DA Den Europæiske Unions Tidende C 98/14

Høringskonsulentens endelige rapport (1)

I sag COMP/37.956 — Rundt armeringsstål (»armeringsstænger«)/ny vedtagelse

2011/C 98/05

Sagen angår et påstået kartel mellem otte italienske leverandører af armeringsstænger og mellem disse og en af deres sammenslutninger.

Udkastet til beslutning giver anledning til følgende bemærkninger:

Den første beslutning og Førsteinstansrettens dom

Den påståede overtrædelse har allerede været genstand for Kommissionens beslutning af 17. december 2002 om en procedure vedrørende anvendelse af EKSF-traktatens artikel 65 (»første beslutning«) (2).

Den daværende ansvarlige høringskonsulent informerede om den procedure, der førte frem til den første beslutning, i sin rapport af 9. december 2002 (3).

Da nogle af beslutningens adressater appellerede sagen, annullerede De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (»Førsteinstansretten«) den første beslutning i 2007 (4). Førsteinstansretten var af den opfattelse, at eftersom EKSF-traktaten var udløbet, inden Kommissionen traf sin beslutning, kunne den ikke på grundlag af traktatens artikel 65, stk. 4 og 5, konstatere, at der var sket en overtrædelse af traktatens artikel 65, stk. 1, og pålægge bøder. Førsteinstansretten annullerede beslutningen alene på dette grundlag, idet andre dele af beslutningen ikke blev vurderet.

Proceduren for ny vedtagelse

Kommissionen gik herefter i gang med at forberede en ny vedtagelse af beslutningen uden at ændre grundlæggende på beslutningens indhold. Den 30. juni 2008 sendte den et brev (»brevet«) til den første beslutnings adressater, hvori den meddelte dem, at den agtede at vedtage beslutningen igen på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 og klagepunktsmeddelelsen af 26. marts 2002 såvel som den supplerende klagepunktsmeddelelse af 13. august 2002.

Selv om næsten alle de, der besvarede brevet, protesterede over, at Kommissionen agtede at vedtage beslutningen på ny uden at udsende en ny klagepunktsmeddelelse endsige følge de øvrige punkter i den procedure, som er fastlagt i forordning (EF) nr. 1/2003 og (EF) nr. 773/2004, udsendte Kommissionen ikke nogen ny klagepunktsmeddelelse, og den gav heller ikke parterne mulighed for at blive hørt mundtligt på ny.

Parternes ret til at forsvare sig var allerede blevet tilgodeset før vedtagelsen af den første beslutning. Både efter offentliggørelsen af klagepunktsmeddelelsen og den supplerende klagepunktsmeddelelse og under den indledende mundtlige høring havde parterne mulighed for at fremsætte bemærkninger til Kommissionens klagepunkter, hvilket lå til grund for den vurdering, der ledte til vedtagelsen af den første beslutning. Hvad særligt angår retsgrundlaget for den nye vedtagelse af beslutningen, har parterne allerede haft mulighed for at fremsætte bemærkninger, idet den supplerende klagepunktsmeddelelse angav, at EU's procedureregler (den dagældende forordning (EF) nr. 17) udgjorde retsgrundlaget for beslutningen. Desuden åbnede Kommissionens brev af 30. juni 2008 mulighed for at fremsætte yderligere bemærkninger desangående.

Hertil kommer, at retten til at forsvare sig er begrænset til spørgsmål, der angår rigtigheden og relevansen af de forhold og omstændigheder, der henvises til, såvel som af de dokumenter, som Kommissionen påberåber sig til støtte for, at der foreligger en overtrædelse af konkurrenceretten. Når en beslutning skal vedtages på ny, og den på alle væsentlige punkter er identisk med den første beslutning, må høringsretten siges at være overholdt, for så vidt beslutningen ikke indeholder nye klagepunkter i forhold til den første beslutning. Spørgsmål som for eksempel tidsfaktoren, forældelsesfrister, den samlede varighed af den administrative procedure og udviklingen i retspraksis i perioden efter vedtagelsen af den annullerede beslutning ændrer ikke grundlæggende ved klagepunkterne og er ikke knyttet til eventuelt nye klagepunkter, eftersom spørgsmålene kun angår de handlinger, som de implicerede virksomheder allerede har lejlighed til at afgive høringssvar om. (5)

Beslutningsudkastet

Efter min mening indeholder det beslutningsudkast, der er forelagt Kommissionen, kun klagepunkter, som parterne har haft mulighed for at give deres mening til kende om.

Høringskonsulenten har ikke modtaget yderligere spørgsmål eller bemærkninger. På baggrund af ovenstående mener jeg derfor, at adressaternes ret til at blive hørt er overholdt i forbindelse med beslutningsudkastet.

Bruxelles, den 22. september 2009. Michael ALBERS

(1) Udarbejdet i henhold til artikel 15 og 16 i Kommissionens afgørelse (2001/462/EF, EKSF) om høringskonsulentens kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager — EFT L 162 af 19.6.2001, s. 21.

(2) COMP/A.37.956 — Rundt armeringsstål (»armeringsstænger«).

(3) EFT L 162 af 19.6.2001, s. 21.

(4) Dom af 25. oktober 2007, forenede sager T-27/03, T-46/03, T-58/03, T-79/03, T-80/03, T-97/03 og T-98/03, SP m.fl. mod Kommissionen (»dom«).

(5) Dom af 15. oktober 2002, forenede sager C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 to C-252/99 Ρ og C-254/99 Ρ Limburgse Vinyl Maatschappij m.fl. mod Kommissionen (PVC II) [1999] Sml. 1-8375, præmis 90-103.