DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 22.10.2004 
KOM(2004) 718 endelig 
2004/0251 (COD)   
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om visse aspekter af mægling på det civil- og handelsretlige område 
{SEK(2004) 1314} 
(forelagt af Kommissionen) 
 
DA 2   DA BEGRUNDELSE  
1. F ORSLAGETS ANVENDELSESOMRÅDE OG FORMÅL  
1.1. Formål 
1.1.1. Bedre adgang til behandling af tvister 
Bedre adgang til behandling af tvister er et af de vigtigste mål for EU’s politik for 
oprettelse af et område med frihed, sikke rhed og retfærdighed, hvor enkeltpersoner 
og virksomheder ikke forhindres i eller afskrækkes fra at udøve deres rettigheder, 
fordi retssystemerne og de administrative sy stemer i medlemsstaterne er uforenelige 
eller komplekse. Begrebet adgang til beha ndling af tvister bø r i denne sammenhæng 
omfatte bedre adgang til hensigtsmæssige  konfliktløsningsprocesser for enkeltperso-
ner og virksomheder og ikke bl ot adgang til domstolssystemet. 
Det foreslåede direktiv bidrager til dette mål ved at lette adgangen til konfliktløsning 
gennem to former for bestemmelser: For det første bestemmelser, som har til formål at sikre et sundt forhold mellem mæg ling og retssager ved at indføre fælles 
minimumsregler i Fællesskabet for en række vigtige aspekter af de n civile retspleje. 
For det andet bestemmelser om de redskabe r, som domstolene i medlemsstaterne har 
brug for for aktivt at kunne fremme anvende lsen af mægling, uden at mægling af den 
grund gøres obligatorisk, og uden at der fast sættes specifikke sanktioner for ikke at 
anvende mægling. 
I det foreslåede direktiv er der ikke  medtaget bestemmelser vedrørende 
mæglingsprocessen eller udpege lse eller akkr editering af mæglere. Reaktionerne på 
grønbogen fra 2002 og den nuværende udvikli ng på nationalt plan viser ikke 
entydigt, at lovgivning er  den foretrukne poliske løsning på disse områder. 
Kommissionen har derfor ikke medtag et forskrifter vedrørende selve 
mæglingsproceduren i dette forslag; den har tidligere forsøgt at fremme 
selvreguleringsinitativer og bestræber sig på fortsat at gøre dette gennem det 
foreslåede direktiv. 
Under høringerne om det foreløbige udkast til dette forslag tilsluttede de fleste af 
svarerne sig udkastets overordnede strategi  for de omhandlede spørgsmål samt de 
spørgsmål, som ikke var medtaget. I forhol d til det foreløbige udkast er der foretaget 
en række ændringer, især af teknisk art,  i visse bestemmelser; disse er forklaret 
nærmere i bilaget. 
1.1.2. Et sundt forhold mellem mæ gling og civile retssager 
Det, som er medtaget i dette forslag, er  hovedsagelig spørgsmål, som ikke i 
tilstrækkelig grad kan klares med markedsbaserede løsninger. Det drejer sig bl.a. om civile retsplejeregler, som kan have bet ydning for anvendelsen af mægling og for, 
hvor effektiv mæglingen er. Der kan være et samspil mellem mægling og 
traditionelle civile retssager på fl ere forskellige tidspunkter, f.eks.: 
– Parterne overvejer at benytte  sig af mægling, så snart tvisten er opstået, som et 
alternativ til at anlægge en civil retssag;  hvis parterne vælger  at benytte sig af 
 
DA 3   DA mægling, men det ikke lykkes dem at indgå en aftale, an lægges der en civil sag, 
når mæglingen er afsluttet. 
– Hvis en af parterne ikke efterlever de n aftale, som er indgået i forbindelse med 
mægling, kan det alligevel være nødve ndigt at anlægge en civil retssag. 
– Parterne anlægger en civil retssag, så snar t tvisten er opstået, uden (endnu) at have 
overvejet muligheden for mægling. 
På nuværende tidspunkt er der en række usikre elementer i samspillet mellem 
mægling og civile retssager på grund af fraværet af e ller uoverensstemmelser mellem 
procesretlige bestemmelser i de enkelte medlemsstater, og disse elementer bliver 
særlig tydelige i situationer, som rummer grænseoverskridende elementer. Selv om 
mægling kan være den mest hensigtsmæssige form for konfliktløsning i en given sag, 
kan parterne derfor vælge en traditionel civil retssag på grund af disse usikkerheder. 
En stabil og forudsigelig re tlig ramme vil kunne medvirke til at stille mægling på lige 
fod med retssager, når det er  faktorerne i forbindelse me d den specifikke tvist, der 
spiller den største rolle for parternes valg af konfliktløsningsmetode. En sådan 
ramme vil også være med til at sikre parter ne mulighed for at løse deres tvist gennem 
en retssag, selv om der har været gjort forsøg på mægling. 
1.1.3. Fremme af anvendelsen af mægling 
Værdien af øget brug af mægling ligge r hovedsagelig i fordelene ved selve 
konfliktløsningsmetoden, der udgør en hurtigere, enklere og billigere måde at løse 
tvister på, som gør det muligt at tage hens yn til flere af parternes interesser, så 
chancen for at nå frem til en aftale, der efte rleves frivilligt, er større, og som samtidig 
sikrer, at der opretholdes et venskabelig t og holdbart forhold mellem parterne. 
Kommissionen mener, at mægling byder på uudnyttede muligheder som 
konfliktløsningsmetode og som en måde, hvor på enkeltpersoner og virksomheder 
kan sikres adgang til behandling af tvister. 
Fællesskabets rolle med hensyn til dire kte at fremme mægl ing er dog nødvendigvis 
begrænset, og den eneste konkrete forans taltning til fremme af mægling, som indgår 
i forslaget, er medlemsstaternes pligt til at give domstolene mulighed for at foreslå 
parterne mægling. Ved at si kre et sundt forhold melle m mægling og retssager vil 
man dog også indirekte medvirk e til at fremme mægling. 
Arbejdet med at nå de formål, som er fastsa t i dette forslag, kan i kke udføres isoleret 
uden hensyntagen til selve leveringen af  mæglingsydelserne. Spørgsmålet om 
mænglingsydelsernes kvalitet skal derfor  behandles sammen med og på baggrund af 
det foreslåede direktivs øvrige bestemmelser, som må operere med en tilstrækkelig gensidig tillid mellem medlemsstaterne i grænseoverskridende situationer. 
1.1.4. Forholdet til indretningen af me dlemsstaternes domstolssystemer 
En af de hyppigst nævnte fordele ved mæ gling er, at en øget brug kan aflaste 
domstolssystemet og derved forkorte de of te lange forsinkelser i sagsbehandlingen 
og eventuelt gøre det muligt at spare offentlige ressourcer. Da det foreslåede direktiv sigter mod at fremme brugen af mægling, ka n det rent faktisk få en positiv virkning 
på dette område. Af flere årsager er dette imidlertid ikke et uafhængigt formål. For 
 
DA 4   DA det første henhører domstolssystem ets indretning under medlemsstaternes 
enekompetence. Men endnu vigtigere er det, at mægling i sig selv har en værdi som 
en konfliktløsningsmetode, som borgerne og virksomhederne bør have let adgang til, og som fortjener at nyde fremme uafhængi gt af dens muligheder for at aflaste 
domstolssystemet. Kommissi onen betragter ikke mægling som et alternativ til 
retssager; det er snarere én af flere konf liktløsningsmetoder, som er til rådighed i et 
moderne samfund, og som kan være mest hensigtsmæssig i nogle, men bestemt ikke alle tvister. Desuden skal det understreges , at adgangen til alte rnativ konfliktløsning 
generelt ikke på nogen måde mindsker medlem sstaternes forpligtels e til at opretholde 
et effektivt og retfærdigt retssystem, som opfylder kravene i Den Europæiske 
Menneskerettighedskonvention, der udgør en  af grundpillerne i et demokratisk 
samfund. 
1.1.5. Konsekvensanalyse 
Der blev foretaget en forløbig konsekvensan alyse af dette forslag i forbindelse med 
Kommissionens årlige politikstrategi for 2004. Fo rslaget er ikke blev et udvalgt til en 
udvidet konsekvensanalyse. Det foreslåede dire ktiv sigter mod at øge anvendelsen af 
mægling i EU, hvilket vil have gavnlig e økonomiske virkninger ved at sænke 
transaktionsomkostningerne for enkeltper soner og virksomheder gennem en hurti-
gere og billigere konflik tløsning. Mægling kan også bi drage til mere holdbare 
økonomiske og sociale tendenser ved at be vare det gode forhold mellem parterne, 
efter at tvisten er løst, i modsætning til de ofre ødelæggende virkninger af at løse en 
tvist gennem en proces, hvor sagen pådømmes. Høringsprocessen og en række andre forberedende skridt er beskrevet i bilage t. Med hensyn til alternative politiske 
løsninger indeholder det fore slåede direktiv hovedsagelig  regler om den civile 
retspleje, og resultaterne kan ikke nås ved at bruge et andet politisk instrument. 
1.2. Retsgrundlag 
Det foreslåede direktivs formål og indhold falder klart inden for anvendelsesområdet 
for EF-traktatens artikel 65, da det vedr ører civile retsplejeregler, mens 
bestemmelsen om kvalitet og uddannelse i ar tikel 4 er subsidiær i forhold til de 
øvrige bestemmelser. Det foreslåede direk tiv er nøvendigt for det indre markeds 
funktion på grund af behovet for at sikr e adgang til konfliktlø sningsordninger for 
enkeltpersoner og virksomheder, der benytter sig af de fire frihe der, og på grund af 
behovet for at sikre friheden til at  levere og modtage mæglingsydelser. 
Som det understreges i beskri velsen af formålene med fo rslaget, skyldes behovet for 
fællesskabstiltag på dette område, at det er nødvendigt at garantere retssikkerheden 
under hele tvisten, uanset om der i en el ler anden fase foreligger grænseoverskri-
dende elementer. For at sikre en sammenhæ ngende juridisk ramme er det derfor 
nødvendigt at tage fat på vigt ige aspekter af hele kæden af mulige begivenheder, som 
kan forekomme, når der er opstå et en tvist, under hensynta gen til alle de scenarier, 
som kan opstå (om mæglingen lykkes/misl ykkes, om begge parter efterlever den 
indgåede aftale osv.). 
I forbindelse med alternativ konfliktløsning kan indvirkningen af 
grænseoverskridende elementer være større, end når det drejer sig om 
foranstaltninger i forbindelse med en civil re tssag isoleret set, da  det er nødvendigt at 
tage hensyn til de relevante faktorer både under mæglingen og under en eventuel 
 
DA 5   DA senere civil retssag, herunder det forhold, at  disse faktorer kan have ændret sig i 
mellemtiden. For eksempel kan de grænse overskridende elementer hænge sammen 
med den ene eller begge parters bopæl eller forretningssted, det sted, hvor 
mæglingen finder sted, eller det sted, hvor  den kompetente domstol er beliggende. 
Mæglingsaftalen kan i sig selv være underlagt en anden lovgivning end den, som 
gælder for det oprindelige retsforhold el ler kontraktforhold mellem parterne, og den 
indgåede aftale kan være underlagt lovgivning en i et helt tredje land. Den indgåede 
aftale vil måske skulle fuldbyrdes i endnu en anden medlemsstat, afhængig af f.eks. 
hvor debitors aktiver befinder sig på det tidspunkt, hvor fuldbyrdelsen ønskes 
gennemført. 
Det er imidlertid ikke muligt at begræn se forslagets anvendelsesområde til kun  at 
sigte mod at fjerne de hindringer, som de grænseoverskridende elementer skaber, 
eller kun at gøre det lettere at løse de konf likter, som indeholder et grænseoverskri-
dende element, uanset hvordan dette defineres. 
Når man skal vurdere, hvor egnet mæg ling er som konflik tløsningsmetode i 
forbindelse med en given tvist, udgør gr ænseoverskridende elementer kun ét ud af 
flere relevante forhold, som der skal tages hensyn til. Af andre forhold kan nævnes tvistens art og sagens konkrete omstændighe der samt andre faktorer vedrørende 
omkostninger, frister og chancen for at nå  et godt resultat. Hvis man kun fremmer 
mægling i forbindelse med de tvister, som indeholder et grænseoverskridende 
element, vil det således medføre en vis vilkårlighed og skabe risiko for diskriminerende virkninger, da domstolene kun vil foreslå nogle parter mægling, alt 
efter deres bopæl. En begrænsning af denne  type vil formodentlig også betyde, at det 
foreslåede direktivs virkning i praksis vil b live reduceret betydelig t. Hvis man gjorde 
anvendelsen af de civile re tsplejeregler i det foreslåede direktiv betinget af, at der 
forelå grænseoverskridende elementer, vi lle det snarere øge retsusikkerheden. En 
anden mulighed er, at en sådan begrænsni ng af anvendelsesområdet kan betyde, at 
spørgsmålet om, hvorvidt direktivet kan anvendes, overlades til parterne, som kan indføre grænseoverskridende elementer genne m deres valg af mægler eller domstol i 
forbindelse med tvisten med henblik på at  nyde godt af regl erne i direktivet. 
Det foreslåede direktiv vil udgøre en vigtig del af den juridiske ramme for 
mæglingsydelser i Fællesskabet med hensyn til friheden til at levere tjenesteydelser i 
en anden medlemsstat samt friheden til at modtage tjenesteydelser. Hvis anvendelsesområdet begrænses til grænseoverskr idende situationer, vil det betyde, at 
der skabes to parallelle retlige ordninger og muligvis endda forskellige standarder for 
levering og modtagelse af mæglingsyde lser, hvilket indebærer en risiko for 
diskriminerende virkninger for både bruge rne og leverandørerne af mæglingsydelser. 
Disse virkninger kan stride mod princippe rne for det indre marked og Fællesskabets 
indsats for at forenkle reglerne for enkeltpersoner og virksomheder. 
Følgelig mener Kommissionen, at indfør elsen af en eksplicit betingelse om 
grænseoverskridende virkninger ville st ride mod formålene med det foreslåede 
direktiv og ville kunne få negative indvirkninger på det indre markeds funktion. Direktivet skal derfor finde anvendelse på alle situationer, uanset om der foreligger 
grænseoverskridende elementer på det tid spunkt, hvor mæglingen finder sted, eller 
på det tidspunkt, hvor retssagen finder sted. 
 
DA 6   DA 1.3. Subsidiaritet og proportionalitet 
I betragtning af behovet for at sikre den nødvendige retssikkerhed og forudsigelighed 
i situationer, der drejer sig om forholdet mellem mægling og civile retssager i tvister, 
som indeholder et grænseoverskridende elemen t, og behovet for at sikre, at det indre 
marked for levering og modtagelse af mæglingsydelser fungerer effektivt, kan 
målene for dette forslag ikke i tilstrække lig grad opfyldes af medlemsstaterne. Med 
hensyn til at sikre den nødvendige kohærens  og tilvejebringe visse grundlæggende 
ensartede regler, som finder anvendelse i både grænseoverskridende situationer og 
rent indenlandske sager, vi l de foranstaltninger, som tr æffes på fællesskabsplan, være 
mere effektive end de indi viduelle initiativer, som hver enkelt medlemsstat træffer. 
Bestemmelserne i dette forslag omfatter kun, hvad der er strengt nødvendigt for at nå 
disse mål. Man har valgt et direktiv som det mest hensigtsmæssige instrument, da 
bestemmelserne har til formål at nå visse  specifikke mål, mens det overlades til 
medlemsstaterne, hvordan målene skal nås.  Forslaget er også begrænset til de 
spørgsmål, som kun kan løses gennem lovgivning, mens spørgsmål, hvor der kan findes markedsbaserede løsninger, er  udelukket fra anvendelsesområdet. 
2. B
AGGRUND FOR FORSLAGET , HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG 
BEMÆRKNINGER TIL DE VIGTIGSTE BESTEMMELSER  
Det arbejdsdokument, som er vedlagt dette forslag, indeholder yderligere oplysninger 
om de nævnte spørgsmål. 
 
DA 7   DA 2004/0251 (COD) 
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om visse aspekter af mægling på det civil- og handelsretlige område 
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, 
litra c), og artikel 67, stk. 5, andet led, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1, 
under henvisning til udtalelse fra Det Eu ropæiske Økonomiske og Sociale Udvalg2, 
efter proceduren i tr aktatens artikel 2513, og 
ud fra følgende betragtninger: (1) Fællesskabet har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, 
sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med dette 
formål for øje skal Fællesskabet bl.a. vedtage de foranstaltninger vedrørende 
samarbejde om civilretlige spørgsmål,  som er nødvendige for det indre markeds 
funktion. 
(2) Med hensyn til bedre adgang til domstolene og tilsvarende organer i Europa udtalte 
Det Europæiske Råd på sit møde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999, at 
medlemsstaterne bør indføre alte rnative udenretslige procedurer. 
(3) Rådet vedtog i 2000 en række konklusione r om alternative metoder til bilæggelse af 
tvister, hvori det hedder, at fastlæggels en af grundlæggende principper på dette 
område er et væsentligt skridt i retning af udvikli ngen og gennemførelsen af 
udenretslige procedurer for bilæggelse af tv ister på det civil- og handelsretlige område, 
så borgernes adgang til at få deres tv ister behandlet forenkles og forbedres. 
(4) Europa-Kommissionen fremlagde i 2002 en  grønbog, hvori den gjorde status over den 
eksisterende situation med hensyn til alternativ konfliktløsning i Europa og indledte en 
omfattende høring af medlemsstaterne og interesserede parter om eventuelle 
foranstaltninger, der kan fremme brugen af mægling. 
(5) Målet om at sikre bedre adgang til behandling af tvister som led i Den Europæiske 
Unions politik for indførelse  af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bør 
                                                
 
1 EUT C […] af […], s.[…]. 
2 EUT C […] af […], s.[…]. 
3 EUT C […] af […], s.[…]. 
 
DA 8   DA omfatte adgang til så vel retslige som udenretslige konfliktløsningsmetoder. Dette 
direktiv bør bidrage til det indre markeds funktion, specie lt med hensyn til levering og 
modtagelse af mæglingsydelser. 
(6) Mægling kan muliggøre billig og hurtig ud enretslig konfliktløsni ng på det civil- og 
handelsretlige område gennem processer, der er skræddersyet til parternes behov. Når aftaler er indgået gennem mægling, er der st ørre sandsynlighed for, at de efterleves 
frivilligt, og at der opretholdes et vens kabeligt og holdbart fo rhold mellem parterne. 
Disse fordele er endnu mere udtalte i situat ioner med grænseoverskridende elementer. 
(7) Der er derfor behov for rammelovgivning, so m navnlig behandler vi gtige aspekter af 
den civile retspleje, for at fremme øget brug af mægling og sikre, at parter, der 
benytter sig af mægling, kan tage udga ngspunkt i en pålidelig retlig ramme. 
(8) Dette direktiv bør omfatte processer, hvor to  eller flere parter i en tvist bistås af en 
mægler med henblik på at nå frem til en mindelig aftale om bilæggelse af tvisten, men det skal ikke omfatte processer, hvor sagen pådømmes, såsom voldgift, 
ombudsmandsordninger, forbrugerklageor dninger og ekspertvurderinger, eller 
processer, som administreres af organer, der udsteder en formel henstilling, uanset om 
denne er juridisk bindende eller ej , med hensyn til løsningen af tvisten. 
(9) Der er behov for et minimum af kompatibil itet mellem de civile retsplejeregler med 
hensyn til mæglingens virkning på forældelsesfrister og med hensyn til, hvordan mæglerens tavshedspligt vi l blive beskyttet under en eventuel senere retssag. 
Muligheden for, at domstolen kan henvise  parterne til mægling, bør også være 
omfattet, samtidig med, at princippet om, at mægling er en frivilling proces, 
fastholdes. 
(10) Mægling bør ikke betragte s som et dårligt alternativ ti l retssager i den forstand, at 
fuldbyrdelsen af de indgåede aftaler afhænge r af parternes velvilje. Det er derfor 
nødvendigt at sikre, at alle medlemsstaterne  indfører en proce dure, hvorigennem en 
indgået aftale kan bekræftes af en domsto l eller en offentlig myndighed i en dom, en 
afgørelse eller et bekræftet dokument. 
(11) En sådan mulighed vil sikre, at en aftale  kan anerkendes og fuldbyr des i hele EU på de 
betingelser, som er fastlagt i fællesskabsin strumenterne for gens idig anerkendelse og 
fuldbyrdelse af domme og afgørelser. 
(12) For at sikre, at der er den nødvendige tillid mellem medlemsst aterne med hensyn til 
fortrolighed, afbrydelse af foræ ldelsesfristerne og anerkendelse og fuldbyrdelse af de 
indgåede aftaler, må der indføres effektiv e kvalitetskontrolordninge r for levering af 
mæglingsydelser og uddannelse af mæglere. 
(13) Disse ordninger og foranstaltninger, som skal fastlægges af medlemsstaterne og kan 
omfatte anvendelse af markedsbaserede løsninger, bør sigte mod at bevare 
mæglingsprocessens fleksibilitet og pa rternes private auto nomi. Kommissionen bør 
fremme selvreguleringsforanstaltninger på fællesskabsplan gennem f.eks. udvikling af 
en europæisk adfærdskodeks, som behandler vigtige aspekter af mæglingsprocessen. 
 
DA 9   DA (14) Med hensyn til forbrugerbeskyttels e vedtog Kommissionen i 2001 en formel 
henstilling4, hvori der fastsættes minimumskriterier , som de udenretsl ige organer til 
mindelig bilæggelse af tvister på forbrugero mrådet skal sikre deres brugere. Det er 
tilrådeligt, at alle mæglere eller organisa tioner, som er omfattet af henstillingen, 
overholder dens principper. For at sikre udbredelsen af oplysninger om disse organer 
er Kommissionen i gang med at oprette en database over de udenretslige ordninger, 
som medlemsstaterne anser for at ov erholde henstillingens principper. 
(15) I dette direktiv overholde s de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. 
Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender som 
fællesskabsrettens almindelige principper. Det tilsigter især, at retten til en upartisk domstol, jf. chartrets artikel 47, fremmes. 
(16) Målene for dette direktiv kan ikke i tils trækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og 
kan derfor på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre gennemføres på 
fællesskabsplan, og Fællesskabet kan derfor  træffe foranstaltninger i overensstem-
melse med subsidiaritetsprincippet jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, er dette direkt iv ikke mere vidtgående, 
end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. 
(17) [Det Forenede Kongerige og Irland har i medfør af artikel 3 i protokollen om Det 
Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag ti l traktaten om Den 
Europæiske Union og traktaten om oprettels e af Det Europæiske Fællesskab, meddelt, 
at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anve ndelsen af dette direktiv. / Det Forenede 
Kongerige og Irland deltager i medfør af ar tikel 1 og 2 i protokollen om Det Forenede 
Kongeriges og Irlands stilli ng, der er knyttet som bilag til traktaten om Den 
Europæiske Union og traktaten om oprettels e af Det Europæiske Fællesskab, ikke i 
vedtagelsen af dette direktiv, og direktivet er derfor ikke bindende for Det Forenede 
Kongerige og Irland.] 
(18) Danmark deltager i medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er 
knyttet som bilag til traktaten om Den Europæ iske Union og traktate n om oprettelse af 
Det Europæiske Fællesskab, ikke i vedtagelsen af dette direktiv, og direktivet er derfor 
ikke bindende for og finder i kke anvendelse i Danmark - 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 - Formål og anvendelsesområde 
1. Formålet med dette direktiv er at lette  adgangen til konfliktløsning ved at fremme 
anvendelsen af mægling og sikre et sundt forhold me llem mægling og retssager. 
2. Dette direktiv finder anvendelse på det civil- og handelsretlige område. 
3. I dette direktiv forstås ved ”medlemsst at” alle medlemsstater med undtagelse af 
Danmark. 
                                                
 
4 Kommissionens henstilling af 4. april 2001 om principper for udenretslige organer til mindelig 
bilæggelse af tvister på forbrugerområdet (EFT L 109 af 19.4.2001, s. 56). 
 
DA 10   DA Artikel 2 – Definitioner 
I dette direktiv forstås ved: 
a) ”Mægling”: enhver proces, uanset hvordan den benævnes eller omtales, hvor to eller 
flere parter i en tvist bistås  af en tredjepart med henblik  på at indgå en aftale om 
bilæggelse af tvisten, hvad enten processen er indledt af parter ne, foreslået eller 
pålagt af en domstol eller foreskreve t i en medlemsstats nationale lovgivning. 
Mægling omfatter ikke dommerens forsøg på at bilægge en tvist under en retssag om 
den pågældende tvist. 
b) ”Mægler”: en tredjepart, som leder en mægling, uanset den på gældende tredjeparts 
benævnelse eller profession i den pågæld ende medlemsstat og den måde, hvorpå 
tredjeparten er udpege t eller anmodet om at lede mæglingen. 
Artikel 3 – Henvisning til mægling 
1. En domstol, ved hvilken der anlægges sag, kan, når det er hensigtsmæssigt og under 
hensyntagen til alle sagens omstændighede r, opfordre parterne til at anvende 
mægling til at løse tvisten. Domstolen kan under alle omstændigheder pålægge 
parterne at deltage i et informa tionsmøde om brugen af mægling. 
2. Dette direktiv berører ikke nationa l lovgivning, som gør brugen af mægling 
obligatorisk eller underlægger den incitament er eller sanktioner, hvad enten det sker 
før eller efter, at der er indledt en re tssag, forudsat at den pågældende lovgivning 
ikke begrænser retten til adgang til retssy stemet, specielt i situ ationer, hvor en af 
parterne er bosiddende i en anden medlem sstat end den medlemsstat, hvor domstolen 
er beliggende. 
Artikel 4 – Sikring af  mæglingens kvalitet 
1. Kommissionen og medlemsstaterne fremmer og støtter udviklingen af frivillige 
adfærdskodekser og overholdelsen heraf blandt mæglere og organisationer, der 
leverer mæglingsydelser, både på fællessk absplan og på nationalt plan, samt andre 
effektive kvalitetskontrolordninger for levering af mæglingsydelser. 
2. Medlemsstaterne fremmer og støtter uddannels en af mæglere med henblik på at gøre 
det muligt for parterne i en tvist at vælg e en mægler, som effektivt kan lede en 
mægling på den måde, som parterne forventer. 
Artikel 5 – Fuldbyrdelse  af indgåede aftaler 
1. Medlemsstaterne sikrer, at en  aftale, som er indgået som et resultat af mægling, på 
anmodning af parterne kan bekræftes af en domstol eller en offentlig myndighed i en 
dom, en afgørelse, et bekræftet dokument eller i en anden form , der giver aftalen 
samme retskraft som en dom efter national l ovgivning, forudsat at aftalen ikke strider 
mod fællesskabsretten eller den nationa le lovgivning i den medlemsstat, hvor 
anmodningen fremsættes. 
 
DA 11   DA 2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke domstole eller offentlige 
myndigheder der er kompetente til at  modtage en anmodning efter stk. 1. 
Artikel 6 – Bevismidlernes antage lighed under civile retssager 
1. Mæglere samt enhver person, der deltager i administrationen af mæglingsydelser, må 
under civile retssager ikke afgive vidne forklaring eller fremlæge bevismidler 
vedrørende følgende: 
a) en opfordring fra en part til at indlede mægling eller det forhold, at en part var 
villig til at deltage i mægling 
b) de holdninger eller forslag, som en  part har fremsat under mæglingen med 
hensyn til en mulig løsning af tvisten 
c) udtalelser eller indrømmelser  fra en part under mæglingen 
d) forslag fra mægleren e) det forhold, at en part har givet udtryk for sin vilje til at acceptere et 
mæglingsforslag fra mægleren 
f) et dokument, som er udarbejdet udelukkende med henblik på mæglingen. 
2. Stk. 1 finder anvendelse uanset de nævnt e oplysningers eller bevismidlers form. 
3. En domstol eller en anden retslig myndighed må ikke under en civil retsssag kræve 
de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, fr emlagt, og hvis disse oplysninger tilbydes som 
bevismidler i strid med stk. 1, behandles di sse bevismidler som uantagelige. Sådanne 
oplysninger kan dog fremlægges el ler antages som bevismidler 
a) i det omfang, det er nødvendigt i fo rbindelse med gennemførelsen eller 
fuldbyrdelsen af en aftale, som er indg ået som et direkte resultat af mæglingen 
b) på grund af tvingende hensyn til den offentlige orden, specielt når det er 
nødvendigt for at sikre beskyttelsen af børn eller for at forhindre, at en persons 
fysiske eller psykologiske integritet skades, eller 
c) hvis mægleren 
og parterne giver deres samtykke. 
4. Bestemmelserne i stk. 1, 2 og 3 finder anvende lse, hvad enten retssagen drejer sig om 
den tvist, som mæglingen vedrør er eller vedrørte, eller ej. 
5. Uanset stk. 1 bliver bevismidler, som nor malt er antagelige under retssager, ikke 
uantagelige som følge af, at de er blevet brugt under mægling.  
 
DA 12   DA Artikel 7 – Afbrydelse af forældelsesfrister 
1. Efter tvistens opståen afbrydes fristen for forældelse eller anden rettighedsfortabelse 
som følge af fristoverskridel se vedrørende det krav, so m mæglingen vedrører, når: 
a) parterne bliver enig e om at anvende mægling 
b) en domstol pålægger parter ne at anvende mægling, eller 
c) der af en medlemsstats nationale lovgivning følger en forpligtelse til at 
anvende mægling. 
2. Når mæglingen er endt, uden at der er indgået en aftale , begynder forældelsesfristen 
at løbe igen fra det tidspunkt , hvor mæglingen sluttede, ud en at der var indgået en 
aftale, at regne fra den dat o, hvor en eller begge parter eller mægleren erklærer, at 
mæglingen er afsluttet, elle r rent faktisk trækker sig ud af mæglingen. Fristen løber 
under alle omstændigheder i mindst en måned fra den dato, hvor den begynder at løbe igen, undtagen når der er tale om en  frist, inden for hvilken der skal anlægges 
sag for at forhindre, at et foreløbigt  eller tilsvarende retsmiddel mister sin 
retsvirkning eller ophæves. 
Artikel 8 - Gennemførelsesbestemmelser 
Kommissionen offentliggør de oplysninger om de kompetente domstole og myndigheder, som 
medlemsstaterne har indsendt i ov erensstemmelse med artikel 5, stk. 2. 
Artikel 9 - Gennemførelse i national lovgivning 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love  og administrative be stemmelser i kraft 
for at efterkomme dette direktiv senest den 1. september 2007. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom. 
2. Disse bestemmelser skal ve d vedtagelsen indeholde en he nvisning til dette direktiv 
eller skal ved offentliggørelsen ledsages af  en sådan henvisning. De nærmere regler 
for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne. 
Artikel 10 – Ikrafttræden 
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions 
Tidende .
 
DA 13   DA Artikel 11 - Adressater 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne 
Formand Formand