ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
11.

minder om, at der i direktiv 2011/36/EU om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel og beskyttelse af ofrene herfor findes en bestemmelse om, at medlemsstaterne skal stræbe efter at mindske den efterspørgsel, som ligger bag alle former for udnyttelse, der har relation til menneskehandel. Det kan i den forbindelse overvejes at træffe foranstaltninger til at kriminalisere køb af tjenester fra en person, som køberen ved er offer for menneskehandel. På denne baggrund bør Kommissionen i sit arbejde fremover fremhæve og udbrede de allerede eksisterende tiltag, der kan modvirke efterspørgslen. Der kan være tale om forskning, uddannelse eller informationskampagner for at gøre folk bevidste om faktorer, der kan medføre menneskehandel af forskellig slags. Når det gælder menneskehandel med sigte på udnyttelse af arbejdskraft, er IOM's kampagne "Buy Responsibly" et eksempel. Et andet tiltag, som nogle medlemsstater har gennemført eller overvejer at gennemføre, er forbud mod køb af seksuelle tjenester, hvilket bl.a. har til formål at modvirke prostitutionens drivkraft for personer, som beskæftiger sig med menneskehandel;
52.

betoner, at der muligvis vil være behov for at ændre på ENS-95-standarden for lokale og regionale myndigheder for så vidt angår spørgsmålet om låneomkostninger. Efter ENS-95-regnskabsstandarden behandles finansielle transaktioner (og dermed låntagning) anderledes og straffer lokale og regionale myndigheder, som ønsker at foretage investeringer som led i deres bestræbelser for at opnå balance på budgettet. I henhold til ENS-95-reglerne tages der kun hensyn til transaktioner foretaget i det pågældende regnskabsår, hvilket ikke giver de lokale og regionale myndigheder mulighed for at udligne et midlertidigt tab som følge af investeringer med reserver eller overskud overført fra tidligere år. For at opnå tilsvarende resultater i deres regnskabssystemer vil disse lokale og regionale myndigheder være nødt til at finansiere deres investeringer fuldt ud med anvendelse af egne midler;
42.

beklager, at Kommissionen i meddelelsen ikke kommer ind på udvalgets forslag om i fællesskab at se på, hvordan man specifikt kan udvide Borgmesteraftalen til at omfatte køreplanen for et ressourceeffektivt Europa og dens vigtigste målsætninger, såsom biodiversitet og arealudnyttelse, vand- og affaldsbehandling samt luftforurening (28). Udvalget mener, at dette ville lette gennemførelsen af EU's miljøpolitik ved hjælp af en innovativ metode til forvaltning på flere niveauer, der i stedet for at bygge på en almindelig håndhævelse af EU-lov fremmer de lokale og regionale myndigheders proaktive indsats for at opnå gennemførelse;
Seks år inden arrangementet offentliggør Kommissionen en indkaldelse af ansøgninger i Den Europæiske Unions Tidende. Denne indkaldelse er åben for alle kandidatlande og potentielle kandidatlande, såfremt disse lande på tidspunktet for dens offentliggørelse deltager i programmet Et Kreativt Europa eller i efterfølgende EU-programmer vedrørende kulturstøtte.

For at sikre samme vilkår som for byer i medlemsstaterne kan en by kun deltage i én konkurrence for byer i kandidatlande og potentielle kandidatlande i perioden 2020-2033, og en by, der har deltaget i en sådan konkurrence, kan inden for den samme periode ikke deltage i en efterfølgende konkurrence i en ny medlemsstat efter reglerne i artikel 3, stk. 2.

For at sikre samme vilkår som for medlemsstaterne kan hvert kandidatland eller potentielt kandidatland kun være vært for arrangementet én gang i perioden 2020-2033. Byer i lande, som allerede har været værter for arrangementet, kan derfor ikke deltage i efterfølgende konkurrencer inden for den samme periode.
3.

anerkender, at overgangen til bioøkonomi er en forudsætning for, at EU kan blive førende på verdensplan inden for bioøkonomi, særligt hvad angår innovation og konkurrenceevne; understreger, at bioøkonomien har et stort potentiale for jobskabelse, ikke blot inden for landbrugssektoren; bemærker, at jordens naturressourcer forsvinder, og at EU er nødt til at sætte skub i udviklingen for at forblive konkurrencedygtigt inden for bioøkonomi, da andre lande på globalt plan indfører lignende strategier og gennemfører markedsstimulerende initiativer (f.eks. Kina og USA); mener, at EU har behov for et stærkt europæisk svar med udgangspunkt i innovation, der støtter bioøkonomien;
24.

Der findes ikke for nærværende miljømæssige standarder for beskyttelsen af centrale jordbundsprocesser og -funktioner, og Europa har ikke en overordnet overvågningsordning for jordbunden. Der er behov for at imødegå manglen på et systematisk EU-datamateriale om jordbunden, få overblik over, hvilke informationer der allerede er tilgængelige, kortlægge mangler og udarbejde anbefalinger vedrørende den fremtidige overvågning af jordbunden. Regionsudvalget er enigt i, at der er behov for en mere omfattende overvågning af jordbunden, bl.a. for at støtte hensigtsmæssige regionale strategier for jordbundsbeskyttelse. Der er brug for at forbedre europæiske, nationale og regionale politikeres og beslutningstageres adgang til relevante jordbundsdata og information i et passende omfang. Derudover er der for Europa samlet set en utilstrækkelig langsigtet overvågning af jordbunden vha. et netværk af arealer, der skal gøre det muligt at håndtere spørgsmål som samspillet mellem jordbund og klimaændringer. Regionsudvalget bifalder derfor videreførelsen af Det Europæiske Jordbundsdatacenter (ESDAC).
43.

at udpege et kommunikationsteam - forud for nedsættelsen af den højtstående styringskomité, SHERPA-støttegruppen/taskforcen, hjælpetjenesten for operationelle grupper og sekretariatet, som skal udarbejde den strategiske gennemførelsesplan - til at fremme anvendelsen af 1) det europæiske innovationspartnerskab i de nationale udviklingsprogrammer for landdistrikterne, 2) mulighederne i Horisont 2020 for at støtte forskningsprojekter, projekter med mange aktører, klynger af innovationstiltag, innovationsformidlere og innovationscentre, 3) EIP-netværkets faciliteter og kontakter og 4) en håndbog/retningslinjer for lokale grupper.
Medlemsstaterne skal sikre, at de relevante organer med ansvar for at fremme ligestilling mellem kønnene, ikke-forskelsbehandling og tilgængelighed deltager i partnerskabet, og at der findes egnede strukturer i overensstemmelse med national praksis for rådgivning om ligestilling mellem kønnene, ikke-forskelsbehandling og tilgængelighed med henblik på at yde den fornødne ekspertbistand i forbindelse med udarbejdelsen, overvågningen og evalueringen af FSR-fondene. Overvågningsudvalgene skal sammensættes med ligevægt mellem kønnene og kapacitet med hensyn til sagkundskab/ansvar på det kønspolitiske område.

Medlemsstaterne skal inden for rammerne af eksisterende nationale strukturer sikre, at de relevante organer med ansvar for at fremme ligestilling mellem kønnene, ikke-forskelsbehandling og tilgængelighed deltager i partnerskabet, og at der findes egnede strukturer i overensstemmelse med national praksis for rådgivning at rådgive om ligestilling mellem kønnene, ikke-forskelsbehandling og tilgængelighed med henblik på at yde den fornødne ekspertbistand i forbindelse med udarbejdelsen, overvågningen og evalueringen af FSR-fondene. Overvågningsudvalgene skal sammensættes med ligevægt mellem kønnene og kapacitet med hensyn til sagkundskab/ansvar på det kønspolitiske område.
3. Medlemsstaterne sikrer, at fagforeninger og andre tredjeparter, f.eks. foreninger, organisationer og andre juridiske enheder, der i overensstemmelse med kriterierne i deres nationale lovgivning har en legitim interesse i at sikre, at bestemmelserne i dette direktiv overholdes, er berettigede til – på vegne af eller til støtte for den udstationerede arbejdstager eller dennes arbejdsgiver og med dennes godkendelse – at indtræde som part i klagen til retslige eller administrative instanser med henblik på gennemførelse af dette direktiv og/eller håndhævelse af forpligtelserne i dette direktiv.

Artikel 11

Forsvar af rettigheder – lettere klageadgang – efterbetalinger

[…]

3. Medlemsstaterne sikrer, at fagforeninger og andre tredjeparter, f.eks. foreninger, organisationer og andre juridiske enheder, der i overensstemmelse med kriterierne i deres nationale lovgivning har en legitim interesse i at sikre, at bestemmelserne i dette direktiv overholdes, er berettigede til – på vegne af eller til støtte for den udstationerede arbejdstager eller dennes arbejdsgiver og med dennes godkendelse – at indtræde som part i klagen til retslige eller administrative instanser med henblik på gennemførelse af dette direktiv og/eller håndhævelse af forpligtelserne kravene i dette direktiv. Fagforeningerne har ret til at lægge sag an på vegne af de udstationerede arbejdstagere med deres samtykke.

4. Arbejdstagerrepræsentanter, især medlemmer af de europæiske samarbejdsudvalg i virksomheder inden for bygge- og anlægssektoren, har til enhver tid ret til at advare fagforeningerne og de myndigheder, der har ansvaret for at kontrollere lovgivningens gennemførelse, om situationer, der rejser alvorlig tvivl om, hvorvidt udstationerede arbejdstageres arbejds- og ansættelsesvilkår er blevet respekteret.

5. 4. Stk. 1 og 3 berører ikke nationale bestemmelser vedrørende forældelses- eller tidsfrister for lignende sagsanlæg og ej heller anvendelsen af nationale procesregler vedrørende repræsentation og forsvar i retten.
35.

mener, at forbrugerne for at få gavn af forbedringerne i lovgivningen må informeres om ændringerne. Udvalget henleder derfor opmærksomheden på de regionale og lokale myndigheders mulighed for at bidrage til at fremme tiltag til gavn for forbrugerne, som sigter mod at oplyse om forbrugerrettigheder og om de ændringer, der er på vej i lovgivningen;
40.

tilslutter sig og bakker op om kravene i forslaget til adfærdskodeks om, at medlemsstaterne skal fastlægge klare partnerskabsprocedurer i forbindelse med følgende: (1) at gøre dokumenter tilgængelige på et tidligt tidspunkt i processen, (2) at sikre, at partnerne har tilstrækkelig tid til at sætte sig ind i dokumenterne samt til at gennemføre høringer og give tilbagemeldinger, (3) at sikre, at kommunikationsvejene er etableret, (4) at sikre gennemsigtige svar på forslag og kommentarer og (5) at formidle resultaterne;
23.

kræver i denne forbindelse og med henblik på revisionen af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte, at statsstøtte til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, som i henhold til afgørelsen af 20.12.2011 om anvendelse af EUF-traktatens artikel 106, stk. 2, på statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste ydet til visse virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse på forhånd betragtes som forenelig med traktaten og samtidig kan medfinansieres af strukturfondene, ikke medtages, eller kun til en meget reduceret sats, i beregningen af lofterne for regionalstøttens intensitet. En sådan afklaring bør ske enten via den ændrede udgave af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte eller via en meddelelse om statsstøttereglerne for de strukturfonde, der medfinansierer tjenesteydelser af almen økonomisk interesse;
30.

understreger, at det fremover vil blive vigtigt at kanalisere finansiering direkte til gennemførelsesforanstaltninger for strategien og at gøre det muligt at kombinere forskellige former for finansiering. Ud over offentlig finansiering skal anvendelse af tjenester fra forskellige finansieringsinstitutter promoveres, og samtidig skal betydningen af privat finansiering fremhæves. Der må udvikles metoder, som sikrer, at flere internationale samarbejdsforanstaltninger kan indgå i projekter, der finansieres via nationale strukturfondsprogrammer;
55.

gør særligt opmærksom på, at direktivet ikke bør berøre bibliotekers, arkivers og museers centrale aktiviteter i det digitale miljø. Forslaget bør ikke føre til en situation, hvor et offentligt organs evne til at forvalte sin kerneaktivitet svækkes, fordi direktivet i væsentlig grad reducerer dets muligheder for at udvikle finansielt levedygtige aktiviteter ved brug af samlingerne i samarbejde med offentlige og private aktører. Netop med henblik på kontraktlige aftaler, f.eks. i forbindelse med et massedigitaliseringsprojekt, bør man overveje at udstede enerettigheder for en overgangsperiode, hvis dette er nødvendigt for at levere en tjenesteydelse, som er i det offentliges interesse;
37.

minder i den forbindelse om, at civilretlig konfiskation er baseret på anbefalinger fra Den Internationale Finansielle Aktionsgruppe (nr. 3), som opfordrer landene til at vedtage konfiskationsforanstaltninger "uden forudgående straffedom". I samme anbefaling tilføjes det, at landene også kan træffe "foranstaltninger, der gør det obligatorisk for den formodede lovovertræder at godtgøre den lovlige herkomst af de formuegoder, der kræves konfiskeret". Hensigten hermed må således være at indføre en omvendt bevisbyrde, som er den væsentlige fordel ved ikkedomsbaseret konfiskation. Men indførelsen af en ny strafferetlig overtrædelse bestående i besiddelse af "uberettigede" formuegoder eller manglende godtgørelse for midler gør det muligt at nå frem til samme resultat. (Jf. f.eks. den nye artikel 321-6 i den franske strafferet, der overordnet gør det strafbart for en person ikke at kunne redegøre for de midler, hvormed vedkommende opretholder sin levefod, eller for herkomsten af et formuegode, når denne person omgås kriminelle eller lovovertrædere, der kan straffes med mindst fem års fængsel.) På denne måde har man som tilsigtet vendt bevisbyrden om;
3. Medlemsstaterne fastsætter, hvad der forstås ved tilstrækkelig interesse og krænkelse af en rettighed, i overensstemmelse med målet om at give den berørte offentlighed vidtgående adgang til klage og domstolsprøvelse. Med henblik på stk. 1, litra a) anses den interesse, som enhver ikke-statslig organisation, jf. artikel 1, stk. 2, måtte have, for tilstrækkelig. I forbindelse med stk. 1, litra b) i nærværende artikel anses sådanne organisationer også for at have rettigheder, der kan krænkes.

3. Medlemsstaterne fastsætter, hvad der forstås ved tilstrækkelig interesse og krænkelse af en rettighed, i overensstemmelse med målet om at give den berørte offentlighed vidtgående adgang til klage og domstolsprøvelse. Med henblik på stk. 1, litra a) anses den interesse, som enhver har en ikke-statslig organisation, som opfylder kravene i jf. artikel 1, stk. 2, ret til at indbringe en klage måtte have, for tilstrækkelig. I forbindelse med stk. 1, litra b) i nærværende artikel anses sådanne organisationer også for at have rettigheder, der kan krænkes.
28.

finder, at samarbejde er af vital betydning for de kulturelle og kreative sektorer, og bifalder derfor, at der træffes foranstaltninger til at sikre partnerskaber, alliancer og de rette vilkår for overførsel af bedste praksis, for fremme af viden og etablering af netværk, hvor erfaringer vedrørende mulighederne for at udnytte de kulturelle og kreative sektorers potentiale kan deles (8). Det bør overvejes at etablere tematiske netværk for de kulturelle og kreative sektorer, så at overførsel af viden kan fungere mere effektivt på europæisk plan;
44.

Regionsudvalget foreslår, at Kommissionen offentliggør udbud, der relaterer sig til innovationer i byer. Der bør fokuseres på at skabe nye samarbejdsmodeller, der har til formål at finde nye løsninger, der kan håndtere byudvikling og behovet for tjenester, for derefter at udbrede og formidle disse innovative løsninger til andre byer og regioner. Disse bør omfatte nye former for samarbejde mellem borgere, virksomheder, uddannelses- og forskningsinstitutioner samt myndigheder. Dette indebærer såvel muligheder som udfordringer. Borgere i hele Europa tager allerede initiativer til at ændre deres egne omgivelser og eksperimentere med nye former for samarbejde. Mulighederne består bl.a. i at drage fordel af det rige og aktive liv i lokalsamfundet, det store antal frivillige og de mange forskellige initiativer, der iværksættes. Tiltagene bør have til formål at udforske nye former for samarbejde og styrke forbindelserne i eksisterende partnerskaber på en måde, så disse bliver mere åbne for innovative opdagelser og i højere grad baseres på udnyttelsen af global viden og gensidig læring. Der er behov for synliggørelse af vellykkede eksempler i regioner, der ligner hinanden, i hele Europa.
56.

i forbindelse med samfinansierede projekter, som sigter mod at realisere målet om økonomisk, social og territorial samhørighed, såsom Europa 2020-strategiens mål, opfordrer Regionsudvalget Kommissionen til at afklare lovrammerne for at sikre, at der skabes balance mellem kravene om samfinansiering fra de lokale og regionale myndigheders budgetter og beregningen af deres offentlige underskud;
34.

erkender potentialet i sådanne informationssystemer, når det gælder identificering af komparative (teknologiske) fordele og input til fastlæggelse af strategier for intelligent specialisering i form af synergier, komplementaritet og partnerskaber; for regioner, der er interesserede i samarbejde med regioner og lande uden for EU, kunne sådanne oplysninger give et relevant input til fastlæggelse af strategier for intelligent specialisering;
50.

fremhæver fordelene ved at oprette stærke lokale partnerskaber, betragte situationen ud fra et systemperspektiv og anvende forskellige finansieringsmuligheder i en enkelt lokal eller regional strategi. Denne strategi kunne tage højde for forskellige politiske valgmuligheder med hensyn til gennemførelse på lokalt og regionalt plan: — udvikling af færdigheder til strategisk intervention for at fastlægge og konstant overvåge den lokale arbejdsstyrkes tilpasningsevne, behov og kvalitet (for eks. et kvalifikationsobservatorium) — samarbejde med erhvervssektoren for at udtænke erhvervsrettede uddannelser, der er tilpasset markedsbehovene og skræddersy uddannelsen til erhvervsmiljøet — samarbejde med lokale (uddannelses- og erhvervsuddannelses) aktører for eks. for at tilskynde lokale uddannelses- og erhvervsuddannelsescentre og de lokale arbejdsformidlingsagenturer til at indføre nye uddannelsesteknikker inden for e-læring, styrkelse af mediekendskab og flersprogethed og fremme af lige beskæftigelsesmuligheder for socialt udsatte befolkningsgrupper — samarbejde med erhvervslivet og undervisningssektoren (fra grundskoleniveau til de videregående uddannelser) for at sikre en vedvarende proces for indlæring af fremmedsprog. Valget af sprog kan også tage udgangspunkt i de lokale og regionale myndigheders behov i samråd med erhvervslivet — søge støtte ud over regionen ved at slå kræfterne sammen med regioner, der står over for lignende problemer, og ved at anvende EU-finansiering. Sådanne strategier bør have en stærk forankring i tre overordnede målsætninger for almen uddannelse og erhvervsuddannelse: stræben efter det optimale, sikring af universel adgang og begrænsning af omfanget af tidligt uddannelsesfrafald;
76.

gør opmærksom på, at der er opmuntrende tegn på, at den dybe politiske splittelse, der har hindret politiske reformer i en årrække, nu synes at blive mindre. Udvalget opfordrer derfor de to sammenslutninger, der repræsenterer de subnationale myndigheder (den albanske sammenslutning af lokale myndigheder og den albanske sammenslutning af kommuner) til at optrappe deres samarbejde på alle relevante områder med henblik på at forhindre, at den lokale og regionale repræsentation i landet undergraves;
59.

gentager i den forbindelse sin støtte til opretholdelsen af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen for at gøre staterne og de lokale og regionale myndigheder bedre i stand til at tackle krisens følger og hjælpe med til at iværksætte aktive foranstaltninger på arbejdsmarkedet for de arbejdstagere, der rammes af omstruktureringer. Som supplement til Globaliseringsfonden ville det være en god idé at udvikle en fond for tilpasning til forandringer med henblik på at fremme udviklingen af kvalifikationer og den industrielle overgangsproces. I første omgang kunne man øremærke visse udgifter inden for rammerne af strukturfondene og programmet Horisont 2020 til tilpasninger til forandringer. Regionsudvalget understreger imidlertid, at det er nødvendigt, at de sociale aktører i virksomhederne, staterne og regionerne griber ind på så tidligt et tidspunkt i omstruktureringerne som muligt, og at det sker på proaktiv vis, så man undgår omstruktureringerne, eller i det mindste begrænser deres konsekvenser for beskæftigelsen eller i en overgangsperiode muliggøre tilpasninger som følge af overkapacitet og i tide foretager justeringer;
28.

er glad for, at Kommissionen lægger vægt på at tilpasse de offentlige tjenester til det 21. århundredes forventninger, men vil dog henlede opmærksomheden på, at der også her hurtigt skal træffes de nødvendige forholdsregler for at håndtere den digitale kløft;
4.

er enig med Kommissionen i, at man for at øge de vedvarende energikilders andel væsentligt skal forbedre støttesystemerne. Ifølge Kommissionens analyse fordyrer høje administrations- og kapitalomkostninger ofte projekter vedrørende vedvarende energi og underminerer deres konkurrenceevne, især i de tidlige stadier. Meddelelsen fremhæver, at det er nødvendigt at sikre sammenhæng mellem de nationale støttesystemer, hvorved forvridninger på energimarkedet kan fjernes. Hvis der etableres ordninger, som gradvis eksponerer producenterne for de risici, der er forbundet med markedspriserne, burde det øge de vedvarende energiteknologiers konkurrenceevne. Navnlig er et velfungerende marked for handel med emissionsrettigheder afgørende for at mindske behovet for støtte til modne teknologier på længere sigt. Det vil dog være nødvendigt at støtte nye og mindre modne teknologier. Det glæder derfor Regionsudvalget, at Kommissionen påtænker at udarbejde en vejledning om bedste praksis og erfaringer med disse spørgsmål;
19.

mener, at en europæisk vækstdagsorden, der skal skabe bæredygtige kvalitetsjob, skal baseres på en ambition om at udstikke en reel strategi for en omlægning af industrien i Europa med støtte i et aktivt engagement fra offentlige myndigheder på alle niveauer samt en stærk industripolitik, der fremmer konkurrenceevnen blandt SMV'er (som udgør rygraden i den europæiske økonomi og repræsenterer dens kulturelle og industrielle historie) og i servicesektoren. Strategien for en omlægning af industrien forudsætter, at Kommissionen fuldt ud udnytter Lissabontraktatens muligheder inden for industripolitik ved at bruge muligheden for at "tage de initiativer, den finder hensigtsmæssige for at fremme (medlemsstaternes) samordning, navnlig initiativer, der tager sigte på at opstille retningslinjer og indikatorer, tilrettelægge udveksling af bedste praksis og udarbejde de nødvendige elementer til periodisk overvågning og evaluering" (artikel 173 i TEUF). Denne strategi for industriel omlægning, som bør fremstå efter midtvejsrevisionen af flagskibsinitiativet "En industripolitik for en globaliseret verden", skal navnlig indbefatte lettere adgang til lån, reduktion af de administrative byrder og tilvejebringelse af et bedre klima for iværksættervirksomhed, hvilket Regionsudvalget bidrager til ved i samarbejde med Kommissionen at organisere konkurrencen "Europæiske iværksætterregioner"; understreger endvidere, at en velfungerende og effektiv offentlig sektor er en nødvendig forudsætning for økonomisk vækst;