A4-0149/95

Beslutning om personelminer: en doedbringende hindring for udvikling

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sin beslutning af 17. december 1992 om de forfaerdelige foelger af anvendelsen af miner ((EFT C 021 af 25.01.1993, s. 161)),

- der henviser til beslutningen fra Den Paritetiske Forsamling AVS-EU af 2. februar 1995 om miner ((AVS-EU 1419/95/endel.)),

- der henviser til beslutningen fra Den Paritetiske Forsamling AVS-EU af 2. februar 1995 om landminer i Angola ((AVS-EU 1463/95/endel.)),

- der henviser til OAU-Ministerraadets resolution af 23. juni 1995 vedroerende FN's konvention af 1980 om visse konventionelle vaaben og problemerne som foelge af spredningen af personelminer i Afrika,

- der henviser til beslutning af 29. juni 1995 ((Protokol af denne dato, del II, punkt 8 a).)) om landminer, personelminer og laserblaendingsvaaben,

- der henviser til resultatet af den hoering om personelminer, Udvalget om Udvikling og Samarbejde og Udvalget om Udenrigsanliggender afholdt den 21. og 22. marts 1995,

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde (A4-0149/95),

A. der henviser til, at Parlamentet i december 1992 opfordrede medlemsstaterne til at ratificere FN's konvention om anvendelsen af visse konventionelle vaaben, som maa anses for at vaere unoedigt skadevoldende eller for at ramme i flaeng, og at denne konvention (herunder protokol nr. 2 om landminer) skal revideres paa en konference i efteraaret 1995,

B. der henviser til, at Raadet den 12. maj 1995 vedtog en faelles aktion vedroerende personelminer med henblik paa at ivaerksaette et faelles mora- torium for eksport af saadanne miner, at forberede den ovennaevnte konference om revisionen af konventionen fra 1980 og at intensivere Unionens bidrag til den internationale indsats for minerydning,

C. der henviser til, at der er udlagt mellem 80 og 110 millioner miner i ca. 65 lande i verden, hvoraf mange er fattige lande og udviklingslande,

D. der henviser til, at minerne med rette giver anledning til bekymring hos dem, der har ansvaret for udformningen eller gennemfoerelsen af udviklingspolitikken,

E. der henviser til, at personelminer udgoer en alvorlig hindring for den socio-oekonomiske udvikling i mange af verdens fattigste lande, og at det haster med at tage fat paa dette problem, samt at de socio- oekonomiske vanskeligheder ofte er en af aarsagerne til konflikters genopblussen, hvorfor dette problem maa vies saerlig opmaerksomhed

F. der henviser til, at der i oejeblikket udlaegges flere miner, end der ryddes,

G. der henviser til, at tilstedevaerelsen af et stort antal miner i udstrakte omraader i den tredje verden paavirker landbrugsproduktion, miljoe, energiforsyning, transportforbindelser og uddannelse og indebaerer en overordentlig stor belastning af sundhedsvaesenet,

H. der henviser til, at minernes primaere ofre er civilbefolkningen, og at der vil vaere tab mange aar efter fjendtlighedernes ophoer, fordi mange miner kan forblive aktive i flere aartier,

I. der henviser til, at dette ogsaa kan forhindre flygtninge i at vende hjem,

J. der konstaterer, at ca. 175 lande har ratificeret FN's konvention om barnets rettigheder, og at anvendelsen af personelminer kraenker mange af de vigtigste bestemmelser i denne konvention,

K. der henviser til den indsats, som specialiserede ikke-statslige organisationer og internationale organisationer samt lokalsamfundene allerede har gjort for at lindre de lidelser, som personelminer forvolder paa det individuelle og kollektive plan, samt til det prisvaerdige engagement udvist af de ikke-statslige organisationer og de internationale bistandsorganisationer, som i de seneste aar ihaerdigt har informeret verdensoffentligheden om de oedelaeggende virkninger af minerne samt promoveret kampagner til bevidstgoerelse af de nationale og internationale politiske institutioner,

L. der henviser til, at det internationale samfund har pligt til at tage ethvert muligt skridt til at mindske de problemer, som skyldes eksistensen af personelminer,

M. der henviser til, at det er oekonomisk vanvid, naar europaeiske firmaer fortsaetter med at producere og saelge personelminer, som det koster 5 dollar at koebe, men 1.000 dollar at rydde, og at det som oftest er skatteborgerne, der betaler rydningsomkostningerne;

1. kraever, at alle medlemsstaterne snarest muligt udarbejder og vedtager national lovgivning med et direkte forbud mod fremstilling, oplagring, overfoersel, salg, import, eksport og brug af personelminer og/eller deres bestanddele samt blaendingsvaaben, og anmoder om destruktion af alle eksisterende lagre, uanset hvor de maatte befinde sig og uanset deres art eller tekniske karakteristika;

2. anmoder endvidere medlemsstaterne om at standse den teknologiske forskning, der sigter paa fremstilling og/eller forbedring af landminer, samt tage skridt til omlaegning af minefremstillingsindustrien;

3. bifalder Raadets vedtagelse af 10. maj 1995 af en faelles aktion vedroerende personelminer, men beklager, at det foreslaaede moratorium er begraenset til ikke-detekterbare og ikke-selvudloesende miner, samt at det ikke omfatter fremstilling og oplagring og kun indebaerer et bidrag paa 3 mio ecu til den internationale minerydning;

4. gentager, at saa laenge der eksisterer saadanne miner, maa det internatio- nale samfund og EU vedblive at yde en indsats for forebyggelse, infor- mation, minerydning og stoette til revalidering af ofre, og opfordrer derfor Raadet og Kommissionen til at goere en stoerre indsats for at forhindre udbredelsen af miner og til at afsaette flere ressourcer til rehabiliteringsprogrammer i de beroerte omraader;

5. opfordrer indtraengende Raadet til at ivaerksaette en faelles aktion i henhold til unionstraktatens artikel J.3, som skal indebaere en forpligtelse til at forbyde fremstilling og markedsfoering af personelminer paa hele Unionens omraade;

6. bifalder Unionens beslutning om at oege bidraget til den internationale minerydningsindsats ved at stille 3 mio ecu til raadighed for FN's frivillige fond for minerydning og opstille en stabil ramme for EU's finansielle og faglige bistand til minerydning og uddannelse i minerydning;

7. opfordrer Den Europaeiske Union og dens medlemsstater til at udvide minerydningsprogrammerne, soege at udvirke en saadan programudvidelse inden for FN samt overveje en eventuel rolle for Den Vesteuropaeiske Union inden for minerydning;

8. anmoder om, at der afsaettes tilstraekkelige midler til forskning i og indfoerelse af mere sikre og omkostningseffektive metoder til minedetektion og -rydning, navnlig via Det Faelles Forskningscenter, og at saadanne forskningsmidler ikke gaar til vaabenproducenterne;

9. opfordrer Europa-Kommissionen til sammen med sine partnere i rehabiliterings- og minerydningsprogrammerne at fastslaa, hvordan ledelsen og koordineringen af deres arbejde kan forbedres, navnlig med henblik paa i stoerst muligt omfang at anvende og uddanne lokale eksperter og foretage grundige hoeringer af lokale grupper og organisationer;

10. anmoder om, at der oprettes en saerskilt budgetpost for minerydning;

11. foreslaar, at der kanaliseres yderligere ressourcer til de ikke- statslige organisationer og lokalsamfund, som kaemper for at gennemfoere oplysningskampagner, uddannelsesprogrammer, pleje- og vedligeholdelsesprojekter, miljoeprojekter og projekter til udvikling af landdistrikterne i omraader, hvor der findes miner;

12. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, regeringerne og parlamenterne i EU-medlemsstaterne, De Forenede Nationers generalsekretaer, Den Internationale Roede Kors Komité, Styringskomitéen for den internationale kampagne for et forbud mod landminer, Den Paritetiske Forsamling AVS-EU og til De Forenede Staters regering.