DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 15.12.2005 
KOM(2005) 648 endelig 
  
MEDDELELSE FRA KOMMI SSIONEN TIL RÅDET 
om opfordring til Rådet om at lade ar tikel 251 i traktaten om  oprettelse af Det 
Europæiske Fællesskab finde anvendels e på foranstaltninger vedrørende 
underholdspligt, der træffes i medf ør af artikel 65 i samme traktat 
 
DA 2   DA MEDDELELSE FRA KOMMI SSIONEN TIL RÅDET 
om opfordring til Rådet om at lade ar tikel 251 i traktaten om  oprettelse af Det 
Europæiske Fællesskab finde anvendels e på foranstaltninger vedrørende 
underholdspligt, der træffes i medf ør af artikel 65 i samme traktat 
1. L OVGIVNINGSMÆSSIG OG INSTITUTIONEL BAGGRUND  
1.1. Fællesskabslovgivning vedrørende underholdspligt 
Underholdspligt indgår i anvendelsesområdet for Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 
22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af 
retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (herefter kaldet "Bruxelles I-
forordningen")1. Denne forordning fastsætter først og fremmest lovvalgsregler, herunder en 
særlig regel for underholdsplig t i artikel 5, stk. 2. Den inde holder ligeledes regler om 
anerkendelse og fuldbyrdelse af  retsafgørelser, der bl.a. omfatter afgørelser truffet i 
medlemsstaterne vedrørende underholdspligt. Det sk al i øvrigt bemærkes, at artikel 57, stk. 2, 
i Bruxelles I-forordning en udtrykkeligt nævner "aftaler om underholdspligt, som er indgået 
over for en administrativ my ndighed, eller som er bekræf tet af en sådan myndighed",  der 
sidestilles med officielt bekræftede dokumenter. 
Underholdspligt indgår ligeled es i anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets 
forordning (EF) nr. 805/2004 af 21. april 2004 om indførelse af et europæisk 
tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav  ( herefter kaldet 
"tvangsfuldbyrdelsesforordningen")2. Dette instrument sikrer fri udveksling mellem 
medlemsstaterne af domme, der er attesteret som europæiske tvangsfuldbyrdelsesdokumenter. 
Afgørelser vedrørende underholds bidrag er omfattet af denne forordning, der i øvrigt på 
samme måde som Bruxelles I-forordningen udtr ykkeligt nævner aftaler om underholdspligt, 
som er indgået for en administrativ myndighed, eller som er bekræftet af en sådan myndighed 
(artikel 4, stk. 3, litra b). 
Spørgsmål om underholdspligt indgår derimod i kke i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 
27. november 2003 om kompetence og om anerkende lse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i 
ægteskabssager og i sager vedrørende forældr eansvar og om ophævelse af forordning (EF) 
nr. 1347/2000 (herefter kaldet "d en nye Bruxelles I-forordning")3. Denne udelukkelse følger 
udtrykkeligt af tekstens artikel 1, stk. 3, litra e), samt af betragtning nr. 11. 
                                                 
1 EUT L 12 af 16.1.2001. 
2 EUT L 143 af 30.4.2004. 
3 EUT L 338 af 23.12.2003. 
 
DA 3   DA 1.2. Udkast til revision af fælless kabslovgivningen om underholdspligt 
1.2.1. Kort fremstilling af forslaget til forordning fremlagt for Rådet 
I overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Tammerfors (den 
15. og 16. oktober 1999) og i Bruxelles (d en 4. og 5. november 2004) forelagde 
Kommissionen i forbindelse med gennemførelse n af programmet om gensidig anerkendelse 
Rådet et forslag til forordning, der har til formål at fjerne de hindringer,  der stadigvæk gør det 
vanskeligt at inddrive underholdsbidrag i Den Europæiske Union. Formålet med denne 
fremtidige forordning er at skabe nogle retlige rammer, der er tilpasset de bidragsberettigedes 
legitime krav. Det skal give mulighed for nemt, hurtigt og oftest gratis at opnå et 
fuldbyrdelsesgrundlag, der uden hi ndringer kan anvendes i det eur opæiske retlige område og 
konkret føre til regelmæssig betali ng af de skyldige beløb.  
Disse nye retlige rammer kræver initiativer, der sk al være mere end lapperier af de nuværende 
mekanismer; der vil blive truffet foranstaltninger på alle de områder, de r er relevante for det 
civilretlige samarbejde: international kompetence, gældende lov, anerkendelse og fuldbyrdelse, samarbejde og fjernelse af hind ringer for en god afvikling af procedurerne, 
herunder gennem en bedre adgang til oplysninger om de bidragspligtiges situation, uanset hvor de bor i Den Europæiske Union. Disse over ordnede foranstaltninger vil så vidt muligt 
blive samlet i én fællesskabsforordning. 
Dette initiativ er afslutningen på en lang proces med overvejel ser og høringer: finansiering af 
en sammenlignende retlig analyse (2003), udarbejdelse og opfølgning af en grønbog (2004), 
flere ekspertmøder (2003 til 2005) og udarbejdelse af en konsekvensanalyse med hjælp fra en 
ekstern rådgiver og under overvågning af en tv ærfaglig styringsgruppe, der afholdt fire møder 
i 2005. 
1.2.2. Forslagets retsgrundlag 
Forslaget til Rådets forordning om kompetence,  gældende lov, anerkendelse og fuldbyrdelse 
af retsafgørelser og om samarbejde vedrørende  underholdspligt fremlæ gges af Kommissionen 
med retsgrundlag i artikel 61, lit ra c), og artikel 67, stk. 2, i tr aktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Fællesskab. 
Der er således tale om et forslag, der vedrører det civilretlige samarbejde, således som det er 
defineret i traktatens artikel 65, og som omfatter "familieretlige aspekter" , ifølge traktatens 
artikel 67, stk. 5, andet led. Forslaget er derfor ikke omfattet af den fælles 
beslutningsprocedure, men skal vedtages af Rådet med enstemmighed efter høring af Europa-
Parlamentet. 
2. P
ROBLEMATIK  
Traktatens artikel 67, stk. 5, a ndet led, indfører således som følge af Nice-traktaten en 
sondring inden for det civilretlige samarbejde, id et foranstaltninger efte r artikel 65 er omfattet 
af den fælles beslutningsprocedure i artik el 251, bortset fra foranstaltninger der har 
"familieretlige aspekter" . 
To ordninger har således været gældende siden den 1. februar 2003, da Nice -traktaten trådte i 
kraft: den fælles beslutningsprocedure, som nu  er den almindelige lovgivningsprocedure, og 
 
DA 4   DA vedtagelse i Rådet med enstemmighed efter hø ringsudtalelse fra Europa-Parlamentet, der 
anvendes i undtagelsestilfælde på "foranstaltninger",  der har "familieretlige aspekter" . 
En sådan opdeling kan normalt foretages uden vans keligheder. Ingen vil f.eks. bestride, at 
ægteskabssager og sager vedrørende forældreansv ar henhører under familieretten i traktatens 
betydning. 
Da der med den nye Bruxelles II-for ordning var tale om at afskaffe eksekvaturproceduren  for 
afgørelser om samværsret, var der enighed om, at  denne lovgivning ville påvirke de nationale 
retssystemer i familieretlige spørgsmål. Ved at beholde reglen om enstemmighed på trods af Nice-traktatens ikrafttrædelse kan medlemsstat erne påse, at ingen fællesskabsbestemmelser 
vedtages uden deres samtykke i spørgsmål vedr ørende personlige relationer i familien, bl.a. 
efter separation, samværsret, følger af  ulovlig fjernelse af et barn osv. 
Da selve kernen i familierelationer er berørt, og da fællesskabslovgivningen vedrører selve 
opbygningen af familien, er det nemmere at forstå , at reglen om enstemmighed bevares. Der 
er ingen tvivl om, at anerkendelse eller ikke-anerkendelse af en retsafgørelse om 
forældremyndighed eller samvær direkte påvi rker de personlige re lationer mellem børn og 
forældre og på den måde påvirker balancen i familien, et område som er stærkt præget af 
medlemsstaternes forskellige retlige og kulturelle traditioner. 
Derimod findes der områder, der i mindre grad påvirker balancen i familien, hvor anvendelsen 
af traktatens artikel 67, stk. 5, andet led, giver meget utilfredsstillende resultater. Det gælder 
inddrivelse af underholdsbidrag. 
I den forbindelse skal der tages højde for de sammensatte træk ved selve begrebet 
underholdspligt, som tager udgangspunkt i fam ilien, men hvis konkrete gennemførelse har 
økonomisk karakter, som enhver anden fordring. 
Som nævnt ovenfor har fællessk abslovgivningen hidtil altid haft som udgangspunkt, at de 
almindelige regler for civilretligt samarbejde  også kunne omfatte underholdspligt i lighed med 
en hvilken som helst anden fordring. Br uxelles I-forordningen, der er opbygget som 
Bruxelles-konventionen af 27. september 1968, udelukker således familieretten fra sit 
anvendelsesområde, men omfatter underholdspligt. Den nye Bruxelles II-forordning dækker derimod en væsentlig del af familieretten (skilsmisse, forældreansvar), men udelukker 
underholdspligt. Endelig omfatter tvangsfuldbyr delsesforordningen underholdsbidrag og er 
vedtaget efter den fælle s beslutningsprocedure. 
Kommissionens nye forslag om underholdspligt indgår naturligvis i en  anden sammenhæng. I 
modsætning til Bruxelles-I-forordningen og tv angsfuldbyrdelsesforordningen omhandler 
forslaget udelukkende underholdspligt og fastsæ tter særlige regler på dette område, hvorimod 
underholdspligt i de to ovennævnte instrume nter kun udgjorde en ubetydelig del af 
anvendelsesområdet for de almindelige regler for civilretlige krav. Dette forslag til forordning 
omhandler udelukkende underholdspligt, og det vil udelukkende være bestemmende for den 
retlige form. 
Underholdspligts familiemæssige tilknytn ing betyder, at en fællesskabslovgivning 
udelukkende om underholdspligt "berører" familiere tlige aspekter i medfør af traktatens 67, 
stk. 5, andet led, og derfor ikke omfattes af de almindelige regler for civilretligt samarbejde, 
som reguleres af den fælles beslutningsprocedure. 
 
DA 5   DA Selv om denne konklusion er ubestri delig juridisk set, er den i kke tilfredsstillende. For selv 
om underholdspligt "berører" familieretten, er de r ikke desto mindre tale  om en meget speciel 
del af dette område. Så snart underholdspligten er anerkendt og fastslået ved en retsafgørelse 
eller en lignende formel akt, udgør underhol dspligten en fordring, som er omfattet af 
retsregler, der ikke afviger meget fra dem, de r gælder generelt for formueretten. Det er 
baggrunden for, at underholdspligt falder ind under anvendelsesområdet for Bruxelles I-
forordningen. 
Så længe fællesskabsretten nøjes med at gøre det lettere at opnå en afgørelse om underhold og 
sikre fri udveksling og fuldbyrde lse af sådanne afgørelser over  alt i Den Europæiske Union, 
sikrer den kun den bidragsberettigedes adgang til domstolsprøvelse og en faktisk betaling af 
fordringen. I den henseende berører fælless kabslovgivningen væsentligst formueretten. 
Underholdsbidrag har naturligvi s særlige karakteristika, men der er tale om en fordring, et 
beløb, der skal inddrives med værktøjer, som er lette at identificere, og som anvendes på alle 
afgørelser vedrørende penge: anvendelse af harmoniserede regler for international 
kompetence, udstedelse af et fuldbyrdelsesdokume nt, der er anerkendt i hele Den Europæiske 
Union, udlæg i bankindeståender og i løn, indf ørelse af et effektivt samarbejde mellem 
medlemsstaterne for at få de retlige mekanismer til at fungere bedre. 
3. F ORESLÅET LØSNING  
I overensstemmelse med artikel 67, stk. 2, ande t led, kan Rådet med enstemmighed og efter 
høring af Europa-Parlamentet træf fe afgørelse med henblik på at  få alle eller dele af de 
områder, der er omhandlet i traktatens tred je del, afsnit IV, underlagt fremgangsmåden i 
artikel 251. Det er således juridisk muligt at lade området underholdspligt overgå fra 
enstemmighed til fælles beslutningstagning. 
En sådan afgørelse fra Rådet ville skabe en "bro" mellem enstemmighed og fælles 
beslutningstagning og give en dobbelt fordel . Den ville først og fremmest være i 
overensstemmelse med de særlige karakteristik a for underholdspligt. Selv om ingen kan 
benægte de tætte forbindelser mellem underhold og familierelationer, forholder det sig ikke 
desto mindre sådan, at inddrivelse af underholdsbi drag ikke direkte påvirker selve kernen i 
disse relationer. I modsætning ti l en afgørelse om samværsret ændrer fuldbyrdelsen af en 
afgørelse om underholdsbidrag på ingen måde de personlige relatione r mellem medlemmer af 
samme familie. Reglen om enstemmighed, der først og fremmest skal tage højde for de 
forskellige familiestrukturer i medlemsstaterne , er på ingen måde begrundet i spørgsmål om 
underholdspligt. 
For regler, der specifikt handler om underholdsp ligt, ville man for det andet takket være en 
sådan "bro" kunne indføre samme lovgivningsproce dure - bl.a. med de samme beføjelser for 
Europa-Parlamentet – som den procedure,  der anvendes ved re tsakter som f.eks. 
tvangsfuldbyrdelsesforordningen, der indfører en fælles ordning, der omfatter inddrivelse af 
underholdsbidrag i lighed med en hvilken som helst anden fordring. 
Både på grund af de særlige karakteris tika for underholdspligt og Fællesskabets 
lovgivningsmæssige praksi s hidtil på dette område er det retligt relevant og politisk ønskeligt 
at anvende den fælles beslutni ngsprocedure efter traktatens artikel 251 på spørgsmål om 
underholdspligt. 
 
DA 6   DA 4. K ONKLUSION  
I betragtning af ovenstående opfordrer Ko mmissionen Rådet til i overensstemmelse med 
artikel 67, stk. 2, andet led, i traktaten om opre ttelse af Det Europæiske  Fællesskab at lade 
foranstaltninger vedrørende underholdspligt, de r træffes i medfør af artikel 65, være omfattet 
af proceduren i artikel 251 i samme traktat. 
 
DA 7   DA BILAG  
RÅDETS AFGØRELSE 
om at lade artikel 251 i traktaten om opret telse af Det Europæiske Fællesskab finde 
anvendelse på foranstaltninger vedrørende underholdspligt, der træffes i medfør af 
artikel 65 i samme traktat 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fæ llesskab, særlig artikel 67, 
stk. 2, andet led, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og 
ud fra følgende betragtninger: (1) Siden Amsterdam-traktatens ikrafttrædelse har Det Europæiske Fællesskab haft 
kompetence til at vedtage foranstaltninger vedr ørende samarbejde om civilretlige spørgsmål, 
således som foreskrevet i artikel 65 i traktate n om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. 
(2) I overensstemmelse med trak tatens artikel 67, stk. 5, ande t led, som ændret ved Nice-
traktaten, skal foranstaltninger efter traktatens artikel 65 vedtages af Rådet efter proceduren i traktatens artikel 251, bortset fra foransta ltninger, der har familieretlige aspekter. 
(3) I overensstemmelse med artikel 67, stk. 2, andet led, kan Rådet med enstemmighed og 
efter høring af Europa-Parlamentet træffe afgørelse med henblik på at få alle eller dele af de 
områder, der er omhandlet i trak tatens tredje del, afsnit IV, unde rlagt proceduren i artikel 251, 
og med henblik på at tilpasse bestemmels erne vedrørende Doms tolens beføjelser. 
(4) Det civilretlige samarbejde har siden Nice-traktatens ikrafttrædelse været underlagt to 
ordninger, nemlig den fælles beslutnings procedure, som nu er den almindelige 
lovgivningsprocedure, og vedtagelse i Rådet med enstemmighed efter høringsudtalelse fra 
Europa-Parlamentet, der anvendes i undtagelse stilfælde på foranstaltninger, der har 
familieretlige aspekter. 
(5) Det kan være svært at trække grænsen melle m de foranstaltninger, der har familieretlige 
aspekter, og andre foranstaltninger; det gælder f.eks. området underholdspligt, der har blandet 
karakter: området har familieretlige aspekter, fordi underholdspligt normalt affødes af en 
familierelation, men også økonomiske aspekter , da forpligtelsen udgør en fordring, der 
repræsenterer et pengebeløb. 
(6) Rådets tog allerede hensyn til dette forhold, da det vedtog forordning (EF) nr. 44/2001 af 
22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, hvis  anvendelsesområde omfatter 
underholdspligt, men ikke familieretten. 
(7) Efter Nice-traktatens ikrafttrædelse blev forordning 805/2004 af 21. april 2004 om 
indførelse af et europæisk tv angsfuldbyrdelsesdokument for ube stridte krav vedtaget efter 
proceduren i traktatens artikel 251, selv om den også finder anvendelse på underholdspligt. 
 
DA 8   DA (8) I betragtning af underholdsp ligts særlige karakteristika bør  det besluttes, at området 
underholdspligt herefter skal omfa ttes af proceduren i artikel 251. 
(9) I overensstemmelse med artikel 1 og 2 i pr otokollen om Danmarks stilling, der er knyttet 
til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke  i vedtagelsen af denne afgør else og er derfor ikke bundet 
af den eller forpligte t til at anvende den. 
(10) I henhold til artikel 3 i protokollen om De t Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der 
er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæ iske Union og traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Fællesskab, har Det Forenede Kongeri ge og Irland meddelt,  a t  d e  ø n s k e r  a t  
deltage i vedtagelsen og anvende lsen af denne afgørelse - 
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
Artikel 1 
Fra den 1. juni 2006 træffer Rådet afgørelse efter proceduren i traktatens artikel 251, når der 
skal vedtages foranstaltninger efter trakta tens artikel 65 vedrørende underholdspligt. 
Artikel 2 
Artikel 251 i traktaten finder anvendelse på ud talelser fra Europa-Parlamentet, som Rådet 
modtager før den 1. juni 2006, om forslag til foranstaltninger, hvor Rådet i overensstemmelse 
med denne afgørelse træffer afgørelse efte r proceduren i trak tatens artikel 251. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
 På Rådets vegne