DA Den Europæiske Unions Tidende C 287/1

ÅRSREGNSKAB FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER

REGNSKABSÅR 2007

Bind I

KONSOLIDERET ÅRSREGNSKAB OG KONSOLIDERET BERETNING OM BUDGETGENNEMFØRELSEN

(2008/C 287/01)

INDHOLDSFORTEGNELSE

Note til det konsoliderede årsregnskab

Væsentligste begivenheder og nøglepunkter

Gennemførelse af EU's budget og regnskabsaflæggelse

DEL I: Konsolideret årsregnskab for De Europæiske Fællesskaber og forklarende bemærkninger

A. Balance

B. Resultatopgørelse

C. Pengestrømsopgørelse

D. Bevægelser i nettoaktiver

E. Bemærkninger til årsregnskabet

DEL II: Konsolideret beretning om gennemførelsen af De Europæiske Fællesskabers budget og forklarende bemærkninger

A. Konsolideret beretning om budgetgennemførelsen

B. Forklarende bemærkninger til den konsoliderede beretning om budgetgennemførelsen

NOTE TIL DET KONSOLIDEREDE ÅRSREGNSKAB

De Europæiske Fællesskabers konsoliderede årsregnskab for regnskabsåret 2007 er udarbejdet på grundlag af de oplysninger, som de andre institutioner og organer har fremlagt, i henhold til finansforordningens artikel 129, stk. 2. Jeg erklærer herved, at regnskabet er udarbejdet i overensstemmelse med afsnit VII i finansforordningen for De Europæiske Fællesskaber og med de regnskabsprincipper, -regler og -metoder, som er beskrevet i bilaget til årsregnskabet.

Jeg har fra regnskabsførerne for de pågældende institutioner og organer, som har attesteret pålideligheden heraf, modtaget alle de oplysninger, der var nødvendige for udarbejdelsen af regnskabet, som viser De Europæiske Fællesskabers aktiver og passiver og budgetgennemførelsen.

Jeg attesterer herved, at jeg på grundlag af disse oplysninger og den kontrol, jeg har anset for at være nødvendig for underskrivelsen af Europa-Kommissionens regnskab, har rimelig sikkerhed for, at regnskabet på alle væsentlige punkter giver et retvisende billede af De Europæiske Fællesskabers finansielle stilling.

Brian GRAY Regnskabsfører for Europa-Kommissionen

VÆSENTLIGSTE BEGIVENHEDER OG NØGLEPUNKTER

De Europæiske Fællesskabers årsregnskab for 2007 er det tredje årsregnskab, som udarbejdes efter de regler for periodiseret regnskabsførelse, som De Europæiske Fællesskaber indførte i 2005. I 2007 blev der foretaget en ajourføring af finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. Den nye version trådte i kraft den 1. maj 2007.

Ligesom det er tilfældet med alle andre regnskaber, har Kommissionen bestræbt sig på at skabe forbedringer i forhold til de tidligere offentliggjorte regnskaber, specielt for at give læserne mere forståelige og relevante oplysninger.

Med hensyn til opstillingen af regnskabet for 2007 er følgende ændringer fremhævet:

— Der er tilføjet en ny afdeling, hvori det forklares, hvordan EU's budget gennemføres, og hvordan der aflægges regnskab. Det forklares, hvordan Fællesskaberne finansieres, og hvordan midlerne anvendes, kontrolleres og bogføres.

— Derudover er der tilføjet en afdeling for bedre at forklare, hvordan uretmæssigt udbetalte beløb tilbagesøges, herunder nærmere oplysninger om de pågældende beløb (se afdeling E.6).

— Tabellerne vedrørende budgetgennemførelsen er nu udformet i mio. EUR. Der er desuden tilføjet en sammenfattende tabel for at give et bedre overblik over indtægter og udgifter.

— Der er for første gang desuden medtaget en afstemning af det økonomiske resultat i bemærkningerne.

Derudover skal det bemærkes, at anvendelsesområdet for konsolideringen er blevet øget siden 2006. Der er nu tre joint ventures sammenlignet med et i 2006, og der er nu 26 agenturer sammenlignet med 24 i 2006.

DE VIGTIGSTE PUNKTER I ÅRSREGNSKABET FOR 2007

— Budgetoverskuddet har fortsat sit fald fra 1 848 mio. EUR til 1 529 mio. EUR.

— Regnskabsårets økonomiske resultat er øget fra et overskud på 197 mio. EUR i 2006 til et overskud på 7 462 mio. EUR i 2007.

— De samlede aktiver er steget fra 67 332 mio. EUR i 2006 til 75 386 mio. EUR, og den samlede gæld er steget fra 131 550 mio. EUR til 134 006 mio. EUR. Forskellen mellem aktiver og passiver vil på kort sigt blive finansieret via budgetmidler, som allerede er vedtaget og på længere sigt dækkes af medlemsstaternes garantier.

GENNEMFØRELSE AF EU'S BUDGET OG REGNSKABSAFLÆGGELSE

1. FORBEREDELSE AF DET ÅRLIGE BUDGET

Via EU's budget finansieres en lang række politikker og programmer i EU. I overensstemmelse med medlemsstaternes prioriteringer gennemfører Kommissionen specifikke programmer, aktiviteter og projekter på det pågældende område. Der kan være tale om at støtte uddannelsesprogrammer for studerendes og læreres mobilitet til projekter, der har til formål at støtte et bedre arbejdsmiljø for arbejdstagere i EU og øge kontrollen ved de ydre grænser.

Næsten 95 % af EU's budget går til at finansiere de EU-politikker og -aktiviteter, som alle medlemsstaterne er enedes om. Den direkte forbindelse mellem årsbudgettet og EU's politikker sikres via en aktivitetsbaseret budgetlægning. Den aktivitetsbaserede budgetkontoplan, der første gang blev indført i budgettet for 2004, gør det muligt at foretage en tydelig indkredsning af EU's politikområder og de samlede beløb, der er afsat til hvert af disse områder.

De 32 politikområder er underopdelt i ca. 200 aktiviteter, hvoraf mere end 110 omfatter aktionsbudgetposter og dermed er afspejlet i budgetkontoplanen som budgetkapitler. Disse politikområder er overvejende operationelle, da der i de fleste tilfælde er tale om aktiviteter til fordel for eksterne støttemodtagere inden for de forskellige aktivitetsområder. Der er dog en række horisontale politikområder, som skal sikre, at Kommissionen fungerer ordentligt, f.eks. koordinering og juridisk vejledning og budget. Den aktivitetsbaserede budgetstruktur giver fælles begrebsmæssige rammer for at prioritere, planlægge, budgettere, overvåge og rapportere, hvilket først og fremmest har til formål at sikre en mere effektiv og økonomisk anvendelse af ressourcerne.

Den interne procedure for vedtagelsen af udkastet til budget starter med, at Kommissionen forbereder budgetudkastet og videresender det til Rådet, der kan foretage ændringer, hvis det finder det nødvendigt. Det ændrede budgetudkast sendes derefter til Europa-Parlamentet, som selv kan foreslå ændringer eller acceptere eller forkaste udkastet. Når der er opnået enighed om alle ændringer, og disse er indarbejdet (herunder om nødvendigt et helt nyt udkast til budget udarbejdet af Kommissionen) vedtager Europa-Parlamentet det i midten af december. Europa-Parlamentets formand erklærer budgettet for vedtaget, hvorefter det kan gennemføres.

2. HVORDAN FINANSIERES DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER?

Fællesskaberne finansieres ved hjælp af to hovedkategorier af indtægter, nemlig egne indtægter og diverse indtægter.

2.1. Egne indtægter og tilgodehavender

Egne indtægter tilgår automatisk EU, således at den kan finansiere sit budget, uden at det er nødvendigt, at de nationale myndigheder træffer særlige beslutninger herom (i 2007 udgjorde egne indtægter 93 % af de samlede indtægter). De samlede egne indtægter, der er nødvendige til finansiering af budgettet, bestemmes af de samlede udgifter minus andre indtægter. De samlede egne indtægter må ikke overstige 1,24 % af EU's bruttonationalindkomst (BNI). Egne indtægter kan opdeles på følgende kategorier:

1. Traditionelle egne indtægter består af told samt landbrugs- og sukkerafgifter. De traditionelle egne indtægter betales af de økonomiske aktører og opkræves på EU's vegne af medlemsstaterne. Medlemsstaterne beholder dog 25 % af de traditionelle egne indtægter som opkrævningsudgifter. Told og landbrugsafgifter opkræves ved import af varer fra tredjelande, og satserne er fastsat i den fælles toldtarif. Sukkerafgifterne betales af sukkerproducenterne for at finansiere eksportrestitutionerne for sukker. De traditionelle egne indtægter beløber sig til ca. 15 % af de samlede egne indtægter.

2. De egne indtægter baseret på moms opkræves af medlemsstaternes momsgrundlag, som til dette formål harmoniseres i overensstemmelse med fællesskabsreglerne. Det er den samme procent, der opkræves af hver enkelt medlemsstats momsgrundlag. Det momsgrundlag, der tages i betragtning, kan dog aldrig udgøre mere end 50 % af den pågældende medlemsstats BNI. Momsindtægten beløber sig sædvanligvis til ca. 15 % af de samlede egne indtægter.

3. Indtægten baseret på bruttonationalindkomsten (BNI) anvendes til at afbalancere budgettets indtægter og udgifter, dvs. for at finansiere den del af budgettet, der ikke dækkes af andre indtægter. Det er den samme procent, der opkræves af hver enkelt medlemsstats BNI, hvilket fastsættes i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne. Den BNI-baserede indtægt beløber sig sædvanligvis til ca. 70 % af de samlede egne indtægter.

For så vidt angår betalingen af disse beløb omfatter et særskilt regnskab traditionelle egne indtægter, som er konstateret af medlemsstaterne i henhold til artikel 6, stk. 3, litra b), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000, men ikke stillet til rådighed for Fællesskaberne, fordi de endnu ikke er inddrevet, der ikke er stillet sikkerhed for dem, eller de er blevet anfægtet. Hver medlemsstat sender hvert kvartal Kommissionen en oversigt over dette regnskab med angivelse for hver indtægtstype af:

— den saldo, der ikke er inddrevet for foregående kvartal

— de beløb, der er inddrevet i løbet af det pågældende kvartal

— korrektioner af beregningsgrundlaget (korrektioner/annulleringer) i løbet af det pågældende kvartal

— afskrevne beløb

— det restbeløb, der skal inddrives ved afslutningen af det pågældende kvartal.

Når de traditionelle egne indtægter fra det særskilte regnskab inddrives, skal de registreres på Kommissionens konto senest den første hverdag efter den 19. i den anden måned, der følger efter den måned, hvor afgifterne er inddrevet.

Nedskrivninger på fordringer på det særskilte regnskab skal foretages således, at de afspejler de situationer, hvor det er usandsynligt, at man vil kunne inddrive de pågældende beløb. Nedskrivningen er baseret på medlemsstaternes egne overslag udarbejdet i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, litra b), i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000, som fastslår følgende: »Medlemsstaterne sender, sammen med den sidste kvartalsopgørelse for hvert regnskabsår, et skøn over de samlede fordringer opført i det særskilte regnskab ved udgangen af hvert regnskabsår, hvis inddrivelse er usikker.«.

På grundlag af medlemsstaternes overslag fratrækkes en nedskrivning af fordringer på medlemsstaterne på aktivsiden i balancen. Dette indebærer dog ikke, at Kommissionen giver afkald på i fremtiden at inddrive de beløb, der er dækket af denne værdijustering. Selv når opkrævningen viser sig lidet sandsynlig eller nærmest umulig, er det ikke på forhånd sagt, at beløbene er tabt for EU-budgettet som traditionelle egne indtægter. Hvis de ikke kan opkræves, vil de kun være tabt, hvis medlemsstaten har udvist den krævede omhu i forbindelse med opkrævningen. Kan medlemsstaten ikke bevise det, tilfalder det finansielle ansvar den, og den skal derefter overføre beløbet til EU-budgettet, jf. artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1150/2000.

2.2. Diverse indtægter

Diverse indtægter fra De Europæiske Fællesskabers aktiviteter udgør ca. 7 % af de samlede indtægter. Der kan f.eks. være tale om bøder i konkurrencesager og indtægtsordrer til private og offentlige debitorer i forbindelse med forvaltning af fællesskabsprojekter (jf. eksemplet ovenfor). Tvangsbøder, som Domstolen har pålagt medlemsstater, der ikke efterkommer en dom, falder også inden for denne kategori. Kommissionen forvalter hvert år hundred tusinder af projekter og er nødt til at udstede ca. 12 000 indtægtsordrer om året. På al gæld, der ikke betales til tiden, påløber der morarenter. Når andre tredjeparter end medlemsstaterne ikke betaler deres gæld, kan Kommissionens (og Rådets) beslutninger, der pålægger debitorerne at betale, fuldbyrdes direkte i overensstemmelse med den civile retsplejelov det sted, hvor tvangsfuldbyrdelsen skal ske. De resterende debitorer finder Juridisk Tjeneste frem til ved hjælp af eksterne advokatfirmaer.

3. HVORDAN FÆLLESSKABSBUDGETTET FORVALTES OG ANVENDES

3.1. Primære driftsudgifter

De Europæiske Fællesskabers driftsudgifter dækker de forskellige udgiftsområder i de finansielle overslag og antager forskellige former afhængigt af, hvorledes pengene udbetales og forvaltes. I overensstemmelse med finansforordningen gennemfører Fællesskaberne det almindelige budget efter følgende metoder:

Direkte centraliseret forvaltning: Det er tilfældet, når gennemførelsen af budgettet foretages direkte af den ansvarlige fællesskabsinstitution eller det ansvarlige fællesskabsorgan.

Indirekte centraliseret forvaltning: Det er tilfældet, når Fællesskaberne tildeler opgaven med forvaltning af en del af budgettet til et fællesskabsorgan eller et organ i en medlemsstat.

Decentraliseret forvaltning: Det er tilfældet, når Fællesskaberne uddelegerer visse opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen til tredjelande.

Delt forvaltning: Også ved denne forvaltningsmetode uddelegerer Fællesskaberne visse opgaver i forbindelse med gennemførelsen af budgettet til medlemsstaterne.

Fælles forvaltning: Ved denne metode overdrager Fællesskaberne visse gennemførelsesopgaver til en international organisation.

Hovedparten af udgifterne, i år 90 mia. EUR (2006: 91 mia. EUR) henhører under posten »Delt forvaltning«, hvilket omfatter uddelegering af opgaver til medlemsstaterne inden for sådanne områder som landbrugsudgifter og strukturforanstaltninger.

3.2. De forskellige finansielle aktører

Kommissionskollegiet påtager sig det kollektive politiske ansvar, men har reelt ingen beføjelser til at gennemføre budgettet. Det uddelegerer hvert år disse opgaver til individuelle tjenestemænd, der skal stå til ansvar over for kollegiet og er omfattet af tjenestemandsvedtægten. Det pågældende personale — generelt generaldirektører og kontorchefer — kaldes »de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede«. De kan yderligere uddelegere opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen til »de ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede«.

De anvisningsberettigedes ansvar dækker hele forvaltningsprocessen lige fra at fastslå, hvad det er nødvendigt at gøre til at nå de af institutionen fastsatte politiske mål for så vidt angår forvaltning af aktiviteter, der iværksættes både ud fra et drifts- og budgetmæssigt standpunkt, herunder underskrivelse af juridiske forpligtelser, overvågning af resultater, gennemførelse af betalinger og om nødvendigt inddrivelse af midler. De anvisningsberettigede skal også sikre, at der gennemføres evalueringer for at analysere deres forslags levedygtighed (forudgående evaluering) og vurdere, om allerede igangsatte projekter er en succes samt deres omkostningseffektivitet (midtvejsevaluering og efterfølgende evaluering). Resultatet af disse evalueringer anvendes til at hjælpe med at forbedre beslutningsprocessen og øge gennemsigtigheden, ansvarliggørelsen og omkostningseffektiviteten i forbindelse med Fællesskabernes interventioner.

I hvert generaldirektorat sikres der forsvarlig økonomisk forvaltning og ordentlig ansvarlighed ved hjælp af en adskillelse af kontrollen med forvaltningen (de anvisningsberettigede) fra intern revision og kontrol med overholdelsen af klare interne kontrolstandarder (inspireret af de internationale COSO-standarder), forudgående og efterfølgende kontrol, uafhængig intern revision på grundlag af risikovurderinger og regelmæssig rapportering om aktiviteterne til de individuelle kommissærer.

Regnskabsføreren gennemfører betalinger og indtægtsordrer udstedt af de anvisningsberettigede og er ansvarlig for forvaltningen af likviditetsbeholdningen, fastsættelsen af regnskabsregler og -metoder, valideringen af regnskabssystemer, bogføringen og udarbejdelsen af institutionens årsregnskab og konsolideringen heraf med andre konsoliderede enheder. Regnskabsføreren skal desuden underskrive regnskaberne og erklære, at de giver et retvisende billede af den finansielle situation.

Den interne revisor, der ikke er en finansiel aktør i ordets egentlige betydning, udpeges af institutionen for at kontrollere, at budgetgennemførelsessystemerne og -procedurerne fungerer korrekt, og at rådgive institutionen om risikoforvaltningsspørgsmål. Den interne revisor afgiver uafhængige udtalelser om kvaliteten af forvaltnings- og kontrolsystemerne og kommer med henstillinger om, hvordan driftsprocedurerne kan forbedres og en forsvarlig økonomisk forvaltning kan fremmes.

3.3. Indgåelse af forpligtelser for at anvende EU's budget

Når budgettet er godkendt, stiller Generaldirektoratet for Budget via Kommissionens regnskabssystem midler til rådighed til forskellige Kommissionstjenester, institutioner og andre organer i overensstemmelse med deres politiske ansvar i medfør af det såkaldte aktivitetsbaserede budgetsystem. For eksempel vil Kommissionen uddelegere ansvaret for forvaltningen af budgetposter vedrørende miljøet til lederen — eller generaldirektøren — for Generaldirektoratet for Miljø (som i denne forbindelse kaldes den ved delegation anvisningsberettigede for de pågældende budgetposter).

Inden der kan indgås en juridisk forpligtelse (f.eks. en kontrakt eller en støtteaftale) med tredjemand, skal der på årsbudgettet være en budgetpost for den pågældende aktivitet. Der skal også være tilstrækkelige midler på den pågældende budgetpost til at dække udgifterne. Hvis disse betingelser er opfyldt, skal de krævede midler reserveres på budgettet ved hjælp af en budgetmæssig forpligtelse i regnskabssystemet.

Når den budgetmæssige forpligtelse er iværksat af den projektansvarlige, der benævnes »initiating agent«, skal der følges en forud fastsat procedure — eller et »finanskredsløb« — der afvikles på papir og elektronisk og involverer mindst to personer (det såkaldte »fire øjne-princip«), den person, der fungerer som »initiating agent« og verifikatoren. Inden for rammerne af finanskredsløbet sikres den finansielle og operationelle kontrol, inden forpligtelsen godkendes af den ansvarlige anvisningsberettigede.

Der kan ikke anvendes midler fra fællesskabsbudgettet, medmindre og indtil Kommissionen eller et andet fællesskabsorgan og den mulige modtager af fællesskabsmidler har indgået en skriftlig juridisk forpligtelse. Inden for rammerne af direkte central forvaltning har denne juridiske forpligtelse form af enten en kontrakt med en kontrahent eller en støtteaftale med en støttemodtager.

Når den budgetmæssige forpligtelse er godkendt, registreres den i budgetregnskabssystemet, og de tilsvarende bevillinger anvendes. Det har imidlertid ingen virkning på det generelle regnskab (eller det generelle bogholderi), da der endnu ikke er påløbet udgifter. Det skyldes, at De Europæiske Fællesskabers regnskabssystem omfatter to særskilte, men indbyrdes forbundne elementer:

a) budgetregnskabet, der gør det muligt i detaljer at følge gennemførelsen af budgettet, og

b) det generelle regnskab, der anvendes til at udarbejde balancen og det økonomiske resultat.

Budgetregnskabet viser de forpligtelser og betalinger, der hver dag foretages på de ca. 1 150 budgetposter. Det er baseret på det ændrede kasseregnskabsprincip, hvor en udgift eller indtægt kun bogføres i regnskabet, når der indgås forpligtelser for likvide midler, eller de udbetales eller modtages. Denne type regnskab er typisk for den offentlige sektor, hvor der historisk var en tendens til at fokusere på budgettet og dets gennemførelse. Europa-Parlamentet, dvs. den institution, som forvaltningsmyndigheden, Kommissionen, er ansvarlig over for, er naturligvis interesseret i at kontrollere, om de ønsker, det gav udtryk for ved vedtagelsen af budgettet, opfyldes af Kommissionen. Hver måned offentliggør Kommissionen tal, der viser status for budgetgennemførelsen (udgifterne) på Europa-webstedet. Der gives tal pr. udgiftsområde i de finansielle overslag og pr. politikområde.

Det generelle regnskab (eller det generelle bogholderi) anvender den dobbelte bogholderimetode for at vise udgifter og indtægter i løbet af regnskabsåret (og således det økonomiske resultat) og opstille Fællesskabernes finansielle stilling i form af en balance over aktiver og passiver pr. 31. december et givet år.

3.4. Foretage en betaling

3.4.1. Generelle bestemmelser

Der kan ikke foretages en betaling, medmindre den anvisningsberettigede, der behandler den pågældende transaktion, har godkendt en budgetmæssig forpligtelse. Når der skal foretages en betaling, skal der følges en arbejdsgang, der ligner arbejdsgangen i forbindelse med en budgetmæssig forpligtelse. Det sker i regnskabssystemet og afvikles parallelt hermed på papir og elektronisk. Her iværksættes processen igen af en »initiating agent«, og den godkendes af en ved subdelegation anvisningsberettiget. Når betalingen er godkendt, ajourføres både budgetregnskabet og det generelle regnskab automatisk.

Når en betaling er godkendt i regnskabssystemet, er næste trin overførslen til modtagerens konto. Kommissionen foretager de fleste af sine betalinger ved bankoverførsel, f.eks. gennem finansforvaltningen i Generaldirektoratet for Budget. Den har konti hos medlemsstaternes finansministerier, centralbankerne og forretningsbanker.

Kommissionen foretager over én mio. betalinger om året. Kommissionen er med i SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication). Hver dag iværksættes der mindst én betalingsserie under kontrol af finansforvaltningen i Generaldirektoratet for Budget, således at de bevilgede midler omdannes til betalingsordrer, der automatisk sendes til Kommissionens banker for at betale de udpegede modtagere.

3.4.2. Forfinansiering

Forfinansiering tjener til at sikre modtageren et kasseforskud, dvs. et kontant beløb, der kan opdeles i et antal betalinger over en periode, der er fastsat i den særlige forfinansieringsaftale. Kontantbeløbet eller forskuddet bruges enten til det formål, som det blev ydet til at dække i den periode, der er defineret i aftalen, eller tilbagebetales, idet modtageren har pligt til at returnere forfinansieringsbeløbet til De Europæiske Fællesskaber, hvis der ikke er påløbet støtteberettigede udgifter. Dermed er udbetalt forfinansiering ikke en afholdt udgift, førend de relevante kontraktlige betingelser er opfyldt, hvorfor beløbet posteres som et aktiv på balancen, når den første betaling finder sted. Forfinansieringsbeløbet reduceres (helt eller delvis) på aktivsiden, når støtteberettigede udgifter bliver godkendt, og ubrugte beløb returneres. Når et forfinansieringsbeløb helt eller delvis godkendes af Fællesskaberne efter en analyse af, om den udgift, der søges dækket, er støtteberettiget (se nedenfor), fjernes det godkendte støtteberettigede udgiftsbeløb fra balancen og bogføres som en udgift på resultatopgørelsen. Dette kan frigøre hele eller dele af forfinansieringsbeløbet.

Forfinansiering værdisættes til det anslåede erholdelige beløb, idet der tages hensyn til, at der eksisterer en garanti i tilknytning til forfinansiering. Den forfinansiering, der ikke forventes at kunne inddrives, anses for en udgift på resultatopgørelsen og en nedsættelse af den regnskabsmæssige værdi af forfinansieringen på balancen. Generelt påløber der renter på al udbetalt forfinansiering (bemærkelsesværdige undtagelser omfatter beløb, der udbetales til medlemsstater eller som førtiltrædelsesstøtte). De to ejere af denne renteindtægt er betegnende for Kommissionens to typer forfinansiering, nemlig De Europæiske Fællesskaber og Tredjepart. Forskellen mellem de to kategorier er, at renteindtægten fra forfinansiering af typen »De Europæiske Fællesskaber« forbliver Kommissionens ejendom og skal derfor returneres til Kommissionen, mens renten på »Tredjepart«-forfinansiering er modtagerens ejendom.

3.4.3. Godtgørelseskrav og udgifternes støtteberettigelse

Nogen tid efter betalingen af et forskud eller forfinansiering, vil det relevante fællesskabsorgan modtage et godtgørelseskrav for at bevise, at forfinansieringsbeløbet blev anvendt af modtageren i overensstemmelse med kontrakten. Disse godtgørelseskrav sendes med forskellige mellemrum året igennem afhængigt af aktivitetens type og de kontraktlige betingelser, og de er ikke nødvendigvis alle modtaget inden årets udgang.

De modtagne udgiftsopgørelser registreres straks i regnskabssystemet som kortfristet gæld med »Støtteberettigelse skal kontrolleres« (debitorbeløb) som modpostering. Dette kaldes en »første skridt-regning«. En udgift anerkendes kun i det generelle regnskab, når den »udløsende begivenhed« er indtruffet, nemlig at godtgørelseskravet er valideret. I »første skridt«-fasen er ingen udgifter endnu anerkendt. Det ansvarlige medlem af personalet skal kontrollere det indkomne krav og kan om nødvendigt anmode om yderligere begrundelse, inden den pågældende i systemet og på papir kontrollerer, at kravet er gyldigt, og at betalingen kan foretages. Når det er konstateret, at kravet er gyldigt, opføres det i regnskaberne, og det pågældende beløb overføres til resultatopgørelsen som en udgift (»anden skridt«-regning). Den åbne forfinansiering og kreditorsaldoen reduceres med det validerede beløb. Dette har ingen indvirkning på budgetregnskabet, da den oprindelige betaling allerede er bogført.

3.4.4. Betaling af andre beløb

Hvis der kræves eller kontrolleres et beløb ud over den oprindelige betaling, eller hvis der kræves endnu en betaling eller den endelige betaling i overensstemmelse med kontrakten, vil der blive iværksat en ny betalingsanmodning, der følger samme regler som før. Det er den ved delegation anvisningsberettigede, der giver den endelige godkendelse, inden betalingen kan ske. Støtteberettigelseskriterier defineres i basisretsakten, forslagsindkaldelser, andre oplysende dokumenter til støttemodtagerne og/eller i støtteaftalernes kontraktbestemmelser. Efter analysen flyttes de støtteberettigede udgifter over til omkostninger, og modtageren informeres om eventuelle ikke-støtteberettigede beløb. Beløb, hvis »støtteberettigelse skal kontrolleres«, udgør dermed modtagne godtgørelseskrav, hvis støtteberettigelse endnu ikke er blevet kontrolleret, og som vedrører begivenheder, der har udløst en udgift, men som endnu ikke har fundet sted.

3.4.5. Regnskabsmæssig behandling ved årets udgang (afslutning)

Ved årets udgang værdiansættes åbne forfinansieringsbeløb til de(t) oprindeligt udbetalte beløb minus: returnerede beløb, frigjorte beløb til støtteberettigede udgifter, anslåede støtteberettigede udgifter, der endnu ikke er frigjort dækning til ved årets udgang, samt værdinedsættelser. Modtagne garantier knyttet til forfinansieringsbeløb opføres som eventualaktiver uden for balancen.

Der tages hensyn til godtgørelseskrav, der endnu ikke er modtaget ved årets udgang, i regnskabsafslutningsprocedurerne ved årets udgang. Det er i særdeleshed nødvendigt med en vurdering af de støtteberettigede udgifter, der påløber modtagere af fællesskabsstøtte, men som endnu ikke er indberettet til Fællesskaberne. Til opnåelse af det bedste skøn over disse beløb benyttes der forskellige metoder afhængig af typen af aktiviteter og de foreliggende oplysninger. Efter disse cut-off-posteringer registreres de anslåede støtteberettigede beløb derfor som skyldige omkostninger, mens den anslåede ikke-støtteberettigede del bliver stående åben på regnskabet for »støtteberettigelse skal kontrolleres«. Disse beløb er opført under kortfristet gæld, således at aktiver og passiver ikke overvurderes.

3.5. Tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb

Det er de relevante fællesskabstjenestegrene eller i tilfælde af delt forvaltning medlemsstaterne, der på grundlag af de bilag, der er anført i gennemførelsesbestemmelserne eller betingelserne for hvert tilskud, kontrollerer, om udgifter, der dækkes over Kommissionens budget, er støtteberettigede. Med henblik på at sikre det bedst mulige forhold mellem udgifterne til og fordelene ved kontrolsystemer, er der tendens til, at kontrollen af bilagene til den sidste betalingsanmodning er mere indgående end i forbindelse med de mellemliggende betalingsanmodninger, og der kan således afsløres fejl i forbindelse med mellemliggende betalinger, der korrigeres ved justering af den endelige betaling. Fællesskaberne og/eller medlemsstaterne har desuden ret til under gennemførelsen af den finansierede foranstaltning og/eller herefter at kontrollere, at bilagene er redelige, ved at foretage kontrol af ansøgerens lokaler. Fejl, der findes i gennemførelsesperioden, kan korrigeres ved tilpasning af de efterfølgende krav. Fejl, der findes efterfølgende, vil blive omfattet af en indtægtsordre. Se også afdeling E.6 for yderligere oplysninger vedrørende dette område.

4. RAPPORTERING VED ÅRETS UDGANG

4.1. Årsregnskab

Det er regnskabsførerens ansvar at udarbejde årsregnskabet og sikre, at det giver et retvisende billede af EU's finansielle situation. Årsregnskabet omfatter selve regnskabet og beretninger om budgetgennemførelsen. De vedtages af Kommissionen og forelægges Revisionsretten med henblik på revision og endelig for Rådet og Europa-Parlamentet med henblik på decharge.

4.2. Årlige aktivitetsrapporter

Hver anvisningsberettiget skal udarbejde en årlig aktivitetsrapport vedrørende de aktiviteter, den pågældende har ansvar for. I den årlige aktivitetsrapport redegør den pågældende for de opnåede resultater og for, hvorvidt han har rimelig sikkerhed for, at de midler, der er afsat til de i rapporten beskrevne aktiviteter, er blevet anvendt til det fastsatte formål og i overensstemmelse med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning; endvidere vurderes det, om de anvendte kontrolprocedurer giver den nødvendige sikkerhed for, at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige.

5. REVISION OG DECHARGE

5.1. Revision

EU's årsregnskaber og ressourceforvaltning kontrolleres af dens eksterne revisor, Den Europæiske Revisionsret, der udarbejder en årsberetning til Rådet og Europa-Parlamentet. Revisionsrettens hovedopgave er at foretage en ekstern uafhængig revision af De Europæiske Fællesskabers årsregnskab. Revisionsretten udarbejder som en del af sine aktiviteter:

1. en årsberetning om de aktiviteter, der er finansieret over det almindelige budget med nærmere bemærkninger til årsregnskaberne og de underliggende transaktioner

2. en udtalelse på grundlag af revisionen og afgivet i årsberetningen i form af en revisionserklæring vedrørende i) regnskabernes pålidelighed og ii) de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, der omfatter både indtægter fra afgiftspligtige personer og betalinger til slutmodtagere

3. særberetninger vedrørende resultaterne af revisioner, der omfatter specifikke forvaltningsområder.

Revisionsretten har ret til at få adgang til alle de dokumenter, den har brug for under revisionen. Revisionsretten reviderer alle områder af Fællesskabernes aktiviteter helt ned til at undersøge lovligheden og den formelle rigtighed ved individuelle transaktioner og betalinger. Den reviderer også selve årsregnskabet og ser om nødvendigt nærmere på individuelle balancer og resultatopgørelsen samt den overordnede præsentation af regnskaberne. Revisionsretten kan således afgive udtalelse ikke kun om de fremlagte tal, men også om det anvendte system og den anvendte kontrol.

5.2. Decharge

Den endelige kontrol er decharge for budgettet for et givet regnskabsår. Europa-Parlamentet er dechargemyndighed for Fællesskaberne. Det betyder, at det efter revisionen og afslutningen af årsregnskaberne påhviler Rådet at henstille og dernæst Europa-Parlamentet at beslutte, om der skal gives decharge til Kommissionen og andre fællesskabsorganer for gennemførelsen af EU's budget for det foregående regnskabsår. Beslutningen træffes på grundlag af en gennemgang af regnskabet og Revisionsrettens årsberetning (der omfatter en officiel revisionserklæring) og Kommissionens svar samt efterfølgende spørgsmål og yderligere anmodninger om oplysninger til Kommissionen.

Dechargen udgør det politiske aspekt af den eksterne kontrol med budgetgennemførelsen og er den beslutning, hvorved Europa-Parlamentet, der handler efter en henstilling fra Rådet, »fritager« Kommissionen for dens ansvar for forvaltningen af et givet budget ved at markere afslutningen af budgettets eksistens. Dechargeproceduren kan give et af tre resultater: meddelelse, udsættelse eller nægtelse af decharge. Når Europa-Parlamentet meddeler decharge, kan det komme med bemærkninger, det finder vigtige. Ofte henstiller det til Kommissionen at træffe foranstaltninger i forbindelse med bestemte forhold. Kommissionen fastsætter foranstaltningerne i en opfølgningsrapport og en handlingsplan, som den sender til både Europa-Parlamentet og Rådet.

DEL I

KONSOLIDERET ÅRSREGNSKAB FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER OG FORKLARENDE BEMÆRKNINGER

INDHOLD

A. Balance

B. Resultatopgørelse

C. Pengestrømsopgørelse

D. Bevægelser i nettoaktiver

E. Bemærkninger til årsregnskabet:

1. Væsentlige regnskabspolitikker

2. Bemærkninger til balancen

3. Noter til resultatopgørelsen

4. Bemærkninger til pengestrømsopgørelsen

5. Forpligtelser uden for balancen

6. Tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb

7. Finansiel risikostyring

8. Oplysninger i regnskabet om afhængige parter

9. Begivenheder efter balancedagen

10. Konsoliderede enheder

11. Ikke-konsoliderede enheder

A. BALANCE

(mio. EUR) Bemærkning 31.12.2007 31.12.2006 LANGFRISTEDE AKTIVER: Immaterielle aktiver 2.1 44 37 Bygninger, installationer og udstyr 2.2 4 523 4 586 Langsigtede investeringer 2.3 1 973 2 157 Lån 2.4 1 806 2 023 Langsigtet forfinansiering 2.5 14 015 22 425 Langfristede tilgodehavender 2.6 127 328 22 488 31 556 OMSÆTNINGSAKTIVER: Lagerbeholdninger 2.7 88 115 Kortsigtede investeringer 2.8 1 420 1 426 Kortsigtet forfinansiering 2.9 20 583 8 055 Kortfristede tilgodehavender 2.10 12 051 9 796 Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler 2.11 18 756 16 384 52 898 35 776 Aktiver i alt 75 386 67 332 LANGFRISTET GÆLD: Ydelser til medarbejdere 2.12 (33 480) (32 200) Langfristede hensættelser 2.13 (1 079) (989) Langfristede finansielle forpligtelser 2.14 (1 574) (1 862) Anden langfristet gæld 2.15 (1 989) (2 020) (38 122) (37 071) LØBENDE GÆLD: Kortfristede hensættelser 2.16 (369) (379) Kortfristede finansielle forpligtelser 2.17 (135) (20) Gældsposter 2.18 (95 380) (94 080) (95 884) (94 479) Passiver i alt (134 006) (131 550) NETTOAKTIVER: (58 620) (64 218) Reserver 2.19 2 806 2 855 Beløb, der skal indkræves fra medlemsstaterne 2.20 Ydelser til medarbejdere (1) (33 480) (32 200) Andre beløb (2) (27 946) (34 873) NETTOAKTIVER (58 620) (64 218)

B. RESULTATOPGØRELSE

(mio. EUR) Bemærkning 2007 2006 DRIFTSINDTÆGTER Egne indtægter og indtægter fra bidrag 3.1 112 084 105 118 Andre driftsindtægter 3.2 9 080 8 368 121 164 113 486 DRIFTSUDGIFTER Administrationsomkostninger 3.3 (7 120) (6 619) Driftsudgifter 3.4 (104 682) (106 803) (111 802) (113 422) OVERSKUD PÅ DRIFTEN 9 362 64 Finansielle indtægter 3.5 674 621 Finansielle udgifter 3.6 (354) (331) Bevægelser i forpligtelser vedrørende ydelser til medarbejdere 2.12 (2 207) 108 Andel af nettooverskud (-underskud) fra tilknyttede organer og joint ventures 3.7 (13) (265) REGNSKABSÅRETS ØKONOMISKE RESULTAT 7 462 197

C. PENGESTRØMSOPGØRELSE

(mio. EUR) Bemærkning 2007 2006 Regnskabsårets økonomiske resultat 7 462 197 Pengestrømme fra driften 4.2 Nedskrivning 11 11 Afskrivning 329 306 (Tilbageførsel af) tab på investeringer (3) (3) (Stigning)/fald i lån 217 374 (Stigning)/fald i langsigtet forfinansiering 8 410 307 (Stigning)/fald i langfristede fordringer 201 (84) (Stigning)/fald i lagerbeholdninger 27 11 (Stigning)/fald i kortsigtet forfinansiering (12 528) (1 422) (Stigning)/fald i kortfristede fordringer (2 255) (2 558) Stigning/(fald) i langfristede hensættelser 90 (108) Stigning/(fald) i langfristede finansielle forpligtelser (288) (58) Stigning/(fald) i anden langfristet gæld (31) 167 Stigning/(fald) i kortfristede hensættelser (10) 104 Stigning/(fald) i kortfristede finansielle forpligtelser 115 (2) Stigning/(fald) i diverse kreditorer 1 300 11 552 Det foregående års budgetoverskud bogført som ikke-likvid indtægt (1 848) (2 410) Andre ikke-likvide bevægelser (15) 140 Stigning/(fald) i forpligtelser vedrørende ydelser til medarbejdere 1 280 (956) Pengestrømme fra investeringsaktiviteter 4.3 (Stigning)/fald i immaterielle aktiver og bygninger, installationer og udstyr (284) (772) (Stigning)/fald i langsigtede investeringer (5) (156) (Stigning)/fald i kortsigtede investeringer 6 14 NETTOPENGESTRØM 2 181 4 654 NETTOSTIGNING I KASSEBEHOLDNING OG TILSVARENDE LIKVIDE MIDLER (3) 2 181 4 654 KASSEBEHOLDNING OG LIKVIDE MIDLER VED ÅRETS BEGYNDELSE (3) 2.11 16 824 12 170 KASSEBEHOLDNING OG LIKVIDE MIDLER VED ÅRETS UDGANG (3) 2.11 19 005 16 824

D. BEVÆGELSER I NETTOAKTIVER

(mio. EUR) Reserver (A) Beløb, der skal indkræves fra medlemsstaterne (B) Nettoaktiver = (A) + (B) Dagsværdireserve Andre reserver Akkumuleret overskud/(underskud) Regnskabsårets økonomiske resultat BALANCE PR. 31. DECEMBER 2005 81 2 727 (57 141) (7 812) (62 145) Bevægelser i Garantifondens reserve 22 (22) 0 Bevægelser i dagsværdien (77) (77) Andet 72 145 217 Tildeling af det økonomiske resultat for 2005 30 (7 842) 7 812 0 Budgetresultat for 2005 krediteret medlemsstaterne (2 410) (2 410) Regnskabsårets økonomiske resultat 197 197 BALANCE PR. 31. DECEMBER 2006 4 2 851 (67 270) 197 (64 218) Bevægelser i Garantifondens reserve (135) 135 0 Bevægelser i dagsværdien 3 (26) (23) Andet 60 (53) 7 Tildeling af det økonomiske resultat for 2006 23 174 (197) 0 Budgetresultat for 2006 krediteret medlemsstaterne (1 848) (1 848) Regnskabsårets økonomiske resultat 7 462 7 462 BALANCE PR. 31. DECEMBER 2007 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620)

E. BEMÆRKNINGER TIL ÅRSREGNSKABET

1. Væsentlige regnskabspolitikker

2. Bemærkninger til balancen

3. Noter til resultatopgørelsen

4. Bemærkninger til pengestrømsopgørelsen

5. Forpligtelser uden for balancen

6. Tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb

7. Finansiel risikostyring

8. Oplysninger i regnskaber om afhængige parter

9. Begivenheder efter balancedagen

10. Konsoliderede enheder

11. Ikke-konsoliderede enheder

1. VÆSENTLIGE REGNSKABSPOLITIKKER

1.1. LOVGIVNINGEN OG FINANSFORORDNINGEN

Regnskaberne føres i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 (EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1, senest ændret ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 af 13. december 2006 (EUT L 390 af 30.12.2006)) om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser for denne finansforordning, senest ændret den 28. marts 2007.

I medfør af finansforordningens artikel 133 vedtager Kommissionens regnskabsfører de regnskabsregler og -metoder, som skal anvendes af alle EU's institutioner og organer. Regnskabsføreren vedtog således de nuværende regnskabsregler for Fællesskaberne den 28. december 2004. Denne nye regnskabspraksis er baseret på periodisering og tager udgangspunkt i de internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor (IPSAS) eller IFRS-standarderne, International Financial Reporting Standards, der er udarbejdet af henholdsvis bestyrelsen for International Public Sector Accounting Standard (IPSASB) og bestyrelsen for International Accounting Standard (IASB). Disse regler er vedtaget af Kommissionens regnskabsfører efter udtalelse fra en rådgivende ekspertgruppe for regnskabsstandarder, der gav faglig vejledning. Regnskabsreglerne revideres med jævne mellemrum og opdateres, når det er nødvendigt.

Reglerne for værdiansættelse og regnskabsførelse, som de er vedtaget af Kommissionens regnskabsfører, finder anvendelse på alle EU-institutioner og organer, der omfattes af konsolideringen, for at sikre, at bestemmelserne for regnskabsførelse, værdiansættelse og præsentation af regnskaberne anvendes ensartet, således at proceduren for udarbejdelse og konsolidering af årsregnskabet kan samordnes.

Kommissionens regnskabsfører skal udarbejde det foreløbige konsoliderede regnskab og fremsende det til revision hos Revisionsretten senest den 31. marts det følgende år. Kommissionen skal senest den 31. juli godkende det endelige konsoliderede regnskab, som derefter offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende senest den 15. november sammen med Revisionsrettens revisionserklæring. Både de foreløbige og endelige årsregnskaber præsenteres således: Bind I indeholder det konsoliderede regnskab, og bind II Kommissionens regnskab.

1.2. REGNSKABSPRINCIPPER

Formålet med årsregnskaber er at give en række oplysninger om et organs finansielle stilling, resultater og pengestrømme, som måtte være nyttige for en bred vifte af brugere. For et offentligt organ som De Europæiske Fællesskaber er formålet mere specifikt at give oplysninger, der kan være nyttige i forbindelse med beslutningsprocessen, og at bevise organets ansvarlighed over for de ressourcer, det har fået betroet.

Hvis årsregnskabet skal give et retvisende billede, skal det give de relevante oplysninger om arten og rækkevidden af en EU-institutions eller et agenturs aktiviteter og forklare, hvorledes de finansieres, samt give udtømmende oplysninger om dens/dets transaktioner. Men det skal gøres på en klar og forståelig måde, der tillader sammenligning mellem de forskellige regnskabsår. Dette har også været udgangspunktet for dette dokument.

EU-institutionernes og -agenturernes regnskaber består af et almindeligt regnskab og et budgetregnskab. Regnskaberne føres i euro på basis af kalenderåret. Budgetregnskabet giver mulighed for at følge budgettets gennemførelse i detaljer. Det gældende princip for dette regnskab er et ændret kasseregnskabsprincip. Det almindelige regnskab gør det muligt at udarbejde årsregnskabet, da det viser alle udgifter og indtægter i regnskabsåret på grundlag af regler for periodiseret regnskaber og er beregnet til at vise den finansielle stilling i form af en balance pr. 31. december.

Finansforordningens artikel 124 omhandler de regnskabsprincipper, der skal anvendes ved opstillingen af årsregnskaberne, dvs. principperne om:

— going concern

— forsigtighed

— kontinuitet i regnskabsmetoderne

— anvendelse af sammenlignelige oplysninger

— væsentlighed

— bruttoprincippet

— indhold frem for formalia

— periodisering.

1.3. KONSOLIDERING

Konsolideringen af De Europæiske Fællesskaber omfatter 36 kontrollerede enheder, et associeret selskab og tre joint ventures. Den fulde fortegnelse over konsoliderede enheder findes i bemærkning E.10. Anvendelsesområdet for konsolideringen er blevet øget med to agenturer og to joint ventures i forhold til 2006. Virkningen af denne forøgelse på det konsoliderede regnskab var ikke materiel.

Kontrollerede enheder

Kontrollerede enheder er enheder, hvori De Europæiske Fællesskaber har beføjelse til at styre såvel drift som økonomi og dermed få udbytte af enhedernes aktiviteter. Denne beføjelse skal kunne udøves umiddelbart. Den mest almindelige kontrolindikator, flertal af stemmerettigheder, gælder i de fleste tilfælde ikke for De Europæiske Fællesskaber, da der normalt ikke er nogen kapitalforbindelser mellem enhederne.

De EU-institutioner, der er omfattet af konsolideringen, er oprettet på grundlag af en oprettelsestraktat. Disse institutioner udgør grundlaget for den organisatoriske struktur i De Europæiske Fællesskaber og bidrager uomtvisteligt til opfyldelsen af De Europæiske Fællesskabers målsætninger. De kan derfor anses som fuldt undergivet De Europæiske Fællesskabers kontrol.

Ud fra samme synsvinkel betragtes de fællesskabsorganer og gennemførelsesorganer, der er oprettet ved en afledt retsakt, som værende undergivet De Europæiske Fællesskabers kontrol, og de er derfor også omfattet af konsolideringen. Det skal bemærkes, at Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Alicante) og EF-Sortsmyndigheden (Angers) ikke modtager støtte over EU's almindelige budget. Anvendelsesområdet for konsolideringen omfatter også to agenturer under EU's tredje søjle, der modtager støtte over EU's almindelige budget (se også afdeling E.10). Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab under afvikling (EKSF) betragtes desuden som en kontrolleret enhed.

De kontrollerede enheder konsolideres ved hjælp af den fulde konsolideringsmetode. Alle transaktioner og saldi mellem De Europæiske Fællesskabers kontrollerede enheder elimineres. Urealiserede gevinster og tab på transaktioner mellem enheder er ikke væsentlige og elimineres derfor ikke.

Associerede selskaber

Associerede selskaber er enheder, som De Europæiske Fællesskaber har betydelig indflydelse på, men ikke kontrol over, idet aktieandelen generelt svarer til 20-50 % af stemmerettighederne. Investeringer i associerede selskaber bogføres ved hjælp af equitymetoden og opføres indledningsvis til anskaffelsesværdien.

De Europæiske Fællesskabers andel af de associerede selskabers over- eller underskud efter købet opføres i resultatopgørelsen, og deres andel af bevægelserne i reserverne efter købet opføres under reserverne. De akkumulerede bevægelser efter købet justeres i forhold til den regnskabsmæssige værdi af investeringen. Modtagne udlodningsbeløb fra et associeret selskab nedbringer investeringens regnskabsmæssige værdi.

Urealiserede fortjenester og tab på transaktioner mellem De Europæiske Fællesskaber og deres associerede selskaber er ikke væsentlige og elimineres derfor ikke.

Regnskabspraksis for de associerede selskaber kan adskille sig fra den, som De Europæiske Fællesskaber har vedtaget for lignende transaktioner og begivenheder under lignende omstændigheder. Af praktiske grunde er der ved anvendelse af equitymetoden ikke foretaget nogen justering af de associerede selskabers årsregnskab.

I tilfælde, hvor De Europæiske Fællesskaber har en andel på 20 % eller mere af en risikokapitalfond, har Fællesskaberne ikke ønske om at øve nogen betydelig indflydelse. Disse fonde behandles derfor som finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje (available for sale), hvorfor equitymetoden ikke anvendes.

Joint ventures

Et joint venture er et kontraktligt arrangement, hvori De Europæiske Fællesskaber og en eller flere (risikovillige) parter er fælles om at drive og kontrollere en økonomisk aktivitet. Fælles kontrol er en kontraktligt fastsat deling af kontrollen med en økonomisk aktivitet. Investeringer i enheder, der kontrolleres i fællesskab, bogføres efter equitymetoden og opføres indledningsvis til anskaffelsesværdien.

De Europæiske Fællesskabers andel af over- eller underskud i de fælles kontrollerede enheder opføres i resultatopgørelsen, og andelen af bevægelserne i reserven opføres i reserven. De akkumulerede bevægelser justeres i forhold til andelens regnskabsmæssige værdi.

Urealiserede fortjenester og tab på transaktioner mellem De Europæiske Fællesskaber og deres fælles kontrollerede enheder er ikke væsentlige og elimineres derfor ikke.

Regnskabspraksis for joint ventures kan adskille sig fra den, som De Europæiske Fællesskaber har vedtaget for lignende transaktioner og begivenheder under lignende omstændigheder. Af praktiske grunde er der ved anvendelse af equitymetoden ikke foretaget nogen justering af årsregnskaberne for joint ventures.

Ikke-konsoliderede enheder

De midler, der forvaltes af Fællesskaberne på vegne af den fælles sygeforsikringsordning for personale i De Europæiske Fællesskaber og Den Europæiske Udviklingsfond, kontrolleres ikke af De Europæiske Fællesskaber og er således ikke omfattet af det konsoliderede regnskab. Pr. 31. december 2007 var disse to fondes samlede aktiver henholdsvis 287 mio. EUR og 1 350 mio. EUR — jf. bemærkning E.11.

1.4. GRUNDLAG FOR UDARBEJDELSEN

1.4.1. Valuta og omregningsgrundlag

Funktionel valuta og rapporteringsvaluta

Årsregnskabet er opstillet i millioner euro, som er De Europæiske Fællesskabers funktionelle valuta og rapporteringsvaluta.

Transaktioner og balancer

Valutatransaktioner omregnes til euro ved hjælp af de gældende kurser på transaktionsdagen.

Gevinster og tab på udenlandsk valuta fra valutatransaktioner og fra omregning af monetære aktiver og forpligtelser i fremmed valuta til de valutakurser, som er gældende ved årets udgang, opføres i resultatopgørelsen.

Årsopgørelser over monetære aktiver og passiver i udenlandske valutaer omregnes til euro på grundlag af de gældende valutakurser pr. 31. december:

Vekselkurs i forhold til euro

Valuta 31.12.2007 31.12.2006 BGN 1,9558 1,9558 CYP 0,5853 0,5782 CZK 26,6280 27,4850 DKK 7,4583 7,4560 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,73335 0,6715 HUF 253,7300 251,7700 LVL 0,6964 0,6972 LTL 3,4528 3,4528 MTL 0,4293 0,4293 PLN 3,5935 3,8310 RON 3,6077 3,3835 SKK 33,5830 34,4350 SEK 9,4415 9,0404 JPY 164,9300 156,9300 USD 1,4721 1,3170

For følgende områder anvendes særlige omregningsmetoder:

— Bygninger, installationer og udstyr samt immaterielle anlægsaktiver: værdiansættelse til købsprisen omregnet til den eurokurs, der var gældende på købsdagen, og

— forfinansieringsbeløb, der udbetales af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, omregnet til den kurs, der er gældende den 10. i måneden efter den måned, hvor forskuddet bevilges.

Ændringer i dagsværdien af monetære værdipapirer i fremmed valuta, der er klassificeret som besiddet med handel for øje (AFS), og som vedrører omregningsforskelle, opføres i resultatopgørelsen. Omregningsforskellene vedrørende ikke-monetære finansielle aktiver og forpligtelser, der holdes til dagsværdi gennem resultatet, opføres i resultatopgørelsen. Omregningsforskelle vedrørende ikke-monetære finansielle aktiver, der er klassificeret som besiddet med handel for øje, er indregnet i dagsværdireserven.

1.4.2. Anvendelse af overslag

I henhold til IPSAS og almindeligt accepterede regnskabsprincipper omfatter regnskabet nødvendigvis beløb, der er baseret på overslag og forvaltningens antagelser på baggrund af de mest pålidelige tilgængelige oplysninger. Vigtige overslag omfatter, men er ikke begrænset til, forpligtelser vedrørende ydelser til medarbejdere, hensættelser, de finansielle risici forbundet med lageropgørelser og tilgodehavender, periodeafgrænsningsposter, eventualaktiver og -forpligtelser og værdiforringelsesgraden af immaterielle aktiver og bygninger, installationer og udstyr. De endelige resultater kan afvige fra disse skøn. Ændringer i skøn indføres i den periode, hvor man får kendskab til ændringen.

1.5. BALANCE

1.5.1. Immaterielle aktiver

Softwarelicenser opføres til kostpris minus samlede afdrag og afskrivningstab. Aktiverne amortiseres på lineær basis over deres forventede levetid (fire år). Internt fremstillede immaterielle aktiver bogføres på nuværende tidspunkt som udgifter i resultatopgørelsen.

Udgifter forbundet med udvikling og vedligeholdelse af software opføres som påløbne udgifter i lighed med videnskabelig forskning og udviklingsomkostninger.

1.5.2. Bygninger, installationer og udstyr

Alle bygninger og installationer samt alt udstyr opføres til den historiske anskaffelsesværdi med fradrag af afskrivning og værdiforringelse. Den historiske anskaffelsesværdi omfatter udgifter, der direkte kan henføres til anskaffelsen af aktivet.

Efterfølgende omkostninger medregnes kun i aktivets regnskabsmæssige værdi eller indregnes som et selvstændigt aktiv, alt efter hvad der er relevant, når det er sandsynligt, at det fremtidige økonomiske udbytte heraf vil tilfalde De Europæiske Fællesskaber, og dets værdi kan ansættes pålideligt. Reparation og vedligeholdelse opføres på resultatopgørelsen for den regnskabsperiode, hvori udgifterne er påløbet. Da De Europæiske Fællesskaber ikke låner penge til at finansiere erhvervelse af bygninger, installationer og udstyr, er der ingen låneomkostninger forbundet med sådanne køb.

Jord og kunstværker afskrives ikke, da de skønnes at have ubegrænset levetid. Aktiver under opførelse afskrives ikke, da disse aktiver endnu ikke kan anvendes. Andre aktiver afskrives efter den lineære metode, så anskaffelsesværdien fordeles på den resterende værdi i henhold til den skønsmæssige levetid, som følger:

Afskrivningssatser

Type af aktiv Lineære afskrivningssatser Ejendomme 4 % Installationer, maskiner og udstyr 10 % til 25 % Inventar 10 % til 25 % Inventar og tilbehør 10 % til 33 % Transportmateriel 25 % Hardware 25 % Andre materielle aktiver 10 % til 33 %

Gevinst og tab på afhændelser fastlægges ved at sammenligne provenuet minus salgsomkostninger med den regnskabsmæssige værdi. Disse er inkluderet i resultatopgørelsen.

Leasing

Leasing af materielle aktiver, hvor De Europæiske Fællesskaber bærer alle væsentlige risici og fordele ved ejendomsretten, klassificeres som finansiel leasing. Finansiel leasing kapitaliseres pr. datoen for indgåelse af leasingaftalen til den laveste værdi af dagsværdien for det leasede aktiv eller nutidsværdien for minimumsbetalingerne på leasingaftalen. Hver leasingbetaling fordeles mellem restgælden og de finansielle afgifter, så der fremkommer en konstant sats på den udestående finanssaldo. Lejeforpligtelserne fratrukket finansielle afgifter medregnes i anden gæld (langfristet og kortfristet). Renteelementet i de finansielle afgifter bogføres i resultatopgørelsen over leasingperioden, så der for hver periode fremkommer en konstant periodisk rentesats for den resterende gældssaldo. Aktiver, der er erhvervet i henhold til finansiel leasing, afskrives over den korteste periode af aktivets levetid og leasingperioden.

Lejeaftaler, hvor udlejeren bærer en væsentlig del af risici og fordele ved ejendomsretten, klassificeres som operationel leasing. Betalingerne for operationel leasing opføres på resultatopgørelsen på lineær basis over leasingperioden.

1.5.3. Værdiforringelse af ikke-finansielle aktiver

Aktiver med ubestemt brugstid amortiseres ikke, men vurderes årligt med hensyn til nedskrivning på grund af værdiforringelse. Nedskrivning af aktiver tages op til overvejelse, hver gang en begivenhed eller en ændring i omstændighederne antyder, at den regnskabsmæssige værdi måske ikke er erholdelig. Tab som følge af værdiforringelse opføres til differencen mellem aktivets regnskabsmæssige værdi og det erholdelige beløb. Det erholdelige beløb er det højeste beløb af et aktivs dagsværdi minus salgsomkostninger og dets brugsværdi.

De immaterielle anlægsaktivers samt bygningers, installationers og udstyrs restværdi og levetid vurderes årligt og korrigeres om nødvendigt ved hver balancedag. Et aktivs regnskabsmæssige værdi nedskrives straks til det erholdelige beløb, såfremt den regnskabsmæssige værdi er større end de anslåede erholdelige beløb.

1.5.4. Investeringer

Investeringer i associerede selskaber og andele i joint ventures

Investeringer i associerede selskaber og andele i joint ventures regnskabsføres efter equitymetoden.

Investeringer i risikokapitalfonde

Klassifikation og måling

Investeringer i risikokapitalfonde klassificeres som aktiver, der besiddes med handel for øje, og regnskabsføres derfor til dagsværdi, mens gevinster og tab fra ændringer i dagsværdien (herunder omregningsforskelle) opføres i dagsværdireserven.

Dagsværdi

Eftersom investeringer i risikokapitalfonde ikke har en noteret markedsværdi på et aktivt marked, og da der ikke er nogen pålidelig værdiansættelsesteknik, værdiansættes de på en linje for linje-basis til den laveste værdi af anskaffelsesværdien og den af fondens forvalter tilskrevne nettoværdi på balancedagen, hvorved eventuelle urealiserede gevinster i den underliggende portefølje udelukkes. Investeringer i risikokapitalfonde med mindre end to års varighed pr. balancedagen værdiansættes efter de samme principper med undtagelse af urealiserede tab, der alene skyldes administrative udgifter, idet tabene ikke medregnes pga. den underliggende porteføljes tidlige stadium.

Med denne metode opnås dagsværdien af investeringer i risikokapitalfonde ved hjælp af begrebet samlede nettoværdier, hvor det indirekte antages, at hvis fondens nettoværdier opfylder IAS 39-standarden, vil det også være tilfældet for fondens samlede nettoværdier.

I henhold til denne metode klassificeres fondene i tre kategorier:

— Kategori I — fonde, der anvender kravene til dagsværdi ifølge IAS 39.

— Kategori II — fonde, der anvender andre retningslinjer for værdiansættelse (f.eks. AFIC, BVCA og EVCA-retningslinjer) eller standarder, der må anses for at være i overensstemmelse med IAS 39-standarden.

— Kategori III — fonde, der ikke anvender IAS 39-kravene til dagsværdi eller andre retningslinjer for værdiansættelse, der er i overensstemmelse med IAS 39.

For kategori I og II indregnes urealiserede gevinster, som skyldes dagsværdimålingen, gennem reserverne, og urealiserede tab vurderes med hensyn til værdiforringelse for at afgøre, om de bør indregnes som værdiforringelsestab i resultatopgørelsen eller som ændringer i dagsværdireserven.

Dagsværdien for de samlede nettoværdier bestemmes enten ved at anvende De Europæiske Fællesskabers procentvise ejerandel i fondene på nettoværdien, som denne fremgår af den seneste beretning, eller, så vidt den forefindes, ud fra den præcise aktieværdi pr. samme dato oplyst af fondens forvalter.

Investeringer i kategori III værdiansættes til anskaffelsesværdien minus værdiforringelse (på nuværende tidspunkt er der dog ingen investeringer af denne type).

Finansielle instrumenter

Tarifering

De Europæiske Fællesskaber rubricerer deres investeringer i følgende kategorier: finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet, lån og tilgodehavender, hold til udløb-investeringer samt finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje (AFS-aktiver). Klassifikationen af investeringerne bestemmes ved den første bogføring og revurderes pr. hver balancedag.

i) Finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet

Denne kategori har to underkategorier: finansielle aktiver i handelsbeholdningen og finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet ved påbegyndelse. Et finansielt aktiv klassificeres i denne kategori, hvis det hovedsagligt er erhvervet med henblik på salg på kort sigt, eller hvis De Europæiske Fællesskaber betegner det således. Afledte aktiver rubriceres også i handelsbeholdningen, medmindre de kan indgå som regnskabsmæssig sikring. Aktiver i denne kategori klassificeres som omsætningsaktiver, hvis det kan forventes, at de realiseres inden 12 måneder fra balancedagen.

ii) Lån og tilgodehavender

Lån og tilgodehavender er ikke-afledte finansielle aktiver med faste eller bestemmelige betalinger, der ikke er noteret på et aktivt marked. De fremkommer, når Fællesskaberne tilvejebringer penge, varer eller tjenesteydelser direkte til debitor uden at have til hensigt at handle tilgodehavendet. De er inkluderet i de langfristede aktiver, undtagen hvis de udløber inden for 12 måneder fra balancedagen.

iii) Hold til udløb-investeringer (HTM)

Hold til udløb-investeringer er ikke-afledte finansielle aktiver med faste eller bestemmelige betalinger og fast løbetid, som De Europæiske Fællesskaber agter og formår at beholde til udløb. I dette regnskabsår har De Europæiske Fællesskaber ikke haft investeringer, der hører til denne kategori.

iv) Finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje (AFS)

Finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje, er ikke-afledte aktiver, der enten hører under denne kategori eller ikke er rubriceret i nogen anden kategori. De er inkluderet i de langfristede aktiver, medmindre Fællesskaberne har til hensigt at afsætte investeringen inden for 12 måneder fra balancedagen.

Første indregning og måling

Køb og salg af finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet, hold til udløb-aktiver samt aktiver, der besiddes med handel for øje, indregnes på handelsdatoen, som er den dato, hvor De Europæiske Fællesskaber forpligter sig til at købe eller sælge aktivet. Udlån bogføres, når lånerne får et kontant beløb. Investeringer indregnes først til dagsværdi plus transaktionsomkostninger for alle de finansielle aktiver, som ikke er indregnet til dagsværdi gennem resultatet. Finansielle aktiver, der indregnes til dagsværdi gennem resultatet, opføres til dagsværdi, og transaktionsomkostningerne bogføres under udgifter i resultatopgørelsen.

Dagsværdien af et finansielt aktiv ved første indregning er normalt transaktionsprisen (dvs. dagsværdien af det modtagne vederlag). Når et langfristet lån, der er rentefrit eller forrentes under markedsvilkår, bevilges, kan dets dagsværdi dog vurderes til nutidsværdien af alle fremtidige kontantbetalinger skønnet ved hjælp af gældende markedsrentesats for lignende instrumenter med en lignende kreditvurdering.

For personalelån bevilget af EKSF under afvikling anvendes af praktiske grunde og ud fra en væsentlighedsbetragtning transaktionsprisen som dagsværdi ved påbegyndelse uanset eventuelle præferencerentesatser.

Finansielle instrumenter slettes fra regnskabet, når rettighederne til at modtage pengestrømme fra investeringerne er ophørt eller overført, og De Europæiske Fællesskaber har overdraget alle væsentlige risici og fordele ved ejendomsretten.

Efterfølgende målinger

AFS-aktiver og finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet regnskabsføres efterfølgende til dagsværdi. Gevinst og tab som følge af ændringer i dagsværdien af de finansielle aktiver, der er klassificeret til dagsværdi gennem resultatet, medregnes i resultatopgørelsen i den periode, hvor de opstår.

Ændringer i dagsværdien af monetære finansielle aktiver i fremmed valuta, som er klassificeret som besiddet med handel for øje (AFS), og som vedrører omregningsforskelle, opføres i resultatopgørelsen. Ændringer i dagsværdien for ikke monetære finansielle aktiver, der er klassificeret som AFS-aktiver, opføres i dagsværdireserven. Når finansielle aktiver, der er klassificeret som aktiver, der besiddes med handel for øje, sælges eller nedskrives, skal de akkumulerede dagsværdijusteringer, der før blev opført i dagsværdireserven, bogføres i resultatopgørelsen.

Renter af finansielle AFS-aktiver, der udregnes efter den effektive rentemetode, opføres i resultatopgørelsen. Udbytte af AFS-aktier bogføres fra det tidspunkt, hvor De Europæiske Fællesskaber har ret til at modtage betaling.

Dagsværdien af noterede investeringer på et aktivt marked baseres på budprisen. Hvis markedet for et finansielt aktiv ikke er aktivt (og i tilfælde af unoterede værdipapirer), ansætter De Europæiske Fællesskaber dagsværdien ved hjælp af værdiansættelsesteknikker, f.eks. nylige armslængdetransaktioner, henvisninger til andre i hovedtræk identiske instrumenter, tilbagediskonteret pengestrømsanalyse, modeller for prisfastsættelse af optioner og andre værdiansættelsesteknikker, som i almindelighed benyttes af markedsdeltagerne.

Når dagsværdien af investeringer i aktier, som ikke er noteret på et aktivt marked, ikke kan måles pålideligt, værdiansættes disse investeringer til anskaffelsesværdien minus værdiforringelse.

Lån og tilgodehavender og HTM-investeringer regnskabsføres til den amortiserede anskaffelsesværdi ved anvendelse af den effektive rentemetode. Ud fra en væsentlighedsbetragtning anvendes den effektive rentemetode i tilfælde af lån ydet gennem lånoptagelser ikke nødvendigvis særskilt på udlån og låntagning. De Europæiske Fællesskabers transaktionsomkostninger, som videreføres til modtageren af lånet, indregnes direkte i resultatopgørelsen.

Værdiforringelse af finansielle aktiver

De Europæiske Fællesskaber vurderer på hver balancedag, hvorvidt der er objektive beviser for, at værdien af et finansielt aktiv er blevet forringet. Et finansielt aktivt bliver udelukkende værdiforringet, og der opstår udelukkende tab ved værdiforringelse, hvis der er objektive beviser for en værdiforringelse som følge af en eller flere begivenheder, som er indtruffet efter første indregning af aktivet, og denne eller disse tabsgivende begivenheder har indflydelse på de skønnede fremtidige pengestrømme fra det finansielle aktiv, som kan værdiansættes pålideligt.

i) Aktiver regnskabsført til amortiseret anskaffelsesværdi

Hvis der er objektive beviser for, at der er opstået et værdiforringelsestab på lån og tilgodehavender eller HTM-investeringer, som bogføres til amortiseret anskaffelsesværdi, måles den beløbsmæssige størrelse af tabet som forskellen mellem aktivets regnskabsmæssige værdi og nutidsværdien af de skønnede fremtidige pengestrømme (med fradrag af fremtidige kredittab, som endnu ikke er opstået) diskonteret til det finansielle aktivs oprindelige effektive rentesats. Aktivets regnskabsmæssige værdi reduceres, og tabet opføres i resultatopgørelsen. Hvis et lån eller en HTM-investering er variabelt forrentet, er diskonteringssatsen til måling af eventuelle værdiforringelsestab den gældende effektive rentesats, der er fastsat i kontrakten.

Beregningen af nutidsværdien af de skønnede fremtidige pengestrømme fra et finansielt aktiv, som er stillet i pant, afspejler de pengestrømme, som kan hidrøre fra overtagelse af pantet med fradrag af omkostninger forbundet med erhvervelse og salg af pantet, uanset om en sådan overtagelse af pantet er sandsynlig.

Hvis den beløbsmæssige størrelse af værdiforringelsestabet i et efterfølgende regnskabsår formindskes, og denne nedsættelse objektivt kan henføres til en begivenhed, som er indtruffet, efter at værdiforringelsen blev bogført, tilbageføres det tidligere bogførte værdiforringelsestab gennem resultatopgørelsen.

ii) Aktiver regnskabsført til dagsværdi

For aktier, der klassificeres som AFS-aktiver, tages der ved vurderingen af, om aktierne er værdiforringet, hensyn til, hvorvidt der er tale om et væsentligt eller længerevarende fald i aktiens dagsværdi til under anskaffelsesværdien. Hvis der findes belæg herfor for finansielle AFS-aktiver, bliver det akkumulerede tab, der måles som forskellen mellem anskaffelsesværdien og den aktuelle dagsværdi med fradrag af eventuelle værdiforringelsestab, som tidligere er opført i resultatopgørelsen, fjernet fra reserverne og bogført i resultatopgørelsen. Værdiforringelsestab på aktier, der er opført i resultatopgørelsen, tilbageføres ikke gennem resultatopgørelsen. Hvis dagsværdien af et AFS-gældsinstrument stiger i et efterfølgende regnskabsår, og stigningen objektivt kan henføres til en begivenhed, som er indtruffet, efter at værdiforringelsestabet er bogført, tilbageføres afskrivningstabet gennem resultatopgørelsen.

1.5.5. Lagerbeholdninger

Lagerbeholdninger opføres til det mindste beløb af kostprisen eller den reducerede salgsværdi. Kostprisen bestemmes efter først ind, først ud-metoden (FIFU). Kostprisen på færdigvarer og varer under fremstilling omfatter råmaterialer, direkte løn, andre direkte omkostninger og tilknyttede produktionsomkostninger (baseret på normal driftskapacitet). Den reducerede salgsværdi er den skønnede salgspris i et normalt forretningsforløb med fradrag af færdiggørelsesomkostninger og salgsomkostninger.

Når lagerbeholdninger gratis eller for et symbolsk beløb opbevares til distribution, måles de til det laveste beløb af kostprisen eller de aktuelle genanskaffelsesomkostninger. De aktuelle genanskaffelsesomkostninger er de omkostninger, som De Europæiske Fællesskaber skulle afholde, hvis de erhvervede aktivet på tidspunktet for regnskabsaflæggelse.

1.5.6. Forfinansieringsbeløb

Forfinansiering tjener til at sikre modtageren et kasseforskud, dvs. et kontant beløb, der kan opdeles i et antal betalinger over en periode, der er fastsat i den særlige forfinansieringsaftale. Kontantbeløbet eller forskuddet betales tilbage eller anvendes til det pågældende formål inden for den periode, der er fastsat i aftalen. Hvis modtageren ikke får udgifter, som er støtteberettigede, skal forskuddet tilbagebetales til De Europæiske Fællesskaber. Forfinansieringsbeløbet nedsættes (helt eller delvis), efterhånden som de støtteberettigede omkostninger godkendes, og beløb tilbagebetales.

Ved årets udgang værdiansættes udestående forfinansiering til de(t) oprindeligt udbetalte beløb minus: returnerede beløb, frigjorte beløb til støtteberettigede udgifter, anslåede støtteberettigede udgifter, der endnu ikke er frigjort dækning til ved årets udgang, samt værdinedsættelser.

Renter af forfinansiering bogføres, når de påløber i henhold til bestemmelserne i den relevante aftale. Ved årets udgang foretages et skøn over indtægten fra den vedhængende rente på baggrund af de mest pålidelige oplysninger, og indtægten opføres på balancen. Garantier knyttet til forfinansieringsbeløb opføres som eventualaktiver uden for balancen.

1.5.7. Tilgodehavender

Tilgodehavender regnskabsføres til det oprindelige beløb med fradrag af nedskrivninger for værdiforringelse. En nedskrivning for værdiforringelse af et tilgodehavende foretages, når der er objektive beviser for, at De Europæiske Fællesskaber ikke vil modtage alle forfaldne beløb i henhold til de oprindelige betingelser for tilgodehavendet. Størrelsen af nedskrivningen er forskellen mellem aktivets regnskabsmæssige værdi og det erholdelige beløb, der er nutidsværdien af de forventede fremtidige pengestrømme diskonteret til markedets rentesats for tilsvarende låntagere. Nedskrivningsbeløbet bogføres i resultatopgørelsen. Der bogføres også en almindelig nedskrivning på 20 % om året for udestående indtægtsordrer, som endnu ikke specifikt er blevet nedskrevet.

Se også nedenstående bemærkning 1.5.13 om behandlingen af periodiserede indtægter, der bogføres pr. ultimo året.

1.5.8. Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler

Likvide midler defineres som kortfristede aktiver. De omfatter kontantbeholdning, anfordringsindskud og andre kortfristede letomsættelige investeringer med oprindelige løbetider på tre måneder eller mindre samt bankovertræk. Bankovertræk er på balancen omfattet af finansielle forpligtelser under kortfristede forpligtelser.

1.5.9. Ydelser til medarbejdere

Pensionsforpligtelser

De Europæiske Fællesskaber forvalter ydelsesbaserede pensionsordninger. En ydelsesbaseret pensionsordning er en ordning, hvor det generelt defineres, hvilken pension en ansat vil modtage, når vedkommende går på pension, og den afhænger af en eller flere faktorer som alder, anciennitet og godtgørelse. Medarbejderne betaler en tredjedel af de forventede omkostninger til disse ydelser ud af deres løn, men forpligtelsen er ikke finansieret.

Den forpligtelse, der opføres i balancen i forbindelse med ydelsesbaserede pensionsordninger, er nutidsværdien af den ydelsesbaserede forpligtelse på balancedagen med fradrag af dagsværdien for pensionsaktiverne. Den fastsatte ydelsesbaserede forpligtelse bliver beregnet af uafhængige aktuarer ved hjælp af den metode, der kaldes projected unit credit-metoden. Nutidsværdien af en ydelsesbaseret forpligtelse fastsættes ved at diskontere de skønnede fremtidige udgående pengestrømme ved hjælp af rentesatserne for højkvalitetserhvervsobligationer, der er udstedt i den valuta, som pensionerne vil blive udbetalt i til modtagerne, og med løbetider, der er nogenlunde de samme som for pensionsforpligtelserne.

Aktuarmæssige gevinster og tab fra erfaringsbaserede justeringer og fra ændringer i de aktuarmæssige forudsætninger opføres umiddelbart i resultatopgørelsen. Omkostninger vedrørende tidligere tjenesteår indregnes umiddelbart i resultatopgørelsen, medmindre ændringerne i pensionsordningen afhænger af, om de ansatte forbliver i tjeneste i en bestemt periode (vestingperioden). I dette tilfælde afskrives omkostningerne vedrørende tidligere tjenesteår på lineær basis over vestingperioden.

Ydelser ved sygdom efter pensionering

De Europæiske Fællesskaber godtgør medarbejdernes lægeudgifter. Der er oprettet en særskilt fond, den fælles sygeforsikringsordning, som varetager den daglige administration. Både nuværende medarbejdere, pensionister, enker og enkemænd og deres ydelsesberettigede pårørende nyder godt af systemet.

De ydelser, som udbetales til andre end nuværende medarbejdere (pensionister, forældreløse mv.), opføres som »Ydelser efter medarbejdernes fratræden«. I betragtning af disse ydelsers art er det nødvendigt at foretage en aktuarberegning. Det passiv, som opføres i balancen, fastlægges på samme grundlag som passivet for pensionsforpligtelser (se ovenfor).

1.5.10. Hensættelser

Hensættelser posteres, når De Europæiske Fællesskaber som følge af tidligere begivenheder har en aktuel juridisk forpligtelse eller en implicit forpligtelse, og når det er overvejende sandsynligt, at udgående ressourcestrømme bliver nødvendige for at opfylde denne forpligtelse, og når beløbet herfor kan skønnes pålideligt. Hensættelser opføres ikke under fremtidige driftstab. Størrelsen af hensættelsen er det bedst mulige skøn over de forventede udgifter, der er nødvendige for at afregne den aktuelle forpligtelse på tidspunktet for regnskabsaflæggelse. Når hensættelserne omfatter et stort antal poster, værdiansættes forpligtelsen ved at vægte alle mulige udfald og disses sandsynlighed (expected value-metoden).

Når virkningen af den tidsmæssige værdi af penge er væsentlig, er størrelsen af hensættelsen nutidsværdien af de forventede udgifter, der er nødvendige for at afregne forpligtelsen. Den anvendte diskontosats er en sats, der afspejler markedets aktuelle vurdering af tidsværdien af penge og de risici, der specifikt er forbundet med forpligtelsen, men ikke de risici, for hvilke skønnene over fremtidige pengestrømme er blevet justeret.

1.5.11. Finansielle forpligtelser

Finansielle forpligtelser omfatter lånoptagelser og forpligtelser i handelsbeholdningen. Lånoptagelser omfatter lån hos kreditinstitutioner og gældsbeviser. De opføres først til dagsværdi, der er deres emissionsprovenu (dagsværdien af modtagne vederlag) fratrukket påløbne transaktionsomkostninger, efterfølgende regnskabsført til amortiseret anskaffelsesværdi ved hjælp af den effektive rentemetode. Forskelle mellem provenuet med fradrag af påløbne transaktionsomkostninger og indløsningsværdien opføres i resultatopgørelsen i lånoptagelsesperioden ved hjælp af den effektive rentemetode. De klassificeres som langfristede forpligtelser, undtagen hvis de udløber inden for 12 måneder fra balancedagen. Ud fra en væsentlighedsbetragtning anvendes den effektive rentemetode i tilfælde af lån ydet gennem lånoptagelser ikke nødvendigvis særskilt på udlån og låntagning. De Europæiske Fællesskabers transaktionsomkostninger, som videreføres til modtageren af lånet, indregnes direkte i resultatopgørelsen.

Forpligtelserne i handelsbeholdningen omfatter afledte instrumenter, der ikke kan regnes som regnskabsmæssig sikring, når deres dagsværdi er negativ. Regnskabsmæssigt behandles de på samme måde som aktiver i handelsbeholdningen, jf. bemærkning 1.5.4.

1.5.12. Gæld

En betydelig del af De Europæiske Fællesskabers gæld er ikke forbundet med køb af varer eller tjenesteydelser. I stedet er de ubetalte udgiftsgodtgørelseskrav fra modtagere af støtte eller anden finansiering fra Fællesskaberne. De opføres som gæld på det krævede beløb, når godtgørelseskravet er modtaget, verificeret og godkendt som støtteberettiget af de relevante finansieringsmedarbejdere. På dette tidspunkt værdiansættes de til det godkendte og støtteberettigede beløb.

Gæld, der hidrører fra køb af varer og tjenesteydelser, bogføres ved modtagelse af regningen på det oprindelige beløb, og de tilsvarende udgifter opføres i regnskaberne, når varerne eller ydelserne er leveret til og accepteret af De Europæiske Fællesskaber.

1.5.13. Periodeafgrænsningsposter

Et kritisk element i forbindelse med periodiseringsmetoden er at sikre, at transaktionerne bogføres i de regnskabsår, de vedrører — den såkaldte cut-off-procedure. Det er i særdeleshed nødvendigt med en vurdering af de støtteberettigede udgifter, der påløber modtagere af EU-støtte, men som endnu ikke er indberettet til Fællesskaberne (skyldige omkostninger). Til opnåelse af det bedste skøn over disse beløb er der benyttet forskellige metoder afhængig af typen af aktiviteter og de foreliggende oplysninger. Omvendt opføres visse betalinger i regnskabet for indeværende år, selvom de vedrører en efterfølgende periode (udskudte omkostninger), og disse må identificeres og bogføres i regnskaberne for de(n) efterfølgende periode(r).

I henhold til De Europæiske Fællesskabers regnskabsregler opføres transaktioner og begivenheder i regnskaberne i den periode, de vedrører. Ved udgangen af regnskabsperioden opføres påløbne udgifter på grundlag af det skønnede beløb for forpligtelsen til overførsel for perioden. Beregningen af de påløbne udgifter sker i overensstemmelse med detaljerede operationelle og praktiske retningslinjer fra Kommissionen, der skal sikre, at årsregnskabet giver et retvisende billede.

Indtægter regnskabsføres også i den periode, de vedrører. Hvis der ikke er sendt en regning, og Kommissionen har leveret tjenesteydelsen eller varerne, eller hvis der findes en kontraktlig aftale (dvs. med henvisning til en traktat), skal en modtagen indtægt opføres i regnskabet pr. ultimo året.

Hvis der desuden er udstedt en regning, men ydelserne eller varerne endnu ikke er leveret, vil indtægten pr. ultimo året blive udskudt og opført i den efterfølgende regnskabsperiode.

1.6. RESULTATOPGØRELSE

1.6.1. Indtægter

Ikke-kommercielle indtægter

Disse udgør langt størstedelen af Fællesskabernes indtægter og omfatter hovedsagligt direkte og indirekte afgifter samt egne indtægter. Ud over afgifter kan De Europæiske Fællesskaber også modtage betalinger fra andre parter, f.eks. told, bøder og donationer.

BNI-baserede indtægter og momsindtægter

Tilgodehavender og tilknyttede indtægter bogføres, når De Europæiske Fællesskaber indkræver bidrag fra medlemsstaterne. De måles til deres »indkaldte beløb«. Da momsindtægter og BNI-baserede indtægter bygger på skøn over oplysningerne for det pågældende regnskabsår, kan de ændres i henhold til indtrufne forandringer, indtil de endelige oplysninger kommer fra medlemsstaterne. Et ændret skøn bogføres, når nettooverskuddet eller -underskuddet for den periode, hvor ændringerne indtraf, skal bestemmes.

Traditionelle egne indtægter

Tilgodehavender og tilknyttede indtægter bogføres, når de relevante månedlige A-regnskaber (herunder told og skyldige beløb, som er garanteret og ikke anfægtes) indbetales af medlemsstaterne. På tidspunktet for regnskabsaflæggelse foretages et skøn over de af medlemsstaternes indtægter, der endnu ikke er betalt til De Europæiske Fællesskaber, og de opføres som tjente, men endnu ikke modtagne indtægter. De kvartalsmæssige B-regnskaber (herunder told, der hverken er indbetalt eller garanteret, såvel som garanterede beløb, som anfægtes af debitor), der indsendes af medlemsstaterne, posteres under indtægter efter fradrag af de opkrævningsomkostninger, som medlemsstaterne har ret til at fratrække (25 %). Derudover bogføres en værdinedskrivning i resultatopgørelsen på det beløb, der mangler at blive inddrevet.

Bøder

Tilgodehavender og tilknyttede indtægter opføres, når Fællesskaberne har truffet beslutning om at give en bøde, og det officielt er meddelt debitor. Hvis der er tvivl om foretagendets solvens, bogføres der en værdinedskrivning af fordringen. Efter at der er truffet beslutning om en bøde, har debitor to måneder fra meddelelsen til enten:

— at acceptere beslutningen og derfor betale bøden inden for den fastsatte frist, hvorved Fællesskaberne har inkasseret beløbet endeligt

— eller ikke at acceptere beslutningen og klage til De Europæiske Fællesskabers Domstol.

Uanset dette skal bødens hovedstol indbetales inden for den fastsatte frist på tre måneder, idet klagen ikke har opsættende virkning (EF-traktatens artikel 242). Debitor har to muligheder, idet han enten indbetaler bøden foreløbigt eller stiller en bankgaranti.

Hvis virksomheden påklager beslutningen og allerede foreløbigt har betalt bøden, posteres beløbet som en eventualforpligtelse. Da en klage over Fællesskabernes beslutning ikke har opsættende virkning, anvendes det modtagne beløb til at frigøre tilgodehavendet. Hvis der er modtaget en garanti i stedet for betaling, udgør bøden fortsat en fordring, og garantien posteres under eventualaktiver.

Hvis det forekommer sandsynligt, at Førsteinstansretten ikke træffer afgørelse til fordel for Fællesskaberne, opføres en hensættelse til dækning af denne risiko. Hvis der i stedet er blevet givet en garanti, nedskrives det udestående tilgodehavende som foreskrevet. De akkumulerede renter, som Fællesskaberne modtager på de bankkonti, hvor det modtagne beløb er deponeret, opføres som indtægt, og eventualforpligtelserne øges tilsvarende.

Inddrevne udgifter

For så vidt angår aktioner, der giver anledning til, at den endelige støttemodtager, et tredjeland eller en medlemsstat skal foretage en tilbagebetaling af udgifter, der tidligere blev betalt over EU's budget, udstedes og bogføres der indtægtsordrer som følger:

— inddrevne udgifter: For denne type inddrevne udgifter kræves det i henhold til regnskabsreglerne, at hvis indtægtsordren udstedes samme år som den oprindelige betaling, bør det resultere i et tilgodehavende hos modtageren med en tilsvarende mindskelse af udgifterne i det år. Hvis indtægtsordren imidlertid udstedes i et andet år, resulterer det i et tilgodehavende hos modtageren med en tilsvarende postering i form af indtægt på resultatopgørelsen (under posten »inddrevne udgifter«) det pågældende år, eller

— restitution af forfinansieringsmidler: I så tilfælde er beløbet medtaget under posten for forfinansiering.

Kommercielle indtægter

Indtægter fra salg af varer opføres, når alle væsentlige risici og fordele ved ejendomsretten til varerne er overgået til køber.

Indtægter fra transaktioner i forbindelse med tjenesteydelser bogføres på tidspunktet for regnskabsaflæggelse efter, hvor stor en del af transaktionen der er fuldført.

Renteindtægter og -udgifter

Renteindtægter og -udgifter opføres i resultatopgørelsen ved hjælp af den effektive rentemetode. Det er en metode til at beregne den amortiserede anskaffelsesværdi på et finansielt aktiv eller en finansiel forpligtelse og til allokering af renteindtægter eller renteudgifter i den relevante periode. Den effektive rentesats er den sats, der præcist diskonterer skønnede fremtidige kontante ud- eller indbetalinger ud fra det finansielle instruments forventede løbetid (eller, hvis det er hensigtsmæssigt, en kortere periode) til det finansielle aktivs eller den finansielle forpligtelses regnskabsmæssige nettoværdi. Når den effektive rente beregnes, skønner De Europæiske Fællesskaber pengestrømmen og tager hensyn til alle det finansielle instruments kontraktlige betingelser (f.eks. optioner på førtidig indfrielse), men tager ikke hensyn til fremtidige kredittab. I beregningen medtages alle de gebyrer og rentetillæg kontrahenterne imellem, som udgør en integrerende del af den effektive rente, transaktionsomkostninger samt alle andre tillæg og fradrag.

Ud fra en væsentlighedsbetragtning anvendes den effektive rentemetode i tilfælde af lån ydet gennem lånoptagelser ikke nødvendigvis særskilt på udlån og låntagning. De Europæiske Fællesskabers transaktionsomkostninger, som videreføres til modtageren af lånet, indregnes direkte i resultatopgørelsen.

Så snart et finansielt aktiv eller en gruppe af finansielle aktiver er blevet nedskrevet som følge af et værdiforringelsestab, bogføres renteindtægterne, ved at rentesatsen, som anvendes til at diskontere fremtidige pengestrømme med, bruges til måling af værdiforringelsestabet.

Udbytte

Udbetalt udbytte bogføres, når retten til at modtage betaling er indtrådt.

1.6.2. Udgifter

Kommercielle udgifter, der hidrører fra køb af varer og tjenesteydelser, opføres, når ydelserne er leveret til og accepteret af De Europæiske Fællesskaber. De værdiansættes til den oprindelige fakturapris.

Ikke-kommercielle udgifter er et særtræk ved De Europæiske Fællesskaber og udgør størsteparten af udgifterne. De vedrører overførsler til modtagere og kan opdeles i tre typer: fordringer, overførsler i henhold til aftaler samt støtte, bidrag og donationer ydet inden for rammerne af de skønsmæssige beføjelser.

Overførslerne posteres som udgifter i den periode, hvor den udløsende begivenhed fandt sted, for så vidt overførslen er tilladt ved forordning (finansforordningen, tjenestemandsvedtægten eller andre forordninger), eller der er indgået en kontrakt om tilladelse til overførslen, såfremt modtageren opfylder berettigelseskriterierne, og hvis beløbets størrelse med rimelighed kan anslås.

Når en betalingsanmodning eller et godtgørelseskrav modtages og opfylder kriterierne for postering, opføres det som en udgift på det støtteberettigede beløb. Ved regnskabsårets udgang skønnes og bogføres støtteberettigede udgifter, der allerede er skyldige, men som endnu ikke er anmeldt, som skyldige udgifter i regnskabet.

1.7. EVENTUALAKTIVER OG -FORPLIGTELSER

Eventualaktiver

Et eventualaktiv er et muligt aktiv, der hidrører fra tidligere begivenheder, og hvis eksistens kun kan bekræftes ved, at en eller flere usikre fremtidige begivenheder, som ikke fuldstændigt kontrolleres af De Europæiske Fællesskaber, indtræffer eller ej. Et eventualaktiv bliver synligt, når det er sandsynligt, at der indløber økonomiske gevinster eller opstår mulighed for tjenesteydelser.

Eventualaktiver vurderes ved hver balancedag for at sikre, at udviklingen heri fremgår korrekt af regnskabet. Hvis det er blevet så godt som sikkert, at der indløber økonomiske gevinster eller opstår mulighed for tjenesteydelser, og at aktivets værdi kan måles pålideligt, opføres aktivet og de dertil knyttede indtægter i regnskabet i den periode, hvor ændringerne indtræffer.

Eventualforpligtelser

En eventualforpligtelse er en mulig forpligtelse, der hidrører fra tidligere begivenheder, og hvis eksistens kun kan bekræftes ved, at en eller flere usikre fremtidige begivenheder, som ikke fuldstændigt kontrolleres af De Europæiske Fællesskabers, indtræffer eller ej, eller en nutidig forpligtelse, der hidrører fra tidligere begivenheder, men endnu ikke er blevet bogført, fordi det ikke er sandsynligt, at en udgående strøm af ressourcer med økonomiske gevinster eller muligheder for tjenesteydelser vil være nødvendig for at opfylde forpligtelsen, eller i de meget sjældne tilfælde, hvor beløbet for forpligtelsen ikke kan måles tilstrækkeligt pålideligt.

En eventualforpligtelse fremgår af regnskabet, medmindre muligheden for en udgående strøm af ressourcer med økonomiske gevinster eller muligheder for tjenesteydelser er ubetydelig. Selv om Fællesskaberne er udsat for visse risici som følge af deres daglige aktiviteter (f.eks. gennemførelse og håndhævelse af EU-retten og -normer), og nogle af disse risici i lighed med mange offentlige enheder er selvforsikret, posteres ingen eventualforpligtelser, før en specifik begivenhed er indtrådt, idet muligheden for en udgående strøm af ressourcer indtil da er ubetydelig.

Eventualforpligtelser vurderes ved hver balancedag for at bestemme, om en udgående strøm af ressourcer med økonomiske gevinster eller mulighed for tjenesteydelser er blevet sandsynlig. Hvis det bliver sandsynligt, at det bliver nødvendigt med udbetaling af ressourcer med økonomiske gevinster eller mulighed for tjenesteydelser for en post, der behandles som en eventualforpligtelse, opføres der en hensættelse i regnskabet for den periode, hvor denne ændrede sandsynlighed indtræffer.

Forpligtelser til senere finansiering

En forpligtelse til kommende betalinger er en juridisk eller implicit forpligtelse, der normalt er kontraktfastsat, som De Europæiske Fællesskaber har indgået, og som kan kræve en fremtidig udgående strøm af ressourcer.

Garantier

Garantier er mulige aktiver eller forpligtelser, som hidrører fra tidligere begivenheder, og hvis eksistens bekræftes ved, at genstanden for garantien indtræffer eller ikke indtræffer. Garantier betragtes derfor som eventualaktiver eller eventualforpligtelser. En garanti ophører, når genstanden for garantien ikke længere eksisterer. Den træder i kraft, når betingelserne for at anmode om en betaling fra kautionisten er opfyldt.

2. BEMÆRKNINGER TIL BALANCEN LANGFRISTEDE AKTIVER

LANGFRISTEDE AKTIVER

2.1. IMMATERIELLE AKTIVER

(mio. EUR) Beløb Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31. december 2006 82 Tilføjelser 22 Afhændelser (2) Overførsler mellem kategorier af aktiver 13 Andre ændringer (10) Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31. december 2007 105 Akkumulerede afdrag pr. 31. december 2006 45 Afdragsbyrde for regnskabsåret 11 Afhændelser (2) Overførsler mellem kategorier af aktiver 8 Andre ændringer (1) Akkumulerede afdrag pr. 31. december 2007 61 REGNSKABSMÆSSIG BRUTTOVÆRDI PR. 31. DECEMBER 2007 44 Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31 december 2006 37

Ved immaterielle aktiver forstås ikke-monetære aktiver, som kan identificeres, og som er uden fysisk substans. For at blive medtaget som aktiver skal de være kontrolleret af enheden og skabe fremtidige økonomiske fordele for De Europæiske Fællesskaber. Beløbene vedrører hovedsagelig computersoftware.

2.2. EJENDOMME, INSTALLATIONER OG UDSTYR

2.2.1. Grunde og bygninger

I nogle lande kan der ikke skelnes mellem jordens værdi og bygningens værdi, da begge blev købt som et hele. Værdien af jord, der ikke afskrives, vil ikke blive vurderet særskilt, medmindre det er nødvendigt, dvs. for efterfølgende udgifter såsom opførelse af nye bygninger eller delvist salg.

2.2.2. Aktiver under opførelse

Den 1. februar 2007 underskrev Rådet kontrakten om køb af LEX-bygningen til en endelig pris på 260 mio. EUR. Den tilknyttede værdi pr. 31. december 2006, der er medtaget under denne post (224 mio. EUR), er i 2007 blevet overført til »Jord og bygninger«. I oktober 2004 indgik Europa-Parlamentet en finansiel leasingkontrakt med en købsoption på et bygningskompleks i Bruxelles, og opførelsen indledtes i løbet af 2004. I november 2004 blev der erlagt en første udbetaling på 40 mio. EUR. Indtil underskrivelsen af den foreløbige godkendelsesrapport har Europa-Parlamentet ret til at betale yderligere forskud, og pr. 31. december 2007 var der betalt 318 mio. EUR, hvilket afspejler det arbejde, der er udført indtil denne dato (pr. 31. december 2006 var der betalt 253 mio. EUR).

EJENDOMME, INSTALLATIONER OG UDSTYR

(mio. EUR) Grunde og bygninger Installationer og udstyr Inventar og køretøjer Computer hardware Andre materielle aktiver Finansiel leasing Anlægsaktiver under opførelse I alt Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31. december 2006 3 580 331 181 427 110 1 926 483 7 038 Tilføjelser 54 34 10 64 15 16 76 269 Afhændelser (2) (8) (6) (38) (10) 0 (1) (65) Overførsler mellem kategorier af aktiver 227 (10) 3 (9) 3 0 (227) (13) Andre ændringer 1 3 6 2 (3) 1 1 11 Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31 december 2007 3 860 350 194 446 115 1 943 332 7 240 Akkumuleret afskrivning pr. 31. december 2006 1 354 265 130 314 77 312 2 452 Afskrivningsbyrde for regnskabsåret 154 28 14 61 9 63 329 Afhændelser (2) (8) (5) (36) (9) 0 (60) Overførsler mellem kategorier af aktiver (7) 2 (7) 4 0 (8) Andre ændringer 3 1 1 0 (1) 4 Akkumuleret afskrivning pr. 31. december 2007 1 506 281 142 333 81 374 2 717 REGNSKABSMÆSSIG NETTOVÆRDI PR. 31. DECEMBER 2007 2 354 69 52 113 34 1 569 332 4 523 Regnskabsmæssig nettoværdi pr. 31. december 2006 2 226 66 51 113 33 1 614 483 4 586

De endnu ikke betalte afgifter i forbindelse med finansiel leasing og lignende anføres under langfristede og kortfristede forpligtelser på balancens passivside (se også bemærkning E.2.15 og E.2.18.1). En analyse heraf giver følgende resultat:

FINANSIEL LEASING

(mio. EUR) Beskrivelse Akkumulerede udgifter (A) Beløb, der skal betales i fremtiden Samlet værdi Efterfølgende udgifter på aktiver Værdi af aktiver Afskriv-ning Regnskabs-mæssig nettoværdi < 1 år > 1 år > 5 år Passiver i alt (B) A + B (C) A+ B + C (E) = A + B + C + E Grunde og bygninger 328 28 159 1 349 1 536 1 864 61 1 925 (372) 1 553 Andre materielle aktiver 3 4 11 0 15 18 0 18 (2) 16 I alt pr. 31.12.2007 331 32 170 1 349 1 551 1 882 61 1 943 (374) 1 569 I alt pr. 31.12.2006 304 28 143 1 391 1 562 1 866 60 1 926 (312) 1 614

2.3. LANGSIGTEDE INVESTERINGER

(mio. EUR) Bemærkning Saldo pr. 31.12.2007 Saldo pr. 31.12.2006 Investering i associerede selskaber 2.3.1 246 208 Andele i joint ventures 2.3.2 32 62 Garantifond 2.3.3 1 149 1 371 AFS-aktiver 2.3.4 533 495 Aktiver i handelsbeholdningen 2.3.4 13 21 Investeringer i alt 1 973 2 157

Denne post omfatter investeringer, der skal sikre varige forbindelser, og som skal støtte De Europæiske Fællesskabers aktiviteter. Heri indgår også Garantifondens nettoaktiver.

2.3.1. Investering i associerede selskaber: EIF

(mio. EUR) Beløb Beløb pr. 31 december 2006 208 Anskaffelser 31 Andel af nettooverskud/(underskud) 13 Andre kapitalbevægelser (udbytte) (6) Beløb pr. 31. december 2007 246

Den Europæiske Investeringsfond (EIF) er EU's finansieringsinstitution og er specialiseret i risikokapital og garantier til små og mellemstore virksomheder. I henhold til Rådets afgørelse af 6. juni 1994 deltager De Europæiske Fællesskaber, der repræsenteres af Kommissionen, i Den Europæiske Investeringsfonds kapital med et samlet beløb på 600 mio. EUR — 600 andele svarende til 30 % af EIF's kapital. Pr. 31. december 2006 havde Kommissionen betalt al den kapital, der var krævet indbetalt, hvilket beløb sig til 20 % af den samlede kapital, mens andelen af kapital, der ikke var krævet indbetalt (80 %) beløb sig til 480 mio. EUR.

Ved Rådets afgørelse 2007/247/EF af 19. april 2007 blev der truffet beslutning om Fællesskabernes deltagelse i kapitalforhøjelsen i EIF. Som følge af denne afgørelse tegnede Kommissionen sig for 91 aktier ud af det samlede antal udstedte aktier på 770. Fællesskaberne tegnede aktier for et samlet nominelt beløb på 91 mio. EUR, hvor 20 % af det nominelle beløb (18 mio. EUR) og en samlet overkurs ved emission på 12 mio. EUR blev betalt. Overkursen ved emission fastsættes ved at fastslå den nye aktiepris på grundlag af nettoværdien pr. aktie pr. 31. december 2006. Pr. 31. december 2007 havde Kommissionen tegnet aktier for et samlet beløb på 691 mio. EUR (ud af 2 770 mio. EUR) af EIF's aktiekapital svarende til 24,95 % af EIF's kapital. Kommissionen har indbetalt 20 %, idet balancen, der svarer til 553 mio. EUR pr. 31. december 2007, ikke var krævet indbetalt.

I henhold til en aftale mellem Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB), som blev undertegnet i 2005, har Kommissionen ret til at sælge sine aktier til EIB til hver en tid til den pris, der svarer til EIF-vurderingen, divideret med det samlede antal udstedte aktier. Værdien af putoptionen er tæt på nul, da den formel, der anvendes til at fastsætte andelenes salgspris, svarer til den, der anvendes til at fastsætte EIF's nettokapital.

Equitymetoden benyttes til at værdiansætte Fællesskabernes andel i EIF i overensstemmelse med Fællesskabernes regnskabsregler. Andelen anslås således til 24,95 % af EIF's nettoaktiver, som pr. 31. december 2007 udgjorde 246 mio. EUR (2006: 208 mio. EUR), hvoraf 13 mio. EUR vedrører resultatet for 2007. Et udbytte på 6 mio. EUR fra regnskabsåret 2006 blev modtaget i 2007.

2.3.2. Kapitalandele i joint ventures

(mio. EUR) Galileo Sesar Iter I alt Beløb pr. 31 december 2006 62 0 0 62 Anskaffelser 0 10 39 49 Afhændelser og tilbagetrækninger (53) 0 0 (53) Andel af nettooverskud/(underskud) (9) 0 (17) (26) Beløb pr. 31. december 2007 0 10 22 32

Galileo

For at gennemføre udviklingsfasen af Galileo-programmet blev der oprettet et fællesforetagende, som var omhandlet i traktatens artikel 171, ved Rådets forordning (EF) nr. 876/2002 for en periode på fire år (2002 til 2006). Målet med denne retlige enhed er at samle administrationen og den finansielle kontrol med Galileo-programmet med henblik på udviklingen af programmet og i denne forbindelse at udnytte de midler, der er afsat hertil. De stiftende medlemmer var Det Europæiske Fællesskab repræsenteret af Kommissionen og Den Europæiske Rumorganisation (ESA). Kommissionen stillede gennem tilskud fra budgettet for transeuropæiske net (TEN) de ønskede midler til rådighed for fællesforetagendet Galileo og medfinansierer dermed aktiviteterne i udviklingsfasen.

Tilsynsmyndigheden for den Europæiske GNSS, et fællesskabsagentur, der blev oprettet i 2004, overtog pr. 1. januar 2007 officielt ansvaret fra fællesforetagendet Galileo, da sidstnævnte blev afviklet. Selv om det oprindeligt var hensigten, at dette nye organ skulle forvalte det offentligt private partnerskab, efter at Rådet i november 2007 traf beslutning herom, finansieres Galileo-programmet nu over EU's budget. Ved udgangen af 2007 var ejerskabet af projektaktiverne fra ESA til Fællesskaberne ikke fuldt overført, selv om der var undertegnet aftaler mellem de berørte parter (fællesforetagendet Galileo, Den Europæiske Rumorganisation, GSA). Da der er nogen usikkerhed og forsinkelse i forbindelse med overførslen af aktiver, har Fællesskaberne for en sikkerheds skyld ikke opført programmets aktiver på sin balance. Når spørgsmålene i forbindelse med overførslen er løst, er det hensigten, at aktiverne vil blive opført.

Nettoaktiverne for fællesforetagendet Galileo under afvikling beløb sig ved årets udgang til 0 mio. EUR. Den regnskabsmæssige opgørelse vedrørende Galileo sker med anvendelse af equitymetoden. I 2007 var Kommissionens andel af fællesforetagendet på 9 mio. EUR. Værdien af investeringen pr. 31. december 2007 var 0 mio. EUR, nemlig investeringen på 585 mio. EUR minus den samlede andel af tabene, dvs. 585 mio. EUR. 53 mio. EUR af den indbetalte kapital blev tilbagebetalt til De Europæiske Fællesskaber i 2007.

Sesar

Dette fællesforetagende har til opgave at sikre moderniseringen af det europæiske lufttrafikstyringssystem ved at koordinere og samle alle relevante forsknings- og udviklingsindsatser i EU. Fællesforetagendet Sesar blev oprettet fra dagen for offentliggørelsen af denne forordning i Den Europæiske Unions Tidende og ophører med at eksistere otte år efter Rådets godkendelse af masterplanen for europæisk lufttrafik.

Sesar-fællesforetagendets stiftende medlemmer er:

— De Europæiske Fællesskaber repræsenteret ved Europa-Kommissionen, og

— Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed (Eurocontrol), repræsenteret ved dets agentur.

Medlemmerne har stemmer i forhold til deres respektive bidrag. Begge stiftende medlemmer har samme budgetbidrag og har derfor samme antal stemmer, hvilket udelukker, at den ene part tager kontrollen.

Programmet blev iværksat ved udgangen af 2007, og pr. 31. december 2007 har Kommissionen foretaget en første investering på 10 mio. EUR. Da der ikke findes regnskaber for 2007, er investeringen målt til omkostningen.

Iter

Den Internationale Fusionsenergiorganisation for Iter involverer De Europæiske Fællesskaber og andre investorer fra Kina, Indien, Rusland, Korea, Japan og USA. Iter blev oprettet med henblik på at:

a) opføre, drive, udnytte og deaktivere Iter-anlæggene i overensstemmelse med de tekniske mål og den overordnede konstruktion, der er fremlagt i slutrapporten fra den tekniske projektering af Iter

b) tilskynde laboratorier, andre institutioner og personale, der deltager i medlemmernes programmer for fusionsenergiforskning og -udvikling, til at udnytte Iter-anlæggene

c) fremme befolkningens forståelse og accept af fusionsenergi, og

d) påtage sig i overensstemmelse med denne aftale andre aktiviteter, der er nødvendige for at opfylde aftalens formål.

Rådet er Iter-organisationens hovedorgan og er sammensat af repræsentanter for medlemmerne. Hvert medlem udpeger op til fire repræsentanter til rådet. De vigtigste strategiske beslutninger vil blive truffet med enstemmighed. Medlemmernes stemmevægt afspejler deres bidrag til Iter-organisationen. Fællesskaberne har direkte investeret 39 mio. EUR i Iter pr. 31. december 2007.

2.3.3. Garantifond

GARANTIFONDENS NETTOAKTIVER (4)

(mio. EUR) Saldo pr. 31.12.2007 Saldo pr