)MVIISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(94) 265 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 21.06.1994 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
REAKTIVERING AF STRUKTUROMLÆGNINGEN INDEN FOR 
FÆLLESSKABETS JERN- OG STÅLINDUSTRI 
-1 
REAKTIVERING AF STRUKTUROMLÆGNINGEN INDEN FOR 
FÆLLESSKABETS JERN- OG STÅLINDUSTRI 
INDLEDNING 
Siden rådsmødet den 22.4.1994 er der opstået nye vanskeligheder, der rejser tvivl om , 
hvorvidt strukturomlægningsplanen for Fællesskabets jern- og stålindustri er troværdig, og 
som gør det nødvendigt på politisk plan snarest at undersøge mulighederne for at reaktivere 
den fortsat uundgåelige strukturomlægning. 
Der skal her erindres om, at hovedtanken i den strukturomlægningspolitik, som Rådet gik 
ind for i sine konklusioner af 25.2.1993, var at sætte samtidig ind på to forskellige felter. 
Dels skulle industrien udarbejde et fyldestgørende og præcist kapacitetsnedskærings-
program, og for at lette gennemførelsen af dette skulle Kommissionen og/eller Rådet træffe 
ledsageforanstaltninger. Samtlige disse ledsageforanstaltninger blev iværksat i løbet af 
1993. Derimod har industrien endnu ikke forelagt hele det kapacitetsnedskæringsprogram, 
som det påhviler den at udarbejde. 
I. RÅDSMØDET (INDUSTRIMINISTRENE) DEN 22. APRIL 1994 
På dette møde konstaterede Rådet på grundlag af Kommissionens interimsrapport, at det 
minimumsmål for kapacitetsnedskæringen (19-26 mio. tons varmvalsede produkter), som 
alle berørte parter var enige om, ikke var nået. I Rådet var der imidlertid enighed om, at 
det var hensigtsmæssigt indtil videre at forlænge ledsageforanstaltningerne til trods for, at 
den oprindeligt fastsatte frist (30.9.1993) var overskredet, og at der manglede ca. 8 mio. 
tons for at nå minimumsmålet på 19 mio. tons. Rådet fandt dette berettiget, fordi industrien 
erklærede, at den stadig havde mulighed for at foretage den nødvendige supplerende 
kapacitetsnedskæring, hvilket først og fremmest ville berøre Italiens private stålsektor (5-6 
mio. tons). 
På denne baggrund har Rådet indvilliget i at udsætte sin endelige evaluering, indtil der 
foreligger en ny rapport fra Kommissionen (september). Med denne holdning tager Rådet 
hensyn til, at alle berørte parter har forpligtet sig til at følge en stram disciplin med hensyn 
til statsstøtte i overensstemmelse med Rådets og Kommissionens fælles erklæring af 
22.12.1993. 
-2 
•H. DE NYE VANSKELIGHEDER, DER ER OPSTÅET SIDEN RÅDSMØDET 
DEN 22.4.1994 
2.1 Opfølgning af statsstøttesagerne (artikel 95) 
2.1.1 Kommissionen har kunnet konstateret visse problemer i forbindelse med kontrollen 
("monitoring"). De foreløbige svar fra de pågældende medlemsstater indeholdt for 
det meste ikke alle de krævede oplysninger, og derfor var Kommissionens første 
rapport til Rådet ufuldstændig. Efter at de fleste oplysninger nu er indløbet, vil 
Rådet i nær fremtid modtage en supplerende rapport. Visse aspekter i rapporterne 
kræver dog en nærmere undersøgelse i Kommissionen. 
2.1.2 Der er desuden opstået ny usikkerhed omkring virksomheden EKO-Stahls fremtid, 
efter at selskabet RIVA har opgivet at overtage denne virksomhed som godkendt af 
Rådet i december 1993. 
Denne usikkerhed hænger først og fremmest sammen med, at EKO indtil videre 
fortsætter sine aktiviteter, hvilket næppe er muligt uden offentlig støtte. 
Kommissionen har omgående anmodet den tyske regering om at give den 
detaljerede oplysninger om, hvorledes Treuhandanstalt finansierer videreførelsen af 
EKO's aktiviteter. Kommissionen vil gennemgå oplysningerne fra den tyske 
regering efter de fremgangsmåder, der er fastsat i støttereglerne. 
Det centrale problem er imidlertid fortsat virksomhedens fremtid. For at få klarhed 
over dette må de tyske myndigheder hurtigst muligt forelægge Kommissionen en ny 
plan for virksomhedens levedygtighed. 
2.2 Den italienske private sektor 
For at komme et væsentligt skridt nærmere minimumsmålet på 19 mio. tons, må der 
især satses på de lukninger, der påtænkes gennemført af den italienske industri, og 
som er genstand for et lovdekret vedrørende strukturomlægningen og 
gennemførelsesbestemmelserne hertil, som den italienske regering har underrettet 
Kommissionen om. Kommissionen vil kun kunne tillade ydelse af støtte hertil i fuldt 
omfang via en fleksibel anvendelse af støttereglernes artikel 4, stk. 2 (jf. bilaget). 
Det er vigtigt, at Rådet hurtigt orienteres om denne situation. 
2.3 Klôckner 
Ifølge en aftale mellem Klôckner og Kommissionen (medio 1993) skulle denne 
virksomhed foretage en kapacitetsnedskæring på 500 000 tons varmvalsede 
bredbånd ved senest den 31. august 1994 at indstille driften af en højovn. Den 
skulle endvidere på et senere tidspunkt yde et yderligere bidrag til struktur­
omlægningsplanen, hvis der blev tale om synergi med andre virksomheder. 
Partnerne i det samarbejde, der foreslås etableret med Sidmar (Arbed) har nu rejst 
tvivl om lukningen af Klôckners højovn og den tilsvarende kapacitetsnedskæring for 
varmvalsede produkter, men de tilbyder til gengæld alternative løsninger. 
Kommissionen er i færd med at se nærmere på disse tilbud. Den kan dog ikke 
acceptere alternative løsninger, som ikke indebærer lukninger af mindst samme 
omfang som de allerede forudsete. 
For så vidt angår Klôckners nye finansielle struktur, der er genstand for en 
procedure i medfør af støttereglernes artikel 6, stk. 4, forventes Kommissionen at 
træffe en endelig beslutning i slutningen af juli. 
III. ANSVARSFORDELINGEN I FORBINDELSE MED REAKTIVERINGEN AF 
STRUKTUROMLÆGNINGSPROCESSEN 
På baggrund af de ovenfor nævnte vanskeligheder finder Kommissionen det nødvendigt -
som en sidste mulighed for at få gennemført den uundgåelige strukturomlægning - at nå 
frem til en ny politisk konsensus i Rådet og erindre industrien om dennes meget væsentlige 
del af ansvaret. 
3.1 Mål for fjernelse af overskydende kapacitet 
Stillet over for de nuværende vanskeligheder vil Kommissionen modsætte sig 
ethvert forsøg på at sænke det minimumsniveau, der er fastsat for lukningerne (19 
mio. tons). En sådan fremgangsmåde vil ikke kunne begrundes økonomisk og vil 
være politisk uacceptabel, fordi den ikke vil føre til en varig sanering af sektoren. 
Den økonomiske bedring, der synes at aftegne sig på nuværende tidspunkt, og de 
gunstige konjunkturer på verdensmarkedet er stadig for usikre og ikke tilstrækkelige 
til at berettige en sådan løsning. 
Der vil også være risiko for, at strukturomlægningen ikke bliver fuldført, således 
som det tidligere har været tilfældet med lignende forehavender. Kommissionen er 
af den opfattelse, at man ikke må gentage den slags fejl, fordi man så efter et stykke 
tid bare står over for de samme problemer igen. 
3.2 Ansvarsfordeling 
Kommissionen står fast ved den fremgangsmåde, der oprindeligt blev aftalt med alle 
berørte parter. Denne fremgangsmåde indebærer som et af sine nøgleelementer, at 
industrien senest den 10. september - i god tid før det kommende rådsmøde -
fastsætter de nødvendige yderligere lukninger. Hverken Kommissionen eller 
medlemsstaterne kan fritage industrien for dette ansvar. Kommissionen og Rådet har 
allerede stillet en fyldestgørende ramme til rådighed for industrien for at gøre det 
muligt for denne at leve op til sit ansvar. 
4-
3 2.1 Den italienske private sektor 
I betragtning af de betydelige lukningsmuligheder, der for ganske nylig har vist sig i 
forbindelse med ansøgninger fra interesserede virksomheder, mener Kommissionen, 
at der bør findes løsninger for disse virksomheder, der indebærer så mange 
lukninger som muligt under overholdelse af støttereglerne. Med henblik herpå 
kunne støttereglernes artikel 4, stk. 2, anvendes efter retningslinjerne i bilaget. 
3.2:2 Den private sektor i øvrigt 
Bortset fra de mulige lukninger, der er under overvejelse i den italienske private 
sektor, og som skal præciseres nærmere, er det den private sektors ansvar at sørge 
for, at kapacitetsnedskæringerne når op på det fastsatte niveau. Den må derfor i de 
kommende måneder udnytte de kapacitetsnedskæringsmuligheder, der frembyder sig 
via rationaliseringer, synergi osv., for at Kommissionen i september - og i god tid 
inden det næste rådsmøde - kan fastslå, at strukturomlægningsprocessen er fuldført. 
Kommissionen er specielt rede til at tillade eventuelle lukningsordninger på de 
betingelser, den har knyttet til ordningerne under EKSF-traktatens artikel 53 a. 
3.3 Konklusion 
Kommissionen understreger, at minimumsmålet for lukning på 19 mio. tons skal 
opretholdes. Det forhold, at den private industri endnu ikke har forelagt et 
supplerende kapacitetsnedskæringsprogram gør imidlertid virkeliggørelsen af dette 
mål ret usandsynlig. 
I betragtning af de lukningsmuligheder, de italienske myndigheder har angivet, 
ønsker Kommissionen at henlede Rådets opmærksomhed på nødvendigheden af at 
anvende støttereglernes artikel 4, stk. 2, efter retningslinjerne i bilaget. Herved vil 
man kunne nærme sig det fastsatte mål for lukning, samtidig med at det overlades 
til den private sektor at sørge for de nødvendige supplerende lukninger. 
Indtil videre vil Kommissionen opretholde ledsageforanstaltningerne. Hvis den 
imidlertid til september må konstatere, at der ikke er givet tilstrækkelige 
lukningstilsagn, vil den se sig nødsaget til at drage konsekvenserne heraf med 
hensyn til de igangværende ledsageforanstaltninger. Dette indebærer specielt: 
at den ikke vil fortsætte de markedsstabiliseringsforanstaltninger, der er 
iværksat i henhold til artikel 46, længere end til og med 4. kvartal 1994 
at den vil drage de nødvendige konsekvenser for de eksterne foranstaltninger 
under hensyn til Rådets konklusioner 
at den definitivt vil trække rammetilladelsen for artikel 53 a-ordningerne 
tilbage, da disse ikke længere har noget formål 
at den for så vidt angår de sociale foranstaltninger vil opretholde disse - i 
det omfang, der er budgetmidler til rådighed - til støtte for de lukninger, det 
stadig er muligt at foretage^. 
Kommissionen retter en appel til industrien, for at denne tager sin del af ansvaret og 
bidrager til at fuldføre den strukturomlægning, der er en nødvendig forudsætning 
for en varig sanering af Fællesskabets jern- og stålindustri og for styrkelsen af 
dennes konkurrenceevne. Kommissionen understreger ligeledes den vigtige rolle, 
som medlemsstaterne må spille i denne proces. 
{*] RESIDER li-initiativet, som har til formål at lette 
omstillingen i de regioner, der er stærkt afhængige af 
jern- og stålindustrien, og som snart vil blive endeligt 
vedtaget af Kommissionen, afhænger ikke af, hvad der sker 
med strukturomlægningsplanen. 
6-
Bilag 
Den italienske private sektor 
Den seneste udvikling og anvendelsen af støttereglernes artikel 4, stk. 2 
Ifølge de seneste oplysninger har de italienske myndigheder modtaget ansøgninger fra 68 
virksomheder med henblik på kapacitetsnedskæringer inden for: 
Betonstål over 2 mio. t 
Handelsstål 2 mio. t 
Valsetråd og profiler op til 1 mio. t 
Tykke plader, bredbånd og bånd ca. 1,5 mio. t. 
Da disse tilsagn imidlertid stadig er omgivet med en vis usikkerhed, er den italienske 
regerings foreløbige skøn en kapacitetsnedskæring på mindst 5 mio. t varmvalsede 
produkter. Herudover er der planer om kapacitetsneskæringer på op til 5 mio. t flydende 
stål og 250 000 t koldvalsede bånd. 
De italienske myndigheder anslår, at ca. 50% af ansøgningerne er forelagt af 
virksomheder, som tilsyneladende ikke har tilknytning til andre EKSF-f oretagender. Disse 
virksomheder vil helt ophøre med deres EKSF-aktiviteter og derfor være berettiget til 
iukningsstøtte i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i støttereglerne for stålindustrien. 
De øvrige 50% af virksomhederne har tilsyneladende en sådan tilknytning. De italienske 
myndigheder ønsker at yde finansiel støtte til alle disse lukninger for at lette kapacitets­
nedskæringerne, ellers vil det planlagte kapacitetsnedskærmgsniveau ikke blive nået. For så 
vidt angår lukning af virksomheder, der har tilknytning til andre EKSF-foretagender, 
foreslår de italienske myndigheder at der kun ydes støtte til lukning af hele anlæg og ikke 
til dele af sådanne. Det er tanken i sådanne tilfælde, at det/de anlæg, der lukker, træder i 
likvidation, og at det/de resterende anlæg får status som en særskilt retlig enhed, så der 
ikke er tale om nogen bånd mellem støttemodtageren og andre stålforetagender. 
For at løse problemet med anvendelsen af artikel 4, stk. 2, som tager sigte på at undgå 
afsmittende virkninger fra lukningsstøtten på de stålaktiviteter, der fortsætter, garanterer de 
italienske myndigheder , at de virksomheder, der lukker anlæg, men fortsætter deres 
EKSF-aktiviteter andre steder, ikke foretager nogen kapacitetsforøgelse - bortset fra 
kapacitetsforøgelse, der skyldes produktivitetsforbedringer - i en periode på mindst 5 år. 
De garanterer også, at der kun vil blive ydet Iukningsstøtte som foreskrevet i støtte­
reglernes artikel 4, stk. 2, andet afsnit. 
-7 
På baggrund af disse oplysninger er det klart, at ca. halvdelen af de involverede 
virksomheder, der tegner sig for en væsentlig men endnu ikke helt fastlagt andel af den 
anslåede samlede kapacitetsnedskæring på mindst 5 mio. t, har tilknytning til andre EKSF-
foretagender. Det er også klart, at det er usandsynligt, at disse virksomheder vil bidrage til 
kapacitetsnedskæringen, hvis de ikke får støtte, hvorved det vil blive vanskeligere at nå det 
opstillede strukturomlægningsmål. Kommissionen erkender, at lukning af visse af 
virksomhedernes anlæg som fastsat i det italienske lovforslag, vil gøre det lettere at nå op 
på en betydelig kapacitetsnedskæring inden for den private stålsektor i Italien. Herved kan 
der ydes et væsentligt bidrag til den samlede strukturomlægning, og Fællesskabet kan 
nærme sig det opstillede mål på mindst 19 mio. t for den samlede kapacitetsnedskæring 
inden for varmvalsede produkter. For at opfylde kravene i støttereglernes artikel 4, stk. 2, 
må imidlertid ethvert bånd mellem de virksomheder, der lukker, og andre stålforetagender 
fjernes. 
Kommissionen er derfor kun rede til at acceptere en sådan fremgangsmåde, hvis mindst 
følgende betingelser er opfyldt: 
a) I hvert enkelt tilfælde skal Kommissionen i overensstemmelse med støttereglernes 
artikel 6, stk. 1, underrettes på forhånd. 
b) Inden Kommissionen træffer beslutning, skal den høre de andre medlemsstater i 
overensstemmelse med støttereglernes artikel 6, stk. 3. 
c) Der må kun ydes støtte til lukning inden for de grænser, der er fastsat i 
støttereglernes artikel 4, stk. 2, andet afsnit. 
d) Det/de anlæg, der lukker, og det/de resterende anlæg skal indgå i separate retlige 
enheder, der drives uafhængigt af hinanden. 
e) Der må ikke ske nogen kapacitetsforøgelse i de resterende anlæg inden for de 
virksomheder, som støttemodtageren kontrollerer - bortset fra kapacitetsforøgelse, 
der skyldes produktivitetsforbedringer - i en periode på mindst 5 år at regne fra 
datoen for udbetaling af Iukningsstøtte eller fra lukningsdatoen, afhængigt af, 
hvilken af dem der ligger senest. 
f) Lukkede installationer skal skrottes. 
g) Der må ikke være nogen afsmittende virkninger fra støtten mellem den del af 
virksomheden, der lukker, og den del, der forbliver i drift. 
h) Der skal føres streng og vedvarende kontrol (bl.a. for at sikre, at kapacitets-
begrænsningskravene overholdes, at der ikke sker afsmitning fra støtten osv.). 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 265 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 13 lo 
Katalognummer : CB-CO-94-283-DA-C 
ISBN 92-77-71070-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle PubHkationer 
L-2985 Luxembourg