Det er hensigtsmæssigt at fremsætte et forslag til Rådets afgørelse om fornyelsen af retten. Et sådant forslag bør baseres på artikel 218, stk. 6, i TEUF, da det vedrører erklæringen om forlængelse af anvendelsen af en del af en international aftale. Det er traktaterne, som regulerer spørgsmålet om, hvorledes Unionens institutioner træffer afgørelse, og bestemmelserne kan hverken ændres af medlemsstaterne eller af institutionerne selv. Rådets afgørelser om indgåelse af internationale aftaler kan ikke afvige fra traktaterne for så vidt angår proceduren for fremsættelse af en erklæring om forlængelse af forpligtelser i medfør af de således indgåede internationale aftaler.

I protokollens artikel 5, stk. 8, fastslås det, at, såfremt det besluttes at forny retten til støtte, kan den fornyes for en periode på tre år, og derefter fornyes den automatisk for yderligere følgende perioder af samme varighed, medmindre en part bringer retten til ophør ved skriftlig meddelelse mindst tre måneder før periodens udløb. Samproduktioner, der ligger forud for et sådant ophør, kan stadig få støtte fra de pågældende ordninger for fremme af lokalt/regionalt kulturelt indhold.

Visse ordninger bidrager til at skabe et miljø, der fremmer samproduktioner, navnlig markedsadgangs- og uddannelsesordningerne, som yder finansiering til markeder, netværksmøder og workshops, bl.a. med Korea. Derudover hjælper ordningen om internationale samproduktioner europæiske og internationale samproduktionspartnere, herunder fra Korea, med at finde sammen og yder indirekte støtte til audiovisuelle værker, der samproduceres af internationale samproduktionsfonde, herunder samproduktioner med Korea under visse betingelser.

Delprogrammet Media under Et kreativt Europa støtter udvikling og distribution af europæiske audiovisuelle værker fra deltagende europæiske lande. Støttemodtagere fra tredjelande kan deltage under visse ordninger, såfremt visse forudsætninger er opfyldt.

Denne ret til støtte blev fastsat for en periode på tre år (fra den 1. juli 2011 til den 30. juni 2014) og blev fornyet to gange med yderligere tre år. Den første fornyelse løb indtil den 30. juni 2017, og den nuværende ret løber frem til den 30. juni 2020. Det foreslås nu, at Rådet fremsætter en erklæring om en fornyelse af retten med yderligere tre år.

Frihandelsaftalen (FTA) mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater og Korea blev undertegnet den 6. oktober 2010 og indgået i 2015 med vedtagelsen af Rådets afgørelse 2015/2169 om indgåelse af frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side ("afgørelsen"). Protokollen om kulturelt samarbejde ("protokollen"), som parterne er blevet enige om i forbindelse med frihandelsaftalen, skabte en ramme for samarbejde mellem parterne for at lette udvekslingen af kulturelle aktiviteter, varer og tjenesteydelser, herunder bl.a. i den audiovisuelle sektor, og for at forbedre vilkårene for sådanne udvekslinger.

Fornyelse af retten vil give den europæiske audiovisuelle industri mulighed for at bevare sin tilstedeværelse og opnå yderligere markedsandele, erfaring og viden på det koreanske marked, der vokser hurtigt. Nogle medlemsstater har med held gennemført audiovisuelle samproduktioner på et bilateralt grundlag, mens mange andre stadig ikke har, og derfor kan retten på EU-plan stadig gøre det muligt for et større antal lande at deltage. Europa-Kommissionen har begrænsede beføjelser vedrørende produktion af film, idet det er nationale filmfondes rolle, herunder med hensyn til internationale samproduktioner. Der er derfor behov for øget inddragelse af de nationale filmfonde for at gennemføre protokollen i praksis.

•Proportionalitetsprincippet

Undersøgelser og data fra Det Europæiske Audiovisuelle Observatorium har vist, at samproduktioner giver et større publikum. I 2017 udgjorde europæiske film 17 % af premierefilmene i Korea, men blev kun set af 5 % af biografgængerne. Kløften mellem andelen af premierefilm og publikumsandelen viser, at der er et stort uudnyttet potentiale, som vil kunne udnyttes gennem bedre samarbejde. Retten til støtte til samproduktion ville kunne skabe flere muligheder for den europæiske audiovisuelle industri for så vidt angår eksport til og reklamering i Korea og åbne en passage til Asien. Udnyttelse af retten til støtte til samproduktion vil derfor bidrage til at opbygge markedsandele på et tidspunkt, hvor markedet vokser (antallet af biografgængere i Korea steg med 23 % mellem 2013 og 2017). Andelen af koreanske film i EU er dog temmelig begrænset (i perioden 2014-2018 udgjorde premierefilm 0,4 % og tegnede sig for et billetsalg på 0,1 %). Den manglende gennemførelse af protokollen hidtil synes at skyldes mangel på konkrete oplysninger om tilgængelige incitamenter til samproduktioner på nationalt plan. Der bør derfor træffes målrettede foranstaltninger (herunder adgang til finansiering, uddannelse og opbygning af netværk) på både europæisk og nationalt plan. Succesen med bilaterale samproduktioner viser også, at der er kapacitet og potentiale til at gøre mere. Under indledende drøftelser i Gruppen vedrørende Audiovisuelle Spørgsmål har medlemsstaterne tilkendegivet, at de er villige til at samarbejde på EU-plan med henblik på at fremme samproduktioner i henhold til protokollen ved at trække på bedste praksis på bilateralt plan.

•Valg af retsakt

Det rette instrument for en udtrykkelig erklæring om fornyelse af retten er en rådsafgørelse, der er baseret på artikel 218, stk. 6, i TEUF, da forslaget vedrører forlængelse af anvendelsen af en del af en international aftale.

3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

•Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

Ikke relevant

•Høringer af interesserede parter

I protokollen fastslås det, at hver part skal nedsætte en intern rådgivende gruppe bestående af repræsentanter for kultursektoren og den audiovisuelle sektor, der arbejder inden for de områder, som er omfattet af protokollen. Den interne rådgivende gruppe for EU mødtes den 17. oktober 2019 i Bruxelles for at vurdere resultaterne af anvendelsen af retten med hensyn til fremme af kulturel mangfoldighed og gensidigt fordelagtigt samarbejde om samproducerede værker. Berørte parter bidrog også til høringen ved at indsende skriftlige bemærkninger.

De berørte parter bemærkede, at der er en mangel på audiovisuelle samproduktioner mellem EU og Korea på de vilkår, der er anført i protokollen, men at protokollen alligevel kan fungere som et nyttigt værktøj. De var åbne for fornyelse af retten til støtte til samproduktioner mellem EU og Korea, selv om der var visse forbehold over for støttens merværdi i praksis, som skal gøres tydeligere. De berørte parter konkluderede desuden, at der er behov for at fremme protokollen på sektorplan, nationalt plan og EU-plan med henblik på at fremhæve fordelene.

Efter høring af medlemsstaterne og i lyset af udtalelsen fra den interne rådgivende gruppe opfordres Kommissionen nu til at godkende fornyelsen af retten.

•Indhentning og brug af ekspertbistand

Undersøgelser og data fra Det Europæiske Audiovisuelle Observatorium har vist, at samproduktioner giver større publikum.

Sammenlignet med andre eksportmarkeder tegnede europæiske film i Korea sig i 2017 for 17 % af premierefilmene i biograferne, men kun for 5 % af biografgængerne. Kløften mellem andelen af premierefilm og publikumsandelen viser, at der er et stort uudnyttet potentiale, som vil kunne udnyttes gennem bedre samarbejde. En ret til støtte til samproduktion kan skabe flere muligheder for den europæiske audiovisuelle sektor hvad angår eksport til og markedsføring i Korea og dermed skabe en indfaldsport til Asien. Udnyttelse af retten til støtte til samproduktion vil derfor bidrage til at opbygge markedsandele på et tidspunkt, hvor markedet vokser (billetsalget i Korea er generelt steget med 23 % mellem 2013 og 2017). Andelen af koreanske film i EU er dog temmelig begrænset (i perioden 2014-2018 udgjorde premierefilm 0,4 % og tegnede sig for et billetsalg på 0,1 %).

•Konsekvensanalyse