KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Bruxelles, den12.09.2002
KOM(2002) 490 endelig
ÅRSBERETNING 2001 FRA KOMMISSIONEN
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET
OM EU's UDVIKLINGSPOLITIK OG GENNEMFØRELSEN AF BISTANDEN TIL
TREDJELANDE
2INDHOLDSFORTEGNELSE
FORORD ved styrelsen for EuropeAid Samarbejdskontoret...................................................4
Indledning..................................................................................................................... .........6
1. Reformafforvaltningenafbistandentiltredjelande, et udfordringernesår...............81.1. Reformprocessen......................................................................................................81.2. Bedreprogrammering...............................................................................................91.3. Evaluering..............................................................................................................111.4. resultatorienteretovervågning og resultatorienterede udviklingsprojekter...............121.5. Dekoncentrationafprojektforvaltningentil Kommissionensdelegationer...............131.6. Sammenhæng, koordinationog komplementaritet ..................................................152. FREMSKRIDT MED REALISERING AFUDVIKLINGSMÅLENE ....................20
2.1. Millennium-udviklingsmålene................................................................................202.2. Fattigdomsbekæmpelse...........................................................................................252.3. Måling AfResultater Ved Hjælp AfIndikatorer.....................................................272.4. Sektormålretning I Programmeringsprocessen........................................................292.5. politisk initiativer ieu-prioriteredeområder............................................................312.6. integrering afdetværgåendetemaer.......................................................................383. Implementering: Horisontale instrumenter..............................................................463.1. Det europæisk initiativ for demokratiog menneskerettigheder................................463.2. Fødevaresikkerhed..................................................................................................513.3. Sundhed: Fattigdomsbetingede sygdomme ogreproduktivsundhed........................563.4. NARKOTIKABEKÆMPELSE..............................................................................583.5. SAMMENKOBLING AFNØDHJÆLP, REHABILITERING OG UDVIKLING..593.6. MILJØ....................................................................................................................623.7. PARTNERSKABMED NGO'ERNE.....................................................................644. Gennemførelse: Regionerne...................................................................................684.1. REGIONER, DEREROMFATTET AFDEN EKSTERNEBISTAND.................684.2. SYDØSTEUROPA: BALKANLANDENE ............................................................70
4.3. Østeuropa,Kaukasusog Centralasien.....................................................................944.4. DETSYDLIGE MIDDELHAVSOMRÅDE MELLEMØSTEN...........................111
34.5. Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) ...............................................................131
4.6. Asien....................................................................................................................16 7
4.7. Latinamerika........................................................................................................1925. Featureartikel: Resultatorienteret udviklingsapproach...........................................2175.1. Landepræstationer og projektpræstationer.............................................................2175.2. Overvågning afresultater: Landepræstationer.......................................................2185.3. Projektresultater: Resultatorienteret overvågning..................................................2275.4. Konklusion:.........................................................................................................2336. Finansielletabeller...............................................................................................2347. BILAG.................................................................................................................2417.1. Harmonisering afkontrakt-og finansieringsprocedurerne.....................................2417.2. Bistand tiltredjelandeog "RAL"..........................................................................2427.3. Evaluering............................................................................................................2497.4. Revisionsarbejdet i2001.......................................................................................2537.5. Innovation............................................................................................................2547.6. Forbindelserne med andre internationaleorganisationer........................................2557.7. Gennemsigtighed og synlighed.............................................................................2567.8. EU-bistand, der ikkeer omfattet afdenneberetning..............................................257
4Forord
I 2001 fandt der en gennemgribende reform af forvaltningen af EU's eksterne bistand sted for
at få øget tempoet i udbetalingerne og forbedret kvaliteten, indvirkningen og synligheden af
projekterogprogrammer ihele verden.
Den 1. januar 2001 oprettedes EuropeAid Samarbejdskontoret, hvorved ansvaret for
forvaltningen af hele projektforløbet - fra identifikation til evaluering - blev bragt sammen i
en enkelt organisation, mens ansvaret for programmeringen blev konsolideret inden for GD
Udvikling og GD Relex. Der blev oprettet en ny tværtjenstlig kvalitetsstøttegruppe, som
skulle være med til at forbedre programmeringen, og Kommissionen fremlagde 112 nye
landestrategidokumenter, hvor der blev skabt sammenhængende flerårige rammer for
forbindelserne med tredjelande.
Som det er uundgåeligt for en reform af disse dimensioner, vil det tage tid, inden den fulde
effekt opnås. Der er dog allerede nogle positive resultater, for eksempel i form af bedre
budgetgennemførelse. På det seneste møde i OECD's Komité for Udviklingsbistand (DAC)
blev disse bestræbelser fremhævet: "Det Europæiske Fællesskab har i væsentlig grad
forbedret sine udviklingspolitikker og -strategier siden den sidste revision i 1998 ...". Denne
udtalelse fremgår af referatet af DAC-mødet. Kommissionen opfordres endvidere til at følge
reformtempoet op.
Hvad angår udviklingspolitik har EF gjort betydelige fremskridt og sat øget fokus på
fattigdommen i sine programmer samt truffet konkrete foranstaltninger for at nå millennium-
udviklingsmålene. Dette betød, at der blev vedtaget et ambitiøst handlingsprogram for EU's
udviklingspolitik. Inden for denne dagsorden vedtog Kommissionen også en vidtrækkende
handlingsplanombekæmpelse affattigdomsrelaterede sygdomme iudviklingslandene.
Der blev også opnået en større sammenhæng mellem udviklingspolitik og andre politikker.
Det Europæiske Råd iGöteborg blevenigt omenstrategi, hvor miljø og bæredygtig udvikling
skal integreres i EU's udviklingspolitik. Og med indledningen af en ny handelsrunde i Doha
blevder lagt yderligere vægt på forbindelsen mellem handelog udvikling.
I årsberetningen fra 2001 er såvel Rådets som Europa-Parlamentets ønsker blevet tilgodeset,
idet den er mere uddybende, baseret på solide data og resultatorienteret. Det er et positivt
skridt idenrigtige retning, og det vilblive yderligere udbygget fremover.
I beretningen er der oplysninger om gennemførte programmer og vurderinger af resultaterne
på stedet: lige fra fremme af menneskerettigheder på Balkan til vandforvaltning i Asien; fra
sundhed i Afrika til almen og faglig uddannelse i Latinamerika; fra hurtig mobilisering i
Afghanistan til institutionsopbygning iRusland.
Somnoget nyt indeholder denne årsberetning en temaartikel. Kommissionen bevæger sig som
de fleste andre donorer i stigende grad mod en mere resultatorienteret udviklingsbistand.
Under temaet beskrives det igangværende arbejde, og det angives "hvor vi er" med hensyn til
at finde effektive og pålidelige metoder til måling af den virkning, som vor udviklingsbistand
har.
Der er stadig enorme udfordringer at tage fat på. Men målsætningerne er klare - at forbedre
resultatet afEU-bistandenog at bidrage tilsikkerhed og fremgang for alle.
5Chris Patten Kommissionsmedlem med ansvar for eksterne forbindelser
Formand for bestyrelsenfor EuropeAidSamarbejdskontoret
PoulNielson Kommissionsmedlem med ansvar for udvikling
A dm i ni s tr a ti vl e d e rafb es ty r el s enf orE u r op e A i dS am a rb ej d s k on tor e t
Günter Verheugen Kommissionsmedlem med ansvar for udvidelsen
Medlemafbestyrelsenfor EuropeAidSamarbejdskontoret
PascalLamy Kommissionsmedlem med ansvar for handel
Medlemafbestyrelsenfor EuropeAidSamarbejdskontoret
Pedro Solbes Mira Kommissionsmedlem med ansvar for økonomiog finanser
Medlemafbestyrelsenfor EuropeAidSamarbejdskontoret
6INDLEDNING
I denne beretning sammenfattes det første år af EuropeAid Samarbejdskontorets
gennemførelse af EF's eksterne bistandsaktiviteter1. Den dækker et bredt område, fra
generelle fremskridt mod millennium-udviklingsmålene til individuelle eksempler på,
hvordan penge fra EF er blevet brugt, og hvad der er opnået. EU er den største donor af
ekstern bistand i verden, og EF's andel udgør omtrent 10% af al offentlig udviklingsbistand i
verden. Ifølge denne beretning har EF i 2001 indgået forpligtelser for 9,7 mia. EUR og
udbetalt 7,7 mia. EUR.
Reformen af forvaltningen af ekstern bistand er helt afgørende for resultaterne af disse
aktiviteter. Selve beretningen er et vigtigt udslag af reformen, idet den giver større
gennemsigtighed og ansvarlighed. I beretningen gøres der samlet rede for alle geografiske og
horisontale programmer, og den erstatter derfor en hel række tidligere programspecifikke
rapporter.
De fremskridt, der er gjort på prioriterede områder i forbindelse med reformen - bedre
programmering, samling af hele projektforløbet under et tag og større ansvar til
delegationerne på stedet - er der gjort nærmere rede for i kapitel 1. Reformprocessen blev
lanceret i maj 2000, og der er stadig lang vej igen, inden målene kan nås, men der er allerede
sket tydelige forbedringer. For eksempel har der for første gang siden 1990 været et fald i de
udestående forpligtelser.
I første afsnit understreges det også, hvor stor betydning det har, at der er sammenhæng,
koordinering og komplementaritet i de EF-politikker, som skal fremme udvikling,
fattigdomsreduktion og integration i verdensøkonomien. Hvad angår sammenhæng er
spørgsmålet at finde den rigtige blanding af politikker for hver region og hvert land under
anvendelse af udviklingsbistand, humanitær bistand, den fælles udenrigs- og
sikkerhedspolitik, handelsrelateret teknisk bistand, menneskerettigheder, miljø osv. Der er
fundet bedre programmeringsværktøjer, som kan give en sammenhængende overordnet
ramme. Koordinering med andre donorer ogbedre komplementaritet ipolitikker og aktiviteter
er også af væsentlig betydning for en effektiv ekstern bistand. I beretningen beskrives det,
hvilke foranstaltninger EF har truffet på dette område sammen med medlemsstater, FN,
Bretton Woods-institutionerne og andre donorer.
Med millennium-udviklingsmålene, der blev vedtaget af det internationale samfund i
september 2000, er der fastlagt en fælles ramme, hvor man kan fokusere indsatsen og måle de
fremskridt, der gøres på udviklingsområdet. I kapitel2 iberetningen gives en oversigt over de
globale fremskridt, der er gjort i retning af disse mål, og der gøres rede for EF's eksterne
bistandsaktiviteter inden for disse rammer. Der fokuseres på EF's særligt prioriterede områder
som sundhed og uddannelse og på aktiviteter, der skal sikre, at fælles temaer som
menneskerettigheder ogmiljø blive indarbejdet ialle projekterog programmer.
1Bistand til kandidatlandene er ikke omfattet af denne beretning. For nærmere oplysninger om Phare-,
Ispa- og Sapard-programmer henvises til årsberetningerne, som er offentliggjort under følgendeadresser:
http://www.europa.eu.int/comm/enlargement/pas/phare/publist.htm
http://www.inforegio.cec.eu.int/wbpro/ispa/ispa_en.htm
http://www.europa.eu.int/comm/enlargement/pas/sapard.htm
For humanitær hjælp henvises tilECHO’s årsberetning på:http://europa.eu.int/comm/echo/en/publicat/publications.htm
7De instrumenter, der skal sikre, at horisontale politiske prioriteter som fødevaresikkerhed og
narkotikabekæmpelse samt de tidligere nævnte prioriteter kommer til at indgå i aktiviteterne
på disse områder, er beskrevet i kapitel 3. Der er gjort nærmere rede for individuelle
projekter, der er gennemført i 2001, samt for budgettildelinger og prioritering for den enkelte
region.
EF's regionale programmer er beskrevet i kapitel 4. Aktiviteterne på Balkan, i Østeuropa og
Centralasien, Middelhavsområdet, landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet, Asien og
Latinamerika er beskrevet under fælles tematiske overskrifter, der afspejler
udviklingsprioriteterne for EF's bistand. Det betyder, at det er let at foretage en
sammenligning mellemregionerne af for eksempel udviklingen i landdistrikter eller transport.
Også ECHO's aktiviteter samt EIB-lånbliver behandlet idette kapitel.
I kapitel 5 gennemgås en mulig resultatorienteret tilgang til udvikling. Ud fra
landestrategidokumenter og indikatorer undersøges det, hvilke kriterier der kan benyttes til
overvågning af landenes præstationer. Der er ligeledes beskrevet et pilotforsøg med et
resultatorienteretovervågningssystemfor udviklingsprojekter.
I kapitel 6 er der vist et fuldstændigt sæt af finansielle tabeller. De er delt op i de kategorier,
somer fastlag afOECD's Komité for Udviklingsbistand.
Endelig gives der i bilagene en detaljeret oversigt over aktiviteter, der har at gøre med
reformenafforvaltningenafEF's eksterne bistand. Det fremgår heraf, hvilke fremskridt der er
gjort med hensyn til harmonisering af finansielle procedurer, såvel internt som sammen med
andre institutioner. Der gøres også nærmere rede for, hvad der er gjort i2001 for at nedbringe
ophobningen af uindfriede forpligtelser, revision, aktiviteterne i EuropeAid's
Innovationskontor, forbindelser medandreorganisationeroggennemsigtighedogsynlighed.
Det erKommissionens opgave at sørge for, at reformen bliver gennemført, at den får lov til at
slå rod, og at målene opfyldes. I beretningen gøres der rede for, hvilke foranstaltninger der er
truffet i2001 med henblik herpå.
81. R EFORM AF FORVALTNINGEN AF BISTANDEN TIL TREDJELANDE ,ET
UDFORDRINGERNESÅR
I dette kapitelredegøres der for fremskridtene i2001 med den reformaf forvaltningen afEU's
bistand til tredjelande, der blev indledt i maj 2000. Processen for forvaltningsreform er et
naturligt udgangspunkt for årsberetningen, da den berører alle aspekter af EU's bistand til
tredjelande, som beskrives i nærmere enkeltheder i de følgende kapitler. Reformen af EU's
udviklingspolitik, der blev lanceret i november 2000 og forløber side og side med
forvaltningsreformer,omtales ikapitel2.
1.1. Reformprocessen
Da den nuværende Kommission tiltrådte i september 1999, stod den over for en
alarmerende situation med hensyn til gennemførelsen af bistand til tredjelande. EF-
programmers relevans og kvalitet var genstand for stigende udtalt kritik, og
Kommissionens image og troværdighed var stærkt faldende set med
modtagerstaternes og medlemsstaternes øjne og hos partnerne blandt de multilaterale
institutioner.
Den16. maj2000 lancerede Kommissionenet programfor reformaf forvaltningen af
deneksterne bistand2med følgende hovedmål:
•at forbedre projekternes og programmernes kvalitet
•at sikre en hurtigere gennemførelse
•at sikre, at procedurerne for den finansielle, tekniske og kontraktmæssige
forvaltning følger de højeste internationale standarder og
•at øge virkningerne og synligheden af Den Europæiske Unions (EU's) bistand til
tredjelande.
Sammen med reformprocessen har man søgt at opnå et bedre forhold mellem
politiske prioriteter og budgettildelinger . På Rådets uformelle samling
(almindelige anliggender) i Evian den 2.-3. september 2000 og Rådets samling
(almindelige anliggender) den 9. oktober 2000 understregede EU-
udenrigsministrene, at sammenhængen i EU's eksterne indsats måtte styrkes. På
Rådets samling (almindelige anliggender) i januar 2001 pegede de endvidere på, at
EU's mål skulle omsættes til konkrete tilsagn, og at samvirket mellem EU's og
medlemsstaternes indsats skulle forbedres for at gøre EU's aktion i tredjelande mere
effektiv.
Der er indkredset en række nøgleinstrumenter til at realisere reformmålene. Der blev
i 2001 udarbejdet og godkendt nye planlægnings- og programmeringsredskaber for
EU's udviklingssamarbejde, særlig landestrategidokumenter. De ER det vigtigste
strategiske forvaltningsinstrument i EU's bistand (se punkt 1.2 i dette kapitel).
Forvaltningen af evalueringer er blevet forbedret. Blandt andre ting kan nævnes, at
2SEK(2000) 814 af 16. maj 2000 – Meddelelse fra ‘Relex’-kommissærerne: Chris Patten (eksterne
forbindelser), Poul Nielson (udvikling), Günter Verheugen (udvidelse), Pascal Lamy (handel) og PedroSolbesMira(økonomiskeogmonetæreanliggender).
9evalueringerne er blevet mere upartiske, og at resultaterne af demautomatisk bringes
ind i beslutningsprocessen tillige med udformningen og gennemførelsen af projekter
og programmer (punkt 1.3). Udvikling af et resultatorienteret overvågningssystem
for projekter og programmer forudsætter bedre evalueringer (punkt 1.4). Det er et
første men meget vigtigt skridt i reformen. Kommissionen har også givet sig i kast
med enproces for delegering af projekt- og programforvaltningen til Kommissionens
delegationer (punkt 1.5). 18 af de 21 delegationer, der var udvalgt til at deltage i
første fase, er nu dekoncentreret. Forberedelserne til anden fase (26 delegationer) er
godt i gang, og de fleste af dem burde kunne fungere på en dekoncentreret måde i
begyndelsen af andet halvår 2002. Endelig beskrives det i punkt 1.6, hvordan
Kommissionen har grebet udfordringen med bedre sammenhæng, koordination og
komplementaritet an. Disse anliggender står i meget nær forbindelse med processen
med landestrategidokumenterne.
1.2. Bedre programmering
1.2.1. Landestrategidokumenter/regionale strategidokumenter
Programmeringen sker på basis af prioriteterne i landestrategidokumenterne/de
regionale strategidokumenter (LSD/RSD), som lægger en 'strategisk ramme' for EU's
samarbejdsprioriteter i et givet land eller en given region3.D e te rf ø r s t eg a n g ,a t
Kommissionen har lagt en sammenhængende ramme for sine forbindelser med
tredjelande, som omfatter både udviklingsbistand og andre essentielle relevante EU-
politikker ('policy mix’).
I 2001 påbegyndte Kommissionen processen med udarbejdelse af
landestrategidokumenter/regionale strategidokumenter for partnerne i alle regioner,
der er omfattet af de forskellige forordninger: for AVS (Afrika, Vestindien og
Stillehavet), ALA (Asien og Latinamerika), CARDS (Balkan), MEDA
(Middelhavsområdet), TACIS (Østeuropa og Centralasien). Strategierne er udformet
i samarbejde med de nationale regeringer, medlemsstaterne, andre bilaterale donorer
og så vidt muligt med repræsentanter for civilsamfundet4. Over 110 landestrategier
eller regionale strategier er allerede færdige eller langt fremme i
forberedelsesprocessen. Man skønner, at alt arbejde vil være færdiggjort inden
udgangen af 2002, hvor det vil blive offentliggjort på følgende netsteder
http://europa.eu.int/comm/external_relations/sp/index.htmand
http://europa.eu.int/comm/development/strat_papers/index_fr.htm
1.2.2. iQSG
Som led i reformprocessen blev der i januar 2001 nedsat en tværtjenstlig
kvalitetsstøttegruppe (inter-service Quality Support Group (iQSG)). Dens
hovedopgave er at vurdere udkastene til landestrategidokumenter og regionale
strategidokumenter og de vejledende programmer for at sikre en konsekvent høj
kvalitet. iQSG intervenerer på et relativ tidligt stadium i programmeringsprocessen
for at få de bedste resultater. Hidtil er der screenet over 110
programmeringsdokumenter. iQSG har også udarbejdet retningslinjer til
implementeringenafden fælles ramme for landestrategidokumenterne og afholdt fire
3SEK(2000) 814, SEK(2000) 1049 af 15. juni 2000 og Rådets konklusioner (udvikling) af
10. November 2000.http:/www.consilium.eu.int/Newsroom/newmain.asp?lang=1
4Høringafcivilsamfundeter en pligtihenholdtilartikel2iCotonou-aftalen.
10uddannelsesseminarer vedrørende programmering. Endelig har iQSG oprettet et
netsted på Kommissionens Intranet til at forbedre den interne kommunikation
mellemalle, der er involveret iprogrammeringsprocessen.
Den egentlige målestok for iQSG-vurderingen har været den fælles ramme for
landerstrategidokumenterne, som Rådet har vedtaget. iQSG har foruden at
kommentere form, stil, præsentation og generel læseværdighed bestræbt sig på at
fokusere på to centrale aspekter:
•kvaliteten af vurderingen af udviklingspotentiellet, behovene og hindringerne i
udviklingsprocessen
•sammenhængen mellem analysen og den foreslåede EU-responsstrategi med
undersøgelse af, hvorvidt EU-interventionerne svarer overens med
udviklingsudfordringer på mellemlang sigt
•fokus på fattigdom i den foreslåede strategi samt sammenhæng med andre EU-
policy-mål
•koncentrationsfokus/-grad; omfanget af komplementaritet mellem EU-bistanden
ogandre donorers, særlig EU-medlemsstaternes
•bistandsbetingelser
•definitionen af indikatorer til at overvåge landenes resultater med hensyn til
økonomisk vækst ogfattigdomslempelse
•spørgsmålet om all ekstern bistand fra Kommissionen til det pågældende land er
omfattet (sammenhæng mellem landetildelingenog dehorisontale budgetposter)
•tilgodeseelse af sammenhæng mellem udviklingspolitik og andre EU-politikker af
relevans for partnerlandet/-regionen(‘policymix’).
Kommissionen mener, at der med iQSG's konstateringer er gjort et stort skridt i
kvalitetshenseende i EU-programmeringen af bistanden til tredjelande. iQSG fandt,
at de dokumenter, den havde gennemgået, i almindelighed svarede overens med
kravene i rammen for LSD. Redaktørerne af dokumenterne fik udpeget de vigtigste
svagheder, således at de kunne foretage denødvendige ændringer.
Der kan stadig foretages yderligere forbedringer af programmeringen. Med dette in
mente vil Kommissionen foretage en analyse af LSD-processen og forelægge sine
resultater i en rapport til Rådet (udvikling) i november 2002. Rapporten kommer
også tilat indeholde forslag til en yderligere forbedring af programmeringsprocessen
forud for dennæste revisionaf landestrategidokumenterne.
1.2.3. Sammenlægning af projektcyklussen og oprettelse af EuropeAid samarbejdskontoret
Den 1. januar 2001 overtog de geografiske generaldirektorater (GD for eksterne
forbindelser og GD for udvikling) ansvaret for programmering og strategi, medens
det nye EuropeAid samarbejdskontor (EuropeAid) fik ansvaret for resten af
projektcyklussen (fra identifikation af projekter til efterfølgende evaluering). Denne
omorganisation affødte en tilsvarende flytning af personale og ansvarsopgaver. Der
11blev underskrevet en tværtjenstlig aftale i juni 2001, hvorved det klarlægges, hvilken
rolle og hvilke ansvarsopgaver der tillægges de tre generaldirektorater, der er mest
involveret iforvaltningenafbistandentiltredjelande.
1.2.4. Forbedring affinansforvaltning og resultater
De første virkninger af forvaltningsreformprocessen, hvad angår procedurer og
finansforvaltning og resultater, blevtydelige iløbet af2001. Heriblandt kannævnes:
•en forbedring af budgetgennemførelse i almindelighed med en stigning i
betalingerne på 20% sammenlignet med 2000
•budgetforpligtelsesprofilen viste en mere jævn fordeling over regnskabsåret (52%
af budgettet blev gennemført i sidste kvartal sammenlignet med et gennemsnit på
68% iperioden1998-2000)
•for første gang siden 1990 var der en nedgang i de udestående forpligtelser, der
endnu skulle indfries. Nedgangen var på 3%. Antallet af betalingsår til at afvikle
de uindfriede forpligtelser faldt fra 4,12 år ved udgangen af 2000 til 3,66 år ved
udgangenaf2001
•en indskrænkning af antallet af individuelle budgetposter (14%) sammenlignet
med 2000
•indførelsen af nye, forenklede kontraktindgåelsesprocedurer (med et antal
procedurer nedsat fra 46 til 8) er blevet fremskyndet med en praktisk vejledning
og
•arbejdsopgaverne for 48 tekniske bistandskontorer, der blev opløst i 2001, er
blevet internaliseret.
1.3. Evaluering
Evalueringen af bistanden til tredjelande styrkes som led i reformen og integreres
bedre i beslutningsprocessen. Der er også sikret upartiskhed i evalueringsfunktionen
som ønsket af OECD/DAC. Evalueringstjenesten, som foretager tematiske,
sektorielle og 'geografiske' evalueringer (lande og regioner), og de operationelle
tjenester og policy-tjenesterne, der har ansvaret for at vurdere dem og tage de
nødvendige skridt til at efterkomme resultaterne og henstillingerne, holdes klart
adskilt.
1.3.1. Evalueringsprogrammet for 2001
Evalueringsenhedens arbejdsprogram for 2001 blev vedtaget af EuropeAid
samarbejdskontorets bestyrelse på denne første møde i februar 2001. Foruden den
sædvanlige policy-analyse af større sektorer, tværgående emner, instrumenter og
landeprogrammer blev også selve programmeringsprocessen og 'policy mix'
behandlet. Ved årets udgang var der færdiggjort 17 evalueringer, medens andre 8
endnu var i gang. I 2001-programmet er evalueringerne samlet omkring fire emner.
Der findes enkomplet beskrivelse ikapitel7 - bilag - punkt 7.3.
121.4. resultatorienteret overvågning og resultatorienterede udviklingsprojekter
Både landeindikatorerne og overvågningen af projektresultaterne bidrager til
vurderingenafresultaterneafEU'sudviklingssamarbejde.
Deres roller er komplementære, og den lære, der drages af begge, skal kunne
benyttes i policy-udformningen på alle planer. Der findes nærmere oplysninger om
de to fremgangsmåder ikapitel5.
Kommissionen går efterhånden i retning af en resultatorienteret udviklingsbistand,
og et vigtigt skridt er desuden at foretage en første afprøvning af et system for
regelmæssig overvågning af, hvilke resultater der opnås med projekter , dvs.
udkomme og eventuelle virkningerformodtagerne .
I 2000 udformede Kommissionen et forbedret resultatorienteret overvågningsystem
for ALA/MED/AVS- og Balkanregionen, sombygger på Kommissionens system for
forvaltning afprojektcyklussen. Systemet blevafprøvet og forbedret iløbet af2001.
Hovedformålet er at indsamle resultatorienterede oplysninger om projekter i felten
ogindberetteomfremskridt. Systemet giver et overblik over projekters fremskridt
i retning af resultater for både delegationerne og Aidco-kontoret. Det er ikke
primært rettet mod projektmyndighederne, hvis daglige forvaltning kræver mere
detaljeret information, selvom det naturligvis kan benyttes af dem såvel som
partnerministerierne og -regeringerne.
Systemet involverer kortvarige besøg i felten af erfarne eksterne eksperter, som
udfylder halvstandardiserede pointblade og anslår projekternes og programmernesnyttevirkning, gennemslagskraft, virkninger, relevans og sandsynlige
bæredygtighed . For at sikre konsekvens i systemet defineres hvert af de fem
kriterier omhyggeligt efter den gældende metode og opdeles derefter i deres
komponenter, som eksperten skal overveje nøje, inden han giver sin vurdering. De
eksterne eksperter har forskellig sektorspecifik og geografisk viden og erfaringer. De
arbejder i passende små grupper; deres arbejde bygger på analyse af dokumentation
og interviews med repræsentanter for alle aktører i et givet projekt, herunder de
endelige modtagere. Nøgledata, såsom projektbudgettet, noteres, men der foretages
ingen revision eller indgående finansielovervågning. Rapporterne, udtalelser fra task
managers og grundlæggende projektdokumentation registreres i den centrale
database, sombliver et centralt forvaltnings- oginformationsredskab.
13Der føres tilsyn med igangværende projekter (mindst seks måneder
gennemførelsestid og med endnu seks måneders varighed) af en vis størrelse (ca. 1
mio. EUR). Ved udgangen af 2001 var der ført tilsyn med ca. 500 projekter til en
samlet værdi af 4,7 mia. EUR i Latinamerika, Asien, Afrika, Vestindien, Stillehavet
ogiMED-regionenogpåBalkan.
Kapitel 5 giver et første indblik i projektresultaterne fra udformning til
afprøvningsfase.
1.5. Dekoncentration afprojektforvaltningen tilKommissionens delegationer
Dekoncentrationen til Kommissionens delegationer af forvaltningen af bistanden til
tredjelande er et nøgleelement i reformen af forvaltningen af bistanden til
tredjelande. Princippet er, at hvad der bedre kan forvaltes og besluttes på stedet i det
pågældende land, skalsker dérog ikke iBruxelles.
Kommissionen har sat sig en yderst stram tidsplan. Målet er at dekoncentrationen
skalgælde alle delegationer indenudgangenaf2003 itre på hinanden følgende faser:
21 delegationer i 2001, endnu 26 i 2002 og de resterende 31 AVS-delegationer i
2003.
1.5.1. Fremskridt siden 2001
Det ambitiøse mål for 2001 - nemlig dekoncentration af 21 delegationer5-b e r ø r t e
alle geografiske områder og dermed programmer af meget forskellig art. For at
realisere dette mål måtte Kommissionens tjenestegrene sideløbende hermed arbejde
på at udvikle konceptet, med tekniske forberedelser og logistisk planlægning. Dette
komplicerede forehavende skulle lanceres samtidig med, at andre elementer i
reformprocessen blev bragt på plads både inden for Relex (oprettelse af EuropeAid
samarbejdskontoret, integration af projektcyklussen osv.) og mere generelt i
Kommissionen (finansiel og administrativ reform). Desuden var de finansielle
ressourcer, der kunne tilvejebringes til denne første fase i dekoncentrationen, ret
beskedne, særlig i henseende til nye tjenestemandsstillinger (begrænset til 40). Dette
forhold vil bedre sig i 2002: der vil være 114 stillinger til rådighed til at lancere
anden fase og konsolidere første fase, hvor det er nødvendigt.
1.5.2. Forberedelser til dekoncentration
I første kvartal 2001 blev der fastlagt et harmoniseret koncept for dekoncentrationen
for alle geografiske programmer. Det skete efter følgende principper:
•med tidenskaldekoncentrationen berøre alle programmer
•dekoncentrationenskal berøre alle faser iprojektcyklussen
5De21 delegationer iførstefaseer:
Europa:Kroatien, RuslandMiddelhavsområdet:Egypten, Marokko, Tunesien,TyrkietASIEN :Indonesien, Thailand, Indien, KinaLatinamerika:Nicaragua,Bolivia, Argentina,Mexico, BrasilienAfrika/AVS: Sydafrika, Senegal, Côte d'Ivoire, Kenya, Mali, Den Dominikanske Republik
14•dekoncentration forudsætter betydelige ekstra ressourcer (menneskelige og
materielle)
•hovedkvarterets rolle skal udvikle sig i retning af koordination, kvalitetskontrol,
ledelseskontrol, teknisk støtteog forbedring afarbejdsmetoder.
På det praktiske plan medfører dekoncentrationen følgende ændringer for
delegationerne:
•et mere aktivt bidrag til programmeringen, skønt det endelige ansvar fortsat skal
ligge hos GD for eksterne forbindelser og for udvikling alt efter det geografiske
område
•direkte ansvar for identifikation og forundersøgelse med metodemæssig og
teknisk støtte fra EuropeAid samarbejdskontoret, som også skal have ansvaret forden endelige kvalitetskontrol af finansieringsforslagene og for at vedtage dem i
beslutningsprocessen(forvaltningsudvalgsprocedureosv.)
•direkte ansvar for kontrakt- og finansforvaltning under streng overholdelse af
procedurerne, hvilket kræver sikker adgang til hovedkvarterets systemer for
finans- ogregnskabsforvaltning
•direkte ansvar for den tekniske gennemførelse, hvilket kræver teknisk ekspertise
på stedet ogmulighed for at søge mere specialiseret rådgivning ihovedkvarteret.
Mellem april og december 2001 omfattede den praktiske forberedelsesproces
afprøvning af sikre edb-forbindelser, tilpasning af informationssystemet for
dekoncentreret forvaltning, udarbejdelse eller ajourføring af procedurehåndbøger,
udstikning af retningslinjer for finansielle kredsløb, udarbejdelse af et specifikt
uddannelsesprogram og tilvejebringelse af finansieringsmidler til dekoncentrationen
afde 21 delegationer iførste fase.
1.5.3. Dekoncentration til de 21 delegationer iførste fase
Arbejdet med at forberede selve de 21 delegationer på dekoncentration begyndte i
begyndelsen af 2001. I juli 2001 havde alle delegationschefer været igennem en
høring med Relex-generaldirektoraterne for at aftale, hvilke yderligere ressourcer der
var nødvendige, og for at fastlægge en handlingsplan til at tilvejebringe dem.
Resultatet som helhed af denne proces - og de deraf følgende udfordringer for
Kommissionens tjenestegrene - kansammenfattes som følger:
•der skulle udvælges, ansættes og uddannes 307 ekstra personalemedlemmer
(tjenestemænd og andre ansatte) indenderes udstationering på de 21 delegationer
•18 afde 21 delegationer skulle enten flytte kontoreller leje ekstra kontorlokaler
•der skulle installeres sikre edb-forbindelser i 19 af de 21 delegationer for at give
demadgang til Kommissionens regnskabs- og forvaltningsinformationssystem.
Fremskridtene med dette arbejde ved udgangen af 2001 var ret tilfredsstillende.
Flertallet af de 21 delegationer var klar til at operere på en dekoncentreret måde fra
januar 2002 itide tildet nye regnskabsår.
151.5.4. Forberedelser til andenfase
Listen over de 26 delegationer6, der skal dekoncentreres i 2002, blev vedtaget i
september 2001. Afghanistan blev føjet til listen senere med henblik på hurtig
dekoncentration, så snart de lokale forhold tillader det.
Forberedelsesarbejdet blev indledt straks derefter. Der vil i høj grad blive trukket på
erfaringerne med første fase. Det forventes, at dekoncentrationen for det første hold
kandidater vil være gennemført i september 2002 (under forudsætning af, at
problemerne med kontorlokaler løses).
1.6. Sammenhæng, koordination og komplementaritet
1.6.1. Forbedring af policy-sammenhængen
At garantere sammenhæng mellem målene for EU's udviklingspolitik og dens politik
og mål på andre områder er en operationel prioritet såvel som en retlig forpligtelse
for Kommissionen.
Det Europæiske Fællesskab har bilaterale associerings- og samarbejdsaftaler med de
fleste lande i Afrika, Asien, Latinamerika, såvel som i Middelhavsområdet og på
Vestbalkan, hvoraf størstedelen er udviklingslande. EU har etableret en lang række
politikker til at fremme udvikling, fattigdomslempelse og integration i
verdensøkonomien. Det sker på forskellig måde fra land til land og region til region.
De specifikke mål og områder for samvirke med EU afhænger af en række faktorer,
som har med det berørte land at gøre: nationalindkomst, fattigdomsfrekvens, politisk
udvikling, handelsstrukturer, geografisk beliggenhed i nærheden af Den Europæiske
Unionosv.
Udfordringen for EU er at finde frem til den rette blanding af politikker for hver
region og hvert land. Det brede udvalg af politikker, som EU har til rådighed, giver
den en enestående mulighed for at anvende en blanding af samarbejdsinstrumenter
med den rette nyttevirkning og gennemslagskraft, herunder udviklingsbistand,
fiskeriaftaler, handelsinstrumenter, politisk dialog og udenrigspolitiske instrumenter.
Disse forskellige instrumenter skal anvendes på et mere sammenhængende måde på
basis af landestrategidokumenterne. Alle Kommissionens tjenestegrene høres ved
udarbejdelsen af et landestrategidokument foruden partnerlandet selv. LSD skal
indeholde et afsnit med en beskrivelse af de forskellige EU-politikker, som påvirker
partnerlandet, og en analyse afdet relevante policy-mix.
Nedenfor gives der to konkrete eksempler på, hvordan spørgsmålet omsammenhæng
er blevet behandlet i praksis inden for fiskeri og fødevarehjælp/fødevaresikkerhed.
Følgende kapitel(kapitel2) giver andre eksempler.
6De26 delegationer ianden faseer:
Europa:Albanien, Georgien, Kasakhstan, Ukraine.Middelhavsområdet:Algeriet, Vestbredden /Gazaområdet,Jordan, Libanon,Syrien.Asien:Bangladesh, Filippinerne, Pakistan, Vietnam.Latinamerika: Colombia, Peru, Uruguay, Chile, Venezuela.AVS: BurkinaFaso, Benin, Cameroun, Etiopien, Madagascar, Niger, Republikken Guinea, Tanzania.
161.6.1.1. Fiskeri
I sin meddelelse om fiskeri og fattigdomslempelse7og under processen med
udformningenaf både Rådetsog Parlamentets konklusioner har Kommissionen været
yderst opmærksom på spørgsmålet om sammenhæng og komplementaritet på
fiskeriområdet. Decentrale målidenne forbindelse var:
•at forbedre konsekvensen og sammenhængen mellem Fællesskabets
udviklingspolitik og andre fælles politikker, der påvirker fiskerisektoren
•at tilskynde til sammenkobling af foranstaltninger, der støttes af EU, og
medlemsstaternes gennem en fælles holdning til emnerne og strategierne til at
behandle dem.
Dette arbejde, der er gjort i nært samarbejde med Kommissionens tjenestegrene med
ansvar for fiskeri og udvikling, har bevirket en større sammenhæng mellem EU's
udviklingspolitik på den ene side og den fælles fiskeripolitik på den anden side. De
drivendeelementer herihar været:
•EU's udviklingspolitik, somhar medvirket til, at fiskerianliggender istigende grad
medtages ilandestrategidokumenterogregionale strategidokumenter
•den fælles fiskeripolitik, som i stigende grad vil blive rettet mod bæredygtig
udvikling, både hjemme og i Unionens internationale forbindelser i
fiskerisektoren.
1.6.1.2. Fødevarehjælp/fødevaresikkerhed
I september 2001 udsendte Kommissionen en meddelelse om evalueringen og den
fremtidige orientering af Rådets forordning (EF) nr. 1292/96 om
fødevarehjælpspolitik og fødevarehjælpsforvaltning og om særlige aktioner til støtte
for fødevaresikkerheden8. Med denne meddelelse har Kommissionen gjort store
fremskridt med spørgsmålet omsammenhæng.
Der er dermed sikret større intern sammenhæng i anvendelsen af fødevarehjælp i
forbindelse med den humanitære bistand og denfælles landbrugspolitik.
•Fødevarehjælpen i naturalier, der leveres i henhold til forordningen om
fødevarehjælp/fødevaresikkerhed og hovedsagelig kanaliseres gennem direkte
statslige programmer, EuroeAid/ngo'er og WFP, vil blive mobiliseret i) somsupplement til ECHO's indsats som nødhjælp i tilfælde af større og langvarige
kriser, ii) som et bidrag til strategiske reserver og sikkerhedsnet og iii) til
sammenkobling afnødhjælp, rehabilitering og udvikling.
•Fødevarehjælpen i naturalier er blevet klart adskilt fra afviklingen af overskud af
landbrugsprodukterog er blevet et redskab iudviklingsbistanden.
Hvad angår den eksterne sammenhæng har Kommissionens tjenestegrene gjort
betydelige fremskridt med inden for rammerne af den internationale
7Kommissionensmeddelelseom fiskeriog fattigdomslempelse(KOM(2000)724af8.11.2000).
8KOM (2001)473af5.9.2001, ændretden 12.9.2001 KOM(2001)473/2.
17fødevarehælpskonvention og WTO-forhandlingerne for at nå frem til strammere
regler og større gennemsigtighed ileveringenaffødevarehjælp tiludviklingslandene:
•Fødevarehjælp bør leveres som gavebistand. Den bør dog begrænses til
katastrofesituationer eller humanitære interventioner, til sammenkobling af
nødhjælp, rehabilitering og udvikling og som et element i sikkerhedsnetstrategier
for særlig udsatte befolkningsgrupper
•For at respektere forbrugsmønstret og undgå markedsfordrejning bør
fødevarehjælpen kun ydes på anmodning af modtagerlandene, som opgiver deres
særlige behov, og
•Donorerne bør så vidt muligt opkøbe hjælpen lokalt eller iregionen.
1.6.2. Koordination og komplementaritet
Øget koordination og komplementaritet er vigtige elementer, der kan gøre EU's
bistand til tredjelande mere effektiv. På det mest grundlæggende niveau betyder
koordinationen, at man er mere bevidst om, hvad andre, der er involveret i en given
sektor eller land eller region, foretager sig, hvorved der åbnes mulighed for et mere
effektivt samarbejde. Koordination er vigtig for at undgå overlapninger eller
inkonsekvens mellem aktører, der søger at realisere fælles mål. Komplementariteten
begynder med koordinationen, men går også videre: det indebærer, at hver af
aktørerne skal rette deres bistand mod en indsats, der har den største nyttevirkning i
betragtning af, hvad andre gør, for således at opnå denstørstesynergi.
Begge koncepter har EU's fulde opbakning. På det politiske plan er de fælles rammer
for EU's og andre instansers interventioner på udviklingsområdet
Millenniumudviklingsmålene. I gennemførelseshenseende integrerer EU sin egen
bistand på landeplan i bredere rammer, hvor det er muligt. Fremgangsmåden med
strategidokumenter for fattigdomslempelse (PRSP), som har EU's fulde støtte (se
kapitel 2), er udformet specielt med henblik på at fremme koordinationen og
komplementariteten mellem donorernes indsats i lavindkomstlande. EU's nye
programmeringstilgang, som også omfatter landestrategidokumenter og en
struktureret dialog med modtagerne (f.eks. AVS), er afgrundlæggende betydning for
at sikre en større koordination og komplementaritet. EU's beslutning om at fokusere
sin udviklingsindsats i almindelighed på seks prioriterede områder, hvor valget i
hvert land bygger på nationale prioriteter og hvad andre gør, er et yderligere bevis på
tilslutningen til disse principper. I senere kapitler drøftes specifikke ændringer i EU's
policy-tilgang og fremgangsmåde i individuelle sektorer og regioner. I dette afsnit
gives der nogle eksempler på, hvad der er opnået fra midten i2001.
1.6.2.1. Mellem medlemsstaterneog Kommissionen
Rådets og Kommissionens retningslinjer for en bedre operationel koordination
mellemEU og medlemsstaterne i alle lande, der modtager bistand fra Unionen, blev
vedtaget under en orienterende debat i Rådet i 20019. Forbedringerne af
programmeringen afEU-bistanden, som omtalt overfor, burde hjælpe hertil. Foruden
konsultationerne om landestrategidokumenter har fælles sektorretningslinjer for
9Rådets samling(almindeligeanliggender)den 22.-23. januar 2001.
18medlemsstaterneog Kommissionen også vist sig at være nyttige (Kommissionen er i
færd med at udarbejde sektorretningslinjer for hvert af de seks prioriterede
indsatsområder;retningslinjerne for transport er allerede vedtaget).
Denne indsats er begyndt at give resultater. Kommissionen afholder med
regelmæssige mellemrum møder med medlemsstaterns generaldirektører for
udvikling. Disse møder er forum for udveksling af synspunkter om bedste praksis,
fælles problemer, aktuelle vanskeligheder og nye tilgange. Med henblik på de større
internationale konferencer i 2002 om finansiering af udvikling (Monterrey) og om
bæredygtig udvikling (Johannesburg) blev der lagt særlig vægt på koordination i
internationale organisationer. Der er gjort en tilsvarende indsats for at fremme en
størreinddragelseafKommissioneniOECD/DAC.
Medlemsstaternes mandat til Kommissionen om at udarbejde en rapport til
forberedelse af Monterrey-konferencen var et positivt tegn på den tillid, der
efterhånden er opbygget. På sin samling i november 2001 anmodede Rådet
(udvikling) Kommissionen om at klarlægge en række spørgsmål og i dialog med
medlemsstaterne at udforske, hvilke initiativer disse kunne gennemføre. Rådet
fremhævede særlig spørgsmålet omat øge bistandsmængden for at nå FN-målet med
0,7% af bruttonationalindkomsten i offentlig udviklingsbistand (ODA) efter en
specifik tidsplan. Foruden bistandens størrelse blev også bistandens nyttevirkning
nævnt sammen med afbinding af bistanden, globale offentlige goder og nyskabende
finansieringskilder. Kommissionens rapport skulle forelægges på Rådets samling
(almindelige anliggender) i februar 2002. Den sammenfattede mulige positive
initiativer somresultat afdrøftelserne mellemKommissionenog medlemsstaterneog
behandlede spørgsmålet om, hvordan den finansielle kløft mellem det aktuelle ODA-
niveau og den nødvendige mængde til at opfylde målene i Millenniumerklæringen
kunne udfyldes. Rapporten og medlemsstaternes indsats har hjulpet til at sikre et
positivt EU-bidrag tilkonferencen om finansiering afudvikling.
1.6.2.2. Med andre donorer
Kommissionen har iværksat flere initiativer sammen med andre donorer inden for
rammerne afde fælles topmøder USA, Canada og Japan med særlig sigte på området
omkring De Store Søer og Afghanistan. Desuden har der fundet flere møder sted på
højt niveau for at forbedre samarbejdet med Norge. Kommissionen undersøger
pilotmodeller for en styrkelse af samarbejdet med andre donorer yderligere. Et første
initiativ har været at modtage tjenestemænd fra Japan i Kommissionen.
Harmoniseringafdonorprocedurerer et nøgleelement iforbedring afkoordinationen,
gennemslagskraften og modtagerlandets ejerskab. Kommissionen har sonderet
terrænet i denne henseende med medlemsstaterne og DAC. Der gøres en lignende
indsats over for FN gennem forhandlinger om generelle rammeaftaler og
omarbejdning affinansforordningen.
1.6.2.3. Med FN
Kommissionenhar forat styrkesinkoordinationmedDe ForenedeNationer ogfor at
fremme komplementariteten ført en alsidig policy-dialog og forhandlinger omforbedring af den generelle rammeaftale mellem EU og FN. Det er sket på møder
med bl.a. UNHCR, ILO, UNDP, UNICEF, UN-NADAFF, FAO, WHO, WFP, IFAD
19og UNESCO. I 2001 vedtog Kommissionen en meddelelse med titlen "Opbygning af
et effektivt partnerskab med FN inden for udvikling og humanitære anliggender"10.
Den generelle tilgang (forbedring af samarbejdet mellem EU og FN) vandt tilslutning
på Rådets samling (udvikling) den 31. maj 2001. Den nye fremgangsmåde vil føre til
et større engagement fra EU's side i tidligere led i policy-dialoger og til et mere
effektivt, gennemsigtigt, forudsigeligt og lettere kontrollerbart operationelt
partnerskab med FN-organer, -fonde og -programmer. Til opfølgning af denne
meddelelse har Kommissionen foretaget en bred analyse af FN-organernes,
-fondenes og -programmernes grundlæggende mandat og kapacitet. På dette
grundlag vil Kommissionen i dialog med medlemsstaterne og hvor der består en
merværdi inden for i fællesskab vedtagne politiske mål foreslå at styrke samarbejdet
med FN-organerne på basis af et strategisk partnerskab. Arbejdsfordelingen mellem
donorer vil derfor blive baseret på udvælgelseskriterier for grundlæggende mandater
ogfokus på komparative fordele, merværdiog komplementaritet.
1.6.2.4. Med BrettonWoods-institutionerne
Der har været intensive kontakter med IMF og Verdensbanken inden for rammerne
af PRSP-processen, både på personale- og ledelsesplan. En PRSP-gruppe fra EU
aflagde besøg i Washington i januar til opfølgning af PRSP-mødet med IMF og
Verdensbanken i Bruxelles i september året før. På mødet blev koordinationen i
forbindelse med PRSP uddybet, navnlig med enaftale omsamfinansiering afPRSC11
i nogle pilotlande og en styrkelse af samarbejdet om støtte til offentligfinansforvaltning. Der skete også fremskridt med hensyn til et fælles syn på
betydningen af resultatbaseret betingethed. Planerne med hensyn til offentlig
finansforvaltning har udmøntet sig i PEFA-programmet (Public Expenditure and
Financial Accountability), der støttes af Verdensbanken, EU og DFID og til dels
finansieres med et EU-bidrag på 1,9 mio. EUR til en trustfond. Samfinansieringen af
PRSC var på den anden side endnu ikke en realitet ved årets udgang. Det skyldes i
hovedsagen, at der kun var tre lande (heraf 2 AVS-stater), der havde modtaget en
PRSC, og at samarbejdet på stedet til tider ikke var som forventet. I mellemtiden er
EU blevet involveret i fælles budgetstøtte sammen med andre donorer, hvilket til en
vis grad begrænser fremtidige muligheder for PRSC-samfinansiering med Banken.
Der fandt flere kontakter sted på højt niveau i 2001, bl.a. besøg af Verdensbankens
præsident James Wolfenstein i Kommissionen i november. EU er blevet den største
bidragsyder til den af Verdensbanken forvaltede trustfond gennem sin deltagelse i
HICP-initiativet. Der var løbende gennem året en lang række kontakter mellem
Banken og Kommissionen, særlig med berøring til sektorkoordination og særlige
initiativer, såsom det årelange engagement i det særlige partnerskab for Afrika
(SPA).
10Kommissionens meddelelse "Opbygning af et effektivt partnerskab med FN inden for udvikling og
humanitæreanliggender"(KOM (2001)231af2.5.2001).
11Poverty Reduction Support Credit, Verdensbankens nye programbaserede låneinstrument til PRSP-lande.
202. FREMSKRIDT MEDREALISERING AF UDVIKLINGSMÅLENE
Milleniumerklæringen, som blev vedtaget af i alt 147 stats- og regeringsoverhoveder og 189
lande på millenniumtopmødet i september 2000, var en historisk aftale, som former den
aktuelle indsats i det internationale udviklingssamarbejde, herunder EU's indsats.
Udviklingsmålene i millenniumerklæringen, som fik deres form i FN's "vejkort" - for
gennemførelsen af erklæringen - udgør et fælles rammesæt for fokusering på og måling af
fremskridtene i udviklingsprocessen. Disse mål, som opstod som resultat af aftalerne og
resolutionerne på FN's konferencer over det seneste årti, herunder de internationale
udviklingsmål fra 1990'erne, er også blevet blåstemplet af de fleste at de store multilaterale
organisationer. De har derfor enlegitimitet, der er udensidestykke.
Dette kapitel forklarer, hvordan EU samarbejder med andre om at nå millennium-
udviklingsmål samt indholdet af de specifikke målsætninger i den nye EU-udviklingspolitik,
der blev opnået enighed om i november 2000. Man er nået frem til enighed om et system for
at følge med i fremskridtene med hensyn til realiseringen af disse udviklingsmål, selv om der
stadig mangler at blive gjort en gennemgribende indsats for at forbedre den statistiske
kapacitet i udviklingslandene. De foreliggende data viser tydeligt, at der er uensartede
fremskridt mellem regionerne og mellem de forskellige mål (afsnit 2.1.) Det primære mål
med EU's egen udviklingspolitik, som der blev opnået aftale om i november 2000, er
udryddelse af fattigdommen (afsnit 2.2). For at hjælpe med overvågningen af sit bidrag til
udviklingsmålene og andre politiske målsætninger er EU i færd med at udvikle et system af
indikatorer for overvågning af et lands resultater (afsnit 2.3). Det overvåger også tildelingen
af ressourcer fra EU's udviklingsprogrammer til lavindkomstlande og til prioriterede sektorer
(afsnit 2.4). For at skabe øget virkning målretter EU sin bistand mod seks prioriterede
områder (afsnit 2.5). Ud over disse kerneområder er der en række spørgsmål af generel art,
der integreres i udviklingsaktiviteterne, nemlig menneskerettigheder, ligestilling mellem
kønnene, miljø og konfliktforebyggelse (afsnit 2.6).
2.1. Millennium-udviklingsmålene
De statistiske data om fremskridtene i retning af realisering af millennium-
udviklingsmålene12er sparsomme, selv om der er ved at ske en forbedring. Globalt
set er der en række organisationer, der følger med i fremskridtene, især FN,
Verdensbanken og OECD's Komité for Udviklingsbistand (DAC). Kommissionen
støtter sammen med andre donorer bestræbelserne på at forbedre den statistiske
kapacitet imange udviklingslande og -regioner.
De foreliggende data viser, at der stadig er et langt stykke vej, før det internationale
samfund opfylder millennium-udviklingsmålene. Udsigterne varierer efter region og
opstillede mål. Fremskridtene i landene syd for Sahara halter bagefter resten af
verden.
12Se:http://www.developmentgoals.org
21Fremskridt med realisering afudviklingsmålene
FATTIGDOM

22UDDANNELSE
LIGESTILLING

23BØRNEDØDELIGHED
MØDRESSUNDHED

24AIDS

25MILJØ
Kilde: Verdensbanken
Der er gjort fremskridt med bekæmpelsen af den ekstreme fattigdom, især i Asien. Men der er
ved at opstå enstor diskrepans mellem landene syd for Sahara og det meste af resten af verden.
Fattigdomstallene for Østeuropa og Centralsiener relativt beskedne, men er steget stærkt.
Der sker en forbedring af tallet for indskrivningen i primærskolerne, selv om der stadig
mangler megetiMellemøstenog Nordafrika, Sydasienog AfrikasydforSahara.
I Sydasienog i Afrikasydfor Saharasker der kun langsomme fremskridt, når det drejer sig om
ligestillingmellemkønnene i forbindelse med indskrivning i skolerne. Dette faldende forholdstal
for antalletafpigerog drengeiLatinamerikaer beklageligt.
Der sker en bedring af børnedødeligheden, selv om det ikke sker hurtigt nok i alle tilfælde til at
nå måletfor 2015.Også her giver Afrikasyd for Saharaanledning til særligbekymring.
Svigtende sundhedspleje i forbindelse med moderskab i landene syd for Sahara synes at være
grunden hertil.
Adgangen til rent vand og sanitære faciliteter er stadig et problem i mange lande, især i
landområder.
2.2. Fattigdomsbekæmpelse
Rådets og Europa-Kommissionens erklæring EU's udviklingspolitik fra november
200013defineres hovedmålsætningen i EU's udviklingspolitik som bekæmpelse og i
sidste ende udryddelse af fattigdommen. Som led i denne målsætning skal der ydes
støtte til bæredygtig økonomisk, social og miljømæssig udvikling, arbejdes for en
gradvis integrering af udviklingslandene i verdensøkonomien og gøres en helhjertet
indsats for at bekæmpe uligheden.
I et arbejdsdokument udarbejdet af Kommissionen i juli 200114opregnes de
elementer, der er nødvendige for at gå i gang med realiseringen af EU's
udviklingspolitiske målsætning om fattigdomsbekæmpelse. Dette arbejdsprogram
gennemføres gradvist. I punkterne ndf. fremhæves hovedelementerne for 2001.
13http://www.consilium.eu.int/Newsroom/newmain.asp?lang=1
14SEC(2001) 1317af26.7.2001.
262.2.1. Tildeling affinansielle ressourcer
EU's tilgang til allokering af støtte sker ud fra en erkendelse af, at man må være
særlig opmærksom på situationen i de mindst udviklede og andre
lavindkomstlande15. EU tager også hensyn til den indsats, der gøres af
partnerlandenes regeringer selv med henblik på at mindske fattigdommen, både med
hensyn til deres præstationer og deres absorptionskapacitet. Blandt
mellemindkomstlandene bør opmærksomheden efter opfattelsen i EU's fælles
erklæring om udviklingspolitikken rettes mod de lande, som både har en fortsat høj
andel af "fattige" og som er 100% engageret i at gennemføre sammenhængende
fattigdomsstrategier.
Allokeringen af udviklingsmidler fra EU til lavindkomstlande eller fattige
b e f ol kn i n g e rv a ri e r e ra l te f te rr e g i on .
AVS-landene: Næsten 90% af midlerne fra Den Europæiske Udviklingsfond (EUF)
er øremærket tilde mindst udviklede lande eller andre lavindkomstlande.
Mellemamerika, Andes-regionen og Paraguay: To tredjedele af EU-støtten til denne
regioner målrettet mod de fattigste segmenter afland- ogbybefolkningen.
Asien: EU's programmer for udviklingssamarbejde med Asien har siden begyndelsen
været fokuseret på de fattigste lande i regionen og på de "fattigste grupper" i disse
landes befolkninger. I de sidste fem år er 80% i gennemsnit af EU's bistand gået til
de fattigste lande. 32% er gået til de mindst udviklede lande (især Bangladesh,
Bhutan, Cambodja, Laos, Maldiverne og Nepal). De øvrige 48% er gået til andre
lavindkomstlande, dvs. Indien, Indonesien, Pakistanog Vietnam.
2.2.2. Fattigdomsfokus i landestrategidokumenter
De konkrete politiske reformer og programmer til at bekæmpe fattigdommen i
forskellige lande vil være afhængige af de særlige omstændigheder i landet selv.
Vedvarende økonomisk vækst - selvomdette ikke isig selv er nok - er en nødvendig
forudsætning for bekæmpelse af fattigdommen, som det bemærkes i erklæringen fra
november 2000. Mange lande har allerede gennemgået omfattende ændringer, såsom
overgang fra kommunisme til demokratiske markedsøkonomier eller fra militære til
civile demokratiske styreformer. I Øst- og Centralasien har EU koncentreret sig om
at støtte denne overgangsproces, hovedsagelig gennem opbygning af institutioner,
som skønnes at være det mest effektive middel mod fattigdom i regionen. Omvendt
anses freds- og stabilitetsskabende foranstaltninger i Balkan-regionen for at være de
mest effektive instrumenter. I Nordafrika og i Middelhavsområdet er støtten specielt
rettet mod styrkelse af kapaciteten i regionen til at blive integreret i
verdensøkonomiengennemstøttetiløkonomisk og socialudvikling.
15Der er for tiden 49 mindst udviklede lande (LDC), der udpeges som sådanne af FN på grundlag af lav
BNP pr. indbygger, svage menneskelige ressourcer og en lav grad af økonomisk diversificering."Lavindkomstland" dækker en bred gruppe af lande, der defineres udelukkende på grund af indkomst(Verdensbankensklassificeringer baseretpåindkomster pr. indbygger påunder 700$i 2000).
272.2.3. Processen i forbindelse med strategidokumentet for fattigdomsbekæmpelse (PRSP-
processen)
Det er EU's helt klare opfattelse, at partnerlandenes ejerskab af strategierne for
bæredygtig udvikling og fattigdomsbekæmpelse er nøglen til en succesrig
udviklingspolitik. I overensstemmelse hermed bestræber Kommissionen sig på at
integrere sin støtte, som det er skitseret i landestrategidokumenterne, i en større
helhed. For lavindkomstlandene er den centrale ramme strategidokumentet om
fattigdomsbekæmpelse (PRSP) og den proces, der følger med dette. Kommissionens
bestræbelser er blevet vanskeliggjort på grund af mangelen på fuldt gennemførte
PRSP'er: Kun 8 lande havde udarbejdet fulde PRSP'er ved udgangen af 2001. Når
landestrategidokumenterne ajourføres, kan de tilpasses, så de afspejler fremskridtene
idet pågældende land med hensyn tiludarbejdelse afet fuldt PRSP.
Benyttelse af en PRSP-tilgang giver store muligheder for at øge effektiviteten i den
globale udviklingsindsats. Kommissionen har bidraget væsentligt til udviklingen af
denne tilgang, både gennem sin egen strategiske refokusering (herunder et skift i
retning af direkte bidrag til partnerlandenes budgetter, hvis de nødvendige
betingelser eropfyldt) og gennemsit bidrag tilden internationale politiske udvikling.
Dette bidrag styrkes yderligere ved Kommissionens rolle som medformand for Den
Tekniske Gruppe vedrørende Det Strategiske Partnerskab for Afrika16og som leder
af det i Burkina Faso baserede pilotprojekt med henblik på reform af betingelserne
for partnerlandene, der skaludløse ydelse afmakroøkonomisk støtte.
Hvis PRSP'erne imidlertid skal blive en effektiv ramme for bistand til tredjelande,
skal de have stærkere resultatindikatorer. Dette bør omfatte et centralt sæt af
indikatorer, der måles årligt, og for hvilket landenes regeringer holder sig selv
ansvarlige over for deres borgere, og på grundlag af hvilke Kommissionen (og andre
eksterne partnere) kan måle fremskridtene. Kommissionenhar spillet en førende rolle
i det internationale arbejde på at udvikle redskaber til sådan resultatovervågning og
sigter mod at integrere relevante indikatorer udledt af PRSP'erne i CSP-
overvågningsprocessen.
2.3. Måling AfResultaterVed Hjælp AfIndikatorer
Kommissionen måler resultater ved hjælp af indikatorer på to tydeligt adskilte, men
komplementære detailniveauer:
•Måling af et lands resultater udtrykt i økonomisk vækst, øget levestandard og
formindskelse af fattigdommen på kort, mellemlang og lang sigt. Dette
indikatorniveau er baseret på det mest relevante af de indikatorer, der er forbundet
med millennium-udviklingsmålene, evt. suppleret med et begrænset antal
supplerende indikatorer.
•En mere detaljeret måling aflandets sektorpolitikker ide sektorer, derfår støtte.
De to niveauer, der er skitseret ovf., udgør faktisk to komplementære detailgrader,
sombehøver at blive analyseret på ensammenhængende måde.
16En uformel gruppe af donorer under ledelse af Verdensbanken, se:
http://www1.worldbank.org/prsp/newsletter/Feb_2001/Our_Partners__Perspectives/Strategic_Partnership_for_Afri/strategic_partnership_for_afri.html
28På det første niveau bør et begrænset sæt af indikatorer i alle de lande, hvor
Kommissionen arbejder, overvåges for at have et samlet overblik over fremskridtene
i retning af millennium-udviklingsmålene. Dette begrænsede sæt bør baseres på de
mest relevante afde 48 indikatorer, der er forbundet med udviklingsmålene plus - for
at kunne rapportere årligt om landenes fremskridt - et mindre antal målbare
nøgleindikatorer. Disse supplerende indikatorer skulle så omfatte input-indikatorer
(som ikke er en del af MDG-overvågningsrammerne), f.eks. indikatorer til at måle
den finansielle støtte til specifikke sektorer fra både regering og donorer. Det ville
også omfatte tidstro resultatindikatorer. De skitserede retningslinjer for definition af
udviklingsindikatorer17synes at vise, at dette sæt indikatorer, når det først er
vedtaget, børoptræde systematisk ialle landestrategidokumenter.
Systematisk overvågning af en bred vifte af indikatorer, inklusive årligt målbare
indikatorer og input-indikatorer på landeniveau, vil gøre det muligt for
Kommissionen at holde øje med udviklingen i sektorer, selv hvor den ikke aktivt
spiller med. Herved skabes der et informativt grundlag for de beslutninger, der
træffes iforbindelse med gennemgangenaflandestrategidokumenterne.
På sektorniveau, i CPS-prioriterede sektorer, vil en bredere vifte af indikatorer blive
overvåget. Disse indikatorer bør være endelafet mere omfattende sæt af indikatorer,
der overvåges af de relevante nationale ministerier. Kommissionen vi arbejde
sammen med andre donorer og partnerlande for at finde frem til et begrænset sæt af
"indikatorer for god praksis" tilat overvåge sektorresultaterne. Denne indikative liste
skulle så tjene som ramme for en mere effektiv og sammenhængende national
drøftelse af sektorovervågning. Politiske retningslinjer og regulerende
foranstaltninger fra regeringens side bør også overvåges, selv om de ikke så let kan
måles med generaliserede kvantitative indikatorer.
I alle tilfælde er indikatorer, derovervåges af Kommissionen, baseret på de nationale
processer, der finder sted i det relevante land (PRSP'er for de lande, der er omfattet
af dem). Dette giver mulighed for gensidig indflydelse og erfaringsudveksling og
frembyder en velkommen lejlighed til at drøfte politiske spørgsmål og øge
regeringernes indenlandske ansvarlighed.
Inden for rammerne af programmeringen opstilles der retningslinjer til at støtte
programlæggerne i deres arbejde på at indføre udviklingsindikatorer i
landestrategidokumenterne. Da de fleste donorer stadig befinder sig på et tidligt stade
i arbejdet med udviklingsindikatorer, har Kommissionen valgt at inddrage EU's
medlemslande, OECD's Komité for Udviklingsbistand (DAC) og andre donorer i
udarbejdelsenafdisse retningslinjer.
En fælles arbejdsgruppe mellem EU's medlemslande, OECD-DAC og forskellige
tjenestegrene i Kommissionen begynder sit arbejde i marts 2002. Målsætningen for
denne arbejdsgruppe er at undersøge mulighederne for, at donorerne følger en
sammenhængende strategi, dvs. at de bl.a. anvender fællesprincipper og typologi i
deres overvågningskrav for at mindske den byrde, der pålægges modtagerlandene.
Grundlaget for dette arbejde er de skitserede retningslinjer for definitionen afudviklingsindikatorerne
18, som er udarbejdet af Kommissionen. Dette er
17Se:http://www.europa.eu.int/comm/development/sector/poverty_reduction/infopack_ann1.pdf
18Se:http://www.europa.eu.int/comm/development/sector/poverty_reduction/infopack_ann1.pdf
29"igangværende arbejde", og resultaterne heraf vil gradvist blive indarbejdet i
Kommissionens programlægning og revisionsproces. EU's medlemslande og OECD-
DACharhelhjertet sluttetopomdette.
2.4. Sektormålretning IProgrammeringsprocessen
Som led i sine bestræbelser for at forbedre virkningen af EU's udviklingsbistand har
Kommissionen gjort en konsekvent indsats siden 2000 for at fokusere EU's bistand
på kerneområder, som er vigtige for fattigdomsbekæmpelsen, og hvor en indsats fra
EU's side har en nyttevirkning. EU's nye udviklingspolitik, som der blev opnået
enighed om i november 2000, fremhævede seks prioriterede områder: handel og
udvikling, regionalt samarbejde og regional integration, støtte til makroøkonomisk
politik og rimelig adgang til de sociale ydelser, transport, fødevaresikkerhed og
bæredygtig udvikling i landdistrikterne, og opbygning af institutionel kapacitet,
fremme afgod regeringsførelse ogretsstatsforhold.
Under dette punkt skitseres de vigtigste områder for programlagte interventioner som
afspejlet i de landestrategidokumenter, som formelt er godkendt eller tæt på at være
endeligt udarbejdet. Den sektorale opdeling er baseret på OECD-DAC's
klassificeringssystem. Der kan stadig forekomme ændringer i den sektorale opdeling
efter den endelige udarbejdelse af de landestrategidokumenter, der for tiden er under
udarbejdelse og efter analyse af udkastene til de dokumenter, der stadig skal
udarbejdes. Det er imidlertid usandsynligt, at det generelle billede vil blive ændret
væsentligt.
Endetaljeret gennemgang afEU's tilgang ihver region findes ikapitel4.
2.4.1. Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet (AVS)
Den flerårige programmering for AVS-landene dækker den 9. Europæiske
Udviklingsfond (EUF), som bliver operationel, når først Cotonou-aftalen træder i
kraft19(hvilket forventes at ske i begyndelsen af 2003) for (normalt) en
femårsperiode.
De landestrategidokumenter, der hidtil har været behandlet, fokuserer på transport og
makroøkonomisk støtte (til strategier til fattigdomsbekæmpelse), herunder
budgetfinansiering afPRSP'er med vægt på sundhed og uddannelse. Transport tegner
sig for omkring 31% og makroøkonomisk støtte for 21% af de programmerede
ressourcer. De andre større prioriteringer er: direkte tilskud til uddannelse og
sundhed (10,4%), vandforsyning og sanitære forhold (7,1%), fødevaresikkerhed og
udvikling i landdistrikterne (7,1%), og institutionel støtte og kapacitetsopbygning
med regeringen og det civile samfund for øje (10,8%). Ressourcer, der er øremærket
tilminesektoren(5,3%) vedrører "Sysmin-overførslen"20.
19For at træde i kraft skal aftalen ratificeres af mindst to tredjedele af AVS-landene, af alle EU-landene
og godkendes af EU (Cotonou-aftalens artikel 93, stk. 2). Pr. 18. januar havde 36 AVS-lande, fire EU-landeogEUafsluttetdenneproces.
20(SYSMIN: Ordning til stabilisering af eksportindtægter fra mineprodukter - disse midler allokeres tilstøtte for traditionelle industrier.) Dette er "Sysmin-overførslen" fra 8. EUF, der er bestemt til atfinansiere det udpegede udviklingsprogram efter en anmodning om støtte under Lomé-konventionensSysmin-program, men for hvilket der ikke kunne træffes nogen finansieringsafgørelse før den 31.december 2000.
30Kort fortalt fokuserer 27% af de disponible programmerede ressourcer for perioden
2002-2006 på sociale ydelser og infrastruktur som defineret af OECD-DAC. Ved
siden af dette procenttal er 21% af ressourcerne programmeret til
strukturtilpasningsstøtte, derofte erknyttet tilresultaterne idensociale sektor.
2.4.2. Middelhavsområdet
Den flerårige programmering, der er afsluttet for MEDA-regionen21, dækker
perioden2002-2004.
Programmeringen har resulteret i en generelt høj koncentration i social infrastruktur
og serviceydelser. Der er bevilget gennemsnitligt 47,8% til social infrastruktur og til
makroøkonomisk støtte, der er knyttet til resultaterne i den sociale sektor. Andre
prioriteringer omfatter miljø (5%), handelogturisme (7%)ogtransport (7%).
2.4.3. Latinamerika
Den flerårige finansielle programmering for denne region dækker perioden 2002-
2006.
Hovedområderne for den programmerede intervention er de sociale sektorer
(herunder uddannelse, sundhed og vandforsyning samt sanitære forhold - 23%),
regering og det civile samfund (18%) og handelog turisme (15%). Valget afsektorer
afspejler despecifikkebehoviregionen, dvs. direkte interventioner for at forbedre de
sociale serviceydelser for de fattigste grupper, støtte til opbygning af bæredygtige
institutioner til fremme af god regeringsførelse og vækst kombineret med fremme af
handelogturisme tilat lette den yderligere integrering iverdensøkonomien.
2.4.4. Asien
Den flerårige finansielle programmering for denne region dækker perioden 2002-
2004.
Programmeringen afspejler en stærk fokus på direkte fattigdomsbekæmpelse. Der
lægges særlig vægt på uddannelse, sundhed og vand samt sanitære forhold (43%),
handel og turisme (9%), miljø (4%) og støttetil ngo'er (5%).
2.4.5. Østeuropa og Centralasien
Den flerårige finansielle planlægning for denne regiondækker perioden2002-2004.
Der er programmeret TACIS-finansiering22på komplementære områder. Hvert
nationalt program eller multilandeprogram fokuserer på højst tre af følgende
områder: institutionel, retlig og administrativ reform, den private sektor og
økonomisk udvikling, konsekvensen af ændringerne i samfundet, infrastrukturnet,
miljøbeskyttelse, økonomien i landdistrikter, og nuklear sikkerhed. Denne
21MEDA dækker støtte til reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-
Middelhavspartnerskabet, der omfatter Marokko, Algeriet, Tunesien (Maghreb). Egypten, Israel,Jordan, Den Palæstinensiske Myndighed, Libanon, Syrien (Machrak), Tyrkiet, Cypern og Malta.
22TACIS: Programmet for faglig bistand til Samfundet af Uafhængige Stater, omfattende Armenien,Aserbajdsjan, Belarus (Hviderusland), Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Mongoliet, Rusland,Tadsjikistan,Turkmenistan, Ukraineog Usbekistan.
31selektivitet skal øge effektiviteten. De vigtigste interventionsområder er: energi
24,4%, regering og det civile samfund 21,1% samt udvikling af den private sektor
16,3%.
2.4.6. Balkanlandene
Den flerårige finansielle planlægning for denne regiondækker perioden2002-2004.
EU er langt den største donor til de vestlige Balkanlande som helhed i kraft af
programmer somPHARE23iØsteuropa, OBNOVA24for det tidligere Jugoslavien og
Balkanlandene og CARDS25i Balkanlandene. I de kommende år vil EU's bistand
fokusere på opbygning af institutioner og det civile samfund (42%), uddannelse,
vand, sanitære forhold og andre sociale serviceydelser (20%) samt udvikling af den
private sektor (11%).
2.5. politiskinitiativeri eu-prioriterede områder
2.5.1. Handel og udvikling
Liberalisering af handel og investeringer inden for sunde og gennemsigtige
økonomiske og indenrigspolitiske rammer spiller en vigtig rolle i arbejdet på at
fremme denøkonomiske vækst ogudvikling.
EU erforpligtet tilat arbejde for en jævn og gradvis integrering afudviklingslandene
i verdensøkonomien ved at integrere handelen i udviklingslandenes strategier og ved
at arbejde for at skabe regionale og indenrigspolitiske rammer, der kan føre til vækst
og social udvikling. EU er den største importør af landbrugsprodukter fra alle
udviklingslande og generelt deres største handelspartner.
EU har i WTO været en fremtrædende fortaler for en ny runde af multilaterale
handelsforhandlinger, der er koncentreret om udviklingslandenes behov og
interesser. I de prioriteringer, der blev aftalt på WTO-ministermødet i Doha i
november 200126("Doha-udviklingsagendaen"), blev der fastlagt faste rammer for at
styrke forbindelsen mellem handel og udvikling i det multilaterale handelssystem.
Integreringen af udviklingslandene i verdenshandelssystemet og den globale
økonomi er kerneprioriteringen i Doha-erklæringen. Der tages heri hensyn til
udviklingslandenes bekymringer, som de er kommet til udtryk hos AVS-gruppen27,
som mener, at der er et presserende behov for, at AVS-landene integreres i det
multilaterale handelssystem, og at udviklingsspørgsmål i den forbindelse bør være
det centrale ialleWTO's fremtidigearbejdsprogrammer.
Bilateralt tilbyder EU udviklingslandene en række præferencehandelsordninger. En
række af disse blev drøftet eller ændret i løbet af 2001. EU har indgået eller
23PHARE: Polen og Ungarn: støtte til økonomisk omstrukturering (nu udvidet til at omfatte Bulgarien,
Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Polen, Rumænien, Slovakiet, Slovenien og Tjekkiet).
24OBNOVA: Program for omstruktureringi Bosnien, Kroatien, Montenegroog FYROM.
25CARDS: EU-bistandtilgenopbygning,udvikling og stabiliseringi de vestlige Balkanlande (Bosnien ogHercegovina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien, Den Tidligere Jugoslaviske RepublikMakedonien og Albanien).
26Se:http://www.wto.org/english/tratop_e/dda_e/dda_e.htm
27Erklæring fremsat af AVS- landenes ministre med ansvar for handel på den 4. WTO-ministerkonferenceden 7.november 2001.
32forhandler idagompræferencehandelsordninger med Middelhavslandene, Sydafrika,
MERCOSUR, Chile, Golfsamarbejdsrådet og er ved at undersøge muligheden for
forhandlinger med andre. Som led i Cotonou-aftalen (for AVS-landene) tilbyder EU
også allerede vidtrækkende ikke-gensidige handelspræferencer. Forberedelserne til
de kommende forhandlinger om økonomiske partnerskabsaftaler med AVS-
subregioner (som skal gå i gang i september 2002), begyndte for alvor i løbet af
2001. Udviklingslandene drager også fordel af unilaterale handelspræferencer i
forbindelse med den generelle præferenceordning, som blev yderligere forbedret fra
den1. januar 2002.
I februar 2001 indvilligede EU i at indrømme told- og kvotefri adgang for alle
produkter med oprindelse i de mindst udviklede lande (LDC), undtagen hvad angår
våben og ammunition: "Alt undtagen våben-initiativet"28.D e t t ef i kv i r k n i n gf r am a r t s
2001. Hermed afskaffede EU alle resterende toldafgifter på landbrugsvarer. Selv de
tre mest følsomme produkter - ris, sukker og bananer - var omfattet, selv om disse
gradvis liberaliseres over de næste fire til otte år. De begunstigede i forbindelse med
denne liberalisering er de 48 mindst udviklede lande, der allerede er omfattet af EU's
generelle præferenceordning29.
Vil man sikre sig, at udviklingslandene - og især de mindst udviklede lande - drager
nytte af de øgede muligheder og velfærdsgevinster, som det multilaterale
handelssystem genererer30, skal man være klar til at gå ind med meget målrettet
teknisk bistand og kapacitetsopbygningsprogrammer. Ud over de
handelspræferencer, som EU indrømmer over for udviklingslandene (se ndf.),
tilbydes der desuden handelsrelateret teknisk bistand og kapacitetsopbyggende
foranstaltninger tilstøtte for udviklingslandene ideres bestræbelser på at styrke deres
retlige, regulatoriske og institutionelle kapacitet. Landestrategidokumenterne udgør
de generelle rammer for alle EU's interventioner. Kommissionen arbejder også
sammen med EU-landene, andre bilaterale donorer og multilaterale institutioner om
at fremme koordineringen og komplementariteten i forbindelse med den
handelsrelaterede tekniske bistand. Dette gøres inden for rammerne af de relevante
multilaterale fonde såsom Doha-udviklingsagendaens globale trustfond og den
integrerede rammetrustfond for de mindre udviklede lande.
2.5.2. Regional integration ogsamarbejde
EU går kraftigt ind for regionalt samarbejde, som skaber bedre forståelse og politiske
og økonomiske forbindelser mellem nabolande. Denne proces kan konsolidere
freden, forhindre konflikter og fremme integreringen af udviklingslandene i
verdensøkonomienog herved forbedre udsigterne til vækst ogbæredygtig udvikling.
Den politiske kontekst for EU's støtte til regional integration og samarbejde
udviklede sig gennem 2001 og vil fortsat gøre dette. Dette skyldtes i særlig grad
behovet for at sikre konsekvens mellem de eksterne udviklingsmønstre - såsom
WTO's Doha-udviklingsagenda, som blev iværksat i 2001 og - for AVS-landenes
28Forordning (EF)416/2001af28. februar 2001, EFTL60af1.3.2001;http://Europa.eu.int/eur-lex
29Se fortegnelsen over mindst udviklede lande i bilag IV til forordning (EF) 2820/98 af 21. d ecember
1998, EFT L 357 af 30.12.1998. Imidlertid er alle GSP-præferencer i Myanmars favør blevetsuspenderet, og dettegælder også for "Altundtagen våben".
30WTO-ministererklæringen af14.november 2001, afsnit2.
33vedkommende - forberedelserne til gennemførelsen af Cotonou-aftalen og de
forhandlinger, der skaligangsættes i2002 omde økonomiske partnerskabsaftaler.
2.5.3. Makroøkonomisk politik og ligelig adgang til sociale serviceydelser (sundhed,
uddannelse)
Der er voksende internationale konsensus om, at det fra et effektivitetssynspunkt kan
være en fordel at gå væk fra enkeltstående projekter og i stedet yde direkte bidrag til
partnerlandenes budgetter (budgetstøtte), så snart forholdene i et land gør det muligt.
Desuden bør denne budgetstøtte knyttes til nationale strategier for
fattigdomsbekæmpelse, såsom PRSP'er, hvor sådanne findes. Dette skulle føre til en
højere grad af "landeejerskab", formindskede transaktionsomkostninger, ensartet
planlægnings- ogressourceallokering samt styrket komplementaritet ogfleksibilitet.
Sådan budgetstøtte ydes kun, hvor den kan forventes at være effektiv. Dette kræver,
at landet fører en stabil og bæredygtig makroøkonomisk politik. En forsigtig skatte-
og pengepolitik er af central betydning for fattigdomsbekæmpelsen sammen med
strukturændringer, der skaber plads til vækst genereret af den private sektor. Alle
programmer for budgetstøtte er forbundet med fortsat førelse af en sund
makroøkonomisk politik, sommåles via et aftalt IMF-program.
Europa-Kommissionen har spillet en førende rolle i opnåelsen af resultater, der er
baseret på mekanismer for makroøkonomisk budgetstøtte, som styrker
landeejerskabet og skaber incitamenter for regeringerne til at overvåge fremskridtene
under anvendelse af fattigdomsindikatorer og indikatorer for offentlig finansiel
forvaltning. Af 24 AVS-programmer for makroøkonomisk støtte i 2000 og 2001
omfattede de 12 en fuldt ud resultatbaseret tilgang, 6 var knyttet til en vurdering på
grundlag af positive resultater og til fremskridt med hensyn til offentlig finansiel
forvaltning, og 6var knyttet tilandre (procesbaserede) indikatorer.
I alle AVS-landene er budgetstøtte knyttet til de resultater, der opnås i forbindelse
med løsning af forskellige aspekter af fattigdomsbekæmpelsen i millennium-
udviklingsmålene. En sådan budgetstøtte giver derfor et stærkt incitament for
regeringen til at sørge for effektive grundlæggende serviceydelser. Den giver også
regeringerne yderligere ressourcer til at bevilge midler til dette mål. Hvis de valgte
indikatorer (som primært er fokuseret på grundlæggende sociale serviceydelser
såsomsundhed og uddannelse) skal anvendes i den årlige præstationsstyring, skal de
måles årligt og skal kunne overvåges inden for disse rammer, dvs. kunne gennemgå
en hurtig udvikling. I 2001 blev der brugt 270,31 mio. EUR til makroøkonomisk
støttetilAVS-landene.
I MED-landene er budgetstøtten en lejlighed til dialog med partnerlandet om sociale
anliggender og fattigdomslindring. Dialogen vedrører ofte større sektorprogrammer,
f.eks. uddannelse og sundhed i Tunesien og vand og uddannelse i Marokko. I disse
sprogrammer er grunden til, at der fokuseres på uddannelse, sundhed eller vand,
ønsket om at bidrage til større reformer i disse sektorer for at forbedre kvaliteten og
dækningen af grundlæggende serviceydelser, samtidig med at der sikres en sund
offentlig finansforvaltning. Disse sektorprogrammer, der er målrettet mod socialesektorer, komplementeres af mere traditionelle projekter (uddannelse iEgypten) eller
34sociale fonde31(i Egypten og - under forberedelse - i Algeriet, Jordan og Libanon).
Som et resultat heraf er en større del af den samlede MEDA-finansiering helliget
socialesektorer32.
Vandforvaltning
Vandforvaltning skal ses som et tværsektorielt spørgsmål, der skal integreres i de
fleste af de udviklingspolitiske tiltag, der har tilknytning til fattigdomsbekæmpelsen.
Den er særlig vigtig for menneskelig udvikling samt sundhed og uddannelse. Der
blev udarbejdet en meddelelse fra Kommissionen i 2001 om vandforvaltning i
udviklingslandene. En af målsætningerne i denne meddelelse var at få afklaret, hvor
og hvorledes politiske initiativer omkring vand og udvikling integreres i Europa-
Kommissionens udviklingsprioriteringer. Den centrale del af dokumentet formulerer
en række vigtige politiske retningslinjer og aktioner med henblik på den videre
udvikling. Inden for de generelle rammer for den integrerede forvaltning af
vandressourcerne er fokus på vandforsyning og sanitet, grænseoverskridende
vandressourceforvaltning samt tværsektoriel samordning og integrering af de
forskellige former for vandanvendelse. Meddelelsen, der bygger på resultaterne af
ferskvandskonferencen iBonn idecember 2001, var et skridt fremad iudviklingen af
et EU-initiativ, som bliver et vigtigt punkt på dagsordenen for verdenstopmødet om
bæredygtig udvikling iJohannesburg iaugust/september 2002.
Uddannelse
Programlægningens retningslinjer om uddannelse er blevet mere fokuseret på
fattigdomsbekæmpelse. Programmeringen i udviklingslandene har været
koncentreret om "Uddannelse til alle" (almen uddannelse) og erhvervsuddannelse
gennem makroøkonomisk støtte og programstøtte. Der er omhyggeligt taget hensyn
tilkønsspørgsmål, også ved øget fokus på primæruddannelsenog resultatindikatorer.
Kommissionen har tilrettelagt to møder med EU-landenes uddannelseseksperter om
sektortilgange, fattigdomsfokus og Kommissionens meddelelse om almen og faglig
uddannelse som led i fattigdomsbekæmpelse i udviklingslandene, som skal vedtages
2002.
Kommissionen har øvet indflydelse på den internationale dagsorden for uddannelse i
2001 ved bidrag til to større FN-arrangementer: FN's konference om de mindst
udviklede lande og FN's Generalforsamlings særlige session om børn (21. maj til 7.
juni2002).
Kommissionen har deltaget aktivt i opfølgningen til Dakar-konferencen om
uddannelse for alle og i det arbejde, der gøres af de højtstående embedsmænds G8-
taskforce om uddannelse, for at fremskynde gennemførelsen af Dakar-
handlingsplanenomuddannelse for alle. Hovedemnerne idette forumhar været:
•øget mobilisering og koordinering blandt donorerne for at opfylde millennium-
udviklingsmålene inden for uddannelse,
31Socialefondebenyttestilatstøttelokaleudviklingsplaner, f.eks.mikrofinansiering.
32De sociale sektorer omfatter: sundhed, uddannelse, træning, beskæftigelse, det civile samfund,
kønsspørgsmål, menneskerettigheder, lokal udvikling, social beskyttelse, de sociale følger af industrielomstrukturering.
35•størrelogisk konsekvens mellemdisse målog landestrategierne og strategierne for
fattigdomsbekæmpelse,
•forbedret koordinering på alle interaktionsniveauer med nationale regeringer
gennemenadfærdskodeks for finansieringsagenturerog partnerlande, og
•behovet for at skyde midler til for at dække finansieringsunderskuddet for de
lande, der har tilsluttet sig Dakar-målene.
2.5.4. Sundheds-, AIDS- ogbefolkningspolitik
Hvad angår sundheds-, AIDS- og befolkningspolitikken er der i forbindelse med
programmeringen vedtaget retningslinjer for fattigdomsbekæmpelse, integrering af
kønsaspektet ogmillennium-udviklingsmålene for sundhed.
Kommissionen har deltaget aktivt i opfølgningen af den forpligtelse, som G8 indgik
på sit topmøde i 2000 om at øge støtten til indsatsen mod overførbare sygdomme i
udviklingslandene33. EU-handlingsprogrammet vedrørende overførbare sygdomme
blev vedtaget i februar, godkendt af Rådet (almindelige anliggender) i maj og af
Europa-Parlamentet i oktober 200134. De afgørelser, der er truffet om prioriterede
aktioner, førte til konsekvente holdninger fra EU's side som forberedelse til større
internationale begivenheder. Disse omfattede FN's Generalforsamlings særlige
session om HIV/AIDS, konferencen om de mindst udviklede lande, EU/USA-
topmødet i Gøteborg, G8-topmødet i Genua, EU/Canada-topmødet, opfølgningen til
Cairo-handlingsplanen, Doha-erklæringen om handelsrelateret intellektuel
ejendomsret og offentlig sundhed og overgangsprocessen til etableringen af den
globale fondtilbekæmpelseafHIV/AIDS, malariaogtuberkulose.
Kommissionen forberedte retsgrundlaget for sin involvering i den globale fond og
deltog desuden aktivt i den arbejdsgruppe, der blev nedsat til at oprette fonden. Den
udarbejdede også to forslag til revision af retsgrundlagene for to særlige EU-
budgetposter: en om fattigdomsbetingede sygdomme og en om reproduktiv og
seksuel sundhed og rettigheder. Desuden har Kommissionen udarbejdet en ny
meddelelse om sundhed og fattigdom. Det er første gang, der har været et enkelt sæt
EU-politiske rammer, somskal være retningsgivende for fremtidig støtte til sundhed,
AIDS-, befolkningspolitik og fattigdomsbekæmpelse som led i EU's bistand som
helhed tiludviklingslandene.
Kommissionen har organiseret to møder med sundhedseksperter fra
medlemsstaterne, det ene om en europæisk tilgang til den globale fond, og det andet
om sundheds- og fattigdomspolitik samt programmering. Kommissionen
præsenterede et første udkast til sin meddelelse om sundhed, AIDS, befolkning og
fattigdom i udviklingslandene, som planlægges vedtaget i 2002 på det andet af de to
møder.
33Se:http://www.g7.utoronto.ca/g7/summit/2000okinawa/finalcom.htm
34KOM(2001) 96af21.2.2001.
362.5.5. Transport
I maj2001 vedtog Rådet på grundlag af Kommissionens meddelelse fra juli2000 om
"fremme af bæredygtig transport i forbindelse med udviklingssamarbejdet"35en
"resolution om fremme af bæredygtig transport i udviklingssamarbejdet"36.D i s s et o
dokumenter udgør sammen en stærk og klar politisk platform for EU's interventioner
idenne sektor.
Strategien for at nå udviklingsmålene er baseret på princippet om, at transport bør
være økonomisk overkommelig og imødekomme interessenternes behov. Den bør
være sikker og effektiv og have en minimal negativ indvirkning på miljøet. Det er en
omfattende strategi i den forstand, at den gælder for alle former for transport og
hermed forbundne serviceydelser, der tages i brug i forbindelse med transport af
personer ogvarer.
EU's tilgang til udviklingssamarbejde i transportsektoren er baseret på erkendelsen
af, at effektive transportsystemer i by- og landområder er af væsentlig betydning for
fattigdomsbekæmpelsen, ved at man fremmer den økonomiske og sociale udvikling
og adgangen til sociale serviceydelser. De er også vigtige for at fremme handelen og
integreringen af udviklingslandene i verdensøkonomien. Støtten skal bistå
udviklingspartnerne i at formulere og gennemføre strategier for sektoren i
samarbejde med alle interessenter, så man opfylder målsætningerne med hensyn til
fattigdomsbekæmpelse og integration. Der skal være opstillet klare prioriteringer for
sådanne strategier, og der skal være en sund balance mellem vedligeholdelse og
investeringer, ligesom strategierne skal være økonomisk, finansielt og institutionelt
bæredygtige og være miljømæssigt forsvarlige, yde høj sikkerhed og bygge på en
social bevidsthed. Finansieringen af disse strategier sker generelt som led i
sektorprogrammer. Dette letter overvågningen, forenkler sektorstyringen og fører til
en mere gennemsigtig og forbedret allokering afressourcerne.
Baseret på ovf. skitserede principper og strategi er der opstillet retningslinjer for
programmering afstøttentil transportsektorenunder den9. EUF, ogdisse er sendt ud
til alle Kommissionens delegationer i 2001. Disse omfattede retningslinjer for
analyse af transportpolitikken, de problemer og spørgsmål, der opstår i forbindelse
med strategigennemførelsen, og henstillinger om formulering af EU's
transportpolitik.
Afde [44] AVS-landestrategidokumenter, der blev forelagt i 2001, foreslog 23 lande
- næsten alle i Afrika - transport, transportinfrastruktur eller veje som prioriteret
sektor, med en beløbsramme på i alt ca. 1,7 mia. EUR. Landestrategidokumenterne
for disse 23 lande har alle baseret deres forslag for EU's strategi på området på
retningslinjerne for programmering. Hovedområderne for EU's sektorstøtte i
forbindelse med disse landestrategidokumenter er udvikling af sektorstrategier,
vejvedligeholdelse (efterslæb og periodisk), kapacitetsopbygning i både den
offentlige sektor og den private sektor (indenlandsk kontraktindgåelse) og
opgradering af veje, med særlig fokus på centrale regionale transportforbindelser
mellem lande.
35KOM(2000) 422af6.7.2000.
36Rådets resolution 9985/01i forbindelsemed det2352. mødeiRådet (udvikling)den 31.05.2001.
37Den politiske og strategiske koordinering med EU-landene, Verdensbanken og andre
donorer udgør et væsentligt element i EU's støtte til transport, så man sikrer
sammenhæng og komplementaritet i EU's interventioner. I 2001 havde
Kommissionen drøftelser med EU-landenes gruppe af transporteksperter om
ovennævnte retningslinjer for programmeringen og indledte også en dialog om
indikatorer for overvågning af transportsektorens præstationer og dens bidrag til
udviklingssamarbejdet.
Der føres også en politisk og strategisk dialog gennem Sub Saharan Africa Transport
Policy Programme (SSATP) - som er forum for UNECA, Verdensbanken, Europa-
Kommissionen, adskillige medlemsstater, Norge og omkring 30 afrikanske lande. I
2001 blev der gennemført en ny ledelsesstruktur for at øge afrikansk ejerskab, styrke
programforvaltningen og skabe en lille SSATP-bestyrelse (Kommissionen
repræsenterer donorerne). Der blev også foretaget en programgennemgang. Disse
ændringer har øget den afrikanske tillid og donorernes vilje til at støtte programmet,
hvilket skulle understøtte effekten på landeniveau og sikre donorfinansiering på
mellemlang sigt.
2.5.6. Fødevaresikkerhed og bæredygtig udvikling i landdistrikterne,
Efter en ekstern evaluering af Kommissionens fødevaresikkerheds-
/fødevarehjælpspolitik i 1999 blev der taget et vigtigt skridt i 2001 til yderligere at
integrere disse spørgsmål i Kommissionen udviklingsmålsætninger og -politik. I en
meddelelse til Rådet og Parlamentet37om de fremtidige retningslinjer for Rådets
forordning (EF) 1292/96 erderendetaljeret definitionaf:
•forordningens rolle og dens sammenhæng med andre af Kommissionens
politikker oginstrumenter,
•de specifikke målsætninger i og anvendelser af de forskellige instrumenter i
forordningen, og
•de foranstaltninger, der er nødvendige for at forbedre effektiviteten og kvaliteten
afprogramstyringenpå alle trin iprogrammerings- og projektcyklussen.
Med omkring 70% af verdens fattige boende i landområder har der i 2001 været lagt
vægt på at revurdere EU's politikker og strategier i forbindelse med udvikling i
landområder og udnyttelse af naturressourcer (landbrug, kvægdrift, fiskeri og
skovdrift) for at sikre, at de yder et effektivt bidrag til målsætningen om
fattigdomsbekæmpelse. Desuden er der formuleret en kommissionsstrategi for støtte
til landbrugsforskning på nationalt, regionalt og globalt niveau. Dette arbejde, som
udføres med bredt funderet deltagelse fra de relevante tjenestegrene i Kommissionen
og med aktiv støtte fra medlemsstaterne, udgør grundlaget for meddelelsen til Rådet
ogParlamentet ombekæmpelse af fattigdommen ilandområder, som blev udarbejdet
iløbet af2001 ogforelægges i2002.
For begge områder - fødevaresikkerhed og udvikling i landområder (herunder de
vigtigste naturressourcesektorer) - er der opstillet og udsendt operationelle
retningslinjer for programmering. Der er også gjort bestræbelser på at sikre
37KOM(2001) 1af11.1.2001.
38integrationen af naturressourcespørgsmålet iden regionale programlægning. Selv om
landestrategidokumenterne indeholder en god analyse af fødevaresikkerheden og
problemerne i landområderne, indgår disse problemer imidlertid til tider ikke i
programmeringsperspektivet.
2.5.7. Opbygning af den institutionelle kapacitet.
Der er gjort bestræbelser på at integrere spørgsmål omkring den institutionelle
udvikling og regeringsførelse i landestrategidokumenterne. Det flerårige
programmeringsarbejde, der blev afsluttet i løbet af 2001, har givet høj prioritet til
programmer, der støtter en styrkelse af regeringerne og civilsamfundet (se punkt
2.4.).
Landestrategidokumenterne for AVS-landene fremhæver dette område som et stort
problem i de fleste af lande, der hidtil er blevet analyseret. Følgelig er opbygning af
den institutionelle kapacitet blevet valgt entensomen prioriteret sektor for EU-støtte
eller behandles somtværgående tema.
TACIS-programmet, som støtter overgangen til demokrati og markedsøkonomi i de
nye uafhængige stater, har været fokuseret på opbygning af institutioner siden
programmets indførelse. Medens AVS, MEDA, Asien og Latinamerika og CARDS
(Balkanlandene) udnytter 4-21% af de disponible ressourcer på dette område, tegner
TACIS-programmerne sig for mere end 40%.
Der er gjort en betydelig indsats for at yde politisk rådgivning, f.eks. inden for
handelspolitik, udarbejdelse af lovgivning, støtte grænseforvaltning, reformer af
økonomiens regulatoriske rammer, finansielle
sektorer/virksomhedsledelse/omstrukturering af virksomheder og af offentlige
institutioner. Programmet vil fremover gå over til at omfatte f.eks. støtte til
retfærdige og effektive retssystemer, bæredygtige sociale systemer og kommunale
serviceydelser. Ud fra en erkendelse af, at overgangen vil være en længere proces
end oprindeligt forventet, sker deren ændring iprogrammet fra kortfristet rådgivning
tilmere langsigtede partnerskaber mellemorganisationer. Der foretages også idag en
skarpere skelnen mellem landene i regionen, så der tages hensyn til deres forskellige
udviklingsgrader.
Der er skabt et internt netværk for at udvikle et sæt praktiske redskaber tilat forbedre
kvaliteten i udformningen og gennemførelsen af EU's programmer og projekter på
detteområde.
2.6. integrering afde tværgående temaer
Kommissionen erkender, at EU på hvert trin i gennemførelsen af sine aktiviteter på
de seks prioriterede områder også er nødt til at integrere tværgående temaer. De fire
tværgående temaer, der fremhæves iEU's udviklingspolitik, er:
•fremme af menneskerettighederne,
•ligestilling mellem mænd og kvinder,
•miljøet og
39•konfliktforebyggelse.
Hovedudviklingen på hvert af disse områder er skitseret ndf. Fremskridtene med
gennemførelsenafspecifikkehorisontale instrumenter behandles inæstekapitel.
2.6.1. Menneskerettigheder
Europa-Kommissionen fremsatte sin først politiske erklæring om
menneskerettigheder siden 1995, da den i maj 2001 udsendte sin meddelelse om
hvordan Den Europæiske Union kan medvirke til at fremme menneskerettigheder og
demokratisering i tredjelande38. Det erkendes i dokumentet, at en af Kommissionens
roller er at fremme sammenhængen, konsekvensen og gennemsigtigheden og
forhindre forskelsbehandling i EU's udenrigspolitik som helhed. En anden rolle er at
fremmecivilsamfundetsengagement iEU'saktiviteter pådetteområde.
Denne meddelelse fremhæver tre områder, hvor Kommissionen kan øge
nytteværdien:
•Fremme af sammenhængende og konsekvente politikker til støtte for
menneskerettigheder ogdemokratisering. Dette gælder både for sammenhæng ide
enkelte EU-politikker og mellem dem indbyrdes og mellem disse politikker og
EU's indsats, især den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Den relaterer også til
fremme af en sammenhængende og komplementær indsats fra EU's og
medlemsstaternesside.
•Større prioritering af menneskerettigheder og demokratisering i EU's relationer
med tredjelande og en mere proaktiv tilgang, især ved anvendelse af de
muligheder, der findes i forbindelse med politisk dialog, handel og bistand til
tredjelande. Større prioritering af menneskerettigheder og demokratisering i EU's
relationer med tredjelande og en mere proaktiv tilgang, især ved anvendelse af de
muligheder, findes i forbindelse med politisk dialog, handel og bistand til
tredjelande.
•Der skal anlægges en mere strategisk tilgang til det europæiske initiativ for
demokrati og menneskerettigheder (EIDHR), og programmer og projekter skal
matches med EU's forpligtelser med hensyn tilmenneskerettigheder og demokrati.
For at maksimere virkningen fremhæver meddelelsen fire temaer, som EIDHR vil
fokusere på, ligesommanvilkoncentrere sig omvisse fokuslande.
Kommissionens meddelelse blev hilst velkommen af Rådet (generelle anliggender) i
juni 2001, hvor den blev betegnet som et værdifuldt bidrag til en styrket
sammenhæng og konsekvens iEU's politik på dette område.
På grundlag afdenne meddelelse blevder gennemført følgende aktiviteter i2001:
a) Styrkelse afdialogen med tredjelande:
Europa-Kommissionen deltog i de to møderækker i menneskerettighedsdialogen
mellem EU og Kina, som Kina holdt i Stockholm og Beijing i oktober 2001.
Kommissionen tilrettelagde også i samarbejde med formandskabet to
38KOM(2001) 252af8.5.2001.
40menneskerettighedsseminarer inden for rammerne af denne dialog i Beijing i maj
2001 (dødsstraffen og rettentil uddannelse) og iBruxelles i december 2001 (kampen
mod torturogrettentiluddannelse). Kommissionen deltogogså iden politiske dialog
med Nordkorea og sendte en menneskerettighedsekspert som deltager i EU-
delegationentilPyongyang ioktober 2001.
EU's tilgang til menneskerettighedsdialogen med lande uden for EU blev
formaliseret i de retningslinjer, der blev vedtaget af Rådet den 13. december 200139.
Disse retningslinjer søger at styrke sammenhængen og konsekvensen i EU's tilgang
til menneskerettighedsdialogen og at gøre det lettere at bruge dette instrument ved at
definere de betingelser, hvorunder det kananvendes og gøres effektivt.
b) Multilaterale fora
Verdenskonferencen mod racisme, racediskrimination, fremmedhad og hermed
beslægtet intolerance fandt sted i Durban, Sydafrika, fra den 31. august til den 8.
september 2001. Verdenskonferencen sigtede mod at fokusere på
handlingsorienterede og praktiske skridt til at udrydde racismen, herunder
forebyggelse, uddannelse, beskyttelse og tilvejebringelse af midler til dette formål.
Kommissionen forberedte et bidrag til verdenskonferencen i en meddelelse vedtaget
den1. juni200140. Dette dokument giver et rids afde foranstaltninger, der allerede er
taget i EU til at bekæmpe racismen, og påviser, hvad der kan opnås af en gruppe af
stater, der skrider til fælles handling på regionalt niveau. EU's budget (det
europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder) bidrog med
3,7 mio. EUR til verdenskonferencen for at opmuntre til deltagelse fra ngo'er og de
mindst udviklede lande i de regionale forberedende arrangementer og selve
verdenskonferencen. Finansieringen blev kanaliseret gennem Højkommissariatet for
Menneskerettigheder og Europarådet.
Kommissionen bidrog aktivt til den 57. møderække i
Menneskerettighedskommissionen i Genève og den 56. Tredje Komité under FN's
Generalforsamling i New York, der dækker sociale, humanitære og kulturelle
anliggender.
c) Valgovervågning
Med hensyn til valgovervågning vedtog Rådet en række konklusioner om
Kommissionens meddelelse om bistand til valghandlinger og valgovervågning den
31. maj 200141og hilste Kommissionens dokument velkomment som et vigtigt birag
til en sammenhængende EU-politik på dette område. Rådet udtalte, at valgstøtte var
et vigtigt element i EU's generelle bidrag til demokratisering og bæredygtig
udvikling i lande uden for EU. Der blev også i dokumentet skitseret specifikke
mekanismer for samarbejde blandt EU-institutionerne med hensyn til
valgovervågning. Europa-Parlamentet sluttede også op bag Kommissionens nye
tilgang til valgovervågning i sin beslutning af14. marts 2001. Der blev foretaget otte
valgovervågninger i 2001: Guyana, Peru, Østtimor, Nicaragua, Bangladesh, Sri
Lanka og Zambia. Missioner med henblik på behovsvurdering blev gennemført i
Nicaragua, Togo, Cambodja, Colombia, Congo Brazzaville, Bangladeshog Østtimor.
39Se:http://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/doc/ghd12_01.htm
40KOM(2001) 291af1.6.2001.
41KOM(2000) 191af11.4.2000.
41d) Programlægning affinansieringen
Den tilgang, der redegøres for i dokumentet, blev gennemført i praksis i
programmeringsdokumentet 2002-2004omdet europæiske initiativ for demokrati og
menneskerettigheder (EIDHR), som blev vedtaget af Kommissionen den 20.
december 2001. I lyste af disse krav udgør dette programmeringsdokument en
"svarstrategi", som skal øge virkningen af EIDHR, og det undersøger, på hvilken
måde bistanden bedst kan ydes. Dette gøres ved at arbejde målrettet med et
begrænset antaltematiske prioriteringer og29 "fokuslande".
e) Dialog med ikke-statslige organisationer (ngo'er)
Dialogen med de ikke-statslige organisationer er kommet i stand især med
udgangspunkt i konferencen i Bruxelles den 28. og 29. maj 2001 om
menneskerettighedernes og demokratiseringens rolle i konfliktforebyggelse og -
løsning og i det årlige menneskerettighedsforum i Bruxelles den 21./22. november
2001. Forummet fokuserede på statslige og ikke-statslige aktørers rolle og ansvar, på
de midler, der skal gennemføre menneskerettighedspolitikken på bilateralt og
multilateralt niveau, om typer, vilkår, målsætninger og evaluering af
menneskerettighedsdialogerne og om evaluering af konferencerapporten42og af de
hidtilafholdte menneskerettighedsfora.
2.6.2. Ligestilling mellem kønnene
Integrering af ligestillingen mellem kønnene i EU's udviklingssamarbejde er et
centralt element iforfølgelsenafmålsætningenombæredygtig udvikling og er derfor
en prioritet for Kommissionen. Dette har udgangspunkt i det tilsagn om integrering,
somEU ogpartnerlandene gavpå den fjerde verdenskonference omkvinder iBeijing
i1995 og densenere opfølgning tilBeijing-erklæringenog -handlingsplanen43.
I 2001 var hovedopgaven at få handlingsprogrammet for generel hensyntagen til
kønsaspektet iFællesskabets udviklingssamarbejde fra juni200144, somblevafsluttet
og vedtaget afRådet den 8. november 2001. For at bekæmpe det velkendte fænomen
"policy evaporation", dvs. at man lukker hullet mellem den erklærede politik og
gennemførelsen heraf, foreslås det i handlingsprogrammet, at der opbygges intern
kapacitet gennem uddannelse, klarlægning af roller og ansvar, opstilling af metoder
og indikatorer samt overvågningssystemer til at følge gennemførelsen på nærmere
hold.
Programmet har valgt en tresidet strategi for at nå disse målsætninger med en
tidsramme på femår (2001-2006):
•at integrere kønsaspektet på landeniveau
•at integrere kønsaspektet i alle seks prioriterede områder for EU's
udviklingspolitik og
42Se:http://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/conf/cp05_01.htm
43Se:http://europa.eu.int/comm/employment_social/equ_opp/beijingquesen.pdf
44KOM(2001) 295af21.6.2001.
42•at opbygge kønskompetence på alle relevante niveauer (hovedkvarter og
delegationer) for at støttedisse processer:
De EU-budgetposter, der indeholder bevillinger til kønsspørgsmålet45,h a rv æ r e te t
centralt instrument i forbindelse med indførelsen af integrationskonceptet. Disse
midler har vist sig at være både katalytiske og strategiske. Målet er at opbygge
kapacitet idesocialesektorer medcivilsamfundetshjælp ipartnerlandene.
En evaluering af Rådets forordning fra 199846om integrering af kønsaspektet i
udviklingssamarbejdet og de finansielle rammer herfor B7-6110 og B7-6220 er
igangsat og vil blive afsluttet i2002.
Der blev foretaget en gennemgang af 40 landestrategidokumenter for at vurdere, i
hvilket omfang der i programmeringsprocessen var taget hensyn til integrering af
kønsaspektet iudviklingssamarbejdet. Det konstateredes, at:
•kønsspørgsmålet blev nævnt som et "tværgående tema", men det var vanskeligt at
spore nogen henvisninger til integrering af ligestilling mellemkønnene;
•fokus lå på kvinder og kvindernes situation, og analysen af mænds og drenges
situation manglede;og
•kønsspørgsmålet blev nævnt i forbindelse med uddannelse, sundhed og
menneskerettigheder, mens de sektorer, der modtog langt de fleste midler fra EU
(transport ogmakroøkonomisk støtte)var "kønsblinde".
Der skal iværksættes yderligere overvågning og metodologisk arbejde for at forbedre
situationen.
2.6.3. Miljø
Miljøødelæggelserne er fortsat omfattende og underminerer udsigterne til langfristet
økonomisk og social udvikling og modsvarer ofte de kortfristede gevinster i
fattigdomsbekæmpelsen. Miljøforringelser, herunder udtømning af
naturressourcerne, fortsætter med uformindsket hast iudviklingslandene. Jorderosion
og jordforringelse, tab afskove, levesteder og biologisk mangfoldighed, nedfiskning
af fiskebestande og forurening udgør alvorlige trusler for en bæredygtig udvikling i
de fleste lande. Desuden er udviklingslandene sandsynligvis særlig sårbare over for
virkningerne af den globale klimaændring trods deres lille relative bidrag til dette
fænomen.
I betragtning heraf har Kommissionen - i partnerskab med FN's udviklingsprogram,
Verdensbanken og UK Department for International Development - indledt en
proces, der skal kaste lys over forbindelserne mellem fattigdom og miljø og de
måder, hvorpå fattigdommenkan mindskes og væksten opretholdes. Et ideoplæg, der
betragtes som "igangværende arbejde", vil blive genstand for bredere drøftelser i
forbindelse med FN's verdenstopmøde om bæredygtig udvikling i Johannesburg i
2002.
45B7-6110 og for 2001B7 6220 beløbendesigtil2,2mio. EUR.
46Rådets forordning(EF)nr. 2836/98.
43En af de store præstationer i 2001 var formuleringen af EU's strategi for integrering
af miljøet iEU's økonomiske og udviklingspolitiske samarbejde47. Denne lagde vægt
på forbindelserne mellem fattigdomsbekæmpelse og miljøet og søgte at integrere
miljøet i de seks prioriterede områder i EU's udviklingsstrategi. Et af de vigtige
aspekter af denne strategi var tilsagnet om udarbejdelse af en manual for
miljøintegrering, hvoraf der blev udfærdiget et udkast i 2001. Desuden blev der i
2001 afholdt en række miljøuddannelseskurser for ansatte i Kommissionen og lokale
interessenter.
En af faktorer, der virker hæmmende på Kommissionens aktiviteter på dette område,
er den manglende opmærksomhed fra visse udviklingslandes side med hensyn til
beskyttelse afderes nationale miljø. Dette har gjort det vanskeligt for Kommissionen
at sikre, at der vies dette spørgsmål tilstrækkelig opmærksomhed i
programmeringsdialogen. En af de måder, hvorpå Kommissionen forsøger at styrke
miljødialogen med udviklingslandene, er at promovere specifikke muligheder.
Uheldigvis har dette hidtil ikke skabt opmuntrende resultater. Kommissionen har
også fokuseret på de politiske tilsagn på højt niveau om at styrke indsatsen på dette
område ipartnerlandene.
I 2001 ydede Kommissionen betydelige bidrage til en række multilaterale
miljøaftaler. Den vedtog fire handlingsplaner for biodiversitet, herunder en
handlingsplan for biodiversitet: økonomisk samarbejde og udviklingssamarbejde48.
Kommissionen spillede en central rolle med at sikre et heldigt udfald af
forhandlingerne i forbindelse med FN's konvention om bekæmpelse af
ørkendannelse49(som udsendte et centralt dokument med henblik på forberedelserne
til verdenstopmødet om bæredygtig udvikling) og med Bonn- og Marrakech-
aftalerne (Kyoto-protokollen), som indeholdt punkter af særlig relevans for
udviklingslandene (mekanisme for bæredygtig udvikling ogteknologioverførsel).
2.6.4. Konfliktforebyggelse.
Konfliktforebyggelse har haft en høj placering på den politiske dagsorden i EU siden
2001. Der har været en ret frugtbar debat, og der har været foreslået og gennemført
aktioner for yderligere at udvikle EU's kapacitet på dette område. Kommissionen i
april 2001 en meddelelse om konfliktforebyggelse50. Denne meddelelse indførte en
ny strategi på området og fremsatte nogle vigtige henstillinger med henblik på
fremtidig indsats.Dereralleredekonkretesynligeresultater.
Hvad angår integrering af konfliktforebyggelse i EU's politikker og instrumenter, er
landestrategidokumenterne taget op til fornyet behandling fra et
konfliktforebyggelsessynspunkt. Dettebetyder, at risikofaktorer er blevet systematisk
kontrolleret under udarbejdelsesprocessen for disse dokumenter. Til dette formål
anvendte Kommissionens geografiske tjenestegrene konfliktindikatorer, som blev
udviklet i løbet af 2001 i samarbejde med netværket for konfliktforebyggelse. Med
disse indikatorer ser man på sådanne spørgsmål som bl.a. balancen mellem den
politiske og den økonomiske magt, kontrollen med sikkerhedsstyrkerne, regeringen
47SEC(2001) 609af10.04.2001.
48KOM (2001)162af27.03.2001
49Se: www.unccd.org
50KOM(2001) 211af11.04.2001.
44etniske sammensætning (for etnisk delte lande) og den potentielle forringelse af de
miljømæssige ressourcer.
På grundlag af denne konfliktanalyse har det været muligt i
landestrategidokumenterne at rette mere opmærksomhed mod de underliggende
konfliktårsager, som bistanden til tredjelande eller andre EU-instrumenter er
målrettet mod. I programmeringsfasen er det Kommissionens hensigt at lægge mere
vægt på en styrkelse af retsstatsprincipperne, støtte til demokratiske institutioner,
udvikling af civilsamfundet og reform af sikkerhedssektoren. Denne tilgang er af
kritisk betydning både for at skaffe konflikten ud af verden og forhindre, at den
genopstår. Det er også i overensstemmelse med Kommissionens fornyede vægt på
opbygning afinstitutioner somled iEU's udenrigspolitiske prioriteringer.
I efterkonfliktuelle situationer er fredsskabende initiativer af væsentlig betydning for
at sikre en varig fred. Hvor det har været muligt i den pågældende situation, er
Kommissionen begyndt at gå mere aktivt ind rehabiliteringsaktiviteter samt i
traditionel demobiliserings-, afvæbnings- og reintegrationsprogrammer (DAR). Et
godt eksempel er den støtte, Europa-Kommissionen gav i 2001 til multidonor-
trustfondenforDAR iSierraLeone.
Kommissionen deltager aktivt i mange internationale initiativer til at løse
"tværgående" spørgsmål, som kan skabe spændinger eller konflikter. F.eks. spillede
Kommissionen i 2001 en meget mere aktiv rolle i Kimberley-processen, der tager
sigte på at skabe en international kontrolordning for import og eksport af
rådiamanter. Efter den politiske aftale , der blev nået i Gaborone i november 2001
mellem deltagerne i den proces, er Kommissionen nu ved at igangsætte det
forberedende arbejde med henblik på fuld gennemførelse af EU's kontrolordning i
løbet af2002.
I meddelelsen er der fremsat konkrete henstillinger om at øge EU's kapacitet til at
reagere hurtigt på begyndende konflikter, især for at forbedre de eksisterende
ordninger for tidlig varsel og FUSP-instrumenter såsom politisk dialog eller
anvendelse af EU's særlige repræsentanter. På EU-niveau er Kommissionen i færd
med at reformere sine instrumenter for at sikre en hurtig EU-reaktion i krise- eller
begyndende krisesituationer Der blev taget et vigtigt skridt iår med indførelsen afen
hurtig udrykningsordning51, der giver mulighed for hurtige initiativer ved
fredsskabelse, genopbygning og udvikling. Ordningen er nu fuldt operationel og
anvendes især iDenTidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, iAfghanistan og i
Congo til hurtigt at gøre en skare af foranstaltninger virksomme i en
konfliktsituation, hvor disse tidligere var underkastet langt mere langsommelige
procedurer.
51Rådets forordning(EF)381/2001af26. februar 2001.
45Konfliktforebyggelse er for stor en opgave for en enkelt organisation. Internationalt
samarbejde er af væsentlig betydning. Kun ved effektiv koordinering med
internationale partnere kan der opnås reelle fremskridt. Efter Kofi Annans besøg i
Bruxelles i maj 2001, og efter at Rådet (almindelige anliggender) havde vedtaget de
nye rammer for samarbejde med FN om konfliktforebyggelse og krisestyring52,e r
der sket en betydelig styrkelse af kontakterne mellem EU og FN. F.eks. blev der i
sommeren 2001 sendt en evalueringsmission til Området omkring De Store Søer for
at forberede en eventuel indsats med henblik på afvæbning, demobilisering og
reintegrering. Man er i færd med at undersøge lignende rammer for samarbejde med
andre organisationer, der er aktive inden for konfliktforebyggelse, såsom
OrganisationenforSikkerhedogFrediEuropa.
52KonklusionerneafRådets samling(almindeligeanliggender)den 11. juni2001.
463. I MPLEMENTERING :HORISONTALE INSTRUMENTER
EU har udviklet en række instrumenter, der skal supplere de aktioner, der er omfattet af de
eksisterende geografiske programmer. Der er vedtaget specifikke budgetposter og
retsgrundlag til gennemførelse af disse såkaldte horisontale politikker. I dette kapital
beskrives, hvilke aktiviteter der ergennemført i2001 på følgende områder:
•Menneskerettigheder og demokrati
•Fødevaresikkerhed
•Sundhed, specielt fattigdomsbetinget sygdomsamt reproduktivsundhed
•Narkotika
•Nødhjælp, rehabilitering ogudvikling
•Miljø
•Partnerskab med ngo'er
3.1. Det europæiskinitiativfordemokrati og menneskerettigheder
Via budgettets kapitel B-7-70, "det europæiske initiativ for demokrati og
menneskerettigheder" (EIDHR) ydes der bistand til foranstaltninger til fremme af
menneskerettigheder, demokratisering og konfliktforebyggelse. Foranstaltningerne
skal hovedsagelig gennemføres i partnerskab med ngo'er og andre internationale
organisationer. Rådets forordninger (EF) nr. 975/199953og 976/199954udgør
retsgrundlaget.
EIDHR supplerer de EU-programmer, der gennemføres med de pågældende
regeringer (EUF, TACIS, ALA, MEDA, CARDS, PHARE osv.), og fungerer
desuden som en form for "risikokapitalfond for menneskerettigheder", der gør det
muligt at iværksætte initiativer i form af pilotprojekter eller forsøg. EIDHR kan
desuden anvendes uden samtykke fra regeringen i modtagerlandet, eller når de
vigtigste relevante EU-programmer af andre grunde ikke kan anvendes, f.eks. fordi
de er blevet midlertidigt suspenderet. I visse regioner er EIDHR det eneste
retsgrundlag for bestemte foranstaltninger, f.eks. støtte til politiske og borgerlige
rettigheder, valgovervågning eller initiativer tilkonfliktløsning.
53Rådets forordning (EF) nr. 975/1999 af 29. april 1999 om kravene til gennemførelsen af
udviklingssamarbejdsaktioner, der bidrager til de generelle mål om udvikling og befæstelse afdemokratiet og af retsstaten samt respekt for menneskerettighederne og de grundlæggendefrihedsrettigheder.
54Rådets forordning (EF) nr. 976/1999 af 29. april 1999 om kravene til gennemførelsen af andrefællesskabsaktioner end udviklingssamarbejdsaktioner, der inden for rammerne af Fællesskabetssamarbejdspolitik bidrager tilat opnå degenerellemål om udvikling og befæstelse af demokratiet og afretsstaten samtrespekt for menneskerettighederneog degrundlæggendefrihedsrettigheder itredjelande.
47Prioriteterne for EIDHR for 200155er fastsat af Kommissionen og er koncentreret
om et begrænset antal tematiske sektorer pr. region. Initiativet indskriver sig også i
Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 8. maj 2001 om,
hvordan den Europæiske Union kan medvirke til at fremme menneskerettigheder og
demokratisering i tredjelande56, og som bl.a. tager sigte på at udvikle en mere
strategisk tilgang til initiativet.
Der blev i 2001 bevilget 110 mio. EUR til støtte for foranstaltninger på områderne
menneskerettigheder, demokratisering og konfliktforebyggelse.
I lighed med tidligere år blev EU's strategi på de pågældende områder gennemført
ved hjælp aftre forskellige projekttyper:
Projekter udvalgt ved forslagsindkaldelse: som følge af to offentlige udbud er der
blevet tildelt støtte til 93 projekter, efter at Udvalget for Menneskerettigheder og
Demokrati (nedsat ved Rådets forordninger (EF) nr. 975 og 976/1999) er blevet
underrettet eller konsulteret. Der blev i alt tildelt 59 mio. EUR til de udvalgte
projekter.
Målrettede projekter: denne metode anvendes systematisk ved projekter udarbejdet
i samråd med internationale eller regionale organisationer, som f.eks. FN's særlige
organer, Højkommissariatet for Menneskerettigheder, Europarådet samt OSCE og
ODIHR. De udvælges af Europa-Kommissionen med henblik på at opfylde
specifikke mål, der ikke kan realiseres ved forslagsindkaldelse. Der var afsat 36 mio.
EURtildenne type projekter.
Mikroprojekter gør det muligt at finansiere demokratiseringsaktiviteter med mindre
budgetter (mellem3 000 og 50 000 EUR). Formålet er at udvide støtten til initiativer
fra de lokale civilsamfund. Projekterne forvaltes direkte af Kommissionens
delegationer og udvælges ved lokale forslagsindkaldelser.
I 2001 blevder udvalgt mikroprojektertili alt 12 mio. EUR i landene iSydøsteuropa
(Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien og
FYROM), i De Nye Uafhængige Stater (Armenien, Belarus, Georgien, Kasakhstan,
Kirgisistan, Moldova, Rusland, Tadsjikistan og Ukraine), i Latinamerika (Colombia
og Mexico), det sydlige og sydøstlige Asien (Cambodja, Indonesien, Nepal og
Pakistan), Vestafrika (Nigeria og Côte d'Ivoire), Centralafrika (Den Demokratiske
Republik Congo), Sudan, Mellemøsten (Israel, Vestbredden og Gaza-striben), Haiti,
Tyrkiet ogZimbabwe.
3.1.1. De højtprioriterede områder
På grundlag afdet programmeringsdokument57, somKommissionen vedtog for 2001,
blev der afsat 6 mio. EUR til fremme og beskyttelse af menneskerettighederne og de
grundlæggende frihedsrettigheder, (beskyttelse af civile, politiske, økonomiske,
sociale og kulturelle rettigheder, beskyttelse af mindretal, etniske grupper og
55Priorities and Guidelines for the implementation of the 2001 European Initiative for
Democracy&Human Rights (EIDHR) Bruxelles, 6. juni2001-SEC(2001)891,http://europa.eu.Int/comm/external_relations/human_rights/doc/sec01_891.pdf
56KOM(2001) 252 endelig.
57http://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/doc/sec01_891.pdf
48oprindelige folk, støtte til institutioner, herunder ngo'er, der beskæftiger sig med
beskyttelse, fremme og forsvar af menneskerettighederne, rehabiliteringscentre for
torturofre, undervisning, uddannelse og bevidstgørelse på området
menneskerettigheder, ligestilling mellem mænd og kvinder og bekæmpelse af
racisme og fremmedhad samt menings-, ytrings- ogtrosfrihed).
Der blev afsat 35 mio. EUR til at støtte demokratiseringsprocessen og styrke
retsstaten, herunder sikre retsmyndighedernes uafhængighed, indføre adskillelse
mellem den lovgivende, den dømmende og den udøvende magt, fremme pluralisme
ogstyrke denoffentlige forvaltning, osv.
17 mio. EUR er blevet afsat til at støtte forebyggelsen af konflikter og genetablering
af fred i samfundet. Disse projekter vil blive iværksat i Latinamerika (Colombia,
hvor EUpermanent har støttet initiativer til en fredelig løsning på konflikten i landet,
samt Guatemala), i Kaukasus-området, i det tidligere Jugoslavien, i Slovenien og
Albanien, i Afrika (Sudan, Kenya, Den Demokratiske Republik Congo, Rwanda og
Somalia), i Israel og Palestina samt i Aghanistan og Pakistan. Disse projekter vil
bidrage til at realisere målene i Kommissionens meddelelse om konfliktforebyggelse
af11. april200158.
Der er ydet 3 mio. EUR til arbejdet i de internationale krigsforbryderdomstole og
oprettelsen af Den Internationale Straffedomstol. De aktioner, der iværksættes inden
for rammerne af initiativet, vil indgå som et led i gennemførelsen af Rådets fælles
holdning af 11. juni 2001 vedrørende Den Internationale Straffedomstol59.
Kommissionen har bl.a. støttet oprettelsen af straffedomstolen gennem regionale
ong-netværk og ved teknisk bistand til gennemførelsen af lovgivningen og det
tekniske samarbejde. For så vidt angår krigsforbryderdomstolene for det tidligere
Jugoslavien og Rwanda har Kommissionen ydet støtte til indsamling af
bevismateriale (undersøgelsesmissioner, transport afvidner, exhumering osv.).
5,95 mio. EUR er blevet tildelt til rehabiliteringscentre for torturofre itredjelande, og
6 mio. EUR er blevet afsat til rehabiliteringscentre for torturofre og deres familier
oprettet inden for EU. Disse initiativer bidrager tilgennemførelsen af retningslinjerne
for EU's politik over for tredjelande med hensyn til tortur og anden grusom,
umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, som blev vedtaget afRådet
(almindelige anliggender) iapril2001.
Man har arbejdet på at sikre, at spørgsmålet om ligestilling mellem mænd og kvinder
integreres ved gennemførelsen af EIDHR ved systematisk at analysere
indvirkningerne afde udvalgte projekter på dette problem.
58KOM(2001) 211 endelig.
59EFTL155af12.6.2001, s. 19.
49Prioriterede områder forEIDHR i 2001
Område Beløb (mio. EUR)
Undervisning, uddannelse og oplysning vedrørende
menneskerettighederne2,600
Bekæmpelse af racisme og fremmedhad samt
beskyttelse af mindretalog oprindelige folk6,000
Menings-, ytrings- og trosfrihed samt retten til at
udtrykke sig på sit modersmål0,420
Styrkelse afrespekten for børns rettigheder601,100
Afskaffelse afdødsstraf 0,880
Fremme af pluralisme i det politiske liv og i det
civilesamfund4,400
Fremme af god regeringsførelse, særlig ved at støtte
gennemsigtighed i forvaltningen samt forebyggelse
ogbekæmpelseafkorruption1,770
Fremme af befolkningens deltagelse i
beslutningsprocessen, især mænd og kvinders lige
deltagelse idet civile samfund og det økonomiske og
politiske liv4,340
Fremme af respekten for menneskerettighederne og
demokratiet med henblik på at forebygge konflikter
oggenindføre fred isamfundet17,000
Støtte til overgangen til demokrati og overvågning af
valgprocessen9,960
Støtte til bekæmpelse af tortur og rehabilitering af
torturofre615,950
Påområdet undervisning, uddannelse og oplysning på menneskerettighedsområdet erder via EIDHR bevilget 2,6 mio. EUR til universitetsprogrammer om
menneskerettigheder og demokrati. Der er således blevet oprettet tre nye regionale
mastergrader iSydøsteuropa, Sydafrika og på Malta, som giver de studerende i disse
60Der er endvidere bevilget 1 mio. EUR fra budgetpost B7-626 "bekæmpelse af sexturisme i tredjelande"
tilen international kampagnemod børnesexturisme.
61Der er endvidere bevilget støtte til 7 centre inden for EU til et samlet beløb på 6 000 000 EUR frabudgetpost B5-813 (som dækker oprettelse og drift af rehabiliteringscentre for torturofre og deresfamilier samt til andre organisationer, der tilbyder praktisk hjælp til ofre for krænkelser afmenneskerettighederne).
50tre regioner mulighed for at specialisere sig på menneskerettighedsområdet. Disse
universitetsgrader er oprettet efter samme mønster som den europæiske kandidatgrad
imenneskerettigheder og demokratisering, somblev indført i1997.
Kommissionens aktiviteter til støtte for overgangen til demokrati og overvågning af
valgprocessen er baseret på dens meddelelse om EU-bistand til valghandlinger og
valgovervågning fra april 200062og Rådets konklusioner af 31. maj 200163. Begge
disse dokumenter insisterer på, at observatørdelegationerne er etableret og opholder
sig på stedet før, underog efter valgdagen.
I 2001 finansierede EIDHR udsendelse af EU-valgobservatører på anmodning af de
berørte regeringer i Bangladesh, Cambodja, Nicaragua, Østtimor, Zambia og Sri
Lanka. Et projekt i Pakistan, hvor der vil blive afholdt valg i 2002, sigter på at
genoprette befolkningens tillid til institutionerne og valgprocessen og derved vække
den politiske bevidsthed i offentligheden og øge valgdeltagelsen. Der er endvidere
bevilget over 1,6 mio. EUR til projektet "European Network for Electoral and
Democracy Support" til konsolidering af det europæiske netværk, der blev oprettet
somresultat afEUEOP-projektet (EuropeanUnionElectoralObservationProject).
Gennemførelsen afEIDHR-budgettet i 2001
%af den samlede tildeling tilEIDHR
(pr. region)
Region mio. EUR% afdensamlede
tildeling
Landenei Central- og
Østeuropa &NUS18,454 16,51
AVS 19,049 17,05
Latinamerika 9,100 8,14
MEDA 9,516 8,52
Asien 11,101 9,93
Hele verden
(inkl. torturofre)23,530 21,06
EU 6,000 5,37
Mikroprojekter 12,000 10,74
Teknisk bistand 3,000 2,68
I ALT 111,750 100
62http://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/eu_election_ass_observ/index.htm
KOM(2000) 191 endeligaf11.4.2000.
632352. mødeiRådet (udvikling), Bruxelles, den 31. maj2001.
51EIDHR-FORPLIGTELSER 2001
Tildelte beløbtil projekter (pr. region)
Region Beløb i euro %af totalen
Sydøsteuropa: Balkanlandene 11155302 12,32
Østeuropa og Centralasien 8409661 9,29AVS 19242726 21,26
Latinamerika 15408732 17,02
S
ydlige Middelhav, Nær- o gMellemøsten 10762574 11,89
Asien 12862460 14,21
På verdensplan 12681214 14,01
I ALT 90522669 100
14,21%
11,89%
17,02%21,26%9,29%12,32%14,01%Sydøsteuropa:
Balkanlandene
ØsteuropaogCentralasien
AVS
Latinamerika
Sydlige Middelhav, Nær-og Mellemøsten
Asien
På verdensplan
3.2. Fødevaresikkerhed
3.2.1. Resultaterne i 2001
Budgettet for fødevarehjælp og fødevaresikkerhed androg i 2001 454 mio. EUR.
Formålet med dette EU-program var at sikre, at kravet om fødevaresikkerhed blev
integreret i den globale udviklingsstrategi for de modtagerlande, for hvilke der er
etableret en landestrategi (Country Strategy Paper) og en
fattigdomsbekæmpelsesstrategi (Powerty Reduction Strategy Paper). Programmet
søgte også at styrke de nationale samarbejdspartneres (myndighederne og
civilsamfundets) overtagelse af ejerskabet til de forskellige programmer og
politikker.
3.2.2. Fordeling efter deforskellige formerfor intervention
Prioriteringen afdirekte støtte blev bekræftet i 2001 og Kommissionen lægger stadig
større vægt på fødevaresikkerhedsstrategien. I 2001 var der på Kommissionens
fødevareprogram afsat 201,8 mio. EUR til direkte støtte til regeringerne i form af
finansiel bistand og støtteaktioner, heraf74 mio. til budgetstøtte.
52Der var afsat 25,2 mio. EUR til teknisk bistand på stedet, opfølgnings- og
kontrolmissioner, finansiering af det europæiske netværk for fødevaresikkerhed
(RESAL), overvågning af fødevarehjælpen og justering af indkøbspriserne på
fødevarer.
Der er gjort en stor indsats for at følge anbefalingerne iden samlede evaluering af de
aktioner, der er blevet gennemført over tre år ved EU's fødevaresikkerhedspolitik.
Prioriteterne er blevet udvalgt med optimal udnyttelse af de eksisterende analytiske
kapaciteter ved hjælp af RESAL. Hjælp i formaf naturalydelser har været forbeholdt
særligt sårbare befolkningsgrupper i kriseområder og alvorlige
fødevarekrisesituationer. Den fungerer som et sikkerhedsnet og er et supplement til
nødhjælpsaktionerne.
Tildelingerne til ngo'er er sket i form af aktioner til støtte for fødevaresikkerheden
(kontant støtte) ved direkte kontrahering mellem Kommissionen og ngo'erne til et
samlet beløb på 60 mio. EUR, mens støtte i form af naturalier, redskaber og såsæd
via EuronAid repræsenterede 76 mio. EUR. For at sikre størst mulig kohærens og
effektivitet er ngo-projekterne blevet integreret i de nationale fødevarestrategier i
modtagerlandene.
Programmeringen er foretaget i samråd med ECHO i de lande, hvor ECHO også
intervenerer.
3.2.3. Modtagerlandene
De berettigede lande er opført på listen i bilaget til forordning (EF) nr. 1292/96og er
opdelt i grupper: Lande, der modtager strukturel støtte, og lande, der befinder sig i
eller efter en krisesituation. Den første gruppe omfatter de mindst udviklede lande
(LDC), hvor der er lavindkomst, fødevareunderskud og høj fødevareusikkerhed, men
hvor regeringerne alle har vist vilje til at udvikle en sammenhængende og langsigtet
fødevaresikkerhedspolitik. Den anden gruppe omfatter lande, der befinder sig i eller
efter en krisesituation (sammenkobling af nødhjælp, rehabilitering og udvikling
(LRRD). De modtager mere konjunkturbetingede støtteforanstaltninger, der er
centreret om levering af fødevarehjælp suppleret med finansiel og teknisk bistand,
der skal modvirke risikoen for hungersnød eller genopbygge landenes økonomiske
ogsociale strukturer efter politiske kriser eller etniske konflikter.
I 2001 bestod den første gruppe af 21 lande: Albanien, Burkina Faso, Kap Verde,
Mauretanien, Niger, Etiopien, Eritrea, Madagaskar, Mozambique, Malawi, Yemen,
Bangladesh, Georgien, Armenien, Aserbajdsjan, Kirgisistan, Moldova, Nicaragua,
Honduras, Peru og Bolivia. Den anden gruppe omfattede 18 lande: Afghanistan,
Cambodja, Indien, Pakistan, Laos, Liberia, Sierra Leone, Nordkorea, Somalia,
Sudan, Den Demokratiske Republik Congo, Rwanda, Angola, Ecuador, Palæstina,
Tadsjikistan, Montenegro og Haiti.
Ved at koncentrere aktionerne om et begrænset antal lande søger man at opnå, at
EU's bistand når en vis kritisk masse i hvert enkelt land og derved øge bistandens
indvirkning på fødevaresikkerheden.
533.2.4. Forbindelser med de andre donorer
EU's programfor fødevaresikkerhed hviler på fire væsentlige principper:
– programmets interventioner koordineres med interventionerne fra andre
donorer,først ogfremmest EU-medlemsstaterne
– der udarbejdes i fællesskab en sammenhængende ramme for hjælpen i
modtagerlandet
– programmets gennemførelse støttes ved fortsat refleksionog analyse
– interventionerne er koncentrereromet begrænset antal modtagerlande.
3.2.5. Koordinering med medlemsstaterne
På alle niveauer i programgennemførelsen søger man at opnå kohærens og
sammenhæng mellem EU's og medlemsstaternes interventioner. Kohærensen er
allerede sikret på udarbejdelsesstadiet, idet medlemsstaterne inden for rammerne af
EU-institutionerne fastlægger de strategiske retningslinjer for programmet og dets
finansiering. Denne kohærens styrkes yderligere ved adfærdskodeksen for
fødevarehjælp, der eroprettet forEU-medlemsstaterneogEuropa-Kommissionen.
I modtagerlandene foregår koordineringen særskilt i hvert enkelt tilfælde, alt efter
hvor mange donorer der er impliceret og de pågældende programmers karakter. I
Mozambique arbejder Kommissionen f.eks. i nært samarbejde med flere
medlemsstater om Proagri (et sektorprogram til kapacitetsstyrkelse i
landbrugsministerie).
3.2.6. Den transatlantiske dialog
I 1995 indledte Europa-Kommissionen og USAID (US Agency for International
Development) en ny fase i det transatlantiske initiativ med henblik på at udbygge
samarbejdet på forskellige områder. På fødevaresikkerhedsområdet er denne dialog
kommet til konkret udtryk i pilotforsøg i syv lande: Bangladesh, Bolivia, Etiopien,
Haiti, Kirgisistan, Malawi og Mozambique. Der er således blevet udarbejdet en
fælles system til analyse af fødevarehjælpen. Den omfatter de tildelte midler, fælles
evaluering af behov og udarbejdelsen af en målstrategi, anerkendelse af betydningen
af fødevaresikkerhed på længere sigt og evaluering (frekvens, kriterier, opståede
problemer og fælles evaluering).
I Haiti er dette system blevet anvendt til at evaluere fødevareprogrammerne fra EU
og USA. I Kirgisistan har koordineringen mellem EuropeAid og USAID gjort det
muligt at harmonisere de respektive interventioner fra de to donorer og mindske de
perverse virkninger af den amerikanske bistand på de lokale markeder. I Bangladesh
har systemet ført til en fælles evaluering af virkningerne af programmerne for
indkomstskabelse ide udsatte grupperafbefolkningen.
542001 -TILDELINGERPR.GENNEMFØRELSESPARTNE R
Partner Mio. EUR Indirekte Mio. EUR
Direkte 180,24 WFP 98,0 0
Indirekte 250,94 Euronaid
(NGO)76,00
Andre 22,81 NGO 60,00
Ialt 453,99 UNRWA 15,0 0
FAO 1,9 4
I alt 250,9 4Indirektebistand
55LANDELISTE
Land Beløb
Angola 28.425.191
Etiopien 25.386.971
Georgien 25.000.000
Nordkorea 24.569.523
Bangladesh 24.500.000
Afghanistan 20.548.177
Malawi 18.000.000
Eritrea 17.342.773
Mozambique 14.800.000
Sudan 13.653.576
SierraLeone 13.389.602
Yemen 12.000.000
Burkina Faso 11.532.345
Armenien 10.000.000
Kirgisistan 10.000.000
Somalia 9.451.499
Honduras 6.696.996
Ecuador 6.000.000
Cambodje 5.707.110
Tadsjikistan 5.662.583
Peru 5.000.000
Mali 4.740.391
Gaza 3.792.572
RD Congo 3.445.775
Jordan 3.119.151
Libanon 2.894.354
Niger 2.612.492
Vestbredden 2.609.162
Syrien 2.584.760
ElSalvador 2.210.685
Bolivia 2.145.901
Haïti 2.000.000
Zambia 1.602.071
Liberia 1.258.665
Laos 1.060.764
Indien 999.724Nicaragua 891.312
Guatemala 447.350
2001 -GEOGRAFISK FORDELINGAF TILDELINGERNE
Geografisk område Mio.EUR AVS Mio.EU R
AVS 167,64 Østafrika 65,8 3
Asien 77,39 Sydl. Afrika 62,8 3
Latinamerika 23,39 Centralafrika 6,0 6
NIS 50,66 Vestafrika 30,9 2
Europa 0,00 Indiske Ocean 0,0 0
Middelhavetog 27,00 Vestindien 2,0 0
Andre 22,81 I alt 167,64
Atyfordele 85,10Ialt 453,99AVS
56FORDELING PR.PROGRAMGENNEMFØRELSESPARTNER1993 -2001
Bistandstype(mio. EUR) 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001
Direktebistand 137,41 183,18 202,16 272,15 287,28 271,91 258,55 196,06 180,24
NGO 160,13 154,51 214,38 106,51 87,21 113,59 85,00 108,05 136,00
WFP 158,47 144,16 137,54 111,45 123,87 141,47 104,14 90,00 98,00
UNHCR 1 5 , 6 6 1 0 , 5 5 1 2 , 7 4 ------
IRCC 20,96 20,27 23,04 - 10,57 9,21 - - -
Andreorganisationer 38,14 21,23 13,63 13,40 11,91 12,29 25,50 15,60 16,94
Andet (AT, prisjust.) 43,23 55,20 42,81 56,65 15,60 29,88 31,79 48,70 22,81
I ALT 574,00 589,10 646,30 560,16 536,44 578,35 504,97 458,41 453,99Direktebistand
0100200300400
1993199419951996
1997
1998
1999
20002001
GEOGRAFISK FORDELING AFTILDELINGERNE1993-2001
Geografiskområde (mio.EUR) 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001
Europa ---- 10,76 0,22 26,90 11,00 -
AVS 329,97 365,34 371,61 248,22 248,02 239,09 226,97 236,83 167,64
MiddelhavetogMellemøsten 74,21 51,80 43,33 34,67 22,91 30,11 20,55 24,80 27,00
Asien 61,99 64,17 121,01 82,18 102,01 154,95 80,73 61,34 77,39
NIS --- 69,00 62,69 51,10 49,87 41,43 50,66
Latinamerika 55,63 49,91 67,54 69,44 61,57 72,98 55,56 34,31 23,39
Reserve ogikke fordelt 8,97 2,68 ---- 12,61 -85,10
Andet(AT, prisjustering...) 43,23 55,20 42,81 56,65 15,60 31,04 31,79 48,70 22,81
I ALT 574,00 589,10 646,30 560,16 523,56 579,49 504,97 458,41 453,99AVS-stater
0100200300400
1993
1994
19951996
1997
1998
1999
2000
2001
3.3. Sundhed:Fattigdomsbetingede sygdomme og reproduktiv sundhed
3.3.1. Problematikken og EU's svarstrategi
Det er et vigtigt led i EU's politik at forbedre sundhed og velvære for befolkningen i
udviklingslandene, integrere udviklingslandene i verdensøkonomien og bekæmpe
fattigdommen(artikel179 og 177itraktaten).
Kommissionen har i samarbejde med medlemsstaterne gradvis udarbejdet et
kohærent sæt mål og principper, som anvendes ved udvælgelsen af aktiviteter og
bevillingen af midler til problemerne i forbindelse med de større sygdomme og
reproduktivsundhed64.
3.3.2. Mål
a) Fattigdomsbetingede sygdomme
– optimere nyttevirkningerne af de interventioner, tjenester og
basisprodukter, der allerede er disponible til bekæmpelse af de større
overførbare sygdomme, somrammer de fattigste befolkningsgrupper
– udvide adgangentilessentielle lægemidler
– øge forskning og udvikling bl.a. vedrørende vacciner, mikrobicider og
innoverende behandlingsmetoder
b) Reproduktivsundhed
– sikre kvinders, mænds ogunges ret tilreproduktivog seksuelsundhed
– give kvinder, mænd og unge adgang til et komplet udvalg af sikre og
pålidelige behandlinger, sundhedsydelser og -produkter til sikring af
reproduktivog seksuelsundhed
64http://europa.eu.int/comm/development/aids/html/policiesnf_fr.htm
57– at reducere barselsdødeligheden, især i de lande og befolkningsgrupper,
hvor dener højest
3.3.3. Aktiviteter i 2001 oginterventionsområder
Der er i de senere år sat større fokus på sundhedsproblemerne i udviklingslandene,
ogspecielt på de størresåkaldte fattigdomsbetingede sygdomme.
Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om et
handlingsprogram for et hurtigt indgreb mod disse sygdomme blev vedtaget i maj
200165.
Man arbejder fortsat med udvælgelsen af de forslag, der indkom ved
forslagsindkaldelsen fra januar 2000, som udløste bevillinger til den første serie
forslag i2000. 112 afde 295 oprindelig indkomne forslag er blevet behandlet.
Der er blevet udvalgt 16 projekter i 2001 til et budget på 20,7 mio. EUR, fordelt på
følgende måde:
AIDS: 11 projekter til 15,2 mio. EUR og Befolkning : 5 projekter til 5,5 mio. EUR.
Flereafprojekterne(6) sigter påat behandleproblemet med overførselaf HIV-smitte
fra mor til barn. Andre projekter koncentrerer sig om forebyggelse af AIDS ved
bedre behandlingstilbud til personer med seksuelt overførbare sygdomme (3), eller
undervisnings- og uddannelsesprogrammer (3), mens 3 projekter drejede sig om
mødresundhed.
Denne udbudsindkaldelse var en nyskabelse inden for disse budgetposter, idet den
henvendte sig til et bredt udvalg af aktører: ngo'er, lokale og nationale myndigheder,
forskningsinstitutteroglokaleorganisationer samt offentligeogprivatetjenester.
De aktioner, der blev iværksat i 2001, omfattede således gennemførelse og
opfølgning af såvel aktiviteter lanceret i det indeværende år som aktiviteter fra de
foregående år. I december 2001 blevsåledes over 90 projekter fulgt opmed et budget
på ca. 100 mio. EUR.
3.3.4. Fremtidsperspektiver: Kommissionen engagerer sig aktivt
De retningslinjer, som Kommissionen i 2001 medvirkede til at opstille for en ny
rådsforordning om bekæmpelse af visse sygdomme (HIV/AIDS, tuberkulose og
malaria) ogomreproduktiv sundhed, oprettelsen af en global fond til bekæmpelse af
disse tre sygdomme samt Kommissionens meddelelse om sundhed og fattigdom66,
vil gøre det lettere at definere, hvilken funktion de tematiske budgetposter på
sundhedsområdet skalopfylde.
De fremtidige prioriteterogforanstaltninger vil være centreret omfire punkter:
65KOM(2001) 96 af 21.02.2001 vedtaget af Rådet den 14.05.2001 på det 2346. møde i Rådet
(almindeligeanliggender).
66KOM(2002) 129af22.3.2002
58– bedre kommunikation om de interventioner, der støttes via de forskellige
budgetposter, med henblik på at styrke deres indvirkning på kvaliteten af de
ydelser, der leveres tilbefolkningerne, ogudviklingenafsundhedspolitikken
– entilbundsgåendeanalyseafkontekstenomkring interventionerne
– anvendelse afden indhøstede videnpå stedetog overdragelse afdenne viden til
de lokale aktører
– etablering af en forbindelse mellem bekæmpelsen af de specifikke sygdomme,
reproduktivsundhed og støttetiludviklingenafsundhedssystemer.
3.4. NARKOTIKABEKÆMPELSE
Forebyggelse, behandling, social og faglig reintegrering af stofmisbrugere,
epidemiologiske undersøgelser, bekæmpelse af hvidvaskning af penge, etablering af
ny lovgivning, osv. Spørgsmålene i forbindelse med handel og misbrug af narkotika
kræver specifikke svar, der indgår iEU's globale narkotikastrategi.
3.4.1. Aktiviteter i 2001
I overensstemmelse med EU's handlingsplan er samarbejdet iEU artikuleret omkring
trehovedpunkter:
•ligevægt mellemforanstaltningerne tilbegrænsning afudbud og efterspørgsel
•fordeling afansvaret mellemproducentlande, transitlande og forbrugerlande
•integrering afnarkotikakontroliudviklingssamarbejdet.
Kommissionens indsats for at begrænse udbuddet af narkotika har været koncentreret
omde to vigtigste forsyningsruter tilEU. For at styrke virkningen af EU's indsats og
forbedre koordineringen inden for EU har Kommissionen indført et system til
informationsudveksling med medlemsstaterne.
Kommissionens indsats er ofte baseret på den ekspertise, der allerede findes hos de
nationale myndigheder i medlemsstaterne, hvilket har bidraget til at udvikle
forbindelser mellem modtagerlandene, der har vist sig yderst nyttige i betragtning af
narkotikahandelens internationale karakter.
Påkokainruten iLatinamerika har EU for nylig støttet Venezuelas regering med at
oprette et nationalt narkotikaovervågningscenter (2 mio. EUR). I Colombia, hvor EU
ønsker at spille en vigtig rolle i fredsprocessen, støtter EU en række alternative
programmer (30 mio. EUR af en bevilling på i alt 105 mio. EUR). I Caraibien har
EU bevilget 23 mio. EUR via budgetpost B7-6310 og EUF til handlingsplanen for
Barbados med en samling programmer, der omfatter alle aspekter af
narkotikabekæmpelse. Dette initiativ er resultatet af en fælles indsats fra de
caraibiske lande, EU, USA og FN. EU's indsats sigter på at styrke bekæmpelsen af
hvidvask af penge og handel med kokain ved skærpelse af den maritime kontrol og
oprettelse af centrale koordineringsorganer sammensat af politiet, toldvæsenet og
hæren.
59Påheroinruten er der blevet iværksat aktioner til at bekæmpe handelen i
Centralasien og Kaukasus . En række programmer til begrænsning af efterspørgslen
er også under forberedelse. EU er ved at udarbejde et nyt projekt centreret om Iran
om forebygning af narkotikamisbrug samt uddannelse af dommere. Der ydes
endvidere støtte til udbygningen af samarbejdet mellem visse lande i Centralasien,
f.eks.Iran, Pakistan og Tyrkiet.
Med hensyn til at begrænse efterspørgslen støtter Kommissionen en global strategi,
der sigter langt videre end afvænning.
Kommissionen finansierer via budgetpost B7-6310og andre (regionale) budgetposter
en række programmer til støtte af udviklingen af ngo-netværk, og som søger at give
narkotikamisbrugere et bredt udvalg af tilbud fra basale sundhedsydelser til hjælp til
social, familiemæssig og erhvervslig reintegrering, via afvænning og mindskelse af
risiciene ved narkotikamisbrug, bl.a. iforbindelse med stiknarkomani.
For at finde den mest hensigtsmæssige løsning på problemet søger Kommissionen
også at forbedre sit kendskab til narkotikasituationen i tredjelandene ved at
finansiere projekter til indsamling af data i de pågældende lande. Disse projekter
giver især modtagerlandene bedre mulighed for at definere deres behov og gør dem
bedre rustettilat deltage iprojekterne.
EU finansierer endelig en række programmer til bekæmpelse af hvidvask af penge,
hvordenslutteropomindsatsenfraOECD.
3.4.2. Fremtidsperspektiver
Kommissionen bekræfter i sin meddelelse af 8. juni 2001 om gennemførelsen af
EU's narkotikahandlingsplan67vigtigheden af at støtte narkotikabekæmpelse i
landene uden for EU. Med henblik herpå har Kommissionen besluttet at centrere
programmeringen af sin narkotika-aktion om de lande, som gennemskæres af de to
vigtigste forsyningsruter til EU. Kommissionen vil fortsat udvikle projekter, der skal
styrke koordineringen mellem modtagerlandene indbyrdes og mellem disse lande og
EU-medlemsstaterne.
3.5. SAMMENKOBLING AF NØDHJÆLP, REHABILITERING OG
UDVIKLING
•Kommissionen vedtog i april 2001 en meddelelse om sammenkobling af
nødhjælp, rehabilitering og udvikling og har siden iværksat en række aktioner til
gennemførelse af dette politiske princip. Kommissionen arbejder i øjeblikket med
at udarbejde yderligere retningslinjer og beslutninger på detteområde, herunder:
– omstrukturering afde budgetposterog forordninger, der skal anvendes til
at sammenkoble nødhjælp og udvikling
– fastlæggelse afretningslinjer for ECHO's udfasningsstrategier
67KOM(2001) 301 endeligaf8.6.2001
60– etablering af en tidsplan for forbedringen af Kommissionens
arbejdsmetoder med henblik at sætte den i stand til at intervenere
hurtigere.
I 2001 blev ECHO's mandat og rolle i forhold til de andre EU-instrumenter på
området eksterne forbindelser klarere defineret, specielt hvad angår dets rolle i den
såkaldte "gråzone" mellem nødhjælp, rehabilitering og udvikling. Som det blev
understreget i Kommissionens meddelelse om nødhjælp, rehabilitering og
udvikling68, bør ECHO fokusere på sit hovedmandat, mens der må gøres en større
indsats på udviklingssamarbejdsområdet for at udfylde gråzonen fra den side. For at
øge gennemskueligheden og forudsigeligheden udarbejdede ECHO i december 2001
et arbejdsdokument, som definerede de generelle kriterier for udfasning og
overdragelse. Arbejdsdokumentet etablerede to etaper:
1) fastlæggelse af, hvordan man kan sikre en gradvis overgang fra humanitær
bistand tilrehabilitering og udvikling og
2) undersøgelse af, hvilke kontekstbestemte faktorer der vil influere på
udfasningernes praktiske forløb.
3.5.1. Vigtigste eksisterende instrumenter
•Bistand tilhjemstedsfordrevne:
Med det nye retsgrundlag69, der blev vedtaget i 2001, er der åbnet mulighed for at
programmere aktioner iAsienog Latinamerika indtil2004.
Da den gældende konvention mellem EU og De Forenede Nationers
Hjælpeorganisation for Palæstina-flygtninge (UNRWA)70endvidere snart udløber,
har Kommissionen fået mandat afRådet tilat indgå en ny konvention af en varighed
på fire år.
For så vidt angår AVS-landene er der ved artikel 255 i Lomé-IV-konventionen
endvidere åbnet mulighed for at mobilisere ressourcer fra Den Europæiske
Udviklingsfond til bistand til hjemstedsfordrevne fra disse lande.
•Rehabiliteringsforanstaltninger
EU's politik på dette område er fastsat i Rådets Forordning (EF) nr. 2258/96 af 22.
november 1996 om rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger til fordel for
udviklingslandene (EFT L 306 af28.11.1996). Foranstaltningerne idenne forordning
"-som er af begrænset varighed, (...) skal bidrage til at genetablere den økonomiske
proces og den institutionelle kapacitet, som er nødvendig for at genoprette den
sociale og politiske stabilitet ide berørte lande og imødekomme behovene hos alle de
berørte befolkningsgrupper. Foranstaltningerne skal gradvis afløse den humanitære
68Kommissionensmeddelelse om sammenkobling af nødhjælp,rehabilitering og udvikling - en vurdering
(KOM(2001)153endeligaf23.4.1001).
69Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2130/2001 af 29. oktober 2001 om foranstaltningerpå området bistand til hjemstedsfordrevne i udviklingslandene i Asien og Latinamerika, EFT L 287 af31.10.2001, s. 3.
70Konventionen mellemEUog UNRWA 1999-2001,EFTL261af7.10.1999.
61indsats og forberede en genoptagelse af den mellem- og langsigtede
udviklingsbistand ."
•Bekæmpelseafpersonelminer:
Skønt der findes en specifik budgetpost med bredt spektrum for aktioner på dette
område, har der indtil for nylig ikke været noget specifikt retsgrundlag. Også på dette
område vil vedtagelsen afet retsgrundlag71, der er gyldigt til2009, gøre det muligt at
gøre interventionerne mere sammenhængende ved en integrerende strategi på
mellemlang sigt
•Samfinansiering med ngo'er:
Rådets forordning (EF) nr. 1658/98 af 17. juli 199872om samfinansiering med
europæiske udviklings-ngo'er er et andet instrument, der åbner mulighed for at
finansiere udviklingsaktioner tilafløsning afnødhjælp.
3.5.2. De vigtigste aktioner i 2001
•Bistand tilhjemstedsfordrevne:
EU fortsætter sine aktioner i Centralamerika, mens de nye forpligtelser på dette
område hovedsagelig går til fordrevne befolkningsgrupper i Asien, som befinder sig
krisesituationer af længere varighed. Det drejer sig om grupper med oprindelse i
Afghanistan, Burma/Myanmar, Sri Lanka og Filippinerne (Mindanao). De
igangværende eller nye projekter dækker mange forskellige områder fra støtte til
flygtninge i lejre, sædvanligvis iværksat af FN's Højkommissariat for Flygtninge
(UNHCR), til aktioner, der iværksættes af internationale eller lokale ngo'er, der
arbejder inden for uddannelse, sundhed, vandforsyning eller udvikling af
landdistrikter. Hvor forholdene tillader det, lægges der vægt på at hjælpe gr upperne
tilbage tilderes oprindelige hjemegn.
I betragtning af den forværrede situation i Mellemøsten har EU besluttet at øge sit
bidrag til indsatsen fra De Forenede Nationers Hjælpeorganisation for Palæstina-
flygtninge (UNRWA). Udover den årlige tildeling for 2001 på 42 mio. EUR et der
bevilget supplerende støtte til et beløb på 15 mio. EUR til aktioner inden for
uddannelse og primære sundhedsydelser for flygtninge i fire geografiske områder:
Vestbreddenog Gaza-striben, LibanonogSyrien.
For så vidt angår AVS-landene er der i medfør af artikel 255 i Lomé-konventionen
blevet undertegnet en konvention på 25 mio. EUR med UNHCR med henblik på
frivillig hjemsendelse af flygtninge fra Burundi, der i øjeblikket opholder sig i
Tanzania.
•Rehabilitering:
Rehabiliteringsaktionerne finansieres over diverse budgetposter, der dækker de
forskellige regioner i verden (Asien, Østtimor, Latinamerika, Middelhavsområdet,
71Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF)nr. 1724/2001 og 1725/2001 af 23. juli 2001 om aktion
mod personelminer iudviklingslande, EFT L234af1.9.2001.
72EFTL213af30.7.1998, s.1
62De Nye Uafhængige Stater og AVS-landene). Der finansieres forskellige former for
projekter på varierede områder, der rækker fra støtte til basisorganisationer i
lokalsamfundene tilmere omfattende projektertilgenopbygning afinfrastruktur.
Der er specielt grund tilat nævne Østtimor, hvor EU har bakket opomet initiativ fra
det internationale samfunds til en trustfund for Østtimor , som har medvirket til
oprettelsen af en uafhængig stat. Det fredelig forløb af valget til den
forfatningsgivende forsamling i september 2001 lover godt for resten af
genopbygningsprocessen.
•Bekæmpelseafpersonelminer
Aktionerne på dette område er rettet mod de lande, der er hårdest ramt af dette
alvorlige problem, og omfatter både minerydningsaktioner på stedet (Afghanistan,
Balkanområdet, Angola, Mozambique, Somalia og Laos), oprettelse af
informationssystemer (Balkan) og institutionsstøtte (Cambodja).
3.6. MILJØ
2001 var præget af intens aktivitet inden for naturbeskyttelse, skovbrug og
bæredygtig forvaltning af naturressourcerne. Der blev implementeret 7 nye
programmer/projekter til et samlet beløb på 55,1 mio. EUR og godkendt 4 nye
programmer til ialt 26 mio. EUR.
Igangværende aktioner er blevet videreført, specielt ECOFAC-projektet i
Congobækkenet og dermed forbundne aktiviteter, der koordineres af det nu styrkede
regionale miljøkontor i Libreville. En række programmer, der i princippet skulle
udløbe i slutningen af 2001, er blevet forlænget: Wildlife Tanzania, Wildlife vision
Gabon, det regionale miljøprogram i Det Indiske Ocean. Det regionale program til
bæredygtig forvaltning af naturressourcerne i Vestafrika (AGIR, Guinea, Guinea-
Bissau, Mali, Senegal) er blevet forsinket på grund manglende intern konsistens, og
der vil blive iværksat en samlet evaluering.
De vigtigste konkrete resultater i 2001 er udvidelsen af det samlede areal af Odzala
Nationalpark(RepublikkenCongo)ogMonte AlenNationalpark (Ækvatorialguinea),
der er blevet fem gange større, samt videreførelsen af den konstruktive dialog med
tømmerselskaberne. Et andet vigtigt resultat er oprettelsen af et netværk af
beskyttede områder i Centralafrika (RAPAC), hvor man har valgt en formand og
afholdt de første bestyrelsesmøder. Det har haft en positiv indvirkning på RAPAC, at
femnaturområder iDenDemokratiske Republik Congo fra Unesco's verdensarvsliste
har ytret ønske omat tilslutte sig netværket, og at Zakouma Nationalpark iTchad for
nylig er blevet medlem.
Ved programmeringenaf9. EUFer derfra begyndelsen lagt særlig vægt på regionale
programmer og nødvendigheden af at udpege et netværk af eksperter til regionale
opgaver, som kan støtte EU's delegationer og Kommissionen med at implementere
politikker ogprogrammer på miljøområdet.
Vandforvaltning er af et tværsektorielt spørgsmål, der bør integreres i EU's
fattigdomsrelaterede udviklingspolitik. (jf. kapitel2.5.3).
63Energianses for at spille en vigtig tværsektoriel rolle til bekæmpelse af
fattigdommen og realiseringen af de udviklingsmål, der blev fastsat på Millenium-
topmødet. Strategien for støtte til bæredygtig energi understreger, at dette aspekt bør
integreres i aktionerne i den sociale og økonomiske sektor (sundhed, uddannelse,
virksomhedsudvikling) samt i miljøsektoren, og fremhæver de øvrige fordele ved at
øge energieffektiviteten og anvendelsen af vedvarende energi. Den understreger også
betydningenafinstitutionelkapacitetsopbygning og strategisk støtte ienergisektoren,
samt nødvendigheden af at udbygge partnerskaber mellem den private og den
offentligesektorogdeltagelsenafcivilsamfundet.
En arbejdsgruppe for vedvarende energi under Den Blandede Parlamentariske AVS-
EF-forsamling har udarbejdet en resolution, der blev godkendt af forsamlingen i
2001, som anerkender energiydelsernes rolle i kampen mod fattigdommen, og bl.a.
anbefaler, at der iværksættes aktioner til oplysning og kapacitetsopbygning inden for
vedvarende energi. For at bakke op om denne resolution og fremme integreringen af
vedvarende energi i programmerne under 9. EUF blev der i juni 2001 i Den
Dominikanske Republik afholdt enkonference for de nationale anvisningsberettigede
og de vigtigste involverede parter om bæredygtig energi på AVS-øerne, hvor man
søgte at skabe øgetopmærksomhed omspørgsmålet oglancere integreringen.
3.6.1. Aktiviteter i 2001
Formålet med de finansielle rammebeløb for udvikling og skovforvaltning er at:
•støtte globale og regionale initiativer, bl.a. inden for regionale miljøkonventioner
(klimaændringer, biodiversitet, ørkendannelse) eller internationale aftaler
•på fleksibel måde udvælge de partnerlande (herunder mellemindkomstlande), som
er strategisk vigtige i kampen mod den globale forringelse af miljøet, som f.eks.
Mexico, Brasilien eller visse lande iSydøstasien
•deltage i pilotprojekter.
I 2001 blev der indgået forpligtelser for 54 mio. EUR, hvoraf 13 mio. udgjorde i
bevillinger, der var overført fra 2000 til 2001, fordi retsgrundlaget var blevet
vedtaget for sendt (de nye forordninger er blevet vedtaget inovember 2000).
Aktiviteterne i 2001 videreførte de aktiviteter, der var i gang i 2000. Det drejede sig
hovedsageligt om forvaltning af 221 projekter, der var blevet vedtaget i 2000 eller
tidligere, med følgende geografiske fordeling:
Miljø Skove
Afrika og Madagaskar: 49 46
Stillehavet: - 2
AVS i alt: 6 -
Latinamerika og Caribien: 22 53
Asien: 8 16
Middelhavslandene: 4 -
Globalt: 6 9
Ia lt: 95 126
64Hertil blev der føjet 29 projekter, der blev udvalgt ved en forslagsindkaldelse, som
resulterede i omkring 640 ansøgninger om tilskud, samt fem andre målrettede
projekter.
Forslagsindkaldelse Miljø Skove
Afrika og Madagaskar: 1 5
Latinamerika og Caribien: 5 11
Asien: 3 4
Subtotal 92 0
Uden forslagsindkaldelse
Afrika og Madagaskar: 1 2
LatinamerikaogCaribien: 1
Asien: 1
Subtotal: 23
Ia l t: 11 23
3.7. PARTNERSKABMED NGO'ERNE
Kommissionen samfinansierer med ngo'erne i Nord både aktioner i
udviklingslandene og oplysningskampagner i EU-medlemslandene, men også
aktioner tilstyrkelse afudviklingssamarbejdet iværksat afcivile aktører iSyd.
Der er indgået forpligtelser for hele 2001-budgettet, eller ialt 204 mio. EUR.
3.7.1. Samfinansiering med europæiske ngo'er73
1759 projekter var under gennemførelse den 1. januar 2001, hvortil kom 293
projekter, der var blevet udvalgt i 2001 af de 1200 ansøgninger om samfinansiering,
der indkomefter den første forslagsindkaldelse (offentliggjort ijuni2000).
Ipr ak s is
Disse aktioner er forbeholdt europæiske ngo'er, der er etableret og har hovedkvarter i
en EU-medlemsstat. De gennemføres enten som et "projekt" på stedet i et
"udviklingsland", eller i form af bloktilskud i tilfælde, hvor det er mere effektivt at
gruppere flere mikroaktioner ienaktion. Mantaler iså tilfælde om"kontrakter".
Kommissionens samfinansiering af denne type projekter og tematiske aktioner, der
sigter på fattigdomsbekæmpelse ide mest sårbare lande, kangenerelt vurderes til 176
mio. EURomåret.
73Budgetpost B7/6000, forordning(EF)nr. 1658/98.
65SAMLEDEOMKOSTNINGER/EU-BIDRAG
PR. MODTAGERREGIONI VERDENI EUR
020.000.00040.000.00060.000.00080.000.000100.000.000120.000.000
Afrika sydforSahara34%
Vestindien7%
Stillehavet1%
Asien2 2%
Latinamerika 17%
Centralamerika12%
Middelhavet7%
De samlede omkostninger til de foreslåede aktioner er angivet med mørkt,
Kommissionens reelle samfinansiering er angivet med lyst. Procenttallene angiver
den faktiske finansiering pr. geografisk område.
Kommentar: Denne analyse pr. geografisk område svarer til fordelingen af de
fattigste og mest udsatte befolkningsgrupper. Visse udsving skyldes exceptionelle
aktioner f.eks. iMozambique og Cuba idetteregnskabsår.
Oplysning omudviklingsspørgsmål
Ud over de ovennævnte aktioner foreslår de europæiske ngo'er ligeledes aktioner
med sigte på at bevidstgøre den europæiske offentlighed om
udviklingsspørgsmålene. I 2001 behandlede Kommissionen 132 ansøgninger og
udvalgte 49 aktioner, der blevsamfinansieret med ialt 19,3 mio. EUR.
Inden for rammerne af forslagsindkaldelsen i 2000 blev der desuden udvalgt og
finansieret 21 aktioner ud af61 aktioner, der var foreslået i2000.
3.7.2. Decentraliseret samarbejde74
På grundlag af de 74 ansøgninger, der blev indgivet i 2000 og 2001, blev der i 2001
tildelt 19bevillinger tilet samlet beløbpå5 mio. EUR.
74Budgetpost B7/6002, forordning(EF)nr. 1659/98.
66DECENTRALT SAMARBEJDE EFTERKONTRAHENTERNES OPRINDELSE
Nederlandene
(2)
7%
Argentina(1)
5% Uruguay(1)
5%Chile (1)
4%Peru (1)
5%Costa Rica(1)
7%Guatemala(1)
7%Haiti(1)
10%Marokko(1)
2%Gambia(1)
2%Benin (1)
10%Vanuatu (1)
6%Tyskland(1)
12%
Frankrig (5)
18%
3.7.3. Andre aktiviteter
– To nye forslagsindkaldelser75blev offentliggjort islutningen afdecember 2001
i overensstemmelse med de af medlemsstaterne godkendte retningslinjer for
regnskabsåret 2002-2003.
– Der er blevet udarbejdet en vejledning for samfinansiering76, som vil gøre det
lettere at forbehandle, gennemføre og evaluere aktionerne, og - som led i
dekoncentrationsprocessen - vil sætte delegationerne i stand til bedre at
varetage arbejdet med tilsyn, overvågning og kontrol.
Ved hjælp af anvendelsen af ny teknologi (internet) sikres brugerne hurtig og direkte
adgang til alle relevante oplysninger til fremme af bekæmpelse af fattigdommen i
udviklingslandene.
75http://europa.eu.int/comm/europeaid/cgi/frame12.pl
76vil inær fremtidværedisponibel påhttp://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/ong_cd/index_fr.htm
67Udarbejdelse afprogramaftaler
I overensstemmelse med Kommissionens rationaliseringspolitik i henhold til
beslutningen af 16. maj 2000, på forslag af ngo'erne og i overensstemmelse med de
eksisterende forordninger, bl.a. om forbedring af aktionernes kvalitet og kohærens på
længere sigt, er der blevet offentliggjort en "indkaldelse af idéer til programaftaler"
samtidig med forslagsindkaldelsen i2000.
Der indkom 67 ansøgninger for et beløb på over 300 mio. EUR. Man er i øjeblikket
ved at udarbejde en ny procedure til evaluering og udvælgelse af projekter til
samfinansiering via dette pilotinstrument. Der er blevet udvalgt 15 forslag på i alt
83,5 mio. EURtildette forsøg. En budgetramme på ca. 40 mio. EUR åbner mulighed
for at samfinansiere de bedste programmer fra 2003.
Kommissionen har til hensigt at deltage i de seminarer, der organiseres af
Civilsamfundet, for at evaluere lanceringenafdette pilotinstrument.
684. G ENNEMFØRELSE :REGIONERNE
4.1. REGIONER, DER ER OMFATTET AF DEN EKSTERNE BISTAND
EU's bistand til tredjelande omfatter alle regioner iverden. Nedenfor vises efter en geografisk
fordeling, med hvilke EU har partnerskabs- og samarbejdsaktiviteter. Af
læsevenlighedshensyn vises alle lande i hver region på disse sider. Underregioner er angivet,
hvor det errelevant.
Balkan
Albanien, Bosnien-Hercegovina (BiH), Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske
Republik Makedonien(FYROM), ForbundsrepublikkenJugoslavien(FRJ).
Partnerstateri Østeuropa og Centralasien
Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova,
Rusland, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraine, Usbekistanog Mongoliet.
Det sydlige Middelhavsområde, Nær- og Mellemøsten
Algeriet, Cypern*, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Malta*, Marokko, den
palæstinensiske myndighed, Syrien, Tunesien, Tyrkiet*
*Oprindeligt Euromed-land, nuEU-kandidatlande.
Afrika, Vestindien ogStillehavet (AVS)
VestindienAntigua og Barbuda, Bahamas, Barbados, Belize, Cuba** Dominica, Den
Dominikanske Republik, Grenada, Guyana, Haiti, Jamaica, Saint Kitts og Nevis,
Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinerne, Surinam, Trinidad og Tobago.
**Cuba blev optaget som nyt AVS-medlem i december 2000, men har ikke
undertegnet Cotonou-aftalen.
Stillehavet
Cookøerne, Fiji, Kiribati, Marshalløerne, Mikronesien, Nauru, Palau, Papua Ny
Guinea, Samoa, Salomonøerne, Tonga, Tuvalu, Vanuatu.
Vestafrika
Benin, Kap Verde, Burkina Faso, Ghana, Guinea, Côte d'Ivoire, Liberia, Gambia,
Guinea-Bissau, Mali, Mauretanien, Niger, Nigeria, Senegal, Sierra Leone, Togo.
Centralafrika
Cameroun, Den Centralafrikanske Republik, Tchad, Ækvatorialguinea, Gabon, Sao
ToméogPríncipe.
69Østlige- og sydlige Afrika ogDet Indiske Ocean
Angola, Botswana, Burundi, Comorerne, Congo (DRC), Djibouti, Eritrea, Etiopien,
Kenya, Lesotho, Madagascar, Malawi, Mauritius, Mozambique, Namibia, Rwanda,
Seychellerne, Sydafrika, Sudan, Swaziland, Tanzania, Uganda, Zambia, Zimbabwe.
Asien
AseanBrunei, Burma/Myanmar, Cambodja, Indonesien, Laos, Malaysia, Filippinerne,
Singapore, Thailand, Vietnam.
Saarc
Bangladesh, Bhutan, Indien, Maldiverne, Nepal, Pakistan, SriLanka.
Andre lande og regioner*
Afghanistan, Kina, Østtimor, Hongkong, Nordkorea, Macao*.
*Yemen, Iran og Golfstaterne behandles under Middelhavsafsnittet af denne
beretning.
Latinamerika
MellemamerikaCostaRica, ElSalvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama.
Andesgruppen
Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru, Venezuela.
Mercosur
Argentina, Brasilien, Paraguay, Uruguay.
Andre
Chile, Mexico.
704.2. SYDØSTEUROPA: BALKANLANDENE
Siden igangsættelsen i 1999 har stabiliserings- og associeringsprocesen været
hovedhjørnestenen i EU's politik over for Vestbalkan. Med denne proces tilbydes landene i
regionen en stadig nærmere associering med EU. De tre hovedinstrumenter i denne proces -
aftaleforbindelser, autonome handelspræferencer og finansiel bistand - er udformet med
henblik på at udstyre landene med midler til at opretholde stabile demokratiske institutioner,
sikre overholdelse af retsstatsprincippet, støtte åbne, velstående økonomier og knytte stærke
bånd mellem landene og EU samt anspore til regionalt samarbejde.
Processen er allerede begyndt at give de ønskede resultater. Landene bliver stabile, og der
gennemføres politiske og økonomiske reformprogrammer baseret på EU-ret og -praksis i hele
regionen. Der ligger dog mange udfordringer forude. Problemerne med svagheder i retsstaten
og de demokratiske institutioner, korruption, fattigdom, social udstødelse og trusler om
genopblussen af ekstremistisk nationalisme findes stadig. Den Europæiske Unions
engagement i regionen er langsigtet, og den vil fortsætte med at støtte landene med at
imødegå disse udfordringer og gøre fremskridt på vejen mod fuldstændig integration.
CARDS-programmet er et af virkemidlerne i denne proces, idet dets formål er at hjælpe
landene tilat blive levedygtige, velfungerende stater side omside med, at de afstemmer deres
retssystemerogøkonomiskesystemerefterEU's
4.2.1. INDLEDNING
I 2001 blev de tre grundsten for stabiliserings- og associeringsprocessen lagt, og man
begyndteatseresultaterforlandeneellerregionensomhelhed.
Der blev undertegnet stabiliserings- og associeringsaftaler med Den Tidligere
Jugoslaviske Republik Makedonien og Kroatien i oktober 2001; der blev også
undertegnet interimsaftaler samme år med de to lande for at sætte bestemmelserne
om handel og handelsanliggender i stabiliserings- og associeringsaftalerne i kraft i
2001. Også i 2001 henst illede Kommissionen, at der blev indledt forhandlinger om
en stabiliserings- og associeringsaftale mellem EU og Albanien. Bosnien-
Hercegovina fortsatte arbejdet i den rådgivende taskforce og fremskridt med de 18
grundlæggende skridt, der er indkredset i køreplanen, og man håber at nå til en
afslutning herpå i 2002. Med hensyn til Forbundsrepublikken Jugoslavien blev den
rådgivende taskforce EU/FRJ lanceret i juli 2001, og den afholdt to møder i løbet af
åretoptildet endelige møde og udarbejdelsenafen gennemførlighedsrapport i2002.
Handelspræferencerne har, efter at EU ensidigt i november 2000 indrømmede
næsten fuldstændig toldfri adgang til sine markeder for varer fra Balkan, allerede i
høj grad stimuleret eksporten. Handelsordningen tjener som en katalysator for
udviklingen af et net af frihandelsaftaler mellem landene i stabiliserings- og
associeringsprocessen og i videre omfang. Albanien, Bosnien-Hercegovina,
Bulgarien, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Rumænien
og Forbundsrepublikken Jugoslavien undertegnede den 27. juni 2001 i Bruxelles et
aftalememorandum inden for rammerne afstabilitetspagten med sigte på at oprette et
net affrihandelsaftaler idensydøsteuropæiske region indenudgangenaf2002.
EU, somhar bevilget enmassiv finansielbistand tilregionen(over 5 mia. EUR siden
1991), har ændret på bistandens fokus i takt med udviklingen i regionens behov. Der
blev vedtaget en ny forordning i 2000, som indeholder en mere strategisk tilgang til
bistandsydelsen til landene i regionen, og som styrker målene for stabiliserings- og
71associeringsprocessen. Bistanden vil i voksende grad blive rettet mod at støtte
reformer og institutionsopbygning til at indfri forpligtelserne i henhold til
stabiliserings- og associeringsaftalerne. Der er afsat 4,65 mia. EUR til regionen for
perioden2000-2006.
Der blev gjort et kvalitativt skridt fremad i programmeringen af CARDS-bistanden
med vedtagelsen i slutningen af 2001 af landestrategierne og den regionale strategi
for 2002-2006. Disse programmer, der er udformet i nær konsultation med
partnerlandene, medlemsstaterne, de relevante internationale
finansieringsinstitutioner og andre donorer, fokuserer CARDS for 2002-2006 på
centrale prioriterede områder for stabiliserings- og associeringsprocessen, som
spænder fra væsentlige genopbygningsarbejder til indgreb til at opbygge de enkelte
landes institutionelle kapacitet til at forstå, lovgive om og endelig gennemføre
nøgleelementer iEU-rettenogbefæste retsstaten.
Denne forbedring i programmeringen er blevet fulgt op af en bedre gennemførelse.
CARDS-bistanden leveres som helhed betragtet hurtigt og effektivt. Især Det
Europæiske Agentur for Genopbygning har siden dets oprettelse i februar 2000
opvist imponerende resultater med at levere bistand hurtigt og effektivt på sit
operationsfelt - indledningsvis Kosovo, men nu også Serbien og Montenegro samt
Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, hvor Kommissionen i december
2001 udvidede dets mandat til størstedelen af EU-bistandsprogrammerne i regionen.
Andetsteds i regionen er beslutningstagningen blevet uddelegeret til delegationerne
på stedet,og personalet er blevet øgettilat forbedre bistandsformidlingen.
IAlbanien fortsatte man i 2001 med gennemførelsen af programmer, der var
udarbejdet i de foregående år. For at sætte mere gang i stabiliserings- og
associeringsprocessen skal Albanien garantere et stabilt politisk klima med
velfungerende demokratiske institutioner, som kan sætte landet i stand til at
nyfokusere på de nødvendige reformer og fremskynde deres gennemførelse.
Det ergrundentil, at CARDS-tildelingen i2001 på 37,5 mio. EUR er at betragte som
et overgangsår, hvorefter vægten på infrastrukturinvesteringer gradvis flyttes til
projekter for institutionsopbygning. Projektgennemførelsen under CARDS 2001 skal
begynde iefteråret 2002.
Bosnien-Hercegovina fortsatte med processen med fuldførelsen af køreplanen, som
er et arbejdsprogram, der angiver de vigtigste reformer, som Bosnien-Hercegovina
skal tage sig af. Bosnien-Hercegovina modtog en betydelig finansiel bistand i 2001
(CARDS: 105,23 mio. EUR) med hovedfokus på flygtninges tilbagevenden, retlige
ogindre anliggender ogopbygning afinstitutionernes kapacitet.
I 2001 oplevede Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien sin mest
alvorlige politiske og sikkerhedsmæssige krise nogensinde. Denne krise påvirkede i
høj grad økonomien, de demokratiske institutioner og myndighedernes evne til at
videreføre reformprocessen.
Med en aktiv politisk mæglingsindsats fra EU's særlige udsending lykkedes det den
13. august 2001 at få undertegnet en rammeaftale mellem parterne i konflikten. Ihenhold til denne rammeaftale skal EU koordinere det internationale samfunds støtte
til gennemførelsen af aftalens bestemmelser i samarbejde med Stabiliserings- og
Associeringsrådet. Det er afgørende, at denne aftale gennemføres i fuldt omfang,
72hvis det skal lykkes at skabe den landsdækkende politiske enighed og stabilitet, som
erennødvendig forudsætning fordenfremtidigereformindsats.
EU's proaktive engagement afspejles også i den ekstra bistand, der er ydet via
forskellige andre EU-instrumenter. Akutte humanitære behov blev dækket af ECHO,
og via det europæiske initiativ til fremme af demokrati og menneskerettigheder blev
der ydet støtte til overvågningen af folketællingen. Den såkaldte "hurtige
reaktionsmekanisme" (12,8 mio. EUR) og CARDS-nødhjælp (13,7 mio. EUR)
fokuserede primært på rehabilitering og genopbygning for at lette flygtninges og
fordrevnestilbagevenden.
Ved udgangen af 2001 var ca. 430 huse, hvoraf mange var stærkt beskadigede, sat i
stand eller under genopbygning. Reparation og genetablering af elnet, der forsyner
ca. 150 000 personer med el, var færdig eller i fuld gang. Sikkerheden var fortsat et
problem både for de ngo'er, der arbejdede med istandsættelse af boliger, og for
Makedoniens elselskab, og i perioder måtte arbejdet indstilles og genoptages, når
sikkerhedssituationentillod det.
Den meget positive udvikling i forholdet mellem EU og Kroatien i 2001
udmøntedes i undertegnelsen af stabiliserings- og associeringsaftalen i oktober og i
en væsentlig forøgelse afbistanden fra 18,3 mio. EUR i2000 til60 mio. EUR i2001.
Flygtningenes tilbagevenden var det vigtigste indsatsområde i 2000, og i 2001 blev
programmet udvidet til at omfatte udvikling af menneskelige ressourcer,
overholdelse af forpligtelserne i henhold til stabiliserings- og associeringsaftalen
(navnlig vedrørende retlige og indre anliggender), styrkelse af den strategiske
planlægningskapacitet ogstøttetilcivilsamfundet.
Sideløbende hermed blev der i2001 ydet over 550 mio. EUR ibistand til Forbunds-
republikken Jugoslavien77. Bistanden blev fortsat anvendt til væsentlige
reparationsarbejder og investeringer i fysisk infrastruktur og forsyningsnet, som
tegnede sig for 60% af midlerne i 2001. Bistandsindsatsen bevægede sig gradvist i
retning af støtte til langsigtet bæredygtig udvikling i en markedsorienteret økonomi
(25% af midlerne, i hovedsagen rettet mod virksomhedsstøtte og samfundene i
landdistrikter), indførelse af demokrati og overholdelse af menneskerettighederne og
retsstatsprincipper (15% af midlerne).
I 2001 styrkede EU sine forbindelser med regionen og byggede videre på de
resultater, der var opnået i2000.
Det Europæiske Agentur for Genopbygning78er ansvarligt for forvaltningen af de
vigtigste EU-bistandsprogrammer i Forbundsrepublikken Jugoslavien og Den
Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. I 2001 fik agenturet overdraget
forvaltningen af EU-midler på i alt ca. 525 mio. EUR og er nu med sine fire
operationelle centre ansvarligt for en portefølje på over 1,6 mia. EUR. Der er indgået
forpligtelser for 85% af de midler, agenturet administrerede ved udgangen af 2001,
og68% er kommet tiludbetaling.
I 2001 hjalp agenturet med at stabilisere en nødsituation i Serbien ved at sikre
tilstrækkelig elforsyning og levering af dieselolie, basisfødevarer og livsvigtige
77Inkl. Kosovosamten delafbudgettetfor regionalt s amarbejde. Humanitær hjælp er ikke medregnet.
78http://www.ear.int
73forsyninger af lægemidler og medicinsk udstyr og gennemførte samtidig mindre
infrastrukturprojekter i byer og på skoler i mange kommuner. I det nye program for
2001 har agenturet konsolideret sin indsats i energisektoren og sikrer fortsat
forsyninger aflivsvigtige lægemidler og medicinsk udstyr. Agenturet importerede frø
og gødningsstoffer til landbruget for at sætte gang i økonomien i landdistrikterne.
Det tilbød lån til at hjælpe små virksomheder i gang og iværksatte mindre
programmer for at sikre pressefriheden og støtte civile genopbygningstiltag og
miljøoprydning, navnlig idet sydlige Serbien.
I Kosovo arbejdede agenturet fortsat på at imødekomme de mest basale behov for
fysisk rehabilitering, dvs. reparations- og anlægsarbejder på de vigtigste kraftværker
og kulminer, genopbygning af ødelagte huse, veje og broer, sikring af en pålidelig
vandforsyning og bortskaffelse af affald. Sideløbende hermed havde agenturet stort
held med sine låneordninger til små og mellemstore virksomheder og mindre
landbrugere og kunne sætte gang i produktiviteten i landbruget gennem levering af
basale landbrugsinput. Dets projekter retter sig også mod at indføre bedste
praksis på længere sigt i Kosovo ved hjælp af teknisk bistand og opbygning afinstitutioner. Der blev iværksat mindre projekter til at fremhjælpe en fri og
professionel presse og til at støtte mindre NGO-initiativer - særlig for kvinder
og mindretalafenhverart.
I Montenegro fremskyndede agenturet arbejdet med at få gennemført grundlæggende
forbedringer i basisinfrastrukturen – bygning af veje, broer og skoler. Det satte
gradvist mere skub ireformenafcentraladministrationenog de lokale forvaltninger.
EU's samlede engagement i regionen bliver fortsat større .E Ue ri n v o l v e r e tp å
alle niveauer: strategisk ved at åbne mulighed for potentielt medlemskab på lang sigt
og langt tættere associering med EU til gengæld for reformer på kort sigt, militært
ved at sende fredsbevarende tropper på 38 000 mand fra EU-medlemsstaterne, dvs.
hovedpartenafdensamlede fredsbevarende styrke iregionen, politiskved at spille en
meget aktiv rolle i regionens anliggender, bl.a. med sin reaktion på kriserne i Den
Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og det sydlige Serbien eller med hjælp
til at finde løsninger på følsomme politiske spørgsmål såsom forholdet mellem
Serbien og Montenegro, institutionelt ved at arbejde for at få opbygget stærke
institutioner på alle områder, så de vestlige Balkanlande bliver i stand til at klare
deres egne anliggender, sikre borgernes rettigheder og bekæmpe organiseret
kriminalitet, økonomisk ved at bistå med økonomiske reformer, yde omfattende
budgetstøtte og frem for alt ved at tage det drastiske skridt at åbne hele EU-markedet
for eksport fra Balkanlandene uden på indeværende tidspunkt at forlange nogen
indrømmelser til gengæld, finansielt ved at bakke EU-politikken op med særdeles
omfattende finansielbistand over mange år. Bistandentilregionen er en af de højeste
iverdenudregnet pr. indbygger og påniveau med EU's bistand tilkandidatlandene.
74CARDS forpligtelserog betalingeri regionen 2001 (mio. EUR)
PROGRAMMER FORPLIGTELSER BETALINGER
2001 2000 2001 2000
Bilateraleprogrammer
Albanien 37,50 32,80 56,00 75,30
Bosnien-Hercegovina 118,70(1) 97,30 143,20 191,50
Kroatien 60 18,30 14,50 11,50
Forbundsrep. Jugoslavien -
Serbien/Montenegro230,00 215,50 195,80 152,90
Forbundsrep. Jugoslavien -
Kosovo171,50 416,00(2) 402,10 213,20
Den Tidl.Jugoslaviske
Republik Makedonien56,20(3) 20,90 28,10 29,40
Regionalt samarbejde (4)
Subtotal 768,18 800,80 968,70 673,80
Regionalt 20 16,70 1,70 - (5)
Ialtbilateralt/regionalt 788,18 817,50 970,40 673,80
Andrebudgetposter/BA-
poster (ATA osv.)8,00 3,00 1,30 2,50
TILSAMMEN 796,18 820,50 971,70 676,30
(1) Det samledebudget for2001 erpå105,23mio. EUR.
(2) Herunder175mio. EUR vedtaget efterNoteboom-proceduren ved udgangen af2000.(3) Programgennemførelsen startede,dadepolitiskebetingelser varopfyldt ved udgangen afnovember2001.(4) Datavedrørendedetregionalesamarbejdeermedtaget itallenepr. land.
(5) Regionaledataermedtaget itallenepr.land.
Oversigt overforpligtelser/betalinger1995-2001 (mio. EUR)
1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 I alt
Forpligtelser generelt 440 581 584 462 988 1062 5550
Heraf
CARDS (Obnova-Phare-
Cards-budgetposter)
Forpligtelser 81 320 330 305 455 843 1035 3369
Betalinger 73 298 254 146 237 624 618 2250
Forhold mellem betalinger
og forpligtelser91% 93% 77% 48% 52% 74% 60% 67%
Demokrati og
menneskerettigheder
Forpligtelser 3,60 6,80 14,00 6,80 9,72 10,40 11,68 63,00
Betalinger 3,20 6,25 10,90 6,26 4,08 3,01 0,35 34,05
Forhold mellem betalingerog forpligtelser89% 92% 78% 92% 42% 29% 3% 54%
754.2.2. REGIONALT SAMARBEJDE
Løsning af de regionale problemer og styrkelse af det regionale samarbejde er
hovedmålsætningen for den regionale strategi, der blev vedtaget i oktober 2001.
Støttepakken på 197 mio. EUR for perioden 2002-2004 er rettet mod at bevilge
bistand på følgende områder:
•Integreret grænseadministration og -kontrol for bl.a. at bekæmpe
grænseoverskridende kriminalitet, lette handelen på tværs af grænserne og
stabilisere grænseregionerne.
•Styrkelse afden institutionelle kapacitet for at sikre retsstatsprincipperne og skabe
øget kendskabtilEU-politikker, standarderog lovgivning.
•Støtte til en demokratisk stabilisering for at underbygge respekten for
demokratiske principper og i højere grad inddrage civilsamfundet i regionens
udvikling.
•Støtte til planlægningen af, hvordan regionens transport-, energi- og miljø-
infrastrukturkanintegreres idestørreeuropæiskenet.
Disse områder er udvalgt, fordi de kan bidrage til samarbejdet mellem landene i
regionen, eller fordi de byder på en større gennemslagskraft ved formidling på
regionalt plan.
Ud over godkendelsen af de strategiske rammer lancerede EU i 2001 det regionale
program til et beløb på 14 mio. EUR, som skal danne det centrale grundlag for det
regionale samarbejde. Det vedrører aktiviteter inden for retlige og indre anliggender,
særlig domstols- og politisamarbejde og uddannelse (4,2 mio. EUR);
infrastrukturudvikling med ressourcer til en facilitet til forberedelse af
infrastrukturprojekter til et beløb på 3 mio. EUR og til styrkelse af reformen af den
offentlige forvaltning og det regionale samarbejde (6 mio. EUR), særlig inden for
regnskabsvæsen, statistikker (med støtte fra Eurostat) og Det Europæiske
Miljøagentur. Den ydede også støtte til nyhedsbureauet SENSE, til arbejdet i Den
Internationale Straffedomstol for det tidligere Jugoslavien (0,3 mio. EUR) og til
etablering af et regionalt netværk mellem universiteter (0,5 mio. EUR) som er et
fælles EU-UNESCO-program. Programmets samlede resultat vil være mere
velfungerende offentlige forvaltninger med større kapacitet, også med hensyn til
regnskabsvæsen, særlig på prioriterede indsatsområder som offentlig tjeneste,
administrativ organisation og kontrol, forvaltning af offentlige finanser,
regnskabskontrol/revision, politisk og retslig kapacitet, offentlige indkøb og
skatteforvaltningoginternationale handelsaftaler.
EU har bidraget med 2,85 mio. EUR til CARDS 2001 (plus 950 000 EUR tilObnova
2000). Detophører i2003.
76CARDS regionalt samarbejde – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
REGIONALT
SAMARBEJDEPROJEKTETS TITEL FORPLIGTELSER
Retligeog indreanliggender 4,2
Udviklingafregionalinfrastruktur 3,0
Styrkelse af den offentlige forvaltning 6,0
Styrkelseafdemokratiet 0,8
IA L T 14,0
4.2.3. TRANSPORT OGINFRASTRUKTUR,VAND OG ENERGI
Forud for det regionale program for 2001 blev der i januar 2001 vedtaget et regionalt
programfor insfrastrukturundersøgelser for Balkan(6 mio. EUR).
I transportsektoren var det mest markante resultat i 2001 åbningen af hovedvejen
mellemVoraogSukthnær Tirana. Dermed er vejen ført igennem fra hovedstaden til
Durres på kysten, og næsten hele dette vejstykke er finansieret af EU. I Durres blev
halvdelen af færgeterminalkajen taget i brug, og arbejdet på anden halvdel blev
indledt senere på året. I maj 2001 blev den 33 km lange hovedvej mellem Durres og
Rroghozine åbnet, og det er netop på denne vejstrækning, den øst-vestgående og
nord-sydgående korridor mødes.
I 2001 afsluttedes anden fase af EU-støtten til en række projekter for udvikling af
lokalsamfundene. Der var da finansieret mindre infrastrukturprojekter for over 7 mio.
EUR i byer og landsbyer i hele Albanien. I 2001 vedrørte disse projekter omkring 30
veje i landdistrikter og byområder, ca. 20 vandforsynings- og spildevandssystemer i
landdistrikter, to broer, en skole og en lokal retsbygning. Alle projekter i tredje fase
af programmet for udvikling af lokalsamfundene er koncentreret i Tirana, hvis
indbyggertal er fordoblet i det seneste tiår. Der er planlagt yderligere mindre
investeringer i udvikling af lokalsamfund inden for CARDS 2001. EU har allerede
hjulpet lokalforvaltningen med at renovere facaderne på hovedgaderne med bidrag
fra forretningsdrivende og beboere.
Udbedringen af ødelæggelserne efter konflikten omfatter reparation af national
infrastruktur samt infrastruktur, der forbinder Bosnien med resten af Europa. Det
største tekniske genopbygningsprojekt vedrørte Samac-broen, som blev genopbygget
for 12,3 mio. EUR iEU-støtte.
Samac-broen
I 2001 færdiggjordes genopbygningen af Samac-broen på hovedvej E73, der forbinder Bosnien-
Hercegovina og Kroatien. Det er et vigtigt forbindelsesled på den paneuropæiske korridor V,
som i henhold til Balkan-stabilitetspagten er udvalgt til fremtidig udbygning. Broen blev
sprængt i luften under konflikten i 1992 og kunne ikke længere benyttes af kørende trafik.
Desuden ledte murbrokker i flodlejet strømmen mod den sydlige bred, hvilket forårsagede
kraftig erosion. Denne ændring i vandføringen blev afhjulpet i forbindelse med de nye
anlægsarbejder. Den genopbyggede bro er stort set udformet som den tidligere, men vejbanen
er udvidet til 6,6 meter, så kørende trafik kan passere i begge retninger samtidig. Projektet blev
udvidet til at omfatte jernbaneanlægsarbejder med henblik på nye spor over broen og
tilslutninger til de eksisterende jernbanenetnord og syd for floden.
77Der er fortsat ydet støtte til reformer inden for den civile luftfart dels på grund af de
akutte behov i sektoren, dels på grund af det bosniske luftrums strategiske placering.
Teknisk bistand (1 mio. EUR) skal bidrage til oprettelsen af en stærk og
velfungerende luftfartsstyrelse, som kan varetage sine funktioner effektivt og føre
tilsyn medsikkerhedskravog-forpligtelser,nårprojektet erafsluttet.
Der blev ydet 3,8 mio. EUR til rehabilitering af energiinfrastruktur som et supple-
ment til et projekt finansieret af EIB og EBRD. EU yder teknisk bistand til sammen-
koblingen af kraftsystemerne i det sydøstlige Europa med systemerne i Central- og
Vesteuropa ved den vigtige kraftstation iErnestinovo idenkroatiske Donau-region.
Til dato har Det Europæiske Agentur for Genopbygning repareret 380 km hovedveje
i Kosovo. Bistanden har også omfattet sikkerhedsforholdsregler såsom vejskilte og
vejafmærkning, afstribning, autoværn på større vejstrækninger og to broer. Dermed
er transportinfrastrukturen blev væsentligt forbedret i hele Kosovo, hvilket letter
gods-ogpersonbevægelserne. Der ertillige bevilget støttetiljernbanenettet i Kosovo
(levering af materiel og reparation af spor). Der er også ydet støtte til
transportministeriet (tidligere UNMIK's transportdepartement).
Grænseovergangsstedet ved Blace mellem Kosovo og Den Tidligere Jugoslaviske
Republik Makedoniener blevet moderniseret.
I Montenegro lægges vægten på at forbedre service og trafiksikkerheden på
k y s t v e j e nm e l l e mP e t r o v a co gd e nk r o a t i s k eg r æ n s eo gp åh o v e d v e j e nm e l l e m
Podgorica og Cetinje. Transportinfrastrukturprogrammet for 2001-budgettet
omfatter:
– bygning afen8 kmlang tredje vejbane fra Podgorica tilCetinje
– bygning afen1,5 kmlang tredje vejbane fra Petrovac tildenkroatiske grænse
– rehabilitering afto yderligere jordskred på vejen fra Podgorica til den kroatiske
grænse
sammen med modernisering af faciliteter på strækninger på samme to veje, som ikke
indgår direkte i de andre to projekter. Projektet koncentreres om 124 km vej med
anlæg af skridsikker belægning på farlige steder, samt autoværn. Desuden er der tale
ommoderniseringafadvarselstavlerogandenskiltningsamt afvejkryds.
Transport og infrastruktur er afgørende elementer for udviklingen i Den Tidligere
Jugoslaviske Republik Makedonien i betragtning af dens geografiske placering som
transitland. Der blev fortsat ydet støtte til denne sektor fra 2001-budgettet. Af de
13,5 mio. EUR, der var afsat til disse sektorer, blev der indgået forpligtelser for
11 mio. EUR til færdiggørelse af renoveringsarbejdet på E75-vejen, som er en del af
korridor X idet transeuropæiske net afveje tværs over kontinentet. Der blev oprettet
en mindre infrastrukturfond med en kapital på 2,5 mio. EUR, som skal finansiere
renovering afkommunal infrastruktur.
F o ra ta f b ø d ek o n s e k v e n s e r n ea fd e np o l i t i s k eo gm i l i t æ r ek r i s ef i n a n s i e r e d eE U
reparationen af eltransmissions- og -distributionssystemer, lokal infrastruktur og
bygninger og huse i de tidligere konfliktområder. EU yder også kontant bistand til
6 500familier, der huser flygtninge eller fordrevne.
78Også i Forbundsrepublikken Jugoslavien er der ydet bistand til infrastruktur, energi,
boliger og miljø - i alt over 297 mio. EUR i 2001. Siden juni 1999 er der bevilget
273 mio. EUR til forbedring af energiforsyningen i Kosovo. Der blev afsat 80 mio.
EUR i 1999 og 2000 til at betale for import, nødreparation på Kosovos egne
kraftværker og personalelønninger. I 2000 og 2001 gennemførte Det Europæiske
Agentur for Genopbygning en større hovedreparation på B-kraftværket iKosovo. Til
dato er der brugt 121 mio. EUR på hovedreparationen. Side om side hermed er der
bevilget 50 mio. EUR i EU-midler til en omfattende rehabilitering af kulminerne, der
forsyner både B- og A-kraftværkerne i Kosovo. Der er også foretaget reparationer på
Kosovos eltransmissionsnet og fjernvarmeanlæg.
Det serbiske energiprogram for 2001 sigtede på at hjælpe med at stabilisere og
garantere indenlandsk energiforsyning ved:
– rehabilitering af 4 varme-elværker, plus reservedele til andre
kulfyrede/vandkraftværker (37 mio. EUR)
– 42 projekter for hovedreparation afunderstationer og stærkstrømsledninger (24
mio. EUR)
– levering af udstyr og reservedele til to kulminer - Kolubara, Kostolac (17 mio.
EUR).
– teknisk bistand tilinstitutionsopbygning (2 mio. EUR).
Arbejdet blev påbegyndt i august 2001 og er nu fuldført med alt udstyr og andre
leverancer.
Programmet støttede også den videre rehabilitering og vedligeholdelse inden for
elproduktion og -distribution og i kulminer og yderligere elimport. Der blev afsat 15
mio. EUR til den serbiske energistøttefond, som er et joint venture med den
amerikanske regering, sombidrog med 15 mio. USD gennem USAID. Fonden var en
finansieringsordning til at hjælpe med elimport i Serbien. Den EU-finansierede
import begyndte i begyndelsen af december og sluttede i januar 2002. Der blev også
bevilget midler til forundersøgelser vedrørende oprettelse af et serbisk agentur for
energieffektivitet og et serbisk energireguleringsagentur og en undersøgelse af nye
foranstaltninger tilat øge kulproduktionen iKolubara-minen.
På basis af programmet "Energi for demokrati", som blev påbegyndt i november
2000, blev der leveret diesel- og fyringsolie til 60 kommunale varmesystemer (som
dækker 80% af befolkningen), til skolers og hospitalers varmesystemer. Der blev
også leveret til kraftværker og kulminer. Den samlede finansiering via programmet
var på 45 mio. EUR. Programmet fortsatte gennem den koldeste tid i vinteren og
blev afsluttet i april 2001. En stor del (70%) af Serbiens vinterbehov for el (2000-
2001) blev importeret af EU til samlede omkostninger på 45 mio. EUR, og dette
hjalp til at stabilisere elforsyningen. Der blev desuden leveret reservedele til 7 mio.
EUR til at holde brunkulsproduktionen i Kolubara- og Kostolac-minerne i gang.
Leverancerne begyndte ifebruar 2001 ogsluttede i marts 2002. Der blev brugt endnu
7 mio. EUR på elimport ijuliog august.
Ved udgangen af 2002 vil der på basis af Agenturets boligprogram være
genopbygget 16 500 huse i Kosovo. Det vil sige en hjælp til over 120 000 personer.
79Under 1999-programmet blev der genopbygget 3 540 huse. Derefter blev der
genopbygget endnu 8 420 huse til omkostninger til 60 mio. EUR på basis af 2000-
programmet. For 2001-programmets vedkommende er der tale om 3 630 huse. 80%
af alle huse, som Agenturet genopbyggede i 2001, befandt sig i, hvad der benævnes
kategori IV (totalskade) og resten i kategori III (alvorlig skade). Agenturet har også
leveret teknisk bistand til bolig- og ejendomsdirektoratet og er i færd med at
færdiggøre genopbygningenaffemkulla (traditionelle tårnformede stenhuse).
Agenturet er inddraget i et meget stort bygge- og anlægsprogram til at rehabilitere
vandforsynings- og kloaksystemerne i byer i Kosovo og til at modernisere
affaldsforvaltningen, så den bringes op til vestlig standard. Et program for støtte af
essentiel offentlig forsyningsvirksomhed, som også omfatter forbedringer af
vandforsyningen med hensyn til kvantitet og kvalitet (3,7 mio. EUR), bidrager til
rehabilitering af vandværker, nødreparationer og indkøb af materiel såsom 35
køretøjer og 14 000 reservedele til de kommunale vandforsyningsselskaber. Under
2000-programmet blev der afsat 10 mio. EUR til forbedring af vandforsynings- og
kloaknettene. Herunder faldt også reparation af pumpestationer og
spildevandsbehandlingsanlæg. I 2001 blev der lanceret et program for forbedring af
forvaltningen af fast affald i Kosovo, og 19 deponier ud over Kosovo blev
opgraderet. Anlægsarbejderne i 2001 omfattede også anlæggelse af seks regionale
lossepladser.
Transport og infrastruktur– Forpligtelser2001 (mio. EUR)
TRANSPORTOG
INFRASTRUKTURLAND PROJEKTETSTITEL BELØB
Kosovo Transport 18
Montenegro Transport 7
Bosnien-
HercegovinaStøttetilluftfartsstyrelsen 1
Albanien Nationaltransport 12,5
Albanien Transportinfrastruktur
Pogradec-Kapsthice7
Albanien Havnen iDurres 2,1
Albanien Grænseovergangen
Kakavija-Gjirokaster6,8
IA L T 54,4
Miljø
Imiljøsektoren oprettede man i 2001 en afdeling i Tirana af det EU-finansierede
regionale miljøcenter i Budapest. Det er ensbetydende med, at Albanien nu er
inddraget i fastlæggelsen af miljøpolitikken på regionalt plan og kan få støtte fra de
midler, der er til rådighed til at styrke kapaciteten vedrørende miljøforvaltning. Med
henblik på iværksættelsen af omfattende anlægsarbejder på vandforsynings- og
spildevandssystemerne i Vlore, Gjirokaster, Saranda og Lezhe har Ministeriet for
Offentlige Arbejder og Turisme indledt de forberedende undersøgelser i samarbejde
med EU-finansieret teknisk bistand.
80Miljøethar også tidligere været et prioriteret indsatsområde for EU-bistanden, og der
blev afsat 3,25mio. EUR til forberedelsen af den nationale miljøhandlingsplan,
forundersøgelser vedrørende bortskaffelse af fast affald samt udstyr tilovervågnings-
stationer for luftkvaliteten iDenTidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.
4.2.4. UDVIKLING I LANDDISTRIKTER,LANDBRUG
I Albanien vedrører EU-indsatsen i landbrugssektoren tre områder: fødevarekontrol,
fiskeri og veterinærkontrol. Der blev i 2001 iværksat omfattende forberedende
undersøgelser med henblik på levering af stærkt påkrævet udstyr til de centrale og
regionale veterinærinstitutter og -laboratorier. Dette udstyr skal gøre det lettere for
regeringen at udvikle de nødvendige markeds- og serviceinfrastrukturer til at kunne
imødekomme behovene ienomstruktureret landbrugssektor.
I Bosnien-Hercegovina har landbruget traditionelt været en meget vigtig økonomisk
sektor. EU har bistået veterinærtjenesterne med at sikre en bedre sundhedstilstand
hos husdyrene og bedre opdrætningsmetoder for at skabe størretillid hos forbrugerne
og øge samhandelen. Der er ydet teknisk bistand til oprettelsen af to avlscentre for
svin af høj genetisk værdi. Ved udvælgelsen afavlsdyrene var man især opmærksom
på deres evne til at tilpasse sig lokale forhold, og det gav gode resultater. Projektet
omfatter nu to avlscentre (begge med ca. 50 dyr), to centre for kunstig insemination
(med fem dyr hver) og to opfedningscentre for førstegenerationsavlsorner. Projektet
har potentiale tilat producere 1 800 tonsvinekød.
Målet med landbrugsprogrammet for Serbien i2001 var at støttesektorenved:
– import af ialt 48 700 tons gødningsstoffer af rumænsk oprindelse (36 700 tons
NPK i august og september 2001 og 12 000 tons urinstof i januar 2002).
Leveringen tilde endelige brugere er afsluttet
– at vende tendensen til nedskæring afhusdyrbestanden på grund af fodermangel
gennem import af 42 000 tons majs til forarbejdning til foder. Importen fra
Ungarnstartede iseptemebr 2001. Distributionenbegyndte imarts 2002
– teknisk bistand i forbindelse med ændringer af prisfastsættelses- og
afsætningspolitikken og de relevante administrative bestemmelser for
levnedsmidler. Konsulentholdet begyndte arbejdet i januar 2002.
I Montenegro indgik Agenturet en kontrakt med en indkøbsgruppe til at indkøbe og
fordele det mest moderne mejeriudstyr til udskiftning af forældet maskineri.
Indkøbsgruppenvil bistå landbrugsministeriet ipolicy-anliggender og med at vurdere
driftsplanerne for udvalgte virksomheder, sommodtager udstyret.
Landbruget i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er sammen med
transport de vigtigste økonomiske sektorer for landet og for dets handelsforbindelser
med andre lande. EU-markedernes betydning for eksporten af landbrugsprodukter og
forpligtelserne i henhold til stabiliserings- og associeringsaftalen nødvendiggør en
række reformer af den veterinære og fytosanitære kontrol samt systemerne for
mærkning af husdyr. Fra 2001-programmet blev der for at videreføre resultaterne fra
igangværende programmer ydet teknisk bistand for 3 mio. EUR til kontrol af
fødevarekvalitet, udstyr tiludvidelse afkontrolkapaciteten på det veterinære og fyto-
81sanitære område samt uddannelse og udstyr for at sikre, at systemet for mærkning af
dy rd æ k k e ra l l ef orm e rf orh u s dy ra fv æ s e n tl i gb e ty dn i n g .
CARDS udvikling i landdistrikter, sikkerheden ved levnedsmidler–
Forpligtelser2001 (mio. EUR)
LAND PROJEKTETSTITEL BELØB
CARDS Albanien Udviklingaf lokalsamfund 10
CARDS DenTidligere
Jugoslaviske
Republik
MakedonienOpbygningaf institutionelkapacitet -
landbrug3
CARDS Kosovo Landbrug 10
CARDS Serbien Landbrug 20
IA L T 43
4.2.5. Institutionsopbygning
IAlbanien gårstørstepartenafEU-bistanden ligeledes tilstyrkelse af institutionerne.
Der er behov for stærkere offentlige institutioner, hvis Albanien skal kunne udvikle
tættere forbindelser med EU inden for rammerne af stabiliserings- og associerings-
processen. Af de 37,5 mio. EUR, Albanien fik tildelt i 2001, gik 23 mio. EUR til at
forbedre landets kapacitet med hensyn til sikkerhed og offentlig orden, styrkelse af
retsstatsprincipper, god forvaltningspraksis og respekt for menneskerettigheder,
styrkelse af de offentlige finanser, forøgelse af told- og skatteindtægter, en øget
indsats vedrørende standarder og certificering samt koordinering afbistanden.
Styrkelse af institutionerne er tillige med flygtningenes tilbagevenden det område,
hvortil der anvendes flest EU-midler. I Bosnien-Hercegovina blev der alene i 2001
anvendt 31,26 mio. EUR på styrkelse af den institutionelle kapacitet (statslige
institutioner og institutioner på underordnede niveauer) samt retlige og indre
anliggender(uafhængigdomskommissionoggrænseadministrationog-kontrol).
Styrkelse af institutionerne er med 28,4 mio. EUR det vigtigste indsatsområde i
2001-programmet for bistanden til Kroatien ; det dækker sektorer såsom
omstrukturering af arbejdsmarkedet, tilpasning til EU-standarder, reform af
retsvæsenet, asylpolitik, integreret grænseadministration og -kontrol, reform af den
offentlige forvaltning, intellektuel ejendomsret, konkurrencepolitik, statistik,
strategiskplanlægningskapacitet ogcivilsamfundet.
Styrkelsen af institutionerne må differentieres i de forskellige dele af Forbunds-
republikken Jugoslavien (Serbien, Kosovo og Montenegro). Der blev i 2001 ydet i
alt 59,8 mio. EUR til dette formål. I Serbien var der tale om et center for politisk og
juridisk rådgivning med et specialhold af 12 internationale og lokale eksperter til at
rådgive regeringen om centrale anliggender, f.eks. omstilling til markedsøkonomi,
regulering, harmonisering af lovgivning med EU, tiltrædelse af
verdenshandelsorganisationen. Finansieringsaftalen om finansiering af centret blev
undertegnet ioktober 2001,og gruppenpåbegyndte sit arbejde idecember 2001.
I Kosovo er der udstationeret EU-eksperter i lokalforvaltning i kommunerne til at
hjælpe med at opbygge institutioner. I 2000 blev der oprettet en kommune- og
lokalinvesteringsfond til at finansiere mindre infrastrukturrehabiliteringsprojekter,
82som foreslås af kommunerne rundt omkring i Kosovo. Som eksempel kan nævnes
reparation af veje og gadebelysning og fortove. Agenturet støttede også OSCE ved
tilrettelæggelsenafvalget iKosovo inovember 2001.
Forvaltningspraksis vil blive forbedret i Montenegro med et projekt fra Agenturet til
at forbedreflere institutionersbeslutningskapacitet,såsomdet statistiskekontors. Der
vil blive leveret managementekspertise og tilrettelagt uddannelseskurser og
studierejser i udlandet. Der skal som led i projektet desuden leveres teknisk bistand
til hjælp med en reform af administrationen af kapitaludgifter i den offentlige sektor.
Agenturet leverer også teknisk bistand til budgetkontoret, finansenheden, intern
revision og IT-enheden i ministeriet. Der er desuden leveret IT-udstyr til 1 mio.
EUR, og en ekspert i information og teknologi vil på længere sigt hjælpe til med
datamatiseringen af ministeriet. Der leveres også teknisk ekspertise til støtte af en
omstrukturering af finansministeriet.
Også i 2001 blev programmer vedrørende toldforvaltning og finansiering af civile
overgangsforvaltninger administreret centralt, hvilket kan tilskrives disse
programmers specifikke karakter. Samarbejdskontoret EuropeAid's Balkan-
toldgruppe administrerede fortsat direkte den såkaldte "Customs Assistance Mission"
iKosovo (CAM-K)(5 mio. EUR)ogerbegyndt at yde tilsvarende bistand tilSerbien
(5 mio. EUR) og Montenegro (1,4 mio. EUR). Den såkaldte "Customs Assistance
Mission" i Albanien (CAM-A) (2 mio. EUR) og kontoret for bistand til told- og
skattevæsenet (CAFAO) (10,5 mio. EUR) blev videreført med held. Kommissionen
fortsatte desuden med at yde støtte til driftsomkostningerne for
interimsadministrationen i Bosnien-Hercegovina og Kosovo. Der blev stillet 13,5
mio. EUR til rådighed for den høje repræsentants kontor og 11mio. EUR for EU-
søjlen i UNMIK, der er ansvarlig for genopbygningen og den økonomiske
genopretning iKosovo.
IDen Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er styrkelse af regerings-
institutionerne prioriteret højt i reformindsatsen, og der ydes derfor fortsat EU-støtte
hertil; i 2001 var 11,5 mio. EUR øremærket til dette formål. Støtten fokuserede
primært på retlige og indre anliggender (reform af retsvæsenet, integreret grænse-
administration og -kontrol og toldforvaltning), idet man byggede videre på
programmer fra tidligere år. Desuden blev der ydet 1,7 mio. EUR til en reform af
politiet for at bistå landet med at implementere fredsrammeaftalen.
Kontoret for bistandtil told- og skattevæsenet (CAFAO)
Kontoret for bistand til told- og skattevæsenet (CAFAO) har siden 1996 assisteret statslige
myndigheder og myndigheder på underordnede niveauer i Bosnien-Hercegovina med at
implementere de bestemmelser i Dayton-fredsaftalen, der vedrører told og skat. Der ydes
bistand og rådgivning om alle aspekter af told- og skatteområdet: forvaltning, organisering,
struktur, procedurer, juridiske spørgsmål, computersystemer, kontrol og efterforskning samt
uddannelse. CAFAO betragtes normalt som et af de mere succesrige reformprogrammer i
Bosnien-Hercegovina. Bistanden ydes i en kontekst præget af manglende konsekvens og
skiftende politisk vilje til at gennemføre reformer, fortsat tilstedeværelse af etnisk baserede
parallelle strukturer og udbredt korruption. Antallet af europæiske told- og
skatteembedsmænd, der arbejder under programmet, har varieret fra 20 til 40, afhængigt af
programmets behov og aktiviteterne. En af de mest åbenbare indikatorer for programmets
succes er den vedvarende stigning i toldindtægterne, som i 2001 var tre gange så store som i
1996.
83Tabellenviser eksempler på vigtige projekteromstyrkelse afinstitutioner i2001.
Styrkelse afinstitutioner– CARDS forpligtelser2001 (mio. EUR)
INSTITUTION LAND PROJEKTETSTITEL BELØB
Toldmyndighederne Albanien Customs AssistanceMission
(CAM-A)2,0
Skattemyndighederne Albanien Indførelseaf edb i
skatteforvaltningen2,0
Toldmyndighederne
på Forbundsplanogtoldmyndighederne i
Republika SrpskaBosnien-
HercegovinaModerniseringaf
toldforvaltningen10,5
UNMIK's
toldforvaltningKosovo Moderniseringaf
toldforvaltningen5,0
Retligeogindre
anliggenderKroatien Juridiske fakulteter 0,6
Styrkelseaf
institutionerKroatien StøttetilMinisteriet for
EuropæiskIntegrationtil
tilnærmelseaf lovgivningen0,8
Skatte-og
toldadministrationSerbien Told- ogskattekoordinations-
kontoret iSerbien(CAFACO)5,0
Skatte-og
toldadministrationMontenegro Told- ogskattebistandsmissioni
Montenegro(CAFAM-M)1,4
IA L T 27,3
4.2.6. DEN PRIVATE SEKTOR OG ØKONOMISK UDVIKLING
Som led i EU's politik med henblik på at lette omstillingen til en markedsorienteret
økonomi blev der i 2001 ydet 36 mio. EUR til erhvervsudvikling. Denne strategi for
økonomisk genopretning fokuserer fortsat på udvikling af den private sektor, lokal
økonomisk udvikling og jobskabelse og etablering af et fælles økonomisk område på
linje med EU. EU-bistanden tog fat på disse problemområder med 30 projekter med
et samlet budget på næsten90 mio. EUR.
I 2001 har man med EU-projekterne i Balkanlandene arbejdet på at styrke
udviklingen af den indenlandske banksektor gennem opbygning af
ledelseskapaciteten i de indenlandske banker og oprettelse af en selvfinansierende
bank for mikrovirksomheder. Også den indenlandske handel blev støttet med teknisk
bistand med henblik på at fjerne interne handelshindringer, og samtidig gøres der
fremskridt med hensyn til skatteharmonisering og etablering af velfungerende
toldunioner.
CARDS-tildelingen til Albanien omfatter projekter inden for standarder og
certificering tillige med udvikling af lokalsamfund med henblik på at stimulere
lokaløkonomiengennemen forbedring afinfrastrukturog lokalbeskæftigelse.
Virksomhedsstøtteprogrammet for Serbien hjælper udvikling af små og mellemstore
virksomheder (SMV'er) ved:
84– en kreditlinje (indtil videre med et bidrag fra EU gennem Agenturet på 10 mio.
EUR) i form af en revolverfond baseret i den jugoslaviske nationalbank, som
videreudlånes til SMV'er gennem tre forretningsbanker, Eximbank,
Novosadska Bank og Zepter Bank (andre banker vil snart slutte sig til). Disse
banker har hidtil modtaget over 600 ansøgninger. Der er godkendt lån i 40
tilfælde til et samlet beløb på 4 mio. EUR
– bistand til ministeriet for privatisering, omstrukturering og udvikling af
SMV'er
– oprettelse af og assistance til støttefaciliteter for SMV'er i form af
erhvervsrådgivningscentre ("regionale virksomhedsagenturer") i 7 byer med
underafdelinger iendnu 11 byer. De første agenturer åbnede imaj2002
– oprettelse afet Euro Info Correnpondence Centre iBeograd iapril2002.
Der er desuden bevilget 1 mio. EUR til teknisk bistand til de første stadier i
omstruktureringenafstatsvirksomheder. Arbejdet hermed begyndte i marts 2002 itre
virksomheder inden for transportkøretøjer og landbrugsmaskiner.
Det Europæiske Genopbygningsagentur spiller en central rolle i
virksomhedsudviklingen i Kosovo. I 2000 oprettede Agenturet sammen med
Verdensbanken en midlertidig kreditenhed, som yder lån til SMV'er. Den er den
største udlånsinstitution i Kosovo. Foruden at støtte kreditenheden yder Agenturet
sammen med den tyske udviklingsbank KfW små lån til mikrovirksomheder gennem
Den Europæiske Fond for Kosovo. Der blev oprettet tre regionale
virksomhedsagenturer ved udgangen af 2001, og EU har også støttet oprettelsen af
Kosovorådet for SMV-udvikling. Agenturet har også hjulpet til med at etablere Euro
Info Correnpondence Centre i Kosovo, som nu fungerer som Kosovos
erhvervsforbindelse til resten af Europa. Der er også bevilget stor støtte til kollektivt
ejede virksomheder (SOE) via programmet for industriudvikling. Med dette program
ydes derteknisk bistand tilSOE'er tilat genoptage produktionogskabe jobs.
Som led i den samlede indsats for at genskabe erhvervsgrundlaget i Bosnien-
Hercegovina finansierer EU en sanering og modernisering af ca. 45 mellemstore
virksomheder inden for agroindustri, tekstiler og læder og yder samtidig støtte til
regionalerhvervsudvikling. Ud over de 4,2 mio. EUR til denne sanering og omstruk-
turering blev der i2001 ydet 10 mio. EUR tilrevolverende fonde til udvikling af den
private sektor.
Finansielle instrumenter til støtte for små og mellemstore virksomheder
Den Europæiske Fond for Bosnien-Hercegovina har ydet ca. 8,7 mio. EUR i lån til SMV, hvoraf
5 mio. EURkommer fra EU. Andre bilaterale donorer, der deltager i DenEuropæiske Fond for
Bosnien-Hercegovina, er Østrig, Tyskland og Schweiz. Denne kreditlinje forvaltes af en bank i
EU via en række medvirkende bosniske banker. Programmet er rettet mod SMV og
iværksættere og omfatter investeringer i anlæg og udstyr samt driftskapital. Det er foreløbigt
deteneste programi Bosnien-Hercegovina, somtilbyder langfristede lån. Der er i øjeblikket otte
partnerbanker (seks i føderationen og to i Republika Srpska), som har bevilget over 123 lån,
hvilketer udtryk for dette låneprograms dynamiske udvikling. EUkanaliserer desuden 9,5 mio.
EUR til mikrolån gennem Banken for Mikrovirksomheder (hvis hovedaktionærer er EBRD og
IFC), som til dato har udbetalt over 19 mio. EUR til mere end 3 400 lån. Der blev i 2001
disponeret for30 operative projekter tiletsamletbeløbpå90mio. EUR.
85CARDS - Denprivate sektorog økonomiskudvikling – Forpligtelser2001 (mio.
EUR)
LAND PROJEKTETSTITEL BELØB
CARDS Albanien Standarder og certificering 2,0
CARDS Regionalt Regionalt projekt omstatistik 2,5
CARDS Kroatien Industriellestandarder 3,0
IA L T 7,5
4.2.7. SUNDHED OG UDDANNELSE
4.2.7.1. Sundhed
Sundhedsområdet er ikke et prioriteret indsatsområde for EU-bistanden på
Vestbalkan (til forskel fra den bilaterale bistand). CARDS-programmet omfattede
dog i 2001 bistand på 31,5 mio. EUR til sundhedssektoren i Serbien. Der blev
anvendt 26,5 mio. EUR til at sikre en bedre forsyning af livsvigtig medicin i hele
Serbien og gennemføre reformer såsom udarbejdelse af behandlingsprotokoller og
rationalisering og omstrukturering af lægemiddelindustrien. 5 mio. EUR gik til
sundhedsreformer i Serbien med henblik på at forbedre kvaliteten af en række
basissundhedstjenester på hospitaler og sundhedscentre, hvor istandsættelser og
renoveringsarbejder var stærkt påkrævet, og der manglede vigtigt udstyr. Reformen
af sundhedsvæsenet i Kosovo fik 14 mio. EUR fordelt på et lokalt teknisk
bistandshold til at assistere UNMIK-forvaltningen for sundhed og social velfærd, et
projekt finansieret af Verdensbanken med henblik på indførelse af et
socialsikringssystemsamt levering afdet mest nødvendige læge- og edb-udstyr.
4.2.7.2. Uddannelse
Der blev ydet 2,5 mio. EUR tilreformer inden for de højere uddannelser i Albanien ,
så landet fortsat kunne deltage i Tempus-programmet. Hovedformålet med dette
program er at fremme reformer af de højere uddannelsesinstitutioner og den
akademiske undervisning ved hjælp af "fælles europæiske projekter", som kan
bidrage til den langsigtede udvikling og fornyelse af partnerlandets højere
uddannelser gennem samarbejdsaktiviteter mellem højere uddannelsesinstitutioner i
EUog partnerlandet.
Uddannelsesreformen i Bosnien-Hercegovina fokuserer på erhvervsuddannelse,
efteruddannelse og højere uddannelse. Det første program for erhvervsuddannelse og
efteruddannelse resulterede ien grønbog, der blev vedtaget af de 40 vigtigste aktører
med ansvar for uddannelsesområdet i Bosnien-Hercegovina. I 2001 blev denne
grønbog fulgt op med en hvidbog, hvori der redegøres for en godkendt plan for
lovgivningen på uddannelsesområdet i hele Bosnien-Hercegovina og nogle rammer
for gennemførelsen af de mere konkrete elementer i reformerne af systemet på
landsplan, herunder en fælles overordnet plan for erhvervsuddannelse. Reformen af
de højere uddannelser er en nødvendig forudsætning for Bosnien-Hercegovinas
deltagelse iTempus-programmet;EU ydede 3 mio. EURtildetteformåli2001.
Reformer af erhvervsuddannelser og efteruddannelse og højere uddannelser skal
hjælpeKroatien med at få nedbragt arbejdsløsheden, som er et af landets største
86sociale problemer. EU yder støtte til reformer af erhvervsuddannelse og
efteruddannelse med henblik på at få indført et moderne og fleksibelt system for
erhvervsuddannelser og efteruddannelse afden fornødne kvalitet, som imødekommer
arbejdsmarkedets og samfundets behov og hænger godt sammen med skolesystemet
på primærtrinnet og sekundærtrinnet og de højere uddannelsessystemer med hoved-
vægten på en decentral forvaltning og udarbejdelse af planer for samlede reformer af
undervisningens indhold og læreruddannelsen. Reformen af de højere uddannelses-
institutioner og den akademiske undervisning støttes via Kroatiens deltagelse i
Tempus-programmet (4 mio. EUR).
Forbundsrepublikken Jugoslavien , herunder Kosovo, har modtaget 4,9 mio. EUR
til deltagelse i TEMPUS-programmet. Desuden blev der i 2001 ydet 1 mio. EUR til
enreformaferhvervsuddannelse og efteruddannelse i Montenegro .
Den tætte sammenhæng mellemuddannelse og arbejdsløshed (iøjeblikket over 32%
af arbejdsstyrken) i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien har gjort
dette tilet indsatsområde for EU-bistanden. I 2001 ydede EU støtte tilreformer af de
højere uddannelser med 7 mio. EUR, hvoraf3 mio. EUR var øremærket til deltagelse
iTempus-programmet og4 mio. EUR(udover 1 mio. EUR til samme formål i 2000)
til oprettelsen af det første universitet, der tilbyder undervisning på albansk samt
makedonsk og engelsk. Med oprettelsen af dette universitet har man imødekommet
et afde alvorligste klagepunkter fra det store albanske mindretal i landet og forbedret
relationerne mellemde forskellige etniske grupper.
Sydøsteuropa-universitetetiDenTidligereJugoslaviske RepublikMakedonien.
Den 20. november 2001 åbnede Sydøsteuropa-universitetet dørene for første gang. Der vil blive
undervist på albansk, makedonsk, engelsk og andre europæiske sprog. Universitetet vil omfatte
fakulteter for jura, erhvervsøkonomi og virksomhedsledelse, offentlig forvaltning,
læreruddannelse, kommunikation og datalogi. De samlede omkostninger ved projektet, som
koordineresafOSCE, var ca. 33 mio. EUR, og EUvar, når man medregner de bilaterale bidrag
fra medlemsstaterne, den største donor (Europa-Kommissionen bevilgede 4 mio. EUR).
Projektaktiviteterne har primært drejet sig om opførelse af universitetsbygningerne,
tilvejebringelse afstudielån og dækningafinstitutionens driftsomkostninger.
CARDS -Socialudvikling – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
SOCIAL
UDVIKLINGLAND PROJEKTETSTITEL BELØB
OBNOVA2000 Kroatien Tempus 1,5
CARDS 2001 Kroatien Tempus 4,0
CARDS 2001 Kroatien Omstruktureringaf arbejdsmarkedet 3,0
CARDS 2001 Kroatien Erhvervsuddannelse og efteruddannelse 0,6
Uddannelse DenTidl.
Jugoslaviske
Republik
MakedonienSydøsteuropa-universitetet 4,0
874.2.8. TVÆRGÅENDE EMNER
4.2.8.1. Det europæiske initiativtilfremme afdemokratiog menneskerettigheder
I 2001 blev der indgået forpligtelser for over 10 mio. EUR fra det europæiske
initiativtilfremme afdemokratiog menneskerettigheder tilprojekter iVestbalkan.
Det europæiske initiativ til fremme af demokrati og menneskerettigheder ydede
næsten 4,5 mio. EUR til projekter for fremme og forsvar af menneskerettigheder og
grundlæggende frihedsrettigheder i landene i Sydøsteuropa. Blandt de støttede
initiativer kan nævnes en særlig bistand til Roma-folket. Et specifikt projekt bidrager
til en dialog mellem de forskellige etniske grupper gennem en styrkelse af
lokalmyndighedernes forvaltningskapacitet ibehandlingen afRoma-folket iBosnien-
Hercegovina, Kroatien, Kosovo, Montenegro, Den Tidligere Jugoslaviske Republik
Makedonien og Serbien (725 000 EUR). I Den Tidligere Jugoslaviske Republik
Makedonien tager et af projekterne sigte på overvågning af og tilsyn med
folketællingen for at sikre et retfærdigt og upartisk billede af
befolkningssammensætningen og overholdelse af internationale normer for folke-
tællinger (999 800EUR).
Europæiskregional mastergradidemokratiog menneskerettighederiSydøsteuropa
Projektet skal give postgraduate studerende fra Albanien, Bosnien-Hercegovina, Bulgarien,
Kroatien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien mulighed for at studere
menneskerettigheder. Formålet er at få uddannet specialister på området til ansættelse i ngo'er
og lokalforvaltninger som kommende politiske beslutningstagere i Balkanlandene. Der er
bevilget1,3 mio.EURtildetteprojekt.
Der er ydet over 3 mio. EURtildemokratiseringsprocesser ogstyrkelse af menneske-rettigheder fordelt på fem projekter. F.eks. har et projekt for 820 000 EUR udviklet
ogstyrket civile institutioners og ngo'ers aktionsmuligheder og øget antallet afaktive
ngo'er og givet demstørre kapacitet. Et andet projekt havde til formålat genskabe og
opbygge tilliden mellem samfundsgrupper og politiet ved hjælp af initiativer mellem
lærer- og forældreforeninger og det lokale politi. Det vil kunne styrke et demokratisk
klima, som respekterer menneskerettighederne i Bosnien-Hercegovina
(300 000EUR).
Konfliktforebyggelse og genskabelse af fred og fordragelighed i samfundet er et
vigtigt indsatsområde for det europæiske initiativ til fremme af demokrati og
menneskerettigheder. I 2001 blev der således ydet støtte til et projekt kaldet
"Aktioner for kvindelige aktivister på tværs af grænserne". Sigtet er at dæmpe
splittelserne i samfundet og bekæmpe lokalt gruppepres både individuelt og
kollektivt og derved gøre noget ved den spændte situation mellem de etniske grupper
i forskellige egne af Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Kosovo, Den
Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Serbien og Montenegro samt
Slovenien (660 000 EUR). Et andet projekt har til formål at skabe forsoning mellem
albanere og minoritetsgrupper iGjakova og Kosovo (510 000 EUR).
4.2.8.2. Ngo-aktiviteter
Civilsamfundet har en vigtig rolle at spille i stabiliseringen af demokratiet i
Balkanlandene. Et aktivt civilsamfund kan i høj grad hjælpe til at skabe
gennemsigtighed i regeringens handlinger og den offentlige tjeneste og holde dem
88ansvarlige over for borgerne. Der er fortsat behov for forbedringer med hensyn til
adgang tilinformationtillige med lovgivning, der kan lettengo-aktiviteter.
De nationale og regionale CARDS-programmer og det europæiske initiativ for
demokrati og menneskerettigheder har været den vigtigste støttekilde på dette felt.
For at fremhæve ejerskabet på lokalt plan og forbedre EU's behovsopfyldelse på et
niveau, der ligger nærmest borgerne, har EU bestræbt sig på at arbejde nært sammen
med ngo'er ogandre civilsamfundspartnere.
Støtten til ngo'er og civilsamfundet i Albanien tog f.eks. form af mindre
foranstaltninger. EU bevilgede her 0,2 mio. EUR til demokratisk stabilisering i
almindelighed. I Kroatien blev der afsat 1 mio. EUR til styrkelse af
civilsamfundsorganisationernes kapacitet og til forbedring af deres
formidlingsmekanismer. I Bosnien-Hercegovina blev EU-støtten rettet mod træning
af ngo'er og kapacitetsopbygning, ngo-projektfinansiering og teknisk bistand, hvor
ngo'er var særlig involveret i projekter verørende flygtninges tilbagevenden. EU
tildelte i alt 2 mio. EUR til udvikling af civilsamfundet. I Forbundsrepublikken
Jugoslavien tog EU-bistanden hovedsagelig form af katastrofebistandspakker med
fokus på at fremme pluralisme ved at styrke ngo'erne og civilsamfundet og på
forsoning mellem de forskellige folkeslag. I Den Tidligere Jugoslaviske Republik
Makedonien var hovedmålet med støtten til civilsamfundet at fremme national
forsoning, og i 2001 godkendte Kommissionen ved afgørelse som en hurtig
reaktionsordning en katastrofebistand til Den Tidligere Jugoslaviske Republik
Makedonientil ialt 10,3 mio. EUR bl.a. med sigte på at styrke civilsamfundet.
Herforuden blev mikroprojekter, som forvaltes af Kommissionens delegationer,
benyttet til at reagere hurtigt og effektivt på finansieringsanmodninger fra lokale
ngo'er, kooperativer, uddannelsesinstitutioner, kvindegrupper og kulturelle grupper
osv. Midlerne gik til projekter, som på grund af deres begrænsede størrelse normalt
ikke har de storedonorersinteresse.
4.2.8.3. SAMMENHÆNG MED ANDRE EU-POLITIKKER
EU-bistanden til Balkan er udformet med henblik på at hjælpe landene til at kunne
deltage i stabiliserings- og associeringsprocessen og dermed bidrage til opfyldelsen
af målsætningen om forebyggelse af konflikter, så der eventuelt senere kan indgås
stabiliserings- og associeringsaftaler. EU-strategien går ud på støt og roligt at flytte
vægten bort fra omfattende infrastrukturprojekter og genopbygningsprojekter efter
krigen over til udvikling af moderne demokratiske stater, der kan forvalte deres egne
anliggender og blive pålidelige partnere for EU. Videreudviklingen af den
økonomiske reformproces og det regionale samarbejde er i overensstemmelse med
EU's handelspolitik for regionen, som indebærer særdeles gunstige
handelspræferencer. I slutningen af 2000 indførte EU en ensartet autonom
handelspræferenceordning, der sikrer told- og kvotefri adgang for stort set alle
eksportvarer fra de femlande tilEU-markederne.
4.2.8.4. Flygtningenes tilbagevenden
Flygtningenes og de fordrevnes tilbagevenden til deres hjem før krigen er fortsat et
prioriteret indsatsområde for EU-bistanden til Balkan. Det faktum, at det går
langsomt med at få de fordrevne og flygtningene til at vende hjem og blive
reintegreret, er fortsat en af de største hindringer for genskabelsen af politisk
89stabilitet og tilbagevenden til normale økonomiske og sociale forhold i Bosnien-
Hercegovina. EU-programmet er i overensstemmelse både med målsætningerne i
bilag 7 til Dayton-aftalen og med den prioritering af opgaverne, der er fastsat af
Taskforcen for Genopbygning og Flygtninges Tilbagevenden, og med UNHCR's
analyser og dagsordenen for denregionale indsats ihenhold tilStabilitetspagten.
I 2001 blev der ydet over 105 mio. EUR i støtte til Bosnien-Hercegovina, hvoraf
38,4 mio. EURtogdirekte sigte på flygtninges tilbagevenden:
•specifik støtte for at få større mindretalsgrupper til vende tilbage og støtte til
enkeltpersoner, der uopfordret vender hjem
•støttetilplanen for gennemførelse afejendomslovgivningen
•støtte for at sikre de hjemvendtes subsistensmuligheder gennem udvikling af
erhvervog beskæftigelsestilbud ide pågældende områder.
Mindretalsgruppers spontane tilbagevendentil deres hjemfør krigeniBosnien-Hercegovina
Sigtet med dette projekt var at støtte de mindretalssamfund, som allerede var vendt tilbage til
Kljuc og Bosanska Krupa, og at tilskynde endnu flere til at vende hjem. Projektet bistod med
fuldstændig istandsættelse af 65 huse, reparation af eldistributionssystemet i Veliki/Mali Radic
– Bosanska Krupa-kommunen og tilvejebringelse af job tillige med udlevering af værktøj og
redskaber, frø og husdyr. I forbindelse med denne del af projektet blev der leveret husdyr til
32 familier, 33 familier fik udleveret landbrugsredskaber og motorsave, og der blev oprettet 3
mikrovirksomheder, hvor ni hjemvendte er fuldtidsbeskæftiget, ti er beskæftiget på deltid, og
nogle fåhar sæsonarbejde.
I Kroatien blev der fortsat ydet omfattende bistand til flygtninges tilbagevenden(23,2 mio. EUR). Bistanden formidles via EU's genopbygningsprogram for
hjemvendte (EUPOP) i samarbejde med ngo'er på stedet. Programmet er baseret på
en integreret indsats for at få flygtninge og fordrevne til at vende hjem, og man
forsøger at garantere, at de pågældende kan vende tilbage til deres hjem før krigen,
samtidig med at man understøtter reintegrerings- og forsoningsprocessen ved at
forbedre levevilkårene for hele det pågældende lokalsamfund.
Istandsættelse af huse, der blevbeskadigetunder konflikten
Boligsektorprogrammet for 2001 i Kosovo omfatter istandsættelse af ca. 3 630 huse, som blev
beskadiget under konflikten. Der er tale om boliger for vanskeligt stillede familier. Ved
udgangen af 2001stod ca. 3 100huse færdige, og 16 700 varflyttetindideres tidligerehjem. Ca.
6% af familierne tilhører etniske mindretal, heriblandt familier, som først for nylig er vendt
tilbage til Kosovo. Ngo-partnere i programmet udvalgte de vanskeligst stillede familier efter
strenge udvælgelseskriterier. Folkevalgte genopbygningsudvalg for de enkelte landsbyer bistod
ngo'erne og hjalp med til at sikre, at der var tale om en åben og retfærdig udvælgelsesproces.
Ngo'erne arbejder med en form for hjælp til selvhjælp for de pågældende familier for at sikre,
at detteprogramkan gennemføres medetgodt resultat.
4.2.9. SAMARBEJDE MEDANDRE DONORER IREGIONEN
En effektiv donorkoordination er af største betydning for succes med
genopbygningen i Balkanlandene. Europa-Kommissionens/Verdensbankens fælles
kontorfor Sydøsteuropa79sørger for, at overlapninger mellemdonorernes aktiviteter
79http://www.seerecon.org
90undgås i programmer og projekter. Blandt de vigtigste mekanismer til koordination
kan nævnes styringsgruppen på højt niveau og styringsgruppen på arbejdsniveau,
som mødes med regelmæssige mellemrum. Som andre midler til donorkoordination
kan nævnes donorkonferencer og møder i den rådgivende gruppe. I 2001 afholdt det
fælles kontor 5 større donotkonferencer.
Samarbejdet med andre donorer iregionen kan foregå i form af fælles finansiering
af projekter eller ved, at det overlades til en anden organisation at forvalte EU-
midler. Eksempler på det sidstnævnte er det tyske KfW's forvaltning af den
kreditlinje til små og mellemstore virksomheder, som Den Europæiske Fond for
Bosnien-Hercegovina har etableret, eller OSCE's ledelse af projektet om
Sydøsteuropa-universitetet i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, hvor
finansielle ressourcer fra EU og medlemsstaterne indgår i en fælles pulje. Et
eksempel på fælles finansiering og samling af ressourcer er EU's tekniske bistand til
arbejdet med at sammenkoble kraftsystemer i den kroatiske Donau-region med
anlæg, somer finansieret med EIB- ogEBRD-lån.
EU yder også rentegodtgørelser til EIB-lån; således har Den Tidligere Jugoslaviske
Republik Makedonien modtaget 20 mio. EUR til dette formål. I 2001 fik Bosnien-
Hercegovina en ekstraordinær bistand på 11,89 mio. EUR i rentegodtgørelser til
forbedring af veje og jernbaner.
4.2.10. EIB-LÅN
EIB's operationer på det vestlige Balkan fokuserer primært på basisinfrastruktur
inden for miljø, transport og energi samt støtte til udvikling af små og mellemstore
virksomheder. EIB arbejder tæt sammen med EU.
Eksemplerpå EIB-lån og rentegodtgørelser2001 (mio. EUR)
EIB-LÅN LAND PROJEKTETSTITEL LÅNE-
BELØB
EIB Kroatien Rehabilitering og moderniseringaf
det kroatiske jernbaneafsnit af den
paneuropæiskekorridor Vc40
EIB Albanien Opgraderingaf eltransmissions- og
-distributionsnet30
EIB Forbundsrep.
JugoslavienRehabilitering af transportinfra-
struktur i Serbien og Montenegro66
EIB Den Tidl.
Jugoslaviske
Republik
MakedonienFinansiering af små og
mellemstoreerhvervsprojekter20
EIB Bosnien-
HercegovinaRehabiliteringaf flerejernbane-
afsnit afpaneuropæiske
transportkorridorer40
I ALT–lånog rentegodtgørelser påBalkan 319
914.2.11. ECHO
Det vestlige Balkans genrejsning efter Kosovo-krisen i1999 fortsatte i2001, selv om
konflikten i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien overskyggede
bedringen i den generelle humanitære situation. ECHO fortsatte sine operationer i
2001 i fem lande og administrative enheder i regionen (Serbien, Montenegro,
Kosovo, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Albanien) med et
budget på 83,05 mio. EUR. Nedgangen iforhold til de to foregående år kan tilskrives
bedringen i den humanitære situation og øget inddragelse af andre EU-
finansieringsinstrumenter.
ECHO's indsats i det vestlige Balkan forfulgte tre målsætninger: dækning af de nye
humanitære behov som følge af krisen i Den Tidligere Jugoslaviske Republik
Makedonien, en fortsat indsats for at dække basale humanitære behov hos flygtninge,
internt fordrevne og sårbare sociale tilfælde og støtte til overgangen fra
genopbygning til mere langsigtet udvikling og støtte til at gøre støttemodtagerne
mereselvhjulpne.
IKosovoafsluttede ECHO hovedparten afen af sine største humanitære operationer,
som gik fra ren nødhjælp over til rehabilitering for endelig med succes at overgå til
en mere strukturel udviklingsproces. I juni 1999, da Kosovo-flygtningene begyndte
at vende tilbage, reagerede ECHO på de akutte humanitære behov ved at levere
fødevarer, lægehjælp og midlertidig indkvartering til over 22 000 hjemvendte
familier. I 2000 arbejdede ECHO fortsat på at dække de basale behov hos de mest
udsatte befolkningsgrupper og støttede samtidig de indledende skridt i
genrejsningsprocessen (i uddannelse- og sundhedssektoren, gennem rehabilitering af
vandforsyningen og via støtte til selvhjælpsprojekter). I 2001 lykkedes det ECHO at
afslutte denne indsats, hvorefter man fortsat støttede UNHCR's beskyttelses- og
bistandsaktiviteter til fordel for mindretalsgrupperne. Desuden ydede ECHO bistand
til dækning af basale behov hos flygtninge fra Den Tidligere Jugoslaviske Republik
Makedonien(72 000, da krisenvar på sit højeste)ogtilderes værtsfamilier.
ECHO's mest omfattende operationer blev fortsat gennemført i Serbien.D ep o l i t i s k e
ændringer i Serbien og regeringens reformiver har tiltrukket langsigtet strukturel
bistand fra donorer, heriblandt EU, hvilket fremgår afde positive resultater af donor-
konferencen om Forbundsrepublikken Jugoslavien, som blev afholdt i Bruxelles i
juni2001. Der er dog fortsat store humanitære behov iSerbien, primært som følge af
det store antal flygtninge og internt fordrevne (næsten 600 000). Udsigterne for de
internt fordrevnes tilbagevenden er på indeværende tidspunkt fortsat dystre, men der
kan nu øjnes løsninger for flygtningene – primært integration, men også
tilbagevenden til deres tidligere hjem. ECHO's program i 2001 tog fortsat sigte på at
dække basale behov, samtidig med at man forfulgte mere langsigtede løsninger
såsom hjælp til flygtninge, der ønskede at vende tilbage (juridisk rådgivning og
information og uforpligtende forberedende besøg) og støtte til privat indkvartering af
flygtninge somet mere værdigt alternativ tiltilværelsen ikollektive centre.
IMontenegro ogAlbanien er de humanitære behov som følge af Kosovo-krisen nu
stort set dækket i fuldt omfang. I Montenegro fokuserede ECHO på at dække vinter-
behovene og gøre modtagergrupperne mindre afhængige af humanitær bistand ved at
finansiere selvhjælpsaktiviteter. I Albanien, som er et af de fattigste lande i Europa,
koncentrerede man sig om at konsolidere den tidligere indsats inden for sundheds-
92sektoren og vand og sanitet med henblik på at lette overgangen til en regulær
udviklingsproces.
IDen Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien opstod der i 2001 åben
konflikt mellem etniske albanske bevæbnede grupper og landets væbnede styrker.
Konflikten eskalerede i forskellige stadier i første halvdel af året og resulterede i
flere bølger af flygtninge både inden for landet og uden for dets grænser, især ind i
Kosovo. Det internationale samfund, primært EU, forsøgte at løse konflikten ved at
mægle politisk og yde humanitær hjælp og bistand til genopbygningen (via den
såkaldte "hurtige reaktionsmekanisme" og CARDS-programmet for 2001). ECHO
har i nøje overensstemmelse med sit mandat ydet fødevarehjælp til alle internt
fordrevne og vanskeligt stillede hjemvendte flygtninge, anden form for bistand til
værtsfamilierne og internt fordrevne og finansiel støtte til de mest påtrængende
istandsættelser af skoler og sundhedscentre, som blev beskadiget under konflikten,
for at lette de internt fordrevnes tilbagevenden. Sidenkonfliktens start har det med en
tæt koordinering i Kommissionen været muligt at fordele opgaverne mellem de
forskellige EU-instrumenter, så man har undgået både overlapninger og huller.
E C H Of o k u s e r e d ep åd eu m i d d e l b a r eh u m a n i t æ r eb e h o v ,m e d e n sd e n" h u r t i g e
reaktionsmekanisme" tog sig af mere langsigtede behov såsom genopbygning af
boliger. På den politiske front var situationen ved udgangen af 2001 fortsat meget
skrøbelig på trods af en vis positiv udvikling efter indgåelsen af en rammeaftale
mellemde politiske ledere fra begge etniske grupper og godkendelsen i november af
enrække forfatningsmæssige ændringer.
ECHO – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
ECHO L AND PROJEKTETSTITEL BELØB
Serbien 47,800
Montenegro 7,500
Kosovo 14,000
Den Tidl.
JugoslaviskeRepublikMakedonien5,000
Albanien 6,600
Regionalt 1,750
IA L T 83,050
4.2.12. Tilsyn i Balkanlandene
Kommissionen udformede i 2000 et forbedret resultatorienteret tilsynssystem for
ALA/MED/AVS og Balkanregionen, som bygger på Kommissionens metode for
projektcyklusforvaltning, og afprøvede systemet igennem 2001. Disse faser er nu
afsluttet, og nedenfor beskrives det første tentative men interessante indblik i, hvad
der virker og hvad der kan forbedres på Balkan. Der findes flere oplysninger om det
resultatorienterede tilsynssystem i kapitel 1.4 (tilsyn). Det skal anvendes i
almindelighed fra og med 2002.
I 2001 inspicerede man 12 projekter på Balkan i to lande. Disse inspektioner
dækkede EU-bistand på i alt 112,3 mio. EUR. De vigtigste sektorer, som blev
vurderet, var infrastruktur og økonomiske tjenester (76%), hvorefter kom økonomisk
93og institutionel styrkelse, civilsamfundet, social infrastruktur og sociale tjenester
(22%). Den samlede bedømmelse af projekterne i regionen var 2,28, hvilket skal
sammenholdes med et gennemsnit på 2,5.
Effektivitet, virkninger og bæredygtighed blev vurderet som de mest succesrige
aspekter. Delkriteriet om det sociokulturelle aspekt, som omfatter målgruppernes
inddragelse i projekternes udformning og gennemførelse og forholdet mellem
projektmedarbejderne og lokalsamfundene, fik den højeste bedømmelse i regionen.
Af hovedkriterierne fik relevans og effektivitet den dårligste bedømmelse. Opnåelse
af de tilsigtede resultater i relation til effektivitet var det delkriterium, der fik den
laveste bedømmelse, efterfulgt af sikring af økonomien (som et delkriterium for
bæredygtighed).
4.2.13. Konklusioner og perspektiver
Med vedtagelsen af CARDS-programmet i 2000 blev der indført en mere strategisk
approach til formidling af bistand til landene på Vestbalkan og en styrkelse af
stabiliserings- og associeringsprocessen. I 2001 stræbte man efter at imødekomme
både mere langsigtede udviklingsbehov og umiddelbare behov som følge af
konflikter eller vanskelige situationer efter konflikter.
CARDS-programmet fungerer som helhed betragtet hurtigt og effektivt. Det
Europæiske Genopbygningsagentur har især haft imponerende resultater med hurtig
og effektiv bistandsformidling i sit samarbejdsområde - Kosovo, Serbien og
Montenegro og siden december 2001 også Den Tidligere Jugoslaviske Republik
Makedonien. Andetsteds iregionen er beslutningerne uddelegeret til Kommissionens
delegationer.
Efterhånden som regionen udvikler sig, vil bistanden ændre sig. Der blev vedtaget
landestrategier og en regional strategi i 2001 for perioden 2002-2006. I dette tidsrum
vil programmerne fokusere på vigtige prioriterede områder i stabiliserings- og
associeringsprocessen og gradvis skifte fra genopbygning til institutionsopbygning
og økonomisk reform, hvor et vigtigt element vil blive at opbygge hvert lands
institutionelle kapacitet til at kunne forstå, lovgive om og endelig gennemføre
centrale dele afEU-retten.
944.3. Østeuropa, Kaukasus og Centralasien
Tre omstændigheder havde afgørende betydning for Østeuropa, Kaukasus og Centralasien i
2001. For det første overfaldet den 11. september; dette vil få stor indflydelse på EF's politik
over for bl.a. Centralasien idet der forventes en fordobling af denne regions finansiering i
2002. For det andet udviklingen i de russiske reformer, som EU hilste velkommen. Dette
markeres med en yderligere koncentration af EF's støtte omkring gennemførelsen af
reformplanerne; man bygger her på det tidligere arbejde under TACIS-programmet, som har
medvirket til indførelsen af den nødvendige reformlovgivning. For det tredje den store støtte
som EF har ydet de lande som nu er i gang med at gennemføre
fattigdomsbekæmpelsesstrategien.
Hvad angår de prioriterede punkter inden for denne sektor, kan man fremhæve tre aspekter i
EF's respons i 2001. For det første er der blevet lagt større vægt på retlige og indre
anliggender, og detteområde vil blive yderligere udvidet ide kommende år. For det andet har
EF konsolideret sin støttetil socialsektoren, og i første række sundhed og uddannelse. For det
tredje er der blevet lagt særlig vægt på grænseoverskridende problemer, i første række
forbedring afgrænsekontrollen.
4.3.1. Indledning
Den Europæiske Union og medlemsstaterne er de største udviklingsbistandsdonorer i
Østeuropa, Kaukasus og Centralasien80. TACIS-programmet var også i 2001 den
vigtigstekanalfor formidlingenafEU's bistandtildenneregion.
Hovedsigtet med TACIS-programmet er både at støtte omlægningen til en fri
markedsøkonomi og at fremme demokratiet. Denne målsætning er det centrale punkt
ide partnerskabs- og samarbejdsaftaler somdanner grundlaget for EU's relationer til
Østeuropa, Kaukasus og Centralasien. Disse aftaler, som forudsætter overholdelse af
demokratiets principper og menneskerettighederne, danner det retlige grundlag for
det politiske, økonomiske og handelsmæssige forhold mellem EU og partnerlandene.
Partnerskabs- og samarbejdsaftalerne består i tiårige bilaterale traktater som
undertegnes og ratificeres af EU og de enkelte stater. Herudover samarbejder EU
med Rusland og Ukraine på grundlag af fællesstrategier under EU's fælles udenrigs-
og sikkerhedspolitik. Fællesstrategiernes sigte er at sikre en god overensstemmelse
mellemEU'sogmedlemsstaternespolitikogarbejde idisseto lande.
Rusland deltager også 'Den Nordlige Dimension': dette initiativ omfatter Den
Europæiske Unions eksterne og grænseoverskridende foranstaltninger inden for
Østersøområdet, Det Arktiske Hav og Det Nordvestlige Rusland. I 2001 afholdtes de
første møder inden for rammerne af EU's og Ruslands energidialog - der omfatter
fire arbejdsgrupper - samt et topmøde. Kommissionen udarbejdede i januar 2001 en
meddelelse om Kaliningrad81;konklusionerne heriblev bakket op afRådet.
TACIS-programmets retsgrundlag for 2000-2006 er Rådets forordning nr. 99/2000,
der trådte ikraft i januar 2000. Denne forordning bygger på Den Europæiske Unions
80TACIS:Fagligbistandtilsamfundetafuafhængigestater; detteomfatter Armenien,Aserbajdsjan,
Georgien, Hviderusland, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Mongoliet, Rusland, Tadsjikistan,Turkmenistan, Ukraineog Usbekistan.
81KOM(2001) 26af17.1.2001.
95erfaringer med arbejdet i nævnte region gennem de sidste 11 år. Planlægningen af
programmerne har udviklet sig således at forholdet mellem EF og partnerlandene nu
nærmere tager form af en konstruktiv dialog, snarere end respons på krav fra
partnerlandenes regeringer. I de nye handlingsprogrammer, og dette gælder ikke
mindst programmerne for Moldova og Kirgisistan, lægges der stor vægt på
bekæmpelse af fattigdommen. I forvaltningen af TACIS-programmet søger man nu
at opstille færre, menstørre projekter.
TACIS-programmerne falder i to kategorier, enkeltlands- og flerlandsprogrammer. I
2001 er der udarbejdet strategidokumenter for hvert af de store programmer i
tidsrummet 2002-2006; dette gælder dog ikke Hviderusland og de centralasiatiske
lande; idisse strategidokumenter gives der en analyse af forholdene og EU's respons
herpå. Der er også udarbejdet vejledende programmer for 2002-2003; disse
programmer indeholder en redegørelse for prioriterede punkter i gennemførelsen af
strategien. Med henblik på de nationale programmer giver man i de vejledende
programmer for de enkelte lande prioritet til to eller tre områder på nedenstående
liste:
•reformafinstitutioner, retsvæsenog administration
•udvikling afdenprivate sektorog økonomien
•sociale følger afomlægningen
•udvikling afinfrastrukturnet
•miljøbeskyttelseogforvaltningafnaturressourcer
•udvikling aflanddistrikternes økonomi.
De vigtigste flerlandeprogrammer dækker følgende: regionalt samarbejde,
samarbejde på tværs af grænserne, samarbejde om Østersøen, nuklear sikkerhed,
samt Den Europæiske Genopbygnings- og Udviklingsbanks ordning for
investeringsforberedelse.
FORPLIGTELSER OG UDBETALINGER I 2001 (I MIO. EUR)
FORPLIGTELSER UDBETALINGER
2001 2000 2001 2000
PROGRAMMER
Nationale handlingsprogrammer(B7-
5200B)
Armenien 7,8 4,3 3,4
Aserbajdsjan 21,6 4,6 13,2
Georgien 4,0 8,5 3,7 6,6
Hviderusland 3,1 1,4
Kasakhstan 14,0 6,1 4,6
Kirgisistan 9,1 4,4 2,4
Moldova 19,5 4,0 6,7
Mongoliet 4,3 2,4 4,8
Rusland 80,0 53,0 86,4 91,3
96Tadsjikistan
Turkmenistan 2,9 3,1
Ukraine 63,0 63,5 31,2 59,2
Usbekistan 10,0 6,8 11,9
Ialt 189,6 168,7 159,9 208,6
Handlingsprogrammerforflerelande
Samarbejdepå tværsafgrænserne(B7-5210) 23,0 22,5 26,1 19,4
Østersøsamarbejdet(B7-5211i2001,B7-
5370i2000)6,0 5,9
Nuklear sikkerhed(B7-524for2001kun) 51,0 35,8
Regionalprogrammer+ andre
flerlandeprogrammer (B7-5200B)*101,7 214,3 126,2 182,0
Tjernobyl (B7-536) 40,0 40,0 40,4
ATA(B7-5200A) 12,2 32,4 5,6 2,0
Ialt 233,9 275,1 233,6 243,9
Andre budgetposter
Fødevarebistand(revision) 1,4
Ialt 1,4
TILSAMMEN 423,5 443,8 395,0 452,4
*nuklearsikkerhedindgårherii2000
Oversigt over forpligtelser og udbetalinger i 2000-2001(imio. EUR)
2000 2001 Ialt
Forpligtelser 443,8 423,5 867,3
Udbetalinger 452,4 395,0 847,4
Forholdet mellem forpligtelser og
udbetalinger102,0% 93,3% 97,7%
4.3.2. Regionalt samarbejde
Over halvdelen af TACIS-støtten ydes direkte via flerlandeinitiativer.
Opmærksomheden henledes her på tre vigtige ordninger: det regionale
samarbejdsprogram (støtte til samarbejdet mellem de nye uafhængige stater),
programmet for samarbejde på tværs af grænserne (støtte til nye uafhængige stater
som har grænser fælles med EU-lande/ansøgerlande) og programmet for nuklear
sikkerhed.
4.3.2.1. Regionalt samarbejde
Programmet for regionalt samarbejde tager sigte på at fremme samarbejdet mellem
de nye uafhængige stater. Der er tre indsatsområder: net, miljø samt retlige og indre
anliggender. De regionale vejledende programmer for 2002-2003 blev udarbejdet og
godkendt i 2001 med henblik på det regionale samarbejdsprogram. Her blev der
foreslået samarbejde på forskellige områder, bl.a. bistand til tilrettelæggelse af
foranstaltninger baseret på forskellige internationale miljøinitiativer (bl.a. Kyoto-
protokollen) og tilrettelæggelse af et program for en telekommunikationsreform. Ud
over disse foreslåede støtteområder har man i det regionale samarbejdsprogram også
fortsat arbejdet vedrørende mere etablerede bistandsprogrammer, såsom TRACECA
(olie og gas)og INOGATE (transport).
97a) Net
Støtte til net ydes gennem to ordninger: INOGATE-programmet som omfatter olie-
og gassektoren, samt TRACECA-programmet som vedrører transport. Ud over disse
toordninger kander ydes støtteinden fortelekommunikationssektoren.
•TRACECA
Gennem dette program ydes der støtte til etablering af en øst/vest-transportkorridor
mellem Europa og Centralasien via Kaukasus; sigtet er at give disse lande bedre
adgang til markeder iEuropa og resten af verden og at fremme regionalt samarbejde.
Parlamenterne i de undertegnende lande indgik en multilateral aftale - der danner
grundlag for TRACECA - med basis i såvel TACIS-programmet som PHARE-
programmet82. Dette blev fulgt op med en detaljeret handlingsplan for 2000-2001. I
februar 2001 blev der oprettet et TRACECA-sekretariat i Baku in Aserbajdsjan.
Under programmet er der iværksat 6 projekter, som udgør en del af det regionale
handlingsprogram for 1999 under TACIS-programmet; projekterne vedrører
undersøgelser inden for vejsektoreniKaukasus og prognoser fortrafikken mellem de
12 TRACECA-lande. Maner igang med at gennemføre en stor leveringskontrakt for
lyslederkabler langs jernbanelinjer iArmenien, Georgienog Aserbajdsjan.
•INOGATE
Sigtet med dette program er at styrke samarbejde mellem producenter, ejere af
transportnet/rørledninger og forbrugere af olie og gas i hele TACIS-området. Man
håber på denne måde at fremme tværstatslige olie- og gasprojekter, at mindske
investeringsrisicien og at fremme indførelsen af internationale standarder i
infrastrukturerne, navnlig på miljø- og sikkerhedsområdet. Inogate-paraplyaftalen er
undertegnet af 21 lande iØsteuropa, Kaukasus og Centralasien, samt Grækenland og
Tyrkiet; formålet er at modernisere de øst/vestlige olie- og gasrørledninger og at
bringe dem op på europæisk og international standard. Man igangsatte fire nye
Inogate-projekter i forbindelse med videreførelsen af det arbejde som allerede er
igangsat med henblik på at forbedre regnskabsføringen for gastransporten mellem de
nye uafhængige stater.
b) Miljø
Via TACIS-programmet finansieres en række regionale miljøinitiativer, og herunder
et projekt med det formål at gøre det lettere for miljøministerierne at gennemføre
nationale handlingsplaner på miljøområdet, at tilrettelægge fælles foranstaltninger og
at støtte delprojekter der tager sigte på reform af miljøfinansiering og -politik. Et
andet projekt vedrører grænseoverskridende vandforvaltning i fire flodbækkener
(dette omfatter ni lande) til understøttelse af FN's og de øst- og centraleuropæiske
landes konvention om vandforvaltning på tværs af grænserne. Det vellykkede
miljøprojekt for Det Kaspiske Hav sluttede i 2001: lokale eksperter foretog en
undersøgelse af invaderende og giftige plante- og dyrearter i Det Kaspiske Hav. Et
lån på 60 mio. EUR til beskyttelse af vandressourcer i Kasakhstan blev undertegnet i
2001 somled idet fælles miljøprogram, hvorigennem man kanaliserer investering fra
82PHARE: Polen og Ungarn: Støttetil økonomiskomstrukturering(omfatternu ogsåBulgarien, Tjekkiet,
Estland, Letland, Litauen, Rumænien, Slovakiet og Slovenien).
98forskellige internationale finansieringsinstitutioner. De internationale rammer
omkring 'Miljø for Europa' har været genstand for en vis udvikling. Der blev tildelt
yderligere støtte til det sekretariat i Den Europæiske Bank for Genopbygning og
Udvikling som tager sig af tilrettelæggelsen af projekter, samt til OECD's
arbejdsgruppe for miljøhandlingsprogrammet. NGO'er fik tildelt TACIS-midler til
udarbejdelse af et strategidokument for en bæredygtig udvikling, som skal
forelægges på DenGrønne Uge iBruxelles83.
c) Retlige og indre anliggender
Den Europæiske Union lægger stadig større vægt på at sikre overholdelsen af
retsstatens principper og en effektiv retshåndhævelse i den støtte som ydes til de nye
uafhængige stater og Mongoliet via TACIS-programmet. Hovedpunkterne er her:
bekæmpelse af organiseret kriminalitet, i første række narkotikahandel og handel
med kvinder, samt mindskelse af ulovlig immigration overalt i de nye uafhængige
stater. Den Europæiske Union er særlig opmærksom på Kaliningrad på baggrund af
detteområdes fremtidige status somenklave iEU. GennemTACIS-programmet ydes
der endvidere støtte til forbedring af grænsekontrollen. Under regionalprogrammet
for 2001 blev der fremsat forslag om følgende fire nye initiativer: kontrol ved
grænsen mellem Hviderusland og Rusland; bekæmpelse af kvindehandel i Den
Russiske Føderation; bekæmpelse af organiseret kriminalitet i Kaliningrad; samt
bekæmpelse afnarkotikahandel ide vestlige nye uafhængige staterogKaukasus.
4.3.2.2. Samarbejde henover grænserne
Gennem programmet for samarbejde på tværs af grænserne ydes der støtte til de nye
uafhængige stater som har grænser fælles med EU og ansøgerlandene. Denne støtte
ydes på tre områder: økonomisk udvikling (af bl.a. små og mellemstore
virksomheder), miljø og grænseovergangssteder. Støtten supplerer den støtte der
ydes via de nationale TACIS-programmer; nærmere enkeltheder om de enkelte
sektorer gives senere i rapporten. Hovedpunktet på dette område i 2001 var at man
fik åbnet en række grænseovergangssteder som man var begyndt at bygge på under
tidligere programmer. Projektet ved Uzghorod for økonomisk udvikling på tværs af
grænserne mellem Ukraine, Ungarn og Slovakiet nåede et skridt videre mod
afslutningen. Dette er det første større projekt for økonomisk udvikling på tværs af
grænserne som er blevet finansieret under TACIS-programmet: de værdifulde
erfaringer herfra bliver til gavn ved de projekter som er under igangsættelse i
Moldova og Ukraine. Under programmet for grænseoverskridende samarbejde er der
gjort en særlig indsats ved grænsen mellem Finland og Rusland. Der blev i november
2001 afholdt et seminar i Skt. Petersborg med det formål at tilskynde Ukraine,
Hviderusland og Moldova til at deltage i ordningen. Håbet er at dette vil tilskynde
nabolande tilat oprette udvalg somarbejder på tværs afgrænserne.
83Den GrønneUgeer en årligkampagnesom køresafKommissionensgeneraldirektoratfor miljømed
henblikpåatinformereomEU'smiljøpolitik og -aktiviteter.
99GrænseovergangsstedetKamenny Log (Hviderusland) –Medininkai (Litauen)
Grænseovergangsstedet ved Kamenny Log på ruten mellem Minsk og Vilnius er vigtigt for
varetransporten på ruten mellem Kaliningrad og Moskva via Minsk og Vilnius; denne vej
fungerer samtidig som forbindelse mellem østersøhavnene og Rusland. Der måtte oprettes et
grænseovergangssted efter at Hviderusland og Litauen blev selvstændige. Det var meget vigtigt
at få indført grænsekontrol eftersom Litauen ikke er medlem af Samfundet af Uafhængige
Stater og ikke deltager i nogen toldunion med Rusland. Der er tale om et vigtigt knudepunkt
mellem Østeuropa, Kaukasus, Centralasien og Den Europæiske Union. Der blev ydet
gavebistand på 1,34 mio. EUR under TACIS-programmet til bygning af
grænseovergangsstedet; det udstyr som skal anskaffes til tre grænseovergangssteder ved
Hvideruslands grænser, finansieres med 1,12 mio. EUR i gavebistand. Det TACIS-finansierede
byggeri begyndte i januar 2001 og var afsluttet ved udgangen af december samme år.
Udstyrsleverancerneforventes afsluttet iapril2002.
4.3.2.3. Nuklear sikkerhed
Den Europæiske Union har ydet et stort bidrag til løsningen af de problemer der har
været i forbindelse med lukningen af Tjernobyl-kernekraftværket; dette er sket inden
for rammerne af et nyt projekt (industrikompleks til behandling af fast radioaktivt
affald) og endnu et bidrag på 100 mio. EUR til Tjernobylreaktorfonden, som
forvaltes afDenEuropæiske Bank for Genopbygning og Udvikling.
Man søger i stigende grad at forbedre driftsikkerheden ved hjælp af 'bistand på
stedet'; forskellige EU-operatører yder bistand af denne art til 14 forskellige værker i
de nye uafhængige stater. Sigtet er at opnå en bedre konstruktionssikkerhed, bedre
drifts- og overvågningsforhold samt en bedre tilrettelæggelse af sikkerheden under
driften. EU søger at styrke de uafhængige tilsynsmyndigheder ved hjælp af faglig og
finansiel bistand, og en stor del af den nødvendige lovgivning er nu vedtaget. Man
søger at forbedre det generelle sikkerhedsmiljø ved at gennemføre en mere formel og
regelmæssig dialog mellem værkernes driftsledelse og tilsynsmyndighederne (den
såkaldte '2+2'-metode). Kernekraftværkerne moderniseres med forskelligt udstyr (et
kondensatorrensningssystem til Balakovo-værket, ikke-destruktivt prøvningsudstyr
til forskellige værker, et niveaukontrolsystem for dampgeneratoren til
kernekraftværket idet sydlige Ukraine osv.).
Man er for tiden i gang med 91 generelle bistandsprojekter, 17 kontrakter for
anskaffelse af udstyr, samt 3 bidrag til Den Europæiske Bank for Genopbygning og
Udvikling med henblik på Tjernobyl. Inden for rammerne afårsprogrammet for 2001
er der opstillet 18 nye projekter med det formål at forbedre forholdene med hensyn
til nuklear sikkerhed i Rusland, Ukraine og andre lande i samfundet af uafhængige
stater.
Kommissionen støtter indførelsen af et pålideligt sikkerhedssystem i Rusland
gennem et bidrag til uddannelse af driftspersonale og inspektorer på metode- og
undervisningscentret i Obninsk og faglig bistand til driftspersonale i Rusland.
Metode- og undervisningscentret i Snezhinsk (Ural Sibirien) uddanner
driftspersonale og inspektorersomer involveret isidste fase afbrændselskredsløbet.
Kommissionen samarbejder ikke blot med Den Europæiske Bank for Genopbygning
ogUdvikling, menogså med den Internationale Atomenergiorganisation hvis arbejde
til forbedring af den nukleare sikkerhed i de nye uafhængige stater i dag kanaliseres
gennem programmet for fagligt samarbejde og kontaktekspertgruppen for
Nordvestrusland.
100Der er taget skridt til at fremskynde indfrielsen af de allerede givne tilsagn inden for
programmet for nuklear sikkerhed. Der er ansat mere personale med henblik på disse
opgaver, oggruppener nu godt rustet tilat varetage de vigtigste fire opgaver: bistand
på stedet; konstruktionssikkerhed og katastrofeberedskab uden for anlæggene;
nukleart affald og sikkerhedskontrol, samt tilsynsmyndigheder og organisationer for
teknisk sikkerhed.
Kontrol af at anlægsforbedringer opfylder sikkerhedskravene:'2+2'-metoden
Licenshold eren har det komplette ansvar for anlæggets sikkerhed og virkninger på miljøet.
Tilsynsmyndighederne foretager inspektion og undersøger om alle nukleare anlæg opfylder
kravene i regulativer og licenskontrakter. TACIS-programmet for nuklear sikkerhed bidrager
direkte til modernisering af nukleare anlæg i de nye uafhængige stater, og sørger ydermere for
at både licensholdere og tilsynsmyndigheder får direkte adgang til Vesteuropas
sikkerhedspraksis. Programmet løser specifikt det vanskelige problem i forbindelse med
kontakten mellem disse to instanser i licensperioden for anlæggenes modernisering. Denne
metode, som går under betegnelsen '2+2', består i en kombineret samarbejdsordning mellem
nukleare anlæg i EU og de nye uafhængige stater på den ene side, og på den anden mellem
tilsynsmyndigheder og ekspertorganisationer i EU og de nye uafhængige stater. Denne
integrerede ordning medfører ikke blot en bedre licenspraksis i de nye uafhængige stater, men
sikrer også at EF-finansierede anlægsforbedringer reelt forbedrer sikkerheden og er i
overensstemmelse medVesteuropas regulativer og praksis.
Regionalt samarbejde - forpligtelsesbevillingeri 2001 (i mio. EUR)
Regionalt samarbejde Beløb
Regionalt samarbejde 38,0
Samarbejde på tværs afgrænserne 23,0
Samarbejde omkring Østersøen 6,0
EU/EBRD's ordning for forberedelse af
investering15,4
Nuklear sikkerhed 51,0
Tjernobyl-fonden 40,0
ISTC/STCU 25,0
Diverse 21,8
Ia l t 220,2
4.3.3. Transport og infrastrukturer
4.3.3.1. Transport
Der ydes støtte til transportsektoren både via det regionale samarbejdsprogram (se
ovenfor) og de nationale handlingsprogrammer. Formålet med transportprojekterne
er at modernisere transportsystemet og gøre det bedre egnet til en moderne
markedsøkonomi. I 2001 var der 16 projekter i gang i denne sektor. Disse projekter
omfattede mere end 400 europæiske eksperter, hvoraf 30 var udstationeret på fuld tid
ipartnerlandene.
Transportinfrastrukturerne fra den sovjetiske æra er for store i forhold til de
nuværende behov på kortere sigt. Der er således ikke noget behov for større
investeringer, men der behov for en vis bistand hvis de eksisterende infrastrukturer
skal udnyttes effektivt. Transportsystemet domineres stadig af jernbanerne som
101varetager mere end 80% af fragten over land (sammenlignet med 20% i EU). Til
forbedring af systemets fleksibilitet har man inden for TACIS-programmet fremmet
projekter vedrørende multimodal transport, idet man har støttet vejtransporten,
opsplittet større transportvirksomheder og givet partnerlandene større
ledelsesekspertise. Man har også ydet støtte til indførelse af et moderne retsgrundlag
ogforskellige institutionsordninger.
Af projekter der blev afsluttet i 2001, kan nævnes vejtransportsikkerhed og
sikkerheden i russiske havne, hvor der er indført vestlige standarder. Af større
projekter der blev startet i 2001, kan nævnes omstruktureringen af Moldovas
jernbaner, udviklingen af havnen i Kaliningrad og den nordvestrussiske
vejforvaltning.
Moldovas jernbaner
Formålet med dette projekt er at modernisere jernbanerne og forbedre deres konkurrenceevne.
Projektet omfatter rådgivning og faglig uddannelse med sigte på myndighederne og
jernbanerne;derlæggesfokuspå tilrettelæggelseog gennemførelseafenomstruktureringsplan.
HavneniKaliningrad
Havnen i Kaliningrad er den eneste isfrie havn i det nordvestlige Rusland; den får større
betydning som følge af den nært forestående optagelse af nabolandene Polen og Litauen i EU.
Projektet for udvikling af havnen i Kaliningrad, som blev påbegyndt i februar 2001, tager sigte
på at fremme samhandelen og investeringen mellem EU's medlemsstater og Den Russiske
Føderation og omfatter effektivisering og modernisering af kanalens fysiske og tekniske
kapacitet og Kaliningrads havn. Specifikt giver dette projekt joint ventures, private banker og
internationale finansieringsinstitutioner mulighed for at finansiere forbedringer af de fysiske
infrastrukturer og godshåndteringsudstyret. Projektet omfatter også kurser i komm erciel
markedsføringforledende personale vedhavnemyndighedenog havneselskaber.
4.3.3.2. Infrastrukturer
Anlæggelse/vedligeholdelse
De fleste anlægskontrakter på infrastrukturområdet finansieres via TACIS-
programmet for samarbejde på tværs afgrænserne (se også pkt. 2.2. idette kapitel). I
2001 blev man færdig med opførelsen af fire TACIS-finansierede
grænseovergangsstationer (Salla og Svetogorsk i Rusland, Kamenny Log i
Hviderusland og Leushen i Moldova). Samme år blev der iværksat to separate
anlægskontrakter for en bro, med tilkørselsveje, over floden Bug som danner grænse
mellem Ukraine og Polen; de forventes afsluttet i 2002. Der blev udbudt kontrakter
for en jernbanestation ved den russiske grænsebyIvangorod, et grænseovergangssted
ved Bagrationovsk og grænsedragning mellem Hviderusland og Litauen over en
strækning på 650 km. Der blev offentliggjort udbud vedrørende udstyr, i alt 30
partier, med 16 iRusland, 4 iHviderusland, 6 iUkraine og 4iMoldova.
Energisektoren
I 2001 videreførte man 8 større energiprojekter i Ukraine, Centralasien og Kaukasus.
Tre af disse vedrørte omorganisering af olie-/gassektoren, medens tre tog sigte på at
informere om energieffektivitet i Ukraine. To projekter vedrørte strukturreform af
energimarkedet i Kaukasus. I Ruslands energisektor blev der gennemført 11
projekter, hvorafde femvidereføres i2002.
102Transport og infrastrukturer- forpligtelsesbevillingeri 2001 (i mio. EUR)
Transport og
infrastrukturerLand Beløb
Transport Kirgisistan 1,2
Miljø Kasakhstan 2,0
Energi Ukraine 20,0
I alt 23,2
4.3.4. Fødevaresikkerhed - landdistrikternes udvikling
I 2001 blev der via TACIS-programmet ydet støtte til videreførelse af 12 fødevare-
/landbrugsprojekter i Rusland. To af disse tog sigte på at fremme
landbrugssamarbejde (produktion, forarbejdning og kreditkooperativer) i tre
forsøgsregioner. Et projekt vedrørte almen og faglig uddannelse af landbrugere med
henblik på at fremme reform. Spørgsmålet om fødevarekvalitet er i TACIS-
programmet blevet taget op inden for rammerne af et levnedsmiddelprojekt der
gennemføres i forskellige regioner. Der er gennemført to projekter vedrørende
omstrukturering af landbruget (i Astrakhan og Ural), et projekt for etablering af
landbrugsrådgivningscentre i Sydrusland, og et projekt på forbundsstatsplan
hvorigennem Levnedsmiddels- og Landbrugsministeriet har fået rådgivning om
hvordandet kanfremme nypolitik.
Den bredt formidlede information omde projekter somer blevet afsluttet i2001, kan
danne udgangspunkt forreproducering afdisse resultater andre stederiregionen.
I de øvrige nye uafhængige stater videreførte man 17 projekter vedrørende alle
aspekter af landdistriktsudviklingen: forbedret landbrugsproduktion (såvel afgrøder
som husdyr); forarbejdning af landbrugsprodukter, markedsføring/distribution af
landbrugsvarer; privatisering/registrering af jord; bedre produktion/formering af
såsæd; etablering af landbrugssammenslutninger/-kooperativer; landbrugslån;
fødevaresikkerhed/-kvalitet;samt kunstvanding/udnyttelse afvand ilandbruget.
EU'sprogramforleveringaflevnedsmidler tilRusland
Med Rådets forordning (EF) nr. 2802/98 af 17. december 1998 fik EF mandat til at levere
levnedsmidler til Den Russiske Føderation. Dette program repræsenterer de største
levnedsmiddelleverancersomEF har foretaget i denneregion (ca. 1,85 mio. t til 50 regioner), og
en budgetudgift på 400mio. EUR.
Man blev færdig med leveringen i april 2000; så godt som alle produkter blev solgt til en pris
som afspejler markedsværdien. Indtægterne fra dette salg blev indsat på en særlig konto i det
russiske finansministerium. Formålet var at bruge disse midler til at afvikle pensionsrestancer
(80%)og støtte sundheds- og arbejdsministeriet(20%). Det var tanken at der i 2001 skulle tages
stilling til anvendelsen af denne særlige konto. Der har imidlertid været vanskeligheder i
forbindelse med tilvejebringelse og anvendelse af medfinansieringsmidler, bl.a. som følge af
levnedsmiddelprogrammetskompleksitet.
Kommissionen har som fastsat i Rådets forordning bestilt en ekstern revision af programmet.
Resultatet herafskulle foreliggeførsti 2002.
103Tilrettelæggelseaf foranstaltninger- uddannelses- ogledelsesstøttetilafgrødeproducerende
landbrugsvirksomheder
Dette projekt løb fra februar 1999 til november 2001. Formålet var at forbedre
afgrødeproduktionen i Mongoliet ved hjælp af en række praktiske demonstrationer af f.eks.
brugen af gødning, frøformering, kunstvanding, reduceret jordbearbejdning og kemisk
braklægning. Projektet har vist at der kan opnås en væsentlig og målelig forbedring af både
afgrødens kvalitet og kvantitet med et minimum af kapital. Resultaterne af dette projekt blev
bragt ud til en større kreds gennem en række demonstrationsarrangementer og bred
mediedækning af projektaktiviteterne såvel lokalt som nationalt. Som led i projektet blev der
oprettet fem landbrugsrådgivningscentre som formidler vejledning og information til hele
landbrugssamfundet.
Landbrugsministeriet har løbende ydet aktiv støtte, og regeringen har allerede iværksat flere af
de anbefalinger somprojektetresulterede i.
4.3.5. Opbygning af institutioner
Opbygning af institutioner har en central plads i TACIS-programmet. Formålet er at
etablere offentlige institutioner der opfylder alle krav til klarhed, effektivitet og
ansvarlighed. I TACIS-støtten indgår rådgivning af de enkelte ministerier om reform
af administrationen, rådgivning om udformning af moderne lovgivning - i det
fornødne omfang i overensstemmelse med EU's standarder - samt støtte til reform af
retsvæsenet.
Det bør endvidere bemærkes at det netop oprettede TACIS-program for
partnerskaber i forbindelse med institutionsopbygning omfatter tre former for
partnerskabssamarbejde, dvs. mellem centraladministrationen og agenturer, mellem
kommuner og regioner, og mellem NGO'er. Partnerskabet indebærer at EU's
medlemsstater udstationerer embedsmænd direkte i modtagerlandets institutioner,
f.eks. for at hjælpe med ved udarbejdelsen af ny lovgivning, reform afinstitutionernes struktur, undervisning i systemsoftware, samt uddannelse, såvel på
stedet som ienEU-medlemsstat.
I 2001 blev der gennemført 30 institutionsopbygningsprojekter på miljøområdet. I
mange af disse blev der lagt fokus på udvikling af de styrende institutioner på
nationalt og lokalt plan. Der blev gennemført to store samfinansierede projekter, ét i
Skt. Petersborg med det formål at mindske forureningen af Østersøen, og ét i
Sortehavsområdet med sigte på forbedring af vandkvalitet, turisme og folkesundhed i
to ukrainske kystbyer. I årets løb blev der ydet ekstra investeringsstøtte til
kommunale serviceydelser.
Hvad den økonomiske udvikling angår er der stadig brug for reform på visse
afgørende områder, såsom det retlige grundlag for den private sektor, handels- og
investeringspolitikken, beskatning og finansieringsmuligheder. TACIS-projekter og
-programmer tager sigte på at løse disse problemer både på græsrodsniveau
(udvikling afsmå og mellemstorevirksomheder) og påinstitutionsniveau.
Opbygningafinstitutioner- forpligtelsesbevillingeri 2001 (imio. EUR)
Land Beløb
Georgien 3,0
Kasakhstan 9,0
Kirgisistan 4,7
Moldova 9,7
Rusland 45
Ukraine 20,5
I alt 91,9
1044.3.6. Makroøkonomiske foranstaltninger
En af de centrale målsætninger i TACIS-programmet er arbejdet på at fremme
økonomisk reform og den private sektor. EU's strategi i 2001 var fortsat at stimulere
erhvervslivets vækst og samtidig yde støtte til nye markedsøkonomiske institutioner.
Samarbejdet med andre internationale organisationer blev videreført, samtidig med at
mansøgte at styrke forholdet til lokale partnere.
Udfordringen for TACIS-programmet består fortsat i det dårlige nuværende
tilsynsmiljø, den dårlige adgang til finansiering og investering og den
kvalitetsmæssigt dårlige erhvervspraksis. Der blev gennemført næsten 200 projekter
med sigte på disse problemområder; det samlede budget hertil var på næsten 300
mio. EUR. Karakteristik heri var projekter med sigte på støtte til revisionsreform i
Aserbajdsjan, støtte til optagelse i Verdenshandelsorganisationen, og herunder støtte
til udvikling af mindre virksomheder i Rusland. EU's projekter tog sigte på retlig og
politisk reform og fortsatte således med at være af vital betydning i Den Russiske
Føderationogidenyeuafhængigestater.
I første fase af programmet for ledelseskurser - dvs. EU's program for studieophold
for ledere ide nye uafhængige stater- blevder i2001tilrettelagt omkring 440 ophold
i EU-virksomheder, af en varighed på op til tre måneder. I 2001 blev der indgået
kontrakter for yderligere 9,1 mio. EUR inden for dette program.
MERIT1 -Støtte tilbyermedénenkelterhvervsaktivitet,og herunder udviklingaf
kulminebyeriDenRussiske Føderation
Formålet med dette projekt er at styrke udviklingeni 5 udvalgte byer således at de kan fungere
som drivkraft i by- og regionsudviklingen. Der blev ydet støtte til den nyoprettede
kommunaladministration i forskellige kulminebyer hvis industri er under omstrukturering.
Man har bl.a. ydet støtte til udvikling af en økonomisk strategi, til udvikling af områdernes
strategi og mulighed for at tiltrække investeringer, til kurser med henblik på udvikling af den
lokale kapacitet, til infrastrukturer for små og mellemstore virksomheder, til tilvejebringelse af
mikrolån, og til tilrettelæggelse af en strategi for informationskampagner med sigte på samtlige
minebyer. Man gennemførte en række flagskibsprojekter i de enkelte byer som fokus for en
serie aktiviteter med sigte på økonomisk regenerering. Kommunernes udviklingsplanlægning
har i alle byer været samarbejdsbaseret - og fortsætter hermed også efter TACIS-programmet -
dvs. at man søger at inddrage en bredere kreds, og herunder repræsentanter for myndigheder,
erhvervslivog socialsektorer pålokaltplan.
Makroøkonomiskbistand -forpligtelsesbevillingeri 2001 (imio. EUR)
Land Beløb
Georgien 1,0
Kasakhstan 2,5
Kirgisistan 2,8
Moldova 3,0
Rusland 22,0
Ukraine 13,0
I ALT 44,3
1054.3.7. Sundhed og uddannelse
4.3.7.1. Sundhed
Forringelsen af sundhedsvæsenet i Øst- og Centraleuropa har medført et ofte
dramatisk fald i gennemsnitslevetiden. Til eksempel kan nævnes at den
gennemsnitlige levetid i Rusland er faldet fra 68 til 58 år inden for det seneste tiår.
Mange sygdomme som tidligere var udryddet eller i det mindste under kontrol,
såsom difteri, kolera og tuberkulose, er dukket op igen eller begynder på ny at brede
sig. AIDS breder sig ukontrollabelt.
Kommissionen har især søgt at imødegå sundhedsproblemet i bistandsprogrammet
for Usbekistan. Nedenstående skema viser hvilke TACIS-foranstaltninger der er
blevet gennemført inden for sundhedssektoren i2000-2001.
Følgende projekter er under forberedelse: Forebyggelse og bekæmpelse af
tuberkulose i Ukraine (Kiev - 2 mio. EUR), integreret fællesskabsstøtte til primær
sundhedspleje i Kakheti-regionen (Georgien - 5-7 mio. EUR), samt regional
sundhedspleje iUsbekistan(2 mio. EUR).
4.3.7.2. Uddannelse
TACIS-programmets støttetiluddannelsessektoren ydes fortrinsvis gennemTempus-
programmet84. Formålet med dette programer at støtte reformog omstrukturering af
den højere uddannelse i de nye uafhængige stater og at bistå dem i tilpasningen til
nye samfundsøkonomiske behov. Tempus-programmet består af tre elementer:
fælleseuropæiske projekter, kontaktnetprojekter og individuel mobilitetsgavebistand.
Socialudvikling - forpligtelsesbevillingeri 2001 (imio EUR)
Land Beløb
Kasakhstan 1,0
Kirgisistan 0,9
Moldova 6,8
Rusland 23,0
Ukraine 13,5
I ALT 45,2
84Tempus-programmettager sigtepåreformafdenhøjereundervisningiØst-ogCentraleuropa,dvs.i
Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Hviderusland, Mongoliet, Rusland, Ukraine og Usbekistan.
1064.3.8. Tværgående anliggender
4.3.8.1. Det Europæiske initiativ for demokratiog beskyttelse af menneskerettighederne
I 2001 blev der som led i det europæiske initiativ for demokrati og beskyttelse af
menneskerettighederne gennemført projekter i Østeuropa, Kaukasus og Centralasien
foretbeløbpåover7,5mio. EUR.
Som led i dette initiativ blev der afsat 2,6 mio. EUR til et projekt der tog sigte på at
fremme og beskytte menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i
Den Russiske Føderation. Sigtet er at styrke og beskytte menneskerettighederne ved
hjælp af et overvågningsprogram som omfatter Ruslands 89 regioner, bl.a. i det
nordlige Kaukasus. I Georgien er der som led i initiativet blevet gennemført et
projekt vedrørendebehandlingaftorturofreogforebyggelseaftortur.
Via nævnte initiativ er der stillet 3 mio. EUR til rådighed i støtte til demokratisering
og fremme af god forvaltningspraksis. I Hviderusland startede man i 1999 et
fællesprojekt sammen med Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa,
hvorigennem unge er blevet informeret om menneskerettighedsproblemet. I Rusland
gennemfører man sammen med Europarådet et fællesprogram til fremme af god
forvaltningsskik og beskyttelse af menneskerettigheder. I Ukraine gennemfører man
sammen med Europarådet et fællesprogram til styrkelse af demokratisk stabilitet og
forebyggelse af konflikter. En række forskellige europæiske standarder vedrørende
forvaltningspraksis, menneskerettigheder og human behandling af fanger er blevet
vedtaget iMoldova.
Støtte til konfliktforebyggelse og fredsbefordrende foranstaltninger er et af de
vigtigste i elementer i ovennævnte initiativ. I 2001 arbejdede EF sammen med
Europarådet om et program hvis formål var at hjælpe Armenien, Aserbajdsjan og
Georgien med at blive optaget i Europarådet; sigtet er i første række etablering af et
demokratisk samfund baseret på god forvaltningspraksis, tolerance og overholdelse
af menneskerettighederne. Et andet projekt tog sigte på bekæmpelse af korruption og
organiseret kriminalitet, samt styrkelse af konfliktreducerende foranstaltninger og
fremme af god forvaltningspraksis. I 2001 var dette initiativ for første gang
involveret i konfliktforebyggelse og kapacitetsforbedring med henblik på
menneskerettighederne iKaukasus.
4.3.8.2. NGO'ernes arbejde
Fremme af civilsamfundsorganisationerne er også et centralt element i TACIS-
programmet, ikke mindst i forbindelse med støtten til reform af institutioner,
retsvæsen og administration.
Et særligt program for udvikling af civilsamfundet i Hviderusland blev godkendt i
Minsk i november 1999. Gennemførelsen heraf blev indledt i begyndelsen af 2001.
Man er i gang med 24 NGO-projekter, 5 medieprojekter og 1 projekt om parvist
samarbejde melleminstitutioner.
I foråret 2001 forelagde man de endelige forslag til Lien-programmet; dette tager
sigte på at fremme partnerskaber mellemNGO'er. Der blevudvalgt 20 projekter, som
man nu er i gang med at gennemføre. Det samlede projekt repræsenterer et beløb på3,2 mio. EUR. TACIS-programmet for parvist samarbejde mellem byer omfatter 35
107igangværende projekter (med et samlet budget på 3,5 mio. EUR) som afsluttes i
2002.
Lien-programmet og programmet for parvist samarbejde mellem byer er blevet
erstattet af et partnerskabsprogram for institutionsopbygning / støtte til
civilsamfundet og lokale initiativer. Det nye program tager sigte på NGO'er, lokale
og regionale myndigheder og faglige sammenslutninger. Formålet er at opbygge
institutioner på grundlag af partnerskabssamarbejde på græsrodsniveau mellem EU
og de nye uafhængige stater. Der blev indkaldt forslag i december 2001, og
projektets gennemførelse planlægges igangsat i efteråret 2002. Det samlede
programbudget erpå 15mio. EUR over entoårs periode.
‘NGO-bistand til handicappede' og 'Oprettelse afetkonsultationscenter for invalide børn'
Dette projekt er udarbejdet af NGO'er i Hviderusland og tager sigte på at give dem bedre
kapacitet til at hjælpe handicappede. Formålet er at forbedre samarbejdet mellem NGO'er og
arbejdsformidlingen således at handicappede får bedre ansættelsesmuligheder, at tage
eksisterende lovgivning op til nyvurdering og at fremsætte forslag til nye bestemmelser til
forbedring af beskæftigelsesmuligheder for handicappede. Arbejdsministeriet har gratis stillet
lokaler til rådighed for projektkontoret. De nationale myndigheder har hermed givet et vigtigt
signal. Det håbes at projektet vil give gode og bæredygtige resultater som et godt eksempel på
ngo-bistand og samarbejde medHvideruslands regering.
4.3.9. Overensstemmelse med politikken på andre områder
Foranstaltningernes overensstemmelse med politikken på andre områder sikres på to
måder. For det første sørger Kommissionen for at det foreslåede TACIS-
bistandsarbejde koordineres med alle de generaldirektorater som er ansvarlige for
EU's foranstaltninger inden for andre sektorer, og herunder miljø, energi, transport,
retlige og indre anliggender, konkurrence, handel, beskæftigelse og regionalpolitik.
Eksempelvis udgør TACIS-bistand tilde vestlige nye uafhængige staterofte en delaf
det større kompleks af fællesskabsbistand som ydes ansøgerlandene via PHARE-
programmet og Interreg-programmet85, og det er således nødvendigt at sikre en god
koordination mellem TACIS-programmet, PHARE-programmet og Interreg-
programmet. I april 2001 udarbejdede Kommissionen en praktisk vejledning for
samordning afInterreg- og TACIS-midler86som et første skridt på vejen til en bedre
koordinering mellemde to ordninger.
For det andet bestræber Kommissionen sig på at sikre at TACIS-programmerne
supplerer den støtte som ydes disse lande via andre EF-ordninger. Til eksempel kan
nævnes 2001-programmerne for Moldova og Kirgisistan, somomfatter elementer der
er knyttet til de projekter som iværksættes via EF's program for fødevaresikkerhed.
Samtidig har man i TACIS-arbejdet inden for den private sektor og økonomisk
udvikling søgt at fremme gunstige forhold, jf. bestemmelserne vedrørende EF's
makroøkonomiske bistand (se kapitel7).
85Interreg-programmet er etEF-initiativ som finansieres over EF's strukturfonde medhenblik på fremme
af det tværregionale samarbejde i EU's (interne) grænseområder.
86Sehttp://europa.eu.int/comm/regional_policy/Interreg3/doc/docu_en.htm
1084.3.10. Samarbejde med andre donorer
Et højt prioriteret strategisk punkt i TACIS-programmet er arbejdet på at sikre en
løbende koordinering af arbejdet og god komplementaritet i forhold til det arbejde
der udføres afandre donorer. Den voksende samordning på landeniveau er et direkte
resultat af forbedringen af forbindelserne mellem EF's delegationer og
medlemsstaternes egne repræsentationer i partnerlandene. Nye programmer
udarbejdes i nært samarbejde med andre donorer inden for rammerne af
Kommissionens formelle godkendelsesproces (bl.a. TACIS-forvaltningsudvalget).
Relationerne til andre organisationer, såsom Verdensbanken og Den Internationale
Valutafond, styrkes ved det igangværende samarbejde bl.a. på områder såsom
gennemførelsen af strategidokumentet for fattigdomsbekæmpelse, samt, for
Kirgisistans vedkommende, inden for rammerne afdet generelle udviklingsarbejde.
4.3.11. Kontoret for Humanitær Bistand (ECHO)
De humanitære forhold i de nye uafhængige stater blev ikke væsentligt bedre i
2001. Det er klart at strukturelle problemer er den grundlæggende årsag til de
vanskelige forhold som de mest udsatte befolkningsgrupper i de nye uafhængige
stater kæmper med. De må løses gennem en langfristet indsats - og falder dermed
uden for ECHO's mandat. ECHO fortsatte imidlertid med at yde en vis, begrænset
bistand fordi Kommissionens overdragelse af disse opgaver til andre mere
formålstjenlige ordninger skete med en vis forsinkelse. Formålet var at give de mest
udsatte befolkningsgrupper, såsombørn på børnehjem, enlige ældre og handicappede
og familier med mange børn bedre forhold. ECHO's tilbagetrækning fra
Hviderusland, Moldova og Ukraine blev videreført og næsten afsluttet i 2001, og
det samme var tilfældet i Aserbajdsjan, Georgien og Armenien .
ITadsjikistan blev finansieringenunder denglobale plan yderligere reduceret (til10
mio. EUR); levnedsmidler, medicin samt vand og sanitet blev prioriteret højest. Da
landet for andet år i træk blev ramt af hård tørke, blev det imidlertid besluttet at
afsætte 2 mio. EUR i nødhjælp til finansiering af små
fødevaresikkerhedsprogrammer med sigte på de mest udsatte grupper af
landbefolkningen. ECHO fortsætter den gradvise tilbagetrækning fra landet
(forventes afsluttet med udgangen af2003). Man fortsætter det nære samarbejde med
andre tjenestegrene i Kommissionen for at sikre en glat overgang fra den ECHO-
finansierede nødhjælp til istandsættelses- og udviklingsarbejde (der varetages via
mere formålstjenlige kommissionsordninger og af medlemsstaterne) til dækning af
behovene på længere sigt. Den øgede opmærksomhed som Centralasien er blevet
genstand for iforbindelse med krisen i Afghanistan, ser ud tilat virke befordrende på
arbejdet vedrørende dettepunkt.
IDen Russiske Føderation var ECHO fortsat inddraget i arbejdet i det nordlige
Kaukasus, hvor befolkningen har stort behov for humanitær bistand som følge af den
seneste Tjetjenien-krise (40,35 mio. EUR). Konflikten brød ud sidst i1999, og der er
stadig ikke udsigt til nogen politisk løsning. De væbnede kampe i Tjetjenien har fået
mange mennesker i det nordlige Kaukasus til at flygte, i første række fra Tjetjenientil nabolandet Ingusjetien (som har 150 000 interne flygtninge). Det internationale
samfunds bestræbelser på at afhjælpe disse behov er imidlertid ofte kommet til kort
på grund af de meget vanskelige arbejdsforhold - navnlig på grund af en meget
svingende og uigennemskuelig ordning for adgangen til Tjetjenien, og det forhold at
NGO'erne ikke har adgang til VHF-radiokommunikation (hvilket er nødvendigt af
109hensyn til personalets sikkerhed). ECHO har ydet hjælp til omkring 400 000 civile
konfliktofre, både i form af basal fødevarebistand og ved forbedring af
vandforsyning og sanitet i flygtningelejre, i nyoprettede bosættelser i Ingusjetien,
samt i Tjetjeniens hovedstad Grozny med henblik på den fastboende befolkning.
Herudover formidlede ECHO-partnere primær sundhedspleje til 40 000 interne
flygtninge i lejre i Ingusjetien og Tjetjenien. ECHO finansierede
beskyttelsesforanstaltninger - i første række juridisk rådgivning - med sigte på
flygtninge samt hjemvendende og fastboende indbyggere i hele det nordlige
Kaukasus;og der blev ydet støttetilkoordineringen afden internationale humanitære
bistand.
ECHO afsatte i 2001 1,03 mio. EUR til afhjælpning af de behov for humanitær
bistand der var opstået som følge af den katastrofale vinter, hvis virkninger ramte en
stor del af landbefolkningen i Mongoliet . Man finansierede hjælpeforanstaltninger
hvorigennem 40 000 af de dårligst stedte fik dækket deres behov for fødevarer og
input tillandbruget.
ECHO's finansieringsafgørelseri 2001, imio EUR
Land/delregion Beløb
Hviderusland, Moldova, Ukraine 1,900
Mongoliet 1,030
Ruslands Federation(Chechnya crisis) 40,350
Armenien, Georgien 3,150
Tadsjikistan 12,000
Ia l t 58,430
4.3.12. Overvågning
Samtlige nationale og regionale TACIS-projekter blev overvåget af eksterne
tilsynsførende i2001.
Vurderingen var at kvaliteten af resultaterne lå mellem gennemsnitlig og god, med
stigende tendens til'god' ide projekter derblevafsluttet i2001.
TACIS-overvågningsgrupperne udførte deres arbejde fra fire regionalkontorer, i
Moskva, Kiev, Almaty og Tbilisi; det meste overvågningsarbejde blev varetaget af
langtidsudsendte specialister. Overvågningssystemet blev integreret i det globale
overvågningssystemislutningenaf2001.
4.3.13. Konklusioner og udsigter
TACIS-programmet, som nu er en veletableret institution i Europa, Kaukasus og
Centralasien, tilpasses gradvist udviklingen i partnernes behov i takt med at
omlægningsprocessen løber til ende og nye udfordringer dukker op. TACIS-
programmet tager hensyn til de voksende forskelle mellem de forskellige
partnerlande samtidig med at det sikres at den regionale støtte på passende vis
tilpasses regionens reelle behov. Den nye TACIS-forordning vil sikre at
programmets sigte fortsat tilgodeser områder hvor det har vist sig at man opnår de
mest effektive resultater. Der lægges således primært fokus på støtte til institutions-,
retsvæsens- og administrationsreform, idet arbejdet inden for udviklingen af
110landdistrikter efterhånden udfases. EF agter i udvidelsesprocessens videre forløb at
koncentrere sin bistand om grænseoverskridende og regionale problemer mellem de
vestligste afde nye uafhængige stater ogde lande somstår for at blive optaget iEU.
1114.4. DET SYDLIGE MIDDELHAVSOMRÅDE MELLEMØSTEN
Nu syvår efter at Euro-Middelhavspartnerskabet blev lanceret - og på baggrund af de ustabile
forhold i området, der har været markeret af den eskalerede konflikt i Mellemøsten - er der
godgrund tiligenat bekræfte denstrategiske betydning afdette partnerskab, som blev stiftet i
1995 i Barcelona mellem de femten EU-medlemsstater og de tolv Middelhavspartnerlande.
Den samarbejdsmodel, man er nået frem til, rækker i dag langt videre end en rent økonomisk
samarbejdsramme, men har også den ambition at skabe gunstige betingelser for varig
stabilitet i området, som er en nødvendig for alle tiltag til at opnå fælles velstanden i
middelhavszonen.
I 2001 har Euro-Middelhavspartnerskabsprocessen nået sit modningspunkt. Den er nu blevet
den eneste ramme for en regional dialog baseret på et samlet koncept for gradvis og global
udvikling, som åbner mulighed for at realisere en række fælles politikker og strategier i
Middelhavszonen.
I dag udgør Euro-Middelhavs-associeringsaftalerne, som enten er indgået eller er under
forhandling med de 9 partnerlande, på bilateralt plan den væsentligste ramme for samarbejdet
med EU. På regionalt plan bidrager aftalerne endvidere til at styrke forbindelserne mellem
partnerlandene. Til eksempel kan nævnes de subregionale frihandelsaftaler, som f.eks.
Agadir-processen mellem Marokko, Tunesien, Egypten og Jordan, som viser disse fire
Maghreb- og Machrak-landes fælles vilje tilgensidig åbning ideres økonomiske forbindelser.
4.4.1. INDLEDNING
Euro-Middelhavspartnerskabet blev lanceret på Barcelona-konferencen i 1995 som
den væsentligste ramme for samarbejdet mellem EU og Middelhavspartnerlandene.
Partnerskabet omfatter alle de samarbejdsforanstaltninger, der gennemføres for at
imødegå de mange udfordringer af politisk, økonomisk, social og miljømæssig
karakter, somer så afgørende for den fremtidige udvikling idet geopolitiske område,
Middelhavslandene udgør.
De store skævheder i samfundet og de skrøbelige sociale strukturer er de
væsentligste årsager til social udstødelse og fattigdom i landene i det sydlige
Middelhavsområde. I 2001 var gennemsnitsindkomsten pr. indbygger i regionen
1 512 USD, men med signifikante forskelle landene imellem (fra 990 USD i Syrien
til over 5 000 USD i Libanon). Skal sådanne skævheder udjævnes, kræver det en
ihærdig indsats inden for almen og erhvervsfaglig uddannelse og på sundheds-
området samt øget samordning med medlemsstaterne og organisationerne i
Middelhavsområdet. Kampen mod fattigdommen udgør netop basis EU's nye strategi
for bæredygtig udvikling og er fortsat det vigtigste mål for EU's ssamarbejdstrategi
med Middelhavslandene.
Det er på denne baggrund at den økonomiske og sociale udvikling i landene og
områderne idet sydlige Middelhav og Mellemøsten er esssentiel for at opnå stabilitet
og velstand i hele Middelhavsregionen.
112MEDA-programmet87er det vigtigste finansieringsinstrument i Euro-Middelhavs-
partnerskabet, eftersomdet alene tegner sig for over 88% afdet samlede beløb for de
samarbejdsforanstaltninger, der blev finansieret i 2001. EU gennemfører derudover
mere specifikke samarbejdsforanstaltninger for at støtte fredsprocessen i Mellem-
østen, yde hjælp tilpalæstinensiske flygtninge og styrke demokratiet.
De associeringsaftaler, der allerede er indgået eller er under forhandling mellem EU
og ni Middelhavspartnerlande, udgør den strategiske ramme for det bilaterale
samarbejde, hvori EU-foranstaltningerne indgår. Der er således gjort betydelige
fremskridt i 2001 i forholdet til Algeriet og Libanon, som begge har undertegnet en
associeringsaftale med EU. Man har primært satset på at støtte de projekter, som er
udvalgt tilat figurere ide nationale vejledende programmer, der er udarbejdet med ni
partnerlande inden for områderne økonomisk omstilling (strukturtilpasning og
udvikling af den private sektor), opretholdelse af den sociale samhørighed
(uddannelse, sundhed, udvikling i landdistrikter) og foranstaltninger til fordel for
civilsamfundet.
Status overEuro-Middelhavsaftalerne i 2001
Aftaler, der er trådt ikraft Tunesien, DenPalæstinensiskeMyndighed(*),
Israel, Marokko
Aftaler, der afventer ratifikation Jordan(**), Egypten(***),Algeriet(****),
Libanon(****)
Forhandlinger igang Syrien
(*) Overgangsaftale.
(**) Associeringsaftalenmed Jordan skalratificeres imarts 2002 og forventes attrædeikraftimaj2002.(***) Associeringsaftalenmed Egypten blevundertegnetden 26. juni2001.(****) Associeringsaftalen med Algeriet blev undertegnet den 19. d ecember 2001, og skal undertegnes med
Libanon i2002.
Kommissionen har indgået forpligtelser for i alt 857,8 mio. EUR til samarbejds-
foranstaltninger i2001 itilknytning tilEuro-Middelhavspartnerskabet, og 564,6 mio.
EUR er kommet til udbetaling. Størsteparten af de midler, der blev disponeret over i
2001 gik til MEDA-programmet – 757,4 mio. EUR; her udgjorde betalingerne i alt
403,7 mio. EUR. Der blev indgået forpligtelser for 100,4 mio. EUR fra forskellige
specifikke budgetposter (fredsprocessen, UNRWA's bistand til palæstinensiske
flygtninge), medens betalingerne her udgjorde 160,9 mio. EUR.
87MEDA-programmet er fastsatved Rådets forordning(EF)nr.1488/96af23. juli1996om finansielle og
tekniske ledsageforanstaltninger (MEDA) i forbindelse med reformen af de økonomiske og socialestrukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavspartnerskabet. Forordningen blev ændret den27. november 2000 ved Rådets forordning (EF)nr. 2698/2000, der populærtkaldes MEDAII.
113Euro-Middelhavspartnerskabet: Forpligtelserog betalinger2001 (mio. EUR)
FORPLIGTELSER BETALINGER
PROGRAMMER 2001 2000 2001 2000
MEDA
Algeriet 60 30,2 5,4 0,4
Vestbredden/Gaza - 96,7 62 31,2
Egypten - 12,7 62,5 64,4
Jordan 20 15 10,8 84,5
Libanon - - 2 30,7
Marokko 120 140,6 41,1 39,9
Syrien 8 38 1,9 0,3
Tunesien 90 75,7 69 15,9
Tyrkiet (udenfor
densamledetildeling)147* 310,4* 86,4 15,2
MEDA bilateralt 445 719,3 341,1 282,5
MEDA regionalt 312,4 159,8 62,6 48,0
Ia l t
bilateralt/regionalt757,4 879,1 403,7 330,5
Andre
budgetposter100,4 122,8 160,9 141,7
IA L T 857,8 1.002,0 564,6 472,2
* Midlerne til Tyrkiet fra MEDA-programmet (budgetpost B7-4100) forvaltes direkte af
Generaldirektoratetfor Udvidelse.
114Forpligtelserog betalinger1995 – 2001 (mio. EUR)
1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 I alt
Forpligtelser 173 404 981 941 937 879,1 757,4 5 071,6
Betalinger 50 155 211 231 243 330,5 403,7 1 624
Forholdet mellem
betalinger og
forpligtelser29% 38% 21% 24% 26% 37,6% 53,3% 32,0%
4.4.2. REGIONALT SAMARBEJDE
Det regionale samarbejde er et af de mest originale træk ved Euro-Middelhavs-
partnerskabet og giver mulighed for at organisere fælles aktiviteter og udveksling af
erfaringer og informationer med deltagelse af 27 partnerlande eller -territorier på
begge sider af Middelhavet. Som udgangspunkt udarbejdes der et regionalt
vejledende program, og samarbejdet udmøntes i praksis i en række regionale
programmer, der hver for sig vedrører et specifikt samarbejdsområde.
I 2001 vedtog Kommissionen en finansieringsplan for det regionale samarbejde for i
alt 200 mio. EUR,somblevopført som forpligtelsesbevillinger samme år. Der ertale
om syv specifikke programmer, der skal gennemføres over flere år. Formålet med
vedtagelsen af denne finansieringsplan er at skabe kontinuitet i de eksisterende
aktiviteter og projekter på områder som miljø (30 mio. EUR) og kulturudveksling
mellem unge (10 mio. EUR), men der indgår også nye foranstaltninger, navnlig
inden for sektorer som risikovillig kapital (50 mio. EUR) og transport (20 mio.
EUR).
Hvad angår det politiske og sikkerhedsmæssige aspekt, har Kommissionen fortsat
arbejdet med denpraktiske gennemførelse af foranstaltninger, hvis formål er at skabe
tilnærmelse mellem landene og deres befolkninger. Der er gennemført tre
foranstaltninger: afholdelse af to efteruddannelsesseminarer for diplomater fra
MEDA-landene, finansiering af EuroMeSCo-nettet, der omfatter uafhængige
specialister fra udenrigspolitiske institutter, samt afholdelse af fire efteruddannelses-
kurser for de nationale beredskabs- og civilbeskyttelsesinstanser fra de 27 Euro-
Middelhavspartnerlande; kurserne indgår i et pilotprojekt med sigte på bedre
forebyggelse afulykker og naturkatastrofer.
Inden for den økonomiske og finansielle del af det regionale program har Kommis-
sionen arbejdet videre med gennemførelsen af eksisterende programmer og projekter
i sektorerne energi, miljø, informationssamfundet og statistik. Der blev iværksat fem
projekter om vandforvaltning, og fem andre projekter skal forbedre sikkerheden til
søs. Det industrielle samarbejde var koncentreret om følgende tre emner:
investeringsfremme, udvikling af innovation, teknologi og kvalitet i virksomhederne
samt udvikling af markedsinstrumenterne inden for Euro-Middelhavspartnerskabet.
Der blev iværksat fire projekter på energiområdet. 16 forslag til projekter inden for
teknologi i tilknytning til informationssamfundet blev sidste år udvalgt til
finansiering. På miljøområdet blev der indledt fem projekter i 2001. De omfatter en
bred vifte af foranstaltninger lige fra behandling og forvaltning af affald i byområder
til fremme af økologisk landbrug. På det statistiske område er målet fortsat at få
gennemført en harmonisering af taloplysningerne om alle sektorer af relevans for
115Euro-Middelhavspartnerskabet. Der er udgivet to statistiske årbøger88, hvoraf den
ene vedrører de regionale data, og denandenomhandler turisme.
Hvad angår sociale, kulturelle og menneskelige relationer, er de regionale program-
mer vedrørende den audiovisuelle sektor, kulturarven og ungdomsanliggender blevet
gennemført via programmerne Euromed Audiovisuel (6 projekter), Euromed
Jeunesse (26 projekter) og første fase af programmet Euromed Heritage
(15 projekter, der tager sigte på bevaring af den fælles kulturarv i Middelhavs-
området, og 10 projektforslag udvalgt til finansiering i anden fase). To nye emner er
udvalgt som prioriterede indsatsområder, nemlig fremme af kvindernes rolle i den
økonomiske udvikling og retsligt samarbejde. Endelig har EU besluttet, at der skal
udarbejdes et regionalt programominformationog kommunikation.
Unge frivillige fraMarokkoog Europa udførersocialthjælpearbejdeiTunis
I forbindelse med programmet Euromed Jeunesse har fire unge fra Europa – to tyskere og to
franskmænd – og to unge fra Marokko sammen udført forskellige former for socialt
hjælpearbejde i fattigkvarterer i Tunis i december 2001. De seks unge piger har på to
socialcentre i kvarteret La Manouba taget sig af ældre samt børn uden kontakt med familien.
De har også hjulpet ganske unge piger fra gademiljøet i kvarteret Chebedda, samt unge kvinder
på det sociale hjælpecenter i kvarteret Radés. EU finansierede projektet, som varede i seks
måneder, med 20000 EUR. Den tunesiske sammenslutning for frivilligt arbejde, ATAV,
forestod koordineringen på stedet og sørgede for indkvartering og modtagelse af de unge
frivillige.
Regionalt samarbejde – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
REGIONALT
SAMARBEJDEPROJEKTETS TITEL BELØB
Vandforvaltning* 40
Transportpolitik* 20
SMAP II (prioriteret handlingsprogram på miljøområdet
på kortog mellemlangsigt)*30
Medstat II* 30
EumedisII* 20
Euromed JeunesseII* 10
EIB– Risikovilligkapital* 50
CGIAR(Den RådgivendeGruppefor International
Landbrugsforskning)1,5
Energiforum 2
Fornyede forpligtelser 24,8
Diverseregionaleaktiviteter 4,3
Subtotal 232,4
Global tildeling 33
Teknisk bistand 46,8
IA L T 312,4
* Projekter, somindgåridenregionaleMEDA-finansieringsplanfor 2001for etsamletbeløbpå 200mio.
EUR.
88"Euro-Mediterranean Statistics" –ISSN1561-4034 og "TourismTrendsin Mediterranean Countries" –
ISBN 92-894-0066-8, udgivet afKontoretfor DeEuropæiskeFællesskabers OfficiellePublikationer,L-2985 Luxembourg.
1164.4.3. TRANSPORT OGINFRASTRUKTUR
Udviklingen og udbygningen af basisinfrastruktur og transport-, energi- og
telekommunikationsnet inden for rammerne af bilaterale og regionale programmer er
blandt de prioriterede målsætninger for Euro-Middelhavspartnerskabet. Med sigte på
opfyldelsen af disse målsætninger var 49 projekter under gennemførelse i 2001
under bilaterale programmer for et samlet forpligtelsesbeløbpå 570 mio. EUR.
I 2001 arbejdede man først og fremmest med at koordinere de foreslåede eller
igangværende programmer med de øvrige EU-foranstaltninger, navnlig de
foranstaltninger, der gennemføres af Den Europæiske Investeringsbank og medlems-
staterne. Der blevunder den forberedende evaluering afprojekterne systematisk taget
hensyn tilderes indvirkning påmiljøetog betydningfor en bæredygtig udvikling .
På detoperationelle planer de vigtigste resultateri2001 følgende:
IMarokko har EU i 2001 øget sin støtte til udvikling af de offentlige tjenester med
ansvar for forvaltning af vandforsyning, energi og transport. I forbindelse med
programmerne for vandforsyning og vandafledning i landdistrikter har der kunnet
registreres følgende fremskridt: forsyningssystemet er forbedret i 13 bymæssige
bebyggelser og 438 landsbyer med i alt 423 000 indbyggere ;65 km markveje er
under anlæggelse i de nordlige provinser (der blev udbetalt 3,25 mio. EUR i 2001);
der er iværksat et omfattende program for decentral elforsyning omfattende 15 000
marokkanske hustande . Programmet gennemføres i samarbejde med
medlemsstaterne (Tyskland, Frankrig) og de lokale myndigheder. Til disse resultater
skal desuden føjes ophævelsen af de nordlige kystområders isolation takket være
færdiggørelsen af det forberedende arbejde med anlæggelse af strækningen El
Jehba-Ajdir på omfartsvejen langs Middelhavet (109 km) samt det igangværende
arbejde med renovering og bygning af social infrastruktur med henblik på
genhusning af20 000 indbyggere fra skurbyerne i Salé uden for Rabat (1 mio. EUR
udbetalt i2001).
ISyrienblev der i 2001 undertegnet tre nye finansieringsaftaler for i alt 24 mio.
EUR om elforsyning, telekommunikation og turisme med kulturelt indhold; disse
aftaler er udtryk for, at samarbejdet nu er inde ien mere stabilrytme. De pågældende
programmer er ved at blive sat i værk. Desuden blev der truffet en finansierings-
afgørelse for 8 mio. EUR om et program for vandafledningsarbejder i de
palæstinensiske flygtningelejre i Syrien .
IJordanblev der oprettet et hold af tekniske bistandsmedarbejdere ved projekt-
forvaltningskontoret (40 personer), som skal forestå koordineringen af program-
merne for rehabilitering og udbygning af vandforsyningsnettene i regionen Amman;
kontoret ernu fuldt funktionsdygtigt. I 2001 afsluttedes vandforsyningsprojekterne i
regionerne Karak og Tafilah, hvorefter befolkningen i regionen nu er sikret en vigtig
offentlig forsyningstjeneste. Endelig har Kommissionen støttet udviklingen af
turisme med kulturelt indhold gennem istandsættelse af to arkæologiske områder og
teknisk bistand tillandets turistråd.
PåVestbredden og iGazastriben anser EU det fortsat for det vigtigste – på trods af
de stigende vanskeligheder som følge af den skærpede konflikt og den udvidede
blokade mod de selvstyrende palæstinensiske områder – at prioritere en forbedring af
levevilkårene for den palæstinensiske befolkning meget højt. I denne sammenhæng
117er videreførelsen af det igangværende arbejde med bygning af basisinfrastruktur
(skoler, veje, primære sundhedscentre, kloakeringsnet, dagrenovation m.m.) allerede
i sig selv et resultat, som fortjener at blive fremhævet. Det er absolut nødvendigt at
vedligeholde og udbygge disse basale infrastrukturer, og de vil, når forholdene atter
er bedret, kunne danne grundlag for et hurtigt opsving i den palæstinensiske
økonomi. Som et bemærkelsesværdigt resultat i 2001 bør desuden nævnes, at
samtlige afdelinger på hospitalet i Gaza , som har en kapacitet på 188 senge til en
befolkning på 350 000 mennesker, nu er fuldt funktionsdygtige og modtager ca.
2 000 patienter om måneden . Endelig bør nævnes istandsættelsen af biblioteket på
Bibelskolen iJerusalem, somblev indviet den 17. november 2001 af Kommissionens
formand, Romano Prodi.
Opførelseafskolerpå Vestbreddenog iGazastriben
Fra 1996 til 2001 blev der bygget 21 skoler og skoleinfrastrukturer på Vestbredden og i
Gazastriben. Dette projekt for basisinfrastruktur til brug for undervisningen på primær- og
sekundærtrinnet kunne gennemføres takket være støtte fra EU, som har bidraget til
finansieringen med 14 mio. EUR.
De palæstinensiske kommuner, som er omfattet af projektet, råder nu over 311 nye klasser med
en samlet kapacitet til at modtage over 14 000 elever . Ud over den pædagogiske og
undervisningsmæssige gevinst har dette projekt også haft stor økonomisk og social betydning
for landet,eftersomanlægsarbejderne gav ca. 100 000 arbejdsdage til palæstinensiske arbejdere,
funktionærer,fagfolki byggebranchenog leverandørerafudstyr.
IIraner arbejdet med at udstyre to hospitaler, der var opført i Manjil og Abbar
Taroum i forbindelse med et tidligere bistandsprogram, ved at være afsluttet; det
samme gælder bygningen af den nødvendige infrastruktur i tilknytning til de to
hospitaler.
Transport og infrastruktur– Forpligtelser2001 (mio. EUR)
TRANSPORTOG
INFRASTRUKTURLAND PROJEKTETSTITEL BELØB
Vand Marokko Sektortilpasning 120
Vand Syrien Miljø ogsundhed/flygtningelejre 8
IA L T 128
4.4.4. UDVIKLING I LANDDISTRIKTER OGFØDEVARESIKKERHED
70% af den del af befolkningen i Mellemøsten og Nordafrika, som lever under
fattigdomsgrænsen, bor i landdistrikter, hvor levevilkårene normalt er vanskeligere
end i byområderne. Underudviklingen i landdistrikterne i størsteparten af landene
langs det sydlige Middelhav hænger naturligvis sammen med klimaet, men skyldes
også rovdrift på de naturlige økosystemer, somforstyrrer naturens balance.
I 2001 tog udviklingsforanstaltningerne primært sigte på at tilvejebringe varig
produktiv beskæftigelse, styrke basisorganisationerne, sikre en bæredygtig
forvaltning af naturressourcerne, navnlig vandressourcerne, og beskytte frugtbare
jorder mod erosion. På det operationelle plan var 25 projekter under gennemførelse
i 2001for et samlet forpligtelsesbeløb på 433 mio. EUR. De var primært
koncentreret i tre lande: Egypten (7 projekter for i alt 105 mio. EUR), Marokko
(8 projekterforialt 182 mio. EUR)ogTunesien(5 projekterforialt 132 mio. EUR);
5 projekter for ialt 14 mio. EUR var fordelt på deøvrige lande iområdet.
118Med hensyn til fødevaresikkerhed er EU-bistanden baseret på Rom-erklæringen fra
det internationale topmøde i november 1996 om fødevarer. EU's indsats skalsikre de
mest trængende befolkningsgrupper i det sydlige Middelhavsområde en tilstrækkelig
ernæring i både kvantitativ og kvalitativ henseende og et minimum af
hygiejnefaciliteter.
I Yemen er kornproduktionen kraftigt faldende og dækker i dag kun 25% af befolkningens
samlede forbrug. I forbindelse med det strategiske program for bekæmpelse af fattigdommen,
som Yemens regering har iværksat, ydede EU i 2001 budgetstøtte og stillede teknisk bistand til
rådighed med sigte på følgende tre områder: 1) institutionel støtte med henblik på en tydeligere
definition af målsætninger og mere effektiv iværksættelse af den nationale strategi for fødevare-
sikkerhed (suppleret med finansiel støtte til landets socialsikringssystem), 2) støtte til
informationssystemet for landbrugstælling , underbygget med en undersøgelse af
informationssystemet for landbrugsmarkeder, 3) finansiering (75% af de samlede omkostninger)
af omkostningerne ved programmering og iværksættelse af foranstaltninger til støtte for
fødevaresikkerheden (navnlig bygning af mindre dæmninger til kunstvanding, programmer for
fagliguddannelse og adgangtil mikrolån).
De vigtigste foranstaltninger – modernisering af private produktionsvirksomheder,
bedre udnyttelse af det eksisterende overordnede kunstvandingssystem samt støtte til
initiativer, der udgår fra landbosamfundene selv – har bidraget til at forbedre
fødevaresikkerheden. Også fødevareforsyningen til byerne er blevet forbedret, og der
er bedre kontrol med stigningen i importen. Endelig er der i forbindelse med alle
enkeltheder i foranstaltningerne taget systematisk hensyn til målet om bæredygtig
forvaltning afnaturressourcerne oglandbrugsmiljøet.
På grundlag af den operationelle prioritering, der er fastsat sammen med
partnerlandene, blev følgende foranstaltninger gennemført eller videreført i2001:
Modernisering af landbrugsproduktionsvirksomheder
Formålet med detteprogramer – via nationale og lokale specialiserede institutioner –
at stille den nødvendige tekniske og finansielle bistand til rådighed for landbrugs-
producenterne i Egypten og Marokko, så de får mulighed for at finansiere deres
projekter.
I Egypten har ca. 3 000mindre private producenter kunnet ekspandere deres virksomheder ved at
sprede de produktive aktiviteter, så de bedre imødekom markedets behov; det er lykkedes ved
hjælp af mellemfristede lån fra lokale banker og konsulentbistand finansieret af EU. Takket
være konsulentbistanden har dette landsdækkende projekt haft meget betydelig effekt, eftersom
salget af fjerkræprodukter, mejeriprodukter, grøntsager og opdrættet fisk er steget kraftigt og
harskabt ca. 30 000nye jobogforbedret indtægtsmulighederne fornæsten50 000personer.
Udbygningen af det overordnede kunstvandingssystem og en mere rationel forvaltning af
vandressourcerne forudsætter helt konkret en oplysnings- og uddannelsesindsats over for de
egyptiske og marokkanske landbrugere. Den mængde vand, der kræves pr. hektar til
kunstvanding, har somfølge afdenne reformkunnet reduceres med 30%.
119I Egypten har 20 000 hektar jorder, beliggende i områder, der kan sættes under vand , kunnet
kunstvandes, efter at de var blevet bearbejdet og klargjort. 8 000 landbrugsfamilier samlet i33
brugerforeninger har fordel af projektet, som er gennemført med nye og mere effektive og
vandbesparende kunstvandingsmetoder. Produktionen af korn og foder er således steget med
30%, og landbrugsindtægterne er steget med 20%. De EU-finansierede foranstaltninger har
drejet sig om dræning og bearbejdning af landbrugsjorden, støtte til
brugersammenslutningerne, teknisk rådgivning til producenterne samt adgangsinfrastruktur til
produktionsområderne.
Støtte tilinitiativer, der udgår fra landbosamfundene selv
I Tunesien og Marokko bistår EU lokalsamfundene med at udarbejde og iværksætte
selvstændige projekter, som de anser for væsentlige for at få forbedret deres
levevilkår og sikre en bæredygtig dyrkning af jorden. Der er tale om projekter inden
for mindrevandbygningsarbejder tillandbrugsformål, stier ogsmåveje samt bevaring
af vandressourcer og sikring af jorden mod erosion. Sådanne tiltag er med til at
stabilisere indtægterne fra landbruget og forhindre ørkendannelse og bidrager således
tilat bremse afvandringen fra landdistrikterne ind til byområder ogtiludlandet.
I Tunesien har man således kunnet udnytte 480 søer og 45 000 hektar vandførende områder, så
over 20 000 hektar jord har kunnet opdyrkes , heraf 5 000 hektar med kunstvanding.
Lokalsamfundene omkring hver sø er samlet i 80 kooperativer, der står for afsætningen af
landbrugsprodukterne, og det har medført en kraftig forøgelse af salget af dadler og oliven.
Omkring 100 af sådanne lokale udviklingsplaner med deltagelse af indbyggerne selv er i
øjeblikket under gennemførelse til fordelforover 6 000personer.
Beskyttelse af kystmiljøer og bevaring afbiodiversiteten
En vigtig forudsætning for at kunne sikre naturparkens og de beskyttede områders
fortsatte eksistens er, at de institutioner, som står for den lokale forvaltning af
miljøet, styrkes. For at de kan varetage deres arbejdsopgaver, må de i højere grad
gøres selvfinansierende, og man er ved at udvikle et afgiftssystem, der skal omfatte
de forskellige økonomiske aktører ituristsektoren idet sydlige Sinai.
I den sydlige del af den egyptiske Sinai-region er der oprettet en nationalpark og fem beskyttede
områder, som dækker i alt 12 000 km2.Det giver mulighed for at bevare over 200 kmkoralrev og
en lang række sårbare økosystemer langs Det Røde Hav. Beskyttelsen af disse uberørte
naturområder er en vanskelig opgave både på det miljømæssige plan og i relation til turismen,
men det er lykkedes at forene miljøbeskyttelse og en harmonisk og kontrolleret udvikling af en
primærtinternational turisme, somhar skabt over 100 000job i hotel- ogfritidsbranchen.
1204.4.5. INSTITUTIONELSTØTTE
Foranstaltningerne vedrørende institutionel støtte indgår som led i Euro-Middelhavs-
partnerskabets bilaterale aktiviteter og fastsættes derfor efter fælles overenskomst
mellem Europa-Kommissionen og de kompetente myndigheder og organisationer i
de enkelte partnerlande. Det er f.eks. grunden til, at de forskellige sektor-
foranstaltninger, der iværksættes med henblik på moderniseringen og demokratise-
ringen af partnerlandene og -territorierne, er knyttet sammen med gennemgribende
reformer afde offentlige tjenesterog lovgivningenpå de pågældende områder.
EU finansierede i2001 følgende to nye projekterominstitutionelstøtte:
StøttetilreformenafAlgerietspoliti
Dette projekt, som blev iværksat i 2001, skal løbe i seks år og kommer til at koste
8,2 mio. EUR. Der blev indgået forpligtelser for projektbeløbet i2000, og formålet er
at styrke god forvaltningspraksis og retsstatsprincipper i Algeriet. Rent konkret
omfatter projektet en række foranstaltninger med sigte på at højne det faglige niveau
hos de ansatte i Algeriets nationale sikkerhedspoliti, idet der navnlig lægges vægt på
respekten for menneskerettighederne ved varetagelsen af politiopgaver i relation til
statens sikkerhed.
Støttetiljournalister og medier i Algeriet. Der blev indgået forpligtelser i2000 for et
beløb på 1,53 mio. EUR til dette projekt, der blev påbegyndt i 2001 og skal løbe i
fire et halvt år. Formålet er at styrke den private uafhængige presses rolle i Algeriet
og via den bidrage til den nødvendige demokratisering af det algeriske samfund.
Mere specifikt går projektet ud på at forbedre det faglige system for algeriske
journalister bl.a. med vedtagelsen af en faglig statut for journalister, udarbejdelse og
indgåelse af en kollektiv overenskomst i pressesektoren og godkendelse af et sæt
etiskeregler.
Institutionelstøtte –Forpligtelser2001 (mio. EUR)
STYRKELSE AF
INSTITUTIONERLAND PROJEKTETSTITEL BELØB
Retsvæsen Jordan Lovreformer/privatisering 20
Retsvæsen Tyrkiet* Moderniseringafretsvæsenetog
strafferetsreform(JMPR)8
GældendeEU-ret Tyrkiet* Evalueringafførtiltrædelsesprojekter 5
GældendeEU-ret Tyrkiet* Facilitetvedr.administrativtsamarbejde
II8
GældendeEU-ret Tyrkiet* DeltagelseiEU-programmer og
-agenturer11
GældendeEU-ret Tyrkiet* Programfor moderniseringafvilkårene
for offentligt ansatte2,5
GældendeEU-ret Tyrkiet* Programfor reformaflokalforvaltningen 3,5
GældendeEU-ret Tyrkiet* UdvidelseafTAIEXtilTyrkiet 6
GældendeEU-ret Tyrkiet* Moderniseringafdetstatistiskesystem
til EU-niveau15,3
IA L T 79,3
* Midlerne fra MEDA-programmet til Tyrkiet (budgetpost B7-4100) forvaltes direkte af
Generaldirektoratetfor Udvidelse.
1214.4.6. MAKROØKONOMISKE POLITIKKER
Maghreb- og Machrak-landenes økonomier er præget af, at der mangler en
tilstrækkeligt gunstig lovgivningsmæssig og institutionel ramme for udviklingen af
det private initiativ, at staten er stærkt involveret i de vigtigste sektorer i økonomien,
og at den kreditformidlende finansielle sektor ikke er tilstrækkeligt udviklet.
Desuden bidrager de store skævheder mellem byområder og landdistrikter til at øge
de sociale forskelle og har samtidig storbetydning for indkomstfordelingen ilandet. I
denne usikre økonomiske kontekst har de fortsatte forsøg på i1970'erne og 1980'erne
at føre en finanspolitik, der kunne skabe økonomisk opsving – præget af manglende
kontrol med udgiftsniveauet – forværret ubalancen i de offentlige finanser og gjort
det nødvendigt at iværksætte stabiliseringspolitikker med henblik på at nedbringe
budgetunderskuddet ogafbøde risikoen for finanskriser.
De programmer og projekter, der finansieres af MEDA-programmet, skulle i første
fase primært ledsage og understøtte den stabiliseringsproces og økonomiske
omstillingsproces , der var indledt i partnerlandene. Der var tale om et dobbelt
formål, eftersom det drejede sig om dels at fremme en reform af skattesystemet og
statens gradvise tilbagetrækning fra de produktive aktiviteter ved hjælp af
omfattende privatiseringsprogrammer, dels at gennemføre den modernisering af
lovgivningsgrundlaget , somer en nødvendig forudsætning for udviklingen afprivate
investeringer (f.eks. programmet for støtte til den industrielle omstrukturering i
Algeriet og programmet for industriel modernisering iJordan).
Algeriet: Støtte til moderniseringen affinanssektoren (23,5 mio. EUR)
Der blev allerede i 1999 indgået forpligtelser for 23,5 mio. EUR til dette projekt, som blev
iværksat i september 2001 og skal løbe i fire år. Det drejer sig om teknisk støtte til Algeriets
finansministerium og centralbank og bankerne i den offentlige sektor samt forsikringsselskaber
og forskellige finansielle organer i denprivate sektor. Der skal desuden etableres et samarbejde
mellem algeriske finansinstitutioner og tilsvarende institutioner i EU. Højst fem institutioner –
tre banker og to forsikringsselskaber fra Algeriet – vil kunne indgå i et sådant samarbejde.
Projektet er nyskabende, eftersom der ikke hidtil har eksisteret tilsvarende former for
samarbejdeiMaghreb-regionenunder MEDA-programmet.
Jordan: Støttetillovreformer og privatisering (20 mio. EUR)
Dette projekt er prioriteret højt i den nationale vejledende plan 2000-2002 og skal understøtte
den økonomiske omstillingsprocesi Jordan vedat gøre det lettere for staten at trække sig ud af
den private sektor og medvirke til udarbejdelsen af et nyt lovgivningsgrundlag i de vigtigste
økonomiskesektorer.
I praksis startede projektet med to fælles undersøgelser. Den første undersøgelse drejer sig om
muligheden for at gennemføre en integrationsstrategi og virkningerne af en eventuel
sammenlægning af de regeludstedende myndigheder. Den anden undersøgelse drejer sig om
indførelse af vederlagsordninger, der skal sikre et højt fagligt niveau hos de regeludstedende
myndigheder. Resultatet af disse to undersøgelser skal danne grundlag for en operationel
handlingsplan, som vedtages af Kommissionen og Jordans regering i fællesskab og skal
resultere i en markant forbedring af produktiviteten og serviceniveauet. EU bidrager til
projektet med20 mio. EUR.
I 2001 blevder indgået forpligtelser for ialt 220 mio. EUR –20 mio. EUR tilJordan,120 mio. EURtilMarokkoog 80 mio. EURtilTunesien– til strukturtilpasning inden
for rammerne afdet økonomiske samarbejde med Middelhavslandene.
Denne strategi skal gennemføres med udgangspunkt i EU-programmer, der
finansieres via de såkaldte strukturtilpasningsfaciliteter . Disse strukturtilpasnings-
faciliteter opererer med udbetaling af direkte støtte til statsbudgettet, når de talrige
122strukturreformer, der er vedtaget sammen med modtagerlandets myndigheder, er sat i
værk.
På det operationelle plan er indsatsen til støtte for de makroøkonomiske politikker
centreretomkring trehovedmålsætninger:
•forbedring af lovgivning og forskrifter for den private sektor (strukturtilpasnings-
faciliteterne for henholdsvis Jordan, Libanonog Tunesien)
•en reform af skattesystemerne – navnlig den indirekte beskatning – for at gøre
statsbudgettet mindre afhængigt af importafgifter og således få etableret et mere
effektivt og retfærdigt skattegrundlag (strukturtilpasningsfaciliteterne for Libanon
ogJordan)
•fremskyndelse af privatiseringsprocessen for at (i) opnå en mere effektiv
ressourcefordeling og forbedret konkurrenceevne, (ii) tilføre statsbudgettet flere
midler og (iii)opnå en stigning i de private indenlandske og/eller udenlandske
investeringer (strukturtilpasningsfaciliteterne for henholdsvis Libanon, Jordan og
Tunesien).
EU-indsatsen tager også sigte på en tilpasning af visse specifikke sektorer gennem
finansiering af sektorprojekter og -programmer, der både kan bidrage til at øge BNP
og sikre stabile makroøkonomiske aggregater. Disse sektorprogrammer drejer sig
mere specifikt om en reform af banksystemet og styrkelse af socialsikrings-
systemerne.
Marokko: Strukturtilpasningsprogramfor vandsektoren (120 mio. EUR)
EU-finansieringen af den strukturtilpasningsfacilitet for vandsektoren, der blev besluttet
sammen med de marokkanske myndigheder i 2001, har til formål at gøre udnyttelsen af
vandressourcerne i landet mere effektiv gennem en række lovgivningsmæssige, finansielle og
tekniske foranstaltninger, der skal sikre en vedvarende vandforsyning af den fornødne kvalitet i
en situation med stadigt mere knappe vandressourcer. De direkte støttemodtagere er de
nationale institutioner med ansvar for vandforsyning og vandafledning, men det er især
forbrugerne og alle de øvrige sektorer i den marokkanske økonomi, der får gavn af
programmet.
Marokko: Strukturtilpasningsprogramfor finanssektoren (52 mio. EUR)
I første kvartal af 2000 blev det under drøftelserne mellem de marokkanske myndigheder og
Kommissionenklart,at det var nødvendigt at forbedre konkurrenceevnenog effektiviteteni det
marokkanske finanssystem. Strukturtilpasningsfaciliteten for finanssektoren blev godkendt i
november 2000 og indgår som led i reformerne i den økonomiske og sociale udviklingsplan
2000-2004 for denne sektor. Strukturtilpasningsfaciliteten tager desuden sigte på yderligere
institutionelle og lovgivningsmæssige reformer, der kanskabe øget udvikling i finanssektoren og
større spredning i finansieringen af de produktive erhvervsaktiviteter. EU bidrager finansielt
med direkte ubundet budgetstøtte på 52 mio. EUR. Støtten udbetales i tre rater.
Forskudsbeløbet og første rate af programmet (henholdsvis 2 mio. EUR og 25 mio. EUR) kom
tiludbetalingi 2001.
123Makroøkonomiske politikker– Forpligtelser2001 (mio. EUR)
MAKROØKONOMISKE
POLITIKKERLAND PROJEKTETSTITEL BELØB
Strukturtilpasning Tunesien Strukturtilpasningsfacilitet III 80
Den private sektor Tyrkiet* SMV 5
Den private sektor Tyrkiet* Finansiel facilitet til fordel for SMV 4
IA L T 89
* Midlerne fra MEDA-programmet til Tyrkiet (budgetpost B7-4100) forvaltes direkte af
Generaldirektoratetfor Udvidelse.
4.4.7. SUNDHED, UNDERVISNING OG UDDANNELSE
Social udvikling og især nedbringelse af fattigdommen er meget væsentlige indsats-
områder for Euro-Middelhavspartnerskabet og indgår som en integrerende del af den
tredje søjle idenBarcelona-proces, derblev indledt i1995.
I denne sammenhæng gennemfører EU supplerende sektorstrategier, som også
omfatter sundhedssektorenogundervisnings- oguddannelsessektoren.
4.4.7.1. Sundhed
Sundhedssektoren har meget stor betydning både på det økonomiske plan og for
bekæmpelsenaffattigdommenog styrkelsenafden sociale samhørighed. Fra 1998 til
2000 blev der brugt 248 mio. EUR på denne sektor. EU-foranstaltningerne har
ændret karakter i løbet afdet seneste tiår: oprindeligt begrænsede man sig til at støtte
sundhedstjenester til fordel for gravide og kvinder med spædbørn, men EU-
projekterne har gradvist udviklet sig i retning af støtte til omfattende reformer af
sundhedssystemerne (herunder også sygesikringsordningerne). Nogle af de vigtigste
målsætninger i denne forbindelse er at sikre en bedre finansiering af sundheds-
tjenesterne og få indført en organisationsform, der kan bidrage til at højne sundheds-
ydelsernes kvalitet.
På grundlag afdenne nye strategi blev der således i 2001 iværksat nye programmer i
Egypten ogMarokko , og tilsvarende programmer er under forberedelse i Syrien,
Tunesien ogYemen89.
Egypten:Støtte til reformprogrammet i sundhedssektoren
For fremover at sikre hele befolkningen adgang til lægehjælp af den fornødne kvalitet har
Egypten påbegyndt en ambitiøs reform af det offentlige sundhedsvæsen og de private
sundhedstjenester med en omstruktu rering af sygesikringen og indførelse af et alment
dækkende system med en "minimumspakke" af sundhedstjenester, der formidles af de
praktiserende læger. EU bidrager med 100 mio. EUR til dette omfattende reformprogram, der
skal løbe i syv år (1998-2005), og som blev påbegyndt af den egyptiske regering i 1995. Også
Verdensbanken og USAIDyder støtte til reformen.
4.4.7.2. Undervisning
Undervisningssektoren har oplevet en nogenlunde tilsvarende udvikling. Man har
således bevæget sig bort fra at støtte snævert målrettede foranstaltninger (f.eks. i
89ProjekterneiYemen finansieres ikkefra MEDA-budgetposten.
124Marokko) og forfølger i stedet en sammenhængende ledsagestrategi med sigte på
landsdækkende sektorreformer , således somdet er tilfældet iTunesien og snart også
iAlgeriet. Der blev iperioden1998-2000 indgået forpligtelser for 184 mio. EUR.
De vigtigste indsatsområder er primærundervisningen og forskoleundervisningen
med bl.a. støttetil bekæmpelse af analfabetisme . I alle de projekter, der finansieres i
øjeblikket, har man lagt ganske særlig vægt på at sikre de dårligst stillede grupper
-navnligblandtkvinderne - adgangtil basisydelser isektoren.
4.4.7.3. Erhvervsuddannelse, arbejdsmarkedet og beskæftigelsen
Udvikling af erhvervsuddannelsessektoren er en vigtig opgave for alle landene i
MEDA-området. Det faktum, at der kræves et stadigt højere kvalifikationsniveau hos
arbejdstagerne, gør det absolut nødvendigt at gennemføre en langsigtet og sammen-
hængende erhvervsuddannelsespolitik. I denne forbindelse lægges der fra EU's side
også øget vægt på at fremme lige muligheder. Der gennemføres iøjeblikket projekter
idenne sektor for ialt 193 mio. EUR.
I 2001 blev der således i Algeriet iværksat et omfattende program for 60 mio. EUR,
som skal løbe i seks år og resultere i en generel forbedring af landets erhvervs-
uddannelsessystem. I programmet indgår en bedre strategisk styring af systemet, den
fornødne tekniske uddannelse af forskellige personalegrupper, så de kan leve op til
de faglige krav, virksomhederne stiller – især SMV og de offentlige virksomheder,
der skal privatiseres – samt en udbygning af de eksisterende funktionelle
sammenhænge mellemerhvervsuddannelserne og de øvrige foranstaltninger, der skal
lette indslusningen på arbejdsmarkedet. I Marokko er et tilsvarende projekt netop
gået ind i den operationelle fase med levering af udstyr og teknisk bistand til de
uddannelsesaktiviteter, dergennemføres i15 sektoreriden marokkanske økonomi.
Tunesien: Forbedringaferhvervsuddannelsessystemet
Med dette projekt, der har fået tildelt et budget på 45 mio. EUR, har EU siden 1998 støttet en
ambitiøs generel reform af det tunesiske erhvervsuddannelsessystem byggende på et samspil
mellem projekter, der gennemføres i tilslutning til andre tiltag med henblik på indslusning på
arbejdsmarkedet. Projektet påbegyndte i 2001 en aktiv omstrukturering af en lang række
offentlige og private erhvervsuddannelsesinstitutioner. Denne omstruktureringsproces kunne
iværksættes på grundlag af resultaterne af den indledende undersøgelsesfase, hvor man havde
gennemgået et bredt repræsentativt udsnit af virksomheder og analyseret deres behov med
hensyn til erhvervsuddannelse og de nødvendigekvalifikationskravtil medarbejderne.
4.4.7.4. Lokaludvikling og sociale fonde
Det generelle formål med de samarbejdsforanstaltninger, der gennemføres for at
skabe lokal udvikling, navnlig via sociale fonde, er at finde varige løsninger på
arbejdsløsheds- og fattigdomsproblemerne. EU har foreløbigt investeret 200 mio.
EUR i dette formål. Der gennemføres bilaterale samarbejdsforanstaltninger i bl.a.
Egypten, Jordan, Yemen og Libanon. De bygger på en tværsektoriel strategi, som
tager sigte på at (i) skabe job og udvikle små virksomheder, primært gennem mikro-
lån, (ii) udvikle de økonomiske og sociale infrastrukturer, der er nødvendige for at
sikre de pågældende befolkningsgruppers sociale udvikling, og (iii)styrke de
menneskelige ressourcerog deninstitutionelle kapacitet.
Disse foranstaltninger har gradvist udviklet sig i retning af en integreret strategi for
lokal udvikling , der – ligesom det nedenfor beskrevne projekt i Algeriet – giver
125mulighed for at gennemføre projekter, som er karakteriseret ved deres begrænsede
geografiske udstrækning, ogsomtager direkte sigte på lokalsamfundenes behov.
4.4.7.5. Civilsamfundet
Støtten til civilsamfundet er en delikat opgave i EU's samarbejdspolitik, fordi den
vedrører den interne samfundsbalance. Det drejer sig omat opfordre staterne tilat gå
i dialog med alle aktører i samfundet og i højere grad inddrage civilsamfundet i
beslutningsprocessen. Disse foranstaltninger vedrører f.eks. støtte til oprettelse og
styrkelse af græsrodsbevægelser, finansiel støtte til projekter med sigte på styrkelse
af demokratiet og tilvejebringelse af lokal udvikling samt støtte til kvindegrupper og
-foreninger. Dennenyestrategi, somblev indledt i Marokko i2000, er fortsat i2001
med gennemførelsenafet projekt for støtte til foreninger, der arbejder med udvikling
iAlgeriet, og et tilsvarende projekt i Tunesien er under forhandling. Det er også
hensigten at udvide denne strategi til at omfatte andre lande i regionen, navnlig
Egypten, Jordan og Yemen. En sådan indsats med henblik på at få indført bedre
"forvaltningspraksis" forudsætter enåbenog løbende dialog med de berørte aktører.
Socialudvikling – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
SOCIAL UDVIKLING LAND PROJEKTETSTITEL BELØB
Erhvervsuddannelse/
beskæftigelseAlgeriet Erhvervsuddannelse 60
Civilsamfundet Tunesien Styrkelseaf civilsamfundet 1,5
IA L T 61,5
4.4.8. DET EUROPÆISKE INITIATIV TIL FREMME AF DEMOKRATI OG
MENNESKERETTIGHEDER(IEDHR)
I 2001 blev der fra budgetposten til det europæiske initiativ til fremme af demokrati
og menneskerettigheder ydet støtte til projekter i de sydlige Middelhavslande og
Mellemøsten for et beløbpå knap 11 mio. EUR.
Af dette samlede beløb gik næsten 6 mio. EUR til fremme og forsvar af
menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder . EIDHR har støttet
to projekter på regionalt plan: det ene projekt er en mastergrad i menneskerettigheder
og demokrati, hvor kurserne delvis udgøres af programmet for EU's regionale
mastergrad i menneskerettigheder og demokrati, og som skal uddanne 36 studerende
fra Palæstina, Libanon, Malta, Libyen, Egypten, Algeriet, Tunesien, Marokko,
Tyrkiet, Cypern, Jordan og Israel i et regionalt perspektiv. Instituttet forInternationale Studier ved Universitetet i Malta er ansvarlig for denne mastergrad i
menneskerettigheder og demokrati for Middelhavsområdet (640 000 EUR). Det
andet projekt drejer sig om regional støtte til ngo'er, medier og lokalforvaltninger i
Libanon, Syrien, JordanogEgypten(797 000 EUR).
Der er også godkendt projekter i de enkelte lande: i Libanon (beskyttelse af
vandrende arbejdstageres og asylsøgeres menneskerettigheder – 760 000 EUR), i
Palæstina (opdragelse af børn og unge i skolealderen i de besatte områder Hebron,
Ramallah, Bethlehem og Jerusalem til at respektere menneskerettighederne –
303 000 EUR), i Israel (de indsattes rettigheder i fængslerne – 714 000 EUR), i
Palæstina og Israel (uddannelse af personer til at arbejde for beskyttelse af
126menneskerettighederne – 350 000EUR), i Tyrkiet (oplysningsindsats om menneske-
rettighederne over for medlemmerne af DISK – 550 000 EUR, oplysningsindsats om
menneskerettighederne og borgerrettighederne over for studerende og undervisere i
sekundær- og primærskoler – 376 000EUR), i Tunesien (omstrukturering af Den
Tunesiske Liga for Beskyttelse af Menneskerettighederne – 230 000 EUR) og i Iran
(fremme afmenneskerettigheder ogafskaffelse afdødsstraf– 300 000 EUR).
D e re ry d e tn æ s t e n4 , 5 m i o .E U Rt i l støtte for demokratiseringsprocesser og
styrkelse af retsstaten; beløbet er fordelt på syv projekter. Der er ydet støtte på
660 000 EUR til et projekt, der skal støtte en uafhængig presse i det sydlige Middel-
havsområde (Algeriet, Egypten, Jordan, Libanon, Vestbredden og Gaza, Marokko og
Tunesien) og sikre journalister mod overgreb. I Egypten er der ydet 800 000 EUR til
at forbedre forholdene for personer, der tilbageholdes i fængslerne, og nærme demtil
de internationale standarder; det skal ske bl.a. gennem besøg til de indsatte (400 om
året) og juridisk bistand. I Algeriet er der ydet 900 000 EUR til et projekt om efter-
uddannelse af de ansatte i fængselsvæsenet for at sikre bedre overholdelse af
menneskerettighederne. I Marokko gennemføres et projekt, der skal styrke
civilsamfundet i landdistrikter og inddrage lokalbefolkningen og navnlig kvinderne i
den lokale beslutningstagning (550 000 EUR). I Syrien er der ydet 513 000 EUR til
fremme af borgerrettighederne. I Yemen er der ydet 437 000 EUR til at uddanne
landets sikkerhedsstyrker i demokratiske politimetoder med respekt for menneske-
rettighederne og deindividuelle frihedsrettigheder.
I Jordan vil kvindernes deltagelse i beslutningsprocessen, navnlig deres repræsentation i
parlamentet, blive styrket med et projekt, der skal støtte kvindelige kandidater fra alle de
politiske partier. Projektet fokuserer på to aspekter: unge under uddannelse skal oplyses om
kvindernes rolle i den demokratiske proces og tilskyndes til at stemme ved næste
parlamentsvalg, og samtidig arbejder man på at øge kvindernes chancer for at blive valgt ved
dettevalg.
Et afde vigtigste indsatsområder for IEDHR er støtten til at forebygge konflikter og
skabe fred og forsoning . I 2001 er der således ydet støtte på over 300 000 EURtil et
projekt i Palæstina med det formål at sikre en bedre overholdelse af den
internationale lovgivning om menneskerettigheder i de besatte områder på Vest-
breddenog iGaza og Østjerusalem.
4.4.9. SAMMENHÆNG MED DEØVRIGEEU-POLITIKKER
På det praktiske plan er det særdeles vigtigt – og det er samtidig en lovfæstet
forpligtelse – at sikre en ordentlig sammenhæng mellem EU's eksterne aktiviteter og
de øvrige EU-politikker. 2001 udgjorde en vigtig fase i arbejdet med at harmonisere
de forskellige strategier. Samtlige strategidokumenter for alle de partnerlande, der er
berettiget tilstøttefra MEDA-programmet for perioden 2002–2006 – med undtagelse
af Vestbredden og Gazastriben – samt de nationale vejledende programmer for
perioden 2002–2004 blev færdigredigeret og godkendt af Kommissionen forud for
denoperationelle iværksættelse.
Strategidokumenterne for de enkelte lande er udarbejdet på grundlag af en
rammemodel efter de retningslinjer, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd i
november 2000. Strategidokumenterne udarbejdes i tæt samordning med
partnerlandene, medlemsstaterne, EIB og de internationale finansieringsorganer, og
man har således forsøgt at opnå en optimal komplementaritet mellem
foranstaltningerne. Som supplement til den normale interne konsultationsproces er
127projekterne desuden blevet gennemgået af en fællesgruppe i Kommissionen, der for
nylig er oprettet for at sikre projekternes kvalitet. Gruppen har gennemgået hvert
enkelt projekt med henblik på de planlagte aktiviteters overordnede sammenhæng,
koordinering og komplementaritet.
4.4.10. SAMARBEJDETMEDDEØVRIGEDONORERIREGIONEN
Det betragtes som strategisk meget vigtigt i forbindelse med MEDA-programmets
gennemførelse at styrke koordineringen og komplementariteten med de øvrige
donorer, navnlig medlemsstaterne. I de senere år er disse principper blevet udmøntet
ifølgende konkrete resultater:
Koordineringen på stedet er blevet forbedret takket være samarbejdet med medlems-
staternes repræsentationer og et regelmæssigt og fælles tilsyn med den konkrete
gennemførelse afde programmer, partnerlandene iværksætter.
Koordineringen med de øvrige donorer, navnlig Verdensbanken ogDen Inter-
nationale Valutafond , er blevet yderligere forbedret takket være regelmæssige
kontakter, løbende udveksling af informationer og fælles analyser af den politiske,
økonomiske og sociale situation i partnerlandene. Denne koordinering på stedet
resulterede således i 2001 i, at EU sammen med Verdensbanken etablerede
strukturtilpasningsfacilitet III i Tunesien (80 mio. EUR), som blev godkendt i
december sidste år. Tilsvarende fælles foranstaltninger er under forberedelse i
Marokko ogJordan.
4.4.11. EIB-LÅN
I 2001 ydede Den Europæiske Investeringsbank (EIB) lån til Middelhavspartner-
landene på i alt 1,5 mia. EUR fordelt mellem følgende otte lande: Algeriet, Cypern,
Egypten, Malta, Marokko, Syrien, Tunesien og Tyrkiet . Disse lån er normalt af
bilateral karakter. EIB ydede dog i 2001 et lån på 6 mio. EUR til en teknologi-
investeringsfond i Mellemøsten , som omfatter samtlige Middelhavspartnerlande.
EIB's samlede budget for Middelhavsområdet er på 7,4 mia. EUR til lån til
Middelhavspartnerne for perioden 2001–2007, hvortil skal føjes 1 mia. EUR, der
skal anvendes til støtte for regionale samarbejdsprojekter i telekommunikations-
sektoren, miljøsektorenogenergisektoren.
I 2001 ydede EU i forbindelse med MEDA-programmet rentegodtgørelse på 8,5 mio.
EUR for et nyt lån fra EIB til programmet for rehabilitering og oprensning af
Taparura-området i Tunesien. Formålet er at få renset og rehabiliteret de 445 hektar
kystområde i Sfax, som er ramt af industriforurening. Der er også ydet rentegodt-
gørelse på i alt 31 mio. EUR for to nye lån fra EIB i Tyrkiet fordelt således:
16,7 mio. EUR irentegodtgørelse tilen facilitet tilnedbringelse af industriforurening
og 14,3 mio. EUR til Mersin-spildevandsprojektet. Formålet med disse to projekter
er at få rehabiliteret visse områder, somer hårdt ramt afindustri- ogbyforurening.
EIB's andet prioriterede indsatsområde vedrører støtte til private virksomheder ,s o m
– uafhængigt af deres størrelse og omfanget af deres aktiviteter – har fået en
fjerdedelafde lån, EIB ydede i2001 tilregionale projekter iMiddelhavsområdet.
EIB's tredje og sidste prioriterede indsatsområde vedrører udvikling af
energisektoren , somfik næstenen fjerdedelafde lån, der blev ydet ireferenceåret.
128EIB-lån – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
EIB-LÅN LAND PROJEKTETSTITEL BELØBFOR RENTE -
GODTGØRELSELÅNE-
BELØB
EIB Tunesien Rensningaf Taparura-området 8,5 40
EIB Tyrkiet* Industriforurening 16,7 70
EIB Tyrkiet* Vandbehandling i Mersin 14,3 60
IA L T 39,5 170
* Midlerne fra MEDA-programmet til Tyrkiet (budgetpost B7-4100) forvaltes direkte af
Generaldirektoratetfor Udvidelse.
4.4.12. ECHO
Den humanitære hjælp, der ydes via ECHO til landene i det sydlige Middelhavs-
område, er primært gået til sahariske flygtninge i Algier i form af hastende
fødevarehjælp og en samlet plan på 15,57 mio. EUR samt til palæstinensiske
flygtninge i Vestbredden og Gaza (26,18 mio. EUR), samt i Sydlibanon
(2,7 mio. EUR)ogJordan(515 000 EUR)ogSyrien(570 000 EUR).
ECHO-bistand i2001(mio. EUR)
ECHO L AND PROJEKTETSTITEL BELØB
(MIO. EUR)
Algeriet Sahariskeflygtninge 15,57
Algeriet Supplement tilVerdensfødevareprogrammet 11,80
Algeriet Ofrefor oversvømmelser 0,77
Yemen Hjælp tilbefolkningen 1,88
Syrien Sårbarebefolkningsgrupper 0,40
Palæstina Palæstinensiskeflygtninge 26,18
Libanon Palæstinensiskeflygtninge 2,70
Jordan Palæstinensiskeflygtninge 0,51
Syrien Palæstinensiskeflygtninge 0,57
IA L T 60,38
4.4.13. TILSYN
I 2000 udarbejdede Kommissionen et kontrolsystem, som skal sikre, at projekterne
giver bedre resultater, og som tager udgangspunkt i forvaltningen af projekt-
cyklussen. Systemet blev afprøvet i 2001 i de enkelte geografiske zoner
(ALA/MED/AVS/Balkan). De første data, der er indsamlet ved hjælp af det nye
system, har givet nyttige oplysninger om, hvordan det går med de projekter, der
forvaltes af de enkelte "geografiske direktorater", og om behovet for forbedringer.
Systemet vil blive udvidet til at omfatte alle Samarbejdskontorets aktiviteter og vil
være fuldt operationelt i2002.
I 2001 blev 46 projekter inspiceret (syv af dem blev inspiceret to gange) i seks lande
i Middelhavsområdet. Det samlede bistandsbeløb, der således blev evalueret,
udgjorde 788,9 mio. EUR. Med hensyn til den finansielle vægt udgjorde MEDA-
129projekterne om økonomisk samarbejde, styrkelse af institutioner, støtte til
civilsamfundet og støtte til infrastrukturer og forsyningstjenester hovedparten (26%),
efterfulgt af undervisningssektoren og de sociale sektorer (25%). Gennemsnits-
bedømmelsen for de projekter i Middelhavsområdet, der blev evalueret efter det nye
system, var 2,24 (sammenholdt med en gennemsnitsbedømmelse for alle geografiske
områder under ét på 2,5).
Resultaterne viser, at projekterne i Middelhavsområdet ikke er tilstrækkeligt
effektive, hvilket primært skyldes mangler ved projekternes udformning og
utilstrækkelig institutionel kapacitet. Det skal dog understreges, at MEDA-
projekterne – til forskel fra projekterne ide øvrige geografiske områder – er særdeles
bæredygtige. Sektoranalysen af projekterne viste, at landbrugsprojekterne og
projekterne for støtte til ngo'er gav de bedste resultater, medens de dårligste
resultater kunne registreres i sektorerne industri og handel. Projektets effektivitet og
virkninger var de afgørende kriterier ved bedømmelsen af de ringeste projekter.
Projektets størrelse er også en vigtig faktor: små projekter giver normalt bedre
resultater og er mere effektive end mere omfattende projekter. De konstaterede
resultater giver særdeles nyttige oplysninger, som dog kun er af vejledende karakter,
og som bør analyseres med den største forsigtighed. Dette nye tilsynssystem vil
takket være en grundig analyse afprojekterne i hvert enkelt geografiske område gøre
det muligt at opstille faste retningslinjer for forberedelsen af fremtidige projekter.
4.4.14. KONKLUSIONER OG PERSPEKTIVER
Rent strategisk var 2001 et brydningsår i hele den geopolitiske zone, Middelhavs-
landene udgør, og viste kun alt for klart, hvor skrøbelig den regionale balance er.
Efterdønningerne efter attentaterne den 11. september, som ganske vist ikke havde
direkte tilknytning til de regionale problemstillinger i denne del af verden,
resulterede ikke desto mindre i, at de eksisterende spændinger blev krystalliseret
omkring konflikten mellem israelere og palæstinensere, samtidig med at den anden
Intifada – denne gang bevæbnet – i september 2001 gik ind i sit andet år.
Forværringen af de regionale spændinger viser, hvor vigtigt det er for landene på
begge sider af Middelhavet at få gennemført det ambitiøse Euro-
Middelhavspartnerskab fra Barcelona. Det forekommer i dag at være det eneste
samlede politiske projekt, der kansikre den politiske stabilitet og den økonomiske og
sociale udvikling iet geografisk område, der strækker sig næsten 5 000 km fra øst til
vest, og som på nuværende tidspunkt omfatter knap en halv snes åbne eller latente
konflikter. Det eriensådankontekst, de målsætninger, der blev opstillet iBarcelona,
får deres fulde betydning, nemlig opnåelse af fred, sikkerhed og velstand for alle
parter. Iværksættelsen i 2001 af EU's fælles strategi over for Middelhavsregionen –
som blev vedtaget året før – illustrerer, hvor stor vægt de 15 EU-lande tillægger den
nuværende proces, som mere end nogensinde er et nødvendigt forum, hvis
troværdighed over for partnerlandene må styrkes, hvad angår prioriteringen af
opgaverne og de kvalitative resultater af indsatsen. I denne forbindelse bør der på
den femte ministerkonference for Euro-Middelhavspartnerskabets udenrigsministre,som finder sted i Valencia den 22. og 23. april 2002, gøres detaljeret status over
første etape af Barcelona-processen (1995–2002). På konferencen bør der vedtages
en handlingsplan med henblik på at få iværksat en række konkrete partnerskabs-
aktioner, der dækker alle tre søjler afEuro-Middelhavssamarbejdet.
Vedtagelsen af denne nye operationelle ramme skulle i 2002 resultere i en styrkelse
ogintensiveringafforanstaltningerne indenforfølgendehovedområder:
130•Intensivering af den politiske og sikkerhedsmæssige dialog med det endelige mål
at få afsluttet de igangværende drøftelser om chartret om fred og stabilitet med et
positivt resultat
•Etablering af et dynamisk og gensidigt fordelagtigt finansielt og økonomisk
partnerskab med bl.a. undertegnelsen af associeringsaftaler med Libanon og
Algeriet og fremskyndelse af forhandlingerne med Syrien. Fremme af europæiske
direkte investeringer i regionen, konsolidering af den tættere økonomiske dialog,
udvikling afregionale strategier for infrastrukturerne, denplanlagte lancering afet
regionalt program om det indre markeds instrumenter og oprettelse af en Euro-
Middelhavsudviklingsbank er prioriteret højt på dagsordenen for 2002.
•Etablering af en regulær dialog mellem kultursamfundene og befolkningerne på
begge sider afMiddelhavet med en styrkelse afdet eksisterende sociale, kulturelle
og menneskelige partnerskab. Vedtagelsen af en handlingsplan med sigte på tre
specifikke områder – ungdom (bl.a. via lanceringen af anden fase af programmet
Euromed Jeunesse), undervisning og uddannelse (udvidelse af Tempus-
programmet tilat omfatte Middelhavspartnerlandene), medier ogoffentlig opinion
(lancering af et regionalt program om information og kommunikation) – skal
tilskynde flest mulige aktører til at deltage aktivt i Euro-Middelhavsprocessen
byggende på idealerne omdemokrati, kulturelmangfoldighed ogtolerance.
•Støttetilfredsprocessen iMellemøstengennemenøget indsats fra EU's side for at
få genoptaget dialogen mellem de to stridende parter og bragt voldshandlingerne
til ophør som en nødvendig forudsætning for en genoptagelse af forhandlingerne
med henblik på en forhandlet og retfærdig løsning på denne konflikt, som under-
minerer alle bestræbelser på at få etableret et varigt samarbejde mellem de
forskellige aktøreriregionen.
1314.5. Afrika, Vestindien ogStillehavet (AVS)
Afrika syd for Sahara stårover for meget store udfordringer isin kamp mod fattigdom. Der er
kun gjort beskedne fremskridt med at nå Millenniumudviklingsmålene i 2001, og det er ikke
lykkedes at vende den negative udvikling. Flere end tre hundrede millioner afrikanere lever
stadig i yderste fattigdom. Hiv/aids fremstår nu som den hyppigste dødsårsag og udgør en
alvorlig trussel for Afrikas fremtid. Afrikas tilgang til fattigdomslempelse er blevet styrket
gennem det nye partnerskab for Afrikas udvikling, somde afrikanske statsoverhoveder indgik
i juli 2001. Der er også gjort fremskridt i arbejdet for fred og sikkerhed i nogle af de mest
urolige regioner, såsomAfrikas Horn, DenDemokratiske Republik Congo ogAngola.
Cotonou-aftalen, der blev indgået i juni 2000, udgør et nyt, fair grundlag for støtte til Afrika
samt landene i Vestindien og Stillehavet i deres udviklingsbestræbelser. 2001 var det første
år, hvor aftalen fandt anvendelse. De fleste landestrategier for de kommende fem år blev
fastlagt i tæt samarbejde med de berørte samfundsgrupper i landene. Den politiske dialog
mellem Europa og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet er blevet styrket under
Cotonou-aftalen.
4.5.1. Indledning
Cotonou-aftalen, der blev undertegnet den 23. juni 2000, udstikker rammerne for en
ny partnerskabsaftale med 77 lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet frem til 2020.
For at træde i kraft skal den ratificeres af mindst to tredjedele af AVS-staterne og af
alle EU-medlemsstaterne, og den skal godkendes af Det Europæiske Fællesskab
(artikel 93, stk. 2, i Cotonou-aftalen). 36 AVS-stater og fire EU-medlemsstater har
allerede afsluttet denne proces.
I 2001 foregik samarbejdet med AVS-staterne derfor inden for rammerne af
overgangsforanstaltninger, som AVS-EF-Ministerrådet fastlagde den 27. juli 2000.
Gennem disse foranstaltninger anvendes de fleste af bestemmelserne i Cotonou-
aftalen, med undtagelse af frigivelsen af de finansielle midler under 9. Europæiske
Udviklingsfond.
De retlige rammer for forbindelserne med Sydafrika blev udvidet i 2001 med
afslutningen af forhandlingerne om vin- og spiritusaftalerne, som Rådet vedtog
endeligt og undertegnede i januar 2002. Aftalen om handel, udvikling og samarbejde
er endnu ikke ratificeret. Ved udgangen af 2001 havde tre EU-medlemsstater
ratificeret aftalen, der finder midlertidig og delvis anvendelse fra 1. januar 2000.
Den politiske dimension af EU's forbindelser med AVS-landene er blevet styrket.
Landestrategidokumenterne omfatter en vurdering af den politiske situation. Den
politiske dialog ide forskellige lande er blevet udbygget oggjort mere systematisk.
132I 2001 afsluttede EU konsultationsprocedurerne med Côte d'Ivoire og Fiji i henhold
til Cotonou-aftalens artikel 96. Desuden blev et forslag fra Kommissionen om at
revidere Rådets afgørelse om at afslutte konsultationerne med Haiti forelagt for
Rådet. EU besluttede at indlede konsultationer med Zimbabwe ihenhold til artikel 96
og med Liberia i henhold til artikel 96 og 9790.
Samarbejdet med Cuba fortsattei2001 iformaf midler til nødhjælp, samfinansiering
med ikke-statslige organisationer og støttetiløkonomisk samarbejde.
I 2001 har den vigtigste prioritet været at udarbejde nye forbedrede
landestrategidokumenter som følge af de nye mekanismer, der indføres med
Cotonou-aftalen. Strategierne for samarbejdet er koncentreret om fattigdomslempelse
og er baseret på respekt for de sociale, økonomiske og politiske rettigheder samt
menneskerettighederne. Partnerskabet forventes at blive mere effektivt gennem de
nye principper, som bl.a. omfatter en øget fokus på god regeringsførelse,
resultatorienterede tildelinger og rationalisering af mekanismerne for
støtteudbetalingen. Det vigtigste er, at modtagerregeringerne skal spille en større
rolle i fastsættelsen af prioriteter og forandringsarbejdet på basis af deres egen
politiske dagsorden. Under 9. Europæiske Udviklingsfond kommer Kommissionens
delegationer til at spille en større rolle, og der vil blive gjort en ekstra indsats for at
rettestøttenmod specifikke områder, så denkan få størst mulig virkning.
Den nye tilgang styrker princippet om deltagerbaseret udvikling. Den udvider
partnerskabet til at omfatte en række ikke-statslige aktører og er baseret på en mere
integreret fremgangsmåde, som skaber sammenhæng mellem politiske, økonomiske,
sociale, kulturelle og miljømæssige aspekter.
Forpligtelserog udbetalingeri 2001 i AVS-landene
Mio.EUR Forpligtelser Udbetalinger
2001 2000 2001 2000
EUF: Bilateralt(lande)
Nationale vejledende programmer1249 3324 1896 1351
EUF: Regionalt samarbejde
Regionale vejledende programmer305 433 172 197
Subtotal bilateralt/regionalt: 1554 3757 2068 1548
EU's budgetposter 502 502 568 357
I alt 2056 4259 2636 1905
90Der indledes konsultationer i henhold til artikel 96 og 97 i Cotonou-aftalen, når væsentlige elementer i
aftalen tilsidesættes (artikel 96) eller i alvorlige tilfælde af korruption (artikel 97). Formålet er at drøfteproblemerne med AVS-partnerlandet og finde frem til løsninger. Der kan bl.a. være tale om at træffekorrigerende foranstaltninger med en etapevis gennemførelse af EU-bistanden og, som en sidste udvej,suspension afbistanden.
133Oversigt overforpligtelserog udbetalinger(EUF) 1995-2001
Mio. EUR 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 I alt
1995-
2001
Forpligtelser 1 520 965 616 2 296 2 693 3 757 1 554 13 401
Udbetalinger 1 564 1 317 1 213 1 440 1 275 1 548 2 068 10 425
Forholdmellem
forpligtelser ogudbetalinger0,97 0,73 0,51 1,59 2,11 2,43 0,75 1,29
4.5.2. Integration og samarbejde på regionalt plan
Integration og samarbejde på regionalt plan spillede også i 2001 en vigtig rolle for
forbindelserne mellem EU og AVS-landene. Den vigtigste aktivitet var fortsat
gennemførelsen af de regionale vejledende programmer under 8. Europæiske
Udviklingsfond (EUF), der blev indgået for en femårig periode i 1996-97 (og som
hovedsagelig var rettet mod transport, landbrugsforskning, bevaring af
naturressourcer og regional økonomisk integration91). I 2001 blev der indgået
forpligtelser for 304 923 133 EUR inden for samtlige sektorer (se tabel 4) i de
regionale programmer og de programmer, der omfatter alle AVS-lande. Arbejdet
med at fastlægge programmeringen under 9. EUF blev også indledt. De indledende
tildelinger til regionalt samarbejde var: 700 mio. EUR til regionale vejledendeprogrammer, 300 mio. EUR til programmer i AVS-landene og 300 mio. EUR som
reserve. Under evalueringsprocessen kan reserven anvendes tilat yde ekstra støtte på
basisafsåvelresultater sombehov.
Regionalintegrationoginstitutionelstøtte ernogle afnøgleelementerne iEU-støtten,
da det er afgørende for en bedre integration af AVS-landene, både i deres regionale
økonomiog denglobale økonomi. De vigtigste faglige bistandsprogrammer inden for
handel, told, statistik og andre områder videreførtes i 2001 med Fællesmarkedet for
det Østlige og Sydlige Afrika, Den Vestafrikanske Økonomiske og Monetære Union
ogCARIFORUM-landene iVestindien. For de fem portugisisktalende lande blev der
godkendt tre nye programmer for retsvæsen, statistik og administration på alle
niveauer til i alt 13,2 mio. EUR. Disse programmer vil blive gennemført i
samarbejde med den portugisiske regering, der bidrager med finansiel og faglig
støtte. Der blev også taget politiske initiativer på regionalt plan, f.eks. for at bidrage
til dialogen mellem de congolesiske parter (1,96 mio. EUR) og til de fredsskabende
ogkonfliktforebyggende aktiviteter, derudføres af Fællesmarkedet for det Østlige og
Sydlige Afrika.
Den intraregionale dimension var stadig vigtig i 2001, og der blev f.eks. iværksat
programmer for at forberede AVS-landene til de økonomiske partnerskabsaftaler (20
mio. EUR) og sætte dem i stand til deltage mere effektivt i WTO-forhandlingerne
(10 mio. EUR).I denne forbindelse bidrog EU også med 1,45 mio. EURtilat oprette
en AVS-delegation ved de forskellige internationale organer i Genève (WTO, FN's
Konference om Handel og Udvikling osv.), der blev åbnet af kommissionsmedlem
Pascal Lamy i januar 2002. Efter topmødet i Cairo mellem EU og Afrika er
91(f.eks. fremmeaf økonomiske fællesskaber, toldunioner og frihandelsområder).
134kontakten med panafrikanske organisationer, der kan fremme specifikke
foranstaltninger, blevet intensiveret.
Forpligtelserinden for rammerne afregionalt samarbejde (EUF) i 2001
Region (Regionalt vejledende program
underEUF)Mio.EUR92
Vestindien 4,14
Centralafrika 8,25
Østafrika 3,64
Det Indiske Ocean - 0,76
Stillehavet 29,8
Det sydlige Afrika - 0,43
Vestafrika 63,02
PALOP (portugisisktalende lande) 8,6
Oversøiske lande ogterritorier 5,71
Subtotal 121,97
Alle AVS-lande 182,95
I alt 304,92
4.5.3. Oversøiske lande og territorier
Medlemsstaternes oversøiske lande og territorier har været associerede med EF siden
dets oprettelse i 1957. Ifølge artikel 182 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab er formålet med denne associering "at fremme den økonomiske og
sociale udvikling i disse lande og territorier og at oprette nære økonomiske
forbindelser mellem disse og Fællesskabet som helhed." Der er 20 oversøiske lande
og territorier (OLT) rundt omkring i verden. EU's forbindelser med OLT styres af
Ministerrådet. I den seneste rådsafgørelse fra den 27. november 2001 fastsættes det
som noget nyt, at der bør indføres en mere partnerskabsbaseret forvaltning af de
finansielle ressourcer, der tildeles OLT, efter procedurer, der tager deres udspring i
de gældende regler for strukturfondene. I afgørelsen bevilges der 175 mio. EUR til
OLT under 9. EUF, heraf 145 mio. EUR til programmerbar støtte til langsigtet
udvikling, der omfatter 12 OLT, 8 mio. EUR til regionalt samarbejde, 20 mio. EUR
til finansiering af investeringsfaciliteten og 2 mio. EUR til undersøgelser eller faglig
bistand. Desuden modtager OLT også midler fra budgetposter i EU-budgettet, der
vedrører støtte tiludviklingslandene.
Under de tre foregående EUF gik det langsomt med at mobilisere den finansielle
støtte, der tog form af sekundære forpligtelser og udbetalinger (især til de
nederlandske OLT). De procedurer, der er planlagt for 9. EUF, forventes at fremme
mobiliseringen og udbetalingen. Afde ca. 268 mio. EUR, der blev afsat under de tre
foregående EUF (undtagen til regionalt samarbejde), er der indgået forpligtelser for
82,5%ogforetaget udbetalinger for 73,5%.
Af de 30 mio. EUR, der er afsat til regionalt samarbejde under de tre foregående
EUF, er der indgået forpligtelser for 82%, især under 8. EUF takket være det gode
samarbejde mellem AVS-landene og OLT iStillehavet, der har givet anledning til en
række samfinansieringsaftaler (på fiske- og landbrugsområdet).
92De negative tal opstår, når "frigørelserne" (dvs. frigørelse af forpligtede midler fra tidligere års
projekter,der ikkeer blevet gennemført)overstiger forpligtelserne.
1354.5.4. Transport og infrastrukturer
Denne sektor omfatter transport, vand og sanitet, minedrift, energi samt støtte til
informationsteknologier og telekommunikation. Støtte til transportsektoren betragtes
som afgørende for at reducere den globale fattigdom og fremme bæredygtig
udvikling og øget integration af AVS-landene. En forbedret adgang til
grundlæggende tjenesteydelser er også et vigtigt led i at højne livskvaliteten for alle,
særligde fattigste.
4.5.4.1. Transport
Af de 660 programmer og projekter, der samlet set er under gennemførelse i
transportsektoren, støtterEU iøjeblikket 87 større projekter (mere end 5 mio. EUR),
der er koncentreret om sektorreformer, kapacitetsopbygning, vedligeholdelse og
forbedring af veje samt regional integration. Dette afspejler den nuværende mangel
på pålidelige transporttjenester, navnlig iAfrika.
I 2001 er tempoet for gennemførelsen af de nuværende programmer på området
blevet sat væsentligt i vejret, især i de lande, hvor gennemførelsen blev forsinket på
et tidligere trin iprogrammeringsperioden. Der er indgået nye kontrakter for ialt 414
mio. EUR i transport- og infrastruktursektoren. Ca. 50% af dette beløb er fordelt
mellem en håndfuld lande (Benin, Etiopien, Guinea Conakryog Mali). Mali indtager
førstepladsen igruppen med nye sekundære forpligtelser for 73 mio. EUR, efterfulgt
af Benin (56 mio. EUR), Guinea Conakry (44 mio. EUR) og Etiopien (41 mio.
EUR). I Mali omfatter nye kontrakter en forbedring af den 437 km lange hovedvej,
der forbinder landet med Senegal. Med dette projekt gives der også adgang til en af
de fattigste regioner i landet. I Benin omfatter nye kontrakter en periodisk
vedligeholdelse i to år af 490 km hovedveje (ca. 25% af det prioriterede vejnet i
landet) og forbedring af 102 km i den nordlige del af landet. I Guinea Conakry er
kontraktaktiviteterne i 2001 koncentreret om forbedring af den interregionale
forbindelse til Senegal, hvor den nærmeste havn er beliggende, hvilket vil fremme
landets internationale integration på mellemlang sigt. I Etiopien er forbedringen af
den 514 km lange vej mellem Addis Ababa og Woldiya, som går gennem en region
med et befolkningstalpå over 2 mio., en væsentlig komponent iregeringens program
for udvikling afvejsektoren, ogdenvilforbedre vejforbindelsen mellem hovedstaden
og den nordlige del af landet betydeligt. I slutningen af 2001 blev der på regionalt
niveau også undertegnet kontrakter om to store vejforbindelser til en samlet værdi af
165 mio. EUR. En af disse forbindelser vil øge Tchads internationale integration via
Cameroun (forbindelse på 400 km mellem Moundou og Touboro-N’Gaoundéré) og
derved bidrage væsentligt til den økonomiske integration af den centralafrikanskeregion. Den anden kontrakt omfatter en forbindelse på 130 km mellem Kankan
(Guinea Conakry) og Bamako (Mali). I sin nuværende tilstand begrænser denne vej
udviklingsmulighederne iden nordvestlige delafGuinea Conakry og den sydvestlige
delafMali. Disse regioner, hvor befolkningstallet skønnes at være på en million, er i
øjeblikket afskåret fra restenaflandet iadskillige måneder afåret.
Med hensyn til programmeringen af 9. EUF havde 23 af de 44 AVS-
landestrategidokumenter, der blev forelagt i2001, transport somen prioriteret sektor.
Næsten alle disse 23 lande lå i Afrika. Det forventes, at ca. 30 AVS-lande og 3
regioner inden udgangen af programmeringsåret vil have gjort transport til en af
deres prioriterede sektorer med en mulig tildeling på ca. 2 mia. EUR. Dette svarer til
det beløb, der blev tildelt under 8. EUF på baggrund afden fortsatteopprioritering af
136denne sektor i partnerlandene, især i Afrika, og Kommissionens anerkendte
ekspertise på området.
Transport - forpligtelser2001
AVS-land Projektetsbetegnelse Mio.EUR
Aruba Indledendeundersøgelsetilprojekteringafennationalpark 0,5
Belize Anlægafennybroover Sibun-floden 2
Tekniskundersøgelseog forberedelseafudbud vedrørende
vejen mellem Doba og Sahr0,74 Tchad
Faglig og institutionelbistandtilministeriet for offentlige
arbejder, transport, boliger og byplanlægning1,90
Faglig bistand til gennemførelsen af en national transportplan 1,95 Congo
(Brazzaville)Forbedringaflandeveje 1,98
Eritrea Styrkelse af transportministeriet 0,62
Forundersøgelse: Gondar-Huemra- og ArbaMinch-vejen 0,74 Etiopien
ForbedringafHarar Jiga-vejen 0,71
Fiji NyRewa-bro 11
Gabon Øgedemidler tilLarara-Mitzic-vejprojektet 1,99
Guinea-Bissau JoaoLandim-broen – øgedemidler 2,65
Guinea (Conakry) Miljøkonsekvensanalyse 0,2
Kenya Programfor forbedringafdennordligekorridor 79,5
Madagaskar Program for vejvedligeholdelse og forbedringaf adgangsveje 42
Malawi Støttetil vejinfrastrukturer ved søbredder 13,72
Faglig bistandtilministerietfor offentligearbejder 0,55 Mauretanien
Faglig bistand:vejvedligeholdelse 0,75
Vejen mellemHiengheneog Pouebo 5,6 NyKaledonien
Fiskeristøtte 2,8
Niger Faglig bistand:transport 0,75
Salomonøerne Øgedemidler tilinfrastrukturer ilanddistrikter iMalaita 1,2
SaoTome Støttetil dennationalevejtjeneste 0,48
Surinam Anlægafvejtil færgeterminalen Surinam-Guyana 13,2
Tanzania Program for færdiggørelseafvedligeholdelsesarbejdei den
centrale korridor22
Uganda Forstærkningafnordkorridorvejen 36,6
Wallisog
FutunaøerneAnlægsmateriel 1,93
Handlingsplan for udviklingafregionaltransport 1,98 Regionalt:
CentralafrikaBarouaboulai-Meiganga Ngaoundere-vejen: forundersøgelse 1,9
Program for færdiggørelseafvedligeholdelsesarbejdei den
centrale korridor20 Regionalt:
Østafrika
Programfor forbedringafdennordligekorridor 13,6
Regionalt:
VestafrikaForbedringafvejen mellemKayes og Kidira 28,99
I alt 314,53
1374.5.4.2. Vand og sanitet
EU's støtte inden for vand og sanitet har gradvis udviklet sig fra en projektorienteret
tilgang med fokus på vandforsyning og løsning af hovedsagelig tekniske problemer
til en programbaseret tilgang, der lægger større vægt på sociale og miljømæssige
problemer, og en forbedring af ressourceforvaltningen. I 2001 blev der afsat 52 mio.
EUR til foranstaltninger til fremme af vandforsyningssikkerheden og forbedring af
kloakerings-ogsanitetstjenesterne ibyområder.
EU støtter i øjeblikket i fem lande regeringens politik for forbedring af
vandforsyningen og adgangen til sanitet i landsbyer i landdistrikter. I Ghana er 30%
afde 32 mio. EUR, der er afsat tilden nationale vandforsynings- og kloakeringsplan,
blevet anvendt som planlagt. Mere end 560 000 mennesker forventes at få adgang til
rent vand og grundlæggende sanitetsfaciliteter ved afslutningenafdetteprojekt.
I Mozambique støtter EU direkte integreret vandressourceforvaltning i Zambesi-
bækkenet, der er det næststørste afvandingsområde i SADC-regionen, for at forbedre
befolkningens livskvalitet, især i landdistrikterne. EU's bidrag på 11,7 mio. EUR bør
gøre det muligt at oprette en forvaltningsmyndighed for Zambezi-bækkenets
afvandingsområde og udvikle vandforsyning og sanitet i landdistrikterne samt
fremme kapaciteten på disse områder. Det faglige bistandspersonale til
projektgennemførelsen blev ansat i 2001. I Uganda blev programmet for
vandforsyning til byer i midtvesten også indledt i 2001. Ca. 100 000 mennesker vil
drage fordelafdette programtil17,5 mio. EUR i formaf færre tilfælde af vandbårnesygdomme. I Samoa er et program for vandforsyning tillanddistrikterne på 18,7 mio.
EUR nu ved at blive afsluttet. Dette program vil nå sit mål om at forbedre det
eksisterende vandforsyningssystem i de mest befolkede landdistrikter på hver af
Samoas to hovedøer og derved komme ca. halvdelen af den samlede befolkning i
landdistrikterne til gode, dvs. ca. 55 000 samoanere. I Mauritius bliver programmet
for udvidelsen af St Martin-spildevandsanlægget, som betjener en befolkning på
220 000, gennemført tiltiden. I Etiopien er 30% afde 19,5 mio. EUR, der er afsat til
at løse problemet med den utilstrækkelige vandforsyning og den dårlige sanitetblandt lavindkomsthusstande, også anvendt somplanlagt.
Transport og infrastruktur(vand og sanitet) -forpligtelser2001
AVS-land Projektetsbetegnelse Mio.EUR
Angola Drikkevandsforsyning til byen Tombwa 7,6
DeNederlandske
AntillerKloakeringssystem i Bonaire 0,5
Etiopien Projekt for vandforsyning i Addis Ababa 6
Fiji Miljøprogram 8,5
Ghana Vandforsyning og sanitet i mindre byer i den nordligeregion 1,99
Lesotho VandforsyningtillavlandsområderiLesotho:
forundersøgelse1,75
Undersøgelseafkloakeringpåvestkysten 0,15 Mauritius
Faglig bistandtil kloakeringssektoren 0,11
Nigeria Program for vandforsyning og sanitet i mindre byer 15
FranskPolynesien SanitetsforbedringiBoraBora 9,95
Salomonøerne Supplementtil vandforsyningsprojektet i Kombito 0,15
I alt 51,70
1384.5.4.3. Minesektoren
I 2001 var EUF-minestøtteprogrammer til i alt 452 mio. EUR under gennemførelse i
13 lande. Otteafdisse lande (Botswana, Burkina Faso, Den Dominikanske Republik,
Gabon, Mali, Mauretanien, Namibia og Ny Kaledonien) modtager støtte til deres
indsats for at fremme en bæredygtig udvikling i deres minesektor. I visse af disse
lande er den institutionelle støtte og de fornødne geologiske basisdata blevet
forbedret, mens indsatsen i andre lande har været koncentreret om at få de største
offentlige og private selskaber på fode igen og at afhjælpe mineaktiviteternes
negative følgevirkninger. I de andre fem lande er diversificeringsprogrammer, som
hovedsagelig er koncentreret omtransportsektoren, undervejs.
Siden 1. januar 2001 programmeres de midler til den traditionelle industri93,s o md e r
ikke er indgået forpligtelser for, inden for rammerne af Cotonou-aftalen som følge af
afgørelserne om overgangsforanstaltninger mellem Lomé- og Cotonou-aftalen. Der
gives førsteprioritettilprogrammer for institutionelopbygning i mineralsektoren (der
kan omfatte en bred vifte af projekter, som f.eks. revision af mine- og/eller
miljøkoder, udvikling af geologisk infrastruktur, disseminerings- og
kommunikationsaktiviteter og uddannelse), støtte til små og mellemstore
mineselskaber samt miljøbeskyttelse. I 2001 var ni evalueringsundersøgelser under
gennemførelse.
EU var også aktiv i AVS-landene gennem specifikke programmer på andre områder,
som f.eks. energi- og informationsteknologier og telekommunikationssystemer, alt
efter den særlige regionale eller lokale situation.
I energisektoren er forskellige aktiviteter, der omfatter institutionsopbygning, støtte
til strømforsyning, herunder installering afelektricitet i lokaldistrikter og vedvarende
energi, og transport under gennemførelse i Den Dominikanske Republik, Eritrea,
Etiopien, Ghana, Kiribati, Mali, Mauretanien, Senegal og Sierra Leone. I 2001 blev
der taget skridt til at integrere energiområdet, så der også lægges vægt på
sammenhængen mellem energi- og udviklingsprioriteter (sundhed, uddannelse,
virksomhedsudvikling, kønsrelaterede spørgsmålosv.) igennemførelsenaf9. EUF.
Der gøres også bestræbelser på at forbedre informations- og
telekommunikationssystemerne. I Stillehavsområdet er der iværksat et projekt til
750 000 EUR med henblik på at sikre en reguleret og integreret udvikling af
telekommunikationssystemet samt et projekt til 3,5 mio. EUR til at støtte
moderniseringen af det nuværende sendesystem. I Afrika blev udbuddet vedrørende
udskiftning afudstyr tilalle meteorologiske institutter i47 lande iværksat i november
2001 inden for rammerne af det meteorologiske overgangsprogram til 11 mio. EUR.
Når dette er afsluttet, vil disse regionale foranstaltninger øge AVS-landenes adgang
tilgrundlæggende pålidelig information ombæredygtig udvikling.
93Sysmin: Ordning for bevaring og udvikling af mineralsk produktion. Dette er den "Sysmin-overførsel"
fra 8. EUF, som skal finansiere det udviklingsprogram, der blev fastlagt på grundlag af en anmodningom bistand under Lomé-konventionens Sysmin-program, men som der ikke kunne træffesfinansieringsafgørelse om inden 31. december 2000.
139Benin- Støtte til transportsektoren
I oktober 1993 vedtog Benins regering en transportudviklingsstrategi, der bl.a. tog sigte på at
begrænse investeringerne til det primære vejnet, oprette en vejfond til finansiering af
vedligeholdelse, omlægge statens rolle til at fastlægge politikker og træffe regulerende
foranstaltninger, øge den private sektors deltagelse, støtte udviklingen af transporttjenester og
iværksætte etinvesteringsprogram.
Der er tidligere bevilget 165 mio. EUR fra forskellige europæiske udviklingsfonde til støtte for
denne strategi, hovedsagelig til anlæg og forbedring af 1 114 km hovedveje, hvilket vil styrke
Benins betydning som transitrute til nabolande. EU-støtten har også været koncentreret om
institutionelle aspekter, navnlig oprettelsen af vejfonden. I 2001 har den væsentlige aktivitet
været at iværksætte istandsættelsesprogrammer til ca. 90 mio. EUR for 600 km hovedveje i den
nordlige del af landet. Det andet formål med EU-støtten er at give adgang til de fattigste
regioner ved at forbinde dem med det primære vejnet. EU-støtten i transportsektoren tager
desuden højde for problemet med, at en stadig større del af bybefolkningen bliver
marginaliseret. Derfor udføres forbedringen af adgangen til og trafikken i visse områder af
Cotonou og Porto Novo ved hjælp af arbejdskraftintensive metoder, der kan sikre indkomster
for den fattigste del af befolkningen. Dette seneste projekt skabte ca. 5 000 eller flere
arbejdspladser i løbet af 4 år og kom over 30 000 mennesker til gode, når man også tager
hensyn til dem, der forsøges afarbejdstagerne.
Det skønnes, at den samlede andel af det primære vejnet, der betegnes som "ringe", faldt fra
40% i 1998til 10%i2000.
Transport og infrastruktur- andre infrastrukturer- forpligtelser2001
AVS-land Projektetsbetegnelse Mio.EUR
Barbados Udvidelse af sprogcentret på Barbados 3,95
Undersøgelse med henblik på anvendelseaf materialer, der
kan erstatte sand0,1 Comorerne
Forvaltning af fast affald 1,83
Den Dominikanske
RepublikPilotprojekt - fastaffald imarginaledistrikter 0,84
Etiopien Beskyttelseog bevarelseafkirkerneiLalibela 9,1
Haiti Øgedemidler tilprojektet for anvendelseafsatellitbilleder 0,35
Kiribati Undervisningsprogramfor Kiribati(infrastrukturer) 6,4
Montserrat Projekteringafog tilsyn meddetlokaleuniversitet 0,15
Namibia Moderniseringafdetnamibiskehav- og fiskeriinstituti
Walvis1,9
Nyt akvariumi Nouméa 0,9 NyKaledonien
K ø l e -o gf ry se hu siN o u m é a 1
Saint Vincent Indlæringscenter 1,5
Tonga Udviklingsprogram for Vava'u(infrastrukturer for udvikling
affiskeri,landbrug ogturisme)5,2
Regionalt: Vestindien Projekt for radarnet i Vestindien 0,2
Ressourceudviklingsprogram for lægeuddannelsen på Fiji 7,5 Regionalt:Stillehavet
Foranstaltninger tilatgøreAVS-staternei Stillehavet
mindresårbare7
I alt 47,92
4.5.5. Bæredygtig udvikling af landdistrikter ogfødevaresikkerhed
Tre fjerdedele af de 1.2 milliarder mennesker, der lever i ekstrem fattigdom, bor i
landdistrikter og rammes ofte af alvorlige miljøproblemer. Derfor prioriteres
bæredygtig udvikling af landdistrikter og naturressourceforvaltning, som danner
140grundlag for økonomisk vækst i de fleste udviklingslande, højt i arbejdet med at
bekæmpe fattigdommen i landdistrikterne. Selv omen betydelig delaf de ressourcer,
der er afsat til social- og infrastruktursektorerne, vil blive tildelt landdistrikter, er det
endnu ikke lykkes helt for Kommissionen at fastlægge en konsekvent strategi for
udviklingenaflanddistrikter.
4.5.5.1. Udvikling aflandbruget
På grund af de store ændringer på internationalt plan (liberalisering og globalisering
af regionale og globale markeder) og på nationalt plan (mindre central kontrol af
produktionssektorerne)er det nødvendigt at ændre måden, projekter og programmer
gennemføres på. De nye programmer, der er udarbejdet for sektoren som helhed,
støtter den nationale politik for landbrugssektoren med henblik på at styrke
landbrugerorganisationer, øge den private sektors deltagelse og lette adgangen til
finansielle tjenesteydelser (mikrofinansiering og andre kreditformer).
I Burkina Faso ydes der under det nuværende PAOSA-program (handlingsplan for
organisering af landbrugssektoren) til 24,2 mio. EUR - og inden for rammerne af
Verdensbankens strukturtilpasningsprogram for landbruget - støtte til
kapacitetsopbygning i landbrugerorganisationerne, adgang til lokal finansiering,
institutionel støtte og forbedringer af risindustriens produktivitet. Programmet tager
sigte på at uddanne 30 000 landbrugere og 50 000 familier, stille mindre
kreditfaciliteter til rådighed for ca. 500 000 mennesker og etablere nye risordninger
(for et område på ca. 4 000 hektar) med det formål at øge den årlige produktion med
10%. Samarbejdet i landbrugssektoren er imidlertid stadig i høj grad projektbaseret,
og der er ikke gjort tilstrækkelige fremskridt med at øge EU's deltagelse i
multidonorinitiativer. Med hensyn til STABEX og kommende støtte i tilfælde af
kortvarige udsving i eksportindtægterne under Cotonou-aftalen vil de nye
programmer ikke alene bidrage til institutionelle reformer, men også til
makroøkonomisk stabilitet.
I 2001 fortsatte Kommissionen med at støtte de 12 traditionelle AVS-
bananleverandører gennem særlig faglig og finansiel bistand94. Der blev godkendt ti
finansieringsforslag til et samlet beløb af 43 mio. EUR. Gennemførelsen af aftalerne
fra de to foregående år fortsatte også med støtte til at forbedre produktivitet
(kunstvanding og afvanding), kvalitet (køle- og fryserum) og markedsføring og til at
øge diversificeringen ilande, hvor bananproduktionen ikke er bæredygtig.
Støtte til landbrugsforskning i KENYA
Programmet for landbrugs/kvægavlsforskning (ARSP), 2. fase, er et femårigt støtteprogram
(8,3 mio. EUR) til det nationale landbrugsforskningsprojekt i Kenya, der blev indledt i 1998.
Det overordnede mål for ARSP er at gøre landbosamfundene, særlig i tørre og halvtørre
områder (ASAL), mere integrerede i resten af landets økonomi. Initiativet tager sigte på at
sikre, at den private og den offentlige sektors landbrugskonsulentpersonale, som er engageret i
ASAL-områderne, samt lokale organisationer, i stigende grad vil gøre mere effektiv brug af
forskningens henstillinger og derved tilbyde kvægavlerne og andre landbrugere miljøvenlige og
socialt acceptable teknologier og koncepter EU's og andre donorers bidrag tager form af ydelse
af driftsmidler til forskning og kapacitetsopbygning, forbedrede infrastrukturer, forsknings- og
transportudstyr samt fagligkonsulentvirksomhed på kort og lang sigt. Dette har skabten større
og mere effektivlandbrugsforskningskapacitet, navnligi dekenyanske ASAL-områder.
94Jf. Rådets forordning(EF)nr.856/1999.
141Programmer for tilpasningsfremmende og anvendt forskning tager sigte på jord- og
vandforvaltning, kvægavl og naturressourceforvaltning i de mest tørre græsningsarealer.
Projektet skal give bæredygtige løsninger på grundlag af en græsrodsbas eret og kø nsbevidst
strategi og i tæt samarbejde med ngo'er og regeringens landbrugskonsulenter.
Samarbejdsaftaler med græsrodsorganisationer og ngo'er om fremme af anbefalede teknologier
og befordring/uddannelse under deres indførelse styrker tilpasningen og vedtagelsen i en
bredere sammenhæng. Dette har f.eks. medført, at der er etableret tre små mejerier på centrale
steder i de nordlige kenyanske græsningsarealer, som forsyner ca. 50 000 mennesker med
hygiejniske, friske og behandlede ko- og kamelmælkeprodukter. Samtidig er
fødevaresikkerheden og de bæredygtige indkomster (især for kvinder) steget i disse ASAL-
områder. Med forbedrede dyrknings- og afvandingsteknologier kan ca. 2,4 mio. hektar dårligt
drænet, svær lerjord (vertisol) nu anvendes til årstidstilpasset landbrugsproduktion. Der blev
samtidig udviklet et værktøj til tidlig plantning for at øge landbrugernes muligheder for at få et
sundt udbytte i halvtørre områder. Projektet har gjort det muligt at gøre kenyanske
befolkningsgrupper, der helt eller delvis lever af kvægavl, opmærksomme på, hvor strategisk
vigtigt det er at bevare Kenyas dyregenetiske ressourcer, som er yderst tilpassede til de barske
betingelser og sygdomsrisiciene, navnligde ca. 5mio. østafrikanske korthornede Zebukvæg.
4.5.5.2. Kvægavlsudvikling
Der blev godkendt to nye finansieringsaftaler til et samlet beløb af 12,5 mio. EUR
med henblik på at støtte kvægavlssektoren i Madagaskar og Guinea i 2001.
Projekterne vil tage sigte på institutionel støtte, dyresundhed, privatisering af
veterinærtjenesterne og forbedring af dyreproduktionstjenesterne. Håbet er, at disse
projekter vilblive betydeligt mere bæredygtige og effektive, både ved at modtagerne,
dvs. mindre kvægavlere, deltager aktivt i projektudformningen og ved at styrke
kvægavlerorganisationerne, der har ansvaret for projektgennemførelsen.
På regionalt niveau gennemføres der to programmer via det internationale kontor for
dyreressourcer,der er baseret iNairobi:
•Projektet for landbrug i tsetsekontrollerede område (20 mio. EUR) begyndte med
Etiopien, Kenya og Uganda, men vil blive udvidet til at omfatte Tanzania,
Rwanda og Burundi. Projektet skal forbedre levevilkårene for landbefolkningen
gennem bæredygtig kvægavlsudvikling i tsetseramte områder. Det langsigtede
mål er bæredygtig tsetsekontrol, der organiseres og finansieres af kvægavlerne. I
Kenya nedbragte en katastrofeforanstaltning f.eks. andelen af kvæg, der var
inficeret med trypanosis, fra 80% til 20% af de 50 000 kvæg i Teso-distriktet. 1
400 landbrugere er blevet uddannet i tsetsekontrolteknikker. En ny
fremgangsmåde for forvaltningen af tsetseoverført trypanosis er blevet afprøvet i60 enheder. Beskyttelsen med insekticidimprægnerede moskitonet har nedbragt
omkostningerne til veterinærtjenester betydeligt og øget mælkeproduktionen.
•Programmet for panafrikansk kontrol med dyresygdomme (epizootier) (72 mio.
EUR) omfatter 32 afrikanske lande syd for Sahara. I 2001 var der et aktivt
national projekt i 28 lande. Der er skabt en tæt koordination mellem
modtagerlandene, donorsamfundet og andre internationale organisationer (Det
Internationale Institut for Kvægavlsforskning, Det Internationale Kontor for
Epizootier (OIE) og FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation) med
henblik på at oprette et globalt dyresundhedssystem. Projektet tager sigte på at
omorganisere veterinærtjenesterne, så de bedre kan kontrollere de vigtigste
dyresygdomme. Denne kontrol er, hvis den anerkendes internationalt, en
forudsætning for, at landene kan deltage i den regionale og internationale handel
142med kvæg og dyreprodukter. 10 lande har f.eks. forberedt deres anmodninger til
OIE omat opnå status somkvægpestfrie lande.
4.5.5.3. Forskning
Landbrugsforskning er med til at afhjælpe hungersnød og fattigdom i landdistrikter
ved at forbedre produktiviteten og øge landbrugsindkomsterne. Eftersom jord og
vand bliver stadig mere sparsomme ressourcer, må øgede fødevareforsyninger
fremover komme fra produktivitetsstigninger. To større programmer (der bl.a.
omfatter Det Vest- og Centralafrikanske Råd for Landbrugsforskning og -udvikling
og Foreningen for Landbrugsforskning i Centralafrika) beløber sig til 41,3 mio.
EUR. De blev indledt i 2001 med det overordnede mål at forbedre
landbrugsforskningskapaciteten og -tjenesterne i mere end 20 nationale
landbrugsforskningsinstitutter i de tre berørte regioner. Disse programmer er
kendetegnet ved kapacitetsopbygning i nationale og regionale forskningsinstitutter,
en ny strategi for adgang til midler gennem åbne udbud og samfinansiering af
regionale forskningsnet for specifikke landbrugsprodukter.
4.5.5.4. Vandforsyning i landdistrikter
Det internationale samfund har fastlagt et internationalt udviklingsmål om at øge
adgangen (for befolkningen i Afrika syd for Sahara) til bedre vandforsyninger fra
49%til74% indenudgangenaf201595. Et afEU's vigtigste projekter er det regionale
solenergiprojekt, under hvilket der er installeret 626 soldrevne pumper og 660
soldrevne elnet mellem 1990 og 1998 iBurkina Faso, Mali, Niger, Senegal, Gambia,
Tchad, Mauretanien, Kap Verde og Guinea-Bissau til glæde for 1 mio. mennesker i
landdistrikterne. På baggrund af en positiv evaluering i 2001 blev det besluttet at
iværksætte en anden fase til 60 mio. EUR. Den anden fase skal forbedre adgangen til
drikkevand for landbefolkningen i Sahel på lang sigt. Der vil blive etableret 465 nye
solenergisystemer i mindre byer i landdistrikterne (med en gennemsnitlig befolkning
på over 3 000). Dette forudsætter, at modtagerne og den private og offentlige sektor
deltager aktivt iudnyttelsenafde tilgængelige ressourcer ved soldreventeknologi.
Fiskeri
Der blev iværksat en række projekter - navnlig i Stillehavet (ProcFish), Det Indiske
Ocean (tilsyn, kontrol og overvågning) og Lake Victoria (plan for gennemførelse af
fiskeriaktiviteter) - med henblik på at øge kompetencen inden for forvaltning af
fiskeressourcer i bestemte AVS-lande og at fremme det regionale samarbejde. Der
blev også iværksat to nye vigtige nationale projekter om lokalt kystfiskeri i
Stillehavet med øget deltagelse af den private sektor. En række yderligere projekter
for fiskeriforvaltning er under forberedelse i samarbejde med støtteafdelingen for
international fiskeri- og vandforskning under FN's Levnedsmiddel-og
Landbrugsorganisation. Der blev også finansieret et program for styrkelse af
sanitetskontrollen (45 mio. EUR) med henblik på at forbedre produktions- og
samhandelskapaciteten itilknytning til fiskeriprodukter.
95Millenniumudviklingsmålene.
143ForskningsprojektomfiskerietiLakeVictoria
Fiskeriet i Lake Victoria giver en årlig produktion på 500 000 tons fisk, hvoraf 100 000 tons eksporteres til
vestlige markeder. Det spiller envigtigrolle for den økonomiske udvikling i den østafrikanske region. Denanden fase af forskningsprojektet om fiskeriet i Lake Victoria (der indledtes i 1995 med 9,4 mio. EUR)
har fremmet det regionale samarbejde mellem Kenya, Uganda og Tanzania gennem Lake Victorias
fiskeriorganisation. Forskningskapaciteten i de tre lokale forskningsinstitutter er blevet øget ved atmodernisere anlæg og fartøjer, uddanne 150 forskningsmedarbejdere og indføre 12 langvarigelegatophold i udlandet. Projektet har bidraget til at forbedre den bæredygtige forvaltning af søensressourcer,og dererudarbejdetenfællesplanforfiskeriforvaltning(deri øjeblikket drøftes af de berørtelande).
Programmet for fiskerii Stillehavet
Programmet for regionalt hav- og kystfiskeri i Stillehavet (PROCFISH til 10,5 mio. EUR) består af to
komponenter:
Kystkomponenten samler resultaterne fra den første større grundevaluering af ressourcerne ved rev i
størstedelenafStillehavsområdet. Deterkoncentreret omselverevetsressourcer samt de menneskelige ogsociale aspekter.
Havkomponentenskal udnytteresultaterneaf det forsknings- og vurderingsarbejde, som Sekretariatet
for Stillehavsfællesskabet (SPC) allerede har udført vedrørende de vigtigste tunfiskearter i Stillehavet.
Dette arbejde, der har modtaget anerkendelse fra det internationale forskersamfund, blev udført af SPCsom led i det tidligere projekt for tunfiskeforskning og -vurdering i det sydlige Stillehav, der også blevfinansieret under EUF. Arbejdet vil blive udvidet til at omfatte en mere dybtgående vurdering ogovervågning afbestandenaf storøjetog gulfinnettun samt bifangst i regionen.
Begge PROCFISH-komponenter omfatter en AVS-komponent og en OLT-komponent (for oversøiske
lande og territorier). SPC ergennemførelsesorgan for detteregionale projekt
96.
4.5.5.5. Miljø
Arbejdet på miljøområdet i 2001 har været meget intenst, navnlig inden for
skovbrug, naturbevarelse, vilde dyr og planter og bæredygtig forvaltning af
naturressourcer. Der er gennemført syv nye programmer og projekter til i alt 55,1
mio. EUR, ogder er godkendt fire nye programmer til ialt 26 mio. EUR.
Det vigtigste igangværende program i denne sektor er ECOFAC, der er et regionalt
program for bevarelse og rationel udnyttelse af skovøkosystemer i Centralafrika. I
2000 blev der indledt en tredje fase til 23 mio. EUR med aktiviteter i tilknytning til
bevarelse af biodiversiteten , bæredygtig udnyttelse af naturressourcerne, som f.eks.
skove til bæredygtig udvikling, og bæredygtig forbedring af befolkningens
levestandard. Programaktiviteterne, der koordineres af en nyligt udvidet
miljøafdeling iLibreville, gennemføres i6 lande iCongos skovområder. Programmet
har gjort de nationale myndigheder betydeligt mere bevidste om og bedre i stand til
at forvalte deres naturressourcer. I 2001 blev Odzala-nationalparken (Congo
Brazzaville) udvidet til femdobbelt størrelse, dvs. fra 2 800 km² til 13 280 km², og
Monte Alen-nationalparken (Ækvatorialguinea) blev udvidet fra 1 004 km² til 2000
km². Desuden er der etableret et netværk for beskyttede områder i Centralafrika
(RAPAC). RAPAC er blevet positivt modtaget, og fem verdensarvsteder i DenDemokratiske Republik Congo har erklæret sig villige til at indgået i netværket.
Desuden er Zakouma-nationalparken i Tchad netop blevet medlem. En anden vigtig
aktivitet er den dialog, der føres med tømmerselskaberne med henblik på at forbedre
deres forvaltningsplaner og inddrage lokalsamfundet i såvel kontrollen med illegal
vildthandelsomoprettelsenaffælles skovjordlodder.
96se: http://www.spc.int
144Vandforsyning til landsbyer i Tchad
Adgang til drikkevand er et livsvigtigt spørgsmål i Tchad. Næsten otte ud af ti indbyggere har
ikke adgang til rent vand, og ca. 33% af landsbyerne (med et befolkningstal på over 300) har
ikke noget vandforsyningssted. Eksperter vurderer, at landsbyerne har brug for 15 000
borehuller udstyret med håndpumper, og at nomadebefolkningen har brug for mindst 4 000
store brønde. Der er udarbejdet en vandsektorpolitik i samarbejde med andre dono rer. Siden
1980'erne har EU tildelt over 30 mio. EUR til denne sektor. Dette har gjort det muligt at opføre
ca. 2 000 vandforsyningssteder udstyret med pumper og også at bygge ca. 45
drikkevandsforsyningsnet i de største landsbyer samt reparere ca. 100 vandforsyningssteder.
Det berørte område er blevet udvidet omkring hovedstaden, Ndjamena, så det nu omfatter seks
regioner i den vestlige del aflandet. Der gennemføresi øjeblikketet program, som tager sigte på
at stille mere end1 000 vandforsyningssteder til rådighed. Hver dagkan der hentes vand fra nye
brønde. Desuden er der under det regionale solenergiprogram blevet installeret selvfungerende
soldrevne pumper i Tchad, der har den yderligere fordel, at de ikke kræver særlig
vedligeholdelse. Et nyt program, der samfinansieres med tyske og franske udviklingskontorer,
vil i den nærmeste fremtid give adgang til ca. 300 nye forsyningssteder. Der er iværksat en
undersøgelse med henblik på at planlægge aktiviteterne i denne prioriterede sektor under 9.
EUF, bl.a. med sigte på at bygge ca. 3 400 nye brønde. Alle aktiviteter bør være bæredygtige og
sikrestørstmuligt samarbejdemedandredonorer.
4.5.5.6. Fødevaresikkerhed
EU gennemfører sine foranstaltninger på fødevaresikkerhedsområdet gennem
Kontoret for Humanitær Bistand, ECHO, og under den samlede strategi for
udviklingsbistand. Nedenfor gives nogle eksempler på aktiviteterne iAVS-landene.
Afrika–Mozambique
Næsten to tredjedele af befolkningen i Mozambique (hvoraf 80% bor i landdistrikterne) lever
under fattigdomsgrænsen og har alvorlige problemer med manglende fødevaresikkerhed, der
forværres af de tilbagevendende naturkatastrofer, som f.eks. cykloner, oversvømmelser og
tørke. Fællesskabets fødevaresikkerhedsprogrammer gennemføres inden for rammerne af
strategidokumentet for fattigdomslempelse til støtte for de offentlige reformer, der er vigtige for
fødevaresikkerheden. Strategien suppleres af direkte støtte til landbrugsproducenterne. Støtte
til administrativ reform gennemføres via budgetbistand til landbrugsministeriet (under
PROAGRI-programmet) og handelsministeriet samt det nationale meteorologiske institut. Den
direkte støtte til producenter i landdistrikterne tager sigte på at øge produktiviteten og
diversificeringen aflandbruget og er koncentreretomden nordlige og sydlige del aflandet.
Vestindien-Haiti
I Haiti får lokalbefolkningen kun dækket 80% af de basale ernæringsbehov, der er fastsat af
FN, og store miljøskader bidrager tilenkonstant fødevareusikkerhed. Den politiske ustabilitet i
landet er blevet værre siden regeringsvalget i maj 2000, og dette har ført til en markant
afmatning i den internationale bistand. Selv om nye forpligtelser under EUF er blevet
fastfrosset, har Europa-Kommissionen fortsat med at støtte skolekantiner for at sikre en
afbalanceretkost for ca. 115 000skolebørn. Aktiviteter, der allerede er godkendt eller sat i gang
(f.eks.renoveringafinfrastrukturer ogkreditstøtte),er også blevetfortsat.
145Udvikling af landdistrikterog fødevaresikkerhed: Forpligtelseri 2001
AVS-land Projektetsbetegnelse Mio.EUR
Benin Program for udbedringog vedligeholdelseafsmåveje 8,50
Botswana Program for bevaring og forvaltning af vilde dyr og planter 14,00
Burkina Faso Det regionale solenergiprogram, anden fase 9,96
Cameroun Institutionel støttetil decentraliseret vejvedligeholdelse 23,50
Caymanøerne Udviklingafnaturturisme 0,10
Tchad Detregionalesolenergiprogram, anden fase 4,00
Den
Dominikanske
RepublikProgram for udviklingaf økoturismei Den Dominikanske
Republik5,99
Etiopien Kaffeudviklingsprogram(CIPIV) 15,00
Forbedring af turismeforvaltningen i la Lopé-reservatet 0,10 Gabon
Faglig bistand til skovbrug og miljø 0,08
Guinea-Bissau Forundersøgelsetildetregionalesolenergiprogram 0,08
Guinea (Conakry) Støttetil fremmeaflanddistriktorganisationer 18,50
Madagaskar Kvægavlsudviklingsprogram 4,00
Evaluering af projektet for socialt skovbrug 0,06 Malawi
Faglig bistand til forberedelse af programmer på
naturressourceområdet0,35
Risprogrammet 16,00
Detregionalesolenergiprogram,anden fase 6,56Mali
Miljøprogramtilbekæmpelseaførkendannelse 14,00
Udviklingaflandbrugeti oaserneiAdrar-regionen 10,00
Seminar omlandbrugsdiversificering 0,02Mauretanien
UndersøgelsemedhenblikpårehabiliteringafPPG-dæmningen 0,08
Behovfor infrastrukturer ifattigelanddistrikter 0,08
Udvikling af landdistrikter 0,20
Støttetillandbrugsfremmeoghandelsforhandlinger 0,19Namibia
Programtilstøttefor nationalelandbrugstjenester 6,00
Niger Detregionalesolenergiprogram, anden fase 2,39
Togo Program for landbrug og skovbrug 1,98
Uganda Program for skovressourcer og -forvaltning 12,00
Zambia Program for skovbrugsstøtte 1,90
Zimbabwe Kontrolmed seksuelt overførtesygdomme 0,04
Regionalt:
CentralafrikaInitiativtilbekæmpelseafkrybskytteri 1,60
Bistandtil plantebeskyttelsei Stillehavsområdet 0,03 Regionalt:
StillehavetRegionalthav- og kystfiskeri iStillehavsområdet 10,50
Detregionalesolenergiprogram,anden fase 26,21 Regionalt:
Vestafrika Detregionaleenergiprogram 5,40
AlleAVS-lande Teknisk center for landbrugsudvikling 13,31
I alt 232,71
1464.5.6. Menneskerettigheder, demokrati, god regeringsførelse og kapacitetsopbygning
Respekt for menneskerettigheder - herunder grundlæggende sociale rettigheder,
demokratiske principper, retsstaten og ansvarlig regeringsførelse - udgør en
integrerende del af bæredygtig udvikling og er grundlæggende elementer i Cotonou-
aftalen. Disse spørgsmål indgår ienregelmæssig politisk dialog mellemEU og AVS-
staterne og er områder, som får kraftig støtte fra Fællesskabet.
"Institutionsopbygning" er et vigtigt skridt i denne retning. I sin meddelelse om
konfliktforebyggelse97opfordrer Kommissionen til i højere grad at inddrage fred,
demokratiog politisk og social stabilitet i bistandsprogrammerne somet middeltil at
forebygge konflikter. Dette er derfor et område med stadigt stigende EU-aktivitet,
især gennem det forholdsvis nye område støtte til institutionsopbygning på basis af
erfaringer fra projekter og kontakter med andre donorer.
I 2001 var der i alt 254 nye og igangværende projekter på dette område til i alt 727
mio. EUR. De omfattede en lang række "institutionsopbyggende" foranstaltninger
inden for to brede kategorier: 1) respekt for menneskerettigheder, forbedring af
retssystemer, valg og folkeoplysning; 2) god regeringsførelse på basis af
kapacitetsopbygning, reform af den offentlige forvaltning og decentralisering.
Desuden blev der gennemført projekter til i alt 121,5 mio. EUR vedrørende alle
aspekter af institutionsopbygning i Sydafrika. Disse foranstaltninger er af en sådan
art, at en vurdering af programmernes resultater kun kan foretages på mellemlang til
lang sigt.
4.5.6.1. Menneskerettigheder og retsvæsenet
EU's menneskerettighedsprogrammer tager sigte på at skabe og opretholde fred,
f.eks. de 800 000 EUR, der er afsat under rehabiliteringsprogrammet for Burundi til
at fremme den nationale forsoning ved at uddanne "bashingantahe" (de ældre
landsbybeboere) somretsmedhjælpere og udsende demtildistrikter over hele landet,
hvor de er underrepræsenterede. Dette program forvaltes af FN's udviklingsprogram.
I Ækvatorialguinea er der ved at blive iværksat et nyt pilotprogram til 3 mio. EUR
med henblik på at støtte menneskerettigheder, demokrati og retsstaten, efter at
udviklingsbistandenhar været suspenderet iadskillige år.
Et fungerende retssystem er en forudsætning for overholdelsen af
menneskerettighederne. I øjeblikket gennemføres der EUF-finansierede programmer,
som tager særlig sigte på dette område, i otte lande til i alt 48,4 mio. EUR, f.eks. et
program til 16 mio. EUR i Burkina Faso til støtte for demokrati, retsstaten og god
regeringsførelse. Dette projekt, der gennemføres via universitetet i Ougadougou, er
navnlig koncentreret om at reformere retsvæsenet og knytter demokratisk
regeringsførelse direkte til bæredygtig social og økonomisk forvaltning. Det omfatter
også en reform af fængselsvæsenet, bl.a. bistand til at få forsvarsadvokater. Der er
også ved at blive iværksat et program til 7,2 mio. EUR, som tager sigte på
retsvæsenet i Rwanda. Programmet støtter forskellige statslige institutioner, bl.a.
"gacaca", der er det traditionelle retssystem, hvorunder man forhåbentlig vil
behandle sagerne for de indsatte, der er anklaget for alle former for forbrydelser,undtagen de mest alvorlige, under folkedrabet i 1994. Det støtter også projekter, der
97KOM(2001) 211af11.april2001
147fremmer samfundstjeneste som et alternativ til fængsel, og ngo-projekter vedrørende
retsvæsenet og national forsoning.
Valg
Frie og retfærdige valg er også en betingelse for demokrati. I takt med det stigende
antalvalg iAVS-landene er støtten under EUF også steget, nemlig fra fire projekter i
2000 til syv i 2001 i Congo, Lesotho, Salomonøerne, Sierra Leone, Tchad, Togo og
Zambia. EUF-støtten iværksættes inden valget med foranstaltninger som f.eks.
vælgeroplysning og -registrering. Støtten kan også tage form af f.eks. trykning af
stemmesedler samt langsigtede folkeoplysningsprogrammer. Med undtagelse af
Tchad og Zambia er den ovennævnte finansielle støtte (der er godkendt i 2001)
koncentreretomvalg, der afholdes i2002.
Der er sat spørgsmålstegn ved gyldigheden af valgresultaterne i såvel Tchad som
Zambia. Kommissionen overvejer i øjeblikket, hvordan EUF-støtten kan gøres mere
effektiv på dette område. I visse tilfælde ydes der yderligere støtte til internationale
valgobservatører under EU-budgettet (budgetpost B7-7). Valgstøtten ydes som regel
i samarbejde med andre donorer, herunder FN's udviklingsprogram. Når
kandidaterne er blevet valgt, har de ofte behov for bistand til at anskaffe de
faciliteter, der er nødvendige for at udføre deres opgaver, som f.eks. personale,
arkiver og computere. EU har forskellige projekter af denne art, f.eks. institutionel
støttetilnationalforsamlingen iAngola.
God regeringsførelse
God regeringsførelse prioriteres stadig højere under de forskellige
samarbejdsstrategier på basis af en analyse af problemerne og behovene for
udvikling afinstitutionerne, ofte isamarbejde med andre interesserede donorer, f.eks.
Kenya, hvor EU er medlem af den økonomiske styringsgruppe. En af de vigtigste
former for støtte hvad angår antallet af projekter - og en støtte, der kan have langt
større virkninger end de rent finansielle - er den faglige bistand til de nationale
anvisningsberettigede. Denne støtte eksisterer i de fleste AVS-lande under en eller
anden form, ofte som led i et større program for bistand til finans- og/eller
planlægningsministeriet med henblik på økonomiske, forvaltningsmæssige eller
andre reformer. Der ydes ikke alene bistand til ministerierne, men også til andre
offentlige organer, der spiller en rolle iden nationale politik.
I Etiopien modtager finansinstitutterne således støtte til at modernisere og strømline
deres aktiviteter. I Den Dominikanske Republik blev der i 2001 iværksat et program
til 25 mio. EUR, der tager sigte på reform og modernisering af staten, herunder
decentralisering til lokalt, regionalt og provinsielt niveau. Uddelegering af visse
beføjelser til lavere niveauer er en udvikling, der ser ud til at fortsætte. I 1998 blev
der iværksat et pilotprojekt til 1,91 mio. EUR til fremme af mindre udviklede byer i
Guinea, der stammede fra decentraliseringen i1990'erne, og somtog sigte på at sætte
de ansatte i de lokale myndigheder i stand til at spille en aktiv rolle i udviklingen.
Under den evaluering, der blev foretaget for nylig, konstateredes det, at der på trods
af visse problemer burde bygges videre på dette projekt, og at det burde efterfølges iandre dele af landet. I Cotonou-aftalen lægges der vægt på i højere grad at inddrage
civilsamfundet i udviklingsprocessen og dermed på kapacitetsopbygning, og derfor
vil sådanne pilotprojekter være et brugbart erfaringsgrundlag. Under EUF finansieres
der også folketællinger, som er et uvurderligt værktøj for makroøkonomisk
148planlægning. Som eksempel herpå kan nævnes Niger, hvor der blev iværksat et
projekt til 1,1 mio. EUR i 2001. Inden udgangen af oktober 2001 var optæ llingen af
landets befolkning og boligmasse afsluttet. Alle disse aktiviteter samordnes nøje med
strukturtilpasning, gældseftergivelse (HIPC) og andre relevante EU- eller andre
donorprogrammer.
Socialforsorgsprojekteti Zambia
Socialforsorgsprojektet i Zambia (PWAS), der blev undertegnet i 1999, er et interessant og
temmelig unikt EUF-projekt. Det kræver kun forholdsvis beskedne midler (1 160 000 EUR) og
vil forbedre Zambias offentlige sociale sikkerhedsnet gennem forvaltningsstøtte, uddannelse og
bedre koordination på alle niveauer. Græsrodsorganisationer inddrages direkte i beslutninger
omat tildele ressourcer. PWAS gør også i størst mulig udstrækning brug af eksisterende sociale
strukturer (allerede fungerende udvalg, samfundsbaserede organisationer osv.) i stedet for at
skabe nye. I udkastet til det endelige strategidokument for fattigdomslempelse i Zambia
anerkendtesværdienafdetomarbejdede PWAS. Iløbet af de næste fem år vil der blive ydet ca.
4,13 mio. EUR sammen med 0,65 mio. EUR, der medfinansieres af regeringen. I en
midtvejsevaluering af projektet, der blev foretaget for nylig, konstateredes det, at andre lande i
regionen med fordel kunne bruge projektet som model. Det konkluderedes i evalueringen, at
PWAS-projektet burde udvides til at omfatte byområder, og at budgettet burde øges. Selv om
projektets resultater var imponerende, var de imidlertid flygtige og skulle konsolideres med
yderligere kapacitetsopbygning, netværksarbejde med andre nationale partnere og større fokus
på lokaleressourcerfor at øgebæredygtigheden.
Institutionsopbygning-forpligtelser2001
AVS-land Mio. EUR
Angola 0,40
Antigua &Barbuda 0,02
Bahamas 0,04
Botswana 5,12
BurkinaFaso 2,8
Burundi 0,08
Cameroun 2,81
Den Centralafrikanske Republik 0,75
Tchad 13,89
Congo(Brazzaville) 2,44
Den Demokratiske Republik Congo 0,58
Djibouti 0,11
Den DominikanskeRepublik 0,02
Ækvatorialguinea 3
Eritrea 0,74
Guinea-Bissau 0,03
Guinea(Conakry) 3,07
Guyana 0,2
Haiti 0,15
Côted'Ivoire 0,23
Kenya 0,54
Kiribati 0,07
Lesotho 0,85
Malawi 1,34
Mali 0,7
Namibia 0,37
Niger 1,99
Rwanda 0,06
Senegal 1,43
SierraLeone 3,22
Salomonøerne 1,28
Surinam 0,16
Tanzania 0,1
Togo 3,07
Zambia 0,08
I alt 51,74
1494.5.7. Makroøkonomisk politik og udvikling af den private sektor
4.5.7.1. Makroøkonomisk politik
Makroøkonomisk budgetstøtte er blevet en integreret del af Fællesskabets finansielle
og faglige samarbejde med AVS-landene. Siden 1992 har Fællesskabet ydet
budgetstøtte for op til ca. 2,604 mio. EUR i 40 AVS-lande. Disse midler blev
hovedsagelig anvendt til at støtte økonomier med betalingsbalanceproblemer. Den
nuværende tilgang går ud på at bistå lande med at ændre den måde, deres økonomier
fungerer på.
I 2001 fortsatte Kommissionen således sin strategi med at knytte sine
budgetstøtteprogrammer til fattigdomslempelse og derved til de strategidokumenter
for fattigdomslempelse, der blev udarbejdet for udviklingslandene. De fleste
budgetstøtteprogrammer omfattede derfor resultatindikatorer, der navnlig var
relaterede til sundhed, uddannelse og forvaltning af offentlige finanser. På det
sidstnævnte område har Kommissionen indgået en aftale med Verdensbanken om at
etablere en fælles trustfond for vurderinger af de offentlige udgifter og den
økonomiske ansvarlighed. Desuden arbejder Kommissionen på at indføre fælles
ordninger med andre donorer med henblik på at gøre donorbistanden til
modtagerlandene mere effektiv.
I 2001 afsatte Kommissionen263 mio. EURtil programmer for direkte budgetstøtte i
AVS-landene. Dengodkendte udbetalinger for over 300 mio. EUR til38 AVS-lande,
der gennemfører strukturtilpasningsprogrammer.
Makroøkonomiskstøtte -strukturtilpasningsprogrammer- forpligtelser2001
AVS-land Mio. EUR
Kap Verde 12,1
Gabon 4,9
Ghana 50,8
Guinea 11,1
Côted'Ivoire 12,8
Jamaica 21,7
Lesotho 18,5
Mali 31,8
Mauretanien 18,3
Niger 3,2
Tanzania 76,1
Vanuatu 1,6
I alt 262,90
Burkina Fasoog den nye tilgang til budgetstøtte
Fra 1997 til 2000 gennemførte det strategiske partnerskab for Afrika (en uofficiel donorgruppe
under ledelse af Verdensbanken) en undersøgelse i Burkina Faso af muligheden for at fastsætte
betingelser for frigivelse af bistand i modtagerlandet (såkaldt "konditionalitet"). Undersøgelsen
blev gennemført under ledelse af Burkina Fasos regering. Den nye tilgang indebærer, at
partnerregeringen tildeles den ledende rolle i reformprocessen, mens donorerne begrænser
deres rolle til at vurdere de resultater, der er opnået med hensyn til økonomisk vækst og
fattigdomslempelse. Der er gjort udstrakt brug af resultaterne af "konditionalitetstesten" i
reformen af Bretton Woods-institutionernes strukturtilpasningsinstrumenter. Et af reformens
vigtigste resultater hvad angår HIPC-landene er, at der er blevet udarbejdet en samlet
udviklingsstrategi, der er beskreveti strategidokumentet for fattigdomslempelse.
150Med hensyn til Burkina Faso er en række donorer (Kommissionen, Nederlandene, Danmark,
Sverige og Schweiz) blevet enige om gøre deres budgetstøtte komplementær ved at anvende de
samme udbetalingsmekanismer, der afpasses efter strategidokumentet for fattigdomslempelse.
Formålet er at nedbringe de omkostninger, som regeringen har ved at have med forskellige
donorer at gøre, og at skabe finansiel gennemsigtighed på mellemlang sigt. Budgetstøtten til
programmet for fattigdomslempelse i 2001 omfattede to former for direkte budgetstøtte. Den
første på 15 mio. EUR var knyttet til de makroøkonomiske rammer og blev udbetalt i
overensstemmelse med IMF's revision af programmet for Burkina Faso. Den anden på 10 mio.
EUR blev udbetalt på grundlag af en række resultatindikatorer fra strategidokumentet for
fattigdomslempelse. På denne måde knyttes den endelig udbetaling til den indsats, der er gjort,
og til gennemførelsen af udviklingspolitikken samt resultaterne med hensyn til
fattigdomslempelse på de vigtigste områder under strategidokumentet for fattigdomslempelse.
Derer hidtilkunopnået beskedneresultater,men processener sat i gang, og aktørerne og deres
ansvarsområderernuklartdefinerede.
4.5.7.2. HIPC-initiativet
I december 1999 vedtog AVS-EF-Ministerrådet to afgørelser om Fællesskabets
deltagelse igældslempelsesinitiativet for stærkt gældstyngede fattige lande (HIPC)98.
Som kreditor bidrager Europa-Kommissionen med 360 mio. EUR til den EIB-
forvaltede HIPC-trustfond, og somdonor vilden bidrage med højst 680 mio. EUR til
denHIPC-trustfond, der forvaltes afVerdensbanken.
Det retlige og praktiske grundlag for gældseftergivelsen fra EU er fastlagt i
rammeaftaler mellem EU og henholdsvis Verdensbanken og Den Europæiske
Investeringsbank. Efter undertegnelsen af disse aftaler blev der i juli 2000 foretaget
en første udbetaling på 250 mio. EUR til Verdensbankens trustfond, og i december
2000 blev der foretaget en første udbetaling på 100 mio. EUR til Den Europæiske
Investeringsbanks trustfond.
Indtil nu har 24 ud af 41 HIPC-lande (hvoraf 34 er AVS-lande) nået deres "decision
point"99og kan derfor modtage interimsgældslempelse under Verdensbankens
trustfond. Verdensbanken og Den Afrikanske Udviklingsbank foretager evalueringen
afbehovene.
I sin egenskab af kreditor foretager EU behovsanalysen. Når landene når deres
"decision point", fastlægger Kommissionen i tæt samarbejde med Den Europæiske
Investeringsbank den samlede udestående gæld til EU for hvert land (herunder
særlige lån og transaktioner med risikovillig kapital). Derefter afgør den, hvilke lån
der kan komme i betragtning tilgældseftergivelse, og aftaler de endeligt udvalgte lån
med de pågældende lande.
Ved udgangen af 2001 havde Kommissionen sendt forslag til gældseftergivelse til
næsten alle lande, der havde mulighed herfor. En anden udbetaling på 250 mio. EUR
blev overført i december 2001 til den HIPC-trustfond, der forvaltes af
Verdensbanken, og en anden udbetaling på 100 mio. EUR blev foretaget til den
HIPC-trustfond, der forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank. Den 31.
december 2001 have kun Uganda, Mozambique og Tanzania nået deres "completion
point" under det udvidede HIPC-initiativ.
98Afgørelsenr. 1/1999og 2/1999af8.12.1999(EFT L103af28.04.2000, s. 0073-0075).
99sehttp://www.worldbank.org/hipc/about/FLOWCHRT4.pdf
151De midler, der frigives ved at eftergive gældsforpligtelserne, anvendes derefter til at
finansiere foranstaltninger til fattigdomslempelse, navnlig idensociale sektor.
4.5.7.3. Udvikling afdenprivate sektor(UPS)
EU's mål er at sikre en bæredygtig økonomisk udvikling på lang sigt. Den private
sektor betragtes som en af drivkrafterne for den økonomiske vækst og derved en
vigtig beskæftigelseskilde iAVS-landene.
Udviklingen af den private sektor er et tværgående område og indgår derfor i
programmeringen afandre sektorer, som f.eks. sundhed, uddannelse og infrastruktur.
Europa-Kommissionens strategi kombinerer støtte på makroniveau (erhvervs- og
investeringsklima), mellemliggende niveau (finansielt og ikke-finansielt) og
mikroniveau (virksomhederskonkurrenceevne).
På makroniveau og mellemliggende niveau kan de nationale og regionale
myndigheder i AVS-landene benytte sig af DIAGNOS, som er program for bistand
til analyser af rammerne for den private sektor med henblik på at fastlægge de
væsentligste hindringer for økonomisk vækst i AVS-landene. Der blev foretaget
diagnosticeringsundersøgelser i mere end 20 AVS-lande i 2001 for at bistå med at
udforme strategier for et stimulerende erhvervsklima for den private sektor. På
mellemliggende niveau og mikroniveau kan private virksomheder og
tjenesteleverandører i AVS-landene benytte sig af EU-AVS-
erhvervsfremmeordningen, der tager sigte på at yde effektive
erhvervsfremmetjenester. Erhvervsfremmeordningen er begyndt at fungere, og ved
udgangen af 2001 var der godkendt mere end 700 projekter til støtte for
virksomheder, tjenesteleverandører og formidlende organisationer i over 60 AVS-
lande. Ud af en gavebistand på i alt 20 mio. EUR var der allerede indgået
forpligtelser for 17 mio. EUR et årindenprogrammets afslutning.
Formålet med PROINVEST er at fremme investeringer og partnerskabsaftaler
mellem nord-syd og syd-syd, og det tager navnlig sigte på at fremme
investeringstjenester. Det samlede budget vurderes til 110 mio. EUR over syv år.
PROINVEST-programmet blev igangsat idecember 2001.
Desudenomfatterde nationale og regionale vejledende programmer for mange AVS-
lande og -regioner tildelinger til udvikling af den private sektor. I Sydafrika er
udviklingen af den private sektor f.eks. et af de vigtigste støtteområder og et godt
eksempel på et område, hvor den økonomiske udvikling bidrager direkte til
fattigdomslempelse. I 2001 blev det besluttet at oprette en facilitet for risikovillig
kapitaltil 59 mio. EUR, som viltilføre den tidligere dårligt stillede økonomi kreditter
og ikke-finansiel støtte. Et andet program til 34 mio. EUR vil styrke den lokale
økonomiske udvikling iSydafrikas nordlige provins.
Med hensyn til regionale initiativer, der træffes under Cotonou-aftalen, blev der i
2001 godkendt et program til 70 mio. EUR med henblik på at støtte romsektoren i
Vestindien. Programmet støtter lokale romproducenter til at konkurrere på et fuldt
liberaliseret spiritusmarked ved at modernisere deres produktionsanlæg, forbedre
deres kapacitet tilat håndtere eventuelle miljøvirkninger, øge deres konkurrenceevneog finde frem til nye markeder. Programmet vil spille en afgørende rolle ved at
styrke en vigtig sektor i de lokale økonomier og dermed bidrage til at skabe
152arbejdspladser samt eksport- og skatteindtægter på grundlag af et stærkt lokalt
ejerskab.
Initiativprogrammet for pesticider omfatter alle AVS-lande og blev udarbejdet som
følge af AVS-EF-Ministerrådets møde i Cotonou i juli 2000. De samlede
programomkostninger beløber sig til 40,1 mio. EUR, hvoraf de 29,1 mio. EUR vil
blive udbetalt af EUF. Det skal hjælpe gartnerisektoren i AVS-landene med at højne
standarderne, så de kan opfylde EU-reglerne, der fastsætter strenge bestemmelser for
det maksimale pesticidrestindhold. Formålet er at skabe en bære- og
konkurrencedygtig privat gartnerisektor iAVS-landene.
Makroøkonomiskstøtte -udvikling afden private sektor- forpligtelser2001
AVS-land Projektets betegnelse Mio.
EUR
Programtilstøtte aferhvervs- og
investeringsfremme2,80
Handelsmessen iHavana 0,19Cuba
Uddannelsesprogramfor virksomhedsledere 1,94
Etiopien Udviklingsprogramformikrovirksomhederogsmå
virksomheder7,00
Støttetil handels- og industriministeriet 0,4
Risikovillig kapital 58,90Sydafrika
Lokaløkonomisk udvikling: NorthernProvince 34,00
Trinidad &
TobagoCaribbeanBusiness Services Ltd 0,9
Rom 70
Trustfonden for vurderinger afde offentlige
udgifter ogdenøkonomiske ansvarlighed1,90
Råvareprisrisici 1,78Alle AVS-lande
Center for virksomhedsudvikling 20,38
I alt 200,19
4.5.8. Sociale sektorer: Sundhed og uddannelse
4.5.8.1. Sundhedssektoren
AVS-landene er meget forskellige med hensyn til den politiske stabilitet og deres
regeringers kapacitet til og indsats for at skabe resultater i sundhedssektoren EU's
indsats har været skræddersyet til den særlige situation i hvert land og har bestået af
en blanding af foranstaltninger under EUF og andre EU-instrumenter (tematiske
budgetposter, samfinansiering med ngo'er osv.).
De igangværende projekter er så vidt muligt blevet nyorienteret mod sektorspecifik
dialog, samlede sektorstrategier og støtte til sektorspecifik programmering og
finansforvaltning. Der er gjort en betydelig indsats for at forbedre kvaliteten af de
gennemførte projekter. Projektforvaltningen har været koncentreret om at øge
gennemførelsestempoet og reducere den tid, det tager at levere bistanden til
modtagerne.
Densamlede støtte på sundhedsområdet til AVS-landene i2001 blev beregnet til 960
mio. EUR (854 mio. EUR under EUF og 107 mio. EUR under EU's budgetpost for
153Sydafrika). Der blev gennemført 139 projekter i 47 lande, heraf 94% under nationale
vejledende programmer og 6% på regionalt eller AVS-plan under EUF.
Da EU's indsats blev tilrettelagt, blev der taget særligt hensyn til de individuelle
landes specifikke behov og forhold, og de blev lagt vægt på adgang til
grundlæggende sundhedstjenester og kapacitetsopbygning. Samtidig der rettet særlig
opmærksomhed mod at nedbringe antallet af adhoc-projekter og samle anmodninger
vedrørende forskellige undersektorer under større globale foranstaltninger, så de
kunne få størst mulig indvirkning.
De nationale projekter omfatter lige fra situationer, der opstår efter kriser (Angola),
genoptagelse af samarbejde gennem en vigtig undersektor (f.eks. støtte til
vaccinationer iNigeria) og iværksættelse af de nye swap-programmer (Mozambique)
til sektorspecifikke ledsageforanstaltninger under projekter for budgetstøtte til
fattigdomslempelse (Ghana). De regionale projekter er koncentreret om at fortsætte
kampen mod onchocerkiasis i Vestafrika gennem samfinansiering af en
donortrustfond, der forvaltes afVerdensbanken og gennemføres af WHO.
EU bidrog til at oprette en samlet fond for bekæmpelse af smitsomme sygdomme,
som f.eks. hiv/aids, tuberkulose og malaria. Der blev lagt særlig vægt på fondens
komplementaritet og sammenhæng med den støtte, der ydes på landsplan gennem
andre finansieringsmekanismer.
EU har også deltaget i drøftelser om, hvordan der kan skabes samarbejde om
projekter på landsplan med FN-agenturer (som f.eks.
Verdenssundhedsorganisationen, FN's Børnefond (UNICEF) og Fond for
Befolkningsaktiviteter (UNFPA) og oprettes et sundhedsnet, der kan samle sektoren,
udveksles erfaringer og udvikle god praksis.
Socialudvikling - sundhed -forpligtelser2001
AVS-land Projektets betegnelse Mio.
EUR
Angola Programforstøttetilsundhedssektoren 25,00
Guinea Supplerende støttetilsundhedssektoren 5,00
Lesotho Støttetilreformafsundhedssektoren 1,80
Mozambique Programforstøttetilsundhedssektoren 30,00
Nigeria Prime - partnerskab for styrkelse af
vaccinationseffektiviteten64,50
Sydafrika Partnerskab for primære sundhedstjenester, herunder
hiv/aids25,00
Swaziland Program for forebyggelse og behandling af hiv/aids 1,96
Zimbabwe Programforstøttetilsundhedssektoren-andenfase 33,00
Regionalt:
VestafrikaBekæmpelseafonchocerkiasis 4,50
I alt 190,76
154Støtte til sundhedssektoreni Ghana
I 1995 iværksatte Sundhedsministeriet en strategi for sektoren som helhed, da det var utilfreds
med de mange vertikale projekter, der alle havde deres egne planer og procedurer. Gennem en
deltagerbaseret proces blev der vedtaget en sundhedsstrategi på mellemlang sigt i 1996, der
efter aftale med partnerne blev omsat til et femårigt arbejdsprogram, der omfatter fastlæggelse
af politikker, gennemførelsesstrategier og ressourcer. EU gik med i denne proces i 1998 med et
bidrag til flerdonorfonden og en aktiv deltagelse i den politiske dialog med regeringen,
civilsamfundet og donorerne. Der blev indgået aftaler om fælles forvaltningsordninger,
overvågning osv. I 2001 stod det klart, at selv om budgettet var begrænset til blot 7 USD pr.
indbygger, og forholdene fortsatvar vanskelige, blev folkesundheden forbedret, og landet havde
f.eks. den laveste børnedødelighed i Vestafrika, og 72,2% af befolkning var DPT3-vaccineret
(difteri, polioog tetanus). Denne hurtige udvikling har givet Ghana nogle af de bedste resultater
i AVS-regionen. Situationen er meget opmuntrende, og denne form for samarbejde kan vise sig
at være den mesteffektive måde atforbedre befolkningens sundhedstilstand på.
4.5.8.2. Uddannelses- og kultursektoren
I 2001 godkendte Kommissionen 8 nye projekter i AVS-landene, der omfattede 98,7
mio. EUR i bistand til uddannelsessektoren. I den forbindelse blev der indgået 7
forpligtelser under de nationale vejledende programmer og et regionalt projekt. Den
finansielle støtte til AVS-landene i denne sektor steg med 38% i forhold til år 2000
ogtog sigte på større projekterogsamlede sektorstrategier.
I denne periode var projekterne koncentreret om at forbedre den nationale
uddannelseskapacitet (Etiopien, Uganda, Stillehavsområdet)ogat yde støttetil almen
grunduddannelse (Gabon, Haiti, Niger). Begge undersektorer er direkte knyttet til
fattigdomslempelse og bidrager til økonomisk vækst, øget demokrati og retsstatslige
principper.
Den samlede uddannelsesstøtte i 2001 er på ca. 540 mio. EUR og omfatter 111
projekter. Størstedelen af støtten tog sigte på mindre projekter, men det forventes, at
de gennemsnitlige forpligtelser vil blive øget og få større virkninger i lande med
gunstige betingelser.
155Socialudvikling - uddannelse - forpligtelser2001
AVS-land Projektets betegnelse Mio. EUR
Kapacitetsopbygning 0,74 Etiopien
Programfor udvikling afuddannelsessektoren 23,00
Gabon Almengrunduddannelse 5,00
Haiti Almengrunduddannelse 28,00
Kiribati Erhvervsuddannelse 6,40
Niger Almengrunduddannelse 8,70
Uganda Menneskelige ressourcertilsundhedsvæsenet 17,00
Regionalt:
StillehavetUniversityoftheSouthPacific/programfor
udvikling afmenneskelige ressourcer5,00
I alt 93,84
Programfor udviklingafde menneskelige ressourcer i Papua NyGuinea
Regeringen i Papua Ny Guinea forberedte i 1990'erne omfattende uddannelsesreformer, der
skulle tage fat på landetsstørste problemer hvad angår menneskelige ressourcer. Under 7. EUF
var menneskelige ressourcer en målsektor for EU-støtten, der bl.a. tog sigte på forbedring af
universitetsuddannelsen, udvidelse af ungdomsuddannelserne, erhvervsuddannelse og
internationalelegatophold.
Under 8. EUF prioriteresde menneskelige ressourcer også højt, og der er afsat 24 mio. EURfor
en periode på fem år (indtil marts 2004). Med dette program sikres EU's fortsatte støtte på
området med henblik på at højne undervisningskvaliteten, øge antallet af studerende (særlig
piger) og udvikle denerhvervsfaglige uddannelse.
Anlægsinvesteringerne er hovedsagelig rettet mod opførelse og renovering af bygninger. Under
programmet vil der også blive leveret udstyr og undervisningsmaterialer til syv
faguddannelsescentre, lærerseminarer og universiteter. Der vil både blive givet undervisning til
offentlige og private institutioner samt til nye lærere. Ud over undervisningen i landet er der
bevilget120legatophold i udlandet.
EU-Vanuatu-programmet for uddannelsesudvikling
Vanuatu er en Stillehavsøstat med ca. 200 000 indbyggere. Siden statens uafhængighed i 1980
har regeringen gjort uddannelse til sin første prioritet og har afsat 26% af det samlede
statsbudget til områdeti2001.
Kommissionen har i stigende grad indføjet denne prioritet i de forskellige Lomé-konventioner.
Det nuværende EU-Vanuatu-program for uddannelsesudvikling finansieres under 8. EUF og
blevindledti september1999. Projektetfinansiererbådeforbedringer af skoleinfrastrukturerne
og læreprocessen. 18 skoler på det nederste sekundærtrin (8 fransksprogede og 10
engelsksprogede), der har kapacitet til ca. 2 500 elever, vil blive ombygget og/eller istandsat.
Ved Vanuatus lærerseminarium vil der blive indrettet et bibliotek, undervisningsfaciliteter og
elevindkvartering. For at sikre den optimale udnyttelse af de nye faciliteter ydes der også støtte
til kapacitetsopbygning, styrkelse af skoleledelsen, undervisning på stedet af
lærere/vejledere/inspektører og nye undervisningsmaterialer. Projektet vil blive afsluttet i
august 2002.
Desuden godkendte Kommissionen en støtte på 9,5 mio. EUR til en række kulturelle
projekter tilfremme afdenkreative kapacitet og kulturelle identitet iAVS-landene.
156Socialudvikling - kultur- forpligtelser2001
AVS-land Projektets betegnelse Mio. EUR
Angola Film: Na cidade vazia 0,30
Cameroun Decentraliserede kulturelle initiativer 0,25
Den
Centralafrikans
ke RepublikFilm: Le silence de la forêt 0,40
Tchad Film: Abouna 0,30
Decentraliserede kulturelle initiativer 1,60
Film: Circus Baobab 0,10
Film: Paris selonMoussa 0,30Guinea
(Conakry)
Film: Le fleuve comme une fracture 0,30
Decentraliserede kulturelle initiativer 1,90 Côte d'Ivoire
Film: Independence Chacha 0,16
Mali Film: Kabala 0,18
Erhvervsuddannelse inden for fransksproget
r a di oogf j e rn s y n0,64
Film: Vie de femmes 0,10Regionalt:
Vestafrika
4thmeeting ofphotography– Bamako 0,15
Ungdomsfestival: Mandingue 0,12
Choreographydays: Madagaskar 0,21
Internationalfilmfestival: Abidjan 0,05
Film: The woodencamera 0,30Alle AVS-
lande
Finansielstøttetil11 film 2,10
I alt 9,46
Samarbejde med Sydafrika
Der ydes støtte til uddannelse i Sydafrika under det europæiske genopbygnings- og
udviklingsprogram(ERDP) med finansiering fra EU-budgetpostenfor Sydafrika.
Mellem 1995 og 1999 blev der godkendt 12 uddannelsesprojekter, der i alt udgjorde
en finansiel forpligtelse på ca. 180 mio. EUR. Heraf er ca. 40% afsat til
kompetenceudvikling og voksenundervisning, 10% til folkeskoleundervisning og
udviklingen i de tidlige barndomsår, 20% til videregående uddannelse og resten
hovedsagelig til "policy"-støtte i overensstemmelse med Sydafrikas behov og
præferencer ide første år efter Apartheid-styret. I 2001 udbetalte EU 27 mio. EUR til
disse projekterog øgede deres samlede udbetalingsrate til60%.
Mikroprojekterog flygtninge
For at kunne imødekomme behovene i lokalsamfundene har EU fortsat deltaget i
finansieringen af lokale mikroprojekter. I 2001 blev der især lagt vægt på projekter
med aktiv lokal deltagelse, der har en positiv økonomisk og social indflydelse på
tilværelsen i lokalsamfundene. Lande med flygtningeproblemer blev prioriteret højt.
EU har så vidt muligt forsøgt at øge flygtninges muligheder for selvforsyning,
integration eller reintegration.
157Socialudvikling - mikroprojekterog flygtninge - forpligtelser2001
Instrument: Mikroprojekter(forpligtelser2001)
AVS-land Projektets betegnelse Mio.
EUR
DenCentralafrikanske
RepublikProgramfor mikroprojekter 2,00
Congo
(Brazzaville)Programfor mikroprojekter 1,84
Mozambique Støttetilsamordning afmikroprojekter 0,36
Niger Fødevaresikkerhed og konsolidering af
fredsprocessen0,77
I alt 4,97
Målgruppe: Flygtninge (forpligtelser2001)
AVS-land Projektets betegnelse Mio.
EUR
Angola Faglig bistand tilprogrammering afart. 255 0 ,03
Støttetildenøkonomiskeogsocialereintegrationaf
flygtninge1,50
Reintegrationafunge fordrevne personer ogtidligere
soldater0,75Congo
(Brazzaville)
Reintegration iskolesystemet ogbekæmpelse af
hiv/aids og narkotika0,75
Reintegrationog selvforsyning for fordrevne personer
-K i n s a n g a n i4,40
Reintegrationafkrigsfordrevne 0 ,74Den
Demokratisk
e Republik
Congo Reintegrationog selvforsyning for fordrevne personer 8 ,30
Liberia Programfortilbagevendtes ogfordrevnes reintegration 25 ,00
I alt 41,47
4.5.9. Tværgående emner
4.5.9.1. Europæisk initiativ for demokratiog menneskerettigheder (EIDHR)
I 2001 har EIDHR støttet projekter i AVS-landene til ca. 19 mio. EUR, hvoraf 6,5
mio. EUR blev tildelt 9 projekter til fremme og beskyttelse af menneskerettigheder.
925 000 EUR blev afsat til et projekt for Benin, Gambia, Burkina Faso, Nigeria,
Mali, Etiopien, Tanzania og Egypten til støtte af en kampagne mod omskæring af
kvinder. Et andet projekt til 867 000 EUR tager sigte på at fremme kvinders
rettigheder i Vestafrika (Togo, Senegal, Nigeria, Mali, Ghana, Burkina Faso og
Benin).
158Støtte til det afrikanske universitetsprogram(kandidatgrad)
indenfor menneskerettighederog demokratisering
Under dette program uddannes unge med en kandidatgrad med det formål at give dem en solid
uddannelse i normer, institutioner og mekanismer til beskyttelse og fremme af
menneskerettigheder og demokrati og give dem de forskningsmæssige og operationelle
færdigheder, de bør have før arbejdslivet. Det lægger vægt på den regionale indfaldsvinkel til
uddannelse i menneskerettigheder. 30 studerende fra en lang række afrikanske lande deltager i
programmet og tilbringer de første seks måneder på Centre for Human Rights i Pretoria, hvor de
har forelæsninger på højt niveau om menneskerettigheder. Herefter inddeles de i fire grupper,
som fordeles på de deltagende universiteter, hvor de tilbringer de sidste seks måneder af året. De
deltagende universiteter er: Centre for Human Rights ved Pretoria University; Makerere
University i Uganda; University of the Western Cape (Sydafrika); University of Ghana og
Catholic UniversityofCentralAfrica(Cameroun). Der er afsat1,3 mio. EUR til projektet.
Andre initiativer omfatter et projekt iBenin og Mozambique, der skal forbedre børns
levevilkår og øge respekten for deres rettigheder (henholdsvis 797 000 EUR og
300 000 EUR), og et mediestøtteprogram til 704 000 EUR, der skal fremme
menneskerettighederne under fredsprocessen iSierra Leone.
Der er tildelt ca. 6 mio. EUR i støtte til den demokratiske proces og de retsstatslige
principper, dvs. støtte til ansatte i Transparency International med henblik på at
udvikle metoder for bekæmpelse afkorruption og støttetil uafhængige medier. I Den
Demokratiske Republik Congo er der iværksat et projekt til1,2 mio. EUR til fremme
afretsstaten ved at styrke dialogen mellem regeringen og civilsamfundet. Der er ydet
440 000EUR istøttetilden internationale domstoliTanzania, der søger at fastlægge
ansvaret for folkedrabet iområdet omkring De StoreSøeri1994.
I Cuba skal et projekt til 500 000 EUR bidrage til at gøre samfundet mere
pluralistisk, demokratisk og åbent og især sikre uhindret adgang tiloplysninger og friudveksling af idéer mellem cubanske intellektuelle på øen og eksilcubanere rundt
omkring iverden.
En af de vigtigste prioriteter for EIDHR er støtte til konfliktforebyggelse og
genoprettelse af fred blandt civilbefolkningen. I 2001 støttede EIDHR 5 projekter i
Afrika til i alt næsten 3 mio. EUR. Disse projekter vil blive udviklet i:
•Sudan for at støtte fredsprocessen ved at fremme dialogen mellem de sudanesiske
parter om konkrete forhandlingspunkter, der ligger uden for de officielle
mæglingsrammer (500 000 EUR)
•Somalia, hvor 600 000 EUR er blevet afsat til at iværksætte en konsensusbaseret
proces til at fastlægge og opstille prioriteter for genopbygnings- og
udviklingsbehovene og stille forslag til forbedring afpolitik og praksis
•Den Demokratiske Republik Congo for at styrke dialogen mellem
lokalsamfundene iKivu-provinserne (500 000 EUR)
•Rwanda, hvor et projekt skal lette retsprocedurerne efter folkedrabet for at gøre
det muligt at vende tilbage til fredelige tilstande igen (670 000 EUR)
•Sierra Leone for at bistå med at reintegrere fordrevne unge og kvinder i deres
egne samfund.
159EIDHR har støttet overgangen til demokrati og valgovervågning i adskillige
afrikanske lande, f.eks. Zambia (præsident-, parlaments- og lokalvalg i 2001 -
570 000 EUR) og Togo (forventet parlamentsvalg i foråret 2002 - 527 000 EUR) (se
også punkt 4.5.6. om menneskerettigheder, demokrati, god regeringsførelse og
kapacitetsopbygning/valg idettekapitel).
4.5.9.2. Ikke-statslige aktørerogngo-aktiviteter
Ikke-statslige aktørers rolle i partnerskabet
Cotonou-aftalen indeholder nye bestemmelser om fremme af deltagerbaserede
tilgange for at sikre inddragelse af civilsamfundet og de økonomiske og sociale
aktører. Dette omfatter oplysning om partnerskabet og konsultationer med
civilsamfundet omøkonomiske, socialeog institutionelle reformer ogpolitikker, som
EU foreslår at støtte. Desuden er der rettet ny opmærksomhed mod at lette ikke-
statslige aktørers deltagelse i gennemførelsen af programmer og projekter og give
demfinansielle ressourcer og støttetilkapacitetsopbygning.
En indledende vurdering af, hvilke fremskridt der er gjort med at gennemføre disse
bestemmelser i programmeringsprocessen, viser, at der i 42 ud af de 50 lande, for
hvilke der er udarbejdet udkast til landestrategidokumenter, blev ført konsultationer
med ikke-statslige aktører (ISA). I 25 ud af disse 42 lande blev udkastene til
landestrategidokumenterne ændret efter konsultationerne.
Der er fastlagt forskellige former for strategier med henblik på at inddrage ISA'er i
samarbejdet fremover. I en række lande går responsstrategien ud på at styrke
ISA'ernes deltagelse i alle områder af EU-samarbejdet og med forskellige midler
(integration). I andre lande er der hovedsagelig tale om at inddrage ISA'erne i de højt
prioriterede områder. En tredje form for strategi går ud på at støtte ISA'er på ikke-
prioriterede områder, enten som et middel til at målrette indsatsen mod fattige
befolkningsgrupper eller som et bidrag til god regeringsførelse og
konfliktforebyggelse.
Med hensyn til finansiering stilles der i 26 landeprogrammer forslag om at yde
direkte støttetilISA-kapacitetsopbygning eller anden form for støtte. I alt beløber de
midler, der forslås tildelt direkte til ISA'er i disse lande, sig til ca. 130 mio. EUR ud
af en samlet programstøtte på ca. 3 mia. EUR. Kriterierne for at være berettiget til
ISA-finansiering er imidlertid kun blevet drøftet med den nationale
anvisningsberettigede i 12 lande (Gambia, Gabon, Kiribati, Jamaica, Saint Lucia,
Tchad, Vanuatu, Zimbabwe, Burkina Faso, Guyana, Sao Tome og Botswana).
Endelig omtaler 31 ud af 50 landestrategidokumenter ordninger for fremtidig
konsultationogovervågning.
160Støtte tilkommunalt udviklingsprogrami Vest-og Centralafrika
Den vest- og centralafrikanske forvaltningsorganisation for det kommunale udviklingsprogram
(PDM) er en sammenslutning af nationale organisationer og lokale myndigheder, kommuner og
samfund samt ikke-statslige organisationer, der arbejder med lokale og kommunale
udviklingsinitiativer i Vest- og Centralafrika. Den tager navnlig sigte på at øge
gennemførelseskapaciteten i større byzoner. De to vigtigste aktiviteter går ud på at styrke den
lokale gennemførelseskapacitet og uddanne ca. 60 kommunalt ansatte (1998 til 2001).
Uddannelsesaktiviteterne har givet meget gode resultater, og det samme har iværksættelsen af
et program, der tager sigte på at styrke kapaciteten i nationale organisationer af lokalpolitikere
og støtte etableringenafenafrikanskkommunalbevægelse på subregionalt og kontinentalt plan.
Dette opfølges på stedet som led i uddannelsesforløbet for de lokale myndigheder. Canadian
International Development Agency (CIDA), Verdensbanken, det franske udenrigsministerium,
den franske region Ile-de-France og Canadian Municipalities’ Federation deltager i dette
projekt.
4.5.9.3. Kønsaspektet
Som i alle andre regioner er kønsaspektet en af drivkræfterne bag EU's indsats i
AVS-landene. Hvor det er relevant, hvilket vil sige i langt de fleste tilfælde,
fastlægger programmer og projekter udtrykkeligt, hvilken rolle kvinder, unge piger
og børn spiller i processen. Dette indebærer at gøre kvinder til målgruppe for støtte,
konsultere den kvindelige befolkning under projektforberedelsen, undersøge, hvor
aktivt kvinder deltager i gennemførelsen, samt foreslå løsninger på eventuelle
hindringer for, at kvinder får adgang til resultaterne. Der tages hensyn til
kønsaspektet ialplanlægningafEU-støtte.
4.5.10. Handel og udvikling
Siden 1975 har der eksisteret ikke-gensidige handelspræferencer for AVS-landene,
og forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler med AVS-subregioner er
også under forberedelse. For at nå målene i de økonomiske partnerskabsaftaler må
AVS-landene integrere disse aftaler i deres udviklingsstrategier. EU vil for sin del
støtte strategier, der supplerer de økonomiske samarbejdsaftaler, gennem
udviklingsbistand somfastsat iCotonou-aftalen.
4.5.10.1.Udviklingsbistand og økonomiske partnerskabsaftaler
Sammenhængen med udviklingssamarbejdet vil spille en stor rolle i forhandlingerne
om de økonomiske partnerskabsaftaler, ikke kun hvad angår kapaciteten til at føre
forhandlinger, men også med hensyn til evnen til at gennemføre de nye aftaler og
dermed øge samhandelen.
Den nødvendige forhandlingskapacitet
Mange AVS-lande og -regioner har ikke den nødvendige kapacitet til at indlede
omfattende handelsforhandlinger. Samtidig skal de imidlertid, uafhængigt af de
økonomiske partnerskabsaftaler, også deltage i multilaterale, regionale og bilaterale
forhandlinger. De økonomiske partnerskabsaftaler bidrager ikke til at forværre denne
situation, men kan tværtimod yde betydelig støtte til AVS-landene og -regionerne.
Under programmerne for regionalstøtte er der i overensstemmelse med Cotonou-
aftalen afsat betydelige midler til at styrke den analytiske og forhandlingsmæssige
kapacitet ide regionale organisationer ogimedlemsstaterne.
161Støttetilhandelsudvikling
Generelt set er det nødvendigt at integrere handel i udviklingssamarbejdet, og det er
også et væsentligt element i Cotonou-aftalen. Handelsaspektet bør tillægges en større
rolle i programmerne for udviklingssamarbejde inden for bl.a. makroøkonomisk
støtte, transport og støtte til den private sektor. Det første skridt i denne retning har
været at integrere handelsspørgsmål i de nationale og regionale strategidokumenter
under 9. EUF. Desuden er der (eller vilder blive) iværksat en række programmer for
samtlige AVS-lande, der skalløse problemet med handelshindringer idisse lande. De
økonomiske partnerskabsaftaler vil styrke denne proces ved at skabe sammenhæng
mellemhandelsforhandlinger ogprogrammerne for udviklingsbistand.
EU-støtte tilhandelspolitikken i AVS-landene
–AVS-landenes forhandlingskapacitet i WTO og i forbindelse med økonomiske
partnerskabsaftalerskal styrkes.
–Hidtil er der iværksat særlige AVS-støtteprogrammer under WTO og de økonomiske
partnerskabsaftaler for henholdsvis 10 og 20 mio. EUR med henblik på undersøgelser og
koordineringsmøder. Fra og med juli 2002 vil programmerne imidlertid blive
koordineret i Bruxelles gennem et styringsudvalg og blive iværksat på grundlag af AVS-
landenesanmodninger ombistand.
–Der bør ydes støtte til at sikre AVS-landenes tilstedeværelse i Genève, hvor WTO-
aktiviteternefindersted.
–Der er anvendt 1,4 mio. EUR til et nyt AVS-lokalkontor i Genève, der vil blive åbnet i
januar 2002, og somskalfungeresomkontaktpunkt.
–AVS-partnerne skal bistås med at opfylde EU's sundhedsmæssige og fytosanitære
standarder:
–I juli 2001 blev der iværksat et femårigt pesticidprogram for AVS-landene til 29 mio.
EUR. Programmet omfatter information/kommunikation, regulering, bedste praksis
(indførelse afpassende kvalitetskontrolordninger)og kapacitetsopbygning100.
–Der bør ydes bistand til AVS-landenes integreringi verdenshandelen.
–Under AVS-handelsministrenes møde i november 2001 foreslog Kommissionen, at der
oprettes en facilitet på 50 mio. EUR til støtte for AVS-landenes integrering i
verdenshandelen, så snart midlerne under 9. EUF bliver tilgængelige. Desuden er der
afsat ca. 350 mio. EUR til regional integration og handelsrelateret faglig
bistand/handelsmæssig kapacitetsopbygning over den kommende femårige
programmeringsperiode. Handelsrelateret støtte kan også indgå som en ikke-prioriteret
sektor i de nationale vejledende programmer, hvis AVS-myndighederne anmoder herom.
4.5.11. Sammenhæng med andre politikker
Handels- og investeringsliberalisering kan spille en vigtig rolle for den økonomiske
vækst. EU's mål er at integrere udviklingslandene i verdensøkonomien på basis af
den udviklingsdagsorden, der blev vedtaget i Doha, og som skaber sammenhæng
mellem handel og udvikling i det multilaterale handelssystem. EU yder desuden
betydelig handelsrelateret faglig bistand med henblik på at styrke partnerlandenes
juridiske, lovgivningsmæssige og institutionelle kapacitet påområdet.
Inden for rammerne af WTO har EU været en stærk fortaler for multilaterale
handelsforhandlinger, der er koncentreret om udviklingslandenes behov og
interesser.
100Se www.coleacp.org.
162Under Cotonou-aftalen vil der blive ydet bistand inden for handelsanliggender på
nationalt, regionalt og horisontalt (for alle AVS-lande) plan. Der er afsat 10 mia.
EUR til førstnævnte bistand samt ca. 260 mio. EUR til regionale foranstaltninger. De
horisontale programmer omfatter en WTO-støtteforanstaltning til 10 mio. EUR og et
støtteprogram til 20 mio. EUR med henblik på at sætte AVS-landene i stand til at
indlede forhandlingerne omde økonomiske partnerskabsaftaler.
4.5.12. Samarbejde med andre donorer i regionen
Den samlede sektorstrategi betyder, at donorerne i stigende grad forener deres
ressourcer i stedet for at træffe individuelle foranstaltninger. I Cotonou-aftalen
lægges der endvidere vægt på samarbejde mellem donorerne, og dette kommer til
udtryk i større koordination, især i partnerlandene selv. EU har indgået forskellige
rammeaftaler med bilaterale og multilaterale donorer, som f.eks. den aftale, der blev
indgået med Italien i 1985, og som er blevet fornyet indtil marts 2003. Under denne
aftale har EU indgået forpligtelser for 140 mio. EUR. Af andre eksempler kan
nævnes:
•Det fælles program for vurderinger af de offentlige udgifter og den økonomiske
ansvarlighed
Det er et program til 2 mio. EUR, der finansieres gennem en trustfond. Det er
iværksat i samarbejde med Verdensbanken og er åbent for bidrag fra andre
donorer. Det skal forbedre regeringsførelsen, bekæmpe korruption og gøre
forvaltningen af de offentlige udgifter i AVS-landene mere effektiv ved at sætte
mål for udviklingen, især med hensyn til fattigdomslempelse. Gennem metodiske
undersøgelser med henblik på at fastlægge egnede resultatindikatorer og fælles
vurderinger af offentlige udgifter bør forvaltningen af de offentlige midler kunne
forbedresbetydeligt.
•Forsøg med håndtering afråvareprisrisici: Verdensbankens trustfond.
I juli 2001 blev der indgået en finansieringsaftale med henblik på finansiering af
udviklingen af otte forsøgsprototyper for instrumenter til håndtering af
råvareprisrisici i AVS-landene. Formålet med initiativet er at udvide de
prisgarantimekanismer, der findes i de udviklede lande, til at omfatte
udviklingslandene med henblik på at reducere risikoen for kraftige fald i priserne
på de vigtigste råvarer (kaffe, kakao, bomuld, sukker osv.), især til fordel for
fattige landbrugere.
Fællesskabet vil i alt bevilge 1 737 600 EUR til AVS/EU-trustfonden for håndtering
af råvareprisrisici, der skal forvaltes af Verdensbanken med det formål at udvikle
forsøgsprototyper.
Nedenfor gives enrække kortfattede eksempler på samfinansierede aktiviteter.
163Liste oversamfinansieringsordninger, derergennemført i 2001
AVS-
land/
regionProjektets
betegnelseSamfinansierings-
partnerSamfinan-
sierings-
typeMio.EUR
Sierra
LeoneRehabiliterings-
og bosættelses-
programTyskland, Sverige,
Det Forenede
Kongerige, Italien,
Nederlandene,
USA, Schweiz,
Canada, Norge,
VerdensbankenTo
indbetalinger
til en
flerdonor-
trustfond, der
forvaltes af
Verdens-
bankenEU: 10
Andre: 35
Vestafrika Program for
landbrugs-
forskningFrankrig, Det
Forenede
Kongerige,
Belgien,
Nederlandene,
USASideløbende EU: 12
Andre:
10,36
Somalia Pan-afrikansk
kontrol med
dyresygdommeItalien Fælles EU: 72
Italien: 1
Tchad Vandforsyning i
landdistrikterne,
"OuadaiBiltine"Tysklandog
FrankrigFælles EU: 2
Tyskland:
5
Frankrig:
5
Alle AVS-landeTrustfonden for
vurderinger af
de offentlige
udgifter og den
økonomiske
ansvarlighedVerdensbanken Indbetaling til
en
enkeltdonor-
trustfond, der
forvaltes af
Verdens-
bankenEU: 1,95
Verdens-
banken: 2
Alle AVS-
landeAVS/EU-
håndtering af
råvareprisrisiciVerdensbanken Indbetaling til
en flerdonor-
trustfond, der
forvaltes af
Verdens-
bankenEU: 1,74
4.5.13. EIB-lån
Den Europæiske Investeringsbank (EIB) tager sigte på at fremme den økonomiske
vækst i AVS-landene og deres integration i verdensøkonomien101. Under Cotonou-
aftalen er fokus rettet mod den private sektor som den væsentligste drivkraft for
økonomisk vækst. Dog kan levedygtige indkomstskabende projekter i alle
økonomiske sektorerkomme ibetragtning.
101Sehttp://www.eib.org/lending/acp/index.htm.
164Investeringsfaciliteten er et nyt instrument, der vil erstatte "risikokapital" og stille
yderligere finansielle ressourcertilrådighed fra 9. EUF. Investeringsfacilitetenvil:
•blive forvaltet i overensstemmelse med kommercielle principper, så den er
finansielt bæredygtig
•være en fond med revolverende midler, der vil blive investeret i nye projekter,
samt
•sikre AVS-landenes fremtidige adgang tilressourcerne.
Andre EIB-finansierede lån vil fortsat være tilgængelige sideløbende med
investeringsfaciliteten.
Nogle projekthøjdepunkteri 2001
Der blev afsat 144 mio. EUR til Tchad-Cameroun-rørledningsprojektet102, heraf
88 mio. EUR fra EIB og 56 mio. EUR fra EUF (risikokapitalressourcer). Tchad-
Cameroun-rørledningen indgår i et bredere integreret olieudviklings- og
rørledningsprojekt, der støttes af Verdensbanken og internationale olieselskaber.
Projektets miljømæssige og sociale aspekter blev gennemgået i tæt samarbejde med
Verdensbanken.
Der blev anvendt 50 mio. EUR på N4-betalingsmotorvejen i Sydafrika103.P r o j e k t e t
er envigtig delaf betalingsmotorvejsnettet inord- og vestgående retning fra Pretoria.
EIB bistod med at skaffe finansiering i rand, så bygherren ikke behøvede at løbe
valutarisici iforbindelse med dette vigtige sydafrikanske OPP-projekt.
Der blev anvendt 15 mio. EUR på mikrofinansieringsinitiativer, der blev kanaliseret
gennem særlige mikrofinansieringsfonde. Bankens måler at bistå disse fonde med at
udvikle og nå en kommerciel modenhed og finansiel bæredygtighed. Initiativerne vil
blive samfinansieret med andre donorer og eventuelt blive kombineret med tilskud
fra andre kilder med henblik på institutionsopbygning.
EIB-lån tilAVS-landene og Den Sydafrikanske Republik1997-2001
Sektor
(Mio. EUR)AVS
(1997-2001)AVS
2001Sydafrika(1
997-2001)Sydafrika20
01
Energi 655 260 102 -
Transport og
telekommunikation191 16 145 50
Miljø 159 69 45 -
Industriog
tjenesteydelser307 48 25 -
SMV'er (samlede
lån)584 127 459* 100*
I alt 1 896 520 776 150
* Omfatter også støttetil mindrekommunaleinfrastrukturplaner
102Betegnet som "Oil and Gas deal of the Year" af Project Finance International magazine og "Project
FinanceLoan oftheYear 2001"afInternational Financing Review.
103Betegnetsom"InfrastructureDealoftheYear"afProjectFinanceInternationalmagazine.
1654.5.14. ECHO
I 2001 var AVS-landene de største modtagere af humanitær bistand fra ECHO med
et samlet beløbpå 173,32 mio. EUR. I Afrika fandt den mest omfattende krise fortsat
sted i området omkring De Store Søer, og der blev bevilget 35 mio. EUR til Den
Demokratiske Republik Congo, 32 mio. EUR til burundiske flygtninge iTanzania og
20 mio. EUR til Burundi selv. Desuden modtog hundredetusinder af flygtninge,
internt fordrevne personer og andre lokale sårbare befolkningsgrupper på hele
kontinentet livsnødvendig nødhjælp fra ECHO's partnere under yderst vanskelige
forhold.
Selv om den politiske udvikling i mange modtagerlande giver anledning til alvorlig
tvivl om, hvorvidt der er udsigt til en langsigtet forbedring af den humanitære
situation, kander dog ses enrække positive tegn(f.eks. stabiliseringen iVestafrika).
ECHO formåede at forbedre sin bistand til AVS-landene ved at stille størsteparten af
midlerne tilrådighed i begyndelsen af 2001, således at der hurtigt kunne reageres og
finjusteres på strategien iårets løb.
ECHO's finansieringsafgørelseri 2001
AVS-land Mio. EUR
Angola 9
Burundi 20
Burkina Faso og Tchad 2,55
Vestindien/Stillehavet (herunder "katastrofeberedskab") 3,88
DenCentralafrikanske Republik 1
DenDemokratiskeRepublikCongo 35
Eritrea 7
Etiopien 9,2
Kenya 4.6
Madagaskar 0,9
Mozambique 2,84
Sierra Leone, Guinea Conakryog Liberia 20,6
Somalia 1,7
Sudan 17
Tanzania 32,15
Zimbabwe 0,5
ECHO Flight (baseret iAfrika med henblik på
nødhjælpsfordeling)8,4
I alt 176,32
4.5.15. Overvågning i AVS-landene
I 2000 etablerede Kommissionen et forbedret resultatorienteret overvågningssystem
for ALA104/MED/AVS- og Balkanregionen, som bygger på Kommissionens
mekanismer for forvaltning af projektforløbet. Systemet blev afprøvet i 2001. Nu
hvor prøvefasen er overstået, kan Kommissionen få indsigt i, hvad der har fungeret
godt, og hvad der kræver betydelig forbedring i denne region. Kapitel 1 (punkt 1.4)
104Asien og Latinamerika
166giver yderligere oplysninger omdet resultatorienterede overvågningssystem. Det nye
overvågningssystemvil være driftsklart fra og med 2002.
I 2001 er der aflagt besøg i forbindelse med 173 projekter (hvoraf 18 blev besøgt
igen) i 23 AVS-lande. Dette omfatter en samlet EU-finansiering på 1 902,9 mio.
EUR, hvoraf de vigtigste sektorer var infrastrukturer og økonomiske tjenester (36%)
samt økonomisk og institutionelopbygning, civilsamfundet og sociale infrastrukturer
og tjenester (15%). Den samlede vurdering af projekterne i regionerne var på 2,55,
hvilket er lidt højere end dengennemsnitlige vurdering på 2,5.
De mest positive aspekter synes forholdsmæssigt at være øget effektivitet og
indvirkning. De miljømæssige og tekniske aspekter var også positive, mens
økonomiske og finansielle faktorer og aspekter var nogle af svaghederne, især hvad
angår aktualitet. Analysen af projektets resultater på regionalt plan skal imidlertid
behandles med forsigtighed (se punkt 1.4).
4.5.16. Konklusioner og perspektiver
Formålet med EU's udviklingsbistand vil fortsat være at nå
Millenniumudviklingsmålene (både i AVS-landene og i andre regioner). Dette
forudsætter en frugtbar dialog med de nationale myndigheder om udviklingen af
samlede sektorstrategier og tæt samarbejde med EU's medlemsstater og andre
partnere inden for rammerne af Cotonou-aftalen og reformen af forvaltningen af
EU's bistand tiltredjelande.
For modtagere og repræsentanter for civilsamfundet i AVS-partnerlandene er den
nye tilgang til programmeringen - som indebærer en rationalisering af
samarbejdsinstrumenterne og indførelse af et "rullende program" - en enestående
mulighed for at indtage en mere aktiv tilgang til og få bedre kontrol med den
værdifulde udviklingsbistand. Der er imidlertid en "pris at betale" i form af større
disciplin og et klart behov for at afse nogle de få uddannede menneskelige ressourcer
tilforvaltningsopgaver.
For EU's medlemsstater er den nye tilgang en god mulighed for at kunne gøre reelle
fremskridt med at skabe komplementaritet, hvilket indtil nu har været mere
indlysende i teorien end i praksis. Den naturlige konsekvens bliver, at de også må
acceptere radikale ændringer af arbejdspraksis, informationsudveksling og
konsultationsformer, hvis de gensidigt accepterede frister i den nye aftale skal nås.
Resultaterne af forhandlingerne om den nye interne aftale vil vise, i hvilken
udstrækning de nødvendige ændringer afpraksis kan føres ud ilivet.
Det kan ikke understreges nok, at hvis den nye tilgang til "rullende programmering"
skal blive omkostningseffektiv i det lange løb for alle berørte parter, vil det
uundgåeligt umiddelbart kræve en betydelig ekstra indsats for at sikre den samme
kvalitet og levedygtighed som i det oprindelige programmeringsarbejde. Når dette er
opnået, og gennemførelsesprocessen er fuldstændig knyttet til den indledende
programmering af landestrategidokumenterne, vil den løbende forvaltningsproces
blive lettereogforhåbentlig mere fleksibelog effektiv for allede berørteparter.
1674.6. Asien
4.6.1. INDLEDNING
I begyndelsen af september 2001, inden katastrofen den 11. september 2001 var
indtruffet, fremhævede Kommissionen, at det er hævet over enhver tvivl, at Asien
spiller en stor rolle for EU både økonomisk, politisk og kulturelt og i relation til de
store regionale og globale opgaver såsom bekæmpelse af fattigdom, miljøbeskyttelse
og sikring af demokrati. Denne analyse er blevet endnu mere relevant i lyset af de
udfordringer, der for os alle er blevet en tydelig konsekvens af terrorangrebene på
World Trade Centre i New York og Pentagon i Washington, og hvoraf mange
vedrører EU's forbindelser med Asien, navnlig hvad angår kampen mod terrorismen,
virkningerne af religiøs fundamentalisme og som en direkte konsekvens de nye
udfordringer iforbindelse med genopbygningen iAfghanistan.
Den 4. september 2001 vedtog Kommissionen en ny strategisk ramme for EU's
forbindelser med Asien og dets subregioner i det kommende tiår. Den nye strategi er
primært baseret på de centrale målsætninger om at styrke EU's politiske og
økonomiske tilstedeværelse i regionen, så den afspejler et udvidet EU's voksende
globale vægt105.
Asien rummer 56% af verdens befolkning (og 66% af verdens fattige) og tegner sig
for 25% af verdens BNI, en gradvist stigende procentdel på 27,5% af EU's import
(mod 26,9% i 1997) og en relativt konstant andel på 17,6% af EU's eksport mellem
1997 og 2000. Det har resulteret i en kraftig vækst i Asiens handelsoverskud i
forhold til EU fra 33,1 mia. EUR i 1997 til 118,1 mia. EUR i 2000. Asien er EU's
største handelspartner, hvad angår importen, og det næststørste marked for vor
eksport. Med hensyn til direkte udenlandske investeringer har Asien imidlertid ikke
genvundet sin markedsandel af EU's direkte udenlandske investeringer siden den
økonomiske krise i Asien og har mellem1997 og 2000 kun fået gennemsnitligt 6,6%
afEU's direkte udenlandske investeringer106.
4.6.1.1. Enregionaldialog under udvikling
Europa-Kommissionens politiske dialog med regionen har siden 1994 udviklet sig
ganske betydeligt med nye topmødedialoger med de asiatiske partnere i forbindelse
med Asien-Europa-mødet (ASEM), og med Kina, Indien, Japan og (meget snart)
Korea. Ministerdialogenmed ASEAN fortsætterogomfatternu også aktivdeltagelse
fra EU's side i det regionale ASEAN-forum (ARF). Kontakterne på højt niveau med
Australien og New Zealand er ligeledes blevet udbygget. Desuden har EU i 2001
fortsat beskæftiget sig aktivt med freds- og sikkerhedsspørgsmålene i regionen, bl.a.
med sin støtte til oprettelsen af et demokratisk styre i Cambodja og Østtimor, hjælp
tilflygtninge iog fra Afghanistanog bidraget tilKEDO107.
105Jf. punkt 4.6.14. Konklusioner og Perspektiver.
106Handelstallene omfatter Japan, Kina, Hong Kong, Sydkorea samt ASEAN-landene og landene i det
sydligeAsien.
107KEDO:Korean PeninsulaEnergyDevelopmentOrganisation
1684.6.1.2. Bilaterale forbindelser ogsamarbejdsaftaler
EU's samarbejdspolitikker med tredjelande er fastlagt iretsakter og forvaltes gennem
samarbejdsaftaler, protokoller, administrative arrangementer og aftalememoranda.
De danner grundlag for gennemførelsenafprogrammer ogafholdelsen afudgifter via
EU-budgettet.
Liste overhandels- og samarbejdsaftalermed Asien
LAND TYPE SAMARBEJDSAFTALE UNDERTEGNEL
-SESDATO
ASEAN108Samarbejdsaftale1097. marts1980
Kina Aftale omhandelog økonomisk samarbejde 21. maj1985
Macao Handels- og samarbejdsaftale 5. juni1992
Indien Samarbejdsaftale ompartnerskabog udvikling 20. december 1993
SriLanka Samarbejdsaftale ompartnerskabog udvikling 18. juli1994
Vietnam Samarbejdsaftale 17. juli1995
Nepal Samarbejdsaftale 20. november 1995
Cambodja Samarbejdsaftale 29. april1996
Korea Rammeaftale omhandelog samarbejde 28. oktober 1996
Laos Samarbejdsaftale 19. april1997
Bangladesh Samarbejdsaftale ompartnerskabog udvikling 22. maj2000
Pakistan Samarbejdsaftale ompartnerskabog udvikling 24. november 2001
EU's samarbejde med landene i Asien er i vidt omfang baseret på den såkaldte443/92 "ALA-forordning", som blev vedtaget i 1992. Denne forordning udgør en
komplet strategisk ramme
110, som dækker udviklingsbistand, økonomisk samarbejde
og miljøsamarbejdet, men også en klar reference til kravet om at fremme demokrati
og menneskerettigheder. EU's samarbejdsaktiviteter i Asien har fortsat primært
fokuseret på at styrke den institutionelle kapacitet og fremme den primære
sundhedssektor og undervisningssektoren som et middel til at bekæmpe
fattigdommen.
108Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien.
109Protokol af 14. februar 1997 om udvidelseaf aftalen til at omfatte Den Socialistiske Republik Vietnam.
Protokoller af 28. juli 2000 om udvidelse af aftalen til at omfatte Kongeriget Cambodja og DenDemokratiskeFolkerepublikLaos.
110Rådets forordning(EØF)nr. 443/92af25. februar 1992 om finansiel og faglig bistand til og økonomisksamarbejdemed udviklingslandeneiAsien og Latinamerika(EFT L52af27.2.1992).
169Forpligtelserog betalingeri Asien 2000/2001 (mio. EUR)
FORPLIGTELSER BETALINGER
PROGRAMMER 2001 2000 2001 2000
Bilaterale
programmer225,0 283,0 264,6 240,2
Regionalt samarbejde 64,5 96,6 41,2 36,6
Subtotal
Bilateralt/regionalt289,5 379,6 305,8 276,8
Andre budgetposter 88,8 67,4 72,1 41,7
Tilsammen 378,3 447,0 377,9 318,5
4.6.1.3. To vigtige indsatsområder for EU's samarbejde med Asien i2001
To væsentlige begivenheder, den ene naturbetinget og den anden menneskeskabt,
dominerer årsberetningen om samarbejdet mellem EU og Asien i 2001. Det er
henholdsvis Gujarat-jordskælvet og situationen i Afghanistan efter den
11. september.
INDIEN - GUJARAT-jordskælvet
Da jordskælvet ramte Gujarat på Nationaldagen (den 26. januar 2001), opholdt kommissæren for
eksterne forbindelser, Chris Patten, sig i New Delhi på officielt besøg. Han afleverede omgående Romano
Prodis kondolencebudskab til Indiens præsident, K.R. Narayanan, og forsikrede, at Den Europæiske
Union følte med detindiske folk i denne tragiske stund og var rede til at hjælpe påenhver mulig måde.
ECHO reagerede meget hurtigt på katastrofen ved den 27. januar at bevilge 3 mio. EUR til
hjælpearbejdet og fire dage efter jordskælvet yderligere 10 mio. EUR. Disse midler blev fordelt til
europæiske ngo'er, der skulle yde katastrofehjælp i de hårdest ramte områder. Europa-Kommissionens
nyoprettede samarbejdskontor, EuropeAid, sendte omgående en delegation af sted, der skulle vurdere
udviklingen i de berørte områder, for at man kunne tilbyde en realistisk og bæredygtig støttepakke som
hjælp til den sociale og økonomiske genopbygning i delstaten. På grundlag af delegationens konklusioner
bevilgede Kommissionen en støttepakke på ca. 80 mio. EUR som bekræftelse på EU's solidaritet med
Gujarat. Pakken bestod af et afsnit om sundhedsvæsenet (40 mio. EUR), et afsnit om genopbygning
(15 mio.EUR) ogetafsnit omnaturressourcer (25 mio.EUR).
AFGHANISTAN - Påbegyndelse afetgenopbygningsprogram
Efter begivenhederne den 11. september 2001 erklærede stats- og regeringscheferne den 20. oktober, at
EU ville gå sammen med det internationale samfund om et vidtrækkende og ambitiøst program for
politisk og humanitær hjælp til genopbygningsarbejdet i Afghanistan. I 2001 bevilgede Kommissionen
næsten 103 mio. EUR i bistand til Afghanistan, hvoraf halvdelen blev kanaliseret gennem ECHO. Også
før den 11. september blev der ydet hjælp til fordrevne flygtninge og fødevarerelateret bistand i visse
landdistrikter. Kommissionen stillede efterfølgende forslag om yderligere 57,5 mio. EUR i støtte til et
genopbygningsprogram i Afghanistan, som skulle vedtages i starten af 2002. Det overordnede formål med
dette program er at støtte stabiliseringsprocessen i landet ved at bidrage til varetagelsen af
grundlæggende forvaltningsopgaver og imødekomme basale behov.
170Oversigt overforpligtelser/betalinger1995-2001 (mio. EUR)
1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 I alt
Forpligtelser 457,3 405,7 435,3 423,3 342,7 447,0 378,3 2 900,5
Betalinger 219,3 279,1 301,9 262,1 289,2 318,5 377,9 2 048,0
4.6.2. REGIONALT SAMARBEJDE
EU har i mange år haft tætte forbindelser med det sydøstlige Asien, somer udmøntet
ienrække partnerskaber.
4.6.2.1. EU-ASEAN-partnerskabet
Forbindelserne mellem EU og Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien (ASEAN)
er baseret på en samarbejdsaftale (1980) mellem Det Europæiske Fællesskab og en
række ASEAN-medlemslande111.
4.6.2.2. EU-SAARC
EU har altid været interesseret i at styrke forbindelserne med den Sydasiatiske
Sammenslutning for Regionalt Samarbejde (SAARC)112som regional organisation.
Med 1,3 mia. indbyggere i 1999 repræsenterer SAARC-landene næsten 22% af
verdens befolkning, men kun 1,97% af verdens BNI (575 mia. USD i 1999).
Gennemsnitsindkomsten pr. indbygger er 441 USD (Verdensbanken, 1999).
Fattigdomer således et gennemgående trækved forholdene iSydøstasien.
4.6.2.3. ASEM
ASEM (Asien-Europa-mødet) er en uformel dialog- og samarbejdsproces med
deltagelse af EU-medlemsstaterne, Europa-Kommissionen og ti asiatiske lande
(Brunei, Kina, Indonesien, Japan, Sydkorea, Malaysia, Filippinerne, Singapore,
Thailand, og Vietnam). ASEM-dialogen omhandler politiske, økonomiske og
kulturelle spørgsmål, og formålet er at styrke forbindelserne mellem de to regioner
baseret på gensidig respekt og et ligeværdigt partnerskab. I 2001 godkendte
Kommissionen et tilskud på 20 mio. EUR til anden fase af ASEM Trust Fund og
kunne dermed fortsætte sin støtte til reformer i den finansielle og sociale sektor,
navnlig i de asiatiske ASEM-partnerlande, som var direkte berørt af Asien-krisen i
1997.
4.6.2.4. Der gennemføres følgende specifikke programmer:
–Asia Link-programmet , som over fem år vil yde 40mio. EUR til fremme af
regionale og multilaterale netværker mellem højere uddannelsesinstitutioner i
EU-medlemsstaterne ogSydasien, Sydøstasienog Kina
111ASEAN-lande: Brunei, Burma/Myanmar, Cambodia, Indonesien, Laos, Malaysia, Filippinerne,
Singapore, Thailandog Vietnam.
112SAARC-lande:Bangladesh, Bhutan, Indien, Maldiverne, Nepal, Pakistan og SriLanka.
171–Asia Urbs-programmet , som har til formål at styrke lokalforvaltningernes
kapacitet i byområder med hovedvægten på bekæmpelse af fattigdom i
lokalsamfundene.
I 2001 havde det Asia Urbs -samfinansierede projekt med titlen "Asia Rehab" kørt i
ét år. Projektet tager sigte på at forbedre levevilkårene for indbyggerne gennem
bevaring og restaurering afden gamle bydel i Hanoi centrum. Beboerne tilskyndes til
at forbedre deres egne boliger og om muligt forblive i deres eget hjem under
forbedringerne. Ca. 50 beboere fra blot to bygninger – hvoraf den ene er bygget hen
over to gader, og den anden omfatter en smykkeforretning og huser fire familier –
deltog i en forsøgsmæssig restaureringsplan det første år. Erfaringerne og
resultaterne skal bruges som model for andre boligejere fremover. En af de mere
vanskelige opgaver viste sig at være at få etableret et lånesystem til finansieringen af
disse aktiviteter, eftersomdet ikke var let at gøre de almindelige banker interesseret i
projektet. Men med teknisk støtte og metoder til forbedring af bygninger og det
omgivende areal og med bistand fra jurister og eksperter til at klare problemer i
forbindelse med forholdet mellem ejere og lejere samt hjælp til planlægningen er
projektet gået fint.
FraAsia Urbs -programmet ydes der støtte til partnerskaber med lokalforvaltninger
med det formål i fællesskab at gennemføre forundersøgelser og/eller toårige
pilotprojekter inden for en række centrale samarbejdsområder – byforvaltning,
bymiljø, socioøkonomisk udvikling og social infrastruktur i byområderne. De
vigtigste samarbejdsområder for de 28 projekter, der blev godkendt (for i alt 11 mio.
EUR) til støtte i 2001 var affaldsforvaltning (7), iværksætteridéer/økonomisk
udvikling (5), byforvaltning (3), kulturarv(3), almen og praktisk uddannelse(3),
vandforvaltning (2), forureningskontrol(2)og nyskabende teknologi(1).
Regionalt samarbejde – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
REGIONALT SAMARBEJDE PROJEKTETSTITEL BELØB
ASEM Asia Trust Fund 20,0
Asien ProEco (tidl. EcoBest) 31,5
Asien ARCBC Rider (biodiversitet) 0,9
SUBTOTAL 52,4
4.6.3. TRANSPORT
Lufttransport og søtransport er de vigtigste indsatsområder for EU-bistanden i
transportsektoren til de asiatiske lande. Disse områder kommer til at spille en vigtig
rolle, fordi effektive transportsystemer er afgørende for den økonomiske udvikling i
de asiatiske lande. Samarbejdsprojekter skal demonstrere fordelene ved at anvende
europæiske metoderog praksis iregionen.
4.6.3.1. Søtransport
EU-Indien-søtransportprojekt: Formålet med projektet er at forbedre effektiviteten i
to havne iIndien og bistå Indiens regering med at indføre elektronisk dataudveksling
i sektoren. EU-bidraget tildette projekt er på 8 mio. EUR (projektets samlede budget
172er på 10 mio. EUR). Projektet er allerede påbegyndt for at skabe bedre
forudsætninger for handelog investeringer ihavnesektoren. I 2001 er der gennemført
forskellige aktiviteter i Jawaharlal Nehru-havnen og Chenai-havnen, bl.a. en
omstrukturering af havneforvaltningen og forundersøgelser omkring elektronisk
dataudveksling. Også vedligeholdelse, trafikprognoser og planlægningskapaciteten i
havnene er blevet forbedret.
4.6.3.2. Lufttransport
Hovedvægten har ligget på at højne luftfartssikkerheden og udbygge samarbejdet
mellemEU og Asien iluft- ogrumfartssektorenvia:
EU-Indien-projekt omcivil luftfart, hvortilEU bidrager med 18 mio. EUR (projektets
samlede budget er på 28 mio. EUR).
I 2001 besøgte europæiske eksperter seks indiske lufthavne. Der blev afholdt
workshopper om emner som "forvaltning af luftrummet", "regionalt samarbejde" og
"certificering af store fly". Der blev også afholdt et seminar for højtstående ledere i
sektorenomemnet "ledelse afluftfartsselskaber".
EU-Kina-projekt om civil luftfart hvortil EU bidrager med 7 mio. EUR (projektets
samlede budget er på 15 mio. EUR).
I 2001 vakteaktiviteter om"regelharmonisering" betydelig interesse hos de kinesiske
samarbejdspartnere. Desuden har uddannelsesaktiviteter om "luftdygtighed" allerede
resulteret i, at 14 kinesiske uddannelsesorganisationer nu er fuldt kvalificerede på
dette felt. På samme måde har kurser i "produktionsstyring" medført, at der er
etableret to produktionslinjer ihenholdsvis Xi’Anog Chendu iSechuan-provinsen.
De to projekter omcivil luftfart har således allerede:
– skabt øget interesse for praksis og metoder i EU-industrien, bl.a. vedrørende
luftdygtighed og sikkerhedsregler og -standarder
– bistået med udviklingen af det fremtidige lufttrafikstyringsmiljø og udvikling
aflufthavnsinfrastruktur
– udviklet viden om og praksis inden for moderne produktsupport,
vedligeholdelse og eftersynsmetoder.
I 2001 deltog Kommissionen desuden i forhandlinger om det foreslåede EU-Asien-
samarbejdsprojekt om civil luftfart, som omfatter 15 andre lande fra Syd- og
Sydøstasien. Det er planen, at EU skal yde 15 mio. EUR til dette projekt (det
samlede budget er på 30 mio. EUR).
4.6.4. FØDEVARESIKKERHED OG UDVIKLING ILANDDISTRIKTER
Bæredygtig udvikling i landdistrikterne og fødevaresikkerhed er væsentlige
elementer iEU's strategier for bekæmpelse affattigdom. I 2001 blevder ydet 20 mio.
EUR til direkte fødevarehjælp i Nordkorea , medens yderligere 4,5 mio. EUR gik til
indirekte bistand gennem Verdensfødevareprogrammet, primært til køb af
landbrugsinput og gødningsstoffer. Bangladesh fik tildelt 24,5 mio. EUR til
fødevaresikkerhed (hvoraf3 mio. EUR var forbeholdt fødevarehjælp).
173Afghanistan fik tildelt 16 mio. EUR (via Verdensfødevareprogrammet) samt 4 mio.
EUR til fødevarehjælp via EuronAid. Cambodja fik 5,7 mio. EURog Laos1,1 mio.
EURtil projekter for fødevaresikkerhed, formidlet gennem ngo'er. Endelig fik Indien
næsten1,0 mio. EUR somfødevarehjælp via EuronAid.
Udvikling i landdistrikter, fødevaresikkerhed – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
LAND PROJEKTETSTITEL BELØB
Pakistan Støttetilveterinære foranstaltninger 22,9
Asien CGIAR Landbrugsforskning 7,5
Indonesien Udvikling afkunstvandet landbrug iBululeng
Karang Asem6,1
Cambodja Nordprovinsen(undersøgelse) 0,6
IA L T 37,1
4.6.5. INSTITUTIONsopbygning
Opbygning af institutionel kapacitet er blevet defineret som et af de vigtigste
indsatsområder forEU's udviklingssamarbejde.
De specifikke målmed hensyn tilinstitutionelstyrkelse i2001 var følgende:
– Udvikling af en åben, ansvarlig og effektiv forvaltningspraksis og
administrationialleoffentligeoghalvoffentlige institutioner.
– Styrkelse af retsstatsprincipperne og bedre adgang til domstolene med garanti
for en fagligt kvalificeret sagsbehandling og uafhængighed iretssystemerne.
– Bekæmpelse afbestikkelse, korruptionognepotisme.
ICambodja blev der ydet støtte til kommunalvalgene i starten af 2002, herunder
teknisk bistand til den nationale valgkommission samt finansiel støtte gennem
UNDP.
IKinafortsatte gennemførelsen af en række projekter om institutionel støtte, bl.a.
EU-Kina-samarbejdsprogrammet om jura og lovgivning, EU-Kina-
samarbejdsprogrammet om statistik og EU-Kina-programmet om lokalforvaltning
(lanceret iBeijing afChris Patten imaj2001).
Der er for første gang indledt et udviklingssamarbejde med Nordkorea .D e t
forberedende arbejde i 2001 dannede grundlag for udvælgelse af to pilotprojekter til
finansiering. Disse projekter skal sikre den fornødne uddannelse til det økonomiske
reformprogramog støttetilforbedring afeffektiviteten ienergisektoren.
IPakistan godkendtes et nyt programfor forskellige former for støttetilhusdyrhold,
bl.a. enstyrkelse ogomstrukturering afde offentlige foranstaltninger idenne sektor.
174Blandt nye udviklingsinitiativer til fordel for Vietnam blev der udvalgt et program,
som skal hjælpe landets arbejdsministerium med at skaffe mere kvalificeret
arbejdskraft til nøglesektorer (10 mio. EUR). Et andet projekt fokuserer på
institutionelstøttetiludviklingenafsmå og mellemstore virksomheder.
Styrkelse afden institutionelle kapacitet - Forpligtelser2001 (mio. EUR)
INSTITUTIONEL
STYRKELSELAND PROJEKTETSTITEL BELØB
God
forvaltningspraksisIndonesien Partnerskabomgod
forvaltningspraksis13,30
Demokratisering Cambodja Valg / FN Trust Fund 2,95
Pilotprojekt om institutionel
støtte/uddannelse0,97 Styrkelse af
institutionerNordkorea
Pilotprojekt i energisektoren 0,93
Institutionelstøtte Nepal Folketælling 0,40
IA L T 18,55
4.6.6. UDVIKLING AF DEN PRIVATE SEKTOR
Det økonomiske samarbejde med Asien fokuserer fortsat primært på at fremme
samarbejde mellem enkeltvirksomheder til gavn for begge parter for dermed at
markere Europas profil stærkere i Asien og Asiens profil stærkere i Europa, styrke
Europas økonomiske tilstedeværelse i Asien og bistå de asiatiske lande med at
formulere og implementere politikker, der kan forbedre deres økonomiske situation
ogresultater.
–Samarbejde mellemvirksomheder
Asia Invest-programmet startede som et tværsektorielt økonomisk
samarbejdsprogram med Asien med det formål at fremme et erhvervssamarbejde
gennem gensidigt fordelagtige partnerskaber mellem Asien og EU. Programmet
tilbyder repræsentanter for virksomheder, herunder handelskamre, branche- og
industriorganisationer, erhvervssammenslutninger, faglige organisationer og
erhvervsudviklingsorganer forskellige former for tilskud, støtteinstrumenter og
adgang til et omfattende netværk og en partnersøgningsdatabase. Der lægges særlig
vægt på små og mellemstore virksomheder.
I hele programperioden frem til december 2001 er 143 projekter blevet
samfinansieret. I 2001 alene blev 85 projekter godkendt for et samlet EU-bidrag på
7,98 mio. EUR.
EU støtter asiatiske virksomheders bestræbelser på at etablere gensidigt fordelagtige
kontakter med erhvervslivet i EU gennem sin støtte til de Europæiske
Erhvervsinformationscentre (EBIC) i hele regionen (dvs. i Sri Lanka, Indien,
Malaysia og Filippinerne). I 2001 blev der åbnet et nyt EBIC i HanoiiV i e t n a m .
EBIC formidler forskellige former for information til asiatiske virksomheder og
175organisationer. I 2001 blevder brugt ca. 805 000 EUR tilstøtte for EBIC's aktiviteter
iSriLanka, Indien, MalaysiaogVietnam.
–IBhutanlå fokus i 2001 på en konsolidering og forberedelse af anden fase
(4,2 mio. EUR) af det EU-støttede projekt "Lægeurter". Denne fase skal dreje
sig om at gøre Institute of Traditional Medicines Services (ITMS) fuldt
bæredygtigt som et element i den langsigtede udvikling af landets sektor for
lægeurter.
– Programmer inden for virksomhedsdrift
China-Europe International Business School (CEIBS) i Shanghai blev oprettet i
1994 som resultatet af første fase af et EU-finansieret projekt. Formålet med CEIBS
er at styrke Kinas kommercielle og industrielle forbindelser med EU ved at tilbyde
ledelsesuddannelse og bidrage til overførslen af international ekspertise til
virksomhedsledere i Kina. EU-støtten til CEIBS gik ind i anden fase i 2001 med en
EU-forpligtelse på 10,95 mio. EUR. I 2001 bekræftede CEIBS på ny sin position
som den bedste handels- og erhvervsskole på det kinesiske fastland ved at komme på
listen over de 100 bedste MBA-institutioner. I 2001 blev der tilmeldt ca. 600
studerende til MBA- og EMBA-uddannelser. Desuden modtog CEIBS ca. 4 300
studerende tilkorterevarende studieforløb.
I 2001 kunne EU-Kina-programmet for juniorledere (11,64 mio. EUR) udstede
eksamensbeviser til 24 unge EU-ledere. EU-Kina-programmet for udvikling af
erhvervsuddannelse i industrien sikrede uddannelse af 408
medarbejderpraktikanterog25 undervisningspraktikanter.
Blandt de øvrige programmer kan nævnes et stipendieprogram i Det Særlige
Administrative Område Hongkong med sigte på en Master of Law i
menneskerettigheder ved Universitetet i Hongkong, tre igangværende
samarbejdsprogrammer i Det Særlige Administrative Område Macao og et nyt
program for samarbejde på det juridiske område, som blev iværksat i slutningen af
2001 med et samlet EU-bidrag på 990 000EUR.
– Programmer indenfor informationsteknologi
AsiaIT&C-programmet blevpåbegyndt ioktober 1999. Formålet med programmet
er at øge samarbejdet omkring informationsteknologi og kommunikation mellem
Europa og de deltagende asiatiske lande/områder. Kina sluttede sig til programmet i
2001. I 2001 blev der godkendt 23 projekter (5,98 mio. EUR), som drejede sig om
søgning efter kompatible IKT-løsninger mellem asiatiske og europæiske IKT-
miljøer, forbedre overførselafIKT-knowhowog styrkelse afden gensidige viden om
IKT-regulerende og/eller lovgivende struktureriregionerne.
176Udvikling afden private sektorog økonomiskudvikling – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
LAND PROJEKTETS TITEL BELØB
Indien Finansieringsfacilitet for mindre projekter 4,04
Vietnam Europæisk Erhvervsinformationscenter (EBIC) 0,99
Kina Intellektuelejendomsret (tillæg) 0,80
Vietnam Menneskelige ressourcer /Turisme 10,80
Vietnam Denaudiovisuelle sektor 0,95
Macao Samarbejde på det juridiske område 0,99
Kina WTO (tillæg) 0,60
Kina Tolkeuddannelse 0,40
Asien Forlængelse afIT&C-programmet 5,00
IA L T 24,57
4.6.7. DE SOCIALE SEKTORER:SUNDHED OG UNDERVISNING
4.6.7.1. Sundhed
En række sociale og økonomiske problemstillinger har deres oprindelse i fattigdom,
sociale forandringer, økonomisk vækst og økonomisk krise og manglende bevillinger
til sundhedssektoren. Også den hurtige omstillingsproces på sundhedsområdet giver
problemer i Asien: demografiske ændringer, nye miljø- og livsstilsbetingede
sundhedsrisici, epidemiologiske ændringer og et voksende skel mellem de sociale og
økonomiske klasser med hensyn til helbredstilstand. Desuden er regionen udsat for
naturbetingede og menneskeskabte katastrofer.
EU har reageret på disse udfordringer i 2001 via programmet for udvikling af
sundhedssektoren med hovedvægtenpå følgende indsatsområder:
–IThailand hjalp sundhedsreformprojektet (2mio. EUR), som var fuldt
gennemført i 2001, den thailandske regering til at udvide de offentlige
sundhedstjenester til at dække hele befolkningen, gennemføre en
decentralisering og inddrage civilsamfundet for bedre at kunne imødekomme
befolkningens behov og forbedre kvaliteten i sundhedssektoren. Efter disse
positive erfaringer med europæisk støtte til reformer i sundhedssektoren i
Thailand skal der i 2002 bevilges midler til et nyt program (5 mio. EUR). Det
igangværende program for udvikling af sundhedssystemerne i Vietnam (1998-
2003, 34 mio. EUR) tager sigte på at forbedre kvaliteten af og adgangen til
primæresundhedstjenester.
–Selv mere omfattende EU-interventioner sigter på at løse mange
forskelligartede problemer i sektoren. De gennemføres i stigende grad på
grundlag af strategier, der dækker hele sektoren, og via direktebudgetstøtte .I Bangladesh understøtter sundheds- og
befolkningssektorprogrammet 1998-2003 (70 mio. EUR) en omfattende
reformindsats, der skal samle sundheds- og familieplanlægningstjenesterne.
177Programmet er vedtaget af EU, Verdensbanken og andre donorer i fællesskab.
Sektorprogrammet har gjort gode fremskridt i de første to et halvt år, det har
kørt. Der er løbende opnået markante forbedringer af de fleste
sundhedsindikatorer (f.eks. faldt spædbørnsdødeligheden til 62 (2000) fra 92
pr. tusinde levendefødte (1992-1996) og dødeligheden blandt barselskvinder
faldt til under 400 (skøn for 2001) fra 485 (1991). Med hensyn til reformerne
har resultaterne være mere blandede, og bestræbelser på at få gennemførtsammenlægningenblev bremset noget afparlamentsvalget og det efterfølgende
regeringsskifte.
–I Indien har EU-støtten til reformprogrammet for sundheds- og
familievelfærdssektoren (200 mio. EUR) til formål at forbedre kvaliteten og
tilgængeligheden af sundhedstjenesterne med særligt fokus på kvinders og
børns helbredstilstand. I dag deltager 22 delstater i reformprocessen
(oprindeligt var det kun 11), og tæt ved 40 ngo'er og institutioner bistår med
gennemførelsen af reformen. Efter jordskælvet i Gujarat i januar 2001
forhøjedeEUsit bidrag med40 mio. EUR for at støttegenopbygningsindsatsen
ogfastholde tempoet isektorreformerne.
–Styrkelse af social- og sygesikringssystemer . Europæiske erfaringer med
social- og sygesikring kan være særdeles værdifulde for lande, der arbejder på
at gøre de befolkningsgrupper, som lever tæt på fattigdomsgrænsen, mindre
sårbare. I Kinaindledte Kommissionen i 2001 forberedelsen af et større
socialsikringsprogram (20 mio. EUR). Der forventes disponeret over
bevillingerne i 2002. I Indonesien blev et mindre program for rådgivning om
sygesikring finansieret via 2001-budgettet.
–De uløste problemer i forbindelse med de epidemiologiske og
befolkningsmæssige ændringers konsekvenser for fattigdomsrelaterede
sygdomme: dødeligheden blandt barselskvinder, smitsomme sygdomme
Det såkaldte Asia Initiative for Reproductive Health ,d e rg e n n e m f ø r e sa fU N F P A ,
tager sigte på at implementere anbefalingerne fra Cairo-konferencen i 1994 om
befolkning og udvikling. Initiativet, der gennemføres i Pakistan, Nepal, Sri Lanka,
Bangladesh, Vietnam, Laos ogCambodja via 42 ngo-projekter (herunder tre
regionale projekter), bistår med en række forskellige foranstaltninger med henblik på
forebyggelse og bekæmpelse af kønssygdomme og sygdomme i forbindelse med
graviditet og barsel. Programmet fokuserer på kvinder og unge. I Vietnam fik de
deltagende ngo'er f.eks. undervisning i, hvordan de traditionelle styrke- og
magtforhold mellemmænd og kvinder indvirker på disse problemstillinger.
I 2001 forlængede Kommissionen programmet til31. december 2002. I programmets
årsrapport for 2001
113redegøres der mere detaljeret for forløbet og resultaterne af
h v e r te n k e l ta fd e4 2p r o j e k t e r .
Indsatsen i Cambodja omfatter modernisering af fire konventionelle klinikker for
behandling af kønssygdomme og tilsyn med gravide, workshopper for mere end
145 000 unge, over 38 000 besøg i ungdomscentre og på biblioteker samt særlige
rådgivnings- og behandlingstilbud i klinikker til 30000 unge. Det er første gang i
113http://www.asia-initiative.org/annual_report_2001.html .
178Cambodja, et projekt har været i stand til at samle forældre, lærere, lokale ledere og
unge omkring samme bord for at bryde tabuet omkring unges seksualitet.
Det regionale malariakontrolprogram for Laos114, Cambodja ogVietnam har til
formål at begrænse forekomsten af malaria, mildne sygdomssymptomerne og
nedbringe dødeligheden. Programmet har givet særligt gode resultater med hensyn til
at fremme brugen af imprægnerede myggenet i de tre lande og forbedre den
umiddelbare behandling af sygdomstilfælde gennem en effektiv præpakket
kombination af malariamedicin. I 2001 besluttede Kommissionen at forlænge
programmet tildecember 2002.
I 2001 afgav Kommissionen ligeledes tilsagn om 60 mio. EUR til den nyoprettede
Verdensfond for Bekæmpelse af Aids, TB og Malaria og vedtog en meddelelse om
gennemførelsen af handlingsprogrammet for bekæmpelse af disse tre udbredte
smitsomme sygdomme115.
–Naturbetingede og menneskeskabte katastrofer, genopbygning efter
konflikterog omstilling fra nødhjælp tiludviklingsbistand
Somtidligere nævnt reagerede Kommissionen hurtigt på jordskælvet iGujarat ved at
forhøje sin budgetstøtte til sundhedssektorprogrammet i Indienmed 40 mio. EUR.
Selv om den fysiske genopbygning af infrastruktur kommer til at udgøre en
væsentlig del af støttepakken, vil bistanden til Gujarat også fokusere på at forbedre
kvaliteten af indsatsen mod kønssygdomme og sygdomme i forbindelse med
graviditet og fødsel gennem en række reformer på linje med det
sektorreformprogram, der hidtiler implementeret iIndien.
Kommissionen er også overbevist om, at genopbygningsindsatsen efter konflikter
bør foregå som en løbende proces og gradvist ændres til regulær udviklingsbistand.
Kommissionen er derfor gået i spidsen for en nyskabende sektordækkende strategi
sammen med andre donorer i Østtimor (Verdensbanken, Portugal, AusAid,
Brasilien, JICA). Detteomfattende samarbejdsprogram, som blev påbegyndt istarten
af 2000, er siden blevet kanaliseret gennem den såkaldte Trust Fund for Østtimor
(TFET)og har bidraget tilenhurtig socialog økonomisk genopbygning iØsttimor.
TFET støtter planens gennemførelse ved (i) fortsat at fokusere på de mest basale og
væsentligste genopbygningsbehov i den økonomiske og sociale sektor det første år,
efter at landet blevselvstændigt, eftersomregeringennu selvskalklare de vanskelige
opgaver med at udføre funktioner, som tidligere blev varetaget af UNTAET (FN's
provisoriske myndigheder i Østtimor), sikre vedvarende formidling af offentlige
tjenester og iværksætte hastende lovgivningsmæssige og institutionelle
foranstaltninger, samt ved (ii) at bidrage til at styrke kapaciteten med hensyn til
udarbejdelse og forvaltning af udviklingsprojekter for at bistå regeringen med at
gennemføre et mere omfattende udviklingsprogram, der skal finansieres via
statsbudgettet efter dengradvise afvikling afTFET.
114Den DemokratiskeFolkerepublikLaos
115KOM(2000) 585 endelig.
1794.6.7.2. Undervisning
2001 har været et vigtigt år for EU-støtten til udvikling af undervisningssektoren i
Asien med fokus på to målsætninger: for det første har EU fortsat støttet lande,
navnlig de mindstudviklede lande, der arbejder på at indføre almen adgang til
undervisning , og for det andet har omlægningen fra individuelle output-orienterede
projekter til mere strategiske interventioner, som kan bane vejen for sektordækkende
aktiviteter på undervisningsområdet, taget yderligere fart.
Der er bevilget bistand tilfølgende nye foranstaltninger i Bangladesh :
–IDEAL(20,3 mio. EUR): hovedmålsætningerne er at forbedre adgangen til og
kvaliteten af undervisningen i over 10 000 primærskoler i ti af Bangladesh' 64
distrikter. Ca. 2,5 mio. børnog 40 000lærere vilfå gavn afstøttetil at forbedre
undervisningslokalerne, undervisningens kvalitet og evalueringen af
indlæringen. Projektet yder også støtte til planlægning af nye skoler samt
oprettelse af skolebestyrelser.
–BRAC- uformel uddannelse - (23 mio. EUR): sigtet er at medvirke til at
nedbringe fattigdommen ved at give ca. 1,6 mio. børn, som traditionelt har
været uden for det formelle skolesystem (især piger - 60% af elevtilgangen),
adgang til uformel undervisning på primærtrinnet og styrke det nationale
uddannelsessystem. Projektet yder støtte til uddannelse af administrativt
personale og undervisningspersonale, forbedring af undervisningsskemaer og
-materialer samt indretning af undervisningslokaler. EU-støtten sætter også
BRAC i stand til at udvide indsatsen for at lære især fattige voksne at læse og
skrive og give dem andre grundlæggende færdigheder, der kan forbedre deres
livskvalitet.
IIndienhar Kommissionen undertegnet en finansieringsaftale om støtte til Sarva
Shiksha Abhiyan , den indiske regerings sektordækkende program for en folkelig
bevægelse med det formål at sikre hele befolkningen grundlæggende undervisning.
Den sektorbaserede EU-støtte skal sætte centralregeringen og delstatsregeringerne i
stand tilat intensivere indsatsen for at sikre, at alle børn mellem6 og 14 år i2003 har
adgang til grundlæggende undervisning (formel eller uformel), at alle børn i 2007
gennemfører 5 års primærskoleundervisning og i 2010 gennemfører 8 års
grundskoleundervisning, at kvalitetenafgrundskoleundervisningen i2010 er oppe på
et tilfredsstillende niveau for alle børn, at den forskelsbehandling af drenge og piger
og sociale grupper, som hæmmer adgangen til skolesystemet, er afskaffet for
primærundervisningens vedkommende i 2007 og for grundskoleundervisningens
vedkommende i2010.
180Evalueringsresultater afprojekteti Indien -EU-støtte til udviklingafprimærundervisningen i
distriktsskolerne (150 mio. EUR)
Vigtigsteresultater
–Alle kvantitative mål116er nået og i visse tilfælde overskredet, og samtidig er der
gennemførtyderligere aktiviteter og opnåetglimrende konkrete resultater.
–I de to delstater, som modtog den største del af EU-støtten (Madhya Pradesh og
Chhattisgarh), er programmets målsætninger næsten fuldt opfyldt med hensyn til bedre
adgang og øget elevtilgang, reduktion af frafaldsprocenter og udjævning af forskelle i
undervisningssystemet mellem drenge og piger/sociale grupper, forbedrede faglige
standpunkter og øget planlægnings- og administrationskapacitet117. Også langt flere
voksne har lærtatlæse og skrive under programmet118.
–Programmet har haft en tilfredsstillende indvirkning på undervisningssystemet mere
generelt. Der er gennemført visse forbedringer i undervisningsmetoder og -praksis, og
den administrative praksis i samtlige delstater både inden for undervisningssektoren,
menogså i andresektorer,er blevet mereresultatorienteret og demokratisk.
–Programmet har vist sigsomhelhedat være både teknisk og finansieltbæredygtigt.
Vigtige erfaringer med henblik på fremtidig EU-støtte til grundskoleundervisningen i Indien
–Den finansieringsordning, der går ud på, at regeringen selv disponerer over EU-støtten
ikke blot til at finansiere sektorinterventioner i grundskoleundervisningen i delstaterne,
menogså tilatskabe øget motivation og mobilisere andre ressourcer til formålet, har vist
sig atværeeffektiv.
–Forskudsvis udbetaling af EU-midler frem for refusion af afholdte udgifter har givet
fordele med hensyn til finansiel sikkerhed, fleksibilitet i udgifterne og plads til
nyskabende initiativer.
–Der blev lagt større vægt på at give bedre adgang til undervisning end på at forbedre
både adgangogkvalitet.
116De vigtigste mål for projektet var: (i)at reducere forskelle i undervisningssystemet mellem drenge og
piger og sociale grupper med hensyn til elevtilgang, frafaldsprocenter og fagligt standpunkt til under5%, (ii) at reducere den samlede frafaldsprocent i primærskolerne til under 10%, (iii) at højne degennemsnitlige faglige standpunktsniveauer med mindst 25% i forhold til konkrete grundparametre,(iv) at sikre 100% adgang til primærundervisning, (v) at styrkekapaciteten med hensyn til planlægning,administration og evaluering af primærundervisningen både på nationalt plan, delstatsplan og
distriktsplan.
117Bruttoprocentandelen med hensyn til adgang til undervisning på primærtrinnet steg fra gennemsnitligt
77,4% i 1996 til 100% i 1999 i Madhya Pradesh og fra 86,4% i 1996 til 98% i 2001 i Chhattisgarh.Bruttoelevtilgangen i procent af 6-11-årige på klassetrinnene 1-5 øgedes fra 76,7% til 96,5% i MadhyaPradesh og fra88%til101,5% i Chhattisgarh. Frafaldsprocenten i primærskolerne er reduceret til under10% og endnumere blandt pigerne alene. Forskellene i undervisningssystemet mellem drenge og pigerogsocialegruppermedhensyn tiltilmeldingtilprimærundervisningenerreducerettilunder 5%i beggedelstater i de distrikter, der deltager i programmet. Ligestillingsindekset for bruttoelevtilgangen tilprimærskolerne i Madhya Pradesh er øget for piger, børn tilhørende bestemte kaster og børn tilhørendebestemte stammer til henholdsvis 97,3, 98,2 og 99,8. I Chhattisgarh er de socialt betingede forskellemed hensyn til elevtilgangen reduceret fra 12,7% i 1996 til 1,2% i 2000 mellem børn tilhørende
bestemte stammer og andre grupper af børn og fra 7,3% til 1,5% mellem børn tilhørende bestemte
kaster og andre grupper. Forskellen i tilmeldingen af drenge og piger er reduceret fra 7,8% i 1996 til2,7% i 2000. I basisstandpunktsprøver, terminsprøver og afsluttende standpunktsprøver låforbedringerne for de enkelte distrikter i Madhya Pradesh mellem 5,8% og 51,8% isprogundervisningen på første klassetrin og fra 12,5% til 54,3% i matematikundervisningen på førsteklassetrin med en tilsvarende spredning på fjerde klassetrin. Lignende standpunktsforbedringer harkunnetregistreresiChhattisgarh.
118Antallet af voksne (over 15 år), der kan læse og skrive, anslås at være forøget i Madhya Pradesh i detsenestetiår fra44,2%i1991til64,1%i2001;det er en stigning, som er over 50% større end stigningenpålandsplan.
181–Støtten til at styrke kapaciteten, den tekniske bistand samt tilsyn og evaluering kan få
langt størreeffekt medenbedre planlægning og bredere tilslutning blandt de involverede
parter.
Væsentlige faktorer afpolitisk karakter i forbindelse med grundskoleundervisning
–Derbørfastsætteslofter forudgifternetillærerlønninger.
–Der bør gennemføres foranstaltninger på delstatsplan for at rationalisere
undervisningsstaben.
–Differentierede lærerlønninger har på lidt længere sigt indvirkning på omkostnings-
effektivitetenog ligebehandlingen.
–Omkostningerne ved og den faglige sammenhæng mellem forhåndsuddannelse og
efteruddannelse aflærere på primær-og grundskoletrinneter vigtig.
–Der bør afsættesmidler til dækning af uforudsete udgifter påskoleområdetog udgifter til
kvalitetsinput.
IKinaiværksatte EU et projekt for grundundervisning til 15mio. EUR til støtte for
provinsregeringen i Gansu til modernisering og forbedring af læreruddannelsen,
styrkelse af den administrative og institutionelle kapacitet inden for
grundundervisningen i fattige landdistrikter i Gansu-provinsen samt forskning i og
formidling af lovende nyskabende strategier og metoder inden for
grundundervisning.
EU's samarbejde med Asien på undervisningsområdet: Grundlæggende
principper
EU's samarbejde med Asien på undervisningsområdet var også i 2001 baseret på
følgende grundprincipper:
–Koncentration og samling af ressourcer : Interventioner i
undervisningssektoren baseret på sektorstrategier kræver normalt, ligesom det
er tilfældet i de fleste andre sociale sektorer, en kritisk masse af ressourcer.
Eftersom EU's ressourcer til dette samarbejde er begrænsede, er der stor risiko
for, at de eksisterende ressourcer spredes for meget. Modtagerlandene anmodes
derfor om at foretage en klar prioritering – se tabellen på side 21 (samarbejde
med andre donoreriregionen).
–Adgang for hele befolkningen til grundundervisning som et middel til at
maksimere virkningen af indsatsen mod fattigdom og kønsbetinget
forskelsbehandling. Formel uddannelse over for uformel uddannelse .D e
sektordækkende strategier viser, hvor stor betydning offentlige-private
partnerskaber kan have i indsatsen for at sikre hele befolkningen adgang til
grundlæggende undervisning af den fornødne kvalitet. De steder, hvor der
fortsat kun er begrænsede faciliteter med hensyn til grundundervisning, bør
strategien gå ud på at støtte både formel og uformel uddannelse og samtidig
udvikle produktive sammenhænge mellem de to områder. Denne strategi
forfølges i landestrategidokumenterne og de nationale vejledende programmer
samt ved udarbejdelsen af nye og gennemførelsen af igangværende
programmer. Der er en tæt sammenhæng mellem grundlæggende undervisning
og forbedret livskvalitet, især med hensyn til forventet levealder,
småbørnsdødelighed, børnenes ernæringstilstand samt ligestilling mellem
182kønnene og lige muligheder. Eftersom skolesøgningen og
gennemførelsesprocenterne for piger inden for primærundervisningen normalt
er lavere end for drengene, kræves der i mange tilfælde en særlig indsats til
fordel for pigerne. Udvikling af de menneskelige ressourcer gennem
grundundervisningstilbud til hele befolkningen bidrager også ganske betydeligt
tildenøkonomiske udvikling.
–Støtte til formidling af grundlæggende serviceydelser og reformer på
undervisningsområdet. Det politiske klima og betingelserne for
sektorbaserede interventioner inden for grundundervisning kan være gunstigere
inogle lande(Indien)end iandre(Bangladesh, Cambodja, Laos).
Hjælptil Pakistantil atklare virkningerne afAfghanistan-konflikten
Som led i støtten fra det internationale samfund til Pakistan under Afghanistan-krisen
undersøgte Kommissionen, hvordan man yderligere kunne støtte den pakistanske regerings
reformbestræbelser. Det blev bl.a. gjort ved at ændre procedurerne for bistanden til det sociale
handlingsprogram, SAPP II, for at kunne yde direkte budgetstøtte til regeringen på trods af, at
indikatorerne for reformprocessen i undervisnings- og sundhe dssektoren ikke var fuldt
tilfredsstillende. Kommissionen udbetalte en første rate på 15,5 mio. EUR i slutningen af 2001 i
henhold til denne nye procedure, og anden og sidste rate af samme størrelse forventes udbetalt i
midten af2002, hvorefterEU's støttetil SAPP IIerslut.
Behovene og det politiske klima kan desuden ændre sig som følge af faktorer, der ligger uden
for regeringens kontrol (f.eks. situationen i Pakistan). EU-støtten må derfor være tilpasset
undervisningssituationen i hvert enkelt land og hele tiden være tilstrækkeligt fleksibel til, at
landenekanklare nye udfordringer.
4.6.7.3. Programmer inden for højere uddannelse
Formålet med EU's programmer og projekter i sektoren for de højere uddannelser er
at udvikle menneskelige ressourcer af høj faglig kvalitet i partnerlandene og EU.Desuden skal de hjælpe til at promovere Europa som et verdensdækkende center for
ekspertise inden for studier og uddannelse. Disse målsætninger er i
overensstemmelse med de prioriterede indsatsområder i Kommissionens meddelelse
om styrkelse af samarbejdet med tredjelande inden for de videregående
uddannelser
119, som bygger på de positive erfaringer fra udvekslinger inden for EU
under SOCRATES/ERASMUS-programmet.
I 2001 ydede EU fortsat støtte til bilaterale programmer for Europa-studier i
Indien, Malaysia, Kina, Pakistan og Vietnam (ca. 2mio. EUR). Desuden forberedte
EU enomfattende anden fase afprogrammet for centre for Europa-studier iKina.
Det regionale program for postgraduate teknologistudier , som gennemføres ved
Det Asiatiske Teknologinstitut i Bangkok, fik fortsat EU-støtte. Støtten blev forhøjet
med ca. 2,7 mio. EUR, og programmet blev forlænget til december 2002, så det nu
kan opfylde sit femårsmål, som er at rekruttere 90 asiatiske og 90 europæiske
kandidater tiludveksling.
Desuden har Kommissionen forberedt iværksættelsen af ASEAN-EU-programmet
foruniversitetsnetværk for 7 mio. EUR.
119KOM(2001) 385 endeligaf18. juli 2001.
1834.6.7.4. Kultur
Asien-Europa-Fonden (ASEF), der blev oprettet i 1997 i Singapore inden for
rammerne af ASEM, fik også i 2001 støtte fra EU. EU-støtten har medvirket til at
fastslå fondens renommé som en effektiv og særdeles velanskrevet organisation og
markere fonden stærkere i parternes gensidige oplysningsarbejde, som også omfatter
kulturelle aktiviteter i de to regioner. Siden fonden blev oprettet i 1997, er der
iværksat ca. 80 særskilte projekter med ca. 4 500 deltagere. EU har bidraget
finansielt til næstenhalvdelenafdisse projekter.
Programmet for økonomisk og kulturel udveksling mellem EU og Indien var
genstand for en midtvejsevaluering i 2001. Evalueringen bekræftede programmets
relevans og generelle udformning. Desuden blev der foreslået en række
foranstaltninger for at forbedre forvaltningen af programmet. På dette grundlag
besluttede Kommissionen at foreslå en forlængelse af det nuværende
aftalememorandumog lancere programmet på nyi2002 efter en mere dekoncentreret
forvaltningsmodel.
Socialudvikling – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
Sektor Land Titel Beløb
Sundhed Indien Støttetil
sundhedssektoren40,0
Sundhed Indien SCALE 25,8
Uddannelse Indien EU-studier (Nehru
universitetet)0,60
Sundhed Indonesien Sygesikring 0,5
Uddannelse Bangladesh BRAC/NFPE III 23,0
Uddannelse Bangladesh IDEAL 23,3
Uddannelse Bangladesh IDEAL 20.3
Sundhed Bangladesh BRAC 28,7
Sundhed Asien Malaria 3,2
Uddannelse Asien Addendumtil
programmet for
postgraduate
teknologistudier0,30
IA L T 165,7
4.6.8. tVÆRGÅENDE EMNER
4.6.8.1. Det europæiske initiativtilfremme afdemokratiog menneskerettigheder
I 2001 blev der fra budgetposten for det europæiske initiativ til fremme af demokrati
og menneskerettigheder afsat 10,81 mio. EUR til projekter i Asien og ASEAN-
regionen(se tabellen nedenfor). Denne støtte var primært beregnet til:
– fremme og forsvar af menneskerettigheder og grundlæggende
frihedsrettigheder
– demokratiseringsprocessenog styrkelse afretsstaten
184– konfliktforebyggelse og genindførelse af lov og orden
– omstillingsprocessentildemokratisamt overvågning afvalg.
4.6.8.2. Ngo-aktiviteter
EU har sammen med ngo'er finansieret 51 projekter i Asien for 36,74 mio. EUR,
hvilket er ca. 22% af den budgetpost, der er til rådighed til samfinansiering med
ngo'er (B7-600). Hovedparten af de samfinansierede projekter drejede sig om
styrkelse afden lokale kapacitet, sundhed og hygiejne samt udvikling ilanddistrikter.
4.6.8.3. Tropiske skove og miljø
Tropiskeskove
Konsekvenserneafskovbrande
I Indonesien forsvinder skovene i alarm erende hast som resultatet af mere end tre tiårsrovdrift
på skovressourcerne. Nyere undersøgelser tyder på, at de tilbageværende skove vil være
forsvundet indenfor 10til 15 år, hvis dennuværende hugst ikke bremses. Hovedårsagerne til, at
skovene forsvinder, er ikke-bæredygtige skovningsmetoder, herunder ulovlig hugst, og
omfattende omdannelse af skov til plantager, hvilket i mange tilfælde forårsager ukontrollerede
og ødelæggende skovbrande.
Brandkatastrofen i Indonesien i 1997 vakte stor international opmærksomhed. Økonomer
anslog, at alene røgen kostede mindst 1,5 mia. EUR i behandling af sygdomssymptomer og
mistede turistindtægter. Desuden anslås det, at brandene i 1997 (det samlede berørte område er
udregnet til 9,7 mio. hektar) medførte yderligere skader for over 3 mia. EUR i form af tab af
tømmer, landbrugsafgrøder, andre skovprodukter end tømmer, vand- og
jordforbedringsforanstaltninger osv. Der er tale om forsigtige skøn, fordi de indirekte
omkostninger ved kulstofudslippet i atmosfæren og andre langsigtede sundhedsmæssige
omkostninger vedrøgudviklingen ikke er medregnet.
EU erklar over detropiske skove betydning for det globale miljø, og hvor vigtigt det
er at bevare dem for at sikre en bæredygtig udvikling på lang sigt. I Asien har
skovene stor betydning både økonomisk, socialt og miljømæssigt. Desuden er de af
global betydning for den økologiske balance, udskillelsen af kulstof i atmosfæren,
bevaring af biodiversiteten, klimaregulering og sikring af de indfødte befolkningers
rettigheder og kultur. Navnlig de asiatiske skove anses for at være nogle af de mest
righoldige med hensyn til biodiversitet, mensamtidig er de formentlig blandt de mest
truede.
Miljøbevaring og bevaring af naturressourcer er blandt de langsigtede
indsatsområder i ALA-forordningen120.M e ds t ø t t ef r aA L A -
finansieringsinstrumentet blev der i 2001 påbegyndt en række nye projekter med
henblik på bevaring og bæredygtig forvaltning afskove iAsien.
Som led i EU-Indonesien-skovprogrammet , som består af seks igangværende
projekter, blev der i 2001 bevilget støtte til et nyt projekt for bekæmpelse af
skovbrande på Sydsumatra (8,5 mio. EUR). Projektet drejer sig specifikt om
bekæmpelse af skov- og markbrande og har til formål at bidrage til oprettelsen af
brandbekæmpelsessystemer på provins-, distrikts-, deldistrikts- og landsbyniveau
overalt på Sydsumatra. I 2001 blev der undertegnet en finansieringsaftale for 2 mio.
EUR med henblik på oprettelse af et center for bekæmpelse af ulovlig skovhugst ,
120Rådets forordning (EØF)nr. 443/92af 25. februar 1992 om finansiel og faglig bistand til og økonomisk
samarbejdemed udviklingslandeneiAsien og Latinamerika(EFT L52af27.2.1992).
185som skal bistå landets skovbrugsministerium med at bekæmpe ulovlig skovhugst.
EU-Indonesien skovprogrammet består af igangværende projekter, hvortil EU har
afsat ialt 100 mio. EUR. Programmet omhandler centrale spørgsmål såsom bevaring,
bæredygtig forvaltning og styrkelse af de relevante institutioner. Disse projekter
bidrager til bevaringen af den bæredygtige forvaltning af over 2 mio. hektar tropisk
skov i forskellige egne afIndonesien og sikrer uddannelse af flere hundrede personer
i forskellige sektorer rækkende fra bæredygtig skovforvaltning og kortlægning til
forebyggelse afskovbrande og tydning af satellitbilleder. Takket være resultaterne af
disse projekter har EU slået sin position fast som en af de største donorer i
skovsektoren i Indonesien og betragtes som en meget vigtig aktør i den politiske
dialog, der foregår ilandets skovbrugssektor.
I 2001 blevder indgået forpligtelser for 16,9 mio. EUR tilprojektet for forvaltning af
naturskove i Kinasomstøtte til regeringens program for beskyttelse af naturskove. I
forbindelse med programmet blev der indført forbud mod hugst i naturskove. Det er
EU's første større projekt på dette felt i Kina. Projektet blev forberedt sammen med
Verdensbanken som led i et program for udvikling af bæredygtigt skovbrug ,d e r
medfinansieresafDenGlobaleMiljøfacilitetogVerdensbanken.
Miljø
Programmerne Asia EcoBest og EU-Asia ProEco
Siden 1997 har programmet Asia EcoBest bidraget til at udbrede de mest
hensigtsmæssige metoder og praksis fra Europa på miljøområdet i Asien.
Programmet gennemføres af det uafhængige Regionale Institut for Miljøteknologi
(RIET) i Singapore. Asia EcoBest-projektet (som sluttede i marts 2002) skulle efter
planerne udbetale ca. 1,4 mio. EUR istøtte ihenhold tilarbejdsprogrammet for 2001.
Ca. 0,7 mio. EUR blev anvendt til støtte for 18 eksterne projektforslag ud af i alt 40
indkomne ansøgninger. Der blev bl.a. afholdt ti seminarer, uddannelseskurser og
rundbordskonferencer i Kina, Indien, Nepal, Filippinerne ogVietnam. Der var ca.
650 deltagere, og der blev gennemført syv undersøgelser (inklusive to offentlige
præsentationer afprojektresultater)oget projekt for udvikling afen miljøfacilitet.
Det Regionale Institut for Miljøteknologi i Singapore anvendte desuden 0,7 mio.
EUR til tre konferencer i henholdsvis Kina, Singapore ogThailand (med 400
deltagere fra Europa og Asien); der blev finansieret udstillingspavilloner og afholdt
møder mellem individuelle virksomheder i Indien, Malaysia, Singapore og
Thailand med deltagelse af 50 europæiske virksomheder. Endelig blev der
udarbejdet og offentliggjort omfattende rapporter om Asia EcoBest-projekter fra
1998til2002.
Asia EcoBest har været med til at skabe øget interesse for miljøspørgsmål i Asien
blandt repræsentanter for erhvervslivet i Asien, navnlig små og mellemstore
virksomheder. Det forventes, at EU-støtten til programmet vil bidrage til at øge
samhandelen med Europa og dermed også tiltrække investeringer fra Europa på lidt
længere sigt.
Et nyt program for økonomisk samarbejde på miljøområdet, EU-Asia ProEco ,b l e v
godkendt i december 2001. Det overordnede formål med dette nye program er (i) at
forbedre miljøkvaliteten bl.a. gennem en positiv påvirkning af de globale
186klimaforandringer med henblik på "et renere Asien" og dermed også en bedre
sundhedstilstand i befolkningen, (ii) langsigtede bæredygtige investeringer og
samhandel mellem EU og Asien og (iii) en øget miljøindsats i økonomiske sektorer.
Formålet med EU-Asia ProEco er at få vedtaget og indført politikker, teknologi,
praksis og metoder, som bidrager til renere, mere ressourcebesparende og
bæredygtige løsninger på miljøproblemerne iAsien.
EU-Asia ProEco omfatter en konkret og praktisk dialog, der skal skabe de fornødne
forudsætninger for indsatsen, og yder støtte i form af tilskud til formuleringen af
relevante politikker, diagnostiske undersøgelser, teknologipartnerskaber og
demonstrationsaktiviteter. Den første indkaldelse af forslag er planlagt til januar
2003og forventes at afføde stor interesse. Det samlede EU-budget er 35 mio. EUR.
Inden for bevaring af biodiversiteten har Kommissionen ud over de direkte
virkninger af de enkelte skovbrugsprojekter støttet oprettelsen af ASEAN's
regionale centerforbevaring af biodiversiteten . Dette projekt, hvortilEU bidrager
med 8,5 mio. EUR, blev påbegyndt i 1999 og er baseret i Manila på Filippinerne.
Centret skal arbejde sammen med et netværk af nationale centre for bevaring af
biodiversiteten i ASEAN-landene. Sigtet er at intensivere indsatsen for at bevare
biodiversiteten i ASEAN-regionen gennem et tættere samarbejde. Projektet bidrager
således ikke blot til at bevare biodiversiteten, men også til at styrke den regionale
integration.
Miljø, energi, skovbrug – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
LAND TITEL BELØB
Kina Energi/ miljø 20,0
Naturskove 16,9
Indonesien Beskyttelse mod skovbrande - anden fase 8,5
IA L T 45,4
4.6.9. Sammenhæng med andre EU-politikker
Samarbejdskontoret EuropeAid sørger for, at der er den fornødne sammenhæng
mellem EU-bistanden og andre EU-politikker, især handelspolitikken,
miljøpolitikkenog politikken for bekæmpelse affattigdom.
Rammeprogrammet for EU's støtte til Kinastiltrædelse af WTO blev forlænget og
støtten forhøjet i 2001. Samtidig gennemføres der et støtteprogram for den
multilaterale handelspolitik i Vietnam. EU's bistand sætter udviklingslandene bedre i
stand til at deltage i det multilaterale handelssystem, så det fungerer bedre, hvilket
igen er til fordel for EU og EU-borgerne. Også de relevante programmer for
intellektuel ejendomsret administreres i overensstemmelse med EU-politikkerne.
Hvad angår det økonomiske samarbejde på miljøområdet, gennemførte Det
Regionale Institut for Miljøteknologi(RIET) iSingapore programmet Asia EcoBest.
De relevante tjenestegrene i Kommissionen blev løbende konsulteret for at sikre, at
der var fuld overensstemmelse melleminstituttets aktiviteter og andre EU-politikker.
187De forskellige projekter og regionale programmer i Asien er udformet, så de er i
overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om "strategiske rammer for
styrkede partnerskaber"121, som blev udarbejdet i april 2001. Det er klart, at de
mange projekter, der gennemføres, bør styrke EU's politiske og økonomiske
tilstedeværelse i hele regionen.
4.6.10. Samarbejde med andre donorer i regionen
Nedenstående tabel viser, hvilke lande i Asien der har valgt undervisning og
uddannelse somet prioriteret indsatsområde for samarbejdet. For at tilvejebringe den
kritiske masse af ressourcer og den politiske dialog og sammenhæng, som er
nødvendig i forbindelse med sektorstrategier på undervisningsområdet, arbejdes der
systematisk på at kombinere EU-ressourcer med andre donormidler, især
udviklingsbistanden fra medlemsstaterne.
PRIORITERING LISTEOVER
LANDEKOMBINATIONEN AF EU-MIDLEROGANDRE
DONORMIDLERIUNDERVISNINGSSEKTOREN
Bangladesh AsDB, UNICEF, DFID, NL, CIDA
Cambodja
Kina WB, DFID, NL
Indien
Indonesien
Laos WB, DANIDA, NORAD, FINIDA
Nepal AsDB, WB, SIDA
Pakistan WB, AsDB, DFID, NLLande,hvor
grundundervisninger et
prioriteret indsatsområdefor
EU-bistanden
Vietnam
4.6.11. EIB-lån –2001
Den Europæiske Investeringsbank (EIB) deltager aktivt iEU's samarbejdspolitikker i
Asien. Via sin udlånspolitik støtter Banken projekter af gensidig økonomisk
interesse. Finansieringen tilvejebringes fra EU's budget og/eller medlemsstaterne, og
formålet er at optimere projekternes og programmernes positive virkninger for de
berørte befolkninger.
EIB-lån og rentegodtgørelser2001 (mio. EUR)
TYPELÅN LAND PROJEKTETS TITEL LÅNE-
BELØB
Fremstillings-
industriFilippinerne PhilipsSemiconductor 93,3
Transport/
kommunikationKina VejbyggeriiGuangxi 56,1
Globallån Indonesien RabobankIndonesia
GL28,1
IA L T 177,5
121"Europa og Asien:Strategiskerammer for styrkedepartnerskaber", KOM(2001)469endelig vedtaget af
Kommissionen den 4. september 2001 og efterfølgende vedtaget af Rådet ved skriftlig procedure den27. december 2001.
1884.6.12. ECHO
I 2001 reagerede ECHO hurtigt på to store katastrofer i Indien og på de omfattende
behov for humanitær hjælp og støtte til genopbygningen efter Afghanistans
befrielse122. ECHO's samlede bistand til lande i Asien i 2001 beløb sig til 104,3 mio.
EUR.
IIndienblev der ydet nødhjælp til ofrene for jordskælvet i Gujarat i januar, bl.a.
telte til midlertidig indkvartering, og der blev leveret et mobilt felthospital. I juli
ydede ECHO nødhjælp i form af fødevarer og andre varer til ofrene for
oversvømmelserne iOrissa (ialt 14,602 mio EUR).
IAfghanistan blev der gennemført to større nødhjælpsaktioner (54,7 mio. EUR) til
fordel for den tørkeramte befolkning og internt fordrevne. Der var tale om bistand i
form af fødevarer, sundhedsaktiviteter og levering af telte o.lign., primært for at
hjælpe de mest sårbare grupper, der led hårdest under reaktionen på terrorangrebene
den11. september.
INepalblev der ydet omfattende fødevarehjælp (2mio. EUR) til 100 000 bhutanske
flygtninge, og i Burma ydede ECHO fortsat støtte til de mest sårbare
befolkningsgrupper og etniske mindretal, der var udsat for politisk isolation og
diskrimination.
ECHO var også i 2001 stærkt involveret i genopbygningsindsatsen i Østtimor
(11,274 mio. EUR), primært i forbindelse med projekter for at forbedre
vandforsyning, hygiejneforhold og sundhedstjenester. Som følge af den relative
stabilitet i landet, som blev bekræftet af anerkendelsen som selvstændig stat i maj
2002, er man nu ved at ændre indsatsen fra nødhjælpsaktioner til almindelig
genopbygning og udvikling. ECHO forventes at afvikle sine aktiviteter i landet
gradvist indenudgangenaf2002.
I forbindelse med det regionale katastrofeberedskabsprogram ( DIPECHO )h a r
ECHO godkendt en første aktionsplan for Sydasien for 3,2 mio. EUR. I 2001
fortsatte man desuden gennemførelsen af projekter for i alt 4 mio. EUR, som var
godkendt året før under denandenDIPECHO-aktionsplan for Sydøstasien.
Tabellen nedenfor viser ECHO-beslutninger i 2001 om humanitær hjælp som
reaktionpå specifikke behov ide enkelte lande iAsien.
122Se"Afghanistan -Påbegyndelseafet genopbygningsprogram", side4.6.1.3.
189ECHO – Forpligtelser2001 (mio. EUR)
Humanitærhjælp fra ECHO
LAND PROJEKTETSTITEL BELØB
Afghanistanog
nabolande- Fødevarehjælp
- Bistand til internt fordrevne og hjemvendte- Lufttransportforat fåhjælpenfrem54,680
Indien Nødhjælp, telte oglægehjælp tilofrene for
jordskælvet iGujarat ogoversvømmelserne iOrissa14,602
Østtimor Forbedring af vandforsyning og sundhedstjenester 11,274
Cambodja - Basissundhedstjenester, vand og sanitet samt
minerydning ibegrænset omfang
- Nødhjælp til25 000 tørkeramte familier4,900
Thailand Forbedring af vilkårene for burmesiske flygtninge i
flygtningelejre på grænsen mellemThailand og
Burma4,500
Nordkorea - Bistand tildet primæresundhedssystem
-L e v e r i n g a f b ø r n e t ø j- Levering afnødhjælp tilofre foroversvømmelser3,365
Indonesien Bistand tilofre for lokale etniske konflikter på
Molukkerne og iØsttimor2,200
Kina Bistand tilofrene for naturkatastrofer iGuangxi-
provinsenog Det Indre Mongoliet2,150
Nepal Levering afbasisfødevarer tilbhutanske flygtninge 2,000
Myanmar/Burma Bistand til internt fordrevne (sanitet og lægehjælp)
ogbeskyttelseafindsatteifængsler1,990
Filippinerne - Bistand tilofrene for konflikten på Mindanao
- Bistandtilofrene fororkanen"Lingling"1,460
SriLanka Bistand tilofrene for borgerkrigen iJaffna 0,700
Vietnam Nødhjælp tilofrene foroversvømmelser 0,533
SUBTOTAL 104,354
DIPECHO (ECHO's katastrofeberedskabsprogram)
Sydasien Første DIPECHO-handlingsplan for Sydasien 3,200
IA L T 107,554
4.6.13. Tilsyn
Kommissionen udviklede i2000 et forbedret og mere resultatorienteret tilsynssystem
for ALA-, MED- og AVS-landene og Balkanregionen, som er baseret på
projektcyklusforvaltningsmetoden. Systemet blev afprøvet i 2001. Udarbejdelses- og
testfasen er nu afsluttet, og i det følgende redegøres der for de første tentative, men
190interessante indblik i, hvad der fungerer, og hvad der kan forbedres i Asien.
Yderligere oplysninger om det resultatorienterede tilsynssystem findes i kapitel 5
(Tilsyn). Systemet vilblive anvendt på alle EU-projekter fra 2002.
I 2001 inspicerede man78 projekter (hvoraf9 har været genstand for fornyet tilsyn) i
12 forskellige lande i regionen. Disse projekter dækkede EU-bistand på i alt
1 006,4 mio. EUR med sundhedssektoren som den vigtigste sektor (31%) efterfulgt
af undervisning og uddannelse (8%). Den samlede bedømmelse af projekterne i
regionen var 2,77, hvilket skal sammenholdes med en gennemsnitlig bedømmelse på
2,5.
Relativt set er effektiviteten og virkningerne de mest succesrige aspekter. De højeste
bedømmelse for delkriterier vedrører miljøvenlighed og teknisk egnethed, sekundære
virkninger samt positive utilsigtede virkninger mere generelt. De svageste områder er
levering afinput tiltidenog sikring aføkonomien.
Som det fremgår af kapitlet om tilsyn, bør resultaterne af den regionale analyse af
projekternes effektivitet behandles med den største forsigtighed. De kan i bedste fald
kun bruges som grundlag for forberedelse af mere grundige undersøgelser af,
hvordanprojekterne fungerer ispecifikke regioner.
4.6.14. KONKLUSIONER OG PERSPEKTIVER
Europa-Kommissionen fastlagde første gang i 1994 overordnede rammer for EU's
forbindelser med de asiatiske lande; det skete i Kommissionens meddelelse omen ny
Asien-strategi. I september 2001 vedtog Kommissionen en ny meddelelse123om en
opdatering af denne strategi under hensyntagen til udviklingen på væsentlige
områder i den mellemliggende periode. Der er tale om en samlet strategisk ramme
for EU's forbindelser med Asienog dets subregioner idet kommende årti.
EU bør isærlig grad bestræbe sig på:
– at bidrage til fred og sikkerhed i regionen og globalt gennem en udbygning af
sit engagement iregionen
– at opnå en yderligere styrkelse af de gensidige handels- og
investeringsstrømme
– at fremme udviklingen i de mindre velstillede lande i regionen ved at tage fat
på de dybereliggende årsager tilfattigdom
– at bidrage til beskyttelsen af menneskerettighederne og udbredelsen af
demokrati, godforvaltningspraksis og retsstatsprincipper
– at opbygge altomfattende partnerskaber og alliancer med de asiatiske lande i
passende internationale fora og at bistå disse lande med at tage såvel de
udfordringer som de muligheder op, globaliseringen frembyder, og at styrke
den fælles indsats vedrørende globale miljø- og sikkerhedsanliggender
– at hjælpe med til at øge kendskabet til og interessen for Europa i Asien (og
omvendt).
123"Europa og Asien: Strategiske rammer for styrkede partnerskaber", KOM(2001) 469 endelig, som blev
vedtaget af Kommissionen den 4. september 2001 og efterfølgende vedtaget af Rådet ved skriftligprocedure den 27. december 2001.
191Det konkluderes i meddelelsen, at Asien er en yderst vigtig økonomisk og politisk
partner for Europa. EU og dets asiatiske partnere bør mere end nogensinde arbejde
sammen om at tage de globale udfordringer op, som begge verdensdele står overfor,
ogudnytte de globale muligheder, somvialle bør have deli.
1924.7. Latinamerika
Nøgleelementet i EU's strategi for Latinamerika har altid været anerkendelsen af det
latinamerikanske subkontinents heterogenitet og dermed behovet for at afpasse
dialogen og samarbejdet efter de forskellige regionale og nationale forhold. De
seneste år har været præget af, at både EU og Latinamerika har ønsket sammen at
udvikle mere globale forbindelser i kraft af et strategisk partnerskab124,s o må b n e r
mulighed for, at Latinamerika og EU som partnere bedre kan forfølge en række
fælles politiske, økonomiske og sociale mål og opnå større vægt i globaliseringen,
samtidig med at de bevarer perspektivet med fælles interesser og opretholder deres
egne særlige kendetegn. Udviklingssamarbejdet udgør en væsentlig dimension af
dette strategiske partnerskab, hvilket fremgår af det voksende antal regionale
initiativer, der blev lanceret i2001.
4.7.1. Indledning
Situationen med hensyntilsamarbejdsaftalerog aftalememoranda
Latinamerika: subregionale enheder oglande125
Mellemamerika(A) Det AndinskeFællesskab
(C)Mercosur (A)(C) Andet
Costa Rica (A) Colombia Argentina(A) Chile(A)(C)
ElSalvador (A) Ecuador (A) Brasilien (B) Mexico(B) (C)
Guatemala (A) Peru (B) Paraguay(A)
Honduras(A) Bolivia (A) Uruguay(A)
Nicaragua (A) Venezuela (A)
Panama (A)
(A) Aftalememorandumundertegneti2001.
(B) Aftalememorandum under forhandling.(C) Mellemregionalerammeaftaler om samarbejdeundertegnetindtil2001.
Landene i Latinamerika står generelt set over for med tre væsentlige udfordringer:
problemet med fattigdom og sociale ulighed må løses, bl.a. ved større social
solidaritet, retsstaten bør konsolideres, ved at det sikres, at den demokratiske
udvikling forbliver irreversibel, og integrationen i verdensøkonomien bør fremmes
ved fuldstændig gennemførelse afde økonomiske reformer og forbedring af landenes
internationale konkurrenceevne.
Fattigdomsbekæmpelsen i Latinamerika skal ses i den særlige kontekst, der er
kendetegnende for denne region, somer præget af store geografiske og demografiske
kontraster. Urbaniseringsgraden vil formodentlig stige fra 75% til 79% frem til 2020
(højest i Argentina, Brasilien, Chile, Colombia, Peru og Uruguay), og det er en
problematik, somEUtager hensyntilisine samarbejdsprogrammer.
124KOM(2000) 670 "Opfølgning af det første topmøde mellem Latinamerika, Vestindien og Den
EuropæiskeUnion".
125Latinamerika består af forskellige subregionale enheder: Mellemamerika, Det Andinske Fællesskab ogMercosur samt Chile og Mexico.
193Størsteparten af EU's finansiering til de latinamerikanske lande er omfattet af Rådets
forordning (EØF) nr. 443/92126af 25. februar 1992 om finansiel og faglig bistand til
og økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien og Latinamerika.
Finansieringen af foranstaltninger til bistand for hjemstedsfordrevne og til
rehabilitering og genopbygning i Latinamerika er endvidere omfattet henholdsvis af
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2130/2001 og af Rådets
forordning (EF) nr. 2258/1996.
Trods et enormt økonomisk potentiel står Latinamerika stadigvæk over for store
udfordringer. Regionens gennemsnitlige BNP var i 1999 på 3 800 USD pr.
indbygger; det varierer i forholdet 1 : 15 afhængigt af, hvilket land der er tale om
(430 USD for Nicaragua mod 6 180 USD for Uruguay). Rigdommen er ulige fordelt,
og nogle af konsekvenserne heraf er vanskelig adgang til sundhedspleje, uddannelse
ogsocialsikkerhed.
Man er i færd med at gennemføre diverse regionale integrationsprocesser i
Latinamerika. Det sker sideløbende med, at der indgås stadig flere frihandelsaftaler,
som har fremmet dynamikken i handelssamkvemmet mellem landene i området og
bidraget tildenøkonomiske vækst og udviklingeniregionen.
EU og medlemsstaterne er de største donorer af gavebidrag til samarbejdet med
Latinamerika.
Forpligtelserog betalingeri 2000 og 2001 iEUR
(ekskl. BA-posten*og CUBA)
PROGRAMMER FORPLIGTELSER BETALINGER
POSTB7-310/311 2001 2000 2001 2000
LAND/BILATERALT
Argentina 0 9 910 000 7 207 145 5 674 145
Bolivia 0 25 000 000 4 069 269 11 069 999
Brasilien 2 350 000 10 304 190 5 354 877 3 565 615
Chile 0 9 000 000 5 791 622 1 795 894
Colombia 34 800 000 4 891 196 2 841 411
Costa Rica 9 600 000 575 777 589 328
Ecuador 11 000 000 2 465 667 3 457 072
Guatemala 16 150 000 14 101 002 16 365 748
Honduras 0 5 023 666 9 035 130
Mexico 0 764 630 1 480 430
Nicaragua 10 900 000 5 000 000 11 760 063 15 985 406
Panama 8 650 000 2 933 167 3 278 359
Peru 0 6 575 250 10 963 918
Paraguay 0 7 642 593 4 423 313
El Salvador 28 942 500 5 976 710 9 367 046
Uruguay 900 000 1 320 000 1 626 845 2 150 271
Venezuela 10 000 000 2 298 333 3 697 053
126De juridiske rammer for samarbejdet med Latinamerika er ikke blevet ændret i 2001. Kommissionens
tjenestegreneudarbejdedei2001etudkasttilennyforordningfor landeneiLatinamerika, som vilbliveforelagtKommissionen til godkendelsei2002.
194SUBTOTAL
BILATERALT133 292 500 60 534 190 84 647 812
SUBTOTAL
REGIONALT84 373 500 163 310 000
Andet
(vedrørerprimærtregionaleprogrammer)--
35 394 789 72 260 228
IA L TBILATERALT/
REGIONALT217 666 000 223 844 190 124 452 601 178 000 366
* BA-posten dækker udgifter i forbindelse med administrativ forvaltning, bl.a. i forbindelse med
uddelegering (dekoncentration)afprogramforvaltningen tildelegationerne.
EU-budgettet tilsamarbejdet med denne region har siden 1996 beløbet sig til ca. 500
mio. EUR om året. Dette tal omfatter forpligtelser over budgetposterne B7-310
(finansielt og fagligt samarbejde), B7-311 (økonomisk samarbejde), B7-312
(flygtning og fordrevne befolkningsgrupper) og B7-313 (rehabilitering), som er
specifikke for Latinamerika, samt andre vigtige og ikke geografisk bestemte
budgetposter som f.eks. posterne vedrørende menneskerettigheder,
fødevaresikkerhed og samfinansiering med ngo'er.
Frigørelserne i 2001 som led i nedbringelsen af UF (uindfriede forpligtelser) beløb
sig til96,6 mio. EUR. De vedrørte 143 forpligtelser.
Budgetpost B7-310 (finansielt og fagligt samarbejde) og B7-311 (økonomisk
samarbejde), i mio. EUR
1995 1996 1997 1998 1999 2000 * 2001** I alt
Forpligtelser 287,6 262,8 254,1 240,9 104,4 229,7 231,6 1611,1
Betalinger 145,7 151,9 148,8 142,8 158,7 179,5 126,3 1053,7
* Herunder Cuba
** Herunder BA-posten
I 2001 medførte integreringen af de administrative aktiviteter i Kommissionens egne
tjenestegrene og disses opfølgning af Kontorerne for Teknisk Bistand visse
driftsmæssige forstyrrelser. Desuden forsinkede processen med at decentralisere
personalet ihovedsædet ud til delegationerne også tempoet for udbetalinger i forhold
til forpligtelser.
4.7.2. Regionalt samarbejde
Det regionale samarbejde er ide seneste år blevet styrket, hvilket dels afspejler viljen
til at realisere samarbejdsafsnittet i det biregionale partnerskab, der blev indgået
mellem stats- og regeringscheferne i EU, Latinamerika og Vestindien på topmødet i
Rio i 1999, og dels har til formål at styrke den igangværende regionale
integrationsproces ved et målrettet samarbejde.
1954.7.2.1. Horisontale programmer:
Det regionale samarbejde gennemføres navnlig inden for rammerne af såkaldte
"horisontale" programmer. Det drejer sig om programmer af gensidig interesse, som
finansieres over budgetposten for økonomisk samarbejde, og har til formål at styrke
partnerskaber mellem netværk af aktører i EU og Latinamerika (byer, virksomheder
oguniversiteter).
I 2001 blev der ydet støtte til vigtige horisontale programmer som f.eks. ALFA, Al-
Invest, Atlas, Urb-Al, Alure og @LIS.
ALFA: Amérique Latine Formation Académique. Dette program tager sigte på at
styrke samarbejde af gensidig interesse mellem Latinamerika og EU via samarbejde
inden for videregående uddannelser og anspore til oprettelse af varige udvekslinger
på biregionalt og regionalt niveau (EU/LA, LA/EU og LA/LA)127,i s æ rp åf ø l g e n d e
områder: Teknologi, lægevidenskab, samfundsvidenskab og økonomi. Den anden
fase af programmet (ALFA II) dækker perioden 2000 til 2005. Der er i alt 54 ALFA
II-projekter i gang til et beløb af i alt 12,45 mio. EUR; EU's bidrag hertil andrager8,89 mio. EUR. Under første fase af ALFA-programmet er der i alt 104 udvalgte
projekter, somer ved at blive gennemført eller afsluttet.
RESCE – Réseaud’EtudesSociales–Amérique Centrale- Caraïbes– Europe
RESCE (netværk af samfundsstudier - Mellemamerika - Vestindien - Europa) er et netværk,
der koordineres af Costa Rica Universitet og omfatter Sorbonne-universitetet, universiteterne i
Haag, Salamanca, Nicaragua, El Salvador, La Habana og Centroamericana i Mexico; det har
fået indført en «Maestria Centroamericana » (mellemamerikansk bachelorgrad). Der er tale
om et samfundsvidenskabeligt bachelor- og forskningsprogram med speciale i socialpolitik, som
omfatter et uddannelsesprojekt for lærere eller eksamensbeviser fra forskellige institutioner og
diverse fakulteter i de universiteter, der er med i netværket. Det undervisningsmateriale, der i
den sammenhæng frembringes, har tjent som pædagogisk støtte til bachelorstudiet.
Kommunikationen mellem medlemmerne af netværket er blevet forbedret takket være
indførelsen af elektronisk post. ALFA har gjort det muligt at afholde en international
konference om emnet socialpolitik, og der er siden blevet udgivet en bog om samme emne
(PolíticaSocial : vínculoentre estadoy sociedad).
AL-INVEST : Decentralt samarbejdsprogram, der støttes af Kommissionen, og som
har til formål at fremme kontakter og partnerskaber mellem små og mellemstore
virksomheder (SMV) på de to kontinenter med henblik på at fremme samhandel og
overførsel af teknologi. Siden programmet blev lanceret i 1996, er der blevet
organiseret 250 arrangementer128. Der er 330 aktører (handelskamre,
industrisammenslutninger, konsulenter i Europa) og 25 000 SMV fra de to regioner,
som har deltaget i kontakterne. I 2001 blev 50 sektorspecifikke kontakter udvalgt til
at modtage støtte fra EU, og fem ARIEL-foranstaltninger (Active Research In
Europe and Latin America, et af instrumenterne under AL-INVEST-programmet).
Blandt de mange vellykkede resultater, programmet har resulteret i, kan nævnes tre
eksempler:
127http://www.europa.eu.int/comm/europeaid/projects/alfa/index_fr.htm
128http://www.europa.eu.int/comm/europeaid/projects/al-invest/index_fr.htm
196Møbler(Furniture)’00
Under dette arrangement i Uberlandia (Brasilien) blev der oprettet et europæisk konsortium til
at etablereet joint venture med de brasilianske partnere. Investeringen (opførelse af en fabrik i
Uberlandias industripark)beløber sig til 12mio. EUR.
Exhimoda’99
Under dette arrangement i Mexico undertegnede enmexicansk virksomhed en kontrakt med en
spansk virksomhed til en værdi af 18 mio. EUR vedrørende oprettelsen af et blandet selskab og
konfektion af beklædningsgenstande til deteuropæiske marked.
FITUR’98
Under dette arrangement i Spanien undertegnede en fransk virksomhed en kontrakt med en
paraguayansk virksomhed til en værdi af over 6 mio. EUR vedrørende installation af et
affaldsbehandlingsanlægi Paraguay; investeringen beløber sigtil i altca. 20mio. EUR.
ATLASer et program til støtte for forbindelserne mellem handelskamrene i EU og
Latinamerika, og det sigter mod at lette overførslen af knowhow. Der er 200
internationale handelskamre, som er omfattet af dette program, der råder over en
bevilling på 2,4 mio. EUR for perioden2001-2003.129
URB-AL130er et program, som tager sigte på at etablere direkte og varige
forbindelser mellem de europæiske og latinamerikanske lokalsamfund og fremme
udveksling af erfaringer. I første omgang er der således oprettet 8 tematiske netværk.
De har resulteret i 65 fælles projekter, der er ved at blive gennemført. URB-AL gør
det via sine aktiviteter, som involverer ca. 750 lokalsamfund (lige fra meget storebyer til mindre byer) og ca. 100 andre lokale aktører (ngo'er, universiteter,
virksomheder osv.), muligt at samle ressourcer og viden i en fælles pulje, således at
man bedre kan finde løsninger på problemerne i forbindelse med byudvikling (f.eks.
kontrolmed bytransporten, bydemokrati, bymiljø osv.).
Som følge af de vellykkede resultater under første fase af programmet, der rådede
over et budget på 14 mio. EUR, har Kommissionen godkendt et budget på 50 mio.
EUR til anden fase (dvs. over tre gange så meget som til første fase). Denne
finansielle indsats vil gøre det muligt at lancere 6 nye tematiske netværk (lokal
finansiering og participatorisk budget, bekæmpelse af byfattigdom, boliger i byerne,
fremme af kvindernes rolle i de lokale beslutningstagende instanser, byerne og
informationssamfundet og borgernes sikkerhed ibyerne).
129http://www.eurochambres.be/whatwedo/atlas.htm
130http://www.europa.eu.int/comm/europeaid/projects/urbal/index_fr.htm
197Udv ekslingafkno who w
Montevideos byråd (Uruguay), som koordinerer et af URB-AL-programmets netværk, der
omfatter 150 europæiske og latinamerikanske lokalsamfund, har udviklet en ny strategi for
socialpolitikker i byer baseretpå udvekslingafde enkelteserfaringer og knowhow.
Det har resulteret i 14 projekter, som skal bidrage til at forbedre udformningen og
gennemførelsen af lokale offentlige politikker i vigtige sociale sektorer som uddannelse,
sundhed, støtte til ugunstigt stillede eller marginaliserede befolkningsgrupper, bytilvandring,
voldi familierneog fremme og forsvar afkvinder.
Alle disse projekter forfølger et og samme mål: At finde frem til en "integreret" strategi for
byerne, hvor indbyggerne ikke betragtes individuelt men derimod som en del af familier,
grupper og samfund med etindbyrdes samspil.
Under projektet "Economía solidaria: un sector en desarrollo" , der koordineres af byen Río
Claro (Brasilien), søges det således at fremme solidariske økonomiske erfaringer, der afpasses
efter de lokale sociale forhold og også fremmer jobskabelsen.
ALURE- programmet131, der blev startet i 1996 og vedrører økonomisk samarbejde
mellem EU og Latinamerika i energisektoren, vil blive afsluttet i 2003. Programmet
har med en bevilling på 26 mio. EUR kunnet iværksætte 25 projekter med
inddragelse af ca. 100 aktører i gas- og elsektoren - virksomheder, offentlige
myndigheder, ngo'er mv. Programmet har bidraget til at dække de latinamerikanske
landes energibehov, både kvantitativt og kvalitativt, og har samtidig fremmet de
vanskeligt stillede befolkningsgruppers adgang til disse tjenester og medvirket til at
beskytte miljøet. Projekterne har tilført modtagerne en betydelig værditilvækst,
primært i kraft af at koncepter og instrumenter, der har bestået deres prøve i den
europæiske energisektor, er blevet overført og tilpasset den latinamerikanske
kontekst.
CLIOPE :Effektivitet og miljøbeskyttelseikraftværker
Flere latinamerikanske lande har i de seneste år lidt under el-mangel, især på grund af en
betydelig stigning i efterspørgslen og utilstrækkelige investeringer i energiproduktionen.
Desuden er der adskillige kraftværker i regionen, som er enormt forurenende og opererer med
nedsat effektivitet og begrænset disponibilitet. For at reagere på denne situation har man under
det regionale CLIOPE-projekt sat ind på at uddanne ca. 100 latinamerikanske administratorer
og teknikere og installere et Internet-netværk med information og ekspertviden til at styrke
udvekslingen af knowhow mellem de to regioner. Projektet har på nuværende stadium
resulteret i, at der er oprettet tre efter- og videreuddannelsescentre (i Colombia, Argentina og
Mexico) og etableret varige forbindelser mellem de forskellige aktører i sektoren, som vil lette
forberedelsenaf projekter til omstrukturering afkraftværker og køb af moderne kontroludstyr
og skabe nye handelsmuligheder for de toregioner.
@LIS-programmet132(Alliance for informationssamfundet) blev vedtaget af Europa-
Kommissionen den 6. december 2001 og tager sigte på at fremme
informationssamfundet i Latinamerika og bekæmpe den digitale kløft ved at
stimulere samarbejdet med de europæiske partnere og bidrage til at løse
lokalsamfundenes og borgernes behov med henblik på at opnå en bæredygtig
udvikling.
@LIS, derråderover et budget på 85mio. EUR, hvoraf63,5 mio. EUR finansieres af
EU, tager sigte på alle organer i det civile samfund, navnlig ikke-profitsøgende
organer.
131http://www.europa.eu.int/comm/europeaid/projects/alure/kader_en.htm
132http://www.europa.eu.int/alis
198De fleste horisontale programmer blev revideret i 1999 og evalueret i 2000/2001.
Resultaterne er generelt set yderst positive, idet man i kraft af programmerne har
formået at skabe økonomiske, akademiske, kulturelle og teknologiske bånd mellem
de to regioner; det har bidraget til at skabe en større europæisk tilstedeværelse i
regionen og til at etablere varige forbindelser mellem regeringer, lokalsamfund, den
private sektor og civilsamfundet.
4.7.2.2. Samarbejde med de regionale grupperinger ogbilateralt samarbejde
På subregionalt og bilateralt niveau videreførte Kommissionen i 2001 samarbejdet i
overensstemmelse med de specifikke prioriteringer, der er fastlagt i de bestående
institutionelle aftaler og under hensyntagen til de særlige forhold i hvert enkelt land
eller region.
Over budgetposterne B7-310 (finansielt og fagligt samarbejde) og B7-311
(økonomisk samarbejde) er der indgået forpligtelser til subregionale projekter i
Mellemamerika, Det Andinske Fællesskabog Mercosur.
a) Mellemamerika
Samarbejdet med Mellemamerika er omfattet af den samarbejdsaftale, der trådte i
kraft i1999.
Kommissionen har i 2001 disponeret over 8 mio. EUR til et toldunionsprojekt inden
for rammerne afdet økonomiske samarbejde med Mellemamerika.
Hvad angår det bilaterale samarbejde har Kommissionen indgået forpligtelser for 29
mio. EUR til El Salvador, 16 mio. EUR til Guatemala, 9 mio. EUR til Panama, 10
mio. EUR til Costa Rica og 11 mio. EUR til Nicaragua. Disse betydelige
budgetmidler viser Kommissionens vilje til aktivt at bidrage til projekter, der styrker
og konsoliderer de demokratiske institutioner og retsstaten, regional integration og
denøkonomiske udvikling og integrering afMellemamerika iverdensøkonomien.
Udover den bistand, der ydes over budgetposterne "finansielt og fagligt samarbejde"
og"økonomisk samarbejde", har EU støttet regionen gennemtiltag, der er finansieret
over andre budgetposter. Til udbedring af ødelæggelserne efter naturkatastrofer
afsatte Kommissionen i 2001 68 mio. EUR til forskellige rehabiliterings- og
genopbygningsprojekter iMellemamerika (Nicaragua, Guatemala og ElSalvador) og
Venezuela.
Det regionale program for genopbygning af Mellemamerika ( PRRAC)e re tm e g e t
omfattende projekt. Det blev efter Mitch-orkanens hærgen iværksat for en periode på
7 år og tager sigte på at genopbygge og styrke sundheds- og uddannelsessektorerne,
som i de fleste lande har lidt alvorlig skade, og kortlægge de
miljøforringelsesproblemer, vejrforholdene har forvoldt.
PRRAC er blevet iværksat i kraft af 16 store projekter med en budgetfordeling
mellemNicaragua, ElSalvador, Guatemala og Honduras.
199PRRAC - Honduras
Ud over disse meget omfattende projekter er der også iværksat mere beskedne projekter, som
allerede har givet konkrete resultater, f.eks. det vand- og sanitetsprojekt, der er i gang i
Honduras. 70% af målene er nået: Der er bygget 24 vandledninger, andre 16 er ved at være
færdige, bygget 52 vandbrønde, uddannet 106 lokale iværksættere og 1 081 familier er blevet
undervist i hygiejne og sygdomme, der kan overføres med forurenet vand (30% er under
gennemførelse).
b) Det Andinske Fællesskab
Samarbejdet med landene i Det Andinske Fællesskab har til formål at styrke de
demokratiske institutioner og retsstaten, støtte den regionale integration, fremme den
sociale og økonomiske udvikling og styrke samarbejdet inden for
narkotikabekæmpelse og forebyggelse af naturkatastrofer. Støtten til den vanskelige
fredsproces iColombia udgør også enafEU's specifikke prioriteringer iregionen.
Programmet med "fredslaboratorier" iMagdalena Medio-området er den første større
aktion, EU iværksætter inden for rammerne af EU's program til støtte for
fredsprocessen i Colombia. Det skal gennemføres i 13 kommuner i Magdalena
Medio (som er et område, der er ramt af den væbnede konflikt), herunder også i
områdets hovedstad, Barrancabermeja. Der er forudset enEU-finansiering på 35 mio.
EUR. Programmet blev forberedt i 2001 og vil blive iværksat i 2002 for en periode
på 8 år. Inden for rammerne af det finansielle og faglige samarbejde har Europa-
Kommissionen disponeret over 11 mio. EUR til Ecuador til udvikling af
afvandingsområdet for Rio Paute og 10 mio. EUR til Venezuela til
genopbygningsarbejder i staten Vargas, der er ramt af oversvømmelser. Desuden har
Kommissionen iforbindelse med subregionale projekter disponeret over ialt 500 000
EUR (68% afdet samlede beløb) til iværksættelse af en undersøgelse om situationen
og perspektiverne for de økonomiske og handelsmæssige forbindelser mellem EU og
Det Andinske Fællesskab. Resultaterne af undersøgelsen forventes at foreligge i
2002.
Undersøgelse af den nuværende situation og perspektiverne for de økonomiske og
handelsmæssige forbindelser mellemDet Andinske Fællesskab ogEU
Detteprojekt, dereromfattet af programmeringenfor 2001, tagersigte påatopstille en oversigt
over de økonomiske og handelsmæssige forbindelser mellem EU og Det Andinske Fællesskab
(CAN). Behovet for en sådan situationsopgørelse var blevet understreget af de ministre, der
repræsenterede de to regioner på det 9. ministermøde mellem EU og Rio-gruppen (Vilamoura,
den 24. februar2000).
Undersøgelsesparametrene blev fastlagt i 2001 og selve undersøgelsen gennemføres i fællesskab
(EU/CAN) over en periode på 6 måneder af en gruppe europæiske og andinske eksperter.
Analysen skal omfatte fem dele: Udenrigshandel, offentlige udbud, tjenesteydelser, eksterne
direkteinvesteringer ogintellektuelejendomsret.
c) Mercosur
Retningslinjerne for samarbejdet med Mercosur blev fastlagt i den rammeaftale, der
blev undertegnet i 1995, og som på sigt skal erstattes af en mere ambitiøs
associeringsaftale.
Samarbejdet med Mercosur er baseret på integrationsprocessen i Mercosur og
fremskridtene i forhandlingerne om en fremtidig associeringsaftale mellem de to
200blokke133. I 2001 blev der disponeret over 5,3 mio. EUR tilet toldsamarbejdsprojekt.
Det tager sigte på at videreføre integrationsprocessen mellem toldadministrationerne
i de fire Mercosur-lande som grundlag for den økonomiske og handelsmæssige
udvikling iregionenog forbindelserne med EU.
Inden for rammerne af det finansielle og faglige samarbejde blev der indgået
forpligtelser for 2 mio. EUR til projekter vedrørende modernisering af det
brasilianske beskatningssystem og 900 000 EUR til forbedring af miljøkvaliteten i
Uruguay.
Mercosur – Tekniske standarder
EU støtter integrationsprocessen i Mercosur ved at fremme indførelsen af tekniske rammer, der
er nødvendige for at skabe et indre marked. Kommissionen har således siden 1999 gennemført
et projekttil3,95 mio. EURomtekniske standarderiMercosur.
På baggrund af udviklingen i interventionssektorerne under programmets gennemførelsesfase
har man skønnet det nødvendigt at foretage en regelmæssig tilpasning af foranstaltningerne til
de nye nationale ogregionale kontekster.
Alle disse foranstaltninger har medvirket til at skabe gunstigere vilkår for både de
mellemregionale og de internationale økonomiske udvekslinger, primært gennem institutionel
støtte (støtte til nationale organer og til regionale standardiseringsorganer, støtte til strukturer
for underretning, information, certificering og akkreditering). Foranstaltningerne på området
metrologi (juridisk og industriel) går forud for fremtidige punktuelle aftaler om gensidig
anerkendelse. Projektet er baseret på foranstaltninger af generel art og på 8 specifikke
underprojekter, der skal gennemføres i Mercosur-landene, og omfatter overførsel af europæisk
ekspertise til fagfold i Mercosur på de forskellige områder i relation til tekniske standarder.
Regionalt samarbejde - Forpligtelser2001
(budgetpostB7-310 ogB7-311)
Region Projekttitel Beløb i EUR
Regionalt
Latinamerika- Støttetillandbrugsforskningvia CGIAR
- Euro-latinamerikansk netværk af eksperter med
henblik på makroøkonomisk koordination
- Alliancefor informationssamfundet@LIS
- WALCUE-S&T Thematic Workshops ALCUE
2001/2002
- Networking Central and Eastern Europe and Latin
America6 000 000
200 000
63 500 000
639 000
234 500
Det Andinske
Fællesskab- Undersøgelse vedrørende de økonomiske og
handelsmæssige forbindelser mellem EU og DetAndinske Fællesskab500 000
Mercosur - ToldsamarbejdeEU-Mercosur 5 300 000
Mellemamerika - Mellemamerikansktoldunion 8 000 000
IA L T 84 373 500
133Handelsforhandlingernemed Mercosur blev videreført i 2001 i en vanskelig kontekst, der var præget af
de økonomiske problemer i Mercosur-landene og regionen, navnlig forværringen af den økonomisketilbagegangi Argentina.
2014.7.3. Transport og infrastrukturer
Støtten til udvikling af infrastrukturer, som tidligere har været et nøgleelement i
udviklingen, er fortsat en vigtig del af samarbejdet med Latinamerika, især når
infrastrukturerne gennemføres inden for de generelle rammer for regional
integration, forbedring af leve- og sundhedsvilkår og mindskelse af risici i
forbindelse med naturkatastrofer. Denne sektortegner sig for ca. 10% afEU-støtten.
4.7.3.1. Vejtransport
Nicaragua - Kommissionen har disponeret over 11 mio. EUR til bygning af
vejstrækningenElGuayacan-Jinoteca i2001.
Ecuador og Peru: integration via vejstrækningen Piura -Guayaquil
Den fysiske integration mellem Ecuador og Peru vil blive forbedret takket være et projekt med
rehabilitering af vejstrækningen mellem Piura og Guayaquil. Feasability-undersøgelser til et
beløb på 2,8 mio. EUR er under udarbejdelse for anlægget af vejen, broerne og infrastrukturer
ved grænseovergangsstedet mellem de to lande. Når resultatet foreligger vil det egentlige
rehabiliteringsprojektkunne iværksættes. EU'sstøtte til disse anlægsarbejder ventes at andrage
ca. 40 mio. EUR (2002-2006). Projektet skal bidrage til at forbedre forbindelserne mellem de to
lande inden for rammerne af den bilaterale udviklingsplan, der blev udarbejdet efter
undertegnelsenaffredsaftalernei1998.
4.7.3.2. Vand og sanitet
Behovet for at forsyne befolkningen med drikkevand og sanitetssystemer har
medført, at der er iværksat omfattende programmer i forskellige latinamerikanske
lande. De igangsatte projekter bidrager til at forebygge epidemier, reducere
børnedødeligheden og forbedre sundheds- og hygiejneforholdene. Især i Boliviahar
myndighederne været særligt opmærksomme på problematikken og udviklet
programmet "Agua paratodos" (vand tilalle) ilanddistrikterogbyområder.
Bolivia:Drikkevand i departementetBeni
Projektet har været under gennemførelse siden januar 1998 og tager sigte på 125 000
indbyggere i dette departement med en meget spredt befolkning. Det er primært koncentreret
om byer med ca. 5 000 indbyggere, men vedrører også mere tyndt befolkede områder. I 2002
forventes det, at der er installeret 50 vandindvindings- og vandledningssystemer i byerne og 400
i de spredte områder som led i dette innoverende projekt, som har støttet sig til
mikrovirksomheder og ansporet til medinddragelse af modtagerne. Der benyttes samme
fremgangsmåder til installation af 3 000 latriner med septiktank af familietypen, heraf 750
offentlige, et bykloakeringsnet og et vandrensningsanlæg i byen Santa Ana. Sideløbende
gennemføres der programmer med uddannelse i forvaltning og vedligeholdelse af
infrastrukturerne samt undervisning i hygiejne og sundhed, således at projektet kompletteres
og opnår den fornødne levedygtighed. Dette pilotprojekt, som EU støtter med 6 mio. EUR og
regeringenmed2,1 mio.EUR,er blevetkopieretiandre aflandetsdepartementer.
4.7.3.3. Andre infrastrukturer
El Salvador og Venezuela - I 2001 blev der udarbejdet to programmer for
genopbygning af infrastrukturer efter naturkatastrofer: Genopbygningsprogrammet i
El Salvador til et beløb af 25 mio. EUR til genopbygning af boliger og sociale,
økonomiske ogtjenestemæssige infrastrukturerefter jordskælvene ijanuar og februar
2001;
202Og genopbygnings- og rehabiliteringsprogrammet i delstaten Vargas i Venezuela ,
bestående af et EU-bidrag på 35 mio. EUR, hvoraf 10 mio. EUR blev ydet inden for
rammerne afbudgetpostenfor finansielt ogfagligt samarbejde.
Ecuador - Der er taget fat om problematikken i forbindelse med integreret
forvaltning af afvandingsområder. Der er tale om et meget komplekst emne, idet det
er nødvendigt at beskytte og bevare naturressourcerne, samtidig med at der også
tages hensyn til lokalbefolkningens behov for landbrugsjord, og denne befolkning er
ofte yderst fattige indfødte. I den sammenhæng er der blevet udarbejdet et projekt for
forvaltning af afvandingsområdet ved Paute-floden, som for nylig har forårsaget
dødbringende og ødelæggende oversvømmelser. Projektet koster 11 mio. EUR og
tager sigte på at forbedre situationen med hensyn til disse ressourcer og stabilisere de
miljømæssigeogsociale forhold iområdet.
Transport, infrastrukturerog miljø: Forpligtelser2001
Sektor Land Projekttitel BeløbiEUR
Infrastruktur ElSalvador Program til støtte for genopbygningen i
ElSalvador25 000000
Infrastruktur Uruguay Miljøforbedring/byudviklingi devestlige
kvarterer afMontevideo900 000
Infrastruktur Venezuela Program for social genopbygning i
delstaten Vargas10 000000
Infrastruktur Panama Rehabilitering af byen Panamas
historiskebykerne950 000
Infrastruktur Nicaragua Bygningaf vejstrækningen El Guayacan-
Jinoteca10 900000
Miljø Ecuador Udviklingsprojekt i Paute-flodbækkenet 11 000000
IA L T 58 750000
4.7.4. Fødevaresikkerhed og udvikling af landdistrikter
I 2001 blev der givet tilladelse til, at der blev gjort en særlig indsats for at
gennemføre prioriteringer, der er fastsat i samråd med de latinamerikanske lande om
mere hensigtsmæssig forvaltning af naturressourcerne og bæredygtig udnyttelse af
produktionsfaktorerne (vandforvaltning, juridiske aspekter og konfliktløsning i
forbindelse med køb af landbrugsjord osv.) i landdistrikterne. I denne kontekst
fokuserer de projekter, der gennemføres i denne region, ikke kun på at tilfredsstille
befolkningens fødevarebehov på kort sigt, men tager også hensyn til det langsigtede
målombæredygtig udvikling.
203Ecuador - fødevaresikkerhed
I dette land, der både er ramt af et sammenbrud i finanssektoren og de katastrofale
konsekvenseraf "El Niño", er den fattige andel af befolkningen steget fra 49% til 65% fra 1995
til 2001. For at mindske fødevaresårbarheden hos de fattigste befolkningsgrupper blev der i
2001 iværksat et fødevaresikkerhedsprogram ved en direkte budgetstøtte på 6 mio. EUR, som
dels skal støtte de produktive sektorer og dels forbedre ernæringsoplysningen i
sundhedscentrene. Støtten til de produktive sektorer i landdistrikterne blev lanceret i 2001 og
gennemføres i nært samarbejde med Verdensbanken, civilsamfundet og de centrale og
kommunale myndigheder. Formålet er at styrke lokalorganisationernes interventionskapacitet
og derved muliggøre strukturelle forbedringer af produktionskapaciteten hos de økonomiske
aktører i de dårligst stillede egne af landet. I denne forbindelse yder EU betydelig støtte til to
nøglekomponenter, nemlig fonden for lokal investering og systemet til finansiering i
landdistrikterne.
Argentina-Integreretprojektforregionen"RamónLista"
Det indfødte wichi-samfund lever i regionen Ramón Lista i provinsen Formosa, der ligger i
Argentinas nordvestlige del. Befolkningen lever primært på et område på 3 500 km² ved
Pilcomayo-flodensbredder.
EU-bistanden skal bidrage til gennemførelsen af en række tiltag inden for almen og faglig
uddannelse, ernæring, opførelse af infrastrukturer (veje, huse, sundhedscentre, skoler,
vandbassiner, vandledninger osv.), genplantning af skov og miljøbeskyttelse. Projektet, der
beløber sig til i alt 8,6 mio. EUR, hvoraf EU betaler 5,5 mio. EUR, har været under
gennemførelse siden 1995 (gennemført EU-bevilling: 3,5 mio. EUR). 6 000 personer fordelt på
20kommuner nyder fordel heraf.
De vigtigste resultater er opnået i infrastruktursektoren, idet der i 2001 blev bygget 64 huse og
en række adgangsveje. Desuden er der som led i projektet udviklet et omfattende
uddannelsesprogram, modtagerne er blevet forsynet med kommunikations- og
transportmateriel og -udstyr, og man har fremmet håndværksmæssige aktiviteter og små
virksomheder. Alle aktiviteter er blevet udført med direkte medinddragelse af modtagerne og
de lokale organisationer, lige fraprogrammeringtil gennemførelse.
Udvikling af landdistrikter/fødevaresikkerhed - Forpligtelser2001
Sektor Land Projekt/programtitel BeløbiEUR
Udvikling af
landdistrikterRegionalt
LAStøttetillandbrugsforskningviaCGIAR 6 000000
Fødevaresikkerhed Peru SA/CE (Seguridad Alimentaria/Comisión
Europea)5 000000
Fødevaresikkerhed Honduras forskelligeaktioner 6 696996
Fødevaresikkerhed Ecuador PROLOCAL(ProgramadeAliviodela
Pobreza yDesarrollo Local Sostenible)6 000000
Fødevaresikkerhed Bolivia Programa de Apoyo a la Seguridad
Alimentaria (PASA)2 145901
Fødevaresikkerhed ElSalvador forskelligeaktioner 690 010
Fødevaresikkerhed Nicaragua forskelligeaktioner 891 312
Fødevaresikkerhed Guatemala forskelligeaktioner 447 350
IA L T 27 871569
4.7.4.1. Lokalogregionaludvikling
Chile- Som bevis på, at der tages hensyn til miljøaspekterne inden for rammerne af
styrkelsen af "god regeringsførelse" og den statslige decentralisering, gennemføres
der et projekt med henblik på at udarbejde en udviklingsplan for kystområdet i
regionen Coquimbo. Projektet beløber sig til 21,5 mio. EUR og tager sigte på at
mindske de negative virkninger af turismen og af fiskeriet for naturressourcerne.
204Formålet med projektet er også at løse problemerne med forvaltning af
naturressourcer, navnlig vandressourcerne, ide tørreøkosystemer ide indre områder.
"Programa IntegradodeGobernabilidadyDescentralización"
Dette program af 4 års varighed er inde i andet gennemførelsesår. Programmet har et budget
på i alt21mio. EURog gennemføresi regionen Coquimboi Chile.
Der er tale om et program til støtte for decentraliseringen og den institutionelle udvikling, og
miljødimensionenudgør enintegreret delafdeforskelligeaktiviteter.
Interventionsområderne er lokal/kommunal udvikling i 9 af de 15 kommuner i regionen,
økonomisk udvikling i alle 15 kommuner og regionaludvikling og fysisk planlægning i 8
kommuner. I sidstnævnte tilfælde vedrører projektet forvaltning af flodbækkener og kystzonen
(400kmkyst).
Den berørte befolkning er systematisk blevet ansporet til at deltage. Således er det inden for
rammerne af tiltaget i "Río Choapa"-flodbækkenet brugerne af vandet (hovedsagelig
landbrug ere), som genopretter funktioner svarende til en flodforvaltningsmyndighed, og i
forbindelse med forvaltningen af kystzonen er det indbyggerne i lokalsamfundene "Los
Choros" og "Punta de Choros", som har defineret deres udviklingsprojekt i samarbejde med
byrådetfor LaHiguera, somlokalsamfundene hører ind under.
4.7.4.2. Alternativudvikling
Foruden de af EU iværksatte projekter til støtte for udvikling af landdistrikter er et
andet koncept begyndt at vinde indpas, nemlig alternativudvikling. Det drejer sig om
en række foranstaltninger til støtte for overgangen fra et produktionssystem baseret
på dyrkning af ulovlige afgrøder til et system baseret på lovlige afgrøder. Dette
indebærer ikke blot at dertages hensyn til de rent økonomiske aspekter ved en sådan
omlægning, men også til alle de andre fakta, der i bred forstand betinger
befolkningens levevilkår i de pågældende områder. Foranstaltninger med henblik på
alternativ udvikling træffes på basis af demokratisk samråd med de interesserede
parter.
B o l i v i ao gP e r u - I disse lande består den alternative udvikling i at tilbyde
alternativer til den ulovlige kokaproduktion. De andinske lande betragter Europa-
Kommissionens programmer som en strategisk sektorstøtte til bekæmpelse af
produktionen og forarbejdningen af narkotika. Programmerne består komponenter til
støtte for alternativ produktion, landbrug, husdyravl, infrastruktur, styrkelse af
demokratiet og forvaltning afmiljø og skove.
PRAEDAC (Programfor strategisk støttetilalternativudviklingiChapare)
I partnerskab medlandboorganisationerne og kommunerne i Chapare støtter dette program en
række projekter for en værdi af over 3 mio. EUR. Kommunerne har gennemført
infrastrukturarbejder inden for sanitet, uddannelse, sundhed og vejbygning. Alt arbejdet er
udtænkt og gennemført på grundlag af participatoriske metoder: Befolkningen i Chapare har
valgt projekterne og gennemført dem sammen med byrådene med et eget finansielt bidrag på
30%. Produktionen af fisk, bananer og ananas til det lokale og subregionale marked har været
enstor succesfor i ndbyggernei Chapare.
Desuden har 400 familier i området nydt fordel af det kreditprogram, som PRAEDAC har
støttet, via en lokal finansieringsinstitution. De modtagere, der har opnået kreditter, har
investeret en kapital på 1,2 millioner i projekter inden for håndværk, forbedring og
markedsføringafhusdyravl, landbrugsindustri og økologisk turisme.
2054.7.5. Institutionel støtte
Kommissionens indsats på dette område134tager navnlig sigte på at bidrage til
virkeliggørelsen af målet om styrkelse af den institutionelle kapacitet, god
regeringsførelse og overholdelse af retsstatsprincippet. Den indgår som led i den
intervention, der gøres rede for i Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-
Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om et nyt partnerskab mellem
DenEuropæiske Unionog Latinamerika på tærsklentildet 21. århundrede.135
4.7.5.1. Institutionelstøtte på nationalt niveau
Dette omfatter to kategorier af tiltag. En første serie tiltag tager sigte på at støtte de
latinamerikanske regeringers bestræbelser for at konsolidere retsstaten ved at bidrage
til at forbedre de offentlige myndigheders funktion og fremme "god
regeringsførelse", også på lokalt og kommunalt niveau. En anden serie tiltag består i
at støtte statslige reform- og decentraliseringsprogrammer gennem modernisering af
de centrale og lokale administrationer, skattereform, rationalisering og modernisering
afde offentlige serviceorganer og uddannelse afpersonalet ide statslige institutioner.
I 2001 blevder godkendt 3 projekter for et beløbpå ialt 22,1 mio. EUR.
Institutionelstyrkelse - Forpligtelser2001
Institutionel
styrkelseLand Projekttitel BeløbiEUR
Retsvæsen Guatemala Programtilstøtteafreformen afretsvæsenet 10 150000
Skattesystem Brasilien Støttetilmoderniseringafdet brasilianske
skattesystem2 350000
Decentralisering Costa Rica Styrkelse af kommuner og decentralisering 9 600 000
IA L T 22 100000
4.7.5.2. Regionalintegration
EU lægger også stor vægt på regional integration. I denne sektor har Kommissionen
gennemført samarbejdsforanstaltninger med sigte på at støtte den regionale
integrationsproces og give de berørte lande mulighed for at opnå den kapacitet og de
institutioner, der er nødvendige for at blive integreret i det internationale system. I
2001 blev der godkendt 3 projekter til fordel for Mellemamerika, Mercosur og Det
Andinske Fællesskab for et beløbpå ialt 13,8 mio. EUR.
4.7.6. Makroøkonomiske politikker
I 1999-2000 har Kommissionen anvendt makroøkonomisk bistand som et instrument
for samarbejde med Latinamerika ved at yde finansiel støtte til Verdensbankens
HIPC-initiativ(«HighIndebtedPoorCountries») til fordelfor Bolivia, Honduras og
Nicaragua. Kommissionens bevillinger til dette initiativ beløber sig til 45 mio. EUR.
Den deltager desuden i samarbejde med andre donorer i finansieringen af
undersøgelsesprogrammer vedrørende makroøkonomiske politikker. I 2001 støttede
134KOM(2000) 212 endeligaf26.04.2000og Rådets og Kommissionenserklæringaf10. november 2000
135KOM (1999)105endeligaf09.03.1999,ved deforskellige« CountryStrategyPapers »
206Kommissionensåledes et undersøgelsesprogramunder CEPAL's ledelse omanalysen
afde makroøkonomiske vilkår ogdeoffentlige finanser.
4.7.7. Sociale tjenester: sundhed og uddannelse
4.7.7.1. Sundhed
Der er i øjeblikket to forskellige profiler for dødelighed og sygdomsfrekvens i
Latinamerika, som hver især afspejler fattigdomssituationen eller modsat de
sundhedsproblemer, der er typiske for mere udviklede samfund. På det offentlige
budget afsættes der et klart utilstrækkeligt procenttal til sundhedsområdet,
forvaltningen af sundhedstjenesterne er uhensigtsmæssig og adgangen til
sundhedsydelser er begrænset. I øvrigt dækker socialsikringen under 33% af
befolkningen. Desuden er der en tendens til at koncentrere de finansielle ogmenneskelige ressourcer til sundhedssektoren i byområderne, men selv i de tilfælde
hvor der er tjenester til rådighed, er det kun de mest velstående befolkningsgrupper,
der har adgang tildem.
I øjeblikket gennemføres der 11 samarbejdsprojekter med Latinamerika på
sundhedsområdet, især iformafstøttetilinstitutionelinfrastruktur.
I Venezuela bidrager to projekter til at støtte hospitalssektoren og sundhedssystemet
for et beløbpå 13,5 mio. EUR.
I Peru gennemføres der to projekter for et beløb på i alt 3,5 mio. EUR, som tager
sigte på at støtte reformenafsundhedssektoren.
I de mellemamerikanske lande gennemføres der 5 projekter til styrkelse af
sundhedssystemet for et beløbpå ialt 29,6 mio. EUR.
I Bolivia står man for at lancere et projekt på 25 mio. EUR til støtte for
sundhedssektoren.
I Brasilien er der afsat 900 000 EUR til finansiering af det bioteknologiske center i
São Rafael. Projektet løber nu på andet år.
Guatemala –« Apoyoa laReforma del sector salud»
Projektet APRESAL, som EU bidrager til med11,3 mio. EUR, er blevet en uundværlig partner
for sundhedsministeriet. Dets hovedaktiviteter, som især gennemføres i departementet Alta
Verapaz, hvor der lever en stor indfødt befolkningsgruppe, vedrører forbedring af
infrastrukturer og udstyr, adgang til vand og sanitære tjenester og tilrådighedsstillelse og
korrektbrug afessentiellelægemidlerog dentraditionellelægevidenskab.
Projektetudvikler originale og effektive arbejdsmetoder, enbedre forvaltning af tjenester og en
bedre uddannelse af de menneskelige ressourcer i denne sektor. For at nå sine mål og
gennemføres sine aktiviteter inddrager APRESAL i sit arbejde både sundhedsministeriets
personale og medarbejdere fraikke-statslige organisationer og basissamfund.
Det overordnede mål er at sikre, at resultaterne og de indhøstede erfaringer er bæredygtige for
at forbedre arten og indholdet af fremtidige tiltag. Det er vanskeligt at måle projektets direkte
fordele for sundhedsområdet, men det kan slås fast, at de aktiviteter, der er udført under
APRESAL, har bidraget positivt til etableringen af et vaccinationssystem, som sikrer en
passende dækning af befolkningen. I øvrigter det, efter atsundhedsmyndighederne er passeret i
projektets indflydelsesområde, konstateret, at mødredødeligheden i regionen Alta Verapaz er
faldet med 50%. Andre af de hidtidige resultater viser en forbedring i adgangen til sekundær
sundhedspleje, sanitet og adgang til drikkevand i området. Desuden er der blevet indført system
med sundhedsoplysning i skolerne.
207Nicaragua : Decentraliseretsundhedspleje
Det overordnede mål for projektet "Fortalecimiento del Sistema de Salud de Nicaragua" (EU-
bidrag: 14 mio. EUR) er at øge det offentlige sundhedssystems effektivitet. De aktiviteter, der
finansieres under projektet, er koncentreret i landets nordlige del og dækker en befolkning på
ca.enmillionpersoner.
Projektet bygger på en integreret strategi, hvori der tages hensyn til kriterier vedrørende
kvalitet,disponibilitet og samfundsdeltagelse.Optimeringenaf su ndhedsressou rcerne er baseret
på en decentraliseret organisation af sundhedstjenesterne, der er koncentreret om primær
sundhedspleje og tilrettelagt afhængigt af de forskellige serviceydelsesniveauer. Projektet er ved
at blive gennemført; de forventede resultater er en funktionel organisation af decentraliserede
sundhedstjenester, der udvikles integreret og gradvis og baseres på en passende geografisk
fordelingog hensigtsmæssig dækningaf befolkningen.
4.7.7.2. Uddannelse
EU's samarbejde med Latinamerika på uddannelsesområdet er udformet således, at
de lokale aktioner gennemføres til fordel for og af de lokale deltagere, idet der tages
hensyn til de identificerede prioriteter. På den måde vil overtagelsen af ejerskabet til
resultaterne og tilpasningen af de iværksatte strategier og udviklede metoder blive
lettetogfå multiplikatoreffekt.
Europa-Kommissionen har udviklet en række tiltag inden for rammerne af sociale
udviklingsprojekter hvor der især er lagt vægt på uddannelses- og
erhvervsuddannelseskomponenterne, med sigte på at udligne de bestående
skævheder, bl.a. med hensyn til at adgang til obligatorisk undervisning og til at
erhverve den kompetence, der giver individet mulighed for at integrere sig i
samfundslivet gennem arbejde og personlig udvikling, samt reducere de faktorer, der
fører tilmislykkede resultater.
Der gennemføres i øjeblikket 14 samarbejdsprojekter med Latinamerika inden for
almen og erhvervsfaglig uddannelse. Nogle af dem indeholder aspekter, der er
væsentlige for uddannelsesreformen, andre strukturelle aspekter, herunder indførelse
afunge på arbejdsmarkedet, og specifikke erhvervsuddannelsesaspekter.
El Salvador - Apoyoal procesodereforma delaeducaciónmedia enelárea técnica
EU-bidrag:14,2mio. EUR
Dette projekt tager sigte på at forbedre undervisningssystemet på mellemniveau, navnlig den
tekniske mellemuddannelse, og fremme lige vilkår og ligestilling mellem kønnene ved at støtte
den nationale uddannelsesreform gennem en række aktioner, der skal omdanne 22 nationale
institutioner for teknisk mellemuddannelse, der er fordelt i landets 14 departementer, til
"eksemplariskecentre".
APREMAT er blevet en uundværlig partner for undervisningsministeriet og spiller en
fremtrædenderolleireformenafdentekniskemellemuddannelse.
Efter en fase med participatorisk udarbejdelse af pædagogiske nyheder er der under projektet
blevet udviklet et tæt samarbejde med de vigtigste aktører med henblik på at indføre nye
undervisningsmodeller. Foruden undervisningsministeriet og uddannelsesinstitutionerne i hele
landet er også virksomhederne, statslige og ikke statslige organisationer, handelskamre osv.
involveredeidennebeslutningsproces.
Den kvalitative forbedring af den tekniske uddannelse, hvorunder der også tages hensyn til
kønsaspektet og miljøet, vil kunne udgøre en grundlæggende støtte til landets kulturelle, sociale
og økonomiske udvikling.
208Peru- Progama marcodeformaciónprofesional tecnológicay pedagógica
EU-bidrag:9mio. EUR
Dette projekt omfatter to komponenter: PROTEC (teknisk uddannelse) og PROEBI
(uddannelse af tosprogede lærere). PROTEC-komponenten tager sigte på at afhjælpe
manglerne i en politik, der ikke er helt klar med hensyn til teknisk uddannelse, mindske
mangelen på økonomiske og menneskelige ressourcer og forbedre uddannelseskvaliteten. I 2001
blev der uddannet ca. 9 000 personer. Der er etableret et netværk af 13 højere tekniske
institutterfordeltidevigtigsteregioneri Peru.
Formålet med PROEBI-komponenten er at uddanne tosprogede lærere i Perus Amazonas-
område. De indfødte folk i Amazonas-området har deltaget aktivt i identifikationen,
udformningen og gennemførelsenaf projektet. Der er gennemførtet tæt tværfagligt samarbejde
mellemantropologer, sprogfolk, pædagoger og indfødte specialister.
4.7.7.3. Støttetil vanskeligt stillede befolkningsgr upper
Bistanden til vanskeligt stillede befolkningsgrupper, især i byerne, kræver en
tværfaglig tilgang og en aktiv solidaritet mellem aktørerne. Formålet er at fremme en
virkelig konvergens af ekspertise og engagement med henblik på at opnå en
integreret udvikling, der både skal genoprette de pågældende menneskers værdighed
ogkulturelle stolthed og bekæmpe denøkonomiske fattigdom.
El Salvador - I december 2001 blev projektet "Social forebyggelse af vold og
ungdomskriminalitet iElSalvador" tilet beløb af9,2 mio. EUR godkendt. Det sigter
mod at mindske ungdomskriminaliteten og styrke den sociale integration af 50 000
udsatte unge mellem10 og 25 år, der lever ihovedstadsområdet SanSalvador.
I denne sektor gennemføres der i øjeblikket 16 samarbejdsprojekter i Latinamerika
for et beløbpå ialt 116,7 mio. EUR.
Brasilien-Støttetilvanskeligtstillede befolkningsgrupper ibyområderneomkringRiode
Janeiroog SãoPaulo(EU-bidrag :12 611 792EUR)
I Brasilien lever 70% af befolkningen i byområder. Europa-Kommissionen har i tre år bidraget
betydeligt til at bekæmpe udstødelsen i byerne ved at deltage aktivt i et socialt
byudviklingsprojekt, der gennemføres i samarbejde med kommunerne Rio de Janeiro og Santo
André (delstaten São Paulo).
Santo André kommunes indsats er flere gange blevet anerkendt og rost af myndighederne i
Brasilia, bl.a. i forbindelse med det seneste verdenstopmøde "Istanbul + 5", som fandt sted i
NewYork ijuni 2001.
I denne kommune blev der i 1999 iværksat en udbedring af infrastrukturer, som for 60%
vedkommende nuer afsluttet, islumkvartererneSacadura Cabralog Tamarutaca.
I perioden 2000-2001 modtog over 3 000 personer en faglig uddannelse, der gør det muligt for
dem bedre at komme ind på arbejdsmarkedet. Over 1 100 børn og unge deltog i 2001 i
uddannelses- og beskæftigelsesaktiviteter (håndværk, musik, dans og sport), der blev
gennemført som supplement til skoleprogrammet. 250 kvinder deltager årligt i aktiviteter
vedrørende problematikken med ligestilling mellem kønnene og vold i familierne. 370
handicappede deltager i specifikke projekter, der skal styrke deresintegration i samfundet.
209Argentina- Acciónde Apoyointegralalasocializaciónde menoresmarginadosenelGran
BuenosAires. EU-bidrag: 9mio. EUR
Dette projekt udvikles på grundlag af en fælles forvaltningsmodel, der støttes af et blandet
institutionelt organ, som koordinerer EU's tiltag med det arbejde, der gennemføres af de
argentinske offentlige myndigheder på nationalt plan, provinsniveau og lokalt, og de aktiviteter,
civilsamfundets organisationer udfører.
Projektets største fortjeneste er at have bidraget til at skabe bånd mellem staten og de
repræsentanter for det civile samfund, der deltager i aktionerne til fordel for børn og unge.
Opførelsen og/eller udstyringen af 58 kontorer til ikke-statslige organisationer, gennemførelsen
af 40 uddannelseskurser for 3 600 fagfolk i den offentlige administration og det civile samfund,
den direkte fokusering på over 3 000 børn i forbindelse med socio-sanitær forebyggelse,
styrkelsen og udviklingenaf5 nyengo-netværk medi alt 300 organisationer, der beskæftiger sig
med dette område, bevidstgørelsen af samfundet gennem mediernes information om børns og
unges forhold (udgivelse af tidsskriftet "FORO DE PROAMBA", 6 200 minutters radioomtale,
16 tv-indslag, 30filmoptagelser afPROAMBA'sarbejde, publikation af 6 bøger om emnet og en
dokumentarbog osv.) bidragerafgjortbetydeligttilvirkeliggørelsen afmålet.
Paraguay- AMAR:Integreretbistand til stærktudsatte mindreårige
bidragpå 10030 000EUR
I 1996 var 41% af Paraguays 4,1 mio. indbyggere under 15 år, og det kunne på baggrund af de
130 000 fødsler om året forventes, at befolkningen vil være fordoblet efter 22 år. Migrationen
fra landdistrikterne til byerne var enorm, og slumkvartererne bredte sig hastigt. Projekterne til
fordel for vanskeligt stillede familier var få og ineffektive. På den baggrund har EU besluttet at
støtte Paraguays sekretariatfor sociale anliggender med et tilskud på 10 mio. EUR, som dækker
79% af budgettet for AMAR-projektet, som tager sigte på at minimere de sociale risici, de unge
udsættes for, gennem tiltag, der fremmer deres personlige udvikling, forbedre familiernes
levevilkår og styrke samfundets institutioner.
Dette projekt af 5 års varighed, som startede i februar 1999, har formået at oprette en generel
planlægningmedalle de lokale aktører, såledesat ressourceanvendelsenog komplementariteten
optimeres. Et tæt samarbejde mellem staten, denlokalekirke og AMAR har gjort det muligt at
nå etførsteresultat: Tusindvisaf mindreårige uden papirer er blevet registreret i folkeregistret.
Der var forudset en pilotfase på 18 måneder for projektet. Derefter blev den første indsats, der
alene bestod i bistand, afløst af iværksættelsen af aktiviteter, der bidrager til at forsyne
familiernemedindkomster.
Socialudvikling - Forpligtelser2001
Sektor Land Projekttitel BeløbiEUR
Sundhed El
SalvadorRehabiliteringafHospitaldeSonsonate 700 000
Uddannelse El
SalvadorStyrkelseafFacultadMultidisc.ParacentalUn.
ElSalvador129 500
IA L T 829 500
4.7.8. tematiske politikker
4.7.8.1. Europæisk initiativ for demokratiog beskyttelse af menneskerettighederne (EIDHR)
I 2001 var det gennem EIDHR muligt at støtte projekter i Syd- og Mellemamerika
for et beløb på over 15 mio. EUR. Desuden blev der i 2001 iværksat to flerårige
210regionalprogrammer (2001-2004) (17,5 mio. EUR over 2000-budgettet); deres
formål er at bidrage til at fremme menneskerettighederne og de grundlæggende
frihedsrettigheder i landene i Det Andinske Fællesskab og Mellemamerika. De
aktiviteter, der gennemføres inden for rammerne af disse programmers forskellige
indsatsområder, skal gennemføres af ikke-statslige organisationer, universiteter og
uafhængige institutioner. Desuden vil der blive iværksat mikroprojekter i Colombia
ogMexico forenværdiaf1,1 mio. EUR.
Under EIDHR er der afsat ca. 3,7 mio. EUR til 5 projekter med henblik på at
fremme og forsvare menneskerettighederne og de grundlæggende
frihedsrettigheder . I Ecuador er der ydet ca. 1 mio. EUR til et program, som tager
sigte på at beskytte migranternes og deres familiers menneskerettigheder, især
kvinder og børn, som er ofre for slavehandel på grund af de store problemer, landet
har haft siden 1998. Der er ydet 450 000 EUR til et projekt, som sigter mod at
forbedre de juridiske rammer for børn i El Salvador, Costa Rica, Guatemala,
Nicaragua og Honduras og sikre opfølgningen af den nyeste forskning vedrørende
handel med og kommerciel udnyttelse af børn. Endelig er der ydet 230 000 EUR til
tilrettelæggelsenafen konference, tilpublikation af "bedre metoder", tiludpegelse af
forligsmænd ogtiludveksling af erfaringer med institutionernes arbejde og udvikling
af et tættere samarbejde mellem Latinamerika, Vestindien og EU. Målet med dette
projekt er at støtte arbejdet med at styrke ombudsmandsfunktionen og de nationale
foranstaltninger til beskyttelse af menneskerettighederne i Latinamerika og
Vestindien, i overensstemmelse med de demokratiske traditioner. Der er ydet 2,2
mio. EURtilstøttefor 5rehabiliteringscentre fortorturofre iLatinamerika.
Støttentil demokratisering og styrkelse af retsstaten er kommet 6 projekter tilgode
med et beløb på ca. 3,6 mio. EUR. Der er ydet 848 000 EUR til et projekt, der skal
udvikle aktiviteterne i ANDI-netværket (Children's Rights News Agency), som
omfatter fempressebureauer, der har mobiliseret sig for at forsvare børns rettigheder
i Brasilien; projektet gavner direkte medlemsorganisationer, studerende,
virksomheder, mediefagfolk ogorganisationer, der hjælper børn og unge. I Argentina
er der ydet 400 000 EUR til et projekt med henblik på at fremme borgernes
deltagelse i beslutningstagningen og lette dialogen mellem civilsamfundets
organisationer og staten i fem af landets regioner. Projektet tager også sigte på at
styrke lige vilkår for mænd og kvinder og fremme beskyttelsen af
menneskerettighederne somled idemokratiseringen.
Støtten til konfliktforebyggelse oggenoprettelse af fred er en af EIDHR's store
prioriteter. I 2001 støttede EIDHR 4 projekter i Syd- og Mellemamerika for et beløb
på over 3,6 mio. EUR. I Colombia gennemføres der et projekt for over 1,3 mio.
EUR, som skal bidrage til at beskytte Uraba-samfundenes grundlæggende
rettigheder; disse samfund trues af forflyttelse på grund af den konflikt, der hærger i
landet. Desuden skal to andre projekter i Colombia medvirke til at styrke og udvikle
900 kommunale forligsmænds arbejde med henblik på at beskytte og fremme
menneskerettighederne (560 000 EUR) og styrke det civile samfund som ennøgleaktør i løsningen af den væbnede konflikt i Colombia; projektet vil søge at
omdanne byen Barrancabermeja til en fredsregion (984 000 EUR). I Guatemala
gennemføres der et projekt med henblik på at fremme en fredskultur og forsoning af
ofrene for borgerkonflikten i3 kommuner idepartementet Alta Verapaz.
I 2001 støttede EIDHR den demokratiske overgang ved at udsende en EU-
valgobservationsmission til parlamentsvalget den 4. november 2001 i Nicaragua.
211Denne mission bestod af et hovedhold på 6 medlemmer, 8 langvarigt udsendte
observatører og 36 kortvarigt udsendte observatører for første valgrunde og 30
kortvarigt udsendte observatører for andenrunde (998 915EUR).
4.7.8.2. Ligestilling mellemmænd og kvinder
Fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder er et tværgående mål, som der
systematisk tages hensyntilved udarbejdelsenafsamarbejdsprojekter.
Der gennemføres i øjeblikket to projekter, der specifikt vedrører kvinder i
Latinamerika.
Panama - PROIGUALDAD :Udfordringen medlige vilkår for kvinderne
EU-bidrag:9,8 mio. EUR
Dette projekt blev iværksat for 4 år siden og har gjort det muligt at forbedre de panamanske
kvinders levevilkår.
PROIGUALDAD har med støtte fra 31 institutioner, 26% fra den offentlige sektor og 74% fra
det civile samfund, opnået at styrke de kvindeorganisationer i byerne og landdistrikterne, som
deltager i dette ambitiøse program. Disse aktører vil kunne fortsætte med at fremme
ligestillingen, nårprojekteterafsluttet.
Der er gennemført foranstaltninger med henblik på at bevidstgøre om problematikken med
ligestilling mellem mænd og kvinder i den offentlig sektor. Der er blevet taget bedst fat om
denne problematik i uddannelsessystemet takket være uddannelse af menneskelige ressourcer
og udviklingaf hensigtsmæssige metoder.
Desuden er der i 2001 blevet gennemført adskillige oplysningsforanstaltninger om dette emne.
Det bør fremhæves, at den landsdækkende multimedie-kampagne om sexistiske stereotyper136
har vundet genklang.
Paraguay - RED-CIDEM : Decentralisering tilfordelfor kvinderne
EU-bidrag:8,2 mio. EUR
Som led i den demokratiske overgang i Paraguay gennemføres projektet "Red de Centros de
Iniciativas y Desarrollo para la Mujer ", som tager sigte på at styrke de paraguayanske
kvindeorganisationer og fremme deres aktive deltagelse i udviklingen. I finansieringsaftalen er
det forudset, at der skal oprettes 14 centre i forskellige af landets departementer, og heraf var
der pr. 31. december2001oprettet 9.
Hver enkelt af disse strukturer spiller en fundamental rolle i den nyiværksatte
decentraliseringsproces, i og med at den i en forsøgskommune fremmer en lokaludviklingsplan,
hvori der tages hensyn til de maskuline og feminine særtræk, og samtidig støtter
departementernes myndigheder med at træffe foranstaltninger til gennemførelse af den
nationale planforligevilkårfor mændog kvinder.
Disse tiltag er blevet suppleret med henvisning af 12 000 personer til kompetente organismer,
uddannelse af 4 000 støttemodtagere og bidrag til udarbejdelse, bekendtgørelse, udbredelse og
anvendelse af lov nr. 1600 om forbud mod vold i hjemmene. Forud for kommunalvalgene
undertegnede alle partiernes kandidater et charter for god adfærd og solidaritet, hvori
indsatsen for at fremme og forsvare kvindernes rettigheder også var anført som en prioritet.
Projektet har primært bidraget til at skabe gensidigt tillidsforhold mellem de sociale aktører og
de offentligeinstitutioner og opbyggeet nytborgerskabiParaguay.
4.7.9. kohærens med eu-politikkerne
Generelt set er politikken for udviklingssamarbejdet med landene og regionerne i
Latinamerika kohærent med de øvrige EU-politikker. Det er f.eks. tilfældet med EU's
konkurrencepolitik, som fremmer harmoniseringen af frie konkurrenceregler, eller
politikken for Eurostat, som er rede til at udbrede EU's knowhow til andre regionale
136http://www.proigualdad.com/index2.htm
212organisationer, somikke er nået så langt ideres integration somEU. På samme måde
giver EU's forskningspolitik de latinamerikanske lande mulighed for at svare på de
forslagsindkaldelser, der er forudset i den internationale del af rammeprogrammerne
for forskning.
På handelsområdet sikres kohærensen ved, at der ydes støtte til samarbejdsaktioner
(seminarer med præsentation), som fremmer udbredelsen af den generelle
præferenceordning (GSP) til landene i Mellemamerika og de andinske lande.
Desuden er de regionale samarbejdsforanstaltninger, der tager sigte på at styrke den
regionale integration og oprettelsen af fælles markeder, kohærente med EU's
handelspolitik. De handelsaftaler, der er forhandlet på plads eller som der forhandles
om med visse latinamerikanske lande eller landegrupper, bidrager også til at øge
samhandelen mellem disse lande og EU og dermed til at skabe en fælles økonomisk
ogsocialudvikling.
4.7.10. Samarbejde med andre donorer
Samarbejdet mellem Kommissionen og andre internationale organisationer er særligt
tæt i Latinamerika. Her er de pågældende institutioner væsentlige partnere for den
europæiske samarbejdspolitik. De bidrager til at finansiere projekter af fælles
interesse bl.a. inden for fattigdomsbekæmpelse og styrkelse afdemokratiet.
4.7.10.1.DenInteramerikanske Udviklingsbank (IDB)
Kommissionen har siden 1997 bidraget til IDB's finansielle operationer med 57 mio.
EUR og finansierer i øjeblikket to vigtige trustfonde, der administreres af IDB: den
særlige fond for teknisk bistand (4 mio. EUR), som finansierer udsendelse af
eksperter fra EU-medlemslandene, der foretager undersøgelser til forberedelsen af
IDB-projekter, og den særlige fond for SMV'er (15 mio. EUR), som finansierer
mikrokreditterpåoptil 540 000 EUR. Kommissionen finansierer ligeledes l’Instituto
de Desarollo Económico y Social (INDES), et regionalt projekt til støtte for
uddannelsenafprojektledere på sundhedsområdet iLatinamerika.
Kommissionen yder desuden aktiv støttetilen række rådgivende grupper (Colombia,
ElSalvador, Guatemala, Honduras og Mellemamerika - genopbygning), som ledes af
IDB, hvor de internationale donorer mødes for at koordinere deres aktiviteter i de
pågældende lande.
Foruden disse aktiviteter blev der i 2001 etableret en programdialog mellem de to
institutioner. Kommissionens tjenestegrene (RELEX og AIDCO) rejste i oktober
2001 til Washington for at møde de respektive BID-ansvarlige og udveksle nærmere
synspunkter om situationen i Latinamerika, og om deres respektive
programmeringsprioriteter, mulighederne for samarbejde og for forbedring af
samarbejdet.
I denne forbindelse færdiggjorde Kommissionen og IDB i 2001 et
aftalememorandum, der skulle danne rammen om et mere indgående samarbejde om
et række i fællesskab udvalgte prioriterede emner: konsolidering af demokratiet,
mindskelse af fattigdommen og de sociale uligheder, regional integration og
udvikling af informationsteknologier. De to institutioner ventes at undertegne detteaftalememorandumi maj2002 iforbindelse med topmødet iMadrid.
213I oktober 2001aflagde en mission fra Europa-Kommissionen besøg hos IDB i Washington DC. I
den anledning blev der identificeret nye samarbejdsperspektiver inden for støtte til
mikrovirksomheder og regionale projekter. Kommissionen finansierer ligeledes Instituto de
Desarollo Económico y Social (INDES), som er et regionalt projekt til støtte for udvikling af
projektforvaltere på sundhedsområdet i Latinamerika. De lande, hvor samarbejdet mellem IDB
og EU vil kunne få størst indvirkning, er Bolivia, Brasilien, Ecuador, Honduras, Nicaragua og
Peru.
4.7.10.2.Verdensbanken
I juli 2000 undertegnede EU en aftale om ydelse af bidrag til den trustfond, der er
oprettet inden for rammerne af HIPC-initiativet (initiativet for højt forgældede fattige
lande), forvaltes af Verdensbanken og tager sigte på landene i Asien og
Latinamerika. EU's bidrag beløber sig til 54 mio. EUR, hvoraf45 mio. skal bruges til
at finansiere gældslempelse i lande som Bolivia (14 mio. EUR), Honduras (12 mio.
EUR) og Nicaragua (14 mio. EUR). Alle bidragene til landene i Latinamerika er
blevet betalt i2001.
De to institutioners låneprogram indgår som led i en kontekst med politiske og
sektorspecifikke reformer. Der ydes ofte budgetstøtte. Verdensbanken betegner
denne form for tiltag som programlån - som adskiller sig fra de "klassiske" lån til
projekter eller strukturtilpasning. Programmerne skal gennemføres over en periode
på 5 til10 år, ivisse tilfælde helt op til 16 år. Der er ligeledes forudset budgetstøtte i
forbindelse med sektorprogrammer af2-3 års varighed.
4.7.10.3.USA's agentur for internationaludvikling (USAID)
EU har sammen med USAID engageret sig i den nye transatlantiske dagsorden
(NTA) og den fælles handlingsplan. Der opretholdes regelmæssige kontakter med
hensyn til områder af fælles interesse: udvikling af den private sektor, styrkelse afinstitutionel kapacitet, støtte til demokratiske institutioner, menneskerettigheder,
decentralisering osv. Hambourgs institut for iberisk-amerikanske studier og Inter
American Dialogue fra Washington, DC, har gennemført en undersøgelse af,
hvordan udviklingsproblemerne i Mellemamerika evaluerer. Denne analyse, som har
fået en yderst positiv modtagelse af USAID, indeholder forslag til en model for
regional økonomisk integration og forslag om demokratisk styrkelse af institutioner,
fremskridt henimod en toldunion og monetær union og reform af skatte- og
budgetsystemerne ilandene iregionen.
4.7.10.4.OrganisationenafAmerikanske Stater(OAS)
I 2001 mødtes de EU-medlemsstater, der har status som permanente observatører i
OAS, månedligt for at drøfte spørgsmål af interesse for EU og føre dialog med
højtstående repræsentanter for OAS. OAS, somikke er en finansieringsinstitution, og
som kun intervenerer i partnerskab med andre organisationer, har vist sin store evne
til at indsamle midler (36 USD for hver 1 USD tilskud). Under en mission i oktober
2001 blev der udvekslet synspunkter omtre aktivitetsområder: mindskelsen afrisici i
forbindelse med naturkatastrofer - et område, hvor OAS har vist sig særlig effektiv,
og har opnået et godt samarbejde med de lokale myndigheder og ngo'er, fremme af
demokratiet samt endelig arbejdet i Den Interamerikanske Kommission for Kontrol
med Narkotikamisbrug. Samarbejdet mellem EU og CICAD begyndte for 8 år siden
gennem tilskud til bekæmpelse af handelen med kemiske stoffer, som er nødvendige
for at fremstille narkotika.
2144.7.10.5.DenEuropæiske Investeringsbank
Som signatar af rammeaftaler med 15 latinamerikanske lande og som en
fremtrædende europæisk aktør i regionen bidrager EIB til finansieringen af
investeringsprojekter, der er af fælles interesse for landene i EU og Latinamerika.
EIB har som Kommissionens partner bl.a. interveneret inden for industri, energi,
telekommunikation, vand og sanitet samt transport. I 2001 blev der ydet 365,20 mio.
EUR til foranstaltninger i Argentina, Brasilien, Panama og Mexico. I juni 2001
aflagde et hold fra Kommissionen besøg i EIB's direktorat for Latinamerika. I den
forbindelse blev der identificeret tre overordnede samarbejdsområder, nemlig
risikovillig kapital, finansiering afsmå og mellemstore virksomheder og forøgelse af
EIB's låntilprojekter idenprivate sektor.
EIB-projekterundertegnet i 2001
Land Projekttitel Sektor Beløb
(mio. EUR)
Mexico Vetrotex America Industri 15,91
Panama Cable&Wireless PanamaII Telekom 54,23
Argentina VWArgentina Industri 46,61
Argentina CentralDock Sud Energi 77,33
Brasilien COMGAS Energi 46,80
Brasilien Vega DoSul Industri 58,00
Brasilien Veracel Foresty Landbrug 32,74
Brasilien LightElectricitydistribution Energi 33,58
Ia l t 365,20
4.7.11. ECHO
I 2001 bevilgede ECHO (Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær
Bistand) 35,05 mio. EUR til humanitær bistand til de latinamerikanske lande. De to
vigtigste interventionsområder er Colombia og El Salvador. I Colombia har ECHO
siden 1997 ydet bistand til personer, der på grund af konflikten mellem forskellige
væbnede grupper og regeringen er blevet fordrevet internt i landet, især i perioden
umiddelbart efter at de er blevet fordrevet. I El Salvador har bistanden fra ECHO
gjort det muligt at tilvejebringe midlertidige nødly, rent vand, sanitære systemer og
lægemidler til de befolkningsgrupper, der er blevet berørt af de to jordskælv i
begyndelsenaf2001.
En række andre tiltag har gjort det muligt at reagere på naturkatastrofer i Bolivia,
Paraguay, Peru, Guatemala, Honduras og Nicaragua og til fordel for de
befolkningsgrupper, der er fordrevet som følge af konflikten i Chiapas i Mexico.
Desuden har ECHO inden for rammerne af sit DIPECHO-program lanceret en række
p r o j e k t e r ,s o mt a g e rs i g t ep åa tg ø r ed el o k a l eb e f o l k n i n g e riD e tA n d i n s k e
FællesskabogMellemamerikabedrerustettilat modstånaturkatastrofer.
215ECHO: Finansieringsafgørelser2001
Land Projekttitel Beløb
(mio. €)
Bolivia/Paraguay Humanitær bistandtil befolkningsgrupper, der erramtaf
oversvømmelser ogtørkei Bolivia ogaftørkei Paraguay1,950
Colombia Humanitær bistandtil fordrevnepersoner iColombia 10,000
ElSalvador Humanitær bistandtil befolkningsgrupper, der erramtaf
jordskælveneden 13. januar og den 13. februar 200110,000
Guatemala/Honduras/
NicaraguaHumanitær bistandtil befolkningsgrupper, der erramtaf
tørke i Mellemamerika3,350
Mexico Humanitær bistand til fordrevne befolkningsgrupper i
Chiapas1,800
Peru Nødhjælp til befolkningsgrupper, der er ramt af jordskælvet
iP e r u3,150
Det Andinske
FællesskabAnden DIPECHO-handlingsplan (foranstaltninger til
beredskabog forebyggelseafnaturkatastrofer)i DetAndinske Fællesskab1,800
IA L T 32,050
4.7.12. Tilsyn i Latinamerika
Kommissionen har i 2000 udarbejdet et kontrolsystem for resultatforbedring baseret
på forvaltningen af projektforløb i 2001 i hvert enkelt geografisk område
(ALA/MED/AVS/Balkan). De første (endnu midlertidige) oplysninger, der er
indsamlet takket være det nye system, har gjort det muligt at fremlægge nyttige data
om de projekter, der forvaltes af de enkelte geografiske direktorater, og de
forbedringer, det vil være hensigtsmæssigt at foretage. Systemet vil blive udbredt til
atomfattealleSamarbejdskontoretsaktiviteterogvilvære fuldstændigt operationelt i
2002.
I 2001 blev der gennemgået 80 projekter i 13 latinamerikanske lande. EU's bidrag til
disse projekter beløb sig til 381,9 mio. EUR. 21% af dette beløb var bestemt for
uddannelsessektoren, resten var fordelt ligeligt mellem de øvrige analyserede
sektorer.
Den gennemsnitlige karakter for disse projekter var på 2,69, mens
gennemsnitskarakteren for alle de projekter, derfinansieres afEU iverden, lå på 2,5.
Projekterne blev bedømt på grundlag af flere forskellige kriterier som f.eks.
effektivitet, virkningsgrad, mindskede bivirkninger eller hensyntagen til
miljødimensionen. I Latinamerika er projekternes effektivitet blevet anset for at være
yderst tilfredsstillende. Ikke desto mindre er den manglende overholdelse af frister
ogdenutilstrækkelige hensyntagentilmiljødimensionenblevet fremhævet.
Disse resultater må imidlertid behandles med forsigtighed af de grunde, der er gjort
rede for under afsnittet omtilsyn.
2164.7.13. KONKLUSIONER OG PERSPEKTIVER
Som det blev fastslået på Rio-topmødet er EU fast besluttet på at udvikle et
langsigtet strategisk partnerskab med Latinamerika med henblik på at fremme
parternes fælles internationale interesser inden for politik, sociale anliggender,
økonomiog handel.
For at der kan etableres et privilegeret forhold mellem EU og Latinamerika er det
nødvendigt at bevare og styrke dialogen med Rio- og San José-gruppen, samt med
Det Andinske Fællesskab, Mercosur, Chile og Mexico. Det kræver også at visse
betingelser bliver opfyldt: navnlig bør de demokratiske systemer og retsstaten i
Latinamerika konsolideres og styrkes, samtidig med at fattigdommen og de sociale
uligheder bliver mindsket, og at de dårligst stillede grupper integreres i landene som
helhed. For at de latinamerikanske økonomier kan blive varigt integreret i
verdenssystemet og deltage i det multilaterale handelssystem, må der også gøres en
tilpasningsindsats inden for rammerne af den regionale integration, som EU søger at
fremme. Sammen med den politiske dialog og handelsforhandlingerne udgør
udviklingssamarbejdet et væsentligt redskabtilat realisere dette mål.
De retningslinjer som EU har fulgt for samarbejdet med Latinamerika i 2001 har
bidraget til at konsolidere Latinamerikas politiske og økonomiske selvstændighed og
har samtidig styrket de interne forbindelser mellem de latinamerikanske lande samt
partnerskabforholdet tilEU. Det er også med disse mål for øje, at Kommissionen vil
fortsætte sine aktiviteter og lægge retningslinjerne for sin bistand til landene og
regionerne iLatinamerika. Det andet topmøde mellem stats- og regeringscheferne fra
EU, Latinamerika og Vestindien, somvil blive afholdt iMadrid i maj2002, ventes at
ville fremme en mere dybtgående gennemførelse af de allerede fastsatte
samarbejdsmål.
2175. F EATUREARTIKEL :RESULTATORIENTERETUDVIKLINGSAPPROACH
5.1. Landepræstationerog projektpræstationer
5.1.1. Indledning
Ifølge Verdensbankens overslag er det nødvendigt med yderligere 50 mia. USD om
året for at føre "millennium"-udviklingsmålene (MDG) ud i livet. Det tilsagn om at
forhøje ODA's niveau, der blev afgivet i marts 2002 i Monterrey, er et vigtigt skridt
fremad i bestræbelserne for at opnå bæredygtig udvikling på verdensplan. I
Monterrey-konsensussen er der specifikt skabt en forbindelse mellem bistandens
effektivitet oglandets "ejerskab" af gode politikker og sund regeringsførelse, idet der
er afgivet løfte omyderligere bistand tillande med højt præstationsniveau.
Hvordan kan vi være sikre på, at disse ekstra penge - og i det hele taget al
udviklingsbistand - rent faktisk giver konkrete resultater på stedet? Hvordan kan vi
være sikre på, at vorindsats skridt for skridt fører tilfremgang og sikkerhed for alle?
Det er ikke let at svare på disse spørgsmål. Det er slående, at dataene om
fattigdomsbekæmpelse i de fleste udviklingslande ikke kun er utilfredsstillende: ofte
er sådanne data ikke-eksisterende, forældede eller upålidelige eller benyttes
simpelthen ikke som middel til "policy"-afgørelser. Alt for ofte har
udviklingssamfundet (bestående af donorer, regeringer og det civile samfund)
undladt at foretage en fyldestgørende analyse af resultaterne af deres politikker og
finansieringsindsats ide seneste årtier.
Indberetningerne om finansielle forpligtelser er ikke nok. Donorerne skal afgive
rapport om - og af deres interessenter holdes ansvarlige (accountable) for - de
konkrete ændringer i de fattiges levevilkår, der kan tilskrives udviklingspartnernes
kollektive indsats.
Kommissionen bevæger sig for tiden istadig højere grad hen imod resultatorienteret
udviklingsbistand. Dette tilsagn om resultatorienteret forvaltning blev formelt
understreget i Kommissionens meddelelse fra 2000 om Det Europæiske Fællesskabs
udviklingspolitik og deerklæringer og denhandlingsplan, der knyttede sig dertil.
I dette kapitel beskrives de to hovedapproacher, der på det seneste er udviklet til
måling afresultater. Resultaterne afengivendonors indsats kankun måles direkte på
den givne donors projekters eller programmers niveau. Mere omfattende
foranstaltninger, der både inddrager flere donorer og regeringen og andre aktører, vil
give resultater, somopnås via en fælles indsats, der ikke kan tilskrives dette eller hint
medlem af dette team (dette fænomen benævnes "attribution gap"). I den første
approachbeskrives det derfor, hvorledes kollektive resultaterovervåges på sektor- og
landeniveau ved hjælp af indikatorer, som alle interessenter er enige om at benytte. I
dette kapitels anden del fremlægges en approach for måling og overvågning af de
ved projekterne opnåede virkninger, dvs. deres resultater og de eventuelle ændringer
imodtagernes levevilkår.
Dette kapitel indeholder en beskrivelse af det igangværende arbejde og de vigtigste
indikatorer for, hvilket stade vi befinder os på med hensyn til resultatorienteret
forvaltning. Disse approacher er endnu ikke færdigbehandlede, og nogle af
218komponenterne er ikke helt efterprøvede. Kommissionen opfatter også dette kapitel
som en opfordring til læseren til at deltage i en fælles overvejelse af mulighederne
for at finde effektive og pålidelige metoder til måling af den virkning, som vor
udviklingsbistand har iformafbæredygtig udvikling på verdensplan.
5.2. Overvågning af resultater: Landepræstationer
Indførelsen i 1999 af fattigdomsbekæmpelsesstrategier (PRSP), hvor
resultatorientering er det ene af fem principper, og aftalen fra september 2000
mellem 189 lande om " millennium"-udviklingsmålene (MDG) betegnede starten
på enudvikling hen imod forstærket hensyntagentilresultaterne. En konkret og mere
resultatorienteret overvågning af landepræstationerne med hensyn til økonomisk
vækst og fattigdomsbekæmpelse følger af, at det som fastslået i en række
undersøgelser er nødvendigt at forbedre:
for udviklingslandenes vedkommende:
–landenes "ejerskab" . Når ansvaret for virkeliggørelsen af modtagerlandenes
fattigdomsbekæmpelsesmål påhviler disse lande selv, sikres der dem bedre plads
tilat fastlægge deres egne strategier og politikker idette øjemed;
–den nationale ansvarlighed (accountability) . I lande, der opbygger en
fattigdomsbekæmpelsesstrategi, er en overgang fra donorernes side fra
overvågning af politikker og aktioner til en participatorisk resultatorienteret
approach af stor betydning, hvis vi skal fremme opbygningen af en national
ansvarlighed;
–"policy"-processen. Analysen af resultaterne på stedet bør føre til omlægninger
afden førte politik og give "policy"-dialogen ny næring;
for donorernes vedkommende:
–donorernes ansvarlighed over for interessenterne . Det er ikke tilstrækkeligt at
indberette finansielle tilsagn. Donorerne skal afgive rapport om og af deres
interessenter holdes ansvarlige for de konkrete ændringer i de fattiges levevilkår,
der kantilskrives udviklingspartnernes kollektive indsats;
–donorkoordinationen . En fokusering på de resultater, der opnås af hvert enkelt
land, vil antagelig gøre en bedre koordineret vurdering af donorernes præstationer
mulig. Også her bør PRSP udgøre rammen for denne koordination i de berørte
lande.
To omfattende arbejdsområder viser, at Kommissionen i stigende grad bevæger sig
hen imod resultatorienteret udviklingsbistand: landestrategierne (CSP) og ydelsen af
makroøkonomisk bistand iAVS-staterne.
5.2.1. Resultatorienterede landestrategier
Som led i programmeringsprocessen er Kommissionen i færd med at udarbejde
retningslinjer for personaleplanlæggernes optagelse af udviklingsindikatorer i CSP.
Da de fleste donorer stadig befinder sig på et meget tidligt stade af det
begrebsmæssige arbejde med udviklingsindikatorer, arbejder Kommissionen tæt
219sammen med medlemsstaterne, OECD-DAC og en række andre donorer om
udarbejdelsenafdisse retningslinjer.
Der er nedsat en fælles arbejdsgruppe med deltagelse af medlemsstaterne, OECD-
DAC og forskellige tjenester i Kommissionen. Den holdt sit første møde i marts
2002. Hovedopgaven for denne arbejdsgruppe er at undersøge donorernes
muligheder for at vedtage en fælles approach med fælles principper og typologi for
deres overvågningskrav med det formål at formindske byrderne for
modtagerlandene. Grundlaget for dette arbejde er et udkast til retningslinjer for
fastlæggelse af udviklingsindikatorer , som er udarbejdet af Kommissionen. Dette er
"det igangværende arbejde", og resultaterne deraf vil gradvis blive optaget i
Kommissionens programmerings- og revisionsproces. Det er blevet hilst varmt
velkomment af medlemsstaterne og OECD-DAC.
Detteudkast til retningslinjer indledes med en fastlæggelse af principper og en
typologi og omfatter to niveauer, hvor donorerne kan benytte resultatorienterede
indikatorer tilat overvåge landepræstationer.
5.2.1.1. Typologi
Indikatorer skal klassificeres i overensstemmelse med en klar typologi. For at sikre
sammenhæng med tidligere arbejde foreslår vi, at følgende klassifikation benyttes:
Input ➔➔➔➔ Output ➔➔➔➔ Resultat ➔➔➔➔ Konsekvens
–Inputindikatorerne måler de finansielle, administrative og regulerende
ressourcer (ofte benævnt "processer"), der tilvejebringes af regeringen og
donorerne. Det er nødvendigt at skabe en forbindelse mellem de anvendte
ressourcer og de opnåede resultater for at kunne vurdere de gennemførte aktioners
nyttevirkning.
Eksempler: Den del af budgettet, der afsættes til uddannelse, afskaffelse af
obligatoriske skoleuniformer.
–Outputindikatorerne måler de umiddelbare og konkrete konsekvenser af de
trufne foranstaltninger ogde anvendte ressourcer.
Eksempler: Antal byggede skoler, antaluddannede lærere.
–Resultatindikatorerne måler resultaterne på modtagernes niveau.
Eksempler: Optagelse i skoler, pigernes procentandel af de børn, der optages i første
klasse.
–Konsekvensindikatorerne måler resultaternes konsekvenser. De opgør de
generelle måli formafnationaludvikling og fattigdomsbekæmpelse.
Eksempler: Alfabetiseringsprocent, arbejdsløshedsprocent.
Alle disse forskellige typer indikatorer er relevante for beslutningstagerne - dvs. de
nationale regeringer. De er imidlertid ikke alle tilsvarende relevante for donorerne,
der bør koncentrere sig om resultaterne af de nationalt "ejede" politikker, som de
støtter.
220I konklusionerne af pilotundersøgelsen af reformen af betingelserne137blev det
tydeligt påvist, at det er nødvendigt, at donorerne lægger særlig stor vægt på
resultatindikatorerne. Tidligere blev hovedvægten imidlertid lagt på input- eller
outputindikatorer, for hvis vedkommende en forbedring ikke giver nogen garanti for
forbedrede ydelser: der findes eksempelvis talrige eksempler på, at der på en og
samme tid kan registreres en forhøjelse af budgetterne eller endog af antallet af
sundhedscentre og en nedgang i patienttallet på disse centre.
Konsekvensindikatorerne reagerer langsomt, er vanskelige at opgøre og bestemmes
af mange andre faktorer end regeringens politik. En fokusering på resultatindikatorer
vilantagelig gøre det muligt at øge regeringernes "ejerskab" afde politikker, der skal
gennemføres med henblik på at opnå disse resultater.
En fokusering på disse indikatorer vil antagelig også øge udviklingsbistandens
troværdighed, både imodtagerlandene og idonorlandene.
5.2.1.2. Principper
Fastlæggelse af indikatorer
(1) Det er nødvendigt, at hvert land og dets vigtigste donorer enes om at anvende
fælles (resultat-) indikatorer til vurdering af landepræstationerne. I egnede
lande bør dette finde sted inden for rammerne af PRSP-
overvågningssystemet.
(2) Det er nyttigt at disaggregere indikatorer, f.eks.v e dop d e l i n gef te r :
– køn
– denoffentlige/denprivate sektor
– geografiske forhold (navnlig ved udskillelse afde fattigste regioner)
– land/by
– indkomstniveau (skønt dette kunsjældent er muligt)og vigtigste indkomstkilde.
Under alle omstændigheder bør disaggregeringsniveauet fastlægges, når
indikatorerne er fastlagt. Denne disaggregering gør det lettere at fokusere på
udviklings- og fattigdomsbekæmpelsespolitikkens målgrupper.
(3) Det må foretrækkes at begrænse listen til forholdsvis få væsentlige
indikatorer. Mange indikatorer af enhver art skaber store
fortolkningsvanskeligheder. Desuden gør de det vanskeligt at fokusere på det
væsentlige. De valgte indikatorer skal altså defineres klart og entydigt ( f.eks.
skal det for vaccinationer fastlægges, hvilke vacciner dette indebærer, hvem
målgruppener osv.).
(4) Måleligheden er et nøglekriterium, når der skal vælges indikatorer. Dette
spørgsmål er et helt andet end spørgsmålet om de nuværende datasystemers
kvalitet (drøftes nedenfor). Ved fastlæggelsen af hver enkelt indikator er det
137Ledet i Burkina Faso af Europa-Kommissionen inden for rammerne af Stratic Partnership with Africa (SPA) og
med deltagelse af yderligere 12 donorer.
221nødvendigt at tage højde for, hvor lang tid og hvor store ressourcer der er
nødvendige tildataindsamling, og hvor ofte disse data kan tilvejebringes. Det
kan tænkes, at en indikator teknisk set kan måles hvert år, men i praksis kun
ændrer sig på mellemlang/lang sigt. Udviklingen i en sådan indikator
påvirkes derfor af den politik, der er ført år forinden, således at dens værdi
sommålestok for dennuværende politik kan være begrænset.
(5) Det er ofte vigtigt, at indikatorernes statistiske data ikke kun udtrykkes i
procent, men også i absolutte talstørrelser, således at der som led i analysen
udelukkes fejl, der kan tilskrives usikkerhed med hensyn til estimation af den
statistiske population. Det må også foretrækkes at arbejde med trends frem
for blot med isolerede data. Det er derfor vigtigt, at de eksisterende databaser
tages op til fornyet vurdering, når indikatorerne vælges. Dataene vedrørende
de seneste fem år bør stå til rådighed: hvis dette ikke er muligt, kan der
eventuelt kræves ensærlig begrundelse for indikatoren.
Dataenes pålidelighed og kvalitet
(6) Det er nødvendigt at holde et vågent øje med pålideligheden og
repræsentatitiviteten af de data, der danner grundlag for indikatorerne. I
tvivlstilfælde må det foretrækkes at benytte en såkaldt "proxy", dvs.e n
indirekte indikator, som det er lettere at måle, og som giver en god
tilnærmelse til andre indikatorer, der er vanskeligere at måle. Det er i så fald
vigtigt at fastlægge en justérbar approach med jævnlig efterprøvning af
indikatorernes gyldighed set på baggrund af de størrelser, de efter planen skal
måle.
(7) Det vil ofte indledningsvis være nødvendigt at yde støtte til efterprøvning af
dataenes kvalitet og at yde bistand til regeringen til forbedring af deres
pålidelighed og fremskyndelse af databearbejdningen - de eksisterende
systemer er nemlig ofte for besværlige og langsomme. Formålet med denne
støtte bør være at styrke det nationale system. Erfaringen viser, at denne støtte
i almindelighed ikke kræver særlig store beløb, og at det er muligt hurtigt at
gøre fremskridt med de vigtigste data. Det vil være vigtigt at opbygge et
samarbejde med Eurostat omudbygning afdenstatistiske kapacitet.
Fastsættelse af målfor indikatorerne
(8) Landets regering vil fastsætte indikatorernes målværdier på en måde, der er
forenelig med de seneste trends og "policy"-retningslinjer. De bør drøftes
med de donorer, som har planer omat støtte landet. Regeringen bør fastsætte
målene for mindst PRSP's gyldighedsperiode, hvis der er fastsat en sådan,
eller for de kommende 3 år, hvis ensådan ikke er fastsat.
(9) Der knytter sig to vanskeligheder til drøftelsen af målværdierne: overdreven
optimisme (ofte som følge af, at indikatorerne snarere benyttes som slagord
end som værktøj i beslutningsprocessen) og overdreven forsigtighed (der
viser mangel på ambitioner). Den bedste måde at undgå disse to excesser på
er at følge engennemsigtig proces ilandet med inddragelse af civilsamfundetog parlamentet både i de forhandlinger, der munder ud i fastlæggelsen af
indikatorer, og i overvågelsen deraf. Denne gennemsigtighed giver også
222målene større synlighed og bidrager til at forstærke den indenlandske
ansvarlighed.
Analyse af udviklingen iindikatorerne
(10) Analysen af udviklingen i landenes præstationer bør aldrig begrænses til en
mekanisk fortolkning af indikatorerne. Det skal foregå inden for rammerne af
en omfattende "policy"-dialog med regeringen under skyldig hensyntagen til
interneogeksternefaktorersindvirkning.
(11) Det er nødvendigt at holde sig for øje, at en fokusering på et begrænset antal
indikatorer kanændre indberetningsadfærdeneller føre tilen skævtrækning af
prioriteringenafde forskellige politikker, navnlig hvis donorerne anvender de
præstationer, der måles ved hjælp af disse indikatorer, til at fastlægge
størrelsen afderes finansielle støtte. Det samlede sæt indikatorers ansporende
virkninger skal medtages i "policy"-dialogen mellem regeringen og
donorpartnerne.
5.2.1.3. Overvågning aflandenes præstationer
I udkastet til retningslinjer foreslås der to sæt indikatorer, som bør overvåges inden
for rammerne afKommissionens programmer på landeniveau.
På et overordnet plan - og i alle lande, hvor Kommissionen er aktiv - bør et
begrænset antal indikatorer overvåges (årligt og på mellemlang sigt) for at sikre et
samlet overblik over fremskridtet mod "millennium"-udviklingsmålene (MDG).
Dette begrænsede sæt bør udledes af de mest relevante af de 48 indikatorer, der
knytter sig til MDG, plus et lille antal årligt målelige nøgleindikatorer med det
formål hvert år at kunne aflægge rapport om landenes fremskridt. Disse
ekstraindikatorer bør omfatte inputindikatorer (der ikke indgår i MDG-
overvågningsrammen), f.eks.indikatorer for regeringens og donorernes finansielle
støtte til særlige sektorer. Desuden bør de omfatte hurtigt justérbare
resultatindikatorer. Det foreslås i udkastet til retningslinjer, at dette minimumssæt af
indikatorer, når der er opnået enighed om dem, systematisk bør overvåges inden for
rammerne afalle landestrategier for derved at sikre sammenlignelighed.
Den systematiske overvågning af denne brede vifte af indikatorer, herunder de årligt
målelige resultat- og inputindikatorer på landeplan, vil gøre det muligt for
Kommissionen at holde øje med udviklingen i enkeltsektorer, også selv om den ikke
er aktivt medvirkende. Dette vil give information, som kan danne grundlag for de
afgørelser, dertræffes ved den fornyede gennemgang aflandestrategierne.
På sektorplan iCSP's målsektorerskalder overvåges en bredere vifte af indikatorer.
Disse indikatorer bør indgå i det mere omfattende sæt indikatorer, som de relevante
ministerier i det enkelte land benytter i forvaltnings- og ansvarliggørelsesøjemed.
Regeringens "policy"-retningslinjer og regulerende foranstaltninger bør også
overvåges, selv om det ikke er let at måle dem med generelle kvantitative
indikatorer.
Under alle omstændigheder baseres de af Kommissionen overvågede indikatorer på
nationale processer, som finder sted i et givet land (PRSP for de lande, for hvis
vedkommende de er relevante). Der er tale om en proces baseret på gensidig
223indflydelse og deling af erfaringer og et værdifuldt hjælpemiddel i drøftelsen af
"policy"-spørgsmål og i bestræbelserne for at forstærke regeringens indenlandske
ansvarlighed.
5.2.2. Budgetstøtte tilfattigdomsbekæmpelse
Et andet eksempel på den resultatorienterede approach er budgetstøtten til PRSP.
Denne særlige foranstaltning har hidtil kun vedrørt AVS-stater. En lignende
approacher ved at blive indført i forbindelse med andre programmer (ALA, MEDA),
hvor dette er hensigtsmæssigt. For AVS-staternes vedkommende benytter Europa-
Kommissionen en innoverende approach, som direkte binder bistandsbeløbene til
landets præstationer i de sociale sektorer (navnlig sundhed og uddannelse) og
forvaltningen af de offentlige finanser. Dette sker ved brug af præstationsindikatorer
(f.eks.sundheds- og uddannelsessektorens andel af udgifterne, skolernes
optagelsesfrekvens, sundhedscentrenes patienttal og procentandelen for
børnevaccination) og intense drøftelser med regeringenomdet omfang, hvoride mål,
den har sat sig, er ført ud i livet. Hvis målene føres ud i livet, ydes der fuld
finansiering;hvis de ikke føres ud ilivet, ydes der mindre støtte.
På denne måde sikres der regeringen midler til at opstille et budget, som er bedre i
stand tilat levere de sociale nøgletjenester, ligesom den anspores tilat føre disse mål
ud i livet. Da disse mål er udarbejdet af regeringen og donorsamfundet i fællesskab,
har de betydelig vægt; da Kommissionen er en af de ledende donorer, bør de også
afspejle Kommissionens prioritering under denne dialog. Da de er udledt af en
nationalt ejet PRSP, er sandsynligheden for, at deføres ud i livet, større, end tilfældet
ville være for udefra påtvungne betingelser.
14 af de 30 AVS-stater, som Kommissionen i øjeblikket yder budgetstøtte til, følger
allerede denne approach (yderligere 14 lande ventes i nær fremtid at samtykke i et
sæt indikatorer). Denne analyse baseres på de 30 finansieringsforslag vedrørende
budgetstøtte til fattigdomsbekæmpelse (PRBS), som blev vedtaget i 2000 og 2001,
ogsomtilsammenbeløbersigtil875 mio. EUR.
5.2.2.1. Nye retningslinjer afledt afpilotundersøgelsen iBurkina Faso
På baggrund af resultaterne af pilotundersøgelsen af reformen af betingelserne i
Burkina Faso138fra 1996 til 2000 har Kommissionen fastsat nye retningslinjer og
ordninger for sine budgetstøtteprogrammer for fattigdomsbekæmpelse. Formålet
dermed er at effektivisere bistanden ved forbedring af ejerskabet, mere fleksible
udbetalinger og forstærket koordinationdonorerne imellem.
Formålet med de nye retningslinjer ogordninger, der er afledt af pilotundersøgelsen i
Burkina Faso, er at forbedre reformernes bæredygtighed på lang sigt, forbedre
regeringens "ejerskab" ogudbygge koordinationen mellemdonorerne indbyrdes.
De vigtigste konkrete ændringer i EU's budgetstøtte som følge af disse nye
retningslinjer er en overgang fra traditionelle procesbetingelser til resultatbaseret
138Denne pilotundersøgelse blev ledet af Europa-Kommissionen med støtte fra 9 bilaterale donorer samt IMF, UNDP
og Verdensbanken inden for rammerne af Strategic Partnership with Africa (SPA). Dens resultater er resumeret i
"Bilan:TestsurlaRéformedela conditionnalité",juli2000.
224præstationsvurdering, variable udbetalinger på grundlag af de opnåede resultater og
en forbedret koordination med andre donorer inden for rammerne afPRSP.
Gennemførelsesomfanget for den nye approach varierer fra land til land som følge af
dels deres forskellige trin i PRSP-processen, dels det uensartede omfang, hvori der
står data til rådighed. Drøftelserne om donorkoordination og præstationsindikatorer
er imidlertid tæt knyttet tilPRSP-processen.
5.2.2.2. Reformafbetingelserne
I EU's nye retningslinjer for betingelser peges der på et begrænset antal
nøglebetingelser. De traditionelle procesbetingelser bør gradvis erstattes med
præstationsvurdering baseret på resultatindikatorer, hvorved regeringen får mere
plads tilat fastlægge sin egenpolitik.
Der knytter sig imidlertid stadig to vigtige betingelser til undertegnelsen af
finansieringsaftalen og frigørelsen afefterfølgende rater. Disse betingelser optræder i
samtlige finansieringsforslag fra 2000 og2001:
– Undertegnelse af og tilfredsstillende fremskridt med aftalen med IMF
(fattigdomsbekæmpelses- og vækstfacilitet) og sommetider med Verdensbanken.
Dette er antagelig ensbetydende med, at landet har en sund makroøkonomisk
ramme.
– Fremskridt iPRSP-processen.
EU's programmer hænger således nøje sammen med IMF's (og sommetider
Verdensbankens) betingelser.
Blandt de 30 lande i stikprøven omfatter finansieringsforslagene i 15 lande ikke
nogen yderligere procesbetingelser, og i 7 lande omfatter de kun procesbetingelser
inden for forvaltning afoffentlige finanser.
Overgangen til resultatorienteret præstationsvurdering har været meget mere effektiv
i de sociale sektorer (overvejende sundhed og uddannelse) end inden for forvaltning
afoffentlige udgifter. Vanskelighederne ved at fastlægge resultatindikatorer på dette
områdeerdenvigtigsteårsagtildettelangsommeretempo.
Enkelte lande har betingelser på andre områder end sundhed, uddannelse, forvaltning
af offentlige finanser og den makroøkonomiske ramme ( f.eks.transport, retsvæsen
eller regional integration).
5.2.2.3. Resultatorienteret præstationsvurdering
I de nye retningslinjer for støtten via EU-budgettet fokuseres der ved vurderingen af
landenes præstationer i endnu højere grad på resultaterne. Denne fokusering
forstærkes af den gradvise udbygning af sammenkædningen af finansiel støtte og
præstationsvurdering baseret påresultatindikatorer.
Det ernødvendigt med 3trin, før det er muligt at basere udbetalingerne på en analyse
afpræstationsindikatorerne:
225– Enighed mellem regeringen og Kommissionen om et begrænset sæt
resultatindikatorer, som vurderingen skal baseres på, og klarhed med hensyn til,
hvordande skalovervåges.
– Tillid til, at der findes en pålidelig ordning for indsamling af data om det aftalte
sæt indikatorer, der om nødvendigt støtter en forbedring heraf via
kapacitetsopbygning og indledende finansielbistand.
– En beslutning fra regeringens side om disse indikatorers målværdier baseret på
tidligere trends og "policy"-retningslinjer.
Landene kan opdeles på tre grupper alt efter, hvor langt fremme EU-programmerne
er på dette område: de mest avancerede lande, landene i mellemgruppen og de
mindst avancerede lande
De mest avancerede lande
I de mest avancerede lande munder et forudgående samtykke i et begrænset antal
præstationsindikatorer udi, at disse anvendes ved fastlæggelsen afudbetalingen afen
efterfølgende variabel rate i programmets regi. Der findes derfor en fast rate knyttet
tilensund makroøkonomiskpolitik(eksistensafet IMF-program)ogenvariabelrate
knyttet til en præstationsvurdering. I de fleste lande opdeles denne variable rate påto
delrater. Den ene er knyttet til en tilfredsstillende forvaltning af offentlige finanser
(vurderet ved hjælp af præstationsindikatorer), og den anden er knyttet til
udviklingen i sættet af aftalte præstationsindikatorer sammenholdt med de af
regeringen fastsatte mål.
Nedenstående diagramviser udbetalingsordningen ide mest avancerede lande:
De indikatorer, som udbetalingerne baseres på, er en kombination af input-, output-
ogresultatindikatorer. De almindeligst benyttede er følgende:
Forvaltning afoffentlige finanser/budgetstyring
- Dendelafregeringens budget, somkommer de mest perifere strukturertilgode
- De bevillinger, der erafsat tilsociale sektorer,og de faktiske udgifter
- Forskelle ienhedsomkostninger inden for offentlige indkøbog markedspriser
Sundhed
- Patienttal iden primære sundhedsservice
- Procentsats for sundhedspleje under graviditet
- Procentsatser for vaccination(DTP3, BCGog mæslinger)
-Omkostningervedgrundlæggende lægebehandling
Uddannelse
- Netto-/bruttoprocentsatser for optagelse (drenge/piger) iførste klasse
- Procentsats for børns overgang fra primær tilsekundær undervisning
- Gennemsnitligt antalbørnpr. lærer
- Gennemsnitligt antalbørnpr. klasseværelse
- Gennemsnitligt antalbørnpr. bog
- Omkostninger for familien ved adgang til(privat/offentlig) primær undervisning
226Processen med præstationsvurdering på grundlag af disse indikatorer varierer fra
land til land. I alle tilfælde anmodes regeringen om at fremlægge en analyse af de
opnåede resultater og om muligt påvise eksterne faktorer for at gøre det muligt at
vurdere landets præstationer på et sundt, men ikke mekanisk grundlag. Drøftelsen af
resultaterne af målingen af de benyttede indikatorer omfatter de ansvarlige
ministerier i landet, EU og sommetider organisationer, der repræsenterer modtagere
eller andre donorer. I tilfælde af "force majeure" eller ekstraordinære
omstændigheder kandet besluttes, at engiven indikator ikke skal benyttes.
Følgende metodeanvendes isamtlige lande:
– Hvis det aftalte målnås, eller der er gjort betydelige fremskridt, får det 1 point.
– Hvis målet ikke nås, mender er konstateret et vist fremskridt, får det ½ point.
– Hvis udviklingener negativeller ikke ertilstrækkeligt positiv, får det 0 point.
•Summenafdisse point viser de opnåede præstationers niveau.
Beregningen af det udbetalingsniveau, der kan afledes af de opnåede præstationers
niveau, varierer fra land til land. Værdien af den variable rate knyttet til
præstationsvurdering udgør gennemsnitligt 22% af programmets samlede beløb
(hvoraf 38% er knyttet til præstationer med hensyn til offentlige finanser, og 62% er
knyttettilpræstationer med hensyntilsocialesektorer).
5.2.2.4. Konklusion
De nye retningslinjer for betingelser i forbindelse med EU's budgetstøtte kan endnu
ikke vurderes på grundlag af resultater. Alligevel er der en fornyet undersøgelse af
proces og metode igang. I mellemtiden rejser der sig visse store spørgsmål, som alle
donorer børoverveje:
– En forstærket fokusering fra andre donorers side på resultatindikatorer vil
antagelig øge regeringens opmærksomhed over for resultaterne afdens politikker.
– Fastlæggelsen af et klart PRSP-forløb, der bl.a. omfatter en årlig
foranstaltningsmatrix og en vurdering af præstationsindikatorer, vil antagelig
forbedresammenkædningenafdonorstøttenogPRSP-processen.
– En kombination af traditionelle procesbetingelser og resultatbaseret vurdering er
inkohærent og bør undgås.
5.2.3. Vejen frem
To vigtige forhold er afgørende, hvis Kommissionens valg af en resultatorienteret
approachskalvære effektiv.
Det første er det nødvendige i, at bistanden til udbygning af det nationale statistiske
system forhøjes. Dette kan ske i samarbejde med Eurostat og bør omfatte en
forstærket koordination med andre donorer.
Det andet er en sikring af et forbedret samarbejde med medlemsstaterne og andre
donorer såveli hovedsæderne sompå landeniveau. Dette forudsætter forbedret deling
227af oplysninger, enighed om en fælles approach og større villighed til at koordinere
overvågningenog indberetningen itilknytning tilde nationale systemer.
5.3. Projektresultater: Resultatorienteret overvågning
5.3.1. Baggrund
Overvågning kan defineres på mange måder. Den kan beskrives som
præstationsovervågning, forvaltningsovervågning eller simpelthen
projektovervågning. Der skal i alle tilfælde være tale om en relevant, hurtig og
effektiv proces til tilvejebringelse af regelmæssig information om fremskridtet. Ved
overvågning forstås en regelmæssig observationsmekanisme, som omfatter
udarbejdelse og fremlæggelse af situationsrapporter og analytiske vurderinger af
udviklingen i projektets regi. Formålet skal især være at måle de faktiske resultater
og sammenholde disse med de planlagte. Den danner grundlag for målrettede
beslutninger fra projektforvaltningens side med det formålat:
– kunne foretage korrektioner med minimalafbrydelse
– sikre, at projekterne holdes igang, og at målene dermed føres ud ilivet.
Overvågning af gennemførelsen afprojekter eller andre aktiviteter kan foregå på et
dagligt eller ugentligt grundlag, f.eks. af en projektleder, der til stadighed skal have
et godt overblik over projektets præstationer. Formålet dermed er især at holde øje
med omdannelsen af input til output, og den forestås af projektledelsen selv
overvåget afdennes eget agentur eller egen myndighed og afEU's delegation.
Under den nedenfor beskrevne resultatorienterede overvågningsordning vurderes
projektets eller programmets præstationer og dets bredere virkninger (uden nogen
dybtgående analyse deraf). Ved denne ordning forsynes Kommissionen med
uafhængig ekstern ekspertrådgivning om sine projekter. Denne ordning, der siden
2000 har været benyttet i ALA/MED/AVS og på Balkan (som beskrevet nedenfor),
minder noget om, men er alligevel forskellig fra den ordning, der har været benyttet i
NIS-landene (Tacis) siden 1993. Der er planlagt en harmonisering af de to ordninger
i 2002. Anvendelsen af én konsistent approach vil sikre, at Kommissionen får
sammenlignelige data vedrørende alle de regioner, hvor den yder eksternbistand.
I den nuværende situation henhører overvågning af gennemførelsen som hovedregel
under den statslige myndigheds og EU's delegations ansvar. Desuden overvåges
projekterne med jævne mellemrum under en resultatorienteret synsvinkel af et
uafhængigtovervågningsteam.
5.3.2. Resultatorienteret overvågningsordning for udviklingsprojekter139- beskrivelse
I løbet af 2000 udtænkte Kommissionen en forbedret resultatorienteret
overvågningsordning for ALA/MED/AVS samt Balkan med udgangspunkt i
Kommissionens forvaltningsordning for projektforløbet. Denne ordning blev testet
ogforbedret iløbet af2001.
139UndtageniTACIS-landene.
228Hovedformålet er at indsamle resultatorienteret information om projekter i marken
og at give underretning om fremskridtet. Ordningen giver både delegationerne og
kontoret et overblik over projekternes fremskridt hen imod resultater .D e n
henvender sig ikke primært til projektmyndighederne, hvis daglige forvaltning
kræver mere detaljeret information, selv omden naturligvis skal kunne være til nytteb å d ef ord e mogf orp a r tn e rm i ni s te ri e rog- r e g e r i n g e r .
Ordningen omfatter korte besøg på stedet aflagt på projekterne af erfarne eksterne
eksperter, som udfylder halvstandardiserede resultatark med overslag over
projekternesogprogrammernes nyttevirkning, effektivitet, konsekvenser, relevans
og sandsynlige bæredygtighed . For at sikre konsistens i ordningen er hvert af de
femkriterier omhyggeligt defineret ioverensstemmelse med de eksisterende metoder
og derefter opdelt på sine komponenter, som vurderingsmanden nøje skal tage i
betragtning, før han giver sin rating. De eksterne overvågningseksperter har
varierende sektormæssig og geografisk videnog erfaring. De arbejder ipassende små
team; deres arbejde er baseret på en analyse af dokumenter og interviews med
personer, der er repræsentative for alle interessenter under et givet projekt, herunder
de endelige modtagere. Nøgledata såsom projektets budget noteres, men der finder
ikke nogen revision eller dybtgående finansiel overvågning sted. Rapporter,
udtalelser fra Task Managers og grundlæggende projektdokumenter registreres i den
centraledatabase, derfungerersomcentralt forvaltnings-oginformationsværktøj.
Der foretages overvågning af igangværende projekter (mindst seks måneders
gennemførelse og yderligere seks måneders varighed) af en vis minimumsstørrelse
(ca. 1 mio. EUR). Ved udgangen af 2001 havde ca. 500 projekter til et samlet beløb
af 4,7 mia. EUR været overvåget i ALA/AVS/MED og på Balkan. I planlægnings-
og efterprøvningsfasen var det muligt at overvåge nogle projekter to gange, hvorfor
antallet afovervågningsrapporter erstørre end 500.
5.3.3. Indledende konklusioner af planlægnings- og efterprøvningsfasen
Sidenplanlægnings- og efterprøvningsfasenblevafsluttet i januar 2002, er der draget
deindledende konklusioner med hensyn til, hvad der fungerer, og hvad der kan
forbedres Disse konklusioner skal behandles med forsigtighed , fordi viften af
overvågede projekter var temmelig lille i forhold til det samlede bistandsbeløb.
Desudener visse instrumenter såsombudgetstøtte ikke blevet overvåget.
Projekternes/programmernes præstationer varierer med størrelse, region og sektor.
Enindledendegenerelkonklusioner, at devurderede projekter gennemsnitligt skred
frem "efter planen "eller lidt bedre . Der blev benyttet en præstationsskala på 1-4,
således at det uvejede gennemsnitspoint blev 2,5. Gennemsnitspointene under de
forskellige hovedområder varierer mellem2,51 og2,67.
Der blev foretaget følgende to hovedobservationer:
– Somdet kunne forventes, er der entendens til, at projekter med velformulerede og
klare mål og strategier opnår bedre resultater end projekter, der ikke har nogen -
eller kun har ringe formulerede - mål og strategier.
– Fælles retningslinjer for overvågning af gennemførelsen (daglig underretning af
projektforvaltningen og delegationen) og andre grundlæggende
229forvaltningsinstrumenter forbedrer efter alt at dømme projekternes og
programmernes nyttevirkning.
5.3.3.1. Indledende konklusioner opdelt på kriterier
I defølgendeafsnitfremhæves "best practices" i tonede bokse.
Vurderingernes fem hovedkriterier er relevans, nyttevirkning, effektivitet,
konsekvenser og bæredygtighed.
Gennemsnitsrating forhovedkriterierne, opdelt på regioner140
Gennemsnitsrating pr. region
Asien AVS Balkan LA MedGennem-
snitsrating,
alle
projekter
Relevans 2,72 2,57 2,17 2,70 2,21 2,57
Nyttevirkning 2,63 2,53 2,25 2,53 2,40 2,51
Effektivitet 2,93 2,64 2,33 2,86 2,27 2,67
Konsekvenser 2,83 2,59 2,33 2,71 2,25 2,59
Bæredygtighed 2,73 2,51 2,33 2,68 2,39 2,55
Relevans og udformning (rating 2,57): Projekterne var som hovedregel relevante, og
input var passende, men udformningen var ofte en følelig svaghed. De vellykkede
projekter var kendetegnet af klar reference tilden nationale kontekst, de eksisterende
behov og interessenternes ønsker. Ringe præstationer på disse områder havde
sammenhæng med mangel på en egentlig identifikationsundersøgelse eller
behovsvurdering, som tydeligt kunne fastlægge de nærmere omstændigheder og de
tilsigtede modtageres problemer.
Mali:StøtteprogramforMalis kulturpolitik -8ACP MLI 14
Sektor:Kulturogrekreation
Mali, der er et af de fattigste lande i verden, har en kulturarv og et turistpotentiel, som ikke er
fremmet og udnyttet i tilstrækkelig grad. Sigtet er at afhjælpe disse mangler.
Udformningens relevans ogkvalitet
"Programmet er udformet i nøje tilslutning til landets sektorpolitik. Det tager
kulturhandlingsplanens udfordringer op og fastlægger klare mål, hensigter og forventede
resultater. Gennemførelsesstrategiener realistisk, og de afsatte midler er passende. Programmet
anerkender og ansporer på korrekt vis til samarbejde og synergi med alle andre initiativer, det
være siginterneellerregionaleinitiativerellerinitiativertagetaf andredonorer."
Nyttevirkning (rating 2,51): Der er som hovedregel i forbindelse med projekterne
demonstreret en evne til at reagere på skiftende behov og situationer. Aktiviteternes
aktualitet blev imidlertid ofte anset for at være stærkt utilfredsstillende. De
vellykkede projekter blev baseret på forvaltningspersonale af høj kvalitet, logiske
rammer, arbejdsplaner, andre oversigter og interne overvågningsordninger. De
ringeste aktører var kendetegnet af knaphed på nødvendig kvalificeret og stabil
forvaltningskapacitet og gjorde for lidt brug af standardmidler til projektforvaltning;
koordinationen med andre involverede donorer og/eller underkontrahenter var
140Kun første overvågningsrunde,ingenfornyede overvågninger.
230vanskelig. EU's procedurer var også forbundet med længere forsinkelser med
gennemførelsen.
Indien:Lokalsamfundsforvaltningaf naturressourcer- ALA/ 93/ 33
Sektor:Udvikling aflanddistrikter
Projektets formål er at bidrage til at formindske miljøforringelsen og skabe lokale
indkomstmuligheder ved udvikling af participatorisk lokalsamfundsforvaltning og en række
mikrosociale projekter. Projektet har gjort det muligt at foretage bemærkelsesværdige forbedringer
af de økonomiskeogsocialevilkåri desmåstammesamfund.
Nyttevirkning:
"En god kontrolordning for omkostningerne har bistået projektledelsen med at opnå meget
lavere omkostninger ved hver enkeltstående aktivitet med det slutresultat, at der kan
iværksættes flere mikroprojekter uden budgetoverskridelser. Projektaktiviteterne er
velforberedte og tilrettelægges og gennemføres til tiden. Dette sikrer en høj succeshyppighed.
Projektpersonalet består kun af indere, der har et højt uddannelsesniveau på de forskellige
områder og udviser betydelig entusiasme med hensyn til virkeliggørelse af projektets mål.
Aktiviteterneskvalitetog resultaterne afspejlerdette."
Effektivitet (rating 2,67): De vellykkede projekter var karakteriseret af engageret
medvirken fra modtagernes side, godt samarbejde og god kommunikation. Der er til
tider konstateret sekundære virkninger, og disse er taget positivt op. Svage aktører
har lidt under problemer med ringe kommunikation og kontakt med modtagerne.
Desudener uhensigtsmæssige EU-procedurer nævnt somårsag tillaveffektivitet.
Bangladesh :BRAC-uddannelsesprogram-ALA/99/15
Sektor:Sundhedspolitikog administration
Det overordnede mål med projektet er at bidrage til fattigdomsbekæmpelsen ved at sikre børn, der
normalt ikke har nogen adgang til det formelle uddannelsessystem, adgang til uformel
primærundervisning. Projektet er en opfølgning af en tidligere fase, hvor der overalt i landet blev
åbnetuformelleprimærskolerformereendenmillionbørn. Idenne faselæggeshovedvægten på at
sikre en forbedret fuldstændiglæseplan påprimærtrinnet.
Effektivitet
"De påtænkte modtagere - selv i afsides beliggende områder - har mulighed for at nyde godt af
projektet. Der er allerede tale om et betydeligt engagement fra lokalsamfundenes side, og
kommunikationen med de påtænkte modtagere er særdeles god. Programmet er på en god
måde tilpasset, så det sikres, at fordelene kommer så mange modtagere som muligt til gode.
Modtagerne selv værdsætter i høj grad de med projektet forbundne fordele, og det giver sig
udslag i, at fattige familier foretrækker skolerne under projektet, for hvis vedkommende der i
modsætning til detgratis statslige systemskal betalesen symbolsk afgift."
Konsekvens (rating 2,59): Det sker meget ofte, at indirekte og ikke-planlagte
virkninger modtager særdeles positive ratings. De positive resultater på dette område
var typisk forbundet med støtte til kapacitetsopbygning og skærpet agtpågivenhed
samt gode kontakter med lokalbefolkningen. Konsekvenserne blev til tider sat lavt,
hvis der ikke blev taget hensyn til tværgående spørgsmål og eventuelle forbindelser
med andre projekter og programmer.
231Honduras: Desarollode la EducaciónenComunidades Urbano-MarginalesenHonduras -
HND/B7-310/96/204
Sektor:Primæruddannelse
Formålet med projektet er at bistå marginale bysamfund med at deltage mere aktivt i landets
demokratiske, socialeogøkonomiske udvikling.
Konsekvens
"Projektet vil sandsynligvis have betydelige konsekvenser i lokalområder og bidrage til
virkeliggørelsen af den overordnede målsætning. Lokalsamfundene udbygger deres muligheder
for selvorganisering og selvforvaltning af lokale politikker og vil sandsynligvis komme til at
spilleenmere aktivrolle forudbygningenafcivilsamfundet og landetsomsådant."
Bæredygtighed (rating 2,55): De sociokulturelle (inkl. kønsmæssige), teknologiske
og miljømæssige spørgsmål blev tit betragtet som gode eller meget gode, men den
finansielle og økonomiske sundhed var ofte svag. Der var tendens til, at de
bæredygtige projekter havde en god interaktion med beslutningstagerne med henblik
på at sikre massiv politisk støtte. Kapacitetsopbygningen var vigtig på forskellige
niveauer, idet den imødekom lokale behov kendetegnet af stærkt engagement fra
modtagernes side i projekternes udformning. Resultaterne tyder på, at
bæredygtigheden vil være svag, hvis regeringerne ikke yder tilstrækkelig "policy"-
støtteogsikrer lokalkapacitet oglokale ressourcer.
Tanzania: Mobilitetsprogramfor afrikanskekørestolsbrugere -PVD/1999/284
Sektor:Støttetilngo'er
UNDP anslår, at mindre end 1% af behovet for kørestole i Afrika dækkes ved lokal produktion, og
UNESCO anslår, at mindre end 2% af den befolkning, der har brug for en kørestol, rent faktisk
har en sådan. Der vil via projektet blive udviklet læseplan og fremstillet kursusmateriale til verdens
første kursus for forvaltere af kørestolsværksteder (WWMTC). Desuden vil der via projektet lokalt
bliveproduceretetudvalgafkørestolsprototypermed henblik påuddannelseiTanzania.
Potentielbæredygtighed
"Den politiske og budgetmæssige støtte fra de relevante myndigheder og interessenter ligger på
et højt niveau. Projektet "ejes"i høj grad af de lokale interessenter. Projektet fremmer tydeligt
kvindernes deltagelse i de dermed forbundne aktiviteter. Projektet, der ansporer til opbygning
af lokal kapacitet og viden (specifik træning, udformning, fremstilling, fordeling og finansielle
systemer, institutionel udbygning), vil utvivlsomt forbedre levevilkårene for de endelige
modtagere."
5.3.3.2. Indledende konklusioner opdelt på regioner141
Der sondres mellem følgende fem regioner: Asien, AVS-staterne (Afrika,Vestindien, Stillehavsområdet), Balkan-landene, Latinamerika og
Middelhavsregionen. Antallet af besøgte lande, overvågede projekter og fornyede
overvågningsbesøg i hvert land vises i nedenstående tabel. Søgelyset rettes derved
mod den lille stikprøvestørrelse, hvoraf konklusionerne er draget, og derved mod
årsagen til, at resultaterne af den interregionale sammenligning af
projektpræstationernes niveauer skalbehandles med forsigtighed.
Forskellige faktorer kan bidrage til forskellene mellem de regionale projektgruppers
observerede præstationer:
141Eksk. TACIS.
232•Projekterne i én region kan have været udformet og planlagt tidligere end i andre
regioner, dvs. i en periode, hvor erfaringerne med planlægning og gennemførelse
afprojekter var mere begrænsede.
•Desuden kan forskelle i gennemsnitlig projektstørrelse ved den interregionale
sammenligning give sig udslag ipræstationsmæssige forskelle.
•Endelig kan projekternes sektorfordeling ved den interregionale sammenligning
give sig udslag ipræstationsmæssige forskelle.
Analysen af resultaterne af overvågningen i regionerne finder sted på et forholdsvis
aggregeret niveau. Det er derfor ikke muligt at udskille enkeltstående faktorers
indvirkning. Landespecifikke faktorer såsom den lokale projektforvaltnings styrke,
udviklingsorienteringen i regeringens politik og forvaltning og de eksisterende
menneskelige ressourcer og fysiske/organisatoriske infrastrukturertil planlægning og
gennemførelse af projekter blandes med andre faktorer såsom styrken i
projektforvaltningen fra EU's side eller den specifikke kombination af projekter og
programmer, der er fastsat for det pågældende land.
Hvis det eksempelvis er særligt vanskeligt at planlægge og gennemføre projekter i
sektor X, og de fleste projekter i sektor X er koncentreret i region Y, kan
præstationsniveauet i region Y være særdeles lavt, men den relevante afgørende
faktor bag præstationen vil være sektoren, ikke regionen. Det vil være nødvendigt at
foretage en yderligere analyse, før regionale og andre faktorers indvirkning på
projektets præstationsniveau kan vurderes på en velfunderet måde. Til en sådan
analyse vil det være bydende nødvendigt med et langt mere solidt statistisk
rapporteringsgrundlag.
Disse tilregningsproblemer er en anden årsag til, at resultaterne af den interregionale
sammenligning af projekternes præstationsniveauer bør behandles med forsigtighed.
Den nuværende analyse kan i bedste fald give visse retningslinjer for forberedelserne
til yderligere mere dybtgående undersøgelser af projektpræstationernes egenart i
særlige regioner.
5.3.4. Overvågning i TACIS-lande
Siden 1993 har de fleste TACIS-projekter været gjort til genstand for systematisk
overvågning under gennemførelsen ved anvendelse af en metode, der ligner, men
alligevel er en anden end den, der blev udviklet for ALA/MED/AVS- og Balkan-
regionernes vedkommende. I 2001 blev de tre forskellige eksterne team lagt sammen
og de regionale særtræk harmoniseret. I 2001 blev der forelagt EU og andre
interessenter 856 overvågningsrapporter og 543 lande- eller sektornotater. En
vurdering af projektpræstationerne viste, at resultaterne som helhed lå mellem
"standard/efter planen" og "godt" med en tendens til "godt" for projekter afsluttet i
2001.
Yderligere trin:
Overvågningsordningens værdiog nytte hænger nøje sammen med rapporternes
kvalitet og konsistens. Ordningen skal udvides, så den omfatter Kommissionens
samarbejdsinstrumenter så komplet som muligt. Som nævnt i begyndelsen af dette
underkapitel forbedres metoden til stadighed på grundlag af de indhøstede erfaringer
233og kan videreudvikles for de instrumenter til udviklingssamarbejde, der strækker sig
ud over projekter og programmer, især sektordækkende approacher og budgetstøtte.
På områder, hvor dækningen ved hjælp af denne overvågningsordning af tekniske
årsager ikke er nyttig eller gørlig, kan det være nødvendigt med et andet mere
hensigtsmæssigt instrument for at gøre det muligt for Kommissionen at være fuldt
ansvarlig.
Ordningen er blevet udvidettil at dække en så stor del af aktiviteterne, som det er
økonomisk rimeligt, og det er overdraget til de berørte geografiske direktorater at
forvalte kontrakterne. Udfordringen er nu ikke kun at sikre tjenester af høj kvalitet,
menogså at bevare (ogfor Tacis' vedkommende sikre) konsistens imetoden.
Mange spørgsmål, f.eks. spørgsmålet om overvågningsstedet i en dekoncentreret
ekstern tjeneste, står fortsat åbne og skal afgøres til rette tid. Der er også faste planer
om efter et passende tidsrum at vurdere nytten af overvågningsrapporterne og disses
konkreteanvendelse. Der er foreslået ettidsrumpå 2-3 års brug afordningen.
5.4. Konklusion :
Monterrey-konferencens slutresultat afspejlede en almindelig konsensus om
bistandens effektivitet. Der er tale om en ambitiøs kombination af mål i form af
mere bistand og nedbringelse af gæld og handelshindringer med hovedvægten lagt
på resultater, dertagersigte på fattigdomsbekæmpelse.
De nye begreber og aftaler, som Monterrey nu står for, skaber betydelige
udfordringer for udviklingssamarbejde, resultatorienteret overvågning og vurdering.
Udfordringen vil blive taget oppå alle politiske, operationelle, finansielle og tekniske
niveauer. I dette kapitel 5 behandles en række ambitiøse hjælpemidler, der skal
gøre det lettere at fastlægge og vurdere konkrete resultater med det formål at opnå
ansvarlighed (accountability) for indsatsen (forvaltning med henblik på resultater),
men også at styre indsatsen i retninger, der giver bedre resultater (forvaltning via
resultater).
Der er taget et vigtigt indledende metodemæssigt skridt til at overvåge resultater,
som kommer hele samfundet til gode (generelle mål), og til systematisk at måle
konkrete forbedringer af folks levevilkår (projektmål). Det er nødvendigt med et
yderligere arbejde for at efterprøve og forbedre metoderne og sikre koordination med
andre afudviklingssamfundets aktører, oget sådant arbejde er også planlagt.
Dette arbejde med at forbedre bistandens effektivitet følges også op og støttes med
en indsats for at forbedre forvaltningen og vurdere resultaterne på et strategisk
niveau, således somdet er beskrevet ikapitel1 idenne rapport. Indsatsen for at sikre
en bedre programmering på landeplan går hånd i hånd med en indsats for at forvalte
foranstaltningerne mere effektivt for derved at føre de vigtigste udviklingsmål ud i
livet (se kapitel2).
2346. F INANSIELLETABELLER
Fordelingpr.sektor af denofficielleudviklingsbistandtillande idelI på DAC-listen,derfinansieres
viaKommissionensalmindeligebudgetog DenEuropæiske Udviklingsfond(EUF)i2001
Sektor Forpligtelser i mio. EUR
ODAi alt Forvaltet af
EuropeAidForvaltet
afandre
GD'er
Beløb %
SOCIALINFRASTRUKTUROG SERVICE
Uddannelse 243,91 4,1% 232,32 11,59
Sundhed 277,00 4,6% 277,00
Befolkningspolitik/-programmer og reproduktiv
sundhed173,03 2,9% 173,03
Vandforsyningogsanitet 224,27 3,7% 224,27
Regeringsførelseogcivilsamfundet 427,93 7,1% 276,93 151,00
Anden socialinfrastruktur 503,61 8,4% 348,19 3,40
Subtotal 1.849,75 30,9% 1.531,74 165,99
ØKONOMISK INFRASTRUKTUROG SERVICE
Transportogoplagring 200,16 3,3% 200,16
Kommunikation 91,37 1,5% 91,37
Energiproduktion og-forsyning 134,12 2,2% 114,12 20,00
Bankvæsenogfinansielletjenesteydelser 158,42 2,6% 158,42
Erhvervsservice ogandenservice 80,78 1,3% 80,78
Subtotal 664,85 11,1% 644,85 20,00
PRODUKTIONSSEKTORER
Landbrug, skovbrugogfiskeri 473,68 7,9% 273,67 200,01
Industri, minedriftogbyggeri 234,13 3,9% 234,13
Handel ogturisme 153,15 2,6% 145,36 7,79
Subtotal 860,96 14,4% 653,16 207,80
MULTISEKTOR/TVÆRGÅENDE
Generelmiljøbeskyttelse 132,57 2,2% 116,86 15,71
Kvinderiudviklingen 8,02 0,1% 8,02
Andet 1.047,35 17,5% 1.115,25 84,12
Subtotal 1.187,94 19,8% 1.240,13 99,83
RÅVAREBISTANDOGGENERELPROGRAMBISTAND
Strukturtilpasningsstøtte sammen med
Verdensbanken/IMF243,14 4,1% 243,14
Udviklingsfødevarehjælp/fødevaresikkerhedsstøtte 211,17 3,5% 206,66 4,51
Anden generelprogram-ogråvarebistand 112,85 1,9% 112,85
Subtotal 567,16 9,5% 562,65 4,51
FORANSTALTNINGERMEDBERØRING TILGÆLD
Subtotal 76,13 1,3% 76,13 0,00
KATASTROFEBISTAND
Subtotal 609,16 10,2% 119,62 489,54
ANDET/IKKETILDELT/USPECIFICERET
Subtotal 178,07 3,0% 147,57 30,50
TILSAMMEN 5.994,02 100% 4.975,85 1.018,17
235Fordelingpr. budgetpostafbistandentil tredjelande, derfinansieresviaKommissionens almindeligebudgeti 2001
Beløbi mio. EUR I alt Forvaltet af EuropeAid Forvaltet af andre
GD'er
Post Betegnelse Forpligtelse
rBetalinge
rForpligtelse
rBetalinge
rForpligtelse
rBetalinger
B7-01.. Førtiltrædelse -SAPARD 540,00 30,53 540,00 30,53
B7-02.. Førtiltrædelse -ISPA 1.121,18 203,26 1.121,18 203,26
B7-03.. Førtiltrædelse -PHARE 1.650,69 1.167,89 1.650,69 1.167,89
B7-04.. Førtiltrædelse -MaltaogCypern 26,30 2,53 26,30 2,53
B7-20.. Fødevarehjælp 461,39 483,86 461,39 483,86
B7-21.. Humanitærbistand 522,99 561,08 522,99 561,08
B7-30.. Asien 407,74 383,12 407,74 383,12
B7-31.. Latinamerika 300,20 151,94 300,20 151,94
B7-32.. Sydafrika 121,59 99,48 121,59 99,48
B7-4... Middelhavsområdet 808,84 477,01 761,84 471,93 47,00 5,08
B7-42.. Nær-ogMellemøsten 100,30 101,97 100,30 101,97
B7-51.. Den Euro.Bankfor Genopbygn.&Udvikl. 7,43 7,43
B7-52.. NIS &Mongoliet-TACIS 407,78 382,48 383,58 361,16 24,20 21,32
B7-53 NIS &Mongoliet/CØEL-andreaktioner 40,00 40,65 40,00 40,00 0,65
B7-54.. Balkan 824,98 920,02 704,98 844,97 120,00 75,05
B7-60.. SamfinansieringNGO'er 197,24 161,22 197,24 161,22
B7-6002 Decentraltsamarbejde 5,06 3,52 5,06 3,52
B7-61.. Uddannelseogbevidstgørelse 3,72 2,54 3,72 2,54
B7-620. Miljø/tropiskeskove 42,10 33,90 42,10 33,90
B7-6211 Globalsundhedsfond 60,00 60,00
B7-63.. Social infrastrukturogservice 26,75 11,19 26,75 11,19
B7-6510 Koordination/evaluering/inspektion 9,92 8,59 9,92 8,59
B7-6610 Antipersonnelminer 12,00 4,07 12,00 4,07
B7-66.. Andre specifikkeaktioner 55,87 70,30 2,26 22,11 53,61 48,19
B7-6710 Hurtigereaktionsoperationer 19,98 6,20 19,98 6,20
B7-70.. Demokrati ogmenneskerettigheder 104,72 54,06 104,72 54,06
B7-80.. Internationale fiskeriaftaler 194,30 191,96 194,30 191,96
B7-8710 AVS-bananer 43,50 16,86 43,50 16,86
B7-8... Andre eksterneaspekterafEU's politik 32,94 25,14 1,91 2,55 31,03 22,59
B8-0… Fællesudenrigs-ogsikkerhedspolitik 32,67 29,50 32,67 29,50
Afsnit B7-B8i alt 8.174,75 5.632,30 3.823,47 3.288,54 4.351,28 2.343,76
236Fordelingpr.instrumentforudviklingsbistand, derfinansieres afDenEuropæiske udviklingsfond (EUF)i2001
Beløbi mio. EUR I alt Forvaltet af EuropeAid Forvaltet af andre
GD'er
Instrument Forpligtelse
rBetalinge
rForpligtelse
rBetalinge
rForpligtelse
rBetalinger
Programmeret bistand 869,94 752,52 869,94 752,52
Strukturtilpasning 215,46 303,76 215,46 303,76
Riskovilligkapital 383,47 183,46 383,47 183,46
Rentegodtgørelse 16,33 15,57 16,33 15,57
Katastrofebistand 11,90 30,48 11,90 30,48
Flygtningebistand 41,14 7,95 41,14 7,95
Sysmin -0,28 48,18 -0,28 48,18
Stabex 353,22 353,22
HIPC 350,00 350,00
Andet 16,20 22,72 16,20 22,72
EUFialt 1.554,16 2.067,86 1.554,16 2.067,86 0,00 0,00
Budget+ EUFtilsammen 9.728,91 7.700,16 5.377,63 5.356,40 4.351,28 2.343,76
237Fordelingpr. land/regionaf bistandentil tredjelande, derfinansieresviaKommissionensalmindelige budget ogDenEuropæiske
Udviklingsfond i 2001
Land/region I alti mio. EUR Forvaltetaf EuropeAid Forvaltetaf andreGD'er
Forpligtelser Betalinger Forpligtelser Betalinger Forpligtelser Betalinger
DelI:Udviklingslande og-territorier
Officiel udviklingsbistand(ODA)
Europa,ialt 1.212,75 1.192,71 907,36 949,00 305,39 243,71
Albanien 41,45 61,47 36,45 57,30 5,00 4,17
Bosnien-Hercegovina 141,99 168,61 136,24 152,74 5,75 15,87
Kroatien 60,61 14,40 60,61 14,40 0,00 0,00
Makedonien(Fyrom) 83,84 48,92 57,20 27,69 26,64 21,23
Malta 8,14 3,98 0,64 0,44 7,50 3,54
Moldova 20,95 5,18 20,17 4,18 0,78 1,00
Slovenien 52,22 51,07 0,00 0,00 52,22 51,07
Tyrkiet 203,00 91,33 156,00 86,62 47,00 4,71
ForbundsrepublikkenJugoslavien 548,89 686,37 388,39 595,81 160,50 90,56
Stateriex-Jugoslavien,uspecificeret 0,00 51,59 0,00 0,03 0,00 51,56
Europa,ikketildelt 51,66 9,79 51,66 9,79 0,00 0,00
Afrika, ialt 2.038,11 2.261,32 1.730,97 1.947,83 307,14 313,49
Nord for Sahara, ialt 319,07 246,80 302,74 229,61 16,33 17,19
Algeriet 79,37 23,64 63,04 6,45 16,33 17,19
Egypten 1,79 88,16 1,79 88,16 0,00 0,00
Marokko 122,42 60,80 122,42 60,80 0,00 0,00
Tunesien 91,60 74,19 91,60 74,19 0,00 0,00
Nord for Sahara, ikketildelt 23,89 0,01 23,89 0,01 0,00 0,00
Syd for Sahara, ialt 1.719,04 2.014,52 1.428,23 1.718,22 290,81 296,30
Angola 68,25 67,69 31,27 27,83 36,98 39,86
Benin 11,89 49,28 11,89 49,28 0,00 0,00
Botswana 1,99 4,87 1,99 4,87 0,00 0,00
BurkinaFaso 29,32 42,00 29,32 42,00 0,00 0,00
Burundi 20,73 70,60 0,73 56,26 20,00 14,34
Cameroun 66,80 46,66 66,80 46,66 0,00 0,00
Kap Verde 1,05 3,08 1,05 3,07 0,00 0,01
CentralafrikanskeRepublik -1,47 17,42 -1,47 17,42 0,00 0,00
Tchad 40,88 42,49 40,88 42,21 0,00 0,28
Comorerne 2,02 4,38 1,67 2,46 0,35 1,92
Congo, DemocratiskeRepublik 54,56 49,13 19,56 20,05 35,00 29,08
Congo, Rep. -8,20 3,66 -8,20 2,49 0,00 1,17
Djibouti 0,57 7,62 0,57 7,62 0,00 0,00
Ækvatorialguinea 3,09 3,23 3,09 3,23 0,00 0,00
Eritrea 24,78 26,20 24,78 23,92 0,00 2,28
Etiopien 69,46 116,36 62,76 105,56 6,70 10,80
Gabon 16,35 20,32 16,35 19,99 0,00 0,33
Gambia 5,46 5,13 5,46 5,13 0,00 0,00
Ghana 51,20 27,22 51,20 27,22 0,00 0,00
Guinea 56,21 23,56 48,38 17,23 7,83 6,33
Guinea-Bissau 22,45 20,19 5,95 7,85 16,50 12,34
Côted'Ivoire 14,06 91,13 12,52 89,89 1,54 1,24
Kenya 13,95 90,44 10,95 88,60 3,00 1,84
Lesotho 22,64 10,33 22,64 10,33 0,00 0,00
Liberia 24,94 9,85 24,94 9,85 0,00 0,00
Madagascar 82,17 64,91 80,44 62,86 1,73 2,05
Malawi 43,70 78,39 43,70 78,39 0,00 0,00
Mali 58,90 45,63 58,90 45,63 0,00 0,00
Mauretanien 119,44 130,32 33,44 44,16 86,00 86,16
Mauritius 5,41 9,25 5,20 9,03 0,21 0,22
Mayotte 0,45 1,51 0,45 1,51 0,00 0,00
Mozambique 67,76 72,55 65,76 69,04 2,00 3,51
Namibia 16,51 21,44 16,51 21,40 0,00 0,04
Niger 13,91 44,43 13,91 44,08 0,00 0,35
Nigeria 66,96 26,72 66,96 26,72 0,00 0,00
Rwanda 2,89 50,51 2,89 50,36 0,00 0,15
St.Helena -0,08 0,00 -0,08 0,00 0,00 0,00
SaoTome &Principe 2,07 5,74 1,75 5,42 0,32 0,32
Senegal 28,59 34,98 20,59 26,97 8,00 8,01
Seychellerne 2,26 4,99 -0,04 0,93 2,30 4,06
SierraLeone 14,87 45,56 3,87 33,66 11,00 11,90
238Somalia 5,56 27,86 3,86 22,54 1,70 5,32
Sydafrika 133,18 110,78 133,18 110,78 0,00 0,00
Sudan 21,81 25,44 4,81 9,49 17,00 15,95
Swaziland 0,77 12,89 0,77 12,89 0,00 0,00
Tanzania 166,41 113,73 134,26 88,45 32,15 25,28
Togo 1,64 5,41 1,64 5,41 0,00 0,00
Uganda 70,00 77,01 70,00 76,60 0,00 0,41
Zambia 59,61 58,04 59,61 57,91 0,00 0,13
Zimbabwe 33,69 20,52 33,19 20,27 0,50 0,25
Syd for Saharaikketildelt 87,58 73,07 87,58 62,70 0,00 10,37
Amerika,ialt 656,90 424,61 613,12 387,89 43,78 36,72
Nord-ogMellemamerika,ialt 373,01 248,60 349,14 227,48 23,87 21,12
Anguilla -0,01 0,10 -0,01 0,10 0,00 0,00
Antigua &Barbuda -0,13 0,19 -0,13 0,19 0,00 0,00
Barbados 6,51 0,48 6,51 0,48 0,00 0,00
Belize 6,53 7,12 6,03 6,87 0,50 0,25
Costa Rica 9,60 1,41 9,60 1,41 0,00 0,00
Cuba 19,11 13,40 10,85 5,88 8,26 7,52
Dominica 11,86 5,99 11,86 5,99 0,00 0,00
DominikanskeRepublik 20,98 15,35 20,76 15,13 0,22 0,22
El Salvador 55,32 17,75 45,32 10,60 10,00 7,15
Grenada 0,50 0,37 0,50 0,37 0,00 0,00
Guatemala 29,67 22,63 28,90 22,43 0,77 0,20
Haiti 13,19 18,46 13,19 18,41 0,00 0,05
Honduras 7,73 16,42 6,70 15,04 1,03 1,38
Jamaica 29,43 48,79 29,17 48,79 0,26 0,00
Mexico 4,85 4,58 3,05 3,62 1,80 0,96
Montserrat 0,00 0,19 0,00 0,19 0,00 0,00
Nicaragua 45,07 34,85 44,04 33,73 1,03 1,12
Panama 9,32 3,32 9,32 3,32 0,00 0,00
St.Kitts-Nevis 0,00 4,11 0,00 4,11 0,00 0,00
St.Lucia 12,03 18,27 12,03 18,27 0,00 0,00
St.Vincent &Grenadinerne 6,38 4,13 6,38 4,13 0,00 0,00
Trinidad&Tobago 0,41 1,06 0,41 1,06 0,00 0,00
Turks &Caicosøerne 3,00 0,22 3,00 0,22 0,00 0,00
Nord-ogMellemamerika,ikketildelt 81,66 9,41 81,66 7,14 0,00 2,27
Sydamerika, ialt 195,56 140,48 175,65 124,88 19,91 15,60
Argentina 1,15 8,69 1,15 8,69 0,00 0,00
Bolivia 9,75 29,83 8,68 29,14 1,07 0,69
Brasilien 6,40 17,12 6,40 16,69 0,00 0,43
Chile 3,27 8,77 3,27 8,77 0,00 0,00
Colombia 54,86 17,52 41,54 8,62 13,32 8,90
Ecuador 22,86 6,36 22,23 5,59 0,63 0,77
Guyana 21,36 10,16 21,36 10,12 0,00 0,04
Paraguay 2,23 8,94 1,25 8,31 0,98 0,63
Peru 13,04 23,88 9,40 21,32 3,64 2,56
Surinam 16,72 1,73 16,72 1,73 0,00 0,00
Uruguay 1,61 2,18 1,61 2,18 0,00 0,00
Venezuela 38,29 5,30 38,02 3,72 0,27 1,58
Sydamerika, ikketildelt 4,02 0,00 4,02 0,00 0,00 0,00
Amerika,uspecificeret 88,33 35,53 88,33 35,53 0,00 0,00
Asien, ialt 955,66 870,13 746,95 686,33 208,71 183,80
Mellemøsten, ialt 188,09 182,90 155,31 157,57 32,78 25,33
Iran 2,65 1,73 2,65 1,73 0,00 0,00
Irak 12,89 12,70 0,01 0,15 12,88 12,55
Jordan 20,83 20,15 20,83 19,65 0,00 0,50
Libanon 5,83 9,69 5,83 8,35 0,00 1,34
Områderunderpalæstinensiskadmin. 86,58 123,41 68,57 114,81 18,01 8,60
Syrien 8,11 6,40 8,11 5,94 0,00 0,46
Yemen 18,25 8,56 16,36 6,89 1,89 1,67
Mellemøsten, ikketildelt 32,95 0,26 32,95 0,05 0,00 0,21
Syd-ogCentralasien, ialt 466,67 409,96 341,70 310,51 124,97 99,45
Afghanistan 86,01 51,13 29,43 16,95 56,58 34,18
Armenien 17,80 11,35 10,20 9,78 7,60 1,57
Aserbajdsjan 1,60 14,27 1,60 12,79 0,00 1,48
Bangladesh 106,70 82,55 106,06 80,95 0,64 1,60
Bhutan 0,00 1,78 0,00 1,78 0,00 0,00
239Georgien 42,35 26,21 29,80 18,21 12,55 8,00
Indien 110,85 83,98 95,06 67,77 15,79 16,21
Kasakhstan 14,40 4,92 14,40 4,92 0,00 0,00
Kirgisistan 19,30 12,55 19,30 12,37 0,00 0,18
Maldiverne 0,00 0,06 0,00 0,06 0,00 0,00
Myanmar (Burma) 3,98 4,29 1,99 2,75 1,99 1,54
Nepal 7,44 12,40 4,75 10,71 2,69 1,69
Pakistan 32,61 50,23 26,90 50,03 5,71 0,20
SriLanka 4,38 7,90 1,96 6,26 2,42 1,64
Tadsjikistan 19,25 32,25 0,25 5,43 19,00 26,82
Turkmenistan 0,00 2,93 0,00 2,93 0,00 0,00
Usbekistan 0,00 6,82 0,00 6,82 0,00 0,00
Syd-ogCentralasien, ikketildelt 0,00 4,34 0,00 0,00 0,00 4,34
FjerneØsten, ialt 217,23 230,82 166,27 171,80 50,96 59,02
Cambodja 18,60 27,01 13,70 23,47 4,90 3,54
Kina 46,27 26,39 44,12 24,03 2,15 2,36
Østtimor 41,94 30,70 30,82 30,70 11,12 0,00
Indonesien 34,13 31,68 32,23 11,51 1,90 20,17
Korea, Dem. 43,55 45,04 20,18 21,44 23,37 23,60
Laos 1,66 9,24 1,66 9,11 0,00 0,13
Malaysia 0,00 0,41 0,00 0,41 0,00 0,00
Mongoliet 1,03 4,08 0,00 2,42 1,03 1,66
Filippinerne 7,44 21,25 5,98 19,51 1,46 1,74
Thailand 6,53 10,88 2,03 6,01 4,50 4,87
Vietnam 15,66 23,73 15,13 23,19 0,53 0,54
FjerneØsten,ikketildelt 0,42 0,41 0,42 0,00 0,00 0,41
Asien, uspecificeret 83,67 46,45 83,67 46,45 0,00 0,00
Oceanien, ialt 65,82 68,96 65,74 68,96 0,08 0,00
Cookøerne 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Fiji 10,71 0,94 10,63 0,94 0,08 0,00
Kiribati 6,60 0,41 6,60 0,41 0,00 0,00
Marshalløerne 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
MikronesiensForenedeStater 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Nauru 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Niue 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Palau 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
PapuaNyGuinea -0,18 13,81 -0,18 13,81 0,00 0,00
Samoa 3,08 11,35 3,08 11,35 0,00 0,00
Solomonøerne 0,22 35,43 0,22 35,43 0,00 0,00
Tonga 6,25 0,24 6,25 0,24 0,00 0,00
Tuvalu 0,00 1,42 0,00 1,42 0,00 0,00
Vanuatu 2,96 4,96 2,96 4,96 0,00 0,00
Wallis&Futuna 3,92 0,00 3,92 0,00 0,00 0,00
Oceanien, ikketildelt 32,26 0,40 32,26 0,40 0,00 0,00
LDC, uspecificeret 857,53 578,07 704,46 433,86 153,07 144,21
Multilateralbistand 207,25 495,96 207,25 495,96 0,00 0,00
UNRWA 57,25 54,58 57,25 54,58 0,00 0,00
WFP 90,00 91,38 90,00 91,38 0,00 0,00
HIPC 0,00 350,00 0,00 350,00 0,00 0,00
GHF 60,00 0,00 60,00 0,00 0,00 0,00
Del I (ODA), i alt 5.994,02 5.891,76 4.975,85 4.969,83 1.018,17 921,93
Del II: Landeogterritorier underomstilling- officiel bistand(OA)
Mereavanceredeudviklingslande 42,59 47,22 11,84 17,26 30,75 29,96
Aruba 0,50 0,29 0,50 0,29 0,00 0,00
Bahamas -1,03 0,84 -1,03 0,84 0,00 0,00
Bermuda 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Brunei 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Caymanøerne 0,10 0,00 0,10 0,00 0,00 0,00
Taiwan 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Cypern 18,80 3,58 0,00 0,00 18,80 3,58
Falklandsøerne 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
FranskPolynesien -0,01 6,16 -0,01 6,16 0,00 0,00
Gibraltar 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Hongkong, Kina 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Israel 15,01 29,91 3,06 3,53 11,95 26,38
240Korea 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Kuwait 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Libyen 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Macao 0,00 0,10 0,00 0,10 0,00 0,00
NederlandskeAntiller -0,20 4,84 -0,20 4,84 0,00 0,00
NyKaledonien 9,46 0,27 9,46 0,27 0,00 0,00
Nordmarianerne 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Qatar 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Singapore 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
ForenedeArabiske Emirater 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Jomfruøerne(UK) -0,04 1,23 -0,04 1,23 0,00 0,00
Mereav.udviklingslande,ikketildelt 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
CØEL/NIS 3.692,30 1.761,18 389,94 369,31 3.302,36 1.391,87
Belarus 1,12 3,57 0,92 3,38 0,20 0,19
Bulgarien 348,45 155,27 1,07 0,13 347,38 155,14
Den TjekkiskeRepublik 178,06 89,33 0,38 0,70 177,68 88,63
Estland 70,15 30,53 0,00 0,09 70,15 30,44
Ungarn 242,18 185,90 0,53 0,00 241,65 185,90
Letland 117,14 53,76 0,00 0,00 117,14 53,76
Litauen 186,10 68,33 0,00 0,16 186,10 68,17
Polen 1.049,82 315,85 0,28 0,04 1.049,54 315,81
Rumænien 691,91 243,89 0,00 0,80 691,91 243,09
Rusland 152,65 109,37 112,30 84,84 40,35 24,53
Slovakiet 148,58 66,17 0,00 0,13 148,58 66,04
Ukraine 109,83 108,70 108,91 107,31 0,92 1,39
CØEL, uspecificeret 230,56 136,07 0,00 0,00 230,56 136,07
NIS, ikketildelt 165,12 178,76 164,92 171,73 0,20 7,03
CØEL/NIS, ikketildelt 0,63 15,68 0,63 0,00 0,00 15,68
Del II (OA),i alt 3.734,89 1.808,40 401,78 386,57 3.333,11 1.421,83
Del I & del II(ODA+OA) tilsammen 9.728,91 7.700,16 5.377,63 5.356,40 4.351,28 2.343,76
2417. BILAG
I det følgende beskrives en række aktiviteter, der er blevet iværksat i 2001 i forbindelse med
reformen af EU's bistand til tredjelande, der er beskrevet i kapitel 1. I punkt 1 forklares den
udvikling, der er sket med harmoniseringen af kontrakt- og finansieringsprocedurerne. Punkt
2 giver et overblik over ophobningen af uindfriede forpligtelser pr. 31. december 2000 og de
fremskridt, der er gjort for at nedbringe denne pukkel. De følgende punkter behandler andre
vigtige aktiviteter i forbindelse med reformen, som f.eks. revision, EuropeAid's
innovationskontor, EU's forbindelser med andre vigtigste internationale donorer, og
Kommissionens indsats for atopnå størregennemsigtighed og synlighed.
7.1. Harmonisering afkontrakt- og finansieringsprocedurerne
I 2001 skete der en yderligere udvikling med harmoniseringen af kontrakt- og
finansieringsprocedurerne.
EuropeAid samarbejdskontoret udarbejdede en praktisk vejledning for
kontraktprocedurer i forbindelse med EU's bistand til tredjelande (Practical Guide to
EC externalaid contract procedures) for de samarbejdsprogrammer og de forskellige
modtagerlande, der hører ind under kontorets kompetenceområde. Der blev i den
forbindelse afholdt efteruddannelseskurser í Bruxelles og i Kommissionens
delegationer (se tallene nedenfor). Vejledningen beskriver også, hvordan
forvaltningen af projekterne skal overdrages til modtagerlandene i forbindelse med
dekoncentrationsprocessen.
EuropeAidsamarbejdskontoretsfinansieringsvejledning(Finance Guide) for aktioner
i tredjelande, der finansieres over EU's almindelige budget, og den ajourførte
vejledning for finansieringsprocedurerne for aktioner, der finansieres via 7. og 8.
EUF, blev færdiggjort i december 2001. De to vejledninger, som er disponible på
EuropeAid's websted, forklarer og dokumenterer de gældende finansielle procedurer.
De forklarer udførligt de nye finansielle kredsløb for forpligtelser, kontrakter,
udbetalinger, tilbagekrævning og afslutning af forpligtelserne i forbindelse med
aktioner finansieret over det almindelige budget, som blev godkendt og vedtaget af
EuropeAid's ledelse i juni og november 2001. Begge vejledninger tager endvidere
hensyn til den nye fordeling af opgaver, beføjelser og ansvar mellem hovedkvarteret
ogdelegationerne iforbindelse med dekoncentrationsprocessen.
Den 8. november 2001 undertegnede Kommissionen og Verdensbanken en
rammeaftale vedrørende trustfonds og samfinansiering. Den indeholder
typekontrakter til anvendelse når Kommissionen deltager i trustfonds med en eller
flere donorer. Samarbejdet mellem Kommissionen og Verdensbanken skulle herefter
forløbe mere smidigt. EuropeAid samarbejdskontoret underskrev også på
Kommissionens vegne en aftale med FN om foranstaltninger til gennemførelse af
"verifikationsklausulen" af 1994, som hidtil har været en anstødssten i forholdet
mellemEU og FN. Resultatet afdenne aftale har åbnet mulighed for at parterne kan
gå igang med en mere gennemgående revisionaf1999-aftalen mellemEU og FN for
at tilpasse dentildet udvidede partnerskab, de nu ønsker at indgå.
242Videreuddannelse
I 2001 gennemførte EuropeAid samarbejdskontoret følgende specifikke
uddannelsesaktiviteter:
Praktisk vejledning i kontraktprocedurerne i forbindelse med EU's bistand til
tredjelande
Bruxelles: 8 kurser for ialt 260 personer
Delegationerne:3 missioner forialt 124personer
Finansiel gennemførelse
Bruxelles: 4 kurser for ialt 100 personerAndre tal
I 2001 behandlede EuropeAid samarbejdskontoret (det alm. budget ogEUF)
•over 26 000udbetalinger på ialt 5,2 mia. EUR
•over 1 600forpligtelser på ialt 5,6 mia. EUR
Data vedrørende EuropeAid samarbejdskontorets websted i2001
•i afsnittet "Tenders & Grants" blev der i 2001 offentliggjort 3 270 dokumenter
(heraf891 udbud og forslagsindkaldelser)
•antalhits (pr. måned): over 4 mio.
•download afhtml-sider (pr. måned): over 700000
7.2. Bistandtiltredjelande og "RAL"
"RAL" er betegnelsen for midler, der er disponeret over, men som endnu ikke er
blevet udbetalt. Udtrykket stammer fra fransk reste à liquider (uindfriet saldo). RAL
er summen af de beløb, der er disponeret over i de forudgående budgetår minus
summenafdeudbetalteeller frigjortebeløb.
Udtrykket stammer fra budgetprincipperne i finansforordningen, som i artikel 1, stk.
4, beskriver to typer bevillinger for aktioner, som strækker sig over flere
regnskabsår:
•forpligtelsesbevillinger, der fastsætter årlige grænser for de forpligtelser, der kan
indgås med tredjeparter
•betalingsbevillinger, der skal dække de anslåede udbetalingerne til disse
tredjeparter iet givet regnskabsår.
En del af RAL kan være opstået af naturlige grunde, da forpligtelserne indgås på
forhånd i forventning om, at betalingerne vil finde sted senere. Kommissionen
anvender betegnelsen "gamle" eller "sovende" forpligtelser for de "unormalt"
243uindfriede forpligtelser som udgør den egentlige pukkel. "Gamle" uindfriede
forpligtelser er forpligtelser, der er indgået for over fem år siden, men stadig ikke er
indfriet, og "sovende" forpligtelser er forpligtelser til projekter, der har ligget stille i
over to år.
En generel afvikling af RAL var allerede en prioritet inden oprettelsen af EuropeAid
samarbejdskontoret. Alle gamle eller sovende forpligtelser er under behandling og
denne proces fortsatte i2001 samtidig med en screening af forpligtelsernes position i
densamlede portefølje.
7.2.1. Gamle forpligtelser
Fra 2001 blev de forpligtelser, der var indgået i 1995, overført til beholdningen af
gamle forpligtelser.
7.2.1.1. Før 1995
– I november 1999 blev der lavet en første opgørelse vedrørende de budgetposter,
der dækker EU's bistand til tredjelande under udgiftsområde 4 i budgettet (som
omfatter Asien, Latinamerika, Middelhavslandene, Balkan og Central- og
Østeuropa).
– RAL blev reduceret med 60% fra 1 092,34 mio. EUR til 429,7 mio. EUR, dels
som følge af betalinger (301,85 mio. EUR) og dels ved frigørelser (360,80 mio.
EUR). Antallet af budgetbevillinger med udestående restbeløb faldt med 67% fra
1 662 til 548. Siden den første opgørelse er i alt 1 114 budgetbevillinger fra
før 1995 således blevet afsluttet i regnskabssystemet (og der var ingen
udestående restbeløb i slutningen af 2001), enten ved udbetaling af hele beløbet
og/eller ved frigørelse. De respektive RAL var på referencetidspunktet 251 mio.
EUR.
– Med de forpligtelser, der allerede er blevet frigjort (1114), og de forpligtelser, der
er blevet undersøgt eller er ved at blive undersøgt (536), var der ved udgangen af
2001 blevet behandlet 99,2%afden oprindelige pukkelafgamle forpligtelser .
7.2.1.2. Året 1995
Forpligtelserne fra 1995 indgik i2001 iden systematiske undersøgelse. Resultatet fra
det forløbne år er:
Den finansielle værdiafRAL faldt med 31%, fra 656,8 mio. EURtil456 mio. EUR.
Antallet af budgetforpligtelser med udestående restbeløb faldt med 42% fra 524 til
305.
I løbet af 2001 blev i alt 219 budgetforpligtelser fra 1995 afsluttet i
regnskabssystemet (og der var ingen udestående restbeløb i slutningen af 2001),
enten ved udbetaling af hele beløbet og/eller ved frigørelse. De respektive RAL var
på referencetidspunktet 43,3mio. EUR.
Nedbringelsen af RAL fra budgetåret 1995 med 200,8 mio. EUR skyldes dels
udbetalinger (106,3 mio. EUR) men også i stor udstrækning frigørelser (94,59 mio.
EUR).
244Med de forpligtelser, der allerede er blevet frigjort (219), og de forpligtelser, der er
blevet undersøgt eller er ved at blive undersøgt (283), var der blevet behandlet
96% af de unormale uindfriede forpligtelser fra 1995, som indgik i
undersøgelsen i 2001 .
7.2.1.3. Udsigterne for de forpligtelser, der endnu ikke er indfriet (fra før 1995 + 1995):
Forpligtelser for projekter, der i princippet er igangværende
– Undersøgelsen viste, at 97 af de budgetforpligtelser, der var indgået før 1995,
vedrører igangværende projekter, som er behæftet med juridiske forpligtelser.
Denne type forpligtelser androg 313,23 mio. EUR, hvilket udgjorde 73% af RAL
ved året udgang. For 39 forpligtelser til et beløb på 131 mio. EUR blev
gyldigheden forlænget. Næsten alle forpligtelserne i denne kategori vedrørte
Asien og Middelhavslandene. Afgørelserne om at forlænge gyldigheden blev
truffet for hvert enkelt tilfælde. Visse projekter blev alvorligt forsinket i starten,
men forløber nu planmæssigt til opfyldelse af forventningerne i partnerlandet.
Andre er blevet reaktiveret på grundlag afen nyanalyse.
– Andelen af løbende uindfriede forpligtelser fra 1995 er stadig højt: 87
forpligtelser tilen værdiaf352 mio. EUR (77%).
Sager, der skal afsluttes
Størsteparten af forpligtelserne fra før 1995 (som kun udgør en mindre del af RAL)
viste sig at vedrøre projekter, der ikke længere var i gang, og de er nu ved at blive
afsluttet. Det samme gælder for forpligtelserne fra 1995 (180 forpligtelser, somudgør 82,6 mio. EUR af RAL). 449 af forpligtelserne fra før 1996 vil blive afsluttet
somen prioritet ibegyndelsen af2002. Visse afdisse sager er allerede blevet frigjort
med 1 EUR (63 forpligtelser fra før 1995 og8 fra 1995).
7.2.1.4. Dengenerelle udvikling for gamle forpligtelser 1999-2001
Skemaet nedenfor viser udviklingen i de seneste to år for udestående forpligtelser
som vil blive betegnet som "gamle" i 2002. Den viser, at forvaltningstjenesterne har
gjort en solid indsats for at få afsluttet så mange forpligtelser som muligt, allerede
inden de overgår til kategorien "gamle forpligtelser" som led i de normale
forvaltningsprocedurer.
245EuropeAid
alene23/11/99 31/12/99 31/12/00 31/12/01
Antal
forpligtelser1663 1497 841 548 Før 1995
RAL
(mio. EUR)1 092,65 1 015,44 741,02 429,7
Antalforpligtelser761
524 305 Budgetår
1995
RAL
(mio. EUR)936,74 656,87 455,98
Antal
forpligtelser1109 776 509 Budgetår
1996
RAL
(mio. EUR)1249,23 928,25 685,98
1663 1497 1365 1362 GAMLE
FOR-
PLIGT-
ELSER
IA L TAntal
forpligtelser
RAL 1 092,65
mio.EUR1 015,44 mio.
EUR1 397,89
mio. EUR
(+37%)1 571,66
mio. EUR
(+12%)
7.2.2. Sovende forpligtelser
De endelige tal for 2001 viser, at der er i alt 1 482 sovende budgetforpligtelser i
regnskabssystemet, hvilket repræsenterer et udestående beløb på 1 319 mio. EUR.
Dette er en forbedring i forhold til slutningen af 2000 (en nedgang på 15% af de
samlede RAL og på 20% af det samlede antal sovende forpligtelser). Der er således
blevet rettet op på den mindre forværring, der blev konstateret i slutningen af 2000,
somdet fremgår afnedenstående skema over udviklingen iperioden1999-2001.
SOVENDE
FORPLIGTELSERSlutningen af
1999slutningen af
2000slutningen af
2001
Antalforpligtelser 2223 1932 1482
Ikke gamle 1180 1055 735
R A Lia l t(im i o .E U R ) 1.537 1.558 1.319
Ikke gamle 1.314 1.350 1.029
“ikke gamle” 95/96/97 96/97/98 97/98/99
Der gøres opmærksom på, at beholdningen af sovende forpligtelser ikke er den
samme som i begyndelsen af 2001. Mange af de daværende sovende forpligtelser er
det ikke længere, mens andre i mellemtiden er blevet det. Hvis man kun ser på
udviklingen i de forpligtelser, der var sovende i 2001, har nedbringelse været
betydelig, nemlig 815 mio. EUR. Denne nedbringelse blev imidlertid delvis ophævet
med tilføjelsen af de sovende forpligtelser fra budgetåret 1999 som udgjorde
576 mio. EUR. Nettonedbringelsen af sovende RAL i slutningen af 2001 udgjorde
således 239 mio. EUR.
Analysenafde sovende forpligtelser pr. oprindelsesår viser, at det ovenfor beskrevne
mønster ikke har ændret sig synderligt: en væsentlig procentdel af de udestående
beløb (78% i 2001) og halvdelen af det samlede antal sovende forpligtelser stammer
fra de seneste år (97/98/99).
246Når man analyserer fordelingen af sovende forpligtelser efter om der har fundet
udbetalinger sted eller ej, er der et anden ovenfor beskrevet træk, der forbliver
nogenlunde uændret: størstedelen af de udestående sovende beløb (RAL) vedrører
forpligtelser uden udbetalinger overhovedet. Dette ertilfældet for 20% afde sovende
budgetforpligtelser, hvilket udgør 80% afde sovende RAL (året før var procentdelen
henholdsvis 19% og 81% af RAL). Skønt procentdelen er uændret, er den samlede
værdi af sovende RAL for forpligtelser uden udbetalinger naturligvis faldet, idet der
er en generel nedgang fra 1 256 mio. EUR til 1 061 mio. EUR. Det sidste tal er
imidlertid stadig for højt. Det endelige mål er naturligvis, at der slet ikke er nogen
sovende forpligtelser med nul-udbetalinger, hvilket i praksis vil betyde, at det er
lykkedes at få gang i projekterne på stedet mindre end to år efter det år, hvor
budgetforpligtelserne blev indgået, undtagenitilfælde afforce majeure.
Analysen pr. region giver omtrent samme resultat som sidste år: budgetkapitel B7-4
(Middelhavsområdet) tegner sig for halvdelen af de samlede sovende beløb og for
55% af de sovende RAL uden udbetalinger. En gruppe på fire større programmer
(Middelhavsområdet, Asien og Latinamerika samt fødevarehjælp) tegner sig for 90
% afde samlede sovende RAL og 84% af de forpligtelser, hvor der ikke er foretaget
udbetalinger.
En sammenligning aftallene fra slutningen af2000 med tallene fra 2001 viser, at det
største fald i de sovende RAL, nemlig -59%, har fundet sted i budgetposterne for
samarbejdet med Asien.
Tallene for middelhavskapitlet kræver en nærmere forklaring: Det samlede beløb for
budgetpost B7-4 er vokset fra 576 mio. EUR til 667 mio. EUR. Dette skyldes
imidlertid forpligtelserne for Tyrkiet på budgetposten for MEDA-programmet, der
forvaltes af DG for Udvidelse, som er vokset betydeligt med tilføjelsen af budgetår
1999. Hvis man ser bort fra budgetforpligtelserne for Tyrkiet, er der reelt sket en om
end beskedennedgang: fra 519 mio. EUR til508 mio. EUR.
Tallene for hele kapitel B7-6 kræver også en nærmere analyse af de enkelte
budgetposter: Budgetposten for miljø og tropiske skove (B7-6200) tegner sig for en
betydelig del: 61,7 mio. EUR ud af det samlede beløb på 104 mio. EUR (60% af
RAL og en fjerdedel af de sovende forpligtelser). Og hvad mere er: procentdelen af
forpligtelser med nul-udbetalinger er endnu højere: 79% af beløbene hidrører fra
denne budgetpost. Niveauet af sovende forpligtelser med nul-udbetalinger i forhold
til mængden af forpligtelsesbevillinger er højere for B7-6200 (43,7 mio. EUR) end
for alle andre budgetposter og budgetkapitler (både i 2001 og 2002). Det overstiger
værdien af nye bevillinger på budgettet i et helt år (40 mio. EUR), og er således et
tydeligt symptompågennemførelsesvanskeligheder.
Analysen af de sovende budgetforpligtelser på denne budgetpost i 2001 viste et
mønster af dårligt forberedte finansieringsbeslutninger: flere af projekterne var
utilstrækkeligt forberedt og måtte omarbejdes efter finansieringsbeslutningen, og var
således slet ikke klar til kontrahering. Dårlig opfølgning af den pågældende
portefølje gav sig også udslag i en pukkel af strandede projekter uden kontrakt medtilsvarende sovende budgetforpligtelser. 2001-analysen af samtlige sovende
forpligtelser vil i 2002 blive fulgt op af et betydeligt antal frigørelser af de sovende
projekter udenkontrakt, specielt fra 1996, 1997og1998
247Formålet med de tiltag til systemisk forvaltning, der blev gjort allerede i 2001, var at
sikre, at de projekter, der blev forelagt Kommissionen, var modne til
kontraktindgåelse , dvs. at der kun blev indgået forpligtelser for projekter, der var så
teknisk fremskredne, at der kunne indgås kontrakt senest et år efter afgørelsen.
Endvidere blev der i2001 for første gang iværksat en officiel forlagsindkaldelse med
standardiserede udbudsformularer og hvor udvælgelseskriterierne skulle sikre, at de
indsendte projektforslag var modne. En første serie af udvalgte projekter blev
finansieret med budgetbevillinger fra 2001 og en anden serie vil blive finansieret
med bevillinger fra 2002.
7.2.3. Udviklingen i de ”unormale”RAL (sovende + gamle)
De“unormale”RALeropdelt idesåkaldte“gamle”og“sovende” forpligtelser.
Procentdelen af unormale RAL (gamle + sovende forpligtelser, der endnu ikke var
”gamle”) var i begyndelsen af 2000 på 23%. Den er faldet til 21%, selv efter at
forpligtelserne fra budgetår 1996 er blevet ”gamle”, men eksklusiv MEDA-porteføljen for Tyrkiet, der ikke forvaltes af EuropaAid samarbejdskontoret. Hvis
sidstnævnte medregnes er procentdelen 22% (på grund af det høje niveau af sovende
forpligtelser for Tyrkiet).
Det bør imidlertid noteres, at procenten er faldet i begge de porteføljer, der forvaltes
afEuropeAid, både afRAL (med et mindre fald iabsolutte tal) og afden ”unormale”
del deraf, hvor der især var kraftig nedgang i de sovende forpligtelser. Da begge
disse faktorer er opfyldt, må resultatet betragtes som en klar forbedring (hvis
procentdelen var faldet, fordider havde været enstigning ide samlede RAL, ville det
ikke nødvendigvis være et fremskridt).
Når man ser på antallet af forpligtelser, forekommer procentdelen at være steget (fra
34% til 36% i kategorierne gamle og sovende forpligtelser). Men de forskellige
elementer i denne procentsats bør igen analyseres særskilt. Det absolutte antal gamle
eller sovende forpligtelser er i virkeligheden faldet betydeligt (med 14%), selv efter
at budgetår 1996 er overgået til de gamle forpligtelser. Der er imidlertid sket et brat
fald i det samlede antal forpligtelser, dels fordi mange projekter er blevet afsluttet,
men også fordi der i 2001 blev indført en ny ordning med forhåndsforpligtelser
(globale forpligtelser) i regnskabssystemet Sincom2, som er udbredt anvendt for
aktioner i tredjelande. Kun forhåndsforpligtelser og individuelle forpligtelser
medregnes (ikke sekundære forpligtelser afforhåndsforpligtelser).
7.2.4. Indsatsen til afslutning ogfrigørelse af RAL
Omfanget af frigørelser i de porteføljer, der forvaltes af EuropeAid, androg i 2001
591 mio. EUR. Dette skyldtes ikke blot, at en del af de gamle projekter var blevet
afsluttet, men også den generelle indsats, der var gjort, for at gennemgå hele den
åbne portefølje. Andelen af gamle forpligtelser fra før 1996 andrager 290,78 mio.
EUR (196,18fra før 1995og 94,59 fra budgetår 1995), dvs. rundt regnet halvdelen af
det samlede frigjorte beløb i 2001. De frigjorte finansielle beløb kan stamme fra
delvise frigørelser eller afslutningen af forpligtelser, hvor de udestående restbeløb er
blevet fuldstændig frigjort.
248Resultatet afden indsats, der er gjort for at afslutte RAL, er bedst repræsenteret af de
forpligtelser, som er blevet fuldstændig udbetalt og/eller frigjort i årets løb, uden
udestående restbeløb(nulRAL), ogsomikke er overført tilnæste finansår.
7.2.5. Konklusioner
Samlede resultaterog generelle bemærkninger
Efter 2 års ihærdigt arbejde i at de operationelle finansenheder med de gamle
forpligtelser, er puklen af forsinkede afslutningsoperationer blevet betydeligt
nedbragt.
Antallet af sovende forpligtelser er blevet nedbragt fra år til år, samt i forhold til
1999 (med en mindre stigning i 2000). Hvis der kun tages hensyn til EuropeAid's
portefølje, er niveauet nu under på 1 mia. EUR sovende beløb. Den mindre
forværring, der blevkonstateret sidste år, erblevet opvejet.
I begge kategorier er der er sket reelle og signifikante kvantitative fremskridt, som
ikke blot kan måles i tal, men også viser, at man er blevet bevidst om at det er
nødvendigt at overvåge beholdningen af åbne budgetforpligtelser og sikre, at de ikke
vokser uhæmmet.
På det generelle plan forekommer det imidlertid vigtigt, at man parallelt hermed
fortsat behandler de systemiske faktorer, der har tilladt en akkumulering af så mange
uindfriede forpligtelser i årenes løb. Der kan udpeges tre lige vigtige nøglefaktorer:
manglen på et fælles pålideligt edb-informationssystem, der dækker alle aspekter af
projektcyklussen, og på opbakning fra lederne, alvorlig mangel på menneskelige
ressourcer til et stadig voksende antal projekter, samt den tidligere tendens hos den
øverste ledelse til at lægge for ringe vægt på alle aspekter i forvaltningen af en
portefølje (det blevofte anset for vigtigere at iværksætte nye initiativer end at føre de
løbende projekter frem til et godt resultat). Disse svagheder har vist sig særligt
kritiske i en organisation, som i høj grad er geografisk og organisatorisk
decentraliseret, specielt manglenpå et edb-informationssystem.
For så vidt angår sovende forpligtelser er størsteparten af de finansielle beløb, som
tidligere nævnt, forpligtelser med nul udbetalinger i forbindelse med større
geografiske samarbejdsprogrammer. Dette problem kan behandles ved at nedbringe
tidsrummet mellem beslutningen, budgetforpligtelsen, undertegnelsen af
finansieringsafgørelserne samt kontrahering og udbetaling.
Den tid, der går med undertegnelsen af finansieringsafgørelserne og kontrahering af
en europæisk leder til den fælles projektledelse samt etablering af fælles
forvaltningsstrukturer med modtagerlandet, viser sig af være et af de kritiske punkter
i hele processen, da disse etaper finder sted efter at budgetforpligtelserne er blevet
indgået. For så vidt angår finansieringsafgørelserne, bør de være færdigforhandlede
ogklar tilundertegnelse, når budgetforpligtelsen indgås. Med hensyn tilden tekniske
bistand bør de tekniske forskrifter udarbejdes parallelt med Kommissionens interne
finansieringsafgørelse, så der sikres en hurtig start. Man kan også spørge, om det
virkelig er nødvendigt og hensigtsmæssigt hver gang at opbygge en sådan struktur
fra bar bund, eller om det ikke er muligt at satse mere på lokal kapacitet, både fra denu dekoncentrerede delegationer og fra modtagerlandets administration, evt. med
hjælp udefra.
249Der vil snart blive indført en vigtig forbedring på dette område med ændringen af
finansforordningenog indførelsenafen frist for kontrahering på ”n+3” (36 måneder)
efter indgåelse af budgetforpligtelsen. Dette vil utvivlsomt medføre betydelige
ændringer i planlægningen og længden af projektforløbet. Større programmer må
udformes i faser, måske opdeles i successive kortere projektfaser med selvstændige
moduler, der hver kan kontrolleres fysisk og finansielt, men som indgår i en
sammenhængende programmering på mellemlang sigt.
7.3. Evaluering
7.3.1. Resultaterne af evalueringerne i 2001
Menneskerettigheder, god regeringsførelse og demokrati: Disse evalueringer
viste, at man endnu ikke på alle niveauer i Kommissionen betragter
menneskerettighederne som et sandt horisontalt spørgsmål med et fælles mål og en
ensrettet politik, der bør integreres ialle samarbejdsprogrammer ogpolitiske forhold.
Der er tydeligvis behov for, at Kommissionensikrer enbedre definitionafgrænserne
for menneskerettigheder, demokrati og god regeringsførelse og en bedre forståelse
for de roller, somde forskellige menneskerettighedsenheder inden for Kommissionen
skal udfylde. Der er også behov for at begrænse prioriteterne på budgetposterne for
menneskerettigheder for at sikre, at der vil være tilstrækkelige ressourcer til at
realisere de mål, der bliver fastsat. Dette kan evt. indebære, at der må fastsættes
nationale og regionale målsætninger og sikres bedre komplementaritet mellem
medlemsstater, ngo’er og andre organisationer. En del af resultaterne blev
indarbejdet iKommissionens meddelelse af8. Maj2001142
EVALUERINGER I 2001
1. Oversigtover evalueringsaktioner vedrørende menneskerettigheder,godregeringsførelse
og demokrati
1.1 Evalueringafpositiveaktioner tiludviklingafmenneskeligeressourcer iAVS-landene, 1995-
1999
1.2 EvalueringafEU/Europarådetsfælles programmer, 1995-2001
1.3 Evalueringafvælgeroplysningskampagner, 1992-2000
1.4 Sammenfattenderapportommenneskerettigheder, godregeringsførelseog demokrati
2. Oversigtover evalueringsaktioner omøkonomisk samarbejde
2.1 Evaluering af finansiel bistand til Middelhavslandene forvaltet af Den Europæiske
Investeringsbank på EU’s vegne.
2.2 EvalueringafdetøkonomiskesamarbejdemellemEUog partnerlandenei Asien og
Latinamerika.
2.3 TACIS' virksomhedsomstruktureringsfacilitet i Den Russiske Føderation
2.4 Initiativet for grænseoverskridendesamarbejde
3. Oversigtover evalueringermedrelationtilfattigdomsbekæmpelse
142KOM (2001)252 endeligaf8.maj2001.
2503.1 Evaluering afEU’s fødevaresikkerhedspolitik, forvaltning af fødevarehjælpen og programmer
tilstøttefor fødevaresikkerhed
3.2 Evalueringafsamfinansieringsaktionermedeuropæiskeudviklingsngo’er.
3.3 Evalueringafhjælpfrauddannelsessektoren iEUtil AVS-landene
4. Oversigtover evalueringeraflandeprogrammer ogregionale programmer
4.1 Albanien
4.2 FYROM
4.3 Moldova
4.4 Burkina Faso
4.5 Namibia
4.6 Uganda
4.7 Evaluering af det regionale samarbejde mellem PALOP-landene (de portugisisktalende
afrikanskelande)finansieretgennemEUF
Økonomisk samarbejde: Det mest slående træk ved EU’s interventioner på dette
område har været den store variation mellem de forskellige programmer, som
afspejler helt forskellige koncepter og strategier. Generelt kan der skelnes mellem to
større kategorier: Den ene omfatter programmer, der fokuserer på at skabe ”gunstige
vækstbetingelser for den private sektor” ved institutionelle, lovgivningsmæssige og
skattemæssige foranstaltninger samt finansiel og fysisk infrastruktur. Den anden
kategoriomfatter direkte og indirekte støtte til investeringer i den private sektor eller
til opstart af virksomheder. Undersøgelserne konkluderede bl.a., at konceptet og
indholdet i det økonomiske samarbejde har udviklet sig og er blevet anvendt
forskelligt med tiden og i relation til de forskellige geografiske regioner, samt at de
forskellige redskaber var blevet udvalgt lidt i flæng og havde været dårligt
koordineret. De bekræftede også, at det var vigtigt at skabe gunstige betingelser for
udviklingen af den private sektor. Andre undersøgelser af det økonomiskesamarbejde er under udarbejdelse.
Fattigdomsbekæmpelse: Fattigdom defineres ikke kun som mangel på indkomst og
økonomiske ressourcer, men omfatter også begreber som sårbarhed og faktorer som
manglende adgang til fødevarer, uddannelse og andre livsfornødenheder.
Vedvarende vækst er ikke i sig selv tilstrækkeligt. Programmet er stadig er under
gennemførelse, men her følger de vigtigste konklusioner afde tre evalueringer, der er
blevet foretaget pådetteområde i2001:
•Samfinansiering med ngo’er har givet EU’s udviklingspolitik endnu en positiv
dimension, om budgetposten åbnede mulighed for at finansiere aktioner, der var
for forskellige til at sikre, at der blev fokuseret klart på fattigdomsbekæmpelse
(denneevalueringer blevettagettilefterretning ien nydialog medngo’erne).
•Der er sket væsentlige kvalitative fremskridt med EU’s politik indenfor
fødevarehjælp og fødevaresikkerhed, men gennemførelsen i marken har ikke fulgt
trop, dels på grund af manglende forvaltningskapacitet (denne evaluering indgik i
en meddelelse for nylig tilRådet og Parlamentetomdette emne), og
251•Der eropnået goderesultater med uddannelsesstøttetil i AVS-landene, men der er
ikke blevet gjort en aktiv indsats for at etablere en direkte sammenhæng mellem
uddannelsesstøttenog fattigdomsstrategierne.
Evalueringer af landestrategierne : Skønt man skal være forsigtig med at drage
generelle konklusioner af de ret få analyser, der foreligger for perioden 1996-2000,
viser de store udsving i resultaterne af Kommissionens lokale programmer dog, at
der foreligger to behov: For det første for en mere omfattende harmonisering af
strategi- og programmeringsprocessen (som man har søgt at råde bod på med
indførelsen af en iQSG (inter-service Quality Support Group) og af
landestrategidokumenter. For det andet behov for bedre og mere regelmæssige
forbindelser og kommunikation, både på de forskellige niveauer i tjenestegrenene i
Bruxelles, og mellem disse tjenestegrene og delegationerne, til sikring af en mere
konsekvent målsætning. De nærmere resultater afanalyserne var:
•De politiske og socioøkonomisk analyser af landenes situation, som danner basis
for strategi- og programmeringsdokumenterne, har været af svingende kvalitet.
Selv når kvaliteten har været god, er der ikke altid blevet taget tilstrækkeligt
hensyn tildisse analyser iprogrammeringsdokumenterne.
•Skønt Kommissionen har haft rig lejlighed til hjælpe med at styrke de lokale
kapaciteter i regeringens og civilsamfundets institutioner, er disse muligheder alt
for ofte ikke blevet udnyttet.
•Skønt fattigdomsbekæmpelse var den altoverskyggende prioritet, fremgik dette
ikke altid afde lokale programmer.
•Delegationerne har ofte været tynget af besværlige administrative procedurer og
overdrevne kravtilderes personale.
•Sektorbaserede strategier har fungeret bedre end projektbaserede strategier,
hvilket tyder på, at Kommissionen har udvist tilstrækkelig fleksibilitet til at
trække sig hurtigt tilbage fra de sektorer, hvor virkningen af bistanden har vist sig
svag, ogder ikke var udsigt til, at denblev bedre.
Kommissionen har ofte påtaget sig den egentlige ledelse af donorkoordineringen,
specielt mellem EU-medlemsstaterne, skønt der også er behov for mere konsistente
konsulteringsprocedurer med BrettonWoods-institutionerne med henblik på at undgå
overlapning, øge komplementaritetenogsikre bedre koordinering afbudgetstøtten.
7.3.2. Handlingsprioriteter, der kan udledes af 2001-evalueringerne
Resultaterne af undersøgelserne har i det store og hele været opmuntrende, men de
viser dog, at der generelt er behov for at fokusere mere på:
•At fastsætte målsætningerne, men overlade det til Kommissionen og
partnerlandet at vælge det mest hensigtsmæssige redskab eller den mest
hensigtsmæssige blanding afredskaber
•At sikre en smidig finansiering , da det især er vigtigt at EU’s interventioner ikke
er afhængige afenbudgetpost, der kunkananvendes tiléntype aktioner
252•At forenkle de administrative procedurer for EU’s aktioner, som i
undersøgelsesperioden var besværlige og effektivitetshæmmende.
7.3.3. Evalueringer for 2002 ogsenere
Evalueringsstrategien for årene 2002-2006143og arbejdsprogrammet for 2002 blev
godkendt af EuropeAid samarbejdskontorets ledelse på dens møde i november.
Strategien for 2002-2006erbeskrevet ikapitel5.
Strategien er baseret på en kombination af forskellige udgangspunkter: et geografisk
udgangspunkt (baseret på lande og regioner), et sektorbaseret eller tematisk
udgangspunkt, samt efter finansielle instrumenter og forskriftsmæssige krav. Disse
forskellige udgangspunkter har vist sig at være nødvendige for at give lederne visse
referencepunkter og et praktisk grundlag, der sætter dem bedre i stand til at definere
de prioriterede udviklingssektorer. Kommissionen kan endvidere anvende dem til at
måle sine stærke og svage punkter i de forskellige sektorer sammenlignet med andre
donorer, samt tilat udvælge, hvilke instrumenter eller kanaler der er bedst egnet til at
uddele bistanden, alt efter konteksten og det ønskede resultat. Ledelsen kan
naturligvis altid kræve ad hoc-evalueringer i tilfælde af særlige behov eller
nødsituationer.
I 2001 blev der indført et universelt nyt resultatorienteret overvågningssystem (se
kapitel 5) med midlertidig hjælp fra evalueringsenheden. Dette vil i høj grad bidrage
tilat fremme informationsudvekslingen i forvaltningen og forbedre målsætningen og
kvalitetenafevalueringerne.
Styrkelse af kvaliteten og nytteværdien afevalueringerne
•Udbredelse og feedback
– De vigtigste evalueringsresultater erregelmæssigt blevet rapporteret til EuropeAid
samarbejdskontorets ledelse.
– Den endelige fase i de fleste evalueringer er et seminar, hvor de vigtigste
resultater og henstillinger forelægges for de berørte tjenestegrene, ledelsen og
andre specialister. I visse tilfælde drøftes evalueringsrapporterne i de relevante
fora med repræsentanter for EU-medlemsstaterne.
– Den tværtjenstlige kvalitetsstøttegruppe (iQSG) har fået til opgave gradvis at
harmonisere og forbedre kvaliteten af programmeringsarbejdet, og herunder med
fuldt hensyn til de relevante evalueringsresultater. Lederen af evalueringsenheden
deltager i arbejdet i iQSG og kan overvåge, hvor hurtigt den lære, der kan drages
afevalueringerne, bliver tagettilefterretning.
– Styrkelse af anvendelsen af den såkaldte 'fiche contradictoire', som er et skema
hvor henstillingerne og resultaterne fra evalueringerne og de tilhørende svar fra de
berørte tjenestegrene er opstillet i to kolonner, med det formål at informere
kommissærerne omde ændringer, man er blevet enige omat indføre, eller hvorfor
de anbefalede ændringer ikke er blevet accepteret. På mødet i november 2001
143Offentliggjort påEuropeAids websted:http://europa.eu.int/comm/europeaid/evaluation/index.htm
253blevEuropeAid samarbejdskontorets ledelse enig omat indføre en tredje kolonne,
der skalvise, ihvilkenudstrækning de accepterede henstillinger er blevet fulgt op.
– De evalueringsrapporter, der er bestilt af evalueringsenheden, bliver alle
offentliggjort i deres helhed i evalueringsafsnittet på EuropeAid
samarbejdskontorets websted144. Enheden fører desuden en database med de af
Kommissionen finansierede evalueringsrapporter for de enkelte projekter. Alle
evalueringer foretages afeksterne, specialiserede konsulenter.
•Udveksling af evalueringserfaringer og oplysninger med EU-
medlemsstaterne og andre parter
Der blev i2001 afholdt to møder med evalueringstjenesterne i medlemsstaterne, hvor
mandrøftede de planlagte, løbende og nylig færdiggjorte evalueringer. Der blev også
taget nye skridt med det fælles evalueringsarbejde om koordinering,
komplementaritet og kohærens. Man fortsatte udvekslingerne med andre donorer,
specielt via evalueringsgruppen under OECD's Komité for Udviklingsbistand
(DAC).
7.4. Revisionsarbejdet i 2001
IEUF-sektoren har revisionsarbejdet især været koncentreret om budgetstøtten. De
tre revisioner, der er blevet påbegyndt i Etiopien, Zambia og Niger, samt arbejdet
med at færdiggøre og opfølge de 8 revisioner, der blev foretaget i 2000 (Cameroun,
Guinea, Madagaskar, Kap Verde, Malawi og Burkina Faso), har optaget al den
disponible kapacitet. Der er endvidere blevet ydet støtte til et begrænset antal
revisioner på andre områder, som f.eks. anlæg af lufthavne i Madagaskar samt
projekterne EBAS, DIAGNOS, CDE og ATF. Udover disse mere løbende aktiviteter
er revisionstjenestens erfaring blevet udnyttet af IASC (Den Internationale Komité
for Regnskabsstandarder) i forbindelse med en administrativ undersøgelse af
forvaltningenafcounterpart-midler samt udarbejdelsenafen strategi for samarbejdet
mellemde forskellige internationaledonorer.
Revisionerne afde programmer og projekter, der finansieres via MEDA-programmet
er i tre på hinanden følgende år blevet gennemført af revisionsholdet i MEDA-
teamet. På det pågældende direktorats anmodning - eller med dets tilladelse og på
delegationernes initiativ - har holdet gennemført 24 revisioner. For 12 revisioners
vedkommende, der er blevet gennemført i 2000, har det vist sig nødvendigt at
foretage yderligere undersøgelser. Da kontoret for faglig bistand (BAT) blev nedlagt
islutningenaf2001, indst illede MEDA-revisionsholdet ligeledes sine aktiviteter.
D e re ri k k ef o r e t a g e tr e v i s i o n e ra fp r o g r a m m e ro gp r o j e k t e ri Latinamerika og
Asien.Blandt de 4 revisioner, der blev gennemført i de central- og østeuropæiske
lande, var revisionerne af leveringen af fødevarehjælp til Rusland og budgetstøtten
til FYROM de vigtigste. I alle de geografiske sektorer har revisionstjenesten kunnet
støtte delegationerne med organisationen af revisionerne.
I de ikke-geografiske sektorer bør man især nævne revisionerne af CLONG
(udviklingsngo'ernes forbindelsesudvalg ved Den Europæiske Union), ECIP-
144http://europa.eu.int/comm/europeaid/evaluation/index.htm
254programmet ogopfølgningen af revisionen af UNRWA (FN's Hjælpeorganisation for
Palæstinaflygtninge) ogECIP-programmet ("EC-InternationalInvestment Partners").
Siden marts 2001 har resivionstjenesten arbejdet på at etablere en rammekontrakt,
der skal lette mobiliseringen af revisorer. Denne rammekontrakt skulle være klar til
anvendelse fra sommeren2002.
7.5. Innovation
Inden for rammerne af EuropeAid samarbejdskontorets initiativer til forbedring af
kvaliteten af forvaltningen af udviklingssamarbejdet, har innovationskontoret været
involveret på følgende vigtige områder:
– støttetiloprettelsenaftematiske netværk
I løbet afde sidste seks måneder af2001 blev der oprettet seks tematiske netværk om
følgendeemner:
•Budgetstøtte
•Sundhedssektoren
•Uddannelsessektoren
•Kapacitetsopbygning, godregeringsførelse og retsstaten
•Handel
•Udviklingafprivatsektoren
Dette initiativ skulle både opfylde målet om at sikre god koordinering mellem de
forskellige geografiske direktorater og målet om at støtte den igangværende
uddelegeringsproces.
Formålenevar nærmerebestemt:
•at udvikle kohærente strategier mellem de forskellige geografiske regioner og
inden for én og samme region, men samtidig være tilstrækkelig fleksibel til at
tilpasse strategien tilde lokale forhold og særlige betingelser
•støtte de geografiske direktorater med henblik på at forbedre kvaliteten og
effektivitetenaf implementeringsarbejdet, samt gøre samarbejdet mere synligt
•bidrage tilat uddanne personalet ihovedkvarteret ogdelegationerne
Hvert af de tematiske netværker skal danne forum for diskussioner og
informationsudveksling for at forbedre kvaliteten af implementeringsarbejdet ved
udveksling afeksempler på godpraksis . De tematiske netværk har også til opgave at
bidrage tilden fortløbende udarbejdelse afoperationelle retningslinjer.
255– Udarbejdelsen afretningslinjer
Arbejdet med at fastlægge retningslinjer for programmering og implementering af
budgetstøtteaktioner i tredjelande er skredet støt fremad. Der blev iværksat et
omfattende konsultering bygget på ekspertisen i EuropeAid og i de andre
generaldirektorater. Et større antaldelegationer var også involveret.
Maner ligeledes begyndt at udarbejde de øvrige retningslinjer( f.eks. SWAps (Sector
Wide Approach) inden for undervisning og udviklingenafprivatsektoren).
– Udarbejdelsen af kurser i PCM (Projet Cycle Management), SWAP og
budgetstøtte
Der blev lanceret to udbud i november med henblik på rekruttering af eksterne
konsulenter, der skal kunne afholde uddannelseskurser og yde helpdesk-service
inden for PCM, SWAp og budgetstøtte samt økonomisk og finansiel analyse.
Konsulenterne ventes ansat islutningenafførste kvartalaf2002.
Formålet med helpdesk og uddannelseskurser er at supplere det forberedende arbejde
med de operationelle retningslinjer.
– Overvejelser om rationalisering og revidering af bestemmelserne for
implementering afbudgetposterne
EuropaAid har iværksat en undersøgelse for at rationalisere og revidere
bestemmelserne for implementering af de tematiske programmer, der finansieres
over specifikke budgetposter. EuropeAid har også iværksat en omfattende analyse,
med fokus på dekoncentration af de tematiske programmer, der er finansieret over
specifikke budgetposter. De erbegge under gennemførelse.
– Screening afprojekter
Der er i løbet af året blevet foretaget projektscreening, især af projekter inden for
uddannelse og udvikling afprivatsektoren.
Nye temaer
Der er bl.a. blevet fokuseret på adgangen til ny teknologi, informationssamfundet,
vedvarende energi og mulighederne for at integrere disse aspekter i
udviklingsprogrammerne. Der ventes at blive lagt større vægt på disse områder i
2002.
7.6. Forbindelserne med andre internationale organisationer
D e re rb l e v e to p r e t t e te ts æ r l i gk o n t o rt i la tv a r e t a g ed e t t ea s p e k ti n d e nf o r
EuropeAid samarbejdskontoret. Her er resultaterne fra kontorets virke idet første år:
Den 8. november blev der undertegnet en rammeaftale om trustfonds og
samfinansiering med Verdensbanken. I rammeaftalen er der fastsat regler for EU-
samfinansiering af projekter, der er iværksat af Verdensbanken. Den indeholder også
retningslinjer for afholdelsen af kontrolbesøg samt typekontrakter, der skal lette
forhandlingerne omde individuelle kontrakter
256Der er taget en række foranstaltninger til opfølgning af Kommissionens meddelelse
"Opbygning af et effektivt partnerskab med FN inden for udvikling og humanitære
anliggender"
•der blev også indgået en aftale med FN om foranstaltninger til gennemførelsen af
"verifikationsklausulen", som i flere år har været en anstødssten i forholdet
mellem Kommissionen og FN. Med den nye aftale er der åbnet mulighed for en
mere gennemgående revisionafdengældende rammeaftale mellemEU og FN.
•Der er blevet lavet enrapport overEuropeAid samarbejdskontorets erfaringer med
at arbejde med de forskellige FN-organer, som vil blive fulgt op af et forslag om,
med hvilke partnere partnerskabet bør udbygges yderligere.
•De operative enheder har udarbejdet et skema over EU's projekter med FN i1999-
2000, somvilblive regelmæssigt ajourført.
•Der er etableret kontakter på højt plan med flere af disse organer, herunder
UNDP, UNHCR, ILO og UNESCO, med henblik på at begynde at identificere og
programmere hvordan man kan styrke det praktiske samarbejde om
samfinansiering afprogrammer og projekter.
Samarbejdskontoret har etableret kontakter på højt plan med de fleste bilaterale
donorer med henblik på at udbygge koordineringen og komplementariteten mellem
donorerne. I denne forbindelse blev der bl.a. undertegnet et samarbejdsmemorandum
for samfinansiering af projekter i Tchad i december med de franske og tyske
gennemførelsesorganer.
7.7. Gennemsigtighed og synlighed
Der er blevet gjort enstor indsats i2001 for at kunne fremlægge den første årsrapport
omgennemførelsen af EU's bistand til tredjelande i alle de regioner, der forvaltes af
det nyligt oprettede EuropeAid samarbejdskontor. Rapporten gav et overblik over
situationen pr. 1.1.2001, hvor Europa-Kommissionens nye organ til forvaltning af
EU's bistand tiltredjelande trådte ifunktion.
Men i øvrigt er Internettet fortsat det vigtigste redskab til oplysning og
gennemsigtighed. Der er blevet indført visse forbedringer, og i 2002 vil man ved en
ny og mere brugervenlig måde vise oplysninger om aktiviteter på stedet. Der vil
blive oprettet links til samarbejdsafsnittene på de forskellige delegationers websted,
s åa tm ans åv i d tm ul i g tv i lk un n ev i s ed een k el tep r oj e k te rp ås k æ r m en .
Det mest besøgte afsnit på EuropeAid's websted har igen i år været afsnittet med
udbudsmuligheder, hvor interesserede parter kan finde alle oplysninger om de
aktiviteter, som Europa-Kommissionen har i gang i tredjelande.
Evalueringswebstedet er ligeledes blevet større og har været mere besøgt:
http://europa.eu.int/comm/europeaid/tender/survey/index_en.htm
Nedenstående skema viser, hvor mange hits der er registreret på webstederne for de
forskellige generaldirektoratet og tjenestegrene inden for eksterne forbindelser på
Europa-Kommissionens server. Der gøres opmærksom på, at hit-tallet er større end
antallet af brugere, der reelt har besøgt det pågældende websted, da der registreres et
hit for alle operationer på webstedet (inklusiv fotografier og links)
257EUROPA-KOMMISSIONENS WEBSTEDER FOR EKSTERNE FORBINDELSER
TJENESTEGREN WEBSTEDHIT PR.
MÅNEDI
2000
(GENNEM-
SNIT)HIT PR.
MÅNED I
2001
(GENNEM-
SNIT)
DG for EksterneForbindelser
DG for Udvikling
EuropeAid
samarbejdskontoret
DG for Handel
DG for Udvidelse
ECHO
EU og den øvrige
verdenEuropa.eu.int/comm/external.relations
Europa.eu.int/comm/development
Europa.eu.int/comm/europeaid
Europe.eu.int/comm/trade
Europa.eu.int/comm/enlargement
Europa.eu.int/comm/echo
Europa.eu.int/comm/world1.000.000
600.000
600 000
1.000.000
1.000.000
400 000
200 0002 125000
200000
4 200 000
1 800 000
400 000
250 000
200 000
7.8. EU-bistand,derikke eromfattet afdenneberetning
Denne beretning behandler den del af EU's bistand til tredjelande, der forvaltes af EuropeAid
samarbejdskontoret. Humanitær hjælp og førtiltrædelsesstøtte er således ikke omfattet af
denne beretning. Der er dog givet en kortfattet beskrivelse af ECHO's aktiviteter under hvert
regionalt afsnit for at give læserenet mere alsidigt indblik idet samlede EF-bidrag.
Mere detaljerede oplysninger findes i de årsberetningerne, der er udgivet om humanitær
bistand og bistand til kandidatlandene. Følgende korte resumé viser betydningen af EU's
bistand på disse toområder:
•Humanitær hjælp
ECHO's indsats i forbindelse med humanitære kriser i 2001 beløber sig til i alt 543,7 mio.
EUR. Der er blevet finansieret humanitære hjælpeprojekter i over 60 lande og undertegnet
1031 kontrakter(herunder kontraktertilgennemførelse afafgørelser truffet i2000). Landene i
Afrika, Vestindien og Stillehavet var de største modtagere af hjælpen, der beløb sig til i alt
173,3 mio. EUR (35%). Bistanden til det vestlige Balkan faldt i forhold til 2000 som følge af
stabiliseringen iregionen, mens bistandentil Asiensteg ensmule.
ECHO's vigtigste partnergrupper er fortsat de europæiske ngo'er (som stod for
implementeringen af 62,5% af ECHO's). Med FN's Flygtningehøjkommissariat (8,6%) og
Verdensfødevareprogrammet (7,25%) som hovedpartnere steg midlerne til FN betydeligt i
2001 hvor de nåede op på 26,5% (2000: 19,2%). Andre internationale organisationer,
herunder Den Internationale Røde Kors Komité, modtog 7,9%.
•Bistand tilkandidatlandene
Det Europæiske Fællesskab stillede i 2001 over 3 mia. EUR til rådighed for de lande, der
søger om medlemsskab afDen Europæiske Union. Næsten 95% af denne førtiltrædelsesstøtte
var rettet tilde tikandidatlande iCentral- og Østeuropa145gennemtre særskilte programmer.
145Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Polen, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Den Tjekkiske Republik
og Ungarn
258Phare-programmet, som forvaltes af Generaldirektoratet for Udvidelse, stod for ca. 1,6 mia.
EUR. Det fokuserer på de tiltrædelsesprioriteter, som er defineret af Rådet i
tiltrædelsespartnerskaberne. De fremskridt, der er gjort for at realisere disse prioriteter,
fremgår af Kommissionens årlige periodiske rapporter. Omkring 30% af Phare-midlerne går
til institutionsopbygning og 70% til investeringer, ligelig fordelt mellem investeringer til
styrkelse af de retlige infrastrukturer, som er nødvendige for at sikre, at Fællesskabets
regelværk overholdes, og investeringer i økonomisk og social samhørighed. Sidstnævnte
hjælper kandidatlandene med at etablere de strukturer og procedurer, som er nødvendige for
at få effektivt udbytte afstrukturfondene efter tiltrædelsen.146
Ispa, som forvaltes af Generaldirektoratet for Regionalpolitik, rådede over ca. 1 mia. EUR.Det fokuserer på større investeringer i miljø- og transportsektoren
147. Der var afsat ca. 500
mio. EUR til Sapard, der fokuserer på udvikling i landdistrikter og landbrug. Programmet
forvaltesafGeneraldirektoratet for Landbrug148.
Tyrkiet, Cypern og Malta fik i2001 tildelt henholdsvis 194 mio. EUR, 11,5 mio. EUR og 7,5
mio. EUR. Bistanden til Cypern og Malta blev tildelt på grundlag af en forordning om
førtiltrædelsesstøtte, der blev vedtaget i marts 2000, mens bistanden til Tyrkiet blev
gennemført ved forordningerne om MEDA og den europæiske strategi. I december 2001 blev
der vedtaget en ny finansforordning for Tyrkiet, som vil blive anvendt fra og med 2002.
Bistanden til disse tre lande forvaltes af Generaldirektoratet for Udvidelse, skønt de også
fortsat er berettiget til støtte fra regionale programmer under MEDA som led i Barcelona-
processen, der forvaltes afEuropeAid.
Det generaldirektorat, der forvalter de enkelte førtiltrædelsesprogrammer, er inden for
Kommissionen ansvarligt for hele projektforløbet fra programmering til gennemførelse og
evaluering. Programgennemførelsen er dog ihøjgrad decentraliseret, da kandidatlandene selv
har det direkte ansvar for projektforvaltningen (Kommissionen kontroller dog udbud og
kontraktindgåelse).
•Macrofinansiel bistand tilTredjelande
Kommissionengennemfører makrofinansiel bistand i forbindelse med støtteprogrammerne fra
Den Internationale Valutafond (IMF) og Verdensbanken og efter at have hørt Det
Økonomiske og Finansielle Udvalg og sikret sig Rådets afgørelse. Tildelingen af
makrofinansiel bistand er omfattet af en række principper, som understreger, at det drejer sig
om en ekstraordinær foranstaltning (baseret på Rådets adhoc-afgørelser), som skal supplere
bistanden fra de internationale finansieringsinstitutioner og opfylde visse makroøkonomiske
betingelser. Instrumentet er specifikt beregnet til at hjælpe modtagerlandene med at rette op
på alvorlige men generelt kortfristede makroøkonomiske skævheder (alvorlige
betalingsbalancevanskeligheder og fiskale problemer). I nært samarbejde med IMF's og
Verdensbankens programmer har man ved makrofinansiel bistand støttet politikker, der er
blevet skræddersyet tilde enkelte landes særlige behov med det overordnede mål at stabilisere
deneksterne og interne finansielle situationog etablere en markedsorienteret økonomi.
146Årsberetningen om Phareer tilgængelig på følgendeweb-sted:
http://www.europa.eu.int/comm/enlargement/pas/phare/publist.htm
147Årsberetningen om Ispa er tilgængeligpåfølgendeweb-sted:http://www.inforegio. cec.eu.int/wbpro/ispa/ispa_en.htm
148Årsberetningen om Sapard er tilgængelig på følgende web-sted:
http://www.europa.eu.int/comm/enlargement/pas/sapard.htm
259I 2001149blev der udbetalt 380 mio. EUR i makrofinansiel bistand i form af to gavebidrag på
7 mio. EUR og et lån på 60 mio. EUR til Tadsjikistan, et gavebidrag på 6 mio. EUR til
Georgien, et gavebidrag på 15 mio. EUR til Kosovo, et gavebidrag på 15 mio. EUR til
Bosnien-Hercegovina, et lån på 12 mio. EUR og et gavebidrag på 10 mio. EUR til Den
Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM)150og et lån på 225 mio. EUR og et
gavebidrag på 35 mio. EURtilForbundsrepublikkenJugoslavien.
Kommissionen forelægger en årlig beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om
gennemførelsenafden makrofinansielle bistand tiltredjelande151.
149Et gavebidrag på 10 mio. EUR og et lån på 10 mio. EUR til Bosnien-Hercegovina, et lån på 10 mio.
EUR til FYROM og et gavebidrag på 12,95 mio. EUR til Montenegro blev udbetalt i begyndelsen af2001. Beslutningerne om udbetaling blev imidlertid truffet i 2000 og udbetalingerne skete vedbevillinger fra2000-budgettet.
150Den egentligeudbetalingafbådelån-og gaverate fandt sted i januar 2002. Beslutningen blev imidlertidtruffet i december 2001 og udbetalingen skete for gavebidragets vedkommende ved bev illinger fra
2001-budgettet.
151Beretning fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelse af denmakrofinansiellebistandtiltredjelandei 2000(KOM(2002)352endeligaf11.07.2002).