P6_TA(2005)0134

Doping inden for idræt

Europa-Parlamentets beslutning om bekæmpelse af doping i sportsverdenen

Europa-Parlamentet,

- der henviser til erklæring nr. 29 om sport, der er knyttet som bilag til Amsterdam-traktaten, og artikel III-282 i traktaten om en forfatning for Europa,

- der henviser til sin beslutning af 7. september 2000 [1] om Kommissionens meddelelse om en fællesskabsplan til bekæmpelse af doping i sportsverdenen,

- der henviser til resultaterne af mødet mellem Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer den 4. december 2000 [2] om bekæmpelse af doping,

- der henviser til sin beslutning af 7. september 2000 om Kommissionens rapport til Det Europæiske Råd med henblik på at bibeholde de nuværende strukturer på sportsområdet og bevare sportens samfundsmæssige funktion inden for Fællesskabets rammer - Helsingfors-rapporten om sport [3],

- der henviser til det internationale antidopingkodeks, der blev vedtaget i København den 5. marts 2003,

- der henviser til udvalgets offentlige høring den 29. november 2004 om "Doping i sportsverdenen: en hindring for den ideelle dyrkelse af idræt",

- der henviser til forretningsordenens artikel 108, stk. 5,

A. der henviser til, at antallet af dopingtilfælde under De Olympiske Lege i Athen i 2004 igen demonstrerede, at doping i sportsverdenen desværre stadig er en realitet, der skal bekæmpes,

B. der henviser til, at folkesundhed og beskyttelsen af mindreårige hører til Den Europæiske Unions prioriterede områder,

C. der henviser til, at doping er et reelt folkesundhedsproblem og vedrører alle i sportsverdenen, herunder unge og amatører, som erhverver sig ulovlige stoffer i f.eks. fitnesscentre og i stigende grad via internettet,

D. der henviser til, at EU bør følge op på succesen med Det Europæiske År for Uddannelse gennem Idræt i form af aktioner for at tackle alle former for doping i sportsverdenen,

E. der henviser til, at traktaten om en forfatning for Europa giver et passende juridisk grundlag for at fastsætte og implementere Fællesskabets indsats på sportsområdet,

F. der henviser til, at der er et voksende pres på sportsfolk, som står over for skrappe krav, medier og økonomisk pres,

1. understreger den kendsgerning, at brugen af kemiske stoffer til at forbedre sine resultater er i modstrid med sportens værdier som social, kulturel og uddannelsesmæssig aktivitet;

2. konstaterer, at selv om dopingmisbrug har været til stede gennem hele sportens historie, tager det i dag en ny og endnu farligere drejning gennem brugen af stoffer såsom væksthormoner og erythropoietin og ved anvendelse af f.eks. blodtransfusioner;

3. er bekymret for den fysiske og psykiske sundhed hos såvel professionelle sportsfolk som amatørsportsfolk;

4. understreger, at det er vigtigt, at der gennemføres en vertikal uafhængig medicinsk overvågning;

5. opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger med henblik på at sikre effektiv kontrol med Den Europæiske Unions ydre grænser og bekæmpe handelen med de ulovlige stoffer;

6. opfordrer Kommissionen til at implementere en effektiv og integreret politik på alle relaterede områder, især inden for folkesundhed, forebyggelse, uddannelse og lægemiddelforskning;

7. opfordrer Kommissionen til at understøtte en vedvarende oplysningskampagne med henblik på udformning af en effektiv forebyggelsespolitik;

8. opfordrer medlemsstaterne til sammen med Kommissionen at intensivere deres samarbejde inden for Det Internationale Antidopingagentur (WADA), Europarådet og Verdenssundhedsorganisationen (WHO), så Den Europæiske Union bliver i stand til at handle effektivt på området for forebyggelse og kontrol med doping;

9. opfordrer Kommissionen til at inddrage alle berørte parter på sportsområdet i beslutningstagningen om doping for at behandle dette problem effektivt og fremme et rent image for sport og motion;

10. opfordrer Kommissionen til at tilskynde til koordination mellem medlemsstaterne med henblik på udvikling af fælles og effektive metoder til kontrol og attestering af brugen af kemiske stoffer og præparater i fitnesscentre og sportsklubber, der især frekventeres af unge;

11. opfordrer Kommissionen til i det 7. forskningsrammeprogram at foreslå yderligere forskning inden for forskellige metoder til at spore og kontrollere doping;

12. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, tiltrædelseslandene, nationale og internationale sportsforbund, sportsforbund, FEI (Det Internationale Rideforbund), Europarådet samt IOC og WADA.

[1] EFT C 135 af 7.5.2001, s. 270.

[2] EFT C 356 af 12.12.2000, s. 1.

[3] EFT C 135 af 7.5.2001, s. 274.

--------------------------------------------------