16. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende ' Nr. C 174/77 
4. Projekterne skal udvælges efter nedenstående prioriteringsrækkefølge, idet den førstnævnte metode er 
reglen og den sidstnævnte metode undtagelsen: 
Projektdeltagerne udvælges på grundlag af den i artikel 6, stk. 3, sædvanlige procedure for indkaldelse af 
forslag, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Kommissionen kan endvidere, efter en særlig procedure og på de nedennævnte vilkår, udvælge forslag, 
hvis de kan yde et særligt lovende og betydningsfuldt bidrag for så vidt angår emnets originalitet, den 
videnskabelige og tekniske fremgangsmådes nyhedsværdi eller den foreslåede gennemførelsesmetodologi, 
idet der samtidig tages hensyn til forslagsstillernes særlige karakteristika. 
En positiv teknisk vurdering af sådanne forslag er ikke i sig selv tilstrækkelig begrundelse til at udvælge 
et givet projekt; den særlige procedure kan således kun finde anvendelse, såfremt en vurdering af projektets 
karakter, som beskrevet ovenfor, ikke berettiger til anvendelse af den normale procedure med indkaldelse 
af forslag. 
Den særlige procedure skal afsluttes inden den generelle procedure, så det er muligt nøjagtigt at afgøre, 
hvor stort et beløb der er til rådighed for Fællesskabets finansielle deltagelse i de projekter, der udvælges 
på grundlag af den sædvanlige procedure. Afslutningsdatoen for den særlige procedure offentliggøres 
hvert år i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Beløbet for Fællesskabets finansielle deltagelse i det samlede antal projekter, der udvælges på grundlag af 
den særlige procedure, fastsættes hvert år under hensyntagen til de udvalgte projekter og ud fra meget 
strenge kvalitetskriterier. Beløbet må under ingen omstændigheder overskride 15 %; det kan hvert år tages 
op til revision i lyset af erfaringerne. 
For at sikre en fuldstændig gennemsigtig fremgangsmåde udarbejder Kommissionen en vejledning med 
en nærmere forklaring af samtlige de regler, der gælder for denne særlige procedure. 
5. I projekterne skal deltage mindst to indbyrdes uafhængige partnere, der er etableret i forskellige medlems­
stater, samt mindst en partner, der er etableret i et udviklingsland. 
6. Kommissionen kan opfordre deltagerne til at oprette en europæisk økonomisk firmagruppe (EØFG) eller 
indgå andre arrangementer med henblik på gennemførelse af projekter, såsom store projekter, der giver 
mulighed for decentraliseret forvaltning, som er tilpasset det pågældende projekts særlige behov. 
7. Formidlingen af den viden, der opnås under gennemførelsen af projekterne, sker dels inden for særprogram­
met og dels ved hjælp af en centraliseret aktion, der gennemføres i overensstemmelse med den i artikel 4, 
stk. 3, i afgørelse 90/221/Euratom, EØF omhandlede afgørelse. 
Denne aktion vedrørende formidling og udnyttelse af resultaterne er karakteriset derved, at resultaterne stilles 
direkte og systematisk til rådighed for alle udviklingslandene. 
Forslag til Rådets beslutning om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling inden 
for ikke-nuklear energi (1990-1994) 
KOM(90) 164 endelig udg. — SYN 269 
(Forelagt af Kommissionen den 3. maj 1990) 
(90/C 174/12) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 130 Q, stk. 2, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlementet, 
under henvisning til udtalelse fra det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og Rådet har ved sin afgørelse 90/221/Euratom, EØF(!) 
vedtaget det tredje rammeprogram for Fællesskabets 
indsats inden for forskning og teknologisk udvikling 
(1990 til 1994), som bl.a. fastsætter, hvilke 
foranstaltninger der skal gennemføres for at udvikle de 
videnskabelige kundskaber og den tekniske kompeten­
ce, som Fællesskabet har brug for, bl.a. inden for ikke-
nuklear energi; nærværende beslutning skal træffes i 
lyset af den i præamblen til ovennævnte afgørelse anfør­
te begrundelse; 
ud fra følgende betragtninger: (!) EFT nr. L 117 af 8. 5. 1990, s. 28. 
Nr. C 174/78 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 7. 90 
Ifølge Traktatens artikel 130 K iværksættes rammepro­
grammet ved hjælp af særprogrammer, der udarbejdes 
i forbindelse med hver enkelt foranstaltning; 
der bør foretages et skøn over de nødvendige EF-midler 
til gennemførelse af dette særprogram; det endelige 
beløb vedtages af Budgetmyndigheden i overensstem­
melse med de finansielle overslag for 1988 til 1992, 
der er vedlagt den interinstitutionelle aftale af 28. juni 
1988 (*), og i overensstemmelse med eventuelle finansiel­
le overslag for 1993 og 1994; 
I henhold til artikel 4 og bilag I i afgørelse 90/221/ 
Euratom, EØF omfatter det anslåede beløb til hele 
rammeprogrammet 57 mio. ECU til centraliseret for­
midling og udnyttelse af resultaterne; disse midler skal 
fordeles på de forskellige aktioner i forhold til de dertil 
afsatte beløb; som følge af dette særprograms størrelse 
i forhold til aktionen inden for energi bør det anslåede 
beløb for de til dette program nødvendige midler ned­
sættes med 1,57 mio. ECU, der afsættes til nævnte 
centraliserede aktion under overholdelse af Traktatens 
artikel 130 P, stk. 2, andet punktum; 
Kommissionen bør stå for gennemførelsen af dette pro­
gram; for at lette Kommissionen gennemførelsen af sine 
opgaver er medlemsstaterne, i henhold til Traktatens 
artikel 5, forpligtede til at yde al den bistand, der er 
nødvendig for gennemførelsen, bl.a. inden for rammer­
ne af et udvalg; 
dette program bør hovedsagelig gennemføres på grund­
lag af udvalgte forsknings- og udviklingsprojekter, 
hvori Fællesskabet deltager; Kommissionen anvender 
den sædvanlige ordning med indkaldelser af projektfor­
slag, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende; der bør ligeledes anvendes en særlig procedu­
re, der tilsigter at bevare en vis fleksibilitet, som på 
baggrund af udviklingen og de stadig hurtigere teknolo­
giske fremskridt tillader Kommissionenen at tage hen­
syn til spontane forslag, forudsat at de er i overensstem­
melse med programmets mål; 
ved udvælgelsen af projekter, der skal gennemføres 
under programmet, bør der lægges særlig vægt på prin­
cippet om økonomisk og social samhørighed i Fælles­
skabet, projekternes tværnationale karakter og støtte 
til små og mellemstore virksomheder; 
kun i lyset af erfaringerne med gennemførelsen af dette 
program vil Kommissionen kunne foreslå og Rådet 
beslutte at supplere programmet med de i Traktatens 
artikel 130 L, 130 M og 130 O omhandlede midler, så­
fremt de bidrager til virkeliggørelsen af programmets 
(>) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 33. målsætninger i overensstemmelse med den mulighed, 
der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, i afgørelse 90/221/ 
Euratom, EØF; 
de foranstaltninger, Fællesskabet gennemfører for at 
styrke det videnskabelige og teknologiske grundlag for 
den europæiske industri og for at fremme udviklingen 
af dens konkurrenceevne, omfatter i henhold til Trakta­
tens artikel 130 G fremme af FTU-samarbejdet med 
tredjelande og internationale organisationer; denne 
form for samarbejde kan vise sig at være særlig frugtbar 
for gennemførelsen af dette program; 
som anført bilag II til afgørelse 90/221/Euratom, EØF 
er det nødvendigt at bidrage til udviklingen af nye 
energiformer, som er både økonomisk levedygtige og 
mere miljøvenlige; 
Udvalget for Videnskabelig og Teknisk Forskning 
(CREST) er blevet hørt — 
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
Det Europæiske Økonomiske Fællesskab vedtager et 
særprogram for forskning og teknologisk udvikling 
inden for ikke-nuklear energi, jf. bilag I, for et tidsrum 
på fem år regnet fra den 1. januar 1990. 
Artikel 2 
1. Det anslås, at der til gennemførelse af den aktion, 
der omhandles i denne beslutning, er behov for 157 
mio. ECU over EF-budgettet. Herfra trækkes 1,57 mio. 
ECU til centraliserede aktiviteter vedrørende formidling 
og udnyttelse af resultaterne. Det resterende beløb på 
155,43 mio. ECU omfatter udgifterne til personale, om 
højst kan andrage 7%. Den omtrentlige fordeling af 
midlerne er anført i bilag II. 
2. Træffer Rådet en afgørelse i henhold til arti­
kel 1, stk. 4, i afgørelse 90/221/Euratom, EØF, tilpasses 
nærværende beslutning under hensyn til den trufne 
afgørelse. 
3. Budgetmyndigheden afgør, hvor store bevillinger 
der kan rådes over i de enkelte regnskabsår. 
Artikel 3 
De nærmere bestemmelser for programmets gennemfø­
relse er anført i bilag III. 
Artikel 4 
Satsen for Fællesskabets økonomiske deltagelse fastsæt­
tes i overensstemmelse med bilag IV til afgørelse 
90/221/Euratom, EØF. 
16. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 174/79 
Artikel 5 
1. I 1992 tager Kommissionen programmet op til for­
nyet vurdering og meddeler Rådet og Europa-Parlamen­
tet resultaterne heraf i en rapport, der i givet fald 
ledsages af ændringsforslag. 
2. Ved programmets udløb foretager Kommissionen 
en evaluering af de opnåede resultater. Den sender 
Rådet og Europa-Parlamentet en rapport herom. 
3. Ved udarbejdelsen af rapporterne tages der hensyn 
til de målsætninger, der er opstillet i bilag I til denne 
beslutning, og til bestemmelserne i artikel 2, stk. 4, i 
afgørelse 90/221/Euratom, EØF. 
Artikel 6 
1. Kommissionen er ansvarlig for gennemførelsen af 
programmet. Den bistås af et udvalg af rådgivende 
karakter, der består af repræsentanter for medlemssta­
terne, i det følgende benævnt »udvalget«, og som har 
Kommissionens repræsentant som formand. 
2. I de kontrakter, Kommissionen indgår, angives par­
ternes rettigheder og forpligtelser, herunder regler for 
formidling, beskyttelse og udnyttelse af forskningsresul­
taterne, i overensstemmelse med de i medfør af Trakta­
tens artikel 130 K, stk. 2, vedtagne bestemmelser. 
3. For hvert år opstilles et arbejdsprogram, som i givet 
fald ajourføres, med angivelse af målene og den type 
projekter, der skal gennemføres, samt de økonomiske 
bestemmelser, der skal vedtages i denne forbindelse. 
Kommissionen udarbejder indkaldelser af projektfor­
slag eller udbud på grundlag af de årlige arbejdspro­
grammer. 
Artikel 7 
1. I de i artikel 8, stk. 1, omhandlede tilfælde forelæg­
ger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til 
de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver 
en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som 
formanden kan fastsætte under hensyntagen til det på­
gældende spørgsmåls hastende karakter, i givet fald ved 
afstemning. 
2. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover 
har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens 
holdning indføres i mødeprotokollen. 
3. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udval­
gets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes 
den har taget hensyn til dets udtalelse. Artikel 8 
1. Den i artikel 7 fastsatte procedure anvendes i for­
bindelse med: 
— opstilling og ajourføring af de i artikel 6, stk. 3, 
omhandlede arbejdsplaner 
— vurderingen af de i bilag III, punkt 2, omhandlede 
projekter samt af beløbet for Fællesskabets anslåede 
bidrag til disse projekter, når de henhører under 
den i bilag III, punkt 4, omhandlede generelle proce­
dure, og når beløbet overskrider 5 mio. ECU 
— vurderingen af alle projekter, der henhører under 
den i bilag III, punkt 4, omhandlede særlige proce­
dure, samt af Fællesskabets anslåede bidrag til disse 
projekter 
— de foranstaltninger, der skal træffes for at evaluere 
programmet. 
2. Kommissionen kan høre udvalget om alle spørgs­
mål, der falder ind under programmets anvendelsesom­
råde. 
3. Kommissionen underretter udvalget om: 
— udviklingen i programmet 
— udkast til indkaldelser af forslag efter artikel 6, 
stk. 3 
— de i bilag III, punkt 2, omhandlede projekter, som 
henhører under den generelle procedure, og hvortil 
Fællesskabets bidrag ikke overskrider 5 mio. ECU, 
samt om resultaterne af evalueringen af disse pro­
jekter 
— de i bilag III, punkt 2, omhandlede ledsageforan­
staltninger 
— de i bilag III, punkt 2, omhandlede samordnede 
aktioner. 
Artikel 9 
I forbindelse med gennemførelsen af dette program 
kan der ligeledes om fornødent træffes afgørelse om 
supplerende programmer i medfør af Traktatens artikel 
130 L, om deltagelse i medfør af artikel 130 M og om 
fællessforetagender eller enhver anden struktur i medfør 
af artikel 130 O. 
Artikel 10 
Hvis samarbejdet med tredjelande og internationale 
organisationer om målene for dette program indebærer 
juridiske forpligtelser mellem Fællesskabet og de berør­
te tredjeparter, er Kommissionen, i overensstemmelse 
med Traktatens artikel 130 N, bemyndiget til at for­
handle de internationale aftaler, hvori de nærmere be­
stemmelser for samarbejdet fastlægges. 
Nr. C 174/80 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 7. 90 
Indgåelse af sådanne aftaler vedtages efter fremgangs- Artikel 11 
måden i Traktatens artikel 130 Q, stk. 2. 
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. 
BILAG l 
De videnskabelige og tekniske mål 
Dette specifikke program er i fuld overensstemmelse med den fretngansmåde der er indeholdt i det tredie 
rammeprogram hvad angår de videnskabelige og tekniske mål og de tilgrund liggende hensigter, som det 
forfølger. 
Rammeprogrammets paragraf 5a i bilag II udgør en integrerende del af det foreliggende specifikke program. 
Modelforskning er et horizontalt forskningsområde, der skal gennemføres for at de teknologiske strategier 
for energibesparelse kan bedømmes. 
Det følgende giver en analytisk beskrivelse af programmets indhold baseret på og under hensyntagen til de 
ovennævnte bestanddele. 
Område 1: Modellering og strategianalyse 
Modelleringsaktiviteternes formål er at fastlægge forsknings- og udviklingsstrategier for energiområdet og at 
analysere Fællesskabets og medlemsstaternes politik for energi og miljø. Programmet vil betyde, at de 
nuværende muligheder for at opstille energiprognoser og foretage energipolitiske vurderinger udvides, idet 
det skal omfatte nye dimensioner som miljø og det indre marked. Det skal udvikle nye idéer, som ikke eller 
kun i utilstrækkelig grad indgik i tidligere aktiviteter. 
Strategianalyse 
Den strategiske betydning af energieffektivitet både på udbuds- og efterspørgselssiden og af de vedvarende 
energikilder for begrænsning af energiproduktionens og energiudnyttelsens skadelige virkning på miljøet vil 
blive vurderet ved hjælp af modeller, og hovedvægten vil blive lagt på emission af drivhusgasser, navnlig 
C02- Der vil blive fremlagt en række energipolitiske muligheder, hvori der tages hensyn til forskellige 
scenarier for begrænsning af C02. 
Udvikling af nye metoder 
Inden for dette område er forskningens opgave at være idéskabende, således at der kan tages hensyn til det indre 
markeds virkning på energisystemet, til sociale spørgsmåls indflydelse på den politiske beslutningstagning, til 
usikkerhedsmomenter og til de økonomiske følger af de politiske modeller. Nye hjælpemidler vil blive 
afprøvet og taget i brug i forbindelse med strategianalysen. 
Område 2: Energiproduktion med minimal emission på grundlag af fossile energikilder 
Formålet med denne forskning er at begrænse skadelige miljøpåvirkninger, som skyldes omfattende brug af 
fossile brændstoffer. De to vigtigste planlagte aktivitetsområder omfatter forsøgsarbejde inden for avancerede 
teknologier til energifremstilling og C02-binding. Der skal først foretages teknisk-økonomiske vurderinger 
af de forskellige muligheder og samtidig skal der udvikles geofysiske metoder og hjælpemidier. På grundlag 
af disse teknisk-økonomiske vurderingers resultater skal der foretages yderligere forsøgsarbejde med de mere 
lovende energiproduktionssystemer, hvis nyttevirkning og muligheder for C02-indfangst er stor. Desuden 
skal der gøres forsøg med bortskaffelse af C02. 
Energiproduktion på grundlag af fossile energikilder ved hjælp af avancerede teknologier 
Målet er at give energiproduktion på grundlag af fossile energiklider større nyttevirkning ved hjælp af 
avancerede teknologier. Arbejdet skal gå ud på at fastslå disse avancerede teknologiers gennemførlighed og 
16. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 174/81 
omkostninger, dvs. omkostninger pr. produceret kWh og kapitalomkostninger. Arbejdet skal bidrage til 
udvikling af højeffektivt omdannelsessystem til elektricitetsfremstilling af fossile brændstoffer. Dette system 
skal bestå af multikredsløb og have en potentiel nyttevirkning på 50% eller derover i modsætning til de 
nuværende 38 %, således at C02-dannelsen pr. produceret kWh kan formindskes, og der kan kompenseres 
for energitab og udgifter i forbindelse med emissionernes begrænsning til det mindst mulige. Det skal derfor 
undersøges, om der kan udvikles forbrænding af fossilt brændstof med recirkulation af oxygen og C02, da 
dette kan få indlydelse på energinyttevirkningen og emissionsbegrænsningen. 
Emissionsbegrænsning 
Formålet er at begrænse emissionen ved indfangst of regelmæssig bortskaffelse af forurenende stoffer. Dette 
arbejde består af to elementer: for det første teknisk og økonomisk vurdering samt tekniske undersøgelser 
med henblik på at begrænse emissionerne fra energiproduktionssystemer, der benytter fossilt brændsel, og 
emissionerne fra fremstilling af metanol og hydrogen på grundlag af fossile brændstoffer. Dette arbejde kan 
også være relevant for forskning og udvikling vedrørende katalysatorer, som er beregnet til at reducere 
emissioner fra kraftværker baseret på fossilt brændsel og for olierafinaderier. For det andet udvikling af 
sikker og geologisk stabil anbringelse af C02 i nye reservoirer eller udtømte eller stadig benyttede olie- og 
gasfelter. Dette indebærer forskning i CO,'s og de mineralske materialers virkning på hinanden i de geologiske 
aflejringer. Oplagring af CO, på havbunden vil også blive undersøgt. Til støtte for denne del af programmet 
skal der udvikles avancerede geofysiske metoder og hjælpemidler, hvormed opbevaringen af CO, kan 
vurderes, og hvormed carbonhydridprospektering og reservoirteknisk arbejde kan udføres. Via adskillelse, 
absorbering eller andre metoder, hvormed C02 kan udskilles fra fossile brændstoffers røggasser og derefter 
bindes, vil også blive undersøgt. 
Område 3: Vedvarende energikilder 
Formålet er at fremskynde det tekniske beredskab og bane vejen for, at de mest lovende tekniske muligheder 
hurtigt kan integreres på markedet. Blandt de særlige mål er ved en samlet, systematisk indsats at forøge 
sol-, vindvandkraft- og biomassesystemers omdannelseseseffektivitet, formindske deres omkostninger og gøre 
dem mere attraktive for udviklingsvirksomhederne, industrien og forbrugerne. 
Solenergihuse 
Formålet er at bidrage til konstruktionsprincipper for indbygning af solenergielementer og solceller i gamle og 
nye bygninger. Forskningen skal stile mod størst mulig brug af solstråling og udetemperatur til opvarmnings-
og energiformål i disse bygninger, hvorved beboerne får bedre leve- og arbejdsvilkår, og anvendelse af rentable 
byggeelementer. 
Hovedvægten skal desuden ligge på videreudvikling af passive solkomponenter, elementer til varmeoplagring 
og udvikling og indbygning af solceller og solmoduler. Udvikling af konstruktionsprincipper og pilotsystemer 
skal indgå i et forsøg på at udvikle og stimulere brugen af solteknologi i nye og renoverede bygninger og 
udnyttelse af ny teknologi i forbindelse med byggeri i det hele taget. 
Kraftværker på grundlag af vedvarende energi 
Formålet er at udvikle de vedvarende energikilder, så de i fremtiden kan benyttes til omfattende fremstilling, 
f.eks. ved hjælp af solkraftværker, vindmøller, bølgeenergisystemer, tidevandsenergisystemer og små vand­
kraftværker, der tilsluttes elektricitetsnettet, foruden miljøvenlige oplagrings- og støttesystemer som f.eks. 
hydrogen udvundet ved hjælp af solenergi og energi på grundlag af biomassebrændstoffer. 
For at nedsætte omkostningerne yderligere skal der forskes med henblik på store vindmøller, hvis størrelse 
og teknologi optimeres. Dette omfatter udvikling af nye materialer og komponenter, f.eks. møllevinger af 
kompositmateriale, konstruktionskriterier og i sidste instans en række nye pilotsystemer. 
Solcellesystemer med tilhørende komponenter skal ved hjælp af forskningen optimeres og tilsluttes elektrici­
tetsnettet. Der vil blive lagt vægt på yderligere forbedring af solcellernes effektivitet og omkostninger. Arbejdet 
med termisk solenergi, bølgeenergi og tidevandsenergi vil blive begrænset til undersøgelser og grundforskning. 
Der vil blive foretaget indgående analyser af kombineret brug af forskellige vedvarende energisystemer på 
fremtidens kraftværker. 
Nr. C 174/82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 7. 90 
Vedvarende energikilder til elektricitets- og vandforsyning i landdistrikter samt udnyttelse af lokalt brændsel 
I forbindelse med elektricitets- og vandforsyning er formålet at skabe en integreret udvikling af landdistrikter­
ne. Det drejer sig her om selvstændige energisystemer, som kan benyttes i landdistrikter og kan drives ved 
hjælp af solceller og vindenergi (elektrificering af afsides liggende huse og nye landbrugsindustrivirksomheder, 
soldrevne vandpumper, soldrevne afsaltningsanlæg osv.). Udvikling af oplagringseiementer til elektricitet 
bliver et særligt vigtigt træk ved sådanne systemer, som ikke er tilsluttet elektricitetsnettet. Hvad lokalt 
brændsel angår, skal brugen af lokalt produceret biomasse og energiafgrøder videreudvikles til rentable, 
miljøvenlige energiproduktionssystemer, der kan benyttes på stedet eller anvendes i forbindelse med lokale 
elektricitetsnet. Et vigtigt aspekt bliver kombineret anvendelse af disse systemer og integration med andre 
vedvarende energikilder. Der skal især tages hensyn til landdistrikternes behov i Fællesskabets medlemsstater 
ved Middelhavet og i visse udviklingslande. 
Geotermisk energi 
Det vigtigste formål er at udvælge et forsøgsområde og derefter udvikle en europæisk prototype på et system, 
der benytter varme, tørre klippeformationer. Når forsøgsområdet er udvalgt, bliver den vigtigste opgave at 
skabe og styre et kunstigt reservoir, der bygger på naturlige sprækkedannelser i grundfjeldet. De videnskabelige 
undersøgelser skal især gælde lokalisering af sprækker, mikroseismik, reservoirudvikling og vands og klippers 
påvirkning af hinanden. 
Korrosion og aflejring i forbindelse med traditionelle geotermiske systemer med høj og lav entalpi vil også 
blive undersøgt, ligesom problemerne i forbindelse med at pumpe brugte væsker tilbage til reservoiret også 
vil blive det, så mulighederne for at skaffe egnede geotermiske ressourcer kan udvides. 
Desuden vil Europas dybdegeologi blive undersøgt for at få bedre forståelse af de processer, der har ført til 
dannelse af biotermiske reservoirer og carbonhydridreservoirer. Man vil herved få større viden om de 
dybereliggende jordlags strukturer i Europa og om de kræfter, der har dannet dem. Nye teknikker til 
frembringelse og behandling af seismiske bølger vil blive afprøvet. 
Område 4: Energiudnyttelse og energibesparelse 
Nye muligbeder i forbindelse med energiomdannelse 
Det overordnede mål er at udvikle højeffektive, rene elektrokemiske energiomdannelsessystemer til elektrici­
tetsfremstilling, kombineret produktion, hydrogen- og metanolproduktion, transport og industrielle elektroke­
miske reaktorer. Der skal især lægges vægt på følgende emner: 
Med hensyn til store brændselsceller eller til ektricitetsfremstilling, kombineret produktion og skibsmotorer 
er målet på længere sigt at udvikle olie-, gas- eller kulfyrede brændselscellekraftværker i MW-størrelse, som 
benytter fast oxid (SOFC) og smeltet carbonat (MSFS). Formålet er at udvikle brændselscellekraftværker, 
der sammenlignet med de traditionelle systemer kan spare 30-40% energi og forurener 10-100 gange mindre. 
Det drejer sig nærmere betegnet om at udvikle et 20 KW SOFC protorypeværk som led i en udviklingsplan, 
der går ud på udvikle 200 KW kombinerede værker til industrien i 1997, og at udvikle indre og ydre MCFC 
reform prototypeværker på henholdsvis 10 og 100 KW. 
Der vil blive udviklet små 20-50-KW-metanol- og hydrogenbrændselsceller til elektricitetsfremstilling og 
elektricitetstransport i mindre omgang. 
Desuden vil der fortsat blive forsket i ren og energibesparende produktion af hydrogen og metanol ved hjælp 
af SOFC baserede teknologier med henblik på at spare 40% elektricitet for hydrogens vedkommende. 
Industrielle elektrokemiske reaktorer til fremstilling af kemiske forbindelser ved hjælp af elektrolyse og 
oxidering vil også blive overvejet. 
Energibesparende teknologier 
Målet er at udvikle og forbedre teknologier, der menes at kunne få afgørende betydning for varme- og 
elektricitetsbesparelser og for forureningsbegrænsning. Disse teknologier skulle kunne medføre energibesparel­
ser på 20-25 % i nyt udstyr, bygninger og processer. 
På grundlag af den igangværende forskning i energibesparelser i industrien er der blevet fastsat nye mål. 
Navnlig skal procesintensificering og procesintegration udvides til at omfatte miljøaspekter. Som følge heraf 
er følgende prioriteter blevet opstillet i nøje samarbejde med industrien: drift af anlæg, f.eks. varmevekslere, 
procesintensificering, og kemiske reaktorer, procesintegration med energibesparelser og nedsat forurening til 
følge, energiomdannelsesudstyr som katalytisk forbrænding og varmepumper til opvarmning og afkøling. 
Det sidste emne berører også problemet med CFC- emissioner og elektricitetsbesparelser. 
16. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 174/83 
Forskningen i energibesparelser i bygninger vil omfatte passiv køleteknologi med henblik på at nedsætte 
elektricitetsforbruget i forbindelse med afkøling, navnling i sydeuropæiske lande. Nye dagslysteknikker, som 
skal nedsætte behovet for belysning og afkøling, vil også blive udviklet. Arbejdet med varmepumper skal for 
fremtiden dreje sig om integration af katalytiske forbrændingsovne og billige, kompakte varmevekslere. 
Aerogelforskningen skal omfatte udvikling af isoleringsruder. Luftstyringssystemer i bygninger er et nyt emne, 
som også vil blive taget op. Der vil desuden blive udviklet nye energibesparende konstruktionssystemer, 
hvormed arkitekterne kan indføre energibesparende teknik i bygge- og byplanlægningssektoren. 
Energinyttevirkning i forbindelse med transport, herunder formålstjenstilge erstatninger for traditionelt 
brændstof 
Formålet er at udvikle avancerede teknologier, der kan føre til ren transport med ren energinyttevirkning. 
Dette område, hvori industrien er stærkt involveret, drejer sig om forskning på kort, mellemlang og lang sigt 
og omfatter både forbrændingsmotorer og elektriske køretøjer, der drives af brændselsceller og batterier. Det 
supplerer industri- og materialeteknologiprogrammernes transportaktiviteter. 
I tilknytning til tidligere arbejde på at forbedre forbrændingsmotoren skal forskningen og udviklingen 
omfatte: avancerede benzinmotorer, herunder totaktsmotorer og motorer med lav forbrænding og strateficeret 
indsugning. Forbedring af katalysatorudstødningssystmer og integrering af dem samt optimering i forbindelse 
med motoren. Grundlæggende forskning og udvikling inden for forbrænding. Forbrændingsmotorer til rene 
brændstoffer (hydrogen, metanol, komprimeret naturgas (CNG), brændstof fra biomasse). Forskningen i 
dieselmotorer skal dreje sig om energinyttevirkning og om begrænsning af sod- og partikeldannelsen, så den 
nedbringes til det det niveau, fremtiden vil kræve. (Opfølgning af IDEA — Integrated Diesel European 
Action). 
Forskningen i hydrogenbaserede polymerbrændselsceller og deres indbygning i elbiler skal søge at opnå 
energinyttevirkninger på 60-63% (3-4 gange bedre end benzinmotorer). For at gøre det muligt også at 
benytte metanol og metan til sådanne elektriske køretøjer skal der udvikles billige, kompakte metanol- og 
metanreformeringsanlæg. Et andet forskningsemne bliver anvendelsen af brændselceller, der oxigerer metanol 
direkte og ikke behøver reformeringsanlæg. Forskningen vil blive koncentreret om at nå op på 1 kWh i 1994. 
Forskningen vil stile mod at udbygge nye faste Li-batterier med polymerelektrolytter forstærket til 20 kWh, 
som kan indbygges i elbiler med en aktionsradius på 300 km ved en enkelt opladning. 
BILAG II 
Omtrentlig fordeling af midlerne i procent for tidsrummet 1990 til 1994 
(in %) 
Område 1: Modellering og strategianalyse 5-7 
Område 2: Energiproduktion med minimal emission på grundlag af fossile energikilder 20-30 
Område 3: Vedvarende energikilder 30-40 
Område 4: Energiudnyttelse og energibesparelse 30-40 
Fordelingen mellem de forskellige områder udelukker ikke den mulighed, at projekter kan dække flere 
områder. 
Nr. C 174/84 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 7. 90 
BILAG  lll 
Nærmere  bestemmelser  om programmets  gennemførelse  og videreformidling  og udnyttelse 
af resultaterne 
1. Kommissionen  gennemfører  programmet  på grundlag  af det  videnskabelige  og tekniske  indhold,  som 
defineret  i bilag  I. 
2. De  i artikel  3 omhandlede  bestemmelser  for programmets  gennemførelse  omfatter:  forskningsprojekter 
og projekter  vedrørende  teknologisk  udvikling,  ledsageforanstaltninger  og samordnede  aktioner. 
Projekterne  gennemføres  på grundlag  af forsknings-  og udviklingskontrakter  med  omkostningsdeling. 
Ledsageforanstaltningerne  består  i iværksættelse  af aktiviteter,  der sikrer  en forsvarlig  teknisk  gennemførel-
se af programmet  samt  forvaltning  og evaluering  heraf:  endvidere  en passende  videreformidling  af 
resultaterne  samt  adgang  til disse,  samordning,  uddannelse  og orientering  af deltagerne  i programmet. 
De samordnede  aktioner  er defineret  i finansforordningen. 
3. Deltagelse  i projekterne  er åben  for  fysiske  eller  juridiske  personer,  der  er etableret  i Fællesskabet, 
såsom  universiteter,  forskningsorganisationer  og industrivirksomheder,  herunder  små  og mellemstore 
virksomheder,  eller  sammenslutninger  heraf,  bl.a.  europæiske  økonomiske  firmagrupper  (EØFG). 
Fysiske  eller  juridiske  personer,  der  er etableret  i lande,  der  har  indgået  aftaler  med  Fællesskabet  om 
teknisk-videnskabeligt  samarbejde,  kan,  såfremt  det indebærer  gensidige  fordele,  deltage  i de projekter, 
der iværksættes  som  led  i dette  program.  Sådanne  kontrahenter  modtager  ikke  finansiel  støtte  fra 
Fællesskabet.  De bidrager  til de generelle  administrationsomkostninger. 
4. Projekterne  skal  udvælges  efter  nedenstående  prioriteringsrækkefølge,  idet  den  førstnævnte  metode  er 
reglen  og den  sidstnævnte  metode  undtagelsen: 
Projektdeltagerne  udvælges  på grundlag  af den  i artikel  6, stk.  3, sædvanlige  procedure  for indkaldelse  af 
forslag,  som  offentliggøres  i De Europæiske  Fcellesskabers  Tidende. 
Kommissionen  kan  endvidere,  efter  en særlig  procedure  og på de nedennævnte  vilkår,  udvælge  forslag, 
hvis de kan  yde  et særligt  lovende  og betydningsfuldt  bidrag  for så vidt  angår  emnets  originalitet,  den 
videnskabelige  og tekniske  fremgangsmådes  nyhedsværdi  eller  den  foreslåede  gennemførelsesmetodologi, 
idet der samtidig  tages  hensyn  til forslagsstillernes  særlige  karakteristika. 
En positiv  teknisk  vurdering  af sådanne  forslag  er ikke  i sig selv  tilstrækkelig  begrundelse  til at udvælge 
et givet  projekt;  den særlige  procedure  kan  således  kun  finde  anvendelse,  såfremt  en vurdering  af projektets 
karakter,  som  beskrevet  ovenfor,  ikke  berettiger  til anvendelse  af den  normale  procedure  med  indkaldelse 
af forslag. 
Den særlige  procedure  skal  afsluttes  inden  den  generelle  procedure,  så det er muligt  nøjagtigt  at afgøre, 
hvor  stort  et beløb  der er til rådighed  for Fællesskabets  finansielle  deltagelse  i de projekter,  der udvælges 
på grundlag  af den  sædvanlige  procedure.  Afslutningsdatoen  for  den  særlige  procedure  offentliggøres 
hvert  år i De Europæiske  Fællesskabers  Tidende. 
Beløbet  for Fællesskabets  finansielle  deltagelse  i det samlede  antal  projekter,  der udvælges  på grundlag  af 
den særlige  procedure,  fastsættes  hvert  år under  hensyntagen  til de udvalgte  projekter  og ud fra meget 
strenge  kvalitetskriterier.  Beløbet  må under  ingen  omstændigheder  overskride  15%;  det kan  hvert  år tages 
op til revision  i lyset  af erfaringerne. 
For at sikre  en fuldstændig  gennemsigtig  fremgangsmåde  udarbejder  Kommissionen  en vejledning  med 
en nærmere  forklaring  af samtlige  de regler,  der gælder  for denne  særlige  procedure. 
5. I projekterne  skal  deltage  mindst  to indbyrdes  uafhængige  partnere,  der er etableret  i forskellige  medlems-
stater. 
6. Kommissionen  kan  opfordre  deltagerne  til at oprette  en europæisk  økonomisk  firmagruppe  (EØFG)  eller 
indgå  andre  arrangementer  med  henblik  på gennemførelse  af projekter,  såsom  store  projekter,  der giver 
mulighed  for decentraliseret  forvaltning,  som  er tilpasset  det pågældende  projekts  særlige  behov. 
7. Formidlingen  af den viden,  der opnås  under  gennemførelsen  af projekterne,  sker  dels  inden  for særprogram-
met og dels  ved hjælp  af en centraliseret  aktion,  der gennemføres  i overensstemmelse  med  den  i artikel  4, 
stk. 3, i afgørelse  90/221/Euratom,  EØF  omhandlede  afgørelse.