Udtalelse om Kommissionens forslag til Raadets forordning (EF) om aendring af forordning (EOEF) nr. 2847/93 om indfoerelse af en kontrolordning under den faelles fiskeripolitik (94/C 397/09)

Raadet besluttede den 20. oktober 1994 under henvisning til EOEF-traktatens artikel 198 at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennaevnte emne.

OESU besluttede at overdrage det forberedende arbejde til Michael Strauss som hovedordfoerer.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 320. plenarforsamling af 23. og 24. november 1994, moedet den 23. november 1994, med et flertal af stemmer for, 12 imod og 10 hverken for eller imod, foelgende udtalelse.

1. Generelle bemaerkninger

1.1. OESU mener, at forslagene om kontrol med overholdelse af de nye bestemmelser om adgang til vestlige farvande er alt for indviklede, bureaukratiske og umulige at haandhaeve.

1.2. Kommissionen boer derfor nyoverveje dem og fremlaegge forslag, som kan gennemfoeres i hele EU uden at paafoere erhvervet unoedvendige byrder.

1.3. I udtalelsen fra 1993 () skrev OESU, at den faelles fiskeripolitik ikke vil kunne lykkes uden erhvervets accept. Denne accept er betinget af, at fiskerne har den opfattelse, at myndighederne behandler dem ens, uanset nationalitet. Fiskernes opfattelse i dag er, at de regler, som er noedvendige for at bevare bestandene, ikke gennemfoeres ens i hele EU. Fiskerikontrol kraever stoerre direkte EU-inddragelse. Dette kommer ikke til udtryk i forslagene.

1.4. Passende kontrol forudsaetter, at EU's og medlemslandenes kontroltjenester har tilstraekkelige ressourcer til raadighed. Dette er ikke tilfaeldet i dag.

1.5. Satellitovervaagning er maaske det mest effektive kontrolmiddel, i modsaetning til Kommissionens mere indviklede forslag. Omkostningerne ved installering boer som tidligere henstillet afholdes af myndighederne.

2. Saerlige bemaerkninger

2.1.

Artikel 3a

Foerere af fartoejer boer ikke vaere forpligtet til rapportere loebende, men kun naar de begynder og slutter fiskeriet. Fangsterne kan kontrolleres ved landingen.

2.2.

Artikel 19b

Brugen af standardfartoejsdage er til stor skade for administration og praktisk fiskeri. Hvis begrebet standardfartoejsdage indlemmes i grundforordningen, boer der tages hoejde for det tidspunkt, hvor fartoejet sejler ind i og ud af et fiskeriomraade. Dette boer gaelde for baade faststaaende og ikke-faststaaende redskaber.

2.3.

Artikel 19c.2

Artiklen boer udgaa. De fartoejer, som fritages for pligten til at foere logbog, tegner sig kun for en ringe del af den samlede fangst. Kontrollanterne boer ikke kontrollere fartoejer paa under 10 meter. Under alle omstaendigheder kan kystfartoejer tjekkes dagligt.

2.4.

Artikel 19d.1

Artiklen boer udgaa. Det er upraktisk for fiskere, at de 15 dage i forvejen skal underrette myndighederne om, hvornaar farvandsdagene for hvert fiskeri forventes at vaere opbrugt. Fiskeri afhaenger af variable faktorer, bl.a. af vejret og af, om der er fisk. Indberetningerne ville hele tiden skulle aendres og dermed medfoere endnu mere bureaukrati.

2.5.

Artikel 19e

Det boer tilkomme kyststaten at paase, at fartoejerne overholder reglerne for saerlige fiskeriformer. Af hensyn til ligebehandling boer kystlandenes kontrollanter ledsages af kontrollanter fra EU og medlemsstaterne.

Bruxelles, den 23. november 1994

Carlos FERRER

Formand for

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 108 af 19. 4. 1993, s. 36.