P7_TA(2013)0539

Særlige betingelser for fiskeriet efter dybhavsbestande i det nordøstlige Atlanterhav og bestemmelser for fiskeriet i internationale farvande i det nordøstlige Atlanterhav ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 10. december 2013 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af særlige betingelser for fiskeriet efter dybhavsbestande i det nordøstlige Atlanterhav og bestemmelser for fiskeriet i internationale farvande i det nordøstlige Atlanterhav og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2347/2002 (COM(2012)0371 — C7-0196/2012 — 2012/0179(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2016/C 468/48)

Europa-Parlamentet,

der henviser til FAO's adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri og Europa-Kommissionens adfærdskodeks for bæredygtigt og ansvarligt fiskeri;

anmoder om fornyet forelæggelse for Parlamentet, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag væsentligt eller erstatte det med en anden tekst;

(1) EUT C 133 af 9.5.2013, s. 41.

P7_TC1-COD(2012)0179

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 10. december 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2014 om fastlæggelse af særlige betingelser for fiskeriet efter dybhavsbestande i det nordøstlige Atlanterhav og bestemmelser for fiskeriet i internationale farvande i det nordøstlige Atlanterhav og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (3) skal der træffes foranstaltninger på EU-niveau for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri for at sikre en rationel og ansvarlig udnyttelse af ressourcerne på et bæredygtigt grundlag. Ifølge forordningens artikel 2 skal der anvendes en forsigtigheds- og økosystembaseret tilgang, ved at der træffes foranstaltninger til at begrænse fiskeriets indvirkning på de marine økosystemer.

(1a) Som fastlagt i artikel 11 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal miljøbeskyttelseskrav integreres i udformningen og gennemførelsen af Unionens politikker og aktioner, herunder bevarelse af dybhavsfiskeriet, især med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling. [Ændring 1]

(2) EU Unionen er forpligtet til at gennemføre resolutioner vedtaget af FN's Generalforsamling, navnlig resolution 61/105 og 64/72, hvori stater og regionale fiskeriforvaltningsorganisationer opfordres til at sørge for at beskytte sårbare dybhavsøkosystemer mod de ødelæggende konsekvenser konsekvenserne af anvendelsen af bundfiskeredskaber samt at arbejde hen imod bæredygtig udnyttelse af dybhavsbestandene. Henstillinger med foranstaltninger, der er udarbejdet og vedtaget af Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) for at beskytte sårbare marine dybhavsøkosystemer mod de negative virkninger af bundfiskeredskaber, bør i overensstemmelse med punkt 83, litra a, i resolution 61/105 og punkt 119, litra a, og punkt 120 i resolution 64/72, formelt inkorporeres i EU-retten i deres helhed. [Ændring 2]

(2a) Endvidere bør Unionen spille en førende rolle i oprettelsen og gennemførelsen af gode forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig forvaltning af dybhavsfiskeri i internationale fora på linje med de resolutioner, der er vedtaget af FN's Generalforsamlings og FAO, og som afspejles i denne forordning. [Ændring 3]

(3) Kommissionen har gennemgået Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 (4). Kommissionen fandt navnlig, at anvendelsesområdet for den relevante flåde var for stort, at der manglende vejledning om kontrol i udpegede havne og om prøvetagningsprogrammer, samt at kvaliteten af medlemsstaternes rapportering af indsatsen var for svingende.

(3a) Kapaciteten for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse har siden 2002 været begrænset til den samlede kapacitet for alle fartøjer, som i ét af årene 1998, 1999 eller 2000 fangede over 10 ton blandede dybhavsarter. Kommissionens evaluering konkluderede, at dette kapacitetsloft ikke havde nogen væsentlig positiv effekt. I betragtning af tidligere erfaringer og manglen på præcise data for mange former for dybhavsfiskeri er det utilstrækkeligt at forvalte disse former for fiskeri alene ved hjælp af indsatsbegrænsninger. [Ændring 4]

(4) For at opretholde den nødvendige reduktion af fiskerikapaciteten, som er opnået indtil nu i dybhavsfiskeriet, bør det fastsættes, at fiskeri efter dybhavsarter gøres betinget af en fiskeritilladelse, som begrænser kapaciteten for de fartøjer, som har tilladelse til at lande dybhavsarter. For at rette forvaltningsforanstaltningerne specifikt mod den del af flåden, som er mest relevant for dybhavsfiskeriet, bør fiskeritilladelserne udstedes i forhold til, hvilke målarter eller bifangster der berøres af fiskeriet. Imidlertid bør der tages hensyn til den forpligtelse til at lande alle fangster, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2013 (5) , således at fartøjer, der fanger en mindre mængde dybhavsarter, og som i øjeblikket ikke skal have en dybhavsfiskeritilladelse, ikke fratages deres mulighed for at fortsætte deres traditionelle fiskerivirksomhed. [Ændring 5]

(5) Indehavere af en fiskeritilladelse, der giver ret til at fange dybhavsarter, bør samarbejde om videnskabelige forskningsaktiviteter og dermed bidrage til en bedre vurdering af dybhavsbestandene og forskning i dybhavsøkosystemerne. [Ændring 6]

(6) Når det gælder fiskeri efter andre målarter i områder omkring kontinentalskrænten, hvor der også må fiskes efter dybhavsarter, bør fartøjsejere være i besiddelse af en fiskeritilladelse, der giver ret til bifangster af dybhavsarter.

(7) Af de redskaber, der anvendes til dybhavsfiskeri, udgør bundtrawl den højeste risiko for sårbare marine økosystemer og fører samtidig til det største antal uønskede fangster af dybhavsarter. Der bør derfor gælde et permanent forbud mod at anvende bundtrawl i fiskeriet efter dybhavsarter. [Ændring 7]

(8) Anvendelsen af bundsatte hildingsgarn i dybhavsfiskeriet er i øjeblikket omfattet af restriktioner i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1288/2009 om fastlæggelse af tekniske overgangsforanstaltninger fra den 1. januar 2010 til den 30. juni 2011 (6) . I lyset af de høje niveauer af uønskede fangster, der tages ved ubæredygtig anvendelse på dybt vand af disse redskaber og de miljømæssige konsekvenser af tabte og efterladte redskaber, bør der ligeledes gælde et permanent forbud mod bundsatte hildingsgarn i fiskeriet efter dybhavsarter. [Ændring 8]

(9) For at give Det er nødvendigt, at fiskerne får tilstrækkelig tid til at tilpasse sig de nye kravbør, og de nuværende fiskeritilladelser til fiskeri med bundtrawl og bundsatte hildingsgarn bør derfor fortsat være gyldige i en nærmere fastlagt periode , så de negative følger for de flåder, der er involveret i denne fiskeriaktivitet, minimeres . [Ændring 9]

(10) Endvidere bør fartøjer, som skal ønsker at skifte redskaberfor at kunne forblive i erhvervet, være berettigede til at modtage finansiel bistand fra Den Europæiske Fiskerifond, forudsat at de nye redskaber reducerer fiskeriets indvirkning på ikke-kommercielle arter, og ligeledes forudsat at de nationale operationelle programmer tillader bidrag til sådanne foranstaltninger. [Ændring 10]

(11) Fartøjer, som fisker efter dybhavsarter med andre typer bundredskaber, bør ikke udvide de aktiviteter, der er præciseret i deres tilladelse til at fiske i EU's Unionens farvande, medmindre det vurderes, at en udvidels det på baggrund af en vurdering efter FAO's internationale retningslinjer for forvaltningen af dybhavsfiskeriet på åbent hav fra 2008 (»FAO's retningslinjer fra 2008«) kan påvises, at udvidelsen ikke medfører en betydelig risiko for en negativ indvirkning på sårbare marine økosystemer. [Ændring 11]

(12) Den videnskabelige rådgivning om visse dybhavsbestande tyder på, at de er særlig sårbare over for udnyttelse, og at. Fiskeriet efter disse bestande bør af forsigtighedshensyn begrænses eller reduceres . Fiskerimulighederne for dybhavsarter bør ikke række videre end de niveauer, som fra videnskabeligt hold angives som forsigtighedsniveauer. og bør sigte mod at nå et niveau, der ligger over det niveau, som kan give det maksimalt bæredygtige udbytte. I tilfælde af manglende rådgivning, fordi der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger om bestande eller arter, bør der ikke tildeles nogen fiskerimuligheder. Det bør imidlertid bemærkes, at flere bestande af dybvandsarter af betydelig kommerciel interesse såsom skolæst (Coryphaenoides rupestris), byrkelange (Molva dypterigia) og sort sabelfisk (Aphanopus carbo) ifølge ICES har stabiliseret sig i løbet af de seneste tre år. [Ændring 12]

(13) Den videnskabelige rådgivning viser endvidere, at en begrænsning af fiskeriindsatsen vil være et passende instrument til fastsættelse af fiskerimuligheder for dybhavsfiskeriet. I lyset af de mange forskellige redskaber og fiskerimønstre, som findes inden for dybhavsfiskeriet, og behovet for at udvikle ledsageforanstaltninger til at tackle problemet med miljømæssige svagheder i de enkelte fiskerier, bør en begrænsning af fiskeriindsatsen kun erstatte fangstbegrænsningerne, når det kan sikres, at førstnævnte begrænsning er tilpasset bestemte fiskerier. Manglen på præcise data for de fleste former for dybhavsfiskeri og deres blandede karakter gør det nødvendigt at iværksætte supplerende forvaltningsforanstaltninger. Fangstbegrænsninger bør i givet fald kombineres med indsatsbegrænsninger. Begge dele bør fastsættes på et niveau, der begrænser indvirkningen på ikke-målarter og sårbare marine økosystemer til et minimum og virker forebyggende. [Ændring 13]

(14) For at sikre en tilpasset forvaltning af de enkelte fiskerier bør de berørte medlemsstater have beføjelser til at træffe supplerende bevarelsesforanstaltninger og årligt vurdere, om indsatsniveauet stemmer overens med den videnskabelige rådgivning om bæredygtig udnyttelse. De regionalt tilpassede indsatsniveauer bør ligeledes erstatte det overordnede loft over fiskeriindsatsen, som er godkendt inden for rammerne af NEAFC.

(15) Eftersom biologiske oplysninger bedst kan indsamles ved hjælp af harmoniserede dataindsamlingsstandarder bør indsamlingen af data om dybhavsmetierer integreres i den generelle ramme for indsamling af videnskabelige data, og det bør samtidig sikres, at de yderligere oplysninger, som er nødvendige for at forstå fiskeriets dynamik, tilvejebringes. Af forenklingshensyn bør indsatsrapporteringen fordelt på arter afvikles og erstattes af en analyse af tilbagevendende videnskabelige datainput fra medlemsstaterne, som indeholder et særligt kapitel om dybhavsmetierer. Medlemsstaterne bør sikre overholdelse af forpligtelser vedrørende dataindsamling og indrapportering, navnlig forpligtelser i forbindelse med beskyttelse af sårbare marine økosystemer. [Ændring 14]

(15a) Et stort antal arter fanges i dybhavsfiskeri, herunder sårbare arter af dybhavshajer. Det er nødvendigt at sikre, at forpligtelsen til at lande alle fangster fra dybhavsfiskeri gælder arter, der ikke er omfattet af fangstbegrænsninger, og at der ikke gælder minimumsbestemmelser for dette fiskeri. Hvis denne forpligtelse til at lande fangsterne gennemføres fuldt ud, kan det i høj grad bidrage til at udfylde de nuværende datahuller for denne type fiskeri og sikre en bedre forståelse af, hvilken indvirkning disse former for fiskeri har på den brede vifte af fangede arter. [Ændring 15]

(16) Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (7) fastlægger kontrol- og håndhævelseskrav for flerårige planer. Dybhavsarter er fra naturens hånd sårbare over for fiskeri og bør have samme opmærksomhed med hensyn til kontrol som andre arter omfattet af bevarelsesforanstaltninger, og som der er vedtaget flerårige forvaltningsplaner for.

(17) Indehavere af fiskeritilladelser, som giver ret til fangst af dybhavsarter, bør fratages deres tilladelse til at fange dybhavsarter, hvis de ikke overholder de relevante bevarelsesforanstaltninger.

(18) Konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav blev godkendt ved Rådets afgørelse 81/608/EØF (8) og trådte i kraft den 17. marts 1982. Denne konvention fastlægger en passende ramme for det multilaterale samarbejde om rationel bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i de internationale farvande i det nordøstlige Atlanterhav. De forvaltningsforanstaltninger, som er vedtaget i NEAFC, omfatter, foruden forsigtighedsforanstaltninger, tekniske foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af arter, der reguleres inden for rammerne af NEAFC, og til beskyttelse af sårbare marine levesteder.

(19) Kommissionen bør tillæggges beføjelse til i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF at vedtage delegerede retsakter med henblik på at fastsætte ledsageforanstaltninger til de årlige indsatsbegrænsninger, hvis medlemsstaterne undlader at træffe dem, eller hvis de foranstaltninger, de vedtager, ikke anses for at være forenelige med eller tilstrækkelige til at opfylde målene i denne forordning.

(20) Kommissionen bør tillægges beføjelse til i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF at vedtage sådanne delegerede retsakter, som måtte være nødvendige for at ændre eller udbygge ikke-væsentlige aspekter af forordningen med hensyn til indsatsbegrænsninger i de tilfælde, hvor medlemsstaterne ikke har vedtaget ledsageforanstaltninger, eller hvor disse ikke er tilstrækkelige, når sådanne indsatsbegrænsninger erstatter fangstbegrænsninger.

(21) Der bør derfor fastsættes nye regler om regulering af fiskeriet efter dybhavsarter i det nordøstlige Atlanterhav, og forordning (EF) nr. 2347/2002 bør ophæves.

(22) Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet -

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 1

Mål

Formålet med denne forordning er:

a) at sikre bæredygtig forvaltning og udnyttelse af dybhavsarter og samtidig reducere dybhavsfiskeriets indvirkning på havmiljøet mest muligt [Ændring 16]

aa) at forhindre yderligere negativ indvirkning på sårbare marine økosystemer og sikre en langsigtet bevaring af dybhavsfiskebestandene [Ændring 17]

b) at forbedre den videnskabelige viden om dybhavsarter og deres levesteder af de årsager, der er angivet i litra a)

ba) at minimere og om muligt undgå bifangst [Ændring 18]

c) at gennemføre tekniske foranstaltninger for fiskeriforvaltning som anbefalet af Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC)

ca) at anvende en forsigtigheds- og økosystembaseret tilgang til fiskeriforvaltningen og at sikre, at de EU-foranstaltninger, der er rettet mod bæredygtig forvaltning af dybhavsbestandene, er i overensstemmelse med de resolutioner, som FN's Generalforsamling har vedtaget, navnlig resolution 61/105 og 64/72 . [Ændring 19]

Artikel 2

Anvendelsesområde

Denne forordning finder anvendelse på fiskeri eller planlagt fiskeri i følgende farvande:

a) EU's Unionens farvande i ICES-underområde II-XI (Det International Havundersøgelsesråd) og i CECAF-område 34.1.1, 34.1.2 og 34.2 (Komitéen for Fiskeriet i det Østlige Centrale Atlanterhav) , herunder fiskeriaktiviteter eller planlagte fiskeriaktiviteter, der udføres eller forudses udført af fiskefartøjer, der sejler under et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland [Ændring 20]

b) de internationale farvande i CECAF-område 34.1.1, 34.1.2, 34.2 og

c) det NEAFC-reguleret område.

Artikel 3

Definitioner

1. Ved anvendelsen af denne forordning gælder definitionerne i artikel 3 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 …/2013 [om den fælles fiskeripolitik] og artikel 2 Rådets forordning (EF) nr. 734/2008 (9). [Ændring 21]

2. Desuden forstås ved:

a) »ICES-områder , -underområder, -afsnit og -underafsnit «: områder som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 218/2009 (10) [Ændring 22]

b) »CECAF-områder , -underområder og -afsnit «: områder som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009 (11) [Ændring 23]

c) »NEAFC-reguleret område«: de farvande, som er underlagt konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav, som ligger uden for de farvande, der henhører under de kontraherende parters fiskerijurisdiktion

d) »dybhavsarter«: de arter, der er defineret i bilag I

e) »mest sårbare arter«: de dybhavsarter, der er angivet i tredje kolonne under overskriften »Mest sårbare (x)« i tabellen i bilag I

f) »metier«: fiskeri rettet mod bestemte arter med bestemte redskaber i et bestemt område

g) »dybhavsmetier«: en metier, som er rettet mod dybhavsarter ifølge bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, i denne forordning

h) »fiskeriovervågningscenter«: et operationelt center oprettet af en flagmedlemsstat, der er udstyret med hardware og software, der gør det muligt at foretage automatisk databehandling og elektronisk dataoverførsel

i) »videnskabeligt rådgivningsorgan«: et internationalt videnskabeligt fiskeriorgan, som opfylder de internationale standarder for forskningsbaseret videnskabelig rådgivning

ia) »bæredygtig forvaltning«: udnyttelse af en fiskebestand eller en gruppe af fiskebestande på en måde, der genopretter dem og opretholder fiskestandene på højere niveauer end dem, der giver maksimalt bæredygtigt udbytte, og som ikke indvirker negativt på de marine økosystemer. [Ændring 24]

j) »maksimalt bæredygtigt udbytte«: den maksimale fangst, der kan tages fra en bestand i en ubegrænset periode. [Ændring 25]

Artikel 3a

Gennemsigtighed, offentlig deltagelse og klageadgang

1. I forbindelse med gennemførelsen af denne forordning finder bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF (12) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning 1049/2001/EF (13) og 1367/2006/EF (14) vedrørende offentlig adgang til miljøoplysninger anvendelse.

2. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at al databehandling og beslutningstagning i medfør af denne forordning sker i fuld overensstemmelse med konventionen fra FN's Økonomiske Kommission for Europa om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet (»Århuskonventionen«), godkendt på Unionens vegne ved Rådets afgørelse 2005/370/EF (15) . [Ændring 26]

Artikel 3b

Identificering af dybhavsarter og de mest sårbare arter

1. Senest … (*1) og derefter hvert andet år gennemgår Kommissionen listen over dybhavsarter i bilag I, herunder udpegningen af de mest sårbare arter.

2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter, i overensstemmelse med artikel 20, vedrørende ændring af listen over dybhavsarter i bilag I, herunder udpegningen af de mest sårbare arter, med henblik på at indarbejde nye videnskabelige oplysninger fra medlemsstaterne, fra det videnskabelige rådgivningsorgan og fra andre relevante informationskilder, herunder IUCN's rødlistevurderinger. Når Kommissionen vedtager sådanne delegerede retsakter, tager den navnlig højde for IUCN's rødlistekriterier, artens sjældenhed, dens sårbarhed over for udnyttelse, og for hvorvidt det videnskabelige rådgivningsorgans anbefaling er et bifangstniveau på nul. [Ændring 27]

KAPITEL II

FISKERITILLADELSER

Artikel 4

Typer fiskeritilladelser

1. For fiskeri efter dybhavsarter, der udøves af et EU-fiskerfartøj fiskerfartøj , kræves der en fiskeritilladelse, som er udstedt af flagmedlemsstaten, og hvorpå dybhavsarter angives som målarter. [Ændring 28]

2. Ved anvendelsen af stk. 1 fiskes der efter dybhavsarter, hvis:

a) der er registreret dybhavsarter som målarter i fartøjets fangstkalender, eller

b) der medføres redskaber om bord, som kun anvendes til at fange dybhavsarter, eller hvis disse redskaber anvendes i det område, fartøjet opererer i, eller

c) fartøjets fører i logbogen registrerer en procentdel af de dybhavsarterpå 10 % eller derover , der er anført i bilag I, og som fanges i de farvande, der er omfattet denne forordnings anvendelsesområde, og som er lig med eller højere end en af følgende tærskler: — 15 % af den samlede fangst i kilo på den pågældende fiskedag — 8 % af den samlede fangst i kilo på den pågældende fangstrejse, idet fartøjets fører skønner, hvilken tærskel der skal vælges, eller [Ændring 29]

ca) fartøjet anvender bundredskaber ved dybder på mindst 600 m. [Ændring 30]

2a. I forbindelse med beregningen af de i stk. 2, litra c), nævnte procenter, tages der først hensyn til de arter i bilag I, der er genstand for udskudt anvendelse, som angivet i bilagets fjerde kolonne, fra …. (*2) , [Ændring 31]

3. For fiskeriudøvet af et EU-fiskerfartøj, som ikke er rettet mod dybhavsarter, men som indebærer fangster af dybhavsarter som bifangst, kræves der en fiskeritilladelse, hvorpå der angives dybhavsarter som bifangst. [Ændring 32]

4. De to typer fiskeritilladelser, der er omhandlet i henholdsvis stk. 1 og 3, skal tydeligt kunne skelnes fra hinanden i den elektroniske database, der er omhandlet i artikel 116 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

5. Uanset stk. 1 og 3 må fiskerfartøjer fange, opbevare om bord, omlade eller lande dybhavsarter uden fiskeritilladelse, hvis mængden af dybhavsarter er på under 100 kg af enhver blanding af arter pr. fangstrejse. Oplysninger om enhver sådan fangst, hvad enten den opbevares om bord eller smides ud, herunder artssammensætning, vægt og størrelser, registreres i fartøjets logbog og indberettes til de kompetente myndigheder. [Ændring 33]

Artikel 5

Kapacitetsforvaltning

1. Den samlede fiskerikapacitet målt i bruttotonnage og i kilowatt for alle fiskerfartøjer, som har en fiskeritilladelse udstedt af en medlemsstat, som giver tilladelse til fangst af dybhavsarter, enten som målart eller som bifangst, må på intet tidspunkt overstige den samlede fiskerikapacitet for fartøjer i den pågældende medlemsstat, som har landet 10 ton dybhavsarter eller mere i det af de to kalenderår umiddelbart forud for denne forordnings ikrafttræden, hvor tallet er højest det år mellem 2009-2011, hvor tallet er højest . [Ændring 34]

1a. Med henblik på at nå målet i stk. 1 udfører medlemsstaterne årlige kapacitetsvurderinger i overensstemmelse med artikel 22 i forordning (EU) nr. …/2013 [om den fælles fiskeripolitik]. I de deraf følgende rapporter, jf. stk. 2 i ovennævnte artikel, identificeres den strukturelle overkapacitet pr. segment, og der foretages en vurdering af den langsigtede rentabilitet pr. segment. Rapporterne gøres offentligt tilgængelige. [Ændring 35]

1b. Når de i stk. 1a omhandlede kapacitetsvurderinger viser, at fiskedødeligheden for dybhavsbestandene ligger over de anbefalede niveauer, udarbejder den pågældende medlemsstat en handlingsplan for det pågældende flådesegment, som den vedlægger rapporten, for at sikre, at fiskedødeligheden for de pågældende bestande er i overensstemmelse med målene i artikel 10. [Ændring 36]

1c. De i denne artikel omhandlede kapacitetsvurderinger og handlingsplaner gøres offentligt tilgængelige. [Ændring 37]

1d. Når der udveksles fiskerimuligheder til dybhavsarter mellem medlemsstaterne, tillægges givermedlemsstaten den fiskerikapacitet, der svarer til de udvekslede muligheder, i forbindelse med fastsættelsen af den samlede fiskerikapacitet i henhold til stk. 1. [Ændring 38]

1e. Uanset bestemmelserne i stk. 1 tildeles de regionale fiskerflåder i regionerne i den yderste periferi, hvor der ikke er nogen fastlandssokkel, og hvor der praktisk taget ikke findes alternativer til dybhavsbestandene, en samlet fiskerikapacitet for dybhavsfisk, som på intet tidspunkt må overstige den samlede fiskerikapacitet for den eksisterende fiskerflåde i den enkelte region i den yderste periferi. [Ændring 39]

Artikel 6

Generelle krav til ansøgninger om fiskeritilladelser

1. Hver enkelt ansøgning om en fiskeritilladelse til fangst af dybhavsarter, enten som målart eller som bifangst, og om årlig fornyelse heraf ledsages af en beskrivelse af det område, som fartøjet ønsker at fiske i, redskabstypen, med angivelse af de omfattede ICES- og CECAF-underområder, -afsnit og -underafsnit, type og mængde af redskaber , den dybde, der skal fiskes i og de individuelle målarter, samt den kalkulerede hyppighed og varighed af fiskerivirksomheden . Sådanne oplysninger gøres offentligt tilgængelige. [Ændring 40]

1a. Ansøgninger om fiskeritilladelser skal ledsages af en oversigt over det pågældende fiskerfartøjs fangst af dybhavsarter for 2009-2011 i det område, hvortil der søges tilladelse. [Ændring 41]

Artikel 6a

Specifikke krav til beskyttelse af sårbare marine økosystemer

1. Medlemsstaterne gør brug af de bedste tilgængelige videnskabelige og tekniske oplysninger, herunder biogeografiske oplysninger, til identificering af steder, hvor der vides at forekomme sårbare marine økosystemer, eller der er sandsynlighed herfor. Herudover foretager det videnskabelige rådgivende organ en årlig vurdering af de steder, hvor der vides at forekomme sårbare marine økosystemer, eller der er sandsynlighed for det.

2. Hvor der på grundlag af de i stk. 1 omhandlede oplysninger er identificeret områder, hvor der vides at forekomme sårbare marine økosystemer, eller der er sandsynlighed herfor, underretter medlemsstaterne og det videnskabelige rådgivende organ Kommissionen herom på betimelig vis.

3. På baggrund af de bedste tilgængelige videnskabelige og tekniske oplysninger og baseret på de vurderinger og identifikationer, som medlemsstaterne og det videnskabelige rådgivende organ har foretaget, udarbejder Kommissionen senest … (*3) en liste over områder, hvor der vides at forekomme sårbare marine økosystemer, eller der er sandsynlighed herfor. Kommissionen tager denne liste op til revision en gang om året på baggrund af rådgivningen fra det videnskabelige rådgivende organ.

4. Fiskeri med bundredskaber forbydes i de områder, der identificeres i overensstemmelse med stk. 3.

5. De i stk. 4 omhandlede lukninger gælder alle EU-fartøjer, når de finder sted på det åbne hav, og for alle fartøjer, når lukningen finder sted i EU-farvande.

6. Hvis Kommissionen på baggrund af en konsekvensanalyse og efter høring af det videnskabelige rådgivningsorgan fastslår, at der foreligger tilstrækkelig dokumentation for, at der ikke findes sårbare marine økosystemer i et bestemt område, som er anført på den i stk. 3 omhandlede liste, eller at der er truffet passende bevarings- og forvaltningsforanstaltninger, som sikrer forebyggelse af væsentlige skadelige virkninger på sårbare marine økosystemer i det pågældende område, kan Kommissionen uanset stk. 4 genåbne dette område for fiskeri med bundredskaber.

7. Hvis et fiskerfartøj under sit fiskeri møder tegn på sårbare marine økosystemer, skal det straks indstille fiskeriet i det pågældende område. Det må først genoptage fiskeriet, når det er nået frem til et alternativt område mindst fem sømil fra det fiskeområde, hvor det stødte på disse tegn.

8. Fiskefartøjet skal straks indberette ethvert tegn på sårbare marine økosystemer til de kompetente nationale myndigheder, som igen straks underretter Kommissionen.

9. De i stk. 4 og 7 omhandlede områder forbliver lukket for fiskeri, indtil det videnskabelige rådgivningsorgan foretager er vurdering af området og konkluderer, at der ikke findes nogen sårbare marine økosystemer, eller at der er truffet passende bevarings- og forvaltningsforanstaltninger, som sikrer forebyggelse af væsentlige skadelige virkninger på sårbare marine økosystemer i det pågældende område, hvorefter Kommissionen kan genåbne området for fiskeri. [Ændring 42]

Artikel 7

Særlige krav til ansøgninger om og udstedelse af fiskeritilladelser til brug af bundredskaber i fiskeri efter dybhavsarter

1. Ud over kravene i artikel 6 skal hver enkelt ansøgning om en fiskeritilladelse, til fangst af dybhavsarter, jf. artikel 4, stk. 1 udstedt i henhold til artikel 4 , som giver tilladelse til brug af bundredskaber i EU's Unionens farvande, jf. artikel 2, litra a), eller i internationalt farvand som anført i artikel 2, litra b) og c), ledsages af en detaljeret fiskeriplan, som gøres offentligt tilgængelig , med angivelse af følgende: [Ændring 43]

a) de steder, hvor dybhavsmetieren har det er planlagt at fiske målrettet efter dybhavsarter. Stedet eller stederne , og som skal defineres ved koordinater i overensstemmelse med World Geodetic System fra 1984 med angivelse af alle de omfattede ICES- og CECAF-underområder, -afsnit og -underafsnit [Ændring 44]

b) eventuelt de steder, hvor dybhavsmetieren har udøvet sine aktiviteter inden for de seneste tre hele kalenderår. Dette sted eller disse steder i 2009-2011, og som defineres ved hjælp af koordinater i overensstemmelse med World Geodetic System fra 1984 og skal afgrænse fiskeriet så nøjagtigt som muligt med angivelse af alle de omfattede ICES- og CECAF-underområder, -afsnit og -underafsnit [Ændring 45]

ba) redskabernes art og den dybde, de skal anvendes på, en liste over målarter og de tekniske foranstaltninger, der skal iværksættes i overensstemmelse med de tekniske foranstaltninger for fiskeriforvaltning som anbefalet af NEAFC og foranstaltninger i henhold til forordning (EF) nr. 734/2008 samt havbundens bathymetriske profil i det planlagte fiskeriområde, hvis sådanne oplysninger ikke allerede er til rådighed for de kompetente myndigheder i den berørte flagstat. [Ændring 46]

1a. Inden der udstedes en tilladelse, kontrollerer medlemsstaterne gennem FOS-registret over sådanne fartøjer, at de indsendte oplysninger i henhold til stk. 1, litra b), er korrekte. Hvis de oplysninger, der tilvejebringes i henhold til stk. 1, litra b), ikke stemmer overens med oplysningerne i FOS-registret, udstedes tilladelsen ikke. [Ændring 47]

1b. Tilladt fiskerivirksomhed begrænses til de eksisterende fiskeriområder, der er oprettet i henhold til stk. 1, litra b). [Ændring 48]

1c. Enhver ændring af fiskeriplanen skal evalueres af flagmedlemsstaten. En ændret fiskeriplan accepteres kun af flagmedlemsstaten, hvis den ikke giver tilladelse til fiskeri i områder, hvor der findes, eller hvor det er sandsynligt, at der findes sårbare marine økosystemer. [Ændring 49]

1d. Manglende overholdelse af fiskeriplanen medfører, at flagmedlemsstaten trækker den fiskeritilladelse, som fiskerfartøjet har fået udstedt, tilbage. [Ændring 50]

1e. Små fartøjer, som på grund af tekniske faktorer såsom den type redskab, der anvendes, eller fartøjets kapacitet ikke har kapacitet til at fange mere en 100 kg dybhavsarter pr. fangstrejse, undtages fra forpligtelsen til at forelægge en fiskeriplan. [Ændring 51]

1f. Ansøgninger om fornyelse af en fiskeritilladelse til dybhavsfiskeri kan fritages for kravet om forelæggelse af en detaljeret fiskeriplan, medmindre der er planlagt ændringer i det pågældende fartøjs fiskerivirksomhed, i hvilket tilfælde der skal forelægges en revideret plan. [Ændring 52]

2. En fiskeritilladelse, som udstedes på grundlag af en ansøgning i henhold til stk. 1, skal indeholde en nøjagtig angivelse af de specifikke bundredskaber, der skal anvendes, og begrænse fiskeriet til det område, hvor det planlagte fiskeri som omhandlet i stk. 1, litra a), og det eksisterende fiskeri som omhandlet i stk. 1, litra b), overlapper hinanden. Det område, hvor det påtænkte fiskeri udøves, kan udvides ud over det område, hvor det eksisterende fiskeri udøves, hvis medlemsstaten på grundlag af en videnskabelig rådgivning har vurderet og dokumenteret, at en sådan udvidelse ikke vil have betydelige skadelige virkninger på sårbare marine økosystemer. Uanset stk. 1 kræver fiskeri med bundredskaber, der skal finde sted i farvande, hvor der ikke er blevet udøvet dybhavsfiskeri i perioden 2009-2011, jf. stk. 1, litra b), en fiskeritilladelse som fastsat i overensstemmelse med artikel 4. Der udstedes ingen fiskeritilladelse, medmindre medlemsstaten på grundlag af de bedste foreliggende videnskabelige data og rådgivning har vurderet og dokumenteret, at de pågældende fiskeriaktiviteter ikke vil få nogen betydelig skadelige indvirkning på det marine økosystem. Vurderingen foretages i overensstemmelse med denne forordning og FAO's retningslinjer fra 2008 og gøres offentligt tilgængelig. Efter høring af den pågældende medlemsstat og det videnskabelige rådgivende organ reviderer Kommissionen denne vurdering for at sikre, at alle områder, hvor der vides at forekomme sårbare marine økosystemer, eller der er sandsynlighed herfor, er blevet identificeret, og at de foreslåede afhjælpnings- og forvaltningsforanstaltninger er tilstrækkelige til at forebygge væsentlige skadelige virkninger på sårbare marine økosystemer. [Ændring 53]

2a. Indtil … (*4) udstedes eller fornyes der ikke fiskeritilladelser til fiskeri efter dybhavsarter, herunder i de områder, der er fastsat i stk. 1, litra b), medmindre medlemsstaten på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning har vurderet og dokumenteret, at de pågældende fiskeriaktiviteter ikke vil have væsentlige skadelige virkninger på det marine økosystem. Vurderingen foretages i overensstemmelse med FAO's retningslinjer fra 2008, herunder som fastsat i bilag IIa, og gøres offentligt tilgængelig. [Ændring 54]

2b. Medlemsstaterne anvender forsigtighedsprincippet, når de foretager konsekvensanalyser. På områder, hvor der ikke er blevet foretaget en konsekvensanalyse, eller hvor der er blevet foretaget en konsekvensanalyse, men ikke i overensstemmelse med FAO’s retningslinjer fra 2008, er anvendelse af bundredskaber forbudt. [Ændring 55]

2c. Der udstedes ingen fiskeritilladelser efter artikel 4 til områder, hvor der vides at forekomme sårbare marine økosystemer, eller der er sandsynlighed herfor, medmindre Kommissionen efter høring af det videnskabelige rådgivningsorgan fastslår, at der er tilstrækkelig dokumentation for, at der er truffet passende bevarings- og forvaltningsforanstaltninger, som sikrer forebyggelsen af væsentlige skadelige virkninger på sårbare marine økosystemer. [Ændring 56]

2d. Der kræves en ny konsekvensanalyse, hvis der sker væsentlige ændringer af den måde, fiskeriet med bundredskaber udføres på, eller af den teknologi, der anvendes, eller hvis nye videnskabelige oplysninger viser, at der findes et sårbart marint økosystem i et givet område. [Ændring 57]

2e. Ud over kravene i artikel 6 skal der indberettes oplysninger om al fangst af dybhavsarter, hvad enten de opbevares om bord eller smides ud, herunder artssammensætning, vægt og størrelser. [Ændring 58]

Artikel 8

Fartøjernes deltagelse i indsamling af data om dybhavsfiskeri

Medlemsstaterne træffer foranstaltninger for at sikre, at alle fartøjer, der fanger dybhavsarter, uanset om dette sker i overensstemmelse med en fiskeritilladelse i henhold til artikel 4, registrerer alle fangster af sådanne arter og indberetter dem til den relevante kompetente myndighed. [Ændring 59]

Medlemsstaterne indarbejder i samtlige tilladelser, der udstedes i henhold til artikel 4, de betingelser, som er nødvendige for at sikre, at det pågældende fartøj i samarbejde med det relevante videnskabelige institut deltager i dataindsamlinger, hvis anvendelsesområde omfatter det fiskeri, som der er udstedt tilladelse til.

Medlemsstaterne etablerer de nødvendige systemer for i videst muligt omfang at sikre, at de indsamlede data indberettes til de relevante kompetente myndigheder i takt med, at de dannes, med henblik på at nedbringe risikoen for sårbare marine økosystemer, minimere bifangster og åbne op for bedre fiskeriforvaltning ved hjælp af realtidsovervågning. [Ændring 60]

De relevante data, der skal registreres og indberettes i overensstemmelse med denne artikel, omfatter som minimum artssammensætning og vægt for alle fangster af dybhavsarter. [Ændring 61]

Artikel 9

Udløb af fiskeritilladelser til fangst af dybhavsarter for fartøjer, som anvender bundtrawl eller bundsatte hildingsgarn

Fiskeritilladelser udstedt i henhold til artikel 4, stk. 1, til fartøjer, som anvender bundtrawl eller bundsatte hildingsgarn, udløber senest to år efter denne forordnings ikrafttræden. Efter denne dato vil der ikke blive udstedt fiskeritilladelser til fangst af dybhavsarter med de pågældende redskaber, og sådanne fiskeritilladelser vil ikke blive fornyet. Den … (*5) evaluerer Kommissionen gennemførelsen af denne forordning i overensstemmelse med artikel 21. Anvendelsen af alle typer fangstredskaber til fangst af dybhavsarter evalueres med særligt fokus på indvirkningen på de mest sårbare arter og på sårbare marine økosystemer. Hvis denne evaluering viser, at de i bilag I angivne dybhavsbestande, undtagen de arter i bilag I, som er genstand for udskudt anvendelse af artikel 4, stk. 2, litra c), ikke udnyttes inden for det maksimalt bæredygtige udbytte, som kan sikre genopbygning og bevarelse af dybhavsfiskebestandene over et niveau, der kan producere det maksimalt bæredygtige udbytte, og viser, at sårbare marine økosystemer ikke er beskyttet mod væsentlige negative virkninger inden … (*6) , fremsætter Kommissionen et forslag til ændring af denne forordning. Dette forslag sikrer, at fiskeritilladelser til fartøjer, der fisker efter dybhavsarter, jf. artikel 4, og anvender bundredskaber eller bundsatte hildingsgarn, ikke fornyes, når de udløber, og at der træffes alle nødvendige foranstaltninger vedrørende bundredskaber, herunder langlinefartøjer, til at sikre beskyttelse af de mest sårbare arter. [Ændring 62]

KAPITEL III

FISKERIMULIGHEDER OG LEDSAGEFORANSTALTNINGER

Afdeling 1

Generelle bestemmelser

Artikel 10

Principper

1. Fiskerimulighederne fastsættes på grundlag af en udnyttelsesgrad for de berørte dybhavsarter, som svarer til der sikrer, at bestandene af dybhavsarter gradvis genopbygges til og opretholdes på et højere biomasseniveau end det, der giver det maksimalt bæredygtige udbytte. Denne udnyttelsesgrad skal bidrage til at opnå og opretholde en god miljøtilstand i Unionens havmiljø senest i 2020 og skal være baseret på den bedste tilgængelige videnskabelige information. [Ændring 63]

2. Hvis det på grundlag af de bedste tilgængelige videnskabelige oplysninger ikke er muligt at identificere udnyttelsesgraden i overensstemmelse med princippet om det maksimalt bæredygtige udbytte stk. 1 , fastsættes fiskerimulighederne således: [Ændring 64]

a) når de bedste tilgængelige videnskabelige oplysninger identificerer en udnyttelsesgrad, der stemmer overens med en forsigtighedsbaseret fiskeriforvaltning, må fiskerimulighederne for den relevante fiskeriforvaltningsperiode ikke fastsættes højere end denne grad

b) når de bedste tilgængelige videnskabelige oplysninger ikke identificerer en udnyttelsesgrad, der stemmer overens med en forsigtighedsbaseret fiskeriforvaltning, fordi der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger om visse bestande eller arter, må der ikke tildeles fiskerimuligheder for det pågældende fiskeri fiskerimulighederne for den relevante fiskeriforvaltningsperiode ikke sættes højere end de satser, der anvendes i ICES-metoden vedrørende bestande, om hvilke der foreligger begrænsede data . [Ændring 65]

2a. Hvis ICES ikke har været i stand til at identificere en udnyttelsesgrad som anført i stk. 2, litra a) eller b), herunder for bestande eller arter, om hvilke der foreligger begrænsede data, tildeles der ikke fiskerimuligheder for det pågældende fiskeri. [Ændring 66]

2b. Fiskerimuligheder for dybhavsarter tager hensyn til den sandsynlige sammensætning af fangsten i disse former for fiskeri og sikrer bæredygtigheden af alle udnyttede arter på lang sigt. [Ændring 67]

2c. Når medlemsstaterne fordeler de fiskerimuligheder, de har til rådighed, skal de overholde kriterierne i artikel 17 i forordning (EU) nr. …/2013 [om den fælles fiskeripolitik]. [Ændring 68]

2d. Der udarbejdes og træffes forvaltningsforanstaltninger, herunder fastsættelse af fiskerimuligheder for målarter og bifangstarter inden for blandet fiskeri, områdelukninger og fredningsperioder samt anvendelse af selektive redskaber, for at undgå, minimere og standse bifangster af dybhavsarter og for at sikre, at alle arter, der påvirkes negativt af fiskeriet, opretholdes på lang sigt. [Ændring 69]

Artikel 10a

Bevarelsesforanstaltninger

1. Medlemsstaterne anvender en forsigtigheds- og økosystembaseret tilgang til deres fiskeriforvaltning og træffer foranstaltninger for at sikre en langsigtet bevarelse og bæredygtig forvaltning af dybhavsfiskebestande og ikke-målarter. Disse foranstaltninger rettes mod at genoprette udtømte bestande, at minimere, forebygge og i videst muligt omfang standse bifangster, at beskytte koncentrationer af gydebestande og at sikre en passende beskyttelse og forebyggelse af væsentlige skadelige virkninger på sårbare marine økosystemer. Sådanne foranstaltninger kan omfatte realtidsbaseret, sæsonbestemt eller permanent forbud mod visse fiskeriaktiviteter eller redskaber i visse områder.

2. Denne forordning skal bidrage til gennemførelsen af Rådets direktiv 92/43/EØF (16) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF (17) og til at opnå og opretholde en god miljøtilstand senest i år 2020 som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF (18) , herunder navnlig at alle bestande af befiskede arter udviser en populationsalder og størrelsesfordeling, som indikerer en sund bestand, og deskriptorer 1, 2, 3, 4, 6, 9 og 10. [Ændring 70]

Artikel 10b

Forpligtelse til at lande alle fangster

Som en undtagelse fra artikel 15 i forordning (EU) nr. …/2013 [om den fælles fiskeripolitik] skal alle fangster af fisk og andre arter end fisk, uanset om de er omfattet af fangstbegrænsninger eller ej, som foretages af et fiskerfartøj med tilladelse til at fange dybhavsarter udstedt i henhold til artikel 4, stk. 1 eller 3, i denne forordning, hentes om bord og beholdes om bord, registreres i logbogen og landes. Minimumsbestemmelserne finder ikke anvendelse på sådanne fartøjer. [Ændring 71]

Afdeling 2

Forvaltning ved hjælp af Fiskeriindsatsbegrænsninger og ledsageforanstaltninger [Ændring 72]

Artikel 11

Fastsættelse af fiskerimuligheder udelukkende ved hjælp af en begrænsning af fiskeriindsatsen [Ændring 73]

1. I stedet for at fastsætte de årlige fiskerimuligheder for dybhavsarter, både ved hjælp af en begrænsning af fiskeriindsatsen og fangstbegrænsninger, kan Rådet i overensstemmelse med traktaten beslutte udelukkende at begrænse fiskeriindsatsen for bestemte fiskerier. Fiskerimulighederne for dybhavsarter angives i samlet tilladt fangstmængde (TAC). [Ændring 74]

1a. Ud over TAC’er kan der fastsættes fiskerindsatsbegrænsninger. [Ændring 75]

1b. Fastsættelsen af fiskerimuligheder i henhold til stk. 1 og 1a skal være i overensstemmelse med målene i artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. …/2013 [om den fælles fiskeripolitik]. [Ændring 76]

2. Med henblik på stk. 1 stk. 1a er det fiskeriindsatsniveau for hver enkelt dybhavsmetier, som anvendes som referenceniveau for de justeringer, der er nødvendige for at følge principperne i artikel 10, det fiskeriindsatsniveau, som på grundlag af videnskabelige oplysninger vurderes at stemme overens med de fangster, der er taget af den relevante dybhavsmetier i de foregående to kalenderår 2009-2011 .

I forbindelse med vurderingen af den i første afsnit nævnte fiskeriindsats, tages der først hensyn til de arter i bilag I, der er genstand for den i artikel 4, stk. 2, litra c), omhandlede udskudte anvendelse, som angivet i bilagets fjerde kolonne, fra … (*7) . [Ændring 77]

2a. Fiskeriindsatsbegrænsninger for dybhavsmetierer tager hensyn til den sandsynlige sammensætning af fangsten i disse former for fiskeri og fastsættes på et niveau, der kan sikre alle udnyttede arters bæredygtighed på lang sigt. [Ændring 78]

3. Begrænsninger af fiskeriindsatsen, som fastlægges efter stk. 1 og 2, skal angive:

a) den dybhavsmetier, som fiskeriindsatsbegrænsningen gælder for, under henvisning til typen og mængden af de tilladte redskaber og målarter og specifikke arter, dybden, og de ICES-områder eller CECAF-områder, hvor den tilladte indsats kan udøves og [Ændring 79]

b) en enhed eller kombination af enheder for fiskeriindsatsten, som anvendes i forvaltningen, og [Ændring 80]

ba) metoder og protokoller til overvågning og rapportering af indsatsens omfang i en fiskeriforvaltningsperiode. [Ændring 81]

Artikel 12

Ledsageforanstaltninger

1. Hvis der i stedet for fangstbegrænsninger er fastsat en begrænsning af den årlige fiskeriindsats, jf. artikel 11, stk. 1,Medlemsstaterne indfører eller viderefører følgende ledsageforanstaltninger for de fartøjer, som fører deres flag: [Ændring 82]

a) foranstaltninger til at undgå en forøgelse af den overordnede fangstkapacitet for de fartøjer, der er omfattet af indsatsbegrænsningen forebygge eller eliminere overfiskeri og overskydende fiskekapacitet [Ændring 83]

b) foranstaltninger til at undgå større forebygge og minimere bifangster , især bifangster af de mest sårbare arter og [Ændring 84]

c) betingelser for effektiv forebyggelse af udsmid. Formålet med Disse betingelser er har til formål undgå at fange uønskede arter i det hele taget og stiller krav om at lande alle de fisk, der tages om bord, medmindre dette er i strid med de gældende regler i den fælles fiskeripolitik , eller medmindre der er bevis for, at arten har en høj overlevelsesprocent på lang sigt efter udsmid [Ændring 85]

ca) foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse ulovligt, ureguleret og urapporteret fiskeri inden for dybhavsmetieren. [Ændring 86]

2. Foranstaltningerne anvendes så længe, det er nødvendigt for at hindre eller imødegå de risici, der er omhandlet i stk. 1, litra a), b) og c). [Ændring 87]

2a. Medlemsstaterne giver omgående Kommissionen meddelelse om de foranstaltninger, der træffes i overensstemmelse med stk. 1. [Ændring 88]

3. Kommissionen vurderer effektiviteten af de ledsageforanstaltninger, som medlemsstaterne har vedtaget, ved vedtagelsen og derefter en gang om året . [Ændring 89]

Artikel 13

Kommissionens foranstaltninger, hvis medlemsstaterne ikke har truffet ledsageforanstaltninger, eller hvis disse er utilstrækkelige

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 20 vedrørende fastsættelse af de nærmere foranstaltninger i artikel 12, stk. 1, litra a), b) og c), der skal ledsage begrænsningen af den årlige fiskeriindsats:

a) hvis den pågældende medlemsstat ikke underretter Kommissionen om eventuelle foranstaltninger vedtaget efter artikel 12, senest … (*8) [Ændring 90]

b) hvis de foranstaltninger, der er vedtaget efter artikel 12, ikke længere anvendes, selvom det fortsat er nødvendigt at hindre eller imødegå de risici, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, litra a), b) og c)

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 20 vedrørende fastsættelse af foranstaltninger som omhandlet i artikel 12, stk. 1, litra a), b) og c), der ledsager begrænsningen af den årlige fiskeriindsats, hvis følgende er gældende på grundlag af en vurdering i henhold til artikel 12, stk. 3:

a) medlemsstatens foranstaltninger anses ikke for at være forenelige med målene i denne forordning eller

b) medlemsstatens foranstaltninger anses for at være utilstrækkelige med hensyn til målene i artikel 12, stk. 1, litra a), b) eller c).

3. De ledsageforanstaltninger, som Kommissionen træffer, skal sikre, at forordningens mål nås. Når Kommissionen har vedtaget den delegerede retsakt, finder den pågældende medlemsstats foranstaltninger ikke længere anvendelse.

Artikel 13a

Specifikke EU-foranstaltninger

Med henblik på at forebygge og minimere bifangster, navnlig bifangster af de mest sårbare arter, kan der træffes bestemmelse om ændring af redskaber eller realtidslukninger af områder med høje bifangstrater. [Ændring 91]

KAPITEL IV

KONTROL

Artikel 14

Anvendelse af kontrolkravene på de flerårige planer

1. Med henblik på anvendelsen af forordning (EF) nr. 1224/2009 (EU) nr. …/2013 [om den fælles fiskeripolitik] betragtes nærværende forordning som en »flerårig plan«. [Ændring 92]

2. Med henblik på anvendelsen af forordning (EF) nr. 1224/2009 (EU) nr. …/2013 [om den fælles fiskeripolitik] betragtes dybhavsarter som »arter, der er omfattet af en flerårig plan« og »bestande, der er omfattet af en flerårig plan«. [Ændring 93]

Artikel 15

Udpegede havne

1. Medlemsstaterne udpeger de havne, hvor landing eller omladning af dybhavsarter på over 100 kg skal finde sted. Medlemsstaterne sender listen over disse udpegede havne til Kommissionen senest … (*9) . [Ændring 94]

2. Der må ikke landes blandede mængder af dybhavsarter på over 100 kg andre steder end i de havne, der er udpeget til landing af dybhavsarter af medlemsstaterne i henhold til stk. 1 . [Ændring 95]

3. For at skabe bedre sammenhæng og samordning i hele Unionen træffer Kommissionen foranstaltninger for fartøjer, udpegede havne og relevante kompetente myndigheder for så vidt angår nødvendige inspektions- og overvågningsprocedurer i forbindelse med landing eller omladning af dybhavsarter og med registrering og indberetning af oplysninger om landing eller omladning, herunder som minimum vægt og artssammensætning. [Ændring 96]

4. Fartøjer, der lander eller omlader dybhavsarter skal overholde betingelserne for registrering og indberetning af vægt og artssammensætning af landede eller omladede dybhavsarter og skal overholde alle inspektions- og overvågningsprocedurer vedrørende landing eller omladning af dybhavsarter. [Ændring 97]

Artikel 16

Forhåndsmeddelelse

Uanset artikel 17 i forordning (EF) nr. 1224/2009 skal Førere af et EU-fartøj, som har til hensigt at lande eller omlade 100 kg dybhavsarter eller derover, meddele flagstatens kompetente myndighed denne hensigt, uanset fartøjets længde skal uanset fartøjets længde underrette den kompetente myndighed i flagmedlemsstaten samt myndighederne i havnestaten om denne hensigt. Føreren eller enhver anden person, som er ansvarlig for at føre fartøjer med en længde på 12 m eller derover, skal i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1224/2009 underrette de kompetente myndigheder mindst fire timer inden det forventede tidspunkt for ankomst i havnen. Små fartøjer uden elektronisk logbog og ikke-industrielle fartøjer bør dog være fritaget for denne underretningsforpligtigelse. [Ændring 98]

Artikel 17

Logbogsregistreringer til havs

Medmindre andet gælder ifølge artikel 14 og 15 i forordning (EF) nr. 1224/2009 skal førere af fiskerfartøjer, som har en tilladelse i henhold til artikel 4, stk. 1 eller 3, i denne forordning i udøvelsen af en dybhavsmetier eller, når de fisker på dybder over 400 m:

a) slå en ny streg i papirlogbogen efter hvert træk eller

b) foretage særskilte registreringer efter hvert træk, hvis de er omfattet af det elektroniske registrerings- og indberetningssystem.

Artikel 18

Inddragelse af fiskeritilladelser

1. Medmindre andet gælder ifølge artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1224/2009, inddrages fiskeritilladelser, der er udstedt i henhold til artikel 4, stk. 1 og 3, i nærværende forordning, i mindst et år i ethvert af følgende tilfælde: [Ændring 99]

a) manglende overholdelse af betingelserne i fiskeritilladelsen med hensyn til begrænsninger for anvendelse af redskaber, de områder, som fartøjerne har tilladelse til at operere i, i givet fald eller fangst- eller og indsatsbegrænsninger for de arter, som det er tilladt at fiske efter, eller [Ændring 100]

b) manglende overholdelse af kravet om at tage en videnskabelig observatør om bord eller kravet om prøvetagning af fangster til videnskabelige formål, jf. artikel 19

ba) manglende indsamling, registrering og indberetning af oplysninger i henhold til artikel 8 [Ændring 101].

bb) manglende opfyldelse af kravene i den fælles fiskeripolitik [Ændring 102]

bc) ethvert af de tilfælde, der er beskrevet i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (19) , navnlig bestemmelserne i kapitel VII-IX. [Ændring 103]

2. Stykke 1 finder ikke anvendelse, hvis de mangler, der er omhandlet i nævnte stykke, skyldes force majeure. [Ændring 104]

KAPITEL V

DATAINDSAMLING OG REGELOVERHOLDELSE [Ændring 105]

Artikel 19

Regler om dataindsamling og -indberetning

1. Medlemsstaterne indsamler data om hver dybhavsmetier i overensstemmelse med reglerne om dataindsamling og de præcisionsniveauer, der er fastlagt i det flerårige EU-program for indsamling, forvaltning og anvendelse af biologiske, tekniske, miljømæssige og socioøkonomiske data, der er vedtaget i henhold til forordning (EF) nr. 199/2008 (20), og i de øvrige foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til nævnte forordning. Medlemsstaterne sikrer, at de nødvendige systemer etableres for at fremme indberetningen af fangster af målarter og bifangster og indberetning af dokumentation i tilfælde, hvor der konstateres forekomster af sårbare marine økosystemer. Denne indberetning foretages så vidt muligt i realtid. [Ændring 106]

1a. Medlemsstaterne udformer et program for observatørdækning for at sikre indsamling af pålidelige, rettidige og nøjagtige data om fangster og bifangster af dybhavsarter, forekomst af sårbare marine økosystemer og andre relevante oplysninger for en effektiv gennemførelse af denne forordning. Fartøjer, der anvender bundtrawl eller bundsatte hildingsgarn, med fiskeritilladelse til at fange dybhavsarter, er omfattet af 100 % observatørdækning. Alle andre fartøjer med tilladelse til at fange dybhavsarter skal være omfattet af 10 % observatørdækning. [Ændring 107]

2. Føreren af et fartøj eller en anden person, som er ansvarlig for at føre fartøjet, tager den videnskabelige observatør om bord, som medlemsstaten har udpeget til dette fartøj, medmindre dette af sikkerhedsmæssige årsager ikke er muligt i overensstemmelse med betingelserne i stk. 4 . Føreren støtter den videnskabelige observatør i udøvelsen af dennes opgaver. [Ændring 108]

3. Den videnskabelige observatør:

a) foretager løbende dataindsamling som fastsat i stk. 1 skal være kvalificeret til at varetage sit hverv og sine opgaver som videnskabelig observatør og skal blandt andet være i stand til at identificere arter, der findes i dybhavsøkosystemer [Ændring 109]

aa) skal uafhængigt og i samme format som det, der anvendes i fartøjets logbog, indføre de i forordning (EF) nr. 1224/2009 omhandlede fangstoplysninger [Ændring 110]

ab) registrerer eventuelle ændringer af fiskeriplanen, jf. artikel 7 [Ændring 111]

ac) dokumenterer tilfælde, hvor fartøjet uventet er stødt på sårbare marine økosystemer, og i den forbindelse indsamle oplysninger, der kan bruges til at beskytte stedet [Ændring 112]

ad) registrerer, på hvilke dybder der anvendes redskaber [Ændring 113]

ae) fremlægger senest 20 dage efter afslutningen af observationsperioden en rapport for den kompetente flagmedlemsstats ansvarlige myndigheder, hvoraf disse myndigheder sender en kopi til Kommissionen senest 30 dage efter modtagelsen af en skriftlig anmodning fra Kommissionen [Ændring 114]

b) identificerer og dokumenterer vægten af eventuelle stenkoraller, bløde koraller, svampe eller andre organismer, der tilhører det samme økosystem, og som tages om bord med fartøjets redskaber.

3a. Den videnskabelige observatør må ikke være:

i) beslægtet med skibsføreren eller andre ledende besætningsmedlemmer på det fartøj, observatøren er tilknyttet

ii) ansat af skibsføreren på det fartøj, observatøren er tilknyttet

iii) ansat af en repræsentant for skibsføreren

iv) ansat af en virksomhed, der kontrolleres af skibsføreren eller dennes repræsentant

v) beslægtet med skibsførerens repræsentant. [Ændring 115]

4. Ud over deres forpligtelser, jf. stk. 1, er medlemsstaterne omfattet af de særlige dataindsamlings- og indberetningskrav, der er fastsat i bilag II for dybhavsmetieren.

4a. Dataindsamling kan gore det muligt at skabe partnerskaber mellem forskere og fiskere og bidrage til forskningen på områder som havmiljø, bioteknologi, levnedsmiddelvidenskab, forarbejdning og økonomi. [Ændring 116]

5. Data, som indsamles for dybhavsmetieren, herunder alle yderligere data indsamlet i henhold til nærværende forordnings bilag II, behandles i henhold til den dataforvaltningsprocedure, der er fastlagt i kapitel III i forordning (EF) nr. 199/2008.

6. Medlemsstaterne indberetter hver måned efter anmodning fra Kommissionen indsatser og/eller fangstdata for hver metier. Disse indberetninger gøres offentligt tilgængelige. [Ændring 117]

Kapitel Va

FINANSIEL BISTAND [Ændring 118]

Artikel 19a

Finansiel bistand til ændring af fiskeredskaber

1. Fiskerfartøjer, der anvender bundtrawl eller bundsatte hildingsgarn i dybhavsmetieren, er berettigede til at modtage finansiel bistand fra Den Europæiske Hav- og Fiskerifond til ændring af fiskeredskaber og tilhørende fartøjsombygning, nødvendig viden og uddannelse, forudsat at de nye fiskeredskaber har en påviselig forbedret størrelses- og artsselektivitet, en lavere og begrænset indvirkning på det marine miljø og sårbare marine økosystemer og ikke forøger fiskerfartøjets fiskerikapacitet, som vurderet af Kommissionen efter høring af det relevante uafhængige videnskabelige organ.

2. Fiskerfartøjer er berettigede til at modtage finansiel bistand fra Den Europæiske Hav- og Fiskerifond med henblik på at minimere og i videst muligt omfang standse uønsket fangst af dybhavsarter, navnlig de mest sårbare arter.

3. Der ydes kun støtte én gang til det samme EU-fiskerfartøj.

4. Adgangen til finansiel bistand fra Den Europæiske Hav- og Fiskerifond er betinget af, at denne forordning, den fælles fiskeripolitik og Unionens miljølovgivning overholdes fuldt ud. [Ændring 119]

KAPITEL VI

DELEGEREDE RETSAKTER

Artikel 20

Udøvelse af delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissioenn på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 3b, stk. 2 og artikel 13, tillægges for en ubegrænset periode på tre år fra … (*10) . Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder før udløbet af treårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode. [Ændring 120]

3. Den i artikel 3b, stk. 2 og artikel 13 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 3b, stk. 2 og artikel 13, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

KAPITEL VII

EVALUERING OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 21

Evaluering

1. Senest seks år efter denne forordnings ikrafttræden … (*11) evaluerer Kommissionen på grundlag af medlemsstaternes indberetninger og den videnskabelige rådgivning, som den anmoder om med henblik herpå, virkningen af foranstaltningerne i denne forordning og beslutter, i hvilket omfang målene i artikel 1, litra a) og b), er nået. [Ændring 121]

2. Evalueringen fokuserer på udviklingen inden for følgende emner:

a) de fartøjer, som er gået over til at anvende redskaber med en reduceret indvirkning på havbunden, samt udviklingen i deres niveau af udsmid fremskridt med hensyn til forebyggelse, minimering og i videst muligt omfang eliminering af uønskede fangster [Ændring 122]

b) det område, som fartøjerne i hver dybhavsmetier, opererer i

c) fuldstændigheden og pålideligheden af de data, som medlemsstaterne giver videnskabelige organer med henblik på vurdering af bestande eller Kommissionen i tilfælde af særlige dataindsamlinger

d) de dybhavsbestande, hvor den videnskabelige rådgivning er forbedret

e) fiskerier, der udelukkende forvaltes ved hjælp af en begrænsning af fiskeriindsatsen, ogeffektiviteten af ledsageforanstaltningerne, når det gælder om at bringe udsmid til ophør og reducere fangster af de mest sårbare arter [Ændring 123]

ea) kvaliteten af de konsekvensanalyser, der gennemføres i henhold til artikel 7 [Ændring 124]

eb) antallet af fartøjer og havne i Unionen, der direkte påvirkes af denne forordnings gennemførelse [Ændring 125]

ec) effektiviteten af foranstaltninger, der træffes for at sikre dybhavsfiskebestandenes opretholdelse på lang sigt og forebygge bifangst af ikke-målarter, navnlig bifangst af de mest sårbare arter [Ændring 126]

ed) det omfang, i hvilket sårbare marine økosystemer er blevet effektivt beskyttet ved hjælp af begrænsning af tilladt fiskeri til eksisterende dybhavsfiskeriområder, områdelukninger, den såkaldte move-on- rule (flytningsreglen) og/eller ved hjælp af andre foranstaltninger [Ændring 127]

ee) anvendelse af begrænsningen på 600 m dybde. [Ændring 128]

2a. På grundlag af den i stk. 1 og 2 omhandlede evaluering fremsætter Kommissionen i givet fald senest … (*12) forslag til ændring af denne forordning. [Ændring 129]

Artikel 22

Overgangsforanstaltninger

De særlige fiskeritilladelser, der er udstedt i henhold til forordning (EF) nr. 2347/2002, er fortsat gyldige, indtil de erstattes af fiskeritilladelser, der tillader fangst af dybhavsarter, og som udstedes i henhold til nærværende forordning, men er dog under ingen omstændigheder gyldige efter den 30. september 2012 … (*13). [Ændring 130]

Artikel 23

Ophævelse

1. Forordning (EF) nr. 2347/2002 ophæves.

2. Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning, jf. sammenligningstabellen i bilag III.

Artikel 24

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i …, den . På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne […] På Rådets vegne Formanden […]

(1) EUT C 133 af 9.5.2013, s. 41.

(2) Europa-Parlamentets holdning af 10.12.2013.

(3) Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59).

(4) Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande (EFT L 351 af 28.12.2002, s. 6).

(5) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2013 af … om den fælles fiskeripolitik og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 samt ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 og Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L …).

(6) EUT L 347 af 24.12.2009, s. 6.

(7) Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1).

(8) Rådets afgørelse 81/608/EØF af 13. juli 1981 om indgåelse af konvention om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav (EFT L 227 af 12.8.1981, s. 21).

(9) Rådets forordning (EF) nr. 734/2008 af 15. juli 2008 om beskyttelse af sårbare marine økosystemer i det åbne hav mod bundfiskeredskabers skadelige virkninger (EUT L 201 af 30.7.2008, s. 8).

(10) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 218/2009 af 11. marts 2009 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav (EUT L 87 af 31.3.2009, s. 70).

(11) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009 af 11. marts 2009 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav (EUT L 87 af 31.3.2009, s. 1).

(12) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41 af 14.2.2003, s. 26).

(13) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EUT L 145 af 31.5.2001, s. 43).

(14) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6. september 2006 om anvendelse af Århuskonventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer (EUT L 264 af 25.9.2006, s. 13).

(15) Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17. februar 2005 (EUT L 124 af 17.5.2005, s. 1).

(*1) Datoen for denne forordnings ikrafttræden.

(*2) Fem år efter denne forordnings ikrafttræden.

(*3) Et år efter denne forordnings ikrafttræden.

(*4) To år efter denne forordnings ikrafttræden.

(*5) Fire år efter denne forordnings ikrafttræden.

(*6) Fem år efter denne forordnings ikrafttræden.

(16) Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7).

(17) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle (EUT L 20 af 26.1.2010, s. 7).

(18) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF af 17. juni 2008 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger (havstrategirammedirektivet) (EUT L 164 af 25.6.2008, s. 19).

(*7) Fem år efter denne forordnings ikrafttræden.

(*8) Tre måneder efter denne forordnings ikrafttræden.

(*9) 60 dage efter denne forordnings ikrafttræden.

(19) Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (EUT L 286 af 29.10.2008, s. 1).

(20) Rådets forordning (EF) nr. 199/2008 af 25. februar 2008 om fastlæggelse af en EF-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den fælles fiskeripolitik (EUT L 60 af 5.3.2008, s. 1).

(*10) Datoen for denne forordnings ikrafttræden.

(*11) Fire år efter denne forordnings ikrafttræden.

(*12) Fem år efter denne forordnings ikrafttræden.

(*13) Et år efter denne forordnings ikrafttræden.

Bilag I Afdeling 1: Dybhavsarter Videnskabeligt navn Almindeligt anvendt navn Mest sårbare (x) Udskudt anvendelse af artikel 4, stk. 2, litra c) Centrophorus granulosus Ru pighaj x Centrophorus squamosus Mørk pighaj x Centroscyllium fabricii Fabricius-sorthaj x Centroscymnus coelolepis Portugisisk pighaj x Centroscymnus crepidater Langsnudet pighaj x Dalatias licha Chokoladehaj x Etmopterus princeps Lyshaj x Apristuris spp Islandsk kattehaj Chlamydoselachus anguineus Kravehaj Deania calcea Næbhaj Galeus melastomus Ringhaj Galeus murinus Rødhaj Hexanchus griseus Seksgællet haj x Etmopterus spinax Sorthaj Oxynotus paradoxus Spidsfinnet trekanthaj Scymnodon ringens Hajen Scymnodon ringens Somniosus microcephalus Grønlandshaj Alepocephalidae Glathovedfisk Alepocephalus Bairdii Bairds glathovedfisk Alepocephalus rostratus Rissos glathovedfisk Aphanopus carbo Sort sabelfisk Argentina silus Guldlaks Beryx spp. Beryxarter Chaceon (Geryon) affinis Dybvandskrabbe x Chimaera monstrosa Havmus x Hydrolagus mirabilis Storøjet havmus x Rhinochimaera atlantica Spydnæset havmus x Coryphaenoides rupestris Skolæst Epigonus telescopus Teleskopkardinalfisk x Helicolenus dactilopterus Blåkæft Hoplostethus atlanticus Orange savbug x Macrourus berglax Nordlig skolæst Molva dypterigia Byrkelange Mora moro Dybhavstorsk x Antimora rostrata Blå antimora x Pagellus bogaraveo Spidstandet blankesten Phycis blennoides Skælbrosme Polyprion americanus Vragfisk Reinhardtius hippoglossoides Hellefisk Cataetyx laticeps x Hoplosthetus mediterraneus Middelhavssavbug x Macrouridae med undtagelse af coryphaenoides rupestris og macrourus berglax Langhalearter med undtagelse af skolæst og nordlig skolæst Nesiarchus nasutus Geddetryne Notocanthus chemnitzii Chemnitz' pigål Raja fyllae Fyllas rokke x Raja hyperborea Arktisk rokke Raja nidarosiensus Sortbuget rokke Trachyscorpia cristulata Dragehovedfisk Afdeling 2: Arter, som derudover reguleres i NEAFC Brosme brosme Brosme Conger conger Havål Lepidopus caudatus Strømpebåndfisk x Lycodes esmarkii Esmarks ålebrosme Molva molva Lange Sebastes viviparus Lille rødfisk [Ændring 131]

Bilag II Specifikke krav vedrørende dataindsamling og rapportering, jf. artikel 18, stk. 4 1. Medlemsstaterne sikrer, at data, som indsamles for et område, der omfatter både EU's farvande og internationale farvande, opdeles yderligere, så de henviser til enten EU's farvande eller internationale farvande hver for sig. 2. Når aktiviteterne i en dybhavsmetier overlapper aktiviteterne i en anden metier inden for samme område, foretages dataindsamlingen for førstnævnte aktiviteter særskilt fra dataindsamlingen for sidstnævnte aktiviteter. 3. Udsmid er omfattet af krav om prøvetagning i alle dybhavsmetierer. Prøvetagningsstrategien for landinger og udsmid omfatter alle de arter, der er anført på listen i bilag I, samt arter, der tilhører havbundens økosystem, som f.eks. dybvandskoraller, svampe eller andre organismer, som tilhører samme økosystem. 4. Hvis den gældende flerårige dataindsamlingsplan kræver, at der indsamles oplysninger om fiskeriindsatsen angivet i det antal timer, hvor der er fisket med trawl samt sættetiden for passive redskaber, indsamler medlemsstaten følgende yderligere data, som den er parat til at fremlægge sammen med oplysningerne om fiskeriindsatsen: a) den geografiske position for fiskeriaktiviteterne for hvert enkelt træk på grundlag af data fra fartøjets overvågningssystem, som sendes af fartøjet til fiskeriovervågningscentret b) den fiskedybde, som redskaberne anvendes i, hvis fartøjet skal sende indberetninger i en elektronisk logbog. Fartøjets fører indberetter fiskedybder i overensstemmelse med det standardiserede rapporteringsformat. 4a. Kommissionen sikrer, at data indsamles rettidigt og på en måde, som er harmoniseret for alle medlemsstater, og at de er nøjagtige, pålidelige og omfattende. [Ændring 132] 4b. Kommissionen sikrer, at de indsamlede data opbevares sikkert og gøres offentligt tilgængelige, undtagen under særlige omstændigheder, hvor en passende beskyttelse og tavshedspligt er påkrævet, og hvor årsagerne til sådanne restriktioner meddeles. [Ændring 133]