KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 20.07.1995 
KOM(95)393 endelig udg. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING ŒF) 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af 
ferrosiliciummangan med oprindelse i 
Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika 
(forelagt af Kommissionen) 

/ 
BEGRUNDELSE 
1. Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 3119/94 af 19. december 19941 
en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af 
ferrosiliciummangan (FeSiMn) henhørende under KN-kode 7202 30 00 og med 
oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika. Der indførtes ikke en 
midlertidig antidumpingtold på importen af varer med oprindelse i Georgien, 
fordi denne import blev anset for at være de minimis. 
2. Rådet forlængede ved forordning (EF) nr. 866/952 gyldighedsperioden for denne 
told med to måneder. 
3. Senere anmodede en række parter om at blive hørt, hvilket blev imødekommet, og 
fremlagde også skriftlige bemærkninger, som Kommissionen tog hensyn til i 
påkommende tilfælde. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle 
de oplysninger, den anså for nødvendige for at træffe en endelig afgørelse. 
4. Da både Rusland og Ukraine er lande uden markedsøkonomi, blev den normale 
værdi for disse lande beregnet på grundlag af den fastlagte normale værdi for 
Brasilien, det land med markedsøkonomi, der valgtes som referenceland. 
5. De sydafrikanske producenter fremførte, at deres eksport til EU ikke burde 
kumuleres med eksporten fra Rusland, Ukraine og Brasilien i forbindelse med 
fastlæggelsen af skadens omfang, da tendensen i importmængder, priser og 
markedsandele adskilte sig væsentligt fra tendenserne i de andre berørte 
eksportlande, og hvis man betragtede importen af varer fra Sydafrika særskilt, 
ville den ikke have påført erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade. 
1 EFT nr.L 330 af 21.12.1994, s. 15 
2 EFT nr. L 89 af 21.4.1995, s. 1 
DA/01/95/03430000.P00 (EN) 
/ 
6. De brasilianske producenter hævdede, at dumpingimporten fra de berørte 
eksportlande ikke var årsagen til den skade, der forvoldtes erhvervsgrenen i 
Fællesskabet. 
7. I den endelige afgørelse blev det bekræftet, at der fandt dumping sted og 
forvoldtes væsentlig skade som følge af denne import med hensyn til Rusland, 
Ukraine, Brasilien og Sydafrika. Med henblik på at fastlægge skadens omfang 
blev importen af varer fra disse lande analyseret kumulativt, da man konstaterede, 
at importen fra hvert enkelt af disse lande konkurrerede indbyrdes og med samme 
vare fra erhvervsgrenen i Fællesskabet, at importmængden fra hvert enkelt land 
var betydelig i undersøgelsesperioden, og at pristendenserne var de samme. 
8. De midlertidige afgørelser vedrørende de minimis-importen af varer med 
oprindelse i Georgien blev bekræftet endeligt. 
9. De ukrainske myndigheder og de ukrainske producenter samt de brasilianske og 
sydafrikanske producenter afgav tilsagn. 
10. Kommissionen fandt, at den ikke kunne godtage tilsagnene fra de to brasilianske 
producenter, hvor den ene er datterselskab af den anden, fordi tilsagnene ikke 
kunne fjerne den skadelige dumping. 
11. Kommissionen godtog tilsagnene fra de sydafrikanske producenter og de 
ukrainske myndigheder sammen med de to samarbejdende ukrainske eksportører, 
fordi den konkluderede, at det var muligt at føre effektivt tilsyn med dem, og at 
mindstepriserne i disse tilsagn kunne fjerne skadelig dumping. 
DA/01/95/03430000.P00 (EN) 
/ 
12. Der bør indføres en endelig antidumpingtold på importen af varer med oprindelse 
i Brasilien og Rusland. Tolden bør fastsættes svarende til den dumpingmargen, 
der er fastlagt for hvert enkelt land, da de er lavere end skadesmargenerne. 
Endvidere bør der med hensyn til eksportører fra Ukraine og Sydafrika, som ikke 
samarbejdede ved undersøgelsen, indføres en antidumpingtold i form af en 
resttold, for Ukraines vedkommende svarende til den dumpingmargen, der blev 
fastlagt for de to samarbejdende producenter, og for Sydafrikas vedkommende 
svarende til den højeste dumpingmargen, der konstateredes for de to producenter, 
som medvirkede i undersøgelsen. 
13. I betragtning af de dumpingmargener, der er konstateret, og den skade, der er 
påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet, bør den midlertidige 
antidumpingtold opkræves med en sats svarende til de endeligt fastlagte 
dumpingmargener. 
14. Det foreslås derfor, at Rådet vedtager vedlagte udkast til forordning om indførelse 
af en endelig antidumpingtold på importen af ferrosiliciummangan med 
oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika, bortset fra varer fra de 
producenter, hvis tilsagn er godtaget af Kommissionen, og om opkrævning af den 
midlertidige told. 
RÅDETS FORORDNING (EF) NR. .... 
af 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af 
ferrosiliciummangan med oprindelse i 
Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af .22. december 19941 om 
beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske 
Fællesskab, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1251/952, særlig artikel 23, 
hvori det fastsættes, at Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 19883 om 
beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er 
medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, senest ændret ved Rådets 
forordning (EF) nr. 522/944, fortsat skal finde anvendelse på procedurer, hvorunder en 
undersøgelse, der var i gang pr. 1. september 1994, endnu ikke var afsluttet ved 
ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 3283/94, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88, særlig artikel 12, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det 
Rådgivende Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
1 EFT nr. L 349 af 31.12.1994, s, 1. 
2 EFT nr. L 122 af 2.6.1995, s. 1. 
3 EFT nr. L 209 af 2.8.1988, s. 1. 
4 EFT nr. L 66 af 10.3.1994, s. 10. 
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER 
(1) Ved forordning (EF) nr. 3119/94 ("forordningen om midlertidig told)5 indførte 
Kommissionen en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af 
ferrosiliciummangan (FeSiMn) henhørende under KN-kode 7202 30 00 med 
oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika. 
Ved forordning (EF) nr. 866/956 forlængede Rådet gyldighedsperioden for denne 
told med to måneder. 
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE 
(2) Efter indførelsen af den midlertidige told tilkendegav følgende deres synspunkter 
skriftligt: 
Ferrolegeringsindustriens forbindelsesudvalg ("Euroalliages"), dvs. den 
klagende part, 
to sydafrikanske producenter, Highveld Steel and Vanadium Corporation 
Limited og Samancor Limited, 
de ukrainske myndigheder samt to ukrainske producenter, Nikopol Ferro 
Alloy Plant og Zaporozhye Ferro Alloy Plant, 
to brasilianske producenter, Companhia Paulista de Ferro Ligas og Sibra 
Eletrosiderurgica Brasileira S.A., 
British Iron and Steel Producers Association (BISPA), 
5 EFTnr.L330af21.12.1994,s. 15. 
6 EFt nr.L 89 af 21.4.1995, s. 1. 
en uafhængig importør i Luxembourg, S.A. des Minerais, og 
en importør i Det Forenede Kongerige, Victoria Alloys (U.K.) Limited. 
Parter, der fremsatte anmodning herom, blev hørt af Kommissionen. 
(3) Kommissionen fortsatte bestræbelserne på at indhente og efterprøve alle 
oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på den endelige 
fastlæggelse af de faktiske forhold. 
(4) På anmodning underrettedes parterne om de vigtigste kendsgerninger og 
betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af 
endelig antidumpingtold samt opkrævning af beløb, for hvilke der var stillet 
sikkerhed i form af midlertidig told. Parterne indrømmedes desuden en rimelig 
frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til ovennævnte. 
(5) Kommissionen tog hensyn til parternes bemærkninger og ændrede om fornødent 
sine konklusioner. 
C. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE OG SAlrøtøE VARE 
(6) Da ingen af parterne efter indførelsen af de midlertidige 
antidumpingforanstaltninger har fremsat bemærkninger vedrørende den af 
undersøgelsen omfattede vare og samme vare, bekræftes de 
undersøgelsesresultater, der er omhandlet i betragtning 9 og 10 i forordningen om 
midlertidig told. 
"? 
D.DUMPING 
1. Normal værdi 
Rusland, Ukraine 
(7) Der er ikke fremført nye argumenter, og de undersøgelsesresultater, der er 
omhandlet i betragtning 12 og 13 i forordningen om midlertidig told, bekræftes 
derfor 
Brasilien 
(8) I den foreløbige undersøgelse havde Kommissionen beregnet en enkelt normal 
værdi og følgelig en enkelt dumpingmargen for de to brasilianske producenter, 
der havde medvirket i undersøgelsen, fordi det konstateredes, at de var 
forretningsmæssigt forbundet med hinanden, dvs. den ene var datterselskab af den 
anden. 
(9) De brasilianske producenter anmodede om, at der individuelt fastsættes en normal 
værdi og dermed også individuelle dumpingmargener. De gjorde gældende, at den 
fremgangsmåde, som Kommissionen havde fulgt, ikke var i overensstemmelse 
med artikel 13, stk. 2, i grundforordningen, hvori det fastsættes, at 
antidumpingtold skal pålægges på et individuelt grundlag for hver samarbejdende 
eksportør. Det anførtes endvidere, at denne behandling også er i modstrid med 
artikel 2, stk. 3, litra c), i henhold til hvilken den normale værdi kun skal 
fastsættes på grundlag af en anden eksportørs priser og omkostninger, hvis en 
eksportør hverken fremstiller eller sælger samme vare i oprindelseslandet. De 
gjorde også gældende, at de udøver virksomhed hver for sig på markedet, og de 
påpegede, at de har særskilte bogførings- og regnskabssystemer. Endelig anførte 
de, at fastsættelsen af en enkelt dumpingmargen ville ramme den ene af dem 
urimelig hårdt, fordi dumpingmargenen for den pågældende var betydeligt lavere 
end for den anden. Dette var de brasilianske producenters begrundelse for 
anmodningen om fastsættelse af individuelle dumpingmargener. 
% 
(10) Det er fællesskabsinstitutionernes faste praksis at beregne én dumpingmargen for 
producenter, hvor én er datterselskab af og dermed kontrolleres af en anden; en 
sådan dumpingmargen fastsættes på grundlag af et gennemsnit beregnet med 
udgangspunkt i de data, som begge producenter har fremlagt. Beregnes der 
individuelle dumpingmargener, vil der opstå mulighed for omgåelse af 
antidumpingforanstaltningerne (således at disse bliver uvirksomme), idet den 
forbundne producent vil kunne lede eksporten til Fællesskabet via det 
datterselskab, der har den laveste dumpingmargen. En sådan fremgangsmåde er 
hverken i modstrid med artikel 2, stk. 3, litra c), i grundforordningen, eftersom 
den eksporterende part fremstiller og sælger den pågældende vare på 
hjemmemarkedet, eller med artikel 13, stk. 2, der foreskriver, at navnet på 
leverandøren kun skal anføres i forordningen om indførelse af told, hvis dette er 
praktisk muligt. Eftersom kun to brasilianske producenter, hvoraf den ene var 
datterselskab af den anden, medvirkede i undersøgelsen, fastsattes der i den 
foreliggende sag kun én dumpingmargen, som også ansås for passende for ikke-
samarbejdende producenter. 
(11) Den metode, der er benyttet til beregning af den normale værdi for de to 
samarbejdende brasilianske producenter, jf. betragtning 14 -18 i forordningen om 
midlertidig told, bekræftes derfor. 
Sydafrika 
(12) Kommissionen fastsatte i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra a), i 
grundforordningen den normale værdi på grundlag af salgspriserne på det 
sydafrikanske hjemmemarked i normal handel og med hensyn til repræsentative 
mængder. 
% 
(13) En sydafrikansk producent gjorde gældende, at visse salg på det sydafrikanske 
marked gik til kunder, med hvilke der indirekte gennem en af aktionærerne og et 
af dennes tilsluttede selskaber forelå en aktionærforbindelse. Den pågældende 
producent anførte, at disse kunder derfor burde anses for indbyrdes forbundne, 
således at der burde ses bort fra det pågældende salg ved fastsættelsen af den 
normale værdi. Den pågældende eksportør gjorde gældende', at det resterende salg 
på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden mængdemæssigt udgjorde mindre 
end 5% af eksporten til EF. Ifølge eksportøren burde Kommissionen derfor 
beregne den normale værdi på grundlag af fremstillingsomkostninger, salgs- og 
administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt en rimelig 
fortjeneste. 
(14) Denne påstand må afvises. Den sydafrikanske producent fremlagde ikke 
oplysninger, der kunne give anledning til at antage, at nævnte forbindelse havde 
en sådan indflydelse på priserne i forbindelse med de pågældende 
salgstransaktioner, at de ikke kunne anses for at have fundet sted i normal handel. 
Desuden fandt Kommissionen under undersøgelsen ingen tegn på, at dette skulle 
være tilfældet. Endelig fastslog Kommissionen i henhold til artikel 2, stk. 7, i 
grundforordningen, at salgspriser og omkostninger i forbindelse med salg til de 
pågældende kunder lå på samme niveau som ved salg til kunder, som ifølge 
nævnte eksportør ikke var forretningsmæssigt forbundet med producenterne. 
De undersøgelsesresultater, der er omhandlet i betragtning 19-21 i forordningen 
om midlertidig told, bekræftes derfor. 
2. Eksportpriser 
Rusland 
(15) Da der ikke blev fremført nye argumenter, bekræftes de undersøgelsesresultater, 
der er omhandlet i betragtning 22 i forordningen om midlertidig told. 
yd-
Ukraine 
(16) Med henblik på den foreløbige fastlæggelse af de faktiske forhold fastsatte 
Kommissionen eksportpriserne for FeSiMn med oprindelse i Ukraine delvis på 
grundlag af efterprøvede priser, som to uafhængige importører^ der medvirkede i 
undersøgelsen, betalte eller skulle betale, delvis på data indhentet fra Eurostat. 
Eurostat ansås i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i 
grundforordningen for at være de mest pålidelige oplysninger, der forelå for det 
øvrige eksportsalg, som ikke kunne tilskrives nævnte to importører. 
(17) En af de to ukrainske producenter, der samarbejdede med Kommissionen, gjorde 
gældende, at Kommissionen i forbindelse med den foreløbige fastlæggelse af de 
faktiske forhold havde frataget producenten dennes lovfæstede rettigheder, 
eftersom eksportpriserne (og justeringerne heraf, jf. betragtning 24 nedenfor) 
delvis var fastsat på grundlag af fortrolige oplysninger, nemlig oplysninger fra de 
to uafhængige importører, der medvirkede i proceduren, som den pågældende 
producent ikke havde fået forelagt til efterprøvning. 
(18) Som anført i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told konstaterede 
Kommissionen på grundlag af sin undersøgelse, at de oplysninger om 
eksportsalget, der var fremlagt af den anden medvirkende ukrainske producent, 
ikke kunne anvendes, navnlig fordi det på grundlag af de oplysninger, der var 
anført i spørgeskemaet, ikke var muligt at fastslå, om det pågældende eksportsalg 
var bestemt for Fællesskabet. Desuden anførte den pågældende ukrainske 
producent, at han, omend han fremlagde oplysninger, der gav anledning til at 
antage, at varerne havde Fællesskabet som bestemmelsessted, ikke kunne 
garantere, at de eksporterede mængder faktisk blev indført i EF. Hertil kommer, at 
den samlede mængde, der eksporteredes til Fællesskabet ifølge de to ukrainske 
producenters besvarelser af spørgeskemaerne, udgjorde mere end tre gange den 
mængde, der ifølge Eurostat var af ukrainsk oprindelse. Af disse grunde anses de 
oplysninger, der er fremlagt af de ukrainske eksportører, for vildledende, og der er 
set bort herfra ved den endelige fastlæggelse af eksportpriserne i 
overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen. 
(19) Eksportpriserne fastsattes endeligt på grundlag af oplysninger fra Eurostat, som 
ansås for at være det rimeligste grundlag for fastsættelsen af eksportpriserne for 
FeSiMn med oprindelse i Ukraine, fordi de omfattede al import til Fællesskabet i 
undersøgelsesperioden. Dette var ikke tilfældet for oplysningerne fra de to 
medvirkende importører, som kun omfattede 53% af denne import. Det fremgik 
imidlertid af oplysningerne fra disse importører, som efterprøvedes af 
Kommissionen, at priserne ifølge Eurostat generelt lå på linje med de priser, der 
indberettedes af de medvirkende importører. Det skal endvidere anføres, at EF-
institutionerne i forbindelse med import fra lande uden markedsøkonomi, såsom 
Ukraine, normalt fastsætter én dumpingmargen for al eksport til Fællesskabet og 
altså ikke beregner en specifik margen for den enkelte eksportør. Når der ses bort 
fra de to ukrainske eksportørers prisoplysninger, er dette imidlertid ikke 
ensbetydende med en ulempe for dem i betragtning af, at priserne for deres 
eksporttransaktioner indgår i Eurostat-tallene. Desuden er Eurostat-tallene 
offentligt tilgængelige, således at den pågældende ukrainske eksportør har 
mulighed for at efterprøve rigtigheden af EF-institutionernes 
undersøgelsesresultater. 
Brasilien 
(20) Da der ikke blev fremført nye argumenter, bekræftes de undersøgelsesresultater, 
der er omhandlet i betragtning 25 i forordningen om midlertidig told. 
Sydafrika 
(21) En sydafrikansk producent gjorde krav på visse ændringer af omkostninger og 
fortjeneste som beregnet af Kommissionen i forbindelse med fastsættelsen af 
eksportpriserne i henhold til artikel 2, stk. 8, litra b), i grundforordningen. Dette 
krav, som var behørigt dokumenteret, blev imødekommet, og de nødvendige 
ændringer er foretaget. 
/!7 
3. Sammenligning 
Rusland 
(22) De ændringer af justeringer med henblik på sammenligningen for Brasilien, jf. 
betragtning 27 -31 nedenfor, blev også foretaget med henblik på fastsættelsen af 
den normale værdi for Rusland, eftersom Brasilien valgtes som referenceland. 
Da der ikke blev fremført nye argumenter, bekræftes de undersøgelsesresultater, 
der er omhandlet i betragtning 27 og 29 i forordningen om midlertidig told. 
Ukraine 
(23) I forordningen om midlertidig told fastslog Kommissionen, at de oplysninger, 
som de to medvirkende ukrainske producenter havde fremlagt vedrørende krav 
om justeringer for forskelle i fysiske egenskaber og salgsomkostninger enten ikke 
var underbygget af konkret dokumentation (krav om justeringer for højere 
phosphorindhold og for ikke knuste former), eller de svarede ikke til de 
efterprøvede oplysninger, der var indgivet af to uafhængige importører, som 
medvirkede i undersøgelsen (kreditomkostninger og provisioner). Kommissionen 
fandt derfor, at de oplysninger, der var fremlagt af de ukrainske producenter, var 
vildledende, og den traf derfor i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i 
grundforordningen afgørelse på grundlag af oplysninger fra de samarbejdende 
importører, som efterprøvedes og ansås for at være de mest pålidelige 
oplysninger, der forelå. 
(24) En af de to ukrainske producenter, der samarbejdede med Kommissionen, gjorde 
gældende, at Kommissionen i forbindelse med den foreløbige fastiæggelse af de 
faktiske forhold havde frataget producenten dennes lovfæstede rettigheder, 
eftersom justeringerne af eksportpriserne var fastsat på grundlag af fortrolige 
oplysninger, nemlig oplysninger fra de to uafhængige importører, der medvirkede 
i proceduren, som den pågældende producent ikke havde fået forelagt til 
efterprøvning. 
(25) Det skal påpeges, at eftersom der ikke er blevet fremlagt nye oplysninger efter 
indførelsen af den midlertidige told, er de justeringer med henblik på 
sammenligningen, som den pågældende producent anmodede om, og som i den 
foreløbige undersøgelse beregnedes på grundlag af fortrolige oplysninger, blevet 
fastholdt med henblik på den endelige fastlæggelse af de faktiske forhold. Det 
ansås for rimeligt at foretage sådanne justeringer på grundlag af efterprøvede 
oplysninger fra andre kilder, fremfor at afvise de pågældende eksportørers krav 
med den begrundelse, at disse krav ikke var behørigt dokumenteret. Påstanden 
om, at den pågældende eksportør er blevet frataget sine lovfæstede rettigheder er 
derfor ubegrundet. 
(26) De justeringer, der er foretaget for Brasilien af de grunde, der er omhandlet i 
betragtning 27-31 nedenfor, blev også anvendt for Ukraine. 
Brasilien 
(27) I forordningen om midlertidig told havde Kommissionen fastsat den normale 
værdi på månedsbasis. I måneder, hvor de vejede gennemsnitlige 
hjemmemarkedspriser ikke gjorde det muligt at opnå dækning for alle 
omkostninger i normal handel, fastsattes den normale værdi på grundlag af den 
beregnede værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), i 
grundforordningen. 
(28) Efter at være blevet underrettet om resultaterne af den foreløbige undersøgelse 
krævede de to brasilianske producenter på grundlag af dokumentation herfor 
justeringer af den beregnede normale værdi for visse direkte salgsomkostninger 
og for direkte kreditomkostninger. 
(29) Dette krav er til dels godtaget. De ønskede justeringer for visse direkte 
salgsomkostninger i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i 
grundforordningen er indgået i de endelige beregninger, og har resulteret i en 
nedgang på 2,2% i den beregnede normale værdi. 
s/, 
(30) Kravet vedrørende kreditomkostninger må imidlertid afvises. De pågældende 
producenter har med henblik på beregningen af den normale værdi ikke 
kvantificeret sådanne omkostninger eller isoleret dem fra de samlede påløbne 
finansieringsomkostninger. På baggrund heraf fordelte Kommissionen de samlede 
finansieringsomkostninger på hjemmemarkeds- og eksportsalget på grundlag af 
de samlede omsættelige mængder, der er produceret. Denne metode bekræftes 
derfor med henblik på den endelige afgørelse. 
(31) Med henblik på den endelige fastlæggelse af de faktiske forhold fastsattes den 
normale værdi på grundlag af de metoder, der benyttedes i forordningen om 
midlertidig told, idet der blev taget hensyn til ovennævnte justeringer. 
Sydafrika 
(32) En sydafrikansk producent krævede på grundlag af dokumentation herfor en ny 
ansættelse af de salgsomkostninger, der påløb i Fællesskabet. Dette krav er blevet 
imødekommet, og der er foretaget de nødvendige justeringer med henblik på 
sammenligningen. 
4. Dumpingmargen 
(33) På baggrund af ovennævnte konklusioner vedrørende fastsættelsen af den normale 
værdi og eksportprisen samt sammenligningen mellem disse to størrelser fremgik 
det af den endelige fastlæggelse af de faktiske forhold, at der fandt dumping sted i 
forbindelse med importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland, 
Ukraine, Brasilien og Sydafrika. 
(34) De vejede gennemsnitlige dumpingmargener for de lande og selskaber, der er 
omfattet af undersøgelsen, udgjorde følgende beregnet i procent af prisen, frit 
Fællesskabets grænse, ufortoldet: 
Rusland 54,2% 
Ukraine 43,9% 
Brasilien 36,1% 
Sydafrika: 
- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited 45,3% 
- Samancor Limited 48,3% 
(35) For så vidt angår dumpingmargenen for de producenter i Brasilien og Sydafrika, 
der ikke var rede til at medvirke i denne undersøgelse, bekræftes de 
undersøgelsesresultater, der er omhandlet i betragtning 32 i forordningen om 
midlertidig told, eftersom der ikke er fremført nye argumenter. 
E. SKADE 
1. Kumulation af dumpingimporten 
(36) Da der ikke er fremført nye argumenter vedrørende Georgien, bekræftes de 
* undersøgelsesresultater vedrørende den ubetydelige import fra dette land, som er 
omhandlet i betragtning 34 i forordningen om midlertidig told. 
(37 To sydafrikanske producenter og en sammenslutning af brugerindustrier stillede 
spørgsmålstegn ved Kommissionens beslutning om at kumulere importen fra 
Sydafrika med importen fra Ukraine, Rusland og Brasilien. Det blev gjort 
gældende, at medens de importerede mængder fra og markedsandelen for 
Ukraine, Rusland og Brasilien steg betydeligt imellem 1989 og 
undersøgelsesperioden, var der tale om en nedgang for Sydafrikas vedkommende. 
Det anførtes endvidere, at Kommissionen i en tidligere sag havde besluttet ikke at 
kumulere import, som udviste en udvikling, der gik i hver sin retning (Sagen om 
wolframcarbid, EFT nr. L 83, 1990, s. 41). Det blev også gjort gældende, at 
udviklingstendensen for importen fra hvert af de pågældende eksportlande skulle 
være den samme forud for kumulation, fordi Kommissionen i tidligere sager 
angiveligt havde anset stigninger i de importerede mængder og dermed 
importudviklingen som en betingelse for kumulation. Endelig anførtes det, at de 
sydafrikanske producenters eksportpriser var højere end de ukrainske, russiske og 
brasilianske priser. 
A 
Endelig anførtes det, at kvaliteten af den sydafrikanske vare lå på et sådant 
niveau, at den ikke konkurrerede med varerne fra de øvrige berørte lande, navnlig 
fordi Sydafrika var det eneste af de pågældende lande, der havde opnået officiel 
"ISO 9002"-godkendelse. 
M 
(38) Efter en gennemgang af ovenstående argumenter og påstande vedrørende 
importerede mængder, markedsandele, eksportpriser og den importerede vares 
kvalitet bekræftes det, at importen fra Sydafrika bør kumuleres med importen fra 
de øvrige berørte lande af følgende grunde: 
Selv om importen fra Sydafrika faldt med 5,4% fra 1989 til 
undersøgelsesperioden, var importen stadig betydelig. Bortset fra året 
1990, hvor der importeredes 47 227 tons, udgjorde importen således altid 
mere end 50 000 tons, og markedsandelen lå på mellem 12,7% i 1989 og 
9,9% i undersøgelsesperioden. I modsætning til, hvad der var tilfældet i 
sagen om wolframcarbid, gik udviklingstendensen for importen fra 
Sydafrika ikke i modsat retning. Frem for en betydelig nedgang var der for 
importen fra Sydafrika snarere tale om et næsten uændret niveau mellem 
1989 og undersøgelsesperioden, 
prisudviklingstendensen var den samme, dvs. at de priser, der beregnedes 
af alle de af undersøgelsen omfattede eksportlande, indbefattet Sydafrika, 
faldt betydeligt mellem 1989 og undersøgelsesperioden, og 
det konstateredes, at de varer, der importeredes fra de af undersøgelsen 
omfattede lande, konkurrerede med hinanden og med EF-erhvervsgrenens 
varer. "ISO 9002"-godkendelsen er ikke ensbetydende med, at en 
producent, der har opnået en sådan godkendelse, fremstiller FeSiMn, som 
er forskellig fra andre producenters vare. Det betyder, at en producent har 
indført et internationalt anerkendt kvalitetskontrolsystem, der giver 
køberne visse garantier. Det er endvidere fastslået, at flere 
fællesskabsproducenter har opnået "ISO 9002"-godkendelse, og generelt 
er producenter uden denne godkendelse almindeligvis i stand til at 
fremstille FeSiMn, som i kvalitetsmæssig henseende er identisk med eller 
i det mindste meget lig "ISO 9002"-varerne. 
4 i 
(39) En sydafrikansk producent gjorde gældende, at Kommissionen med henblik på at 
fastlægge udviklingstendensen ikke blot skulle have betragtet perioden fra 1989 
til undersøgelsesperioden, men også 1988, fordi dette tydeligere ville have vist en 
faldende tendens for importen fra Sydafrika. Den pågældende eksportør anførte 
endvidere, at eftersom meddelelsen om indledning af proceduren blev 
offentliggjort den 4. august 1993, burde Kommissionen have valgt en 
undersøgelsesperiode, der lå nærmere dette tidspunkt, fremfor perioden fra den 1. 
april 1992 til den 31. marts 1993. Dette ville, påstod eksportøren, endnu 
tydeligere have vist en faldende tendens for importen af den pågældende vare med 
oprindelse i Sydafrika. 
(40) Det er fællesskabsinstitutionernes faste praksis at undersøge udviklingstendensen 
for importmængder, markedsandele, priser osv. for en periode på flere år, normalt 
fire år indbefattet undersøgelsesperioden. I det foreliggende tilfælde valgtes en 
periode, der omfattede undersøgelsesperioden (1. april 1992 - 31. marts 1993) 
plus de fire kalenderår 1989 - 1992. Denne periode ansås for passende med 
henblik på at give et objektivt billede af udviklingen i markedssituationen for alle 
berørte parter. Medtagelse af oplysningerne om året 1988 ville ikke hvad angår 
spørgsmålet om kumulation ændre konklusionerne om udviklingen i 
importmængder osv. 
(41) Med hensyn til valg af undersøgelsesperiode skal det anføres, at Kommissionen 
almindeligvis tilstræber at fastlægge en undersøgelsesperiode, der ligger tæt på 
tidspunktet for indledningen af proceduren. Undertiden må der imidlertid tages 
andre hensyn for eksempelvis at sikre, at fremlæggelse, efterprøvning og 
vurdering af data kan finde sted hurtigt og effektivt, f.eks. ved at sikre 
sammenfald mellem undersøgelsesperiode og kalenderår eller regnskabsperiode 
(kvartal eller halvår). Hvis en af de berørte parter imidlertid finder, at den af 
Kommissionen valgte undersøgelsesperiode ikke er passende, må den pågældende 
ved først givne lejlighed gøre indsigelse herimod, hvilket i det foreliggende 
tilfælde ville have været ved modtagelsen af spørgeskemaet, og ikke, som det 
faktisk var tilfældet, først efter meddelelsen af resultaterne af den foreløbige 
undersøgelse. Den pågældende eksportør besvarede således spørgeskemaet på 
grundlag af den angivne undersøgelsesperiode, som svarer til eksportørens 
regnskabsår, uden nogen form for indsigelse herimod, og der blev heller ikke gjort 
indsigelse mod undersøgelsesperioden ved efterprøvningen på stedet af de 
fremlagte oplysninger. 
-7 • v 
2. Væsentlig skade 
(42) Flere eksportører gjorde gældende, at den pågældende erhvervsgren i 
Fællesskabet ikke led væsentlig skade. De påpegede, at det eneste tegn på, at EF-
producenterne havde lidt skade, var de finansielle tab, de havde registreret, 
hvorimod produktionen og salget af FeSiMn i Fællesskabet steg, 
produktionskapaciteten holdt sig på et uændret niveau, og 
kapacitetsudnyttelsesgraden øgedes. Det anførtes endvidere, at nedgang i 
beskæftigelsen ikke var en egnet indikator for skade, fordi den resulterede i en 
forøgelse af produktiviteten. 
(43) Det fremgår klart af Kommissionens undersøgelsesresultater vedrørende 
produktion, salg, markedsandel og finansielle resultater, at EF-producenterne for 
at mindske dumpingimportens skadelige virkninger fulgte den strategi, at de for at 
fastholde deres markedsandel søgte at følge den nedadgående prisbevægelse, der 
var udløst af dumpingimporten. Selv om dette ikke lykkedes fuldtud 
(markedsandelen faldt fra 1989 til undersøgelsesperioden med 1,2%) øgedes 
produktion og salg, og kapacitetsudnyttelsen holdt sig stort set uændret. Derimod 
led EF-erhvervsgrenen store finansielle tab med deraf følgende risiko for dens 
fortsatte beståen. Den negative udvikling i EF-erhvervsgrenens finansielle 
situation anses for at være en vigtig indikator for, at der forvoldtes væsentlig 
skade. 
(44) En eksportør gjorde gældende, at EF-erhvervsgrenens fortjenstmargen i 1989 
(16,9% af omsætningen) sammenlignet med de finansielle resultater, der 
opnåedes af ni metalrelaterede amerikanske produktionsindustrier i perioden 1987 
- 1992 (angiveligt mellem 7,9% fortjeneste og 8,5% tab), var så usædvanligt høj, 
at sandsynligheden taler for, at den måtte være baseret på upålidelige finansielle 
indberetniinger fra EF-producenterne. Den pågældende eksportør stillede også 
spørgsmålstegn ved de tab, som EF-erhvervsgrenen havde lidt i årene fra 1990 til 
undersøgelsesperioden, og var skeptisk over for EF-producenternes 
omkostningsfordelingsmetoder. Begge påstande underbyggedes dog ikke 
nærmere. 
A *> 
(45) Det er opfattelsen, at sammenligningen mellem en specifik erhvervsgrens (i det 
foreliggende tilfælde FeSiMn-industrien) finansielle resultater og en række 
forskellige erhvervsgrenes finansielle resultater ikke er rimelig, da der ikke er tale 
om sammenlignelige størrelser, og en sådan sammenligning er generelt ikke et 
grundlag for at tegne et korrekt billede af den pågældende EF-erhvervsgrens 
finansielle situation. For det andet er der ifølge resultaterne af undersøgelsen ikke 
nogen grund til at antage, at de finansielle resultater, som er baseret på reviderede 
regnskaber, er urigtige. Det konstateredes endvidere, at EF-producenternes 
omkostningsfordelingsmetoder var korrekte. 
(46) En eksportør påstod, at nedgangen i EF-erhvervsgrenens markedsandel kun 
vedrørte bestemte kvaliteter, nemlig FeSiMn med mellemstort og lavt 
kulstofindhold, medens markedsandelen for standardkvaliteten af FeSiMn, som 
Kommissionen havde lagt til grund for sammenligningerne både med hensyn til 
den foreløbige og den endelige fastlæggelse af de faktiske forhold, var steget med 
0,5%. 
(47) Det skal i den forbindelse påpeges, at de data vedrørende markedsandelen, der er 
fremlagt i den forbindelse, er ukorrekte, fordi markedsandelene for de respektive 
varekvaliteter er beregnet som en procentdel af det samlede forbrug på EF-
markedet for aUe kvaliteter set under ét og ikke særskilt på grundlag af forbruget 
af de respektive kvaliteter. De fremlagte data giver derfor et ukorrekt billede af 
udviklingstenden for markedsandelen for de forskellige kvaliteter. 
(48) Det fastslås derfor endeligt, at der er påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade i 
betragtning af dens forværrede finansielle situation, som er kendetegnet ved 
øgede finansielle tab i årene fra 1989 til undersøgelsesperioden. 
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG 
1. Dumpingimportens virkninger 
(49) I betragtning 57 i forordningen om midlertidig told nåede Kommissionen til den 
foreløbige konklusion, at importen af den pågældende vare med oprindelse i 
Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika særskilt betragtet havde påført den 
pågældende erhvervsgren i Fællesskabet væsentlig skade. 
2. Andre faktorer 
Råvarepriser og den generelle efterspørgsel fra stålindustrien 
(50) En eksportør gjorde gældende, at den betydelige forøgelse af udbuddet af mangan 
gennem de senere år, som er påvist af de af U.S. Bureau of Mines offentliggjorte 
data, og som har forårsaget en nedgang i priserne på manganmalm på 5 - 10% 
årligt mellem 1989 og 1993, sammen med den faldende efterspørgsel fra 
stålindustrien i samme periode, havde medført prisfald på verdensmarkedet, og 
derfor også kunne tilskrives prisfaldet på EF-markedet for FeSiMn. 
(51) Det skal i den forbindelse anføres, at faldende priser på manganmalm, som kun 
tegner sig for 10 - 15% af de samlede fremstillingsomkostninger for FeSiMn, ikke 
kan forklare de mere omfattende prisfald for slutproduktet i den pågældende 
periode. For det andet er det fastslået, at det samlede forbrug af, og dermed 
efterspørgslen efter, FeSiMn i Fællesskabet øgedes fra 1989 til 
undersøgelsesperioden med ca. 21%. 
n i 
Norge 
(52) Nogle producenter i Brasilien, Sydafrika og Ukraine samt en sammenslutning af 
brugerindustrier fandt, at den skade, der var påført EF-erhvervsgrenen, skulle 
tilskrives import af ferrosiliciummangan med oprindelse i Norge og ikke importen 
fra de pågældende eksportlande. Mere konkret blev det gjort gældende, at den 
mest markante nedgang i EF-erhvervsgrenens rentabilitet indtrådte mellem 1989 
(fortjeneste: 16,9%) og 1990 (tab: 14,9%), dvs, i en periode, hvor importen fra de 
pågældende eksportlande kun steg med 8 000 tons. I samme periode (1989 -
1990) faldt EF-producenternes priser på EF-markedet med 27%, de norske priser 
faldt med 21%, medens priserne på den pågældende vare fra nævnte eksportlande 
kun faldt med 17%. Det anførtes endvidere, at de norske priser i 1990 faldt med 
så meget som 24% på markedet i en af medlemsstaterne. 
(53) Det skal i den forbindelse anføres, at hvad angår importen af FeSiMn fra Norge 
faldt markedsandelen fra 41,4% i 1989 til 30,8% i undersøgelsesperioden, og de 
gennemsnitlige importpriser på EF-markedet for ferrosiliciummangan af norsk 
oprindelse (ifølge Eurostat) i undersøgelsesperioden og i kalenderårene 1989-
1992 altid var højere end de øvrige eksportlandes og EF-erhvervsgrenens priser. 
Denne situation kunne også iagttages i 1989/1990, hvor importen fra Norge faldt 
fra 
171 887 tons (markedsandel 41,4%) til 139 928 tons (markedsandel 34,4%). Selv 
om de gennemsnitlige norske priser (ifølge Eurostat) faldt med 21%, var de stadig 
ca. 17% (eller mere end 80 ECU) højere end de pågældende eksportørers vejede 
gennemsnitspriser. 
(54) Under disse omstændigheder fastslås det, at det ikke kan anses for sandsynligt, at 
den skade, som EF-producenterne har lidt, kan tilskrives importen fra Norge. 
Ovennævnte argumenter og påstande må derfor afvises. 
I 'i 
EF-producenternes konkurrencedygtighed 
(55) De to brasilianske producenter, der medvirkede i undersøgelsen, gjorde gældende, 
at den skade, der var påført EF-erhvervsgrenen, skyldtes manglende 
konkurrencedygtighed. De anførte, at selv i 1990, da priserne i Fællesskabet 
angiveligt var ca. 12% højere end verdensmarkedspriserne, registrerede EF-
producenterne de første finansielle tab. Påstanden er ledsaget af en 
sammenligning af priserne for ferrosiliciummangan mellem EF og USA iårene 
1989 - 1992. De antydede desuden, at den påståede manglende effektivitet også 
fremgik af EF-producenternes lave arbejdskraftproduktivitet, defineret som 
gennemsnitlig produktion pr. beskæftiget, sammenlignet med producenter af 
ferrosiliciummangan i tredjelande, og de fremlagde beregninger baseret på data 
indeholdt i klagen, statistiske oplysninger fra USA og "interviews". 
(56) Det bør i den forbindelse bemærkes, at der ved prissammenligningen mellem EF 
og USA ikke tages hensyn til resultaterne af den antidumpingprocedure, som de 
amerikanske myndigheder har gennemført. Denne procedure førte til den 
konklusion, at det amerikanske marked også var påvirket af skadelig 
dumpingimport fra flere lande. Det må derfor anses for sandsynligt, at 
markedspriserne i USA var fordrejet som følge af illoyal konkurrence. 
(57) For så vidt angår EF-erhvervsgrenens påståede lave produktivitet skal det 
påpeges, at selv om visse eksportører opnår konkurrencemæssige fordele, som 
EF-producenterne ikke har adgang til med deraf følgende højere 
produktionsomkostninger for sidstnævnte, ville dette ikke være nogen 
begrundelse for ikke at indføre beskyttelsesforanstaltninger i tilfælde, hvor det er 
konstateret, at der forvoldes skade som følge af dumping. Det, der er relevant 
under sådanne omstændigheder, er at sikre, at skade, der skyldes manglende 
konkurrencedygtighed, ikke tilskrives dumpingimporten. Dette er sket i den 
foreliggende sag. Endelig skal det understreges, at antidumpingforanstaltningerne 
er fastsat på grundlag af dumpingmargenen og ikke den højere skadestærskel. 
3. Konklusion 
(58) Da der efter indførelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger ikke er 
fremført andre argumenter vedrørende årsagerne til den skade, der er påført EF-
erhvervsgrenen, og på baggrund af ovenstående betragtninger fastslås det hermed, 
at selv om andre faktorer kan have bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen 
er blevet påført, forvoldte den meget store dumpingimport af FeSiMn med 
oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika særskilt betragtet væsentlig 
skade for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet, navnlig i form at 
betydelige finansielle tab. 
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER 
Stålindustrien 
(59) En sammenslutning af brugerindustrier og en uafhængig importør gjorde 
gældende, at Kommissionen burde tage hensyn til EF-stålproducenternes 
interesser i deres egenskab af brugere af FeSiMn, og det påpegedes at indførelsen 
af antidumpingtold på importen af FeSiMn ville forøge stålproducenternes 
produktionsomkostninger og skade deres internationale konkurrencedygtighed. 
Den samme sammenslutning påstod, at et selskab har anslået, at FeSiMn tegner 
sig for 6% af forarbejdningsomkostningerne for stål. 
(60) Kommissionen fastslog som led i undersøgelsen, at FeSiMn almindeligvis kun 
tegner sig for 1% af de samlede produktionsomkostninger for stål. I ovennævnte 
påstand peges der ikke på, hvilken indflydelse FeSiMn-omkostningerne har på de 
samlede produktionsomkostninger for stål, idet forarbejdningsomkostningerne 
kun udgør en del af de samlede produktionsomkostninger. Endvidere fremgår det 
ikke klart, om denne påstand er fremført på grundlag af situationen i stålindustrien 
som helhed eller blot i visse grene heraf (f.eks. såkaldte "mini-mills"). 
?i, 
Antidumpingtold og konkurrence 
(61) Flere eksportører gjorde gældende, at indførelsen af antidumpingtold ville 
medføre, at de pågældende eksportører ville blive holdt ude af EF-markedet, men 
den ville ikke indebære prisstigninger på EF-markedet til et sådant niveau, at EF-
erhvervsgrenen igen ville blive fortjenstgivende. Det ville således ifølge det 
anførte kun være de norske eksportører, der ville opnå fordele, så de ville være i 
stand til at styrke deres "dominerende stilling". En af de berørte eksportører 
påstod, at antidumpingtold blot ville begunstige den største norske eksportør, som 
angiveligt allerede har en "dominerende stilling" på EF-markedet, fordi selskabet 
ejer 6% af aktierne i COMILOG, et selskab med hjemsted i Gabon, som har store 
aktieposter i en række EF-producentvirksomheder. 
(62) Hvad angår disse argumenter og påstande, skal det for det første understreges, at 
det grundlæggende er i Fællesskabets almene interesse at fjerne en skadevoldende 
imports fordrejning af handelen og genskabe en situation med redelig 
konkurrence. Det er opfattelsen, at foranstaltninger hverken generelt eller under 
de særlige omstændigheder, der kendetegner den foreliggende sag, nødvendigvis 
vil medføre, at importen fra de pågældende lande udelukkes fra EF-markedet. En 
genskabelse af redelige konkurrencevilkår på markedet vil desuden medføre, at 
EF-erhvervsgrenen igen bliver konkurrencedygtig og kan fortsætte med at spille 
en aktiv rolle på markedet. Indførelsen af antidumpingtold vil derfor ikke hæmme 
konkurrencen på EF-markedet, og den vil heller ikke resultere i, at de norske 
eksportører opnår en dominerende stilling. 
Det er påstået, at den største norske eksportør har en dominerende stilling på EF-
markedet på grund af sin aktiepost i COMILOG. Det er for det første højst 
usandsynligt, at det pågældende norske selskab skulle kunne kontrollere 
COMILOG og dermed EF-markedet som følge af den lille aktiepost, det ejer. For 
det andet må det fastslås, at hvis den norske eksportør kontrollerede COMILOG, 
ville udviklingen i den pågældendes salg og markedsandel i det mindste have 
svaret til den, der gjorde sig gældende for de EF-producenter, der er knyttet til 
COMILOG. Det fremgår derimod af de foreliggende oplysninger, at salg og 
markedsandel udviste en væsentligt mere negativ udviklingstendens for den 
norske eksportør end for de EF-producenter, der er knyttet til COMILOG. 
z< 
De pågældende foranstaltninger vil ikke mindske konkurrencen på EF-markedet, 
fordi det vil blive forsynet til redelige priser ikke alene af de klagende 
fællesskabsproducenter, de norske eksportører og de eksportører, der er omfattet 
af undersøgelsen, men også af ikke-samarbejdende EF-producenter og andre 
eksportører end de norske, som ikke er omfattet af antidumpingforanstaltninger 
(og som i undersøgelsesperioden set under ét tegnede sig for mere end 15% af 
forbruget i Fællesskabet af FeSiMn). 
Disse argumenter og påstande må derfor afvises. 
Substituering af FeSiMn med andre fe rrolegeringer 
(63) En eksportør gjorde gældende, at fra 1989 og indtil undersøgelsesperioden faldt 
produktionen med næsten 6% i Fællesskabets stålindustri, som er næsten den 
eneste bruger af FeSiMn, medens Kommissionen havde fastslået, at forbruget af 
FeSiMn på EF-markedet i samme periode steg med 21,4%. Eksportøren påstod, at 
det ville have vigtige følgevirkninger for fastlæggelsen af Fællesskabets 
interesser, hvis denne situation kunne tilskrives en substituering af ferrosilicium 
(FeSi) og ferromangan (FeMn) med FeSiMn, for der ville kunne finde en 
substituering sted i modsat retning efter indførelsen af antidumpingtold på 
FeSiMn, således at foranstaltningerne ikke ville få den ønskede virkning. 
(64) På baggrund af resultaterne af Kommissionens undersøgelse fremgår det, at der 
som anført ovenfor formentlig har været tale om en substituering af FeSi og 
FeMn. Dette ændrer imidlertid ikke den kendsgerning, at der har fundet 
skadevoldende dumping sted, som EF-erhvervsgrenen har et retmæssigt krav på at 
blive beskyttet mod. Formålet med en sådan beskyttelse som led i en 
antidumpingprocedure er at genskabe redelige konkurrencevilkår på markedet. 
Det bør også erindres, at antidumpingforanstaltninger i nogen tid har været i kraft 
vedrørende import af FeSi, hvilket kan være en af årsagerne til substituering af 
FeSi med FeSiMn. Det er imidlertid mindre sandsynligt, at indførelsen af told på 
FeSiMn vil medføre substitution i modsat retning, fordi tolden på FeSi forbliver i 
kraft. 
I c 
Konklusion 
(65) På baggrund af ovenstående bekræftes den foreløbige konklusion som omhandlet 
i betragtning 63 i forordningen om midlertidig told, nemlig at det er i 
Fællesskabets interesse at indføre antidumpingforanstaltninger. 
H. TILSAGN 
(66) Fra de ukrainske myndigheder i forbindelse med de ukrainske eksportører og fra 
de brasilianske og sydafrikanske eksportører modtog Kommissionen visse tilsagn. 
Disse tilsagn er blevet nøje gennemgået med særlig hensyntagen til spørgsmålet 
om, hvorvidt det er praktisk muligt at overvåge overholdelsen heraf. Hvad 
sidstnævnte angår har fællesskabsinstitutionerne almindeligvis visse forbehold i 
forbindelse med godtagelsen af tilsagn vedrørende sådanne ferrolegeringer i 
betragtning af de muligheder for omgåelse, der foreligger som følge af, at varerne 
kan erstatte hinanden, og fordi der findes flere forskellige kvaliteter, der betinger 
forskellige priser. I betragtning af de forholdsvis få producerende eksportører, der 
er omfattet af den foreliggende sag, samt den måde afsætningskanalerne i 
Fællesskabet er indrettet på, har Kommissionen godtaget de tilsagn, der er afgivet 
af de ukrainske myndigheder i forbindelse med de ukrainske eksportører samt af 
de sydafrikanske eksportører (jf. Kommissionens afgørelse 95/..YEF7), eftersom 
sådanne tilsagn vil afhjælpe dumpingimportens skadelige virkninger i henhold til 
artikel 10, stk. 2, i grundforordningen, og efter Kommissionens opfattelse kan 
overvåges på tilfredsstillende måde. 
Hvad angår Brasilien har Kommissionen besluttet ikke at godtage tilsagn fra de 
brasilianske eksportører, fordi de mindstepriser, de har tilbudt, ikke er 
tilstrækkelige til at afhjælpe dumpingimportens skadelige virkninger. 
Kommissionen har underrettet de brasilianske eksportører herom. 
På bagrund af ovenstående fastslår Rådet, at der bør indføres foranstaltninger i 
form af antidumpingtold på importen af FeSiMn med oprindelse i Brasilien. 
Der henvises til side ... i denne EFT. 
Uanset godtagelsen af tilsagn fra de ukrainske myndigheder i forbindelse med de 
ukrainske eksportører og fra de sydafrikanske eksportører bør der indføres en 
resttold på importen af FeSiMn med oprindelse i Ukraine og Sydafrika for at 
understøtte tilsagnene og hindre omgåelse. 
I. TOLD 
(67) De midlertidige antidumpingforanstaltninger fastsattes i form af en værditold, 
som indførtes med en sats svarende til de fastlagte dumpingmargener, dog med 
undtagelse af en sydafrikansk producent, for hvilken tolden fastsattes på samme 
niveau som skadestærsklen, der var lavere end dumpingmargenen. Det fremgår af 
resultaterne af den endelige undersøgelse, at de ændrede dumpingmargener i alle 
tilfælde er lavere end skadestærsklerne, og disse resultater bekræftes, da der ikke 
er fremført yderligere bemærkninger efter indførelsen af de midlertidige 
foranstaltninger. Der bør følgelig i overensstemmelse med artikel 13, stk. 3, i 
grundforordningen indføres endelig told på importen til Fællesskabet af FeSiMn 
med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika med en sats svarende 
til dumpingmargenerne. 
Tolden bør ikke pålægges importen af FeSiMn, der fremstilles og eksporteres til 
Fællesskabet af de ukrainske og sydafrikanske eksportører, hvis pristilsagn er 
blevet godtaget. 
For så vidt angår de brasilianske og sydafrikanske firmaer, som ikke var rede til at 
medvirke i undersøgelsen eller som ikke gav sig til kende på anden måde, 
bekræftes de undersøgelsesresultater, der er omhandlet i betragtning 71 i 
forordningen om midlertidig told, eftersom der ikke er fremlagt nye oplysninger 
eller fremført yderligere argumenter. I overensstemmelse hermed bør tolden for 
ikke-samarbejdsvillige brasilianske eksportører være lig med den 
dumpingmargen, der er fastlagt for de to samarbejdsvillige, forbundne 
eksportører, og for Sydafrika bør tolden fastsættes til en sats svarende til den 
højeste af de dumpingmargener, der er fastlagt for de to samarbejdsvillige 
eksportører. 
(68) Eftersom importen af FeSiMn med oprindelse i Georgien ansås for de minimis og 
derfor ikke ansås for at have forvoldt skade for EF-erhvervsgrenen, fandt 
Kommissionen, at proceduren vedrørende dette lande bør afsluttes (jf. 
Kommissionens afgørelse 95/...8). 
J. OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD 
(69) I betragtning af de dumpingmargener, der er fastlagt, den skade, der er påført den 
pågældende erhvervsgren i Fællesskabet, og sidstnævntes vanskelige situation 
anses det for nødvendigt at fastsætte, at dev beløb, for hvilke der er stillet 
sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, opkræves endeligt for alle de 
berørte lande og selskaber med en sats svarende til de endelige dumpingmargener, 
der er fastlagt -
Der henvises til side ... i denne EFT. 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af ferrosiliciummangan 
henhørende under KN-kode 7202 30 00 og med oprindelse i Rusland, Ukraine, 
Brasilien og Sydafrika. 
2. Tolden, som beregnes af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, 
fastsættes til: 
54,2% for ferrosiliciummangan med oprindelse i Rusland, 
43,9% for ferrosiliciummangan med oprindelse i Ukraine, og 
36,1% for ferrosiliciummangan med oprindelse i Brasilien. 
48,3% for ferrosiliciummangan med oprindelse i Sydafrika (TARIC-
tillægskode: 8818) 
3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse. 
4. Tolden pålægges ikke import af den vare, der er defineret i stk. 1, og som 
fremstilles og eksporteres til Fællesskabet af nedenstående selskaber, hvis 
pristilsagn er blevet godtaget: 
Ukraine 
Nikopol Ferro Alloy Plant 
Zaporozhye Ferroy Alloy Plant 
Sydafrika 
Highveld Steel & Vanadium Corporation Limited 
Samancor Limited 
Artikel 2 
De beløb, for hvilke der i medfør af Kommissionens forordning (EF) nr. 3119/94 er stillet 
sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold på importen af ferrosiliciummangan med 
oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika, opkræves endeligt med en sats 
svarende til den endelige told, der er indført, dog med undtagelse af import af den 
pågældende vare med oprindelse i Sydafrika og eksporteret af Highveld Steel & 
Vanadium Corporation Limited, for hvilken tolden fastsættes til 45,3%.. 
Artikel 3 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
i» / 

ISSN 0254-1459 
KOM(95) 393 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 11 
Katalognummer : CB-CO-95-417-DA-C 
ISBN 92-77-92390-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg