om ændring af forordning (EU) 2015/757 for at tage passende hensyn til det globale system til indsamling af data om skibes fuelolieforbrug

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

·Forslagets begrundelse og formål

Klimaændringer udgør en stor udfordring, som kræver hurtige løsninger. Derfor er målsætningen med Parisaftalen, at den globale temperaturstigning holdes et godt stykke under 2 °C i forhold til det førindustrielle niveau, og at indsatsen fortsættes for at begrænse temperaturstigningen til 1,5 °C, som skal opnås ved, at alle lande reducerer udledningen af drivhusgasser væsentligt.

Som følge af det store forbrug af fossile brændstoffer udleder den globale skibsfartsindustri store mængder drivhusgasser og bidrager dermed til klimaændringerne. Drivhusgasemissioner fra international søtransport anslås at udgøre ca. 2-3 % af de samlede globale udledninger af drivhusgasser. Det er mere end udledningerne fra nogen EU-medlemsstat. Hvis skibsfartssektoren var et land, ville den være den sjette største udleder af drivhusgasser i verden. Sektorens indvirkning på EU-plan er lige så betydelig: i 2015 tegnede skibsfart sig for 13 % af EU's samlede drivhusgasemissioner fra transportsektoren. Alligevel er søtransport den eneste sektor, som ikke udtrykkeligt er omfattet af EU's emissionsreduktionsmål eller specifikke afhjælpende foranstaltninger.

Den søbårne samhandel forventes fremadrettet at stige i volumen, hvilket vil føre til en kraftig stigning i udledningen af drivhusgasser, medmindre der sættes hurtigt ind med afbødende foranstaltninger. Ifølge en undersøgelse fra Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) vil skibsfartens emissioner, afhængigt af den fremtidige økonomiske og energimæssige udvikling, globalt kunne stige med mellem 50 % og 250 % i 2050. På EU-plan er CO2-udledningerne fra søtransport steget med 48 % mellem 1990 og 2008 og forventes at stige med 86 % over 1990-niveauet i 2050 trods minimumsstandarder for nye skibes energieffektivitet vedtaget af IMO i 2011. Hvis der ikke gøres noget for at bekæmpe disse emissioner, risikerer målene i Parisaftalen og de bestræbelser, der udfoldes af andre sektorer, at blive underløbet.

Som opfølgning på EU's hvidbog om transport fra 2011 vedtog EU i 2013 en strategi for progressiv integrering af emissioner fra søtransport i EU's politik for begrænsning af drivhusgasemissioner. Som et første skridt vedtog Europa-Parlamentet og Rådet i april 2015 forordning (EU) 2015/757 om overvågning, rapportering og verifikation af CO2-emissioner fra søtransport ("EU's MRV-forordning"), som blev færdiggjort i 2016 sammen med to delegerede forordninger og to gennemførelsesforordninger. EU's MRV-forordning blev udviklet med henblik på at:

–indsamle pålidelige og efterprøvede data om CO2-emissioner for alle skibe (over 5 000 bruttoton), som anløber havne i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), herunder CO2-emissioner fra disse skibe i havne

–tilvejebringe pålidelige oplysninger til støtte for fremtidige politiske beslutninger og gennemførelsen af politiske værktøjer, samt give mulighed for gennemførelse af internationale mål eller foranstaltninger (f.eks. energieffektivitet)

–sikre den nødvendige gennemsigtighed om data for at fremme indførelsen af nye teknologier og operationelle foranstaltninger, der skal gøre skibe mere miljøvenlige.

Ifølge EU's MRV-forordning skal rederierne indberette deres årlige CO2-emissioner og andre relevante oplysninger som følge af deres skibes sejladser til og fra EØS-havne, og inden for EØS-havne. Rederiernes forpligtelser startede i 2017 med udarbejdelse og fremsendelse af overvågningsplaner til akkrediterede verifikatorer. Overvågning af brændstofforbrug, CO2-emissioner og energieffektivitet startede i 2018, og de første emissionsrapporter forventes at foreligge i april 2019.

Efter Parisaftalens ikrafttrædelse og vedtagelsen af EU's MRV-forordning vedtog IMO's Komité til Beskyttelse af Havmiljøet (MEPC) i 2016 ændringer af MARPOL-konventionen om de retlige rammer for et globalt system til dataindsamling om skibes fuelolieforbrug ("IMO's globale dataindsamlingssystem"). De nærmere enkeltheder og vilkår for gennemførelsen af IMO's globale dataindsamlingssystem blev aftalt senere gennem "retningslinjer" vedtaget af MEPC 70 i oktober 2016 og af MEPC 71 i juli 2017. I henhold til IMO's globale dataindsamlingssystem indledes overvågningsforpligtelser påbegyndes i 2019 med indberetning i 2020.

Som følge heraf skal skibe, der udfører EØS-relaterede søtransportaktiviteter, fra januar 2019 opfylde overvågnings- og rapporteringskrav både i henhold til EU's MRV-forordning og IMO's globale dataindsamlingssystem.

Den samtidige anvendelse af disse to overvågnings-, rapporterings- og verifikationssystemer på EU-plan og på globalt plan blev forudset i EU's MRV-forordning. I denne forordnings artikel 22 hedder det: "Såfremt der indgås en international aftale om et globalt system til overvågning, rapportering og verifikation for drivhusgasemissioner (...), revurderer Kommissionen denne forordning og foreslår, hvor det er relevant, ændringer til denne forordning for at sikre tilpasning til denne internationale aftale."

Hovedformålet med dette forslag er derfor at ændre EU's MRV-forordning med henblik på at tage passende højde for IMO's nye globale dataindsamlingssystem med det formål at give virksomheder og forvaltninger mulighed for i størst muligt omfang at strømline og reducere deres administrative arbejde, samtidig med at målene i EU's MRV-forordning fastholdes.

·Overensstemmelse med gældende bestemmelser på politikområdet

De foreslåede ændringer af EU's MRV-forordning er i overensstemmelse med gældende politiske bestemmelser på området, idet de ikke må undergrave de primære mål i EU's MRV-system. og mere overordnet er de i overensstemmelse med EU's klimapolitik. Forslaget sigter navnlig mod at bevare de forventede positive virkninger af EU's MRV-forordning med hensyn til indsamling af pålidelige og verificerede data, at præge fremtidige politiske beslutninger og fremme indførelsen af energieffektivitetsforanstaltninger og adfærd inden for søfart.

Dette forslag følger den tilgang, som er fastlagt i EU's øvrige politikker for emissionsreduktioner, hvor overvågning, rapportering og verifikation af drivhusgasemissioner spiller en afgørende rolle for at sikre en effektiv gennemførelse af EU's klimapolitik, bl.a. under ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner (EU ETS). Forslaget er i overensstemmelse med bestemmelserne om gennemsigtighed i EU ETS, herunder verifikation af tredjeparter.

·Overensstemmelse med andre EU-politikker