Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om interoperabilitet i det europæiske jernbanenet for højhastighedstog (95/C 210/03)

REGIONSUDVALGET

har ud fra følgende betragtninger:

- I EF-traktatens afsnit XII slås det fast, at Fællesskabet bidrager til oprettelse og udvikling af transeuropæiske net på transport-, telekommunikations- og energiinfrastrukturområdet;

- ifølge EF-traktatens artikel 129 C skal Fællesskabet iværksætte enhver form for aktion, som måtte være nødvendig for at sikre nettenes interoperabilitet, navnlig inden for harmonisering af tekniske standarder;

- efter opfordring fra Rådet i en resolution af 4. og 5. december 1989 har Kommissionen sammenkaldt en arbejdsgruppe på højt niveau bestående af repræsentanter for medlemsstaternes regeringer, de europæiske jernbanevirksomheder og den europæiske jernbaneindustri; denne arbejdsgruppe fik til opgave at udarbejde en oversigtsplan for et europæisk jernbanenet for højhastighedstog og blev endvidere spurgt til råds om standarder og fælles tekniske specifikationer, som muliggør trafik med moderne tog på dette net;

- i december 1990 forelagde Kommissionen Rådet en meddelelse om dette højhastighedstognet, som fik en positiv modtagelse i Rådets resolution af 17. december 1990;

- kompetencen til at udføre den påtænkte foranstaltning deles af Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne i henhold til EF-traktatens artikel 129 D;

- sigtet med at tilvejebringe interoperabilitet i det europæiske jernbanenet for højhastighedstog er

- at give borgerne, de erhvervsdrivende, amter og kommuner mulighed for at udnytte fordelene ved et område uden indre grænser,

- at fremme hele jernbanesektorens konkurrenceevne,

- at reducere de omkostninger væsentligt, der skyldes forskelle i de nationale teknikker og driftsregler;

- Kommissionen foreslår, at der tilvejebringes et lovgrundlag, som omfatter bindende tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI'er), der skal gælde for jernbanesystemets forskellige delsystemer (infrastrukturer, energi, vedligeholdelse, togstyring, sikring og signaler, rullende materiel, miljø, drift, brugere);

- TSI'erne præciserer en række væsentlige krav til sikkerhed, sundhed, miljøbeskyttelse, forbrugerbeskyttelse og teknisk kompatibilitet; de fastlægger grundparametre for delsystemerne (fritrumsprofil, spænding m.v.) og afgør, hvilke komponenter og grænseflader der spiller en kritisk rolle for interoperabiliteten; endelig specificerer de procedurerne for vurdering af delsystemernes og komponenternes overensstemmelse og anvendelsesegnethed;

- i direktivforslaget fastlægger Kommissionen ligeledes den procedure, fabrikanten skal følge for at få tilladelse til at sætte sit delsystem i drift; tilladelsen gives af tilsynsmyndigheden, når delsystemets overensstemmelse og anvendelsesegnethed er blevet fastslået;

- Kommissionens fremgangsmåde bygger dels på princippet om gensidig anerkendelse af EF-verifikationserklæringer, dels på medlemsstaternes ansvar for ibrugtagningstilladelse til delsystemer (art. 13); i virkeligheden begrænses medlemsstaternes indgrebsmulighed dog af bestemmelserne i artikel 15, stk. 1, selvom de har ansvaret for sikkerheden;

- i overensstemmelse med artikel 129 C og 129 D i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab har Rådet besluttet af høre Regionsudvalget om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om interoperabilitet i det europæiske jernbanenet for højhastighedstog

enstemmigt vedtaget følgende udtalelse på sin 4. plenarforsamling den 27.-28. september 1994.

Indledning

Kommissionen definerer interoperabilitet i det europæiske jernbanenet for højhastighedstog således:

»Med udtrykket »interoperabilitet i det europæiske jernbanenet for højhastighedstog« henvises der i dette direktiv til samtlige de forskriftsmæssige, tekniske og driftsmæssige betingelser, som skal være opfyldt, for at højhastighedstog kan køre på dette nets infrastruktur uden afbrydelse og med udnyttelse af den specificerede ydeevne.«

Ifølge Kommissionens definition betyder interoperabilitet ikke, at ethvert tog skal kunne køre hvor som helst på det europæiske højhastighedsnet, men blot at enhver transportvirksomhed, der ønsker det, skal kunne drive en togforbindelse på en strækning efter eget ønske som en forretning med optimale økonomiske omkostninger og med materiel, der er skabt specielt til den eller de valgte forbindelser.

Regionsudvalget bifalder Kommissionens indfaldsvinkel. Det mener også, at det på grund af de store forskelle mellem det eksisterende udstyr ikke ville være realistisk at kræve en universel interoperabilitet.

Regionsudvalget erkender også, at der er behov for regler om interoperabilitet i jernbanenettet for højhastighedstog. De vanskeligheder med at sammenkoble lokomotiver og pendultog, der opstod under bygningen af kanaltunnelen, fordi der var mange forskellige producenter involveret, understreger behovet for de af Kommissionen foreslåede regler og foranstaltninger. Regionsudvalget fremsætter dog følgende bemærkninger:

1. Systemets sammenhæng

1.1. Kommissionen foreslår en opdeling af det europæiske net i 8 delsystemer (art. 3, stk. 1, punkt 1.2), men det samlede systems sammenhæng fremgår ikke af nogen bestemmelse. Det er imidlertid særlig vigtigt at definere, hvorledes det europæiske nets bestanddele hænger sammen, både af hensyn til sikkerheden, effektiviteten og økonomien som helhed.

1.2. Regionsudvalget foreslår, at begrebet »jernbanetransportsystem« nævnes inden opdelingen i delsystemer, og at det fastlægges, hvorledes dette systems sammenhæng skal verificeres.

1.3. Desuden foreslår Regionsudvalget en udvidelse af de i bilag I definerede net, således at der tages hensyn til de projekter fra medlemsstaterne, som styrker og supplerer oversigtsplanen fra 1990, og som allerede er blevet gennemgået af medlemsstaterne i forbindelse med godkendelsen af dette direktiv.

1.4. Endelig understreger Regionsudvalget, at det er nødvendigt at koordinere de fælles elementer i KOM(94) 106 og KOM(94) 107.

2. Systemets kompatibilitet med de allerede eksisterende delsystemer

2.1. TSI'erne tænkes anvendt på nye strækninger anlagt efter deres offentliggørelse, men ligeledes på eksisterende strækninger, der udbygges efter denne dato.

2.2. På de eksisterende strækninger anvendes imidlertid andet materiel, som er beregnet til de eksisterende delsystemer. Det forekommer vigtigt at præcisere i direktivet, at enhver senere udbygning kan udføres enten i overensstemmelse med det europæiske system, der defineres i TSI'erne for nye højhastighedsstrækninger, eller i overensstemmelse med de andre eksisterende delsystemer, som er optegnet i forbindelse med TSI'erne, idet valget overlades til medlemsstaterne. Det er afgørende, at tog, der ikke berøres af TSI'erne, fortsat kan benytte nettet. Ellers ville omkostningerne blive ekstremt høje især for de lokale og regionale myndigheder.

2.3. Derudover skal de allerede eksisterende nye strækninger såvel som de konventionelle strækninger, der er udbygget til høje hastigheder, fortsat kunne befares af materiel, der ikke er i overensstemmelse med TSI'erne, men som opfylder de eksisterende nationale krav, så delsystemerne ikke ødelægges, og bekostelige ombygninger af materiellet undgås. Regionsudvalget påpeger, at en sådan situation ville være til særlig skade for regionale og interregionale tog.

2.4. Hvis de eksisterende nye strækninger forlænges, bør medlemsstaterne kunne vælge mellem at anvende de under TSI'erne definerede delsystemer til de nye højhastighedsstrækninger, eller at anvende andre eksisterende systemer, der er optegnet i forbindelse med TSI'erne, idet det interoperable materiel, som skal kunne benytte »forlængelsen«, under alle omstændigheder også skal kunne benytte den »gamle« del af den forlængede strækning.

3. Manglende fleksibilitet i det foreslåede system

3.1. Det forekommer overraskende, at kravet til det rullende højhastighedsmateriel i det foreslåede direktivs bilag I, punkt 3, kun er sat til 250 km/t, da hastigheden for de nye linjer er fastsat til 300 km/t i en aftale undertegnet i Genève den 31. maj 1985 (europæisk aftale om de store internationale jernbanestrækninger).

3.2. Endvidere råder flere medlemsstater allerede over strækninger, der kan klare en hastighed på 300 km/t, og strækningerne befares faktisk allerede af tog med den hastighed.

3.3. Derfor mener Regionsudvalget, at direktivforslagets krav på 250 km/t til rullende, interoperabelt højhastighedsmateriel er utilstrækkeligt, hvis man ønsker at optimere anvendelsen af den eksisterende kapacitet på de nye strækninger, som er anlagt til at klare hastigheder på 300 km/t, og hvis man vil forbedre den service, der ydes brugerne i form af kortere rejsetid.

3.4. Regionsudvalget beklager, at direktivforslaget ikke indeholder nogen bestemmelse om proceduren i forbindelse med revision af TSI'erne. I betragtning af de hurtige tekniske fremskridt på transportområdet er det vigtigt, at systemet ikke fastlåses.

4. Garanti for sikkerhedsniveauet

4.1. Det hedder i det foreslåede direktivs attende betragtning, at

»vurdering af anvendelsesegnethed finder anvendelse for de komponenter, der er mest afgørende for systemets sikkerhed, disponibilitet eller økonomi«.

4.2. Regionsudvalget mener, at anvendelsesegnetheden ligeledes bør vurderes i forbindelse med delsystemerne. Ifølge Kommissionens forslag underkastes delsystemerne en verifikationsprocedure, som gennemføres af de bemyndigede organer i medlemsstaterne, men denne verifikation består kun i at sikre, at delsystemerne er i overensstemmelse med TSI'erne og de europæiske standarder. Regionsudvalget understreger, at det ikke er tilstrækkeligt at overholde de pågældende entreprisespecifikationer, og at det er absolut nødvendigt at kontrollere på stedet, om tingene fungerer. EUROSTAR er i den forbindelse et afslørende eksempel. I dette tilfælde var selv meget præcise entreprisespecifikationer ikke nok til at sikre, at systemet var operationelt, idet visse problemer først viste sig under prøvekørslerne.

4.3. Det er yderst vigtigt, at direktivforslagets verifikations- og egnethedsprocedurer ikke kun anvendes på nye strækninger, men også på konventionelle strækninger, som højhastighedstog kan tænkes at ville benytte.

4.4. I henhold til direktivforslaget skal modulerne i Rådets afgørelse 90/683/EØF anvendes i forbindelse med vurderingen af overensstemmelse og anvendelsesegnethed.

Regionsudvalget mener ikke, at modulerne i nævnte afgørelse er tilstrækkelige til at garantere sikkerheden, og det bør præciseres, at der skal udformes specifikke moduler til vurdering af delsystemernes anvendelsesegnethed.

5. Funktionelle delsystemer

5.1. Kommissionens forslag til specifikationer for de strukturelle delsystemer (infrastruktur, elforsyning, vedligeholdelsesudstyr osv.) er præcise.

Derimod konstaterer Regionsudvalget, at de foreslåede regler for de funktionelle delsystemer er upræcise (miljøforhold, driftsforhold (især i relation til sikkerhedslovgivningen) og brugerrelaterede forhold).

5.2. Der tages i Kommissionens forslag ikke tilstrækkeligt højde for den menneskelige faktor, hverken for så vidt angår personalet (togførere, andet togpersonale, driftspersonale), eller for så vidt angår brugerne.

5.3. Regionsudvalget mener, at der bør fastsættes bestemmelser, der sikrer interoperable serviceydelser til kunderne: informationstjenester, pladsreservation, billetudstedelse, harmonisering af jernbaneselskabernes kommercielle tilbud.

6. Bemyndigede organer

6.1. Medlemsstaterne bemyndiger de organer, der skal gennemføre proceduren for vurdering af overensstemmelse og anvendelsesegnethed samt verifikationsproceduren (jf. art. 20).

6.2. Regionsudvalget mener, at medlemsstaten bør kunne bemyndige infrastrukturforvalterne, idet den tekniske ekspertise inden for højhastighedstog ikke er videre udbredt. Derfor bør ordet »uafhængighed« i bilag VIII, punkt 5, ændres til »uvildighed«.

7. Stående udvalg

7.1. Kommissionen skal ifølge direktivforslagets artikel 21 bistås af et udvalg af rådgivende karakter bestående af repræsentanter for medlemsstaterne. Udvalgets opgaver defineres imidlertid ikke i artiklen.

7.2. Regionsudvalget mener, at medlemsstaterne på baggrund af deres administrative (tilladelse til ibrugtagning) og finansielle beføjelser for så vidt angår infrastrukturerne skal inddrages nærmere i udformningen af TSI'erne via dette stående udvalg.

8. Gennemførelsesfrister

8.1. Medlemsstaterne skal ifølge direktivforslaget gennemføre bestemmelserne vedrørende anvendelse og ibrugtagning af delsystemer, som er i overensstemmelse med TSI'erne, inden den 30. juni 1997.

8.2. Eftersom TSI'erne er meget vanskelige at udarbejde og vil have vidtrækkende konsekvenser for den nationale lovgivning, er det efter Regionsudvalgets mening umuligt at overholde fristen, ikke mindst fordi TSI'erne forventes offentliggjort på samme dato.

8.3. I øvrigt er der behov for en frist efter TSI'ernes offentliggørelse, således at industrien kan fremstille produkter svarende hertil, og det må undgås, at ibrugtagningen af nye strækninger eller højhastighedsmateriel forsinkes på grund af, at der ikke findes produkter på markedet, som er i overensstemmelse med TSI'erne.

Regionsudvalget tilslutter sig forslaget under forudsætning af, at Kommissionen og Rådet tager højde for ovenstående bemærkninger.

Bruxelles, den 27. september 1994.

Jacques BLANC

Formand for

Regionsudvalget