A4-0392/96

Beslutning om forbedring af retsbestemmelserne og samarbejdet mellem medlemsstaterne vedroerende adoption af mindreaarige

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forslag til beslutning af Colli Comelli og Danesin for FE-Gruppen om forbedring af adoptionslovgivningen (B4-0568/94),

- der henviser til verdenserklaeringen om menneskerettighederne,

- der henviser til FN's konvention af 20. november 1989 om barnets rettigheder,

- der henviser til Traktaten om Den Europaeiske Union, saerlig artikel K.1, nr. 6, og K.3, om samarbejdet om retlige og indre anliggender, samt EF- traktatens artikel 220,

- der henviser til den europaeiske konvention af 4. november 1950 til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder,

- der henviser til sin beslutning af 16. marts 1989 om kunstig befrugtning »in vivo« og »in vitro« ((EFT C 96 af 17.04.1989, s. 171.)),

- der henviser til sin beslutning af 13. december 1991 om boernenes problemer i Det Europaeiske Faellesskab ((EFT C 13 af 20.01.1992, s. 534.)),

- der henviser til Europaraadets europaeiske konvention af 24. april 1967 om adoption af boern,

- der henviser til Haag-konventionen af 29. maj 1993 om beskyttelse af boern og om samarbejde i forbindelse med international adoption,

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder og udtalelser fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender samt Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier (A4-0392/96),

A. der henviser til, at hovedmaalet i forbindelse med adoption boer vaere at tilgodese adoptivbarnets tarv og beskytte dets rettigheder,

B. der henviser til, at det er i adoptivbarnets stoerste interesse, at der vaelges en familie, som bestaar af en far og en mor, og at der til sikring heraf skal etableres et godt samarbejde mellem statslige institutioner, ikke-statslige organisationer og adoptionssoegende personer,

C. der henviser til, at det i videst mulige omfang er barnets ret at vokse op hos dets oprindelige foraeldre, og at barnet i tilfaelde af, at foraeldrene midlertidigt er ude af stand til at tage sig af det, boer overdrages til personer, der er i stand til at beskytte dets vaerdighed og rettigheder, idet man boer undgaa anbringelse paa institution; naar det konstateres, at barnet reelt forlades, og dette fastslaas af de kompetente myndigheder, har det mindreaarige barn ret til at blive adopteret, hvorved dets tilknytning til den oprindelige familie afbrydes,

D. der henviser til, at et foraeldreloest barn gennem adoption bliver adoptivforaeldrenes barn,

E. der henviser til, at der i alle Unionens medlemsstater konstateres en kraftig nedgang i foedselstallet og samtidig et hoejt antal adoptionsanmodninger, hvoraf kun en ringe procentdel kan tilfredsstilles, hvilket medfoerer et oeget antal internationale adoptioner,

F. der henviser til, at adoptionen som juridisk institution i dag risikerer en forringelse, saerlig hvad angaar international adoption, og at det derfor er noedvendigt paa ny at fastlaegge dens betydning som en ordning, der kan give et hjem til foraeldreloese boern paa tvaers af de geografiske graenser, idet den skal kontrolleres gennem strengere procedurer, som dog ikke maa umuliggoere gennemfoerelsen af adoption,

G. der henviser til, at international adoption kun boer gennemfoeres, naar det trods oekonomisk og social stoette ikke er muligt, at barnet kan forblive i sin oprindelige familie eller sekundaert i en plejefamilie i oprindelseslandet, men at den internationale adoption - naar det reelt fastslaas, at barnet er forladt - skal fremmes gennem ledsageforanstaltninger i forbindelse med procedurerne i udlandet, som paa den ene side kan goere dem gennemskuelige og paa den anden side kan forhindre unoedvendige vanskeligheder for de kommende adoptivforaeldre,

H. der henviser til, at det derfor er noedvendigt inden for international adoption at saette sig ud over den nuvaerende privatretlige ordning og i forbindelse med procedurer i udlandet fastsaette en obligatorisk medvirken af ikke-erhvervsmaessige organisationer , der er godkendte og underkastet offentlig kontrol,

I. der henviser til, at ogsaa andre fremgangsmaader saasom formynderskab eller midlertidig pleje paa nationalt eller internationalt plan kan ivaerksaettes for at imoedegaa noedsituationer som foelge af f.eks. krige eller naturkatastrofer eller mindreaarige asylsoegeres tilstedevaerelse,

J. der henviser til, at det er noedvendigt at oprette en retsstatus for adoptivbarnet, hvorigennem man paa grundlag af et mellemstatsligt samarbejde skal sikre en gensidig anerkendelse af de adoptioner, der foretages i medlemsstaterne,

1. mener, at alle lovgivningsmaessige eller administrative interventioner med henblik paa at fremme adoption altid boer indgaa i en omfattende politik for oekonomisk og social bistand til vanskeligt stillede familier og stoetteforanstaltninger for at undgaa, at mindreaarige boern forlades eller anbringes paa en institution;

2. finder, at alle medlemsstaterne i deres nationale lovgivning ligeledes boer overveje at give ugifte ret til at adoptere, hvor barnets tarv kraever et saadant skridt, og hvor det ikke er muligt at finde et par som adoptivforaeldre;

3. opfordrer de medlemsstater og de ansoegerlande, der endnu ikke har gjort det, til hurtigst muligt at ratificere ovennaevnte konvention fra 1993 og derved afskaffe de eksisterende uoverensstemmelser mellem retsordener, der tillaegger retsmyndighederne en kompetence, og retsordener, der derimod fastsaetter en kompetence for de administrative myndigheder i forbindelse med adoption;

4. opfordrer Kommissionen og Raadet til at laegge fortsat pres paa tredjelande, som leverer boern til adoption i Unionens medlemsstater, for at faa dem til snarest at ratificere Haag-konventionen.

5. mener, at adoptionens kontraktlignende forhold i visse nationale retsordener, hvor der foerst sker en retskontrol i godkendelsesfasen, kan skabe problemer af etisk og retslig art ud over kontakten mellem de oprindelige foraeldre og adoptivforaeldrene;

6. fastslaar princippet om, at saavel national som international adoption kun kan finde sted, naar det mindreaarige barn er blevet erklaeret egnet til adoption af de kompetente offentlige myndigheder, eventuelt i samarbejde med humanitaere ikke-statslige organisationer, med garanti for - hvor dette kraeves - at alle billigelser fra personer, institutioner eller indehavere af foraeldremyndigheden er blevet afgivet frit og i skriftlig form;

7. opfordrer medlemsstaterne til at indfoere ordninger med henblik paa at forberede, stoette og foelge de par, som oensker at foretage national eller international adoption;

8. opfordrer medlemsstaterne til at harmonisere de aldersgraenser, inden for hvilke de adoptionssoegende personer har ret til at ansoege om adoption;

9. anmoder paa baggrund af vanskelighederne ved international adoption om, at medlemsstaterne kun giver tilladelse efter kontrol af, at de adoptionssoegende foraeldre opfylder de fastsatte krav;

10. opfordrer medlemsstaterne til kun at tillade medvirken i adoptionsprocedurerne for statslige organisationer eller organisationer, der er anerkendt og autoriserede af staten, som ikke er erhvervsmaessige, og som kan sikre fuld trovaerdighed;

11. beklager, at der ikke er sket tilstraekkelige fremskridt inden for EF- traktatens afsnit VI om retlige og indre anliggender i forhold til Unionens ambitioner og de udfordringer, den er stillet over for;

12. opfordrer Europaraadet til at fortsaette sin juridiske og sociale indsats inden for familiepolitik generelt og adoption i saerdeleshed, hvilket skal ske i samarbejde med Europaraadets medlemsstater, saerlig med henblik paa i forholdet til de central- og oesteuropaeiske lande (hvorfra mange adoptionsboern kommer) at varetage sin rolle som koordinationsorgan mellem de lande, der er paa vej mod demokratiet, og de europaeiske retsstater;

13. anmoder Kommissionen og Raadet om som led i samarbejdet med de associerede stater at udbygge de aktiviteter inden for det retlige og socialpolitiske omraade, der har relevans for adoptionsspoergsmaal, uden at tilsidesaette de internationale regler;

14. anmoder Kommissionen om at fremsaette konkrete forslag med henblik paa hensigtsmaessige foranstaltninger, der kan fremme samarbejdet inden for de indre anliggender, saerlig med henblik paa at forebygge, at boernene forlades, og med henblik paa at sikre, at boernene saa vidt muligt bliver i den oprindelige familie eller afhaengigt af forholdene i en adoptiv- eller plejefamilie i det paagaeldende land;

15. anser det for noedvendigt, at Raadet hurtigst muligt vedtager faelles aktioner paa grundlag af EU-traktatens artikel K.3, stk. 2, litra b), med henblik paa at:

- indfoere en visapolitik for at undgaa, at boern bliver genstand for ulovlige fremgangsmaader, der anvendes af de internationale adoptionsnet under paaskud af fri bevaegelighed for personer i Den Europaeiske Union,

- bekaempe ulovlig indvandring af boern via et faelles tiltag i Den Europaeiske Union, eventuelt ved anvendelse af Schengen-aftalens informationssystem,

- forebygge og bekaempe bortfoerelse af og handel med boern,

- udarbejde et program for udvikling af initiativer vedroerende uddannelse og udveksling af personer, der er ansvarlige for bekaempelse af bortfoerelse og af handel med boern,

- overveje mulighederne for at udvide Europols opgaver til ligeledes at omfatte de net, der kontrollerer handelen med boern med henblik paa adoption, hvilket falder inden for rammerne af Europols ansvarsomraade vedroerende menneskehandel;

16. anmoder de kompetente faellesskabsmyndigheder om at udarbejde saerlige projekter med henblik paa indfoerelse af programmer til forebyggelse og beskyttelse af foraeldreloese boern og med henblik paa kontrol i oprindelseslandet af de adoptionsformidlere, der er noedvendige ved international adoption;

17. anmoder om, at den europaeiske dimension indarbejdes i den internationale adoption med henblik paa dels at formalisere moedet mellem de centrale myndigheder, der udpeges af medlemsstaterne, og dels at indfoere hensigtsmaessige beslutnings- og forvaltningsordninger, saerlig oprettelsen af et internationalt referencecenter i form af en databank og et centrum for undersoegelser og evalueringer til stoette for arbejdet i forbindelse med adoption;

18. opfordrer medlemsstaterne til at formidle en opfattelse af adoption som en ordning til imoedekommelse af boernenes og ikke af de voksnes rettigheder og hermed paapege adoptionens sociale vaerdi som en ordning til at tage vare paa boernene, ogsaa saafremt foraeldrene afslaar eller paa grund af uovervindelige vanskeligheder ikke magter at lade deres barn vokse op i et passende familiemiljoe;

19. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter, UNICEF og Europaraadets Parlamentariske Forsamling.