktive forandringsskabere;

11. minder om, at der i gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling i hele Europa er brug for en omfattende og systemisk tilgang for at sikre politisk sammenhæng mellem de forskellige aspekter af målene for bæredygtig udvikling. Udvalget understreger endvidere, at målene for bæredygtig udvikling alle er indbyrdes forbundne og tværgående, hvilket også gælder de fire aspekter af bæredygtig udvikling, nemlig det økonomiske, det miljømæssige, det sociale og det kulturelle aspekt, og at der er brug for en omhyggelig afvejning mellem disse;

12. understreger, at syv ud af de 17 mål for bæredygtig udvikling ( 3 ) har at gøre med den miljømæssige og klimamæssige omstilling. Udvalget bemærker i den forbindelse, at det ellevte mål for bæredygtig udvikling om bæredygtige byer og lokalsamfund henvender sig direkte til lokale og regionale myndigheder og omfatter vigtige delmål, der kræver politisk handling og flerniveaustyring;

13. påpeger, at byerne udleder 70 % af verdens drivhusgasemissioner, og lokale myndigheder har ansvaret for mere end 70 % af foranstaltningerne til begrænsning af klimaændringer og op mod 90 % af foranstaltningerne til tilpasning til klimaændringer;

14. påpeger, at regioner og byer går i spidsen på klimaområdet. Udvalget understreger desuden, at der er behov for samarbejde på flere niveauer og mere decentralisering og opfordrer EU til officielt at tildele de lokale og regionale myndigheder en aktiv rolle i udformningen af politikker til og bestemmelser om afbødning af og tilpasning til klimaændringer. Udvalget gentager derfor sin opfordring til medlemsstaterne om fuldt ud at inddrage de lokale og regionale myndigheder i udarbejdelsen af de integrerede nationale energi- og klimaplaner;

15. understreger, at det er afgørende for gennemførelsen af 2030-dagsordenen at tilpasse bæredygtighedsindsatsen inden for klima-, energi- og miljøpolitikkerne lokalt og regionalt. Udvalget opfordrer derfor til en yderligere styrkelse af europæiske partnerskaber ( 4 ) , netværk af byer og regioner ( 5 ) såsom »Under2Coalition« og grænseoverskridende samarbejde ( 6 ) og platforme med henblik på at udvikle fælles strategier, koordinere tiltag, gennemføre mere effektive strategier og samle ressourcer, navnlig i forbindelse med tilpasning til og afbødning af klimaændringer, miljøtiltag og bevarelse af biodiversitet.

Et bæredygtigt Europa 2030: en cirkulær, CO2-fattig og biologisk mangfoldig økonomi

16. efterlyser en helhedsorienteret EU-klimapolitik baseret på en systemisk tilgang. Udvalget bemærker, at EU's politikker indtil videre ofte er opdelt mellem byområder og landdistrikter og i forskellige kategorier som f.eks. emissionshandelssektoren (ETS), sektoren uden for ETS samt sektoren for arealudnyttelse, ændringer i arealudnyttelse og skovbrug (LULUCF). Udvalget opfordrer regioner og byer til at agere drivkraft for den gradvise omstilling til en ny systemisk model og finde nye og mere dækkende løsninger inden 2030;

17. støtter Europa-Parlamentets opfordring til medlemsstaterne om at indføre passende politikker og finansiering med henblik på effektivt at reducere emissionerne. Udvalget understreger, at EU-midler fra relevante fonde også kan støtte en retfærdig omstilling, såfremt det er hensigtsmæssigt ( 7 )

18. efterlyser en kombination af egnede markedsmekanismer, skatteændringer, støtteforanstaltninger, lovbestemmelser og frivillige tilsagn fra den offentlige sektor på medlemsstatsniveau samt på regionalt og lokalt niveau for at tiltrække klimaændringsrelaterede investeringer til sektoren uden for ETS med henblik på at opnå emissionsreduktioner på en omkostningseffektiv måde. Udvalget ser i den forbindelse frem til de forslag om en europæisk grøn aftale og en europæisk klimabank, som Kommissionens tiltrædende formand, Ursula von der Leyen, har bebudet;

19. er imidlertid overbevist om, at foranstaltninger, der gradvis kan sætte en effektiv stopper for direkte og indirekte subsidier til fossile brændstoffer (som f.eks. de eksisterende afgiftsundtagelser for flybrændstof), i tillæg til emissionshandelsordningen, er nødvendige for at skabe lige konkurrencevilkår for vedvarende energi, fremme adfærdsændringer og generere de ressourcer, der er nødvendige for at fremme en retfærdig omstilling. Udvalget bifalder i denne forbindelse den debat, som Kommissionens tiltrædende formand, Ursula von der Leyen, har sat i gang om CO 2 -prissætning og CO 2 -afgifter ved grænser;

20. foreslår stærke markedsbaserede incitamenter for at tiltrække udvikling af nye former for kulstofdræn og substitution af materialer fra stort til lille kulstofaftryk samt en ekstra indsats for at støtte forskning og udvikling til yderligere udvikling af nye CO 2 -reducerende teknologier og målemetoder;

21. anmoder om, at EU's klimamålsætninger strammes i overensstemmelse med 1,5 °C målsætningen, som Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer har fastlagt, til et gennemførligt niveau, og foreslår, at der etableres yderligere mekanismer til at nedbringe de resterende drivhusgasemissioner, og at 2030- og 2040-målene tilpasses til målet om CO 2 -neutralitet i 2050. Udvalget understreger betydningen af, at der sikres social retfærdighed, og at medlemsstaternes konkurrenceevne og den internationale handel fastholdes;

22. foreslår, at Kommissionen i samarbejde med RU under det finske EU-formandskab sætter gang i en undersøgelse af, hvordan en mere systemisk løsning kunne planlægges og gennemføres for perioden efter 2030;

23. opfordrer regionerne og byerne til at gå i spidsen for den gradvise omstilling til den nye systemiske model og finde nye løsninger inden 2030;

24. bemærker, at klimatiltagenes effektivitet og omkostningseffektivitet skal være det centrale vejledende princip i udviklingen af en mere systemisk løsning for EU, herunder for foranstaltninger såsom udvidelse og styrkelse af emissionshandelssystemet, samtidig med at dets levetid og forudsigelighed øges;

25. påpeger, at det vil kræve betydeligt flere investeringer i rene løsninger at opfylde målene for bæredygtig udvikling og klimamålene. Hvis f.eks. drivhusgasemissionerne skulle reduceres med over 90 % senest i 2050, ville det kræve mere end tre gange så mange investeringer på årsbasis i rene løsninger i forhold til det nuværende niveau;

26. foreslår at udvide og styrke emissionshandelssystemet med henblik på at modvirke klimaændringerne. Udvalget bemærker imidlertid, at en afvejning af omkostningseffektiviteten bør være et vejledende princip;

27. fremhæver de europæiske lokale og regionale myndigheders betydning og indflydelse og borgernes vigtige rolle på globalt plan i form af initiativer som den globale borgmesterpagt om klima og energi og FN's SDG 25 + 5 Cities Leadership Platform, når det gælder om at fremme udvekslingen af bedste praksis for at sikre gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling på lokalt plan;

28. understreger, at lokale aktører og borgere har de bedste forudsætninger for at skabe opmærksomhed omkring og bekæmpe klimaændringer. Udvalget understreger endvidere, at lokale og regionale myndigheder har et ansvar for at sørge for, at borgerne kan leve i overensstemmelse med målene for bæredygtig udvikling, og at støtte borgernes mobilisering for at arbejde i retning af målene;

29. forpligter sig til at gøre opmærksom på de lokale og regionale myndigheder i kommende internationale fora som f.eks. UNFCCC COP25 om klimaforandringer og FN's CBD COP15 om biodiversitet, idet udvalget går ind for en ambitiøs, tidsbestemt, videnskabsbaseret global biodiversitetsramme efter 2020, integreret med målene for bæredygtig udvikling. Udvalget opfordrer parterne til at anvende flerniveaustyring, hvilket indebærer formel inddragelse af lokale og regionale myndigheder i planlægning, implementering, overvågning, rapportering og kontrol. Udvalget gentager sin efterlysning af samlede strategier for koordinerede oplysningskampagner og engagement på alle niveauer.

I detaljer: en cirkulær, CO2-fattig, klimaneutral, biologisk mangfoldig og socialt retfærdig omstilling

30. slår til lyd for, at der på internationalt plan udvikles en ambitiøs, tidsbegrænset, videnskabeligt drevet global ramme for den cirkulære økonomi og biodiversiteten efter 2020, der tilpasser sig og integrerer målene for bæredygtig udvikling;

31. glæder sig over de seneste fremskridt i EU med hensyn til en omstilling til cirkulær økonomi, herunder bedre affaldshåndtering, men bemærker, at den økonomiske og den lovgivningsmæssige ramme i EU stadig skal gøres mere effektiv med henblik på at fuldføre strategien for cirkulær økonomi. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til inden for rammerne af den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi, som den har bebudet, at fremsætte konkrete forslag angående de manglende elementer i en sådan sammenhængende ramme med behørig hensyntagen til de lokale og regionale myndigheders centrale rolle og med særligt fokus på ressourceintensive sektorer såsom byggebranchen samt på ændringer i produktudformningen. De sociale fordele ved overgangen til cirkulær økonomi bør fremhæves tydeligere;

32. glæder sig over EU's næste strategiske dagsorden for 2019-2024 ( 8 ) , der omfatter bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion, bekæmpelse af klimaændringer og forbedring af miljøsituationen, omstilling til en mere ressourceeffektiv cirkulær økonomi ved at fremme grøn vækst, bioøkonomi og bæredygtig innovation og tackle energisikkerhed og energiomkostninger for husholdninger og virksomheder;

33. efterlyser en holistisk, stedbaseret tilgang i miljøpolitikken ved hjælp af flerniveaustyring, styrkelse af byernes og regionernes rolle, konsekvensanalyser og strategiske miljøvurderinger, miljørapportering, adgang til miljøoplysninger og håndhævelse af miljølovgivningen;

34. fremhæver regionernes og byernes grundlæggende rolle i omstillingen til en cirkulær økonomi. »Cirkulære regioner« har brug for en integreret og holistisk tilgang, sådan som det fremgår af RU's udtalelse om direktivet om engangsplast ( 9 )

35. fremhæver det presserende behov for at tilpasse det nationale energimiks i de forskellige medlemsstater til kravene i den langsigtede dekarboniseringsstrategi. Dette indebærer bl.a., at man skal øge andelen af vedvarende energi til over det nuværende vedtagne EU-mål om 32 % i 2030, navnlig for så vidt angår el-grundbelastningen, for i betydelig grad at nedbringe drivhusgasemissionerne;

36. opfordrer den offentlige sektor og de industrielle beslutningstagere til at fremskynde ibrugtagningen af nye strategiske energiteknologier og EU’s SET-plan i bekæmpelsen af klimaændringerne ved at øge forbrugernes rolle gennem bedre oplysning og ved hjælp af intelligente energinet;

37. understreger, at klimaomstillinger kræver betydelige grønne og blå investeringer og innovation, mere synergi mellem finansieringskilderne og stærkere forbindelser mellem offentlig og privat miljøfinansiering. Udvalget henviser i den forbindelse endvidere til sin udtalelse om de specifikke problemstillinger for regioner, der er stærkt afhængige af fossile brændstoffer ( 10 )

38. efterlyser, at der i enhver evaluering eller kvalitetskontrol af den eksisterende miljølovgivning om vand, jord, støj og luftkvalitet også er fokus på det grundlæggende behov for at forbedre sammenhængen i politikkerne hvad angår målene for bæredygtig udvikling ved at styrke den cirkulære økonomi, fremme bæredygtig produktion og bæredygtigt forbrug og håndtere nye forurenende stoffer såsom mikroplast, lægemidler og produkter til personlig pleje, pesticider, biprodukter fra desinfektion og industrikemikalier;

39. er dybt bekymret over den miljømæssige nødsituation, som verden nu står over for, som rapporteret i den nylige globale vurdering af biodiversitet og økosystemtjenester. Udvalget understreger, at tab af biodiversitet undergraver muligheden for, at mange lande kan nå målene for bæredygtig udvikling, og tilskynder derfor byer og regioner til øjeblikkeligt og hurtigt at lade biodiversitet ( 11 ) indgå i de forskellige sektorpolitikker, herunder landbrug samt by- og regionaludvikling, og tydeligt understrege vigtigheden af målene for beskyttelse af biodiversitet — også på retligt bindende niveau. Udvalget opfordrer Kommissionen til at støtte innovative naturbaserede løsninger og grønne infrastrukturer, der udvikles og gennemføres på subnationalt niveau, til tackling af biodiversitetstab og klimaændringer;

40. gentager opfordringen til, at der oprettes et europæisk observatorium for klimaneutralitet ( 12 ) , og fremhæver den aktive rolle, som lokale og regionale myndigheder spiller i udviklingen af klimaændringsobservatorier;

41. opfordrer til, at omarbejdningen af drikkevandsdirektivet vedtages for at sikre alle adgang til vand, hvilket indebærer, at vandområdernes gode økologiske tilstand skal bevares, sundhedsrisikoen bringes ned under 1 %, forbruget af vand på flaske mindskes, penge spares, samtidig med at mængden af plastaffald og CO 2 -emissioner skal reduceres;

42. opfordrer til, at vandrammedirektivet omarbejdes efter samme og endda højere ambitionsniveau, således at det sikres, at vandområder bevares og genoprettes, og at vandøkosystemerne i EU har en passende tilstand;

43. gentager sin opfordring til at forbedre effektiviteten af vandforvaltningen i EU ved at udvide anvendelsesområdet for EU-forordningen om mindstekrav til genbrug af vand, således at den ikke kun gælder kunstvanding i landbruget, men også vanding af grønne områder i byområder såsom parker og andre arealer til offentlig benyttelse ( 13 )

44. påpeger, at de territoriale konsekvensanalyser, som støttes af RU, kan være et nyttigt redskab til at vurdere de potentielle og muligvis meget forskellige konsekvenser af lovgivningen om den klima-, energi- og miljømæssige omstilling i EU's forskellige regioner. I den forbindelse kunne RU udvide sit samarbejde med Det Fælles Forskningscenter om anvendelsen af centrets konsekvensanalyseredskaber med henblik på at styrke indsatsen yderligere på dette område;

45. mener, at princippet om en retfærdig omstilling, hvor »ingen lades i stikken«, ud fra et socialt, territorialt og politisk synspunkt bør være et af de vejledende principper for den klima- og miljømæssige omstilling. I den forbindelse skal bekæmpelse af energifattigdom betragtes som en prioritet i forbindelse med udformningen af energirelaterede politikker og programmer med specifikke målsætninger om at reducere denne frem mod 2030 og udrydde den inden 2050 ( 14 )

46. understreger vigtigheden af at engagere de unge. Regionale og lokale ungdomsråd og ungdomsbevægelser bør involveres i udformningen og gennemførelsen af politikkerne om klima og målene for bæredygtig udvikling;

47. understreger, at den miljømæssige omstilling skaber kvalitetsvirksomheder og arbejdspladser inden for den cirkulære økonomi samt sektorerne for ren energi, fødevarer og landbrug, og udvalget opfordrer EU til at skabe større sammenhæng i klimamålsætningerne gennem samhørighedspolitikken, Den Europæiske Socialfond (ESF +) og InvestEU og samtidig sikre, at gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling finder sted på lokalt og regionalt plan.

Mål, indikatorer og data

48. gentager, at der for at nå de økonomiske, miljømæssige, sociale og kulturelle bæredygtighedsmål er presserende behov for konkrete milepæle og indikatorer aftalt i fællesskab samt måling i realtid af lokale kommuners, byers og regioners data om klimaændringer og bæredygtige udviklingsmål inden for rammerne af en overordnet EU-strategi for bæredygtig udvikling og medlemsstaternes strategier for bæredygtig udvikling med henblik på gennemførelse af 2030-dagsordenen;

49. fremhæver behovet for et sæt lokale og regionale nøgleresultatindikatorer for 2030-dagsordenen samt robuste subnationale klimadata og vigtigheden af at anvende ny teknologi som f.eks. kunstig intelligens for at belyse lokale klimatiltag. Udvalget minder om vigtigheden af at få mest muligt ud af borgmesterpagtens database og muligheden for at bygge bro mellem lokale og regionale data og nationalt bestemte bidrag gennem etablering af lokalt bestemte bidrag;

50. fremhæver byernes og regionernes erfaringer med at udvikle specifikke indikatorer for miljø, livskvalitet og borgertrivsel. Det er vigtigt, at sådanne indikatorer skræddersyes til de lokale behov;

51. understreger, at EU i passende omfang bør udpege, fremme og finansiere videnoverførsel og medskabelse af viden, peer-to-peer-aktiviteter, venskabsforbindelser og mentorordninger.

Fremtidige tiltag

52. forpligter sig til at forny sine egne processer og praksisser for bedre at kunne hjælpe lokale og regionale myndigheder med at gennemføre målene for bæredygtig udvikling på lokalt plan inden for rammerne af den EU-omspændende strategi for bæredygtig udvikling og for på denne måde at imødekomme borgernes krav om at gøre mere og levere konkrete resultater i bekæmpelsen af klimaændringer;

53. opfordrer til, at der gøres mere brug af offentlig-private partnerskaber og grønne offentlige indkøb, og at der gennemføres pilotprojekter om den økologiske omstilling og bekæmpelse af klimaændringer;

54. noterer sig med bekymring EU's frihandelsaftaler med andre lande og opfordrer til, at disse aftaler overholder målene for bæredygtig udvikling, Parisaftalen og EU's miljøstandarder;

55. understreger, at lokale og regionale myndigheder ved at bruge deres købekraft til at vælge varer, tjenesteydelser og udførelse af arbejde kan bidrage væsentligt til et bæredygtigt forbrug og en bæredygtig produktion, til en mere ressourcebesparende økonomi og dermed til gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling;

56. er enig i målet med 2030-dagsordenen om at stræbe efter miljømæssigt bæredygtige betingelser og processer ved at styrke naturressourcerne og beskytte de mest sårbare økosystemer. Udvalget minder samtidig om betydningen af subnationale og lokale tiltag inden for miljø og klimaændringer i overensstemmelse med politikkohærensen for bæredygtig udvikling. Udvalget fremhæver decentraliseret samarbejde, partnerskaber med mange interessenter samt læring og udveksling af erfaringer, når et områdes miljøaftryk i form af ressourceforbrug og CO 2 -emissioner skal reduceres, og virkningerne afhjælpes;

57. glæder sig over, at Europa-Parlamentet har forpligtet sig til at opfylde målene for bæredygtig udvikling, bifalder især manifestet fra den tværpolitiske gruppe om klimaændringer, biodiversitet og bæredygtig udvikling og opfordrer til et frugtbart samarbejde med de kompetente udvalg og den tværpolitiske gruppe i mandatperioden 2019-2024;

58. opfordrer til, at disse anbefalinger indgår i EU-institutionernes fremtidige arbejde under den kommende mandatperiode i samarbejde med RU.

Bruxelles, den 8. oktober 2019. Karl-Heinz LAMBERTZ Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

(1) Rådets konklusioner »På vej mod en stadig mere bæredygtig Union i 2030« af 9.4.2019

(2) COR-2019-00239 — Mål for bæredygtig udvikling: et udgangspunkt for en langsigtet EU-strategi for et bæredygtigt Europa inden 2030, ECON-VI/044, ordfører: Arnoldas Abramavičius (LT/EPP) (EUT C 404 af 29.11.2019, s. 16).

(3) Sikring inden 2030 af adgang for alle til sikre boliger til en overkommelig pris; sikre, tilgængelige og bæredygtige transportsystemer til en overkommelig pris; et betydelig fald i antallet af dødsfald som følge af katastrofer og luft- og vandforurening; samt de horisontale delmål om forbedring af borgernes inddragelse i beslutningstagningen, udvikling af strategier for integreret by- og landplanlægning og social integration, beskyttelse af kulturarven og nedbringelse af byers indvirkning på miljøet pr. indbygger.

(4) F.eks. EIT Climate KIC, europæiske innovationspartnerskaber, energiplatformen, EU's partnerskaber om en dagsorden for byerne og borgmesterpagten om klima og energi.

(5) F.eks. ERRIN, Eurocities, klimaalliancen og borgmesterpagten.

(6) F.eks. de grænseoverskridende klimaændringsobservatorier i Alperne og Pyrenæerne og navnlig de europæiske grupper for territorialt samarbejde (EGTS).

(7) Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2019 om Klimaændringer — en europæisk strategisk og langsigtet vision for en fremgangsrig, moderne, konkurrencedygtig og klimaneutral økonomi i overensstemmelse med Parisaftalen (2019/2582(RSP)) (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(8) COM(2019) 218 final »Europa i maj 2019: Forberedelser til en mere forenet, stærkere og mere demokratisk Union i en stadig mere usikker verden«.

(9) COR-2018-03652 (EUT C 461 af 21.12.2018, s. 210).

(10) COR-2019-00617. Udtalelse om »Gennemførelse af Parisaftalen gennem innovativ og bæredygtig energiomstilling på regionalt og lokalt plan«, ENVE-VI/040, ordfører: Witold Stępień (PL/EPP) (se side 72 i denne EUT).

(11) Jf. FN's miljøprogram — den globale vurdering af biodiversitet og økosystemydelser foretaget af Den Mellemstatslige Videnspolitikplatform vedrørende Biodiversitet og Økosystemydelser (IPBES).

(12) Som udtrykt i udtalelse COR-2018-05736 »En ren planet for alle — En europæisk strategisk og langsigtet vision for en fremgangsrig, moderne, konkurrencedygtig og klimaneutral økonomi«, ENVE-VI/037, ordfører: Michele Emiliano (IT/PES) (EUT C 404 af 29.11.2019, s. 58).

(13) COR-2019-03645. Udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om mindstekrav til genbrug af vand, ENVE-VI/034, ordfører: Oldřich Vlasák (CZ/ECR) (EUT C 86 af 7.3.2019, s. 353).

(14) Som udtrykt i udtalelse COR-2018-05877 »Flerniveauforvaltning og tværsektorielt samarbejde for at bekæmpe energifattigdom«, ENVE-VI/038, ordfører: Kata Tüttő (HU/PES) (EUT C 404 af 29.11.2019, s. 53).