(7)Bilag IX til protokol 1 til aftalen indeholder en liste over oversøiske lande og territorier i EU. I denne protokol forstås ved "oversøiske lande og territorier" lande og territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde. Listen bør ajourføres for at tage højde for nogle af de oversøiske landes og territoriers nylige statusændring —

(6)Det er nødvendigt at ændre produkter (positioner og beskrivelser) nævnt i bilag II til protokol 1 til aftalen for at afstemme dem med WCO's ajourføringer af HS-nomenklaturen i 2012- og 2017-udgaven og bevare overensstemmelsen mellem produktbeskrivelser og klassificering i det harmoniserede system.

(5)Protokol 1 om definitionen af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder for administrativt samarbejde, som blev indgået i 2007, nødvendiggør ændring af visse bestemmelser om oprindelsesreglerne for at bringe dem ajourføre med den seneste udvikling for at tilvejebringe mere fleksible og enklere oprindelsesregler med henblik på at lette samhandelen for økonomiske aktører og optimere udnyttelsesgraden for præferencebehandling.

om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det ØPA-udvalg, der er nedsat i henhold til den foreløbige aftale om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, for så vidt angår ændringerne af visse bestemmelser i protokol 1 til aftalen vedrørende begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder til administrativt samarbejde

Det materielle retsgrundlag for en afgørelse i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF afhænger hovedsagelig af formålet med og indholdet af den påtænkte retsakt, hvortil der skal indtages en holdning på Unionens vegne. Hvis den påtænkte retsakt har to formål eller består af to elementer, og det ene af disse formål eller elementer må betragtes som det primære, mens det andet kun er sekundært, skal den afgørelse, der vedtages i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF, kun have ét materielt retsgrundlag, nemlig det, som det primære eller fremherskende formål eller element tilsiger.

I henhold til artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedtager Rådet afgørelser om "fastlæggelse af, hvilke holdninger der skal indtages på Unionens vegne i et organ nedsat ved en aftale, når dette organ skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger, bortset fra retsakter, der supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen".

Endelig indeholder bilag IX til protokol 1 til aftalen en liste over oversøiske lande og territorier i EU. I denne protokol forstås ved "oversøiske lande og territorier" lande og territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde. Listen bør ajourføres for at tage højde for den nylige ændring af status for nogle af de oversøiske lande og territorier.

Det er nødvendigt at ændre produkter (positioner og beskrivelser) nævnt i bilag II til protokol 1 til aftalen for at afstemme dem med WCO's ajourføringer af HS-nomenklaturen i 2012- og 2017-udgaven og bevare overensstemmelsen mellem produktbeskrivelser og klassificering i det harmoniserede system.

Protokol 1 vedrørende definitionen af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder for administrativt samarbejde blev indgået i 2007. Visse bestemmelser i den oprindelige protokol 1 er ikke ajour med den seneste udvikling vedrørende oprindelsesreglerne, hvilket udgør en hindring for at kunne opnå præferencebehandling i henhold til aftalen. Ændringerne medfører forenkling og fleksibilitet med hensyn til opfyldelse af oprindelsesreglernes krav og procedurerne herfor. Denne forenkling vil lette handelen og optimere anvendelsen af præferencebehandling for økonomiske aktører. Dertil kommer, at de foreslåede ændringer vil tilskynde til regional integration og økonomisk udvikling i ØSA-landene ved at give virksomhederne flere muligheder for at opfylde oprindelsesreglerne.

·Ændring af bilag IX til protokol 1 til aftalen, der indeholder listen over oversøiske lande og territorier i EU, for at afspejle ændringerne i listen over oversøiske lande og territorier i overensstemmelse med bilag II i TEUF under hensyntagen til den seneste ændring af status for visse territorier på listen og således fremme anvendelsen af bestemmelserne om oprindelseskumulation.

·Efter Kroatiens tiltrædelse af EU er det nødvendigt at foretage ændringer i bilag IV til protokol 1 for at indføje den kroatiske udgave af erklæringen i bilag IV hertil

·Ændringer af bilag II til protokol 1 for at afspejle de ajourføringer, der blev indføjet fra den 1. januar 2012 og den 1. januar 2017, i nomenklaturen, der er reguleret af Verdenstoldorganisationens konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (det harmoniserede system). Disse ændringer medfører ikke ændringer af oprindelsesreglerne. HS-positioner, der ændres eller ajourføres: ex Kapitel 12, ex1211, ex121190, ex3002, 4104-4106, 4107, 4109 (udgår), ex4114, 8485 (udgår), ex8486 og 8487

·Ændring af artikel 16 i afsnit IV i protokol 1 til aftalen, der nu omnummereres til artikel 18, for at give de økonomiske aktører større fleksibilitet med hensyn til overholdelse af krav til oprindelsesbeviser

·Indføjelse af en ny artikel 17 i afsnit III i protokol 1 til aftalen for at give de økonomiske aktører mulighed for at afskibe sukker af forskellig oprindelse, uden at sukkeret opbevares i separate lagerrum

·Udskiftning af artikel 14 "Direkte transport" med en ny artikel 15 med overskriften "Uændret tilstand" for at give de økonomiske aktører større fleksibilitet med hensyn til den dokumentation, der skal indsendes til toldmyndighederne i importlandet, når der foretages omladning eller oplæggelse på toldoplag af varer med oprindelsesstatus i et tredjeland

·Indføjelse af en ny artikel 13 med overskriften "Regnskabsmæssig adskillelse" i afsnit III i protokol 1 til aftalen for at give de økonomiske aktører mulighed for at spare omkostninger ved at benytte denne metode til at forvalte bestande

Formålet med den påtænkte retsakt er at ajourføre bestemmelserne om oprindelsesregler efter den seneste udvikling og give de økonomiske aktører forenklede og mere fleksible oprindelsesregler ved at vedtage følgende ændringer:

ØPA-udvalget behandler alle spørgsmål, som er nødvendige for gennemførelsen af aftalen, herunder udviklingssamarbejde. Ved udførelsen af sine funktioner kan ØPA-Udvalget a) nedsætte og føre tilsyn med særlige udvalg eller organer, der er nødvendige for aftalens gennemførelse, b) træde sammen til enhver tid efter aftale mellem parterne, c) behandle ethvert spørgsmål i henhold til aftalen og træffe passende foranstaltninger i forbindelse med udøvelsen af sine funktioner, d) træffe afgørelser eller fremsætte henstillinger i de tilfælde, der er fastsat i aftalen, og e) vedtage ændringer til aftalen, herunder listen over de undertegnende ØSA-lande, der er anført i bilag II, og bestemmelserne i protokol 1.

ØPA-udvalget er et organ oprettet i overensstemmelse med aftalens artikel 64. Det er sammensat af repræsentanter for EU og for ØSA-landene (Madagaskar, Mauritius, Seychellerne og Zimbabwe). ØPA-udvalget fastsætter selv sin forretningsorden, og formandskabet varetages i fællesskab af en EU-repræsentant og en repræsentant for ØSA-landene.

Den foreløbige aftale om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side ("aftalen") har til formål at a) sætte ØSA-landene i stand til at nyde godt af den forbedrede markedsadgang, som Den Europæiske Union ("EU") tilbyder, b) fremme en bæredygtig økonomisk udvikling og gradvis integration af ØSA-landene i verdensøkonomien, c) etablere et frihandelsområde mellem Den Europæiske Union og landene i det østlige og sydlige Afrika (herefter "ØSA") på basis af fælles interesse gennem en gradvis liberalisering af samhandelen på en måde, der er i overensstemmelse med de gældende WTO-regler og princippet om asymmetri, under hensyntagen til de særlige behov og kapacitetsbegrænsninger i ØSA-landene, for så vidt angår forpligtelsernes omfang og tidsplanerne for disse, d) fastlægge passende tvistbilæggelsesordninger og e) etablere passende institutionelle ordninger.

om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det ØPA-udvalg, der er nedsat i henhold til den foreløbige aftale om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, for så vidt angår ændringerne af visse bestemmelser i protokol 1 til aftalen vedrørende begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder til administrativt samarbejde

EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 7.2.2019 COM(2019) 58 final BILAG

til Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det ØPA-udvalg, der er nedsat i henhold til den foreløbige aftale om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, for så vidt angår ændringerne af visse bestemmelser i protokol 1 til aftalen vedrørende begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder til administrativt samarbejde



UDKAST TIL ØPA-UDVALGETS AFGØRELSE NR. […] af …2019 om ændring af visse bestemmelser i protokol 1 vedrørende definitionen af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder for administrativt samarbejde til den foreløbige aftale om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side ØPA-UDVALGET HAR — under henvisning til den foreløbige aftale om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side ("aftalen"), særlig artikel 13 Under henvisning til protokol 1 til aftalen, særlig artikel 44, hvori det fastsættes, at ØPA-udvalget kan træffe afgørelse om at ændre bestemmelserne i protokol 1, og

ud fra følgende betragtninger: (1)I henhold til aftalens artikel 13 kan ØPA-udvalget beslutte at træffe afgørelse om at ændre bestemmelserne i protokol 1 om definitionen af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder for administrativt samarbejde med henblik på yderligere forenkling. (2)Parterne er blevet enige om at berigtige artikel 6, stk. 2, i protokol 1 til aftalen om definitionen af udtrykket "deres fartøjer" og "deres fabriksskibe". (3)Parterne er blevet enige om at indføje en ny artikel 13 med overskriften "Regnskabsmæssig adskillelse" i afsnit III i protokol 1 til aftalen for at give de økonomiske aktører mulighed for at spare omkostninger ved at benytte denne metode til at forvalte bestande. (4)Parterne er blevet enige om at ændre artikel 14 i afsnit III i protokol 1 til aftalen og udskifte den med en ny artikel 15 med overskriften "Uændret tilstand" for at give de økonomiske aktører større fleksibilitet med hensyn til den dokumentation, der skal indsendes til toldmyndighederne i importlandet, når der foretages omladning eller oplæggelse på toldoplag af varer med oprindelsesstatus i et tredjeland. (5) Parterne er blevet enige om at indføje en ny artikel 17 i afsnit III i protokol 1 til aftalen for at give de økonomiske aktører mulighed for at afskibe sukker af forskellig oprindelse, uden at sukkeret opbevares i separate lagerrum. (6) Parterne er blevet enige om at ændre artikel 16 i afsnit IV i protokol 1 til aftalen, der nu omnummereres til artikel 18, for at give de økonomiske aktører større fleksibilitet med hensyn til overholdelse af krav til oprindelsesbeviser. (7) Der blev pr. 1. januar 2012 og pr. 1. januar 2017 indføjet ændringer i den nomenklatur, der er reguleret af konventionen om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (det harmoniserede system). Da disse ændringer ikke tilsigtede at ændre oprindelsesreglerne, er det for at bevare status quo nødvendigt at ændre bilag II til protokol 1.

(8) Efter Kroatiens tiltrædelse af EU er det nødvendigt at foretage ændringer i bilag IV til protokol 1 for at indføje den kroatiske udgave af erklæringen i bilag IV hertil (9) Der er indføjet ændringer i listen over oversøiske lande og territorier i bilag IX til protokol 1. Det er derfor nødvendigt at ændre nævnte bilag for at afspejle disse ændringer. (10) I betragtning af antallet af ændringer, der skal foretages i protokol 1 og dens bilag, bør hele protokollen for klarhedens skyld udskiftes — VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:



Artikel 1 Teksten til protokol 1 til aftalen erstattes hermed af teksten i bilaget til denne afgørelse. Artikel 2 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen. Udfærdiget i … På ØPA-udvalgets vegne Formand BILAG PROTOKOL 1 Vedrørende definitionen af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder for administrativt samarbejde

INDHOLD AFSNIT I GENERELLE BESTEMMELSER Artikler 1. Definitioner AFSNIT II DEFINITION AF BEGREBET "PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS" Artikler 2. Generelle krav 3. Kumulation i Fællesskabet 4. Kumulation i ØSA-landene 5. Kumulation med naboudviklingslande 6. Fuldt ud fremstillede produkter 7. Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter 8. Utilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning 9. Kvalificerende enhed

10. Tilbehør, reservedele og værktøj 11. Sæt 12. Neutrale elementer 13. Regnskabsmæssig adskillelse AFSNIT III TERRITORIALKRAV Artikler 14. Territorialitetsprincippet 15. Uændret tilstand 16. Udstillinger 17. Forsendelse af sukker AFSNIT IV OPRINDELSESBEVIS Artikler 18. Generelle krav 19. Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1 20. Efterfølgende udstedelse af et varecertifikat EUR.1 21. Udstedelse af et duplikateksemplar af et varecertifikat EUR.1 22. Udstedelse af varecertifikater EUR.1 på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevis 23. Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring

24. Godkendt eksportør 25. Oprindelsesbevisets gyldighed 26. Transitprocedure 27. Fremlæggelse af oprindelsesbevis 28. Import i form af delforsendelser 29. Undtagelser fra kravet om oprindelsesbevis 30. Oplysningsprocedure til kumulationsformål 31. Støttedokumenter 32. Opbevaring af oprindelsesbeviser og dokumentation 33. Uoverensstemmelser og formelle fejl 34. Beløb udtrykt i euro AFSNIT V ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE Artikler 35. Administrative betingelser for, at produkter falder ind under aftalen 36. Meddelelse af oplysninger om toldmyndigheder 37. Gensidig bistand 38. Kontrol af oprindelsesbeviser 39. Kontrol af leverandørerklæringer 40. Bilæggelse af tvister

41. Sanktioner 42. Frizoner 43. Toldsamarbejdsudvalget 44. Undtagelser AFSNIT VI CEUTA OG MELILLA Artikler 45. Særlige betingelser AFSNIT VII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikler 46. Ændringer af protokollen 47. Bilag 48. Gennemførelse af protokollen BILAG BILAG I til Protokol 1: Indledende noter til listen i bilag II BILAG II til Protokol 1: Liste over bearbejdninger eller forarbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergå, for at det fremstillede produkt kan få oprindelsesstatus BILAG II(a) til Protokol 1: Undtagelser fra listen over bearbejdninger eller forarbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergå, for at det fremstillede produkt kan få oprindelsesstatus, jf. artikel 7, stk. 2

BILAG III til Protokol 1: Formularer til varecertifikat BILAG IV til Protokol 1: Fakturaerklæring BILAG V A til Protokol 1: Leverandørerklæring for produkter med præferenceoprindelsesstatus BILAG V B til Protokol 1: Leverandørerklæring for produkter uden præferenceoprindelsesstatus BILAG VI til Protokol 1: Oplysningsformular BILAG VII til Protokol 1: Formular til anmodning om undtagelse BILAG VIII til Protokol 1: Naboudviklingslande BILAG IX til Protokol 1: Oversøiske lande og territorier BILAG X til Protokol 1: Produkter, for hvilke de i artikel 3 og 4 omhandlede kumulationsbestemmelser finder anvendelse efter den 1. oktober 2015, og for hvilke bestemmelserne i artikel 5 ikke finder anvendelse BILAG XI til Protokol 1: Andre AVS-stater BILAG XII til Protokol 1: Produkter med oprindelse i Sydafrika, der er udelukket fra den kumulation, der er omhandlet i artikel 4 BILAG XIII til Protokol 1: Produkter med oprindelse i Sydafrika, for hvilke kumulationsbestemmelserne i artikel 4 finder anvendelse efter den 31. december 2009 AFSNIT I GENERELLE BESTEMMELSER Artikel 1 Definitioner I denne protokol forstås ved:

a) "fremstilling": alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling eller specifikke processer b) "materialer": alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt c) "produkt": det produkt, der fremstilles, også når det er bestemt til senere anvendelse som materiale i en anden fremstillingsproces d) "varer": både materialer og produkter e) "toldværdi": den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (WTO-aftalen om toldværdiansættelse) f) "prisen ab fabrik": den pris, der betales for produktet ab fabrik til den producent i Fællesskabet eller i ØSA-landene, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer, minus alle interne betalte afgifter, der er refunderet eller kan refunderes ved det fremstillede produkts eksport g) "materialernes værdi": toldværdien på tidspunktet for importen af de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Fællesskabet eller i ØSA-landene h) "værdien af materialer med oprindelsesstatus": toldværdien af sådanne materialer som defineret i litra g) anvendt med de fornødne ændringer i) "værditilvækst": prisen ab fabrik minus toldværdien af alle anvendte materialer, som har oprindelse i de andre i artikel 3 og 4 omhandlede lande eller territorier, og for hvilke der kan anvendes kumulation, eller, såfremt toldværdien ikke er kendt eller ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Fællesskabet eller i ØSA-landene j) "kapitler" og "positioner": de kapitler og positioner (firecifrede koder), der benyttes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, i denne protokol benævnt "det harmoniserede system" eller "HS"

k) "tariferet": et produkts eller materiales tarifering under en bestemt position "sending": produkter, som enten sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura m) "territorier": herunder også søterritorier n) "OLT'er": de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag IX o) "andre AVS-stater": alle AVS-staterne med undtagelse af ØSA-landene. AFSNIT II DEFINITION AF BEGREBET "PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS" Artikel 2 Generelle krav 1. Ved anvendelsen af den økonomiske ØSA-EF-partnerskabsaftale, i det følgende benævnt "aftalen", anses følgende produkter for at have oprindelse i Fællesskabet:

a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet i den i artikel 6 i denne protokol fastlagte betydning b) produkter, der er fremstillet i Fællesskabet, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet, på betingelse af at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet i den i artikel 7 fastlagte betydning. 2. Ved anvendelsen af aftalen anses følgende produkter for at have oprindelse i et ØSA-land: a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i et ØSA-land i den i artikel 6 i denne protokol fastlagte betydning b) produkter, der er fremstillet i et ØSA-land, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i et sådant land, på betingelse af at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i det pågældende ØSA-land i den i artikel 7 fastlagte betydning. Artikel 3 Kumulation i Fællesskabet 1. Uanset artikel 2, stk. 1, anses produkter for at have oprindelse i Fællesskabet, hvis de er fremstillet dér og indeholder materialer, der har oprindelse i et ØSA-land, i de andre AVS-stater eller i OLT'erne, forudsat at bearbejdningen eller forarbejdningen i Fællesskabet er mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 8. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning. 2. Hvis bearbejdningen eller forarbejdningen i Fællesskabet ikke er mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 8, anses det fremstillede produkt kun for at have oprindelse i Fællesskabet, hvis værditilvæksten dér er større end værdien af de anvendte materialer med oprindelse i de andre lande eller territorier, der er omhandlet i stk. 1. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt for at have oprindelse i det land eller territorie, som tegner sig for den største værdi af materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen i Fællesskabet.

3. Produkter med oprindelse i et af de lande eller territorier, der er omhandlet i stk. 1 og 2, og som ikke undergår bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet, bevarer deres oprindelsesstatus, hvis de eksporteres til et af disse lande eller territorier. 4. Ved anvendelsen af artikel 2, stk. 1, litra b), anses bearbejdning eller forarbejdning i et ØSA-land, i de andre AVS-stater eller i OLT som bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet, hvis de fremstillede produkter undergår efterfølgende bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet. Hvis produkterne med oprindelsesstatus i henhold til denne bestemmelse er fremstillet i to eller flere af de pågældende lande eller territorier, anses de kun for at have oprindelse i Fællesskabet, hvis de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 8. 5. Hvis bearbejdningen eller forarbejdningen i Fællesskabet ikke er mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 8, anses det fremstillede produkt kun for at have oprindelse i Fællesskabet, hvis værditilvæksten dér er større end værdien af de anvendte materialer med oprindelse i de andre lande eller territorier, der er omhandlet i stk. 4. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt for at have oprindelse i det land eller territorie, som tegner sig for den største værdi af materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen. 6. Kumulation efter denne artikel er kun mulig, hvis: a) de lande, hvor oprindelsesstatus er erhvervet, og bestemmelseslandet har indgået en aftale om administrativt samarbejde, som sikrer, at denne artikel anvendes korrekt b) materialer og produkter har erhvervet oprindelsesstatus ved anvendelse af de samme oprindelsesregler som de i denne protokol fastsatte og c) Fællesskabet gennem Europa-Kommissionen giver ØSA-landene oplysninger om aftaler om administrativt samarbejde med de andre lande og territorier, der er omhandlet i denne artikel. Europa-Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven) og ØSA-landene offentliggør efter deres egne procedurer den dato, på hvilken kumulation efter denne artikel kan anvendes med de i denne artikel anførte lande og territorier, som opfylder de nødvendige krav. 7. Kumulation efter denne artikel er kun mulig efter den 1. oktober 2015 for produkterne i bilag X og efter den 1. januar 2010 for ris henhørende under toldposition 1006. Artikel 4 Kumulation i ØSA-landene

1. Uanset artikel 2, stk. 2, anses produkter for at have oprindelse i et ØSA-land, hvis de er fremstillet dér og indeholder materialer, der har oprindelse i Fællesskabet, i de andre AVS-stater, i OLT'erne eller i de andre ØSA-lande, forudsat at de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning i det pågældende ØSA-land end den, der er omhandlet i artikel 8. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning. 2. Hvis bearbejdningen eller forarbejdningen i ØSA-landet ikke er mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 8, anses det fremstillede produkt kun for at have oprindelse i det pågældende ØSA-land, hvis værditilvæksten dér er større end værdien af de anvendte materialer med oprindelse i de andre lande eller territorier, der er omhandlet i stk. 1. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt for at have oprindelse i det land eller territorie, som tegner sig for den største værdi af materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen i det pågældende ØSA-land. 3. Produkter med oprindelse i et af de lande eller territorier, der er omhandlet i stk. 1 og 2, og som ikke undergår bearbejdning eller forarbejdning i ØSA-landet, bevarer deres oprindelsesstatus, hvis de eksporteres til et af disse lande eller territorier. 4. Ved anvendelsen af artikel 2, stk. 2, litra b), anses bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet, i de andre ØSA-lande, i de andre AVS-stater eller i OLT'erne som bearbejdning eller forarbejdning i et ØSA-land, hvis de fremstillede produkter undergår efterfølgende bearbejdning eller forarbejdning i det pågældende ØSA-land. Hvis produkterne med oprindelsesstatus i henhold til denne bestemmelse er fremstillet i to eller flere af de pågældende lande eller territorier, anses de kun for at have oprindelse i dette ØSA-land, hvis de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 8. 5. Hvis bearbejdningen eller forarbejdningen i ØSA-landet ikke er mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 8, anses det fremstillede produkt kun for at have oprindelse i det pågældende ØSA-land, hvis værditilvæksten dér er større end værdien af de anvendte materialer med oprindelse i de andre lande eller territorier, der er omhandlet i stk. 4. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt for at have oprindelse i det land eller territorie, som tegner sig for den største værdi af materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen. 6. Kumulation efter denne artikel er kun mulig, hvis: a) de lande, hvor oprindelsesstatus er erhvervet, og bestemmelseslandet har indgået en aftale om administrativt samarbejde, som sikrer, at denne artikel anvendes korrekt b) materialer og produkter har erhvervet oprindelsesstatus ved anvendelse af de samme oprindelsesregler som de i denne protokol fastsatte og c) ØSA-landene gennem Europa-Kommissionen giver Fællesskabet oplysninger om aftaler om administrativt samarbejde med de andre lande og territorier, der er omhandlet i denne artikel. Europa-Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven) og ØSA-landene offentliggør efter deres egne procedurer den dato, på hvilken kumulation efter denne artikel kan anvendes med de i denne artikel anførte lande og territorier, som opfylder de nødvendige krav. 7. Kumulation efter denne artikel er ikke mulig for produkterne i bilag X. Uanset dette er kumulation efter denne artikel kun mulig efter den 1. oktober 2015 for produkterne i bilag X og efter den 1. januar 2010 for ris henhørende under toldposition 1006, hvis de materialer, der anvendes ved fremstillingen af sådanne produkter, har oprindelse i eller bearbejdningen eller forarbejdningen finder sted i et ØSA-land eller i en anden AVS-stat, der er omfattet af en økonomisk partnerskabsaftale.

8. Denne artikel finder ikke anvendelse på produkter i bilag XII med oprindelse i Sydafrika. Kumulation efter denne artikel er mulig efter den 31. december 2009 for de produkter med oprindelse i Sydafrika, der er anført i bilag XIII. Artikel 5 Kumulation med naboudviklingslande På ØSA-landenes anmodning og i overensstemmelse med artikel 41 anses materialer med oprindelse i et naboudviklingsland, som ikke er en AVS-stat, men som er en del af en sammenhængende geografisk enhed, jf. bilag VIII, som materialer med oprindelse i et ØSA-land, når de indarbejdes i et produkt, der fremstilles dér. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, forudsat at: a) bearbejdningen eller forarbejdningen i ØSA-landet er mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 8 b) ØSA-landene, Fællesskabet og de pågældende naboudviklingslande har indgået en aftale om administrativt samarbejde, som sikrer, at dette stykke anvendes korrekt. Kumulation efter denne artikel er ikke mulig for produkter omfattet af den liste, som Toldsamarbejdsudvalget træffer afgørelse om. Ved bestemmelse af, om produkterne har oprindelse i et naboudviklingsland som defineret i bilag VIII, anvendes bestemmelserne i denne protokol. Artikel 6 Fuldt ud fremstillede produkter 1. Følgende produkter anses for at være fuldt ud fremstillet i et ØSA-land eller i Fællesskabet:

a) mineralske produkter, som er udvundet af deres jord eller havbund b) frugt og vegetabilske produkter, der er høstet dér c) levende dyr, som er født og opdrættet dér d) produkter fra levende dyr, som er opdrættet dér e) i) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér ii) akvakulturprodukter, herunder havkulturprodukter, når fisken er udklækket og opdrættet dér f) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer uden for Fællesskabets eller et ØSA-lands søterritorie g) produkter, som er fremstillet på deres fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte produkter h) brugte genstande, som indsamles dér, og som kun er anvendelige til genindvinding af råmaterialer, herunder brugte dæk, der kun kan anvendes til vulkanisering eller som spildprodukt i) affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dér j) produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for deres søterritorier, for så vidt de har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund

k) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a)-j) nævnte produkter. 2. Udtrykket "deres fartøjer" og "deres fabriksskibe" i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe: a) som er registreret i en EF-medlemsstat eller et ØSA-land b) som sejler under en EF-medlemsstats eller et ØSA-lands flag c) som opfylder en af følgende betingelser: i) de er mindst 50 % ejet af statsborgere i en EF-medlemsstat eller et ØSA-land eller ii) de er ejet af selskaber — hvis hovedkontor og vigtigste forretningssted er i en EF-medlemsstat eller et ØSA-land, og — som er mindst 50 % ejet af et offentligt organ eller en statsborger i en EF-medlemsstat eller et ØSA-land.

3. Uanset stk. 2 anerkender Fællesskabet på anmodning af et ØSA-land, at fartøjer, der er chartret eller leaset af ØSA-landet, behandles som "deres fartøjer" til fiskerivirksomhed i dets eksklusive økonomiske zone, forudsat at Toldsamarbejdsudvalget har godtaget, at charter- eller leasingaftalen, som Fællesskabet er blevet tilbudt førsteret til, giver tilstrækkelig mulighed for udvikling af det pågældende ØSA-lands kapacitet til at fiske for egen regning ved navnlig at overdrage ØSA-landet ansvaret for den sø- og handelsmæssige forvaltning af det fartøj, det har til rådighed for et længere tidsrum. 4. Betingelserne i stk. 2 kan være opfyldt i forskellige stater, for så vidt som de hører til ØSA-landene. I så fald anses produkterne for at have oprindelse i den stat, hvis statsborgere eller virksomheder ejer fartøjet eller fabriksskibet, jf. stk. 2, litra c). Ejes fartøjet eller fabriksskibet af statsborgere eller virksomheder i stater, der falder ind under forskellige økonomiske partnerskabsaftaler, anses produkterne for at have oprindelse i den stat, hvis statsborgere eller virksomheder bidrager med den største andel, jf. stk. 2, litra c). Artikel 7 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter 1. Ved anvendelsen af artikel 2 anses produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet, for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når betingelserne i listen i bilag II er opfyldt. 2. Uanset stk. 1 kan produkterne i bilag II A anses for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, jf. artikel 2, hvis de i nævnte bilag fastsatte betingelser er opfyldt. 3. De i stk. 1 og 2 omhandlede betingelser angiver for alle produkter, der er omfattet af denne ØPA, hvilken bearbejdning eller forarbejdning der skal foretages af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen, og gælder kun for disse materialer. Det følger heraf, at et produkt, som har opnået oprindelsesstatus, fordi de i listerne angivne betingelser er opfyldt, og som anvendes til fremstilling af et andet produkt, ikke skal opfylde de betingelser, som gælder for det produkt, i hvilket det indarbejdes, og at der ikke skal tages hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det. 4. Uanset stk. 1 og 2 kan der dog anvendes materialer uden oprindelsesstatus, som efter betingelserne i bilag II og bilag II A ikke bør anvendes ved fremstillingen af et givet produkt, forudsat at: a) deres samlede værdi ikke overstiger 15 % af produktets pris ab fabrik b) ingen af de i listen angivne procentdele for maksimumsværdien af materialer uden oprindelsesstatus overstiges ved anvendelse af dette stykke.

5. Stk. 4 finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50 til 63 i det harmoniserede system. 6. Stk. 1-5 finder anvendelse med forbehold af bestemmelserne i artikel 8. Artikel 8 Utilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning 1. Følgende processer anses som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelsesstatus, uanset om betingelserne i artikel 7 er opfyldt, jf. dog stk. 2: a) bevarende behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og oplagring b) adskillelse og samling af kolli c) vask, rensning afstøvning, fjernelse af oxidlag, olie, maling eller andre belægninger d) strygning eller presning af tekstiler e) enkel maling og polering

f) afskalning, hel eller delvis blegning, polering og glasering af korn eller ris g) farvning af sukker eller formning af sukker i stykker hel eller delvis formaling af krystalsukker h) skrælning, udstening og afskalning/udbælgning af frugter, nødder og grøntsager i) hvæsning, enkel slibning eller enkel tilskæring j) sigtning, sortering, klassificering, tilpasning (herunder samling i sæt) k) enkel aftapning på flasker, påfyldning af dåser, flakoner, anbringelse i sække, kasser, æsker, på bræt, plader eller bakker samt alle andre enkle emballeringsarbejder l) anbringelse eller trykning af mærker, etiketter, logoer og andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage m) enkel blanding af produkter, også af forskellig art; blanding af sukker med ethvert andet materiale n) enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt eller adskillelse af produkter i dele

o) kombination af to eller flere af de i litra a) til n) nævnte arbejdsprocesser p) slagtning af dyr. 2. Alle bearbejdninger eller forarbejdninger, der udføres enten i Fællesskabet eller ØSA-landene på et givet produkt, skal tages i betragtning samlet, når det skal bestemmes, om den bearbejdning eller forarbejdning, som det pågældende produkt har undergået, skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1. Artikel 9 Kvalificerende enhed 1. Ved anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol er den kvalificerende enhed det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur. Heraf følger: a) at når et produkt, der består af en gruppe eller samling af genstande, i henhold til det harmoniserede system tariferes under én og samme position, udgør helheden den kvalificerende enhed b) når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hvert produkt for sig ved anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol. 2. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.

Artikel 10 Tilbehør, reservedele og værktøj Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer. Artikel 11 Sæt Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik. Artikel 12 Neutrale elementer Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus: a) energi og brændsel

b) anlæg og udstyr c) maskiner og værktøj d) varer, som ikke indgår og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning. Artikel 13 Regnskabsmæssig adskillelse 1. Hvis der er betydelige omkostninger eller materielle vanskeligheder forbundet med at opretholde særskilte lagre af fungible materialer med og uden oprindelsesstatus, kan toldmyndighederne efter skriftlig anmodning fra de berørte parter tillade, at metoden med "regnskabsmæssig adskillelse" (i det følgende benævnt "metoden") anvendes til styringen af sådanne lagre. 2. Den metode, der er omhandlet i stk. 1, gælder også råsukker med og uden oprindelsesstatus uden indhold af tilsatte smagsstoffer eller farvestoffer og beregnet til yderligere raffinering, henhørende under underposition 1701 12, 1701 13 og 1701 14 i det harmoniserede system, der fysisk kombineres eller blandes i et ØSA-ØPA-land eller i EU før eksport til henholdsvis Unionen og ØSA-ØPA-landene. 3. Det skal ved denne metode sikres, at antallet eller mængden af fremstillede produkter, som kan anses som produkter med oprindelsesstatus i et ØSA-ØPA-land eller i EU, på et hvilket som helst tidspunkt er lig det antal eller den mængde, der ville være blevet fremstillet, hvis lagrene havde været fysisk adskilt. 4. Toldmyndighederne kan give tilladelse, jf. stk. 1, på de betingelser, de anser for at være hensigtsmæssige. 5. Metoden og dens anvendelse registreres i overensstemmelse med de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, der gælder i det land, hvor produktet er fremstillet.

6. Indehaveren af tilladelsen til at anvende metoden kan alt efter omstændighederne udstede eller anmode om oprindelsesbeviser for den mængde produkter, der kan anses som produkter med oprindelsesstatus. Efter anmodning fra toldmyndighederne skal indehaveren af tilladelsen til at anvende metoden fremlægge en redegørelse for, hvordan mængderne er styret. 7. Toldmyndighederne skal kontrollere den brug, der gøres af tilladelsen til at anvende metoden, og kan når som helst inddrage den, hvis indehaveren af tilladelsen på nogen som helst måde benytter den på ukorrekt vis eller ikke opfylder de øvrige betingelser i denne protokol. 8. Ved "fungible materialer" i stk. 1 forstås materialer, som er af samme art og kommercielle kvalitet, har de samme tekniske og fysiske kendetegn, og som ikke kan skelnes fra hinanden, når oprindelsen skal fastslås. AFSNIT III TERRITORIALKRAV Artikel 14 Territorialitetsprincippet 1. Betingelserne i afsnit II vedrørende erhvervelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i ØSA-landene eller i Fællesskabet, jf. dog undtagelserne i artikel 3, 4 og 5.

2. Såfremt varer med oprindelsesstatus, der er eksporteret fra ØSA-landene eller Fællesskabet til et andet land, genimporteres, anses de som varer uden oprindelsesstatus, jf. dog artikel 3, 4 og 5, medmindre det over for toldmyndighederne kan godtgøres, at: a) de genimporterede varer er de samme varer som dem, der blev eksporteret og b) de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, mens de befandt sig i det pågældende land eller blev eksporteret. Artikel 15 Uændret tilstand 1.De produkter med oprindelsesstatus, som angives til frit forbrug i en part, skal være de samme som dem, der er eksporteret fra den anden part, i hvilken de opnåede oprindelsesstatus. De må ikke være ændret, omdannet på nogen måde eller være gjort til genstand for andre behandlinger end behandlinger, som har til formål at bevare dem i god stand; at anbringe eller påføre mærker, etiketter, segl eller andet, der skal dokumentere overholdelse af specifikke nationale krav i den importerende part, før de angives til frit forbrug. 2.Oplagring af produkter eller sendinger kan finde sted i en ikke-part, hvis produkterne forbliver under toldtilsyn i ikke-parten. 3. Uden at det berører afsnit 5, kan deling af sendinger finde sted på en ikke-parts territorie, hvis den foretages af eksportøren eller under dennes ansvar, forudsat at sendingerne forbliver under toldtilsyn i ikke-parten. 4. Hvis der er tvivl om, hvorvidt betingelserne i stk. 1-3 er overholdt, kan toldmyndighederne anmode klarereren om at dokumentere overholdelsen, hvilket kan gøres ved hjælp af ethvert middel, bl.a. kontraktmæssige transportdokumenter som f.eks. konnossementer eller faktuelle eller konkrete beviser på grundlag af mærkning eller nummerering af kolli eller enhver form for bevis med tilknytning til selve varerne. Artikel 16 Udstillinger 1. Produkter med oprindelsesstatus, der afsendes til en udstilling i et andet land eller territorie end de i artikel 3, 4 og 5 nævnte, med hvilke kumulation er mulig, og som efter udstillingen sælges til import i Fællesskabet eller et ØSA-land, opnår ved importen de fordele, som følger af bestemmelserne i aftalen, forudsat at det over for toldmyndighederne kan godtgøres, at: a) en eksportør har afsendt disse produkter fra et ØSA-land eller Fællesskabet til det land, hvor udstillingen finder sted, og har udstillet dem dér

b) eksportøren har solgt produkterne eller på anden måde overdraget dem til en person i et ØSA-land eller i Fællesskabet c) produkterne under udstillingen eller umiddelbart derefter er afsendt i den stand, i hvilken de blev afsendt til udstillingen, og d) produkterne fra det tidspunkt, hvor de blev afsendt til udstillingen, ikke har været benyttet til andre formål end fremvisning på udstillingen. 2. Der skal udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i henhold til bestemmelserne i afsnit IV, og dette bevis skal fremlægges for importlandets toldmyndigheder på de normale betingelser. Udstillingens navn og adresse skal anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for de omstændigheder, under hvilke de har været udstillet. 3. Stk. 1 gælder for alle udstillinger, messer eller tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel, industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på salg af udenlandske produkter, og under hvilke produkterne forbliver under toldkontrol. Artikel 17 Forsendelse af sukker Forsendelse ad søvejen mellem parternes territorier af råsukker uden indhold af tilsatte smagsstoffer eller farvestoffer, og beregnet til yderligere raffinering, henhørende under underposition 1701.12, 1701.13 og 1701.14 i HS, med forskellig oprindelse er tilladt, uden at sukkeret opbevares separat. Det skal sikres, at den mængde sukker, som kan anses for at have oprindelsesstatus, er den samme som den mængde, der ville være blevet angivet til import ved opbevaring af sukkeret i separate lagerrum. Den sidste lastehavn bør være beliggende på et AVS-ØPA-lands territorie. AFSNIT IV OPRINDELSESBEVIS Artikel 18

Generelle krav 1. Produkter med oprindelse i et ØSA-land er ved import i Fællesskabet og produkter med oprindelse i Fællesskabet er ved import i et ØSA-land omfattet af bestemmelserne i aftalen, såfremt der forelægges enten: a) et varecertifikat EUR.1, hvortil modellen findes i bilag III, eller b) i de i artikel 23, stk. 1, fastsatte tilfælde en erklæring, i det følgende benævnt "fakturaerklæring", og som afgives af eksportøren på en faktura, følgeseddel eller ethvert andet handelsdokument, og som beskriver de pågældende produkter tilstrækkelig detaljeret til, at de kan identificeres. teksten til fakturaerklæringen findes i bilag IV. 2. Uanset stk. 1 er produkter med oprindelsesstatus i den i denne protokol fastlagte betydning i de i artikel 29 omhandlede tilfælde omfattet af aftalen, uden at der skal forelægges nogen af de ovennævnte dokumenter. 3. Efter underretning i Toldsamarbejdsudvalget er produkter med oprindelse i en part ved import til den anden part omfattet af denne aftales præferencetoldbehandling ved forelæggelse af en faktura, som er udfærdiget i henhold til artikel 23 af en eksportør, som er registreret i overensstemmelse med parternes relevante love. En sådan underretning skal fastlægge, at stk. 1, litra a) og b), ophører med at finde anvendelse. 4. Ved anvendelsen af bestemmelserne i dette afsnit bestræber eksportørerne sig på at anvende et sprog, der er fælles for både ØSA-landene og Fællesskabet. Artikel 19 Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1 1. Eksportlandets toldmyndigheder udsteder et varecertifikat EUR.1 efter skriftlig anmodning fra eksportøren eller, på eksportørens ansvar, fra dennes befuldmægtigede repræsentant.

2. I dette øjemed udfylder eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant både varecertifikat EUR.1 og anmodningsformularen, hvortil modellen findes i bilag III. Disse formularer skal udfyldes i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol. Hvis de udfyldes i hånden, skal det være med blæk og med blokbogstaver. Produktbeskrivelsen skal anføres i den relevante rubrik uden mellemrum mellem linjerne. Hvis rubrikken ikke udfyldes fuldstændigt, skal der trækkes en vandret streg under produktbeskrivelsens sidste linje, og den ikke udfyldte del skal overstreges. 3. Den eksportør, der anmoder om at få udstedt et varecertifikat EUR.1, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i eksportlandet, hvor varecertifikatet er udstedt, kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. 4. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne i en EF-medlemsstat eller i et ØSA-land, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet eller i ØSA-landene eller i et af de i artikel 3, 4 og 5 omhandlede lande eller territorier og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol. 5. De udstedende toldmyndigheder træffer alle nødvendige foranstaltninger for at efterprøve, at produkterne har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig. De udstedende toldmyndigheder påser desuden, at de i stk. 2 omhandlede formularer er udfyldt korrekt. De skal navnlig kontrollere, at den rubrik, der er beregnet til produktbeskrivelsen, er udfyldt på en sådan måde, at det ikke er muligt at foretage svigagtige tilføjelser. 6. Datoen for udstedelsen af varecertifikat EUR.1 skal anføres i certifikatets rubrik 11. 7. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne og stilles til rådighed for eksportøren, så snart eksporten faktisk har fundet sted eller er sikret. Artikel 20 Efterfølgende udstedelse af et varecertifikat EUR.1 1. Uanset artikel 19, stk. 7, kan et varecertifikat EUR.1 undtagelsesvis udstedes efter eksporten af de produkter, som det vedrører, såfremt: a) det på grund af fejltagelser, uforsætlige undladelser eller særlige omstændigheder ikke blev udstedt ved eksporten eller b) det over for toldmyndighederne godtgøres, at varecertifikat EUR.1 er blevet udstedt, men af tekniske årsager ikke er blevet godtaget ved importen.

2. Ved anvendelsen af stk. 1 skal eksportøren i anmodningen anføre sted og dato for eksporten af de produkter, som varecertifikat EUR.1 vedrører, og årsagerne til sin anmodning. 3. Toldmyndighederne må kun udstede et varecertifikat EUR.1 efterfølgende, når de har kontrolleret, at oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende dokumenter. 4. På varecertifikater EUR.1, der udstedes efterfølgende, skal anføres følgende påtegning på engelsk: "ISSUED RETROSPECTIVELY". 5. Den påtegning, der er nævnt i stk. 4, anføres i rubrikken "Bemærkninger" på varecertifikat EUR.1. Artikel 21 Udstedelse af et duplikateksemplar af et varecertifikat EUR.1 1. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et varecertifikat EUR.1 kan eksportøren henvende sig til de udstedende toldmyndigheder og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndighederne beroende eksportdokumenter. 2. På duplikateksemplarer, der bliver udstedt på denne måde, skal anføres følgende påtegning på engelsk: "DUPLICATE".

3. Den påtegning, der er omhandlet i stk. 2, anføres i rubrikken "Bemærkninger" på duplikateksemplaret af varecertifikat EUR.1. 4. Duplikateksemplaret, der skal påføres samme udstedelsesdato som det originale varecertifikat EUR.1, får virkning fra denne dato. Artikel 22 Udstedelse af varecertifikater EUR.1 på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevis Når varer med oprindelsesstatus er under et toldsteds kontrol i et ØSA-land eller i Fællesskabet, skal det originale oprindelsesbevis kunne erstattes med et eller flere varecertifikater EUR.1 med henblik på at sende alle eller nogle af produkterne til et andet sted i ØSA-landene eller Fællesskabet. Erstatningsvarecertifikat(er) EUR.1 udstedes af det toldsted, hvis kontrol produkterne er undergivet, og påtegnes af den toldmyndighed, hvis kontrol produkterne er undergivet. Artikel 23 Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring 1. En fakturaerklæring som omhandlet i artikel 18, stk. 1, litra b), kan udfærdiges: a) af en godkendt eksportør som omhandlet i artikel 24, eller b) af enhver eksportør angående enhver sending, der består af en eller flere pakker indeholdende produkter med oprindelsesstatus, hvis samlede værdi ikke overstiger 6 000 EUR.

2. Der kan udstedes en fakturaerklæring, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet eller i et ØSA-land eller i et af de i artikel 3, 4 og 5 omhandlede lande eller territorier og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol. 3. En eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i eksportlandet kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. 4. Eksportøren skal udfærdige en fakturaerklæring ved med maskinskrift, stempling eller trykning at anføre den i bilag IV til denne protokol gengivne erklæring på fakturaen, følgesedlen eller et andet handelsdokument, idet der vælges en af de sproglige udgaver, der er vist i nævnte bilag, i overensstemmelse med eksportlandets lovgivning. Hvis erklæringen er håndskrevet, skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver. 5. Fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. En godkendt eksportør som omhandlet i artikel 24 kan dog undlade at underskrive sådanne erklæringer, forudsat at han skriftligt over for toldmyndighederne i eksportlandet tilkendegiver, at han påtager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans håndskrevne underskrift. 6. Eksportøren kan udfærdige en fakturaerklæring ved eksporten af de produkter, som den vedrører, eller efterfølgende, forudsat at erklæringen forelægges i importlandet senest to år efter importen af de produkter, den vedrører. Artikel 24 Godkendt eksportør 1. Eksportlandets toldmyndigheder kan give enhver eksportør, der hyppigt forsender produkter i henhold til aftalens bestemmelser om handelssamarbejde, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer uanset de pågældende produkters værdi. En eksportør, der ansøger om en sådan tilladelse, skal til toldmyndighedernes tilfredshed give alle de nødvendige garantier, således at det kan efterprøves, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. 2. Toldmyndighederne kan indrømme status som godkendt eksportør og kan til status som godkendt eksportør knytte alle de betingelser, som de finder hensigtsmæssige. 3. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et toldgodkendelsesnummer, som skal angives på fakturaerklæringen.

4. Toldmyndighederne kontrollerer, hvordan den godkendte eksportør bruger sin tilladelse. 5. Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage. De skal trække den tilbage, når den godkendte eksportør ikke længere giver de i stk. 1 omhandlede garantier, ikke opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser eller på anden måde gør ukorrekt brug af tilladelsen. Artikel 25 Oprindelsesbevisets gyldighed 1. Et oprindelsesbevis er gyldigt i ti måneder fra den dato, hvor det blev udstedt i eksportlandet, og skal inden for samme periode fremlægges for importlandets toldmyndigheder. 2. Oprindelsesbeviser, som fremlægges for importlandets toldmyndigheder efter udløbet af den i stk. 1 nævnte frist, kan godtages som grundlag for præferencebehandling, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder. 3. I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse kan importlandets toldmyndigheder godtage oprindelsesbeviser, når produkterne frembydes for dem inden udløbet af den nævnte frist. Artikel 26 Transitprocedure Når produkterne ankommer til et land eller territorie som omhandlet i artikel 3 og 4, der ikke er oprindelseslandet, begynder en ny gyldighedsperiode på 4 måneder på den dato, hvor transitlandets toldmyndigheder i rubrik 7 i varecertifikat EUR.1 anfører:

— anmærkningen "transit" — transitlandets navn — det officielle stempel, hvoraf et aftryk i forvejen er stillet til rådighed for Europa-Kommissionen i henhold til artikel 36 — dato for påtegningerne. Artikel 27 Fremlæggelse af oprindelsesbevis Oprindelsesbeviser fremlægges for toldmyndighederne i importlandet i overensstemmelse med de procedurer, der gælder i det pågældende land. Disse myndigheder kan forlange en oversættelse af oprindelsesbeviset; de kan desuden kræve, at importangivelsen suppleres med importørens erklæring om, at produkterne opfylder de betingelser, der kræves for anvendelse af aftalen. Artikel 28 Import i form af delforsendelser Når produkter henhørende under afsnit XVI og XVII eller position 7308 og 9406 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af importlandets toldmyndigheder fastsatte vilkår importeres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende det harmoniserede system, og denne import finder sted i form af delforsendelser, skal der ved importen af den første delforsendelse fremlægges et samlet bevis for disse produkters oprindelse for toldmyndighederne.

Artikel 29 Undtagelser fra kravet om oprindelsesbevis 1. Produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan importeres som produkter med oprindelsesstatus, uden at det er nødvendigt at fremlægge et oprindelsesbevis, forudsat at der er tale om import uden erhvervsmæssig karakter, at det erklæres, at produkterne opfylder betingelserne i denne protokol, og at der ikke er nogen tvivl om denne erklærings rigtighed. For så vidt angår produkter sendt pr. post, kan denne erklæring afgives på toldangivelse CN22/CN23 eller på et ark papir, der vedlægges det nævnte dokument. 2. Som import helt uden erhvervsmæssig karakter anses lejlighedsvis import, der udelukkende består af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og mængde ikke giver anledning til tvivl om, at importen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed. 3. Desuden må den samlede værdi af disse produkter ikke overstige 500 EUR, når der er tale om småforsendelser, eller 200 EUR, når der er tale om produkter, der indgår i de rejsendes personlige bagage. Artikel 30 Oplysningsprocedure til kumulationsformål 1. Når artikel 3, stk. 1, artikel 4, stk. 1, og artikel 5 anvendes, stilles beviset for oprindelsesstatus i den i denne protokol anførte forstand for materialer fra et ØSA-land, Fællesskabet, en anden AVS-stat eller et OLT, med hvilken eller hvilket kumulation kan anvendes, i form af et varecertifikat EUR.1 eller den i bilag V A til denne protokol angivne leverandørerklæring, som skal afgives af eksportøren i det land eller den EF-medlemsstat, hvorfra materialerne kommer. 2. Når artikel 3, stk. 4, og artikel 4, stk. 4, anvendes, stilles beviset for den bearbejdning eller forarbejdning, der er udført i et ØSA-land, i Fællesskabet, i en anden AVS-stat eller i et OLT, i form af den i bilag V B til denne protokol angivne leverandørerklæring, som skal afgives af eksportøren i det land, hvorfra materialerne kommer, eller af eksportøren i Fællesskabet, hvis materialerne kommer herfra. 3. Leverandøren skal for hver sending varer afgive en særskilt leverandørerklæring på fakturaen for den pågældende sending, på et bilag til fakturaen eller på en følgeseddel eller i et andet handelsdokument vedrørende sendingen, som beskriver de pågældende materialer tilstrækkelig detaljeret til, at de kan identificeres.

4. Leverandørerklæringen kan udfærdiges på en fortrykt formular. 5. Leverandørerklæringer skal være forsynet med leverandørens personlige håndskrevne underskrift. Når fakturaen og leverandørerklæringen udstedes ved brug af elektronisk databehandling, behøver leverandørerklæringen imidlertid ikke at blive underskrevet i hånden, såfremt den ansvarlige person i leverandørvirksomheden på fyldestgørende vis identificeres over for toldmyndighederne i den stat, hvor leverandørerklæringen udstedes. De pågældende toldmyndigheder kan fastsætte betingelser for anvendelsen af dette stykke. 6. Leverandørerklæringen forelægges for toldmyndighederne i det eksportland, der anmodes om at udstede varecertifikat EUR.1. 7. En leverandør, som udfærdiger en erklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i det land, hvor erklæringen er udfærdiget, kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de i erklæringen afgivne oplysninger er korrekte. 8. Leverandørerklæringer og oplysningsformularer, der er udstedt inden datoen for denne protokols ikrafttræden i henhold til artikel 26 i protokol nr. 1 til Cotonouaftalen, forbliver gyldige. Artikel 31 Støttedokumenter De i artikel 19, stk. 3, og artikel 23, stk. 3, omhandlede dokumenter, der benyttes som bevis for, at produkter, der er omfattet af et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring, kan betragtes som produkter med oprindelse i et ØSA-land, i Fællesskabet eller i et af de andre i artikel 3, 4 og 5 omhandlede lande eller territorier, og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol, kan bl.a. omfatte følgende: a) direkte dokumentation for fremstillingsprocessen for de omhandlede varer hos den pågældende eksportør eller leverandør, f.eks. hidrørende fra hans eksterne eller interne regnskab b) dokumenter, der beviser de anvendte materialers oprindelsesstatus, og som er udstedt eller udfærdiget i et ØSA-land, i Fællesskabet eller i et af de andre i artikel 3, 4 og 5 omhandlede lande eller territorier, hvor disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med national lovgivning

c) dokumenter, der beviser, at en bearbejdning eller forarbejdning af materialerne har fundet sted i et ØSA-land, i Fællesskabet eller i et af de i artikel 3, 4 og 5 omhandlede lande eller territorier, og som er udstedt eller udfærdiget i et ØSA-land, i Fællesskabet eller i et af de andre i artikel 3, 4 og 5 omhandlede lande eller territorier, hvor disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med national lovgivning d) varecertifikater EUR.1 eller fakturaerklæringer, der beviser de anvendte materialers oprindelsesstatus, og som er udstedt eller udfærdiget i et ØSA-land, i Fællesskabet eller et af de andre i artikel 3, 4 og 5 omhandlede lande eller territorier i overensstemmelse med denne protokol. Artikel 32 Opbevaring af oprindelsesbeviser og dokumentation 1. En eksportør, der anmoder om udstedelse af et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare de i artikel 19, stk. 3, omhandlede dokumenter. 2. En eksportør, der udfærdiger en fakturaerklæring, skal i mindst tre år opbevare en genpart af denne fakturaerklæring samt de i artikel 23, stk. 3, omhandlede dokumenter. 3. En leverandør, der udfærdiger en leverandørerklæring, skal i mindst tre år opbevare genparter af erklæringen og af den faktura, den følgeseddel eller de andre handelsdokumenter, som erklæringen knytter sig til, samt de i artikel 30, stk. 7, omhandlede dokumenter. 4. De toldmyndigheder i eksportlandet, som udsteder et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare den i artikel 19, stk. 2, omhandlede ansøgningsformular. 5. Importlandets toldmyndigheder skal i mindst tre år opbevare de varecertifikater EUR.1 og de fakturaerklæringer, der fremlægges for dem. Artikel 33

Uoverensstemmelser og formelle fejl 1. Konstateres der mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i et oprindelsesbevis og oplysningerne i de dokumenter, der forelægges toldstedet med henblik på opfyldelse af formaliteterne i forbindelse med produkternes import, medfører dette ikke i sig selv, at et oprindelsesbevis er ugyldigt, når det på fyldestgørende måde godtgøres, at dokumentet svarer til de frembudte produkter. 2. Klare formelle fejl som trykfejl på et oprindelsesbevis bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af påtegningerne i dokumentet. Artikel 34 Beløb udtrykt i euro 1. Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i artikel 23, stk. 1, litra b), og artikel 29, stk. 3, i tilfælde, hvor produkterne er faktureret i en anden valuta end euro, fastsætter ØSA-landene, Fællesskabets medlemsstater og de i artikel 3, 4 og 5 omhandlede andre lande eller territorier årligt modværdien af de beløb, der er udtrykt i euro, i deres respektive nationale valutaer. 2. Sendinger er omfattet af bestemmelserne i artikel 23, stk. 1, litra b), og artikel 29, stk. 3, med udgangspunkt i den valuta, som fakturaen er udstedt i, og ud fra det beløb, som det pågældende land har fastsat. 3. De beløb, der skal benyttes i en given national valuta, er modværdien i den pågældende nationale valuta af de i euro udtrykte beløb på den første hverdag i oktober. Beløbene meddeles Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber senest den 15. oktober og anvendes fra den 1. januar det følgende år. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber underretter alle de berørte lande om de pågældende beløb. 4. Et land kan op- eller nedrunde det beløb, der fremkommer ved omregningen af et beløb udtrykt i euro til dets nationale valuta. Det afrundede beløb må ikke afvige mere end 5 % fra det beløb, der fremkommer ved omregningen. Et land kan bibeholde modværdien i dets nationale valuta af et beløb udtrykt i euro, hvis omregningen af dette beløb ved den årlige tilpasning i henhold til stk. 3 fører til en stigning af den i national valuta udtrykte modværdi på mindre end 15 %, inden ovennævnte afrunding foretages. Modværdien i national valuta kan bibeholdes uændret, hvis omregningen fører til en lavere modværdi.

5. Beløbene udtrykt i euro kontrolleres af Toldsamarbejdsudvalget på anmodning af Fællesskabet eller ØSA-landene. Som led i denne kontrol overvejer Toldsamarbejdsudvalget, om det er ønskeligt at bevare de pågældende beløbsgrænsers virkninger i faste priser. Med henblik herpå kan det træffe beslutning om at ændre de i euro udtrykte beløb. AFSNIT V ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE Artikel 35 Administrative betingelser for, at produkter falder ind under aftalen 1. Produkter med oprindelse i ØSA-landene eller i Fællesskabet i denne protokols forstand er på tidspunktet for toldimportangivelsen kun omfattet af præferencerne i aftalen, hvis de er eksporteret på eller efter den dato, hvorpå eksportlandet har opfyldt betingelserne i stk. 2. 2. De kontraherende parter indfører: a) de nødvendige nationale og regionale ordninger til gennemførelse og håndhævelse af bestemmelserne og procedurerne i denne protokol, herunder om nødvendigt de nødvendige ordninger til anvendelse af artikel 3, 4 og 5 b) de nødvendige administrative strukturer og systemer til en hensigtsmæssig kontrol af produkternes oprindelse og overholdelsen af de øvrige betingelser i denne protokol. Der foretages de i artikel 36 omhandlede meddelelser.

Artikel 36 Meddelelse af oplysninger om toldmyndigheder 1. ØSA-landene og EF-medlemsstaterne oplyser gennem henholdsvis Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Comesa-sekretariatet hinanden om adresserne på de toldmyndigheder, der er ansvarlige for at udstede og kontrollere varecertifikater EUR.1 og fakturaerklæringer eller leverandørerklæringer, og forsyner ligeledes hinanden med aftryk af de stempler, der anvendes på toldstederne ved udstedelsen disse certifikater. Fra den dato, hvor henholdsvis Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Comesa-sekretariatet modtager oplysningerne, accepteres varecertifikater EUR.1 og fakturaerklæringer eller leverandørerklæringer med henblik på anvendelse af præferenceordningen. 2. ØSA-landene og EF-medlemsstaterne oplyser straks hinanden om eventuelle ændringer i de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1. 3. De i stk. 1 omhandlede myndigheder handler under det pågældende lands regerings myndighed. De myndigheder, der har ansvar for kontrol, skal være en del af det pågældende lands statslige myndigheder. Artikel 37 Gensidig bistand 1. For at sikre en korrekt anvendelse af denne protokol yder Fællesskabet, ØSA-landene og de andre i artikel 3, 4 og 5 omhandlede lande gennem de kompetente toldmyndigheder hinanden bistand ved kontrollen af ægtheden af varecertifikater EUR.1, fakturaerklæringer eller leverandørerklæringer og af rigtigheden af de oplysninger, der er anført i disse dokumenter. 2. De adspurgte myndigheder meddeler alle relevante oplysninger om de nærmere omstændigheder, hvorunder produktet er blevet fremstillet, idet de navnlig oplyser, på hvilke vilkår oprindelsesreglerne er blevet overholdt i de forskellige berørte ØSA-lande, EF-medlemsstater og de øvrige i artikel 3, 4 og 5 omhandlede lande. Artikel 38

Kontrol af oprindelsesbeviser 1. Efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviser foretages ved stikprøver og på grundlag af risikoanalyse, og i øvrigt når importlandets toldmyndigheder nærer begrundet tvivl om dokumenternes ægthed, de pågældende produkters oprindelsesstatus eller opfyldelsen af de øvrige betingelser i denne protokol. 2. Med henblik på gennemførelse af bestemmelserne i stk. 1 skal importlandets toldmyndigheder tilbagesende et varecertifikat EUR.1 og en faktura, hvis en sådan er fremlagt, en fakturaerklæring eller en kopi af disse dokumenter til eksportlandets toldmyndigheder, i givet fald med angivelse af årsagerne til, at der anmodes om kontrol. Samtlige dokumenter og oplysninger, som de er kommet i besiddelse af, og som tyder på, at angivelserne i oprindelsesbeviset er ukorrekte, fremsendes til støtte for anmodningen om kontrol. 3. Kontrollen gennemføres af eksportlandets toldmyndigheder. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens eller fabrikantens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig. 4. Hvis importlandets toldmyndigheder træffer afgørelse om at suspendere præferencebehandlingen af de pågældende produkter, mens de afventer resultatet af kontrollen, skal de tilbyde at frigive produkterne til importøren med forbehold af de forsigtighedsforanstaltninger, de måtte finde nødvendige. 5. De toldmyndigheder, der har anmodet om kontrol, skal snarest muligt underrettes om resultaterne af denne kontrol. Det skal klart fremgå af disse resultater, om dokumenterne er autentiske, og om de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i et ØSA-land, i Fællesskabet eller i et af de i artikel 3, 4 og 5 omhandlede andre lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol. 6. Hvis der i tilfælde, hvor der er begrundet tvivl, ikke foreligger svar senest ti måneder efter datoen for kontrolanmodningen, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå de pågældende dokumenters ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, afslår de anmodende toldmyndigheder at indrømme præferencebehandling, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder. 7. Hvis det af kontrolproceduren eller andre foreliggende oplysninger synes at fremgå, at bestemmelserne i denne protokol overtrædes, skal eksportlandet på eget initiativ eller efter anmodning fra importlandet hurtigt foretage eller lade foretage passende undersøgelser for at afsløre og forhindre sådanne overtrædelser, og med henblik herpå kan eksportlandet opfordre importlandet til at deltage i kontrollen. Artikel 39

Kontrol af leverandørerklæringer 1. Kontrol af leverandørerklæringer foretages ved stikprøver og på grundlag af risikoanalyse, og i øvrigt når toldmyndighederne i det land, hvor der på baggrund af sådanne erklæringer er udstedt et varecertifikat EUR.1 eller udfærdiget en fakturaerklæring, nærer begrundet tvivl om dokumentets ægthed eller korrektheden af de i dokumentet givne oplysninger. 2. De toldmyndigheder, til hvem der indgives en leverandørerklæring, kan anmode toldmyndighederne i den stat, hvor erklæringen er afgivet, om at udstede en oplysningsformular som vist i bilag VI til denne protokol. Alternativt kan de godkendende myndigheder, til hvem der indgives leverandørerklæring, anmode eksportøren om at forelægge en oplysningsformular, som er udstedt af toldmyndighederne i den stat, hvor erklæringen er udfærdiget. Et eksemplar af oplysningsformularen opbevares i mindst tre år af det toldsted, der har udstedt formularen. 3. De toldmyndigheder, der har anmodet om kontrol, skal snarest muligt underrettes om resultaterne heraf. Det skal klart fremgå af disse resultater, om de i leverandørerklæringen afgivne oplysninger er korrekte, og resultaterne skal sætte toldmyndighederne i stand til at afgøre, om og i hvilken udstrækning denne leverandørerklæring kunne danne grundlag for udstedelse af et varecertifikat EUR.1 eller udfærdigelse af en fakturaerklæring. 4. Selve kontrollen gennemføres af toldmyndighederne i det land, hvor leverandørerklæringen er udfærdiget. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger eller foretage alle former for kontrol af leverandørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig med henblik på at kontrollere ægtheden af leverandørerklæringen. 5. Ethvert varecertifikat EUR.1 eller enhver fakturaerklæring, som er udstedt eller udfyldt på grundlag af en urigtig leverandørerklæring, betragtes som ugyldig. Artikel 40 Bilæggelse af tvister Hvis der i forbindelse med den i artikel 38 og 39 fastsatte kontrolprocedure opstår tvister, der ikke kan bilægges, mellem de toldmyndigheder, der anmoder om kontrol, og de toldmyndigheder, der er ansvarlige for kontrollens gennemførelse, eller hvis der opstår tvister om fortolkningen af denne protokol, forelægges disse for Toldsamarbejdsudvalget. Under alle omstændigheder bilægges tvister mellem importøren og importlandets toldmyndigheder i henhold til importlandets lovgivning. Artikel 41

Sanktioner Der iværksættes sanktioner mod enhver person, der udfærdiger eller lader udfærdige et dokument med urigtige oplysninger for at opnå præferencebehandling for produkter. Artikel 42 Frizoner 1. ØSA-landene og Fællesskabet træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produkter, der eksporteres på grundlag af et oprindelsesbevis eller en leverandørerklæring, og som under transporten importeres i en frizone beliggende på deres territorie, ikke ombyttes med andre varer, og at de ikke dér undergår andre behandlinger end sådanne, der er bestemt til at sikre, at deres tilstand ikke forringes. 2. Som undtagelse fra stk. 1 skal de berørte myndigheder på eksportørens anmodning udstede et nyt varecertifikat EUR.1 for produkter med oprindelse i et ØSA-land eller i Fællesskabet, der er importeret i en frizone på grundlag af et bevis for oprindelse, og som undergår behandling eller forarbejdning, såfremt den behandling eller forarbejdning, produkterne undergår, er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol. Artikel 43 Toldsamarbejdsudvalget

1. Der nedsættes et toldsamarbejdsudvalg, i det følgende benævnt "udvalget", der skal varetage det administrative samarbejde med sigte på en korrekt og ensartet anvendelse af denne protokol samt andre opgaver på toldområdet, som det måtte få overdraget. 2. Udvalget undersøger regelmæssigt, hvilke følger oprindelsesreglernes anvendelse har for ØSA-landene, særlig de mindst udviklede ØSA-lande, og udarbejder henstillinger til ØSA-Rådet om egnede foranstaltninger. 3. Udvalget træffer afgørelse om kumulation på de i artikel 5 fastsatte betingelser. 4. Udvalget træffer afgørelse om undtagelser fra denne protokol på de i artikel 44 fastsatte betingelser. 5. Udvalget træder regelmæssigt sammen med en dagsorden, som er fastsat på forhånd af ØSA-landene og Fællesskabet. 6. Udvalget består på den ene side af eksperter fra medlemsstaterne og tjenestemænd fra Kommissionen, som beskæftiger sig med toldspørgsmål, og på den anden side af eksperter, der repræsenterer ØSA-landene, og embedsmænd fra regionale grupper af ØSA-landene, som beskæftiger sig med toldspørgsmål. Udvalget kan om nødvendigt benytte sig af passende sagkundskab. Parterne varetager på skift formandskabet i udvalget. Artikel 44 Undtagelser 1. Undtagelser fra denne protokol kan vedtages af Toldsamarbejdsudvalget, i resten af denne artikel benævnt "udvalget", hvis udviklingen inden for bestående industrier eller oprettelsen af nye industrier i ØSA-landene gør dette berettiget. Det eller de ØSA-lande, der anmoder om en undtagelse, underretter, inden eller samtidig med at de forelægger udvalget sagen, Fællesskabet om anmodningen og begrunder denne i overensstemmelse med stk. 2. Fællesskabet imødekommer enhver anmodning fra ØSA-landene, der er behørigt begrundet i overensstemmelse med denne artikel, og som ikke alvorligt skader en industri, der er etableret i Fællesskabet. 2. For at lette udvalgets behandling af anmodninger om undtagelse meddeler det eller de pågældende ØSA-lande til støtte for anmodningen og ved anvendelse af formularen i bilag VII til denne protokol så fuldstændige oplysninger som muligt, særlig følgende:

— en beskrivelse af det færdige produkt — art og mængde af materialer med oprindelse i et tredjeland — art og mængde af materialer med oprindelse i ØSA-landene eller i de i artikel 3 og 4 omhandlede lande eller territorier eller af de materialer, der er blevet behandlet dér — fremstillingsprocesser — værditilvækst — antal beskæftigede i den pågældende virksomhed det forventede omfang af eksporten til Fællesskabet — andre muligheder for forsyning med råvarer — begrundelse for længden af den ønskede periode på baggrund af bestræbelserne for at finde nye forsyningskilder — andre bemærkninger. De samme bestemmelser finder anvendelse på anmodninger om forlængelse. Udvalget kan ændre formularen.

3. Ved behandlingen af anmodningerne tages der navnlig hensyn til: a) det eller de berørte ØSA-landes udviklingsniveau og geografiske beliggenhed b) tilfælde, hvor anvendelse af de eksisterende oprindelsesregler i mærkbar grad vil kunne påvirke en i et ØSA-land bestående industris mulighed for at fortsætte sin eksport til Fællesskabet, og navnlig tilfælde, hvor anvendelsen vil kunne medføre ophør af aktiviteter c) særlige tilfælde, hvor det klart kan bevises, at oprindelsesreglerne vil være en hindring for betydelige investeringer inden for en bestemt industri, og hvor en undtagelse, der virker fremmende for realiseringen af investeringsprogrammet, vil gøre det muligt at opfylde disse regler etapevis. 4. I hvert enkelt tilfælde skal det undersøges, om ikke reglerne om kumulativ oprindelse kan løse problemet. 5. Såfremt en anmodning om undtagelse vedrører et af de mindst udviklede ØSA-lande eller et ØSA-øland, skal anmodningen desuden behandles velvilligt, idet der navnlig tages hensyn til: a) de økonomiske og sociale følger af den afgørelse, der skal træffes, navnlig med hensyn til beskæftigelsen b) nødvendigheden af at indrømme en undtagelse i en vis periode af hensyn til det pågældende ØSA-lands særlige situation og dets vanskeligheder 6. Ved behandlingen af anmodningerne tages der i hvert enkelt tilfælde navnlig hensyn til muligheden af at give oprindelsesstatus til produkter, til hvis fremstilling der er medgået materialer med oprindelse i naboudviklingslande, de mindst udviklede lande eller udviklingslande, med hvilke et eller flere ØSA-lande har særlige forbindelser, forudsat at der kan etableres et tilfredsstillende administrativt samarbejde. 7. Uanset stk. 1-6 indrømmes undtagelsen, når værditilvæksten for produkter uden oprindelsesstatus, der anvendes i det pågældende ØSA-land, er på mindst 45 % af det færdige produkts værdi, forudsat at undtagelsen ikke er af en sådan art, at den alvorligt vil kunne skade en økonomisk sektor i Fællesskabet eller i en eller flere medlemsstater.

8. Uanset og ud over stk. 1-7 indrømmes der undtagelser for tun på dåse og stykker af tun inden for et årligt kontingent på 8 000 ton for tun på dåse og et årligt kontingent på 2 000 000 ton for stykker af tun. ØSA-landene forelægger under overholdelse af ovennævnte kontingenter anmodninger om sådanne undtagelser for udvalget, som indrømmer dem automatisk og sætter dem i kraft ved en afgørelse. 9. Udvalget træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der hurtigst muligt træffes en afgørelse og under alle omstændigheder senest 75 hverdage efter, at Fællesskabets medformand for udvalget har modtaget anmodningen. Underretter Fællesskabet ikke ØSA-landene om sin holdning til anmodningen inden udløbet af denne frist, anses anmodningen for at være taget til følge. 10. a) Undtagelsens gyldighed fastsættes i hvert enkelt tilfælde af udvalget, generelt fem år. b) Afgørelsen om undtagelse kan indeholde bestemmelser om videreførelse, uden at udvalget nødvendigvis skal træffe en ny afgørelse, forudsat at det eller de berørte ØSA-lande tre måneder inden hver periodes udløb fører bevis for, at det eller de stadig ikke er i stand til at opfylde de bestemmelser i denne protokol, hvorfra der er gjort undtagelse. Såfremt der rejses indsigelser mod forlængelsen, behandles disse hurtigst muligt af udvalget, som beslutter, hvorvidt undtagelsen skal forlænges. Udvalget går frem som omhandlet i stk. 9. Der træffes alle nødvendige foranstaltninger til at undgå, at anvendelsen af undtagelsen afbrydes. c) I løbet af de i litra a) og b) nævnte perioder kan udvalget foretage en fornyet behandling af betingelserne for undtagelsens anvendelse, hvis det viser sig, at der er sket en betydelig ændring i de forhold, der har ligget til grund for indrømmelsen. Efter denne behandling kan udvalget beslutte at ændre sin afgørelse med hensyn til undtagelsens anvendelsesområde eller enhver anden betingelse, der tidligere er fastsat. AFSNIT VI CEUTA OG MELILLA Artikel 45 Særlige betingelser 1. Udtrykket "Fællesskabet" i denne protokol omfatter ikke Ceuta og Melilla. Udtrykket "produkter med oprindelse i Fællesskabet" omfatter ikke produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla.

2. Denne protokols bestemmelser finder tilsvarende anvendelse ved afgørelsen af, om varer, der importeres til Ceuta og Melilla, kan anses for at have oprindelse i et ØSA-land. 3. Såfremt produkter, der er fuldt ud fremstillet i Ceuta, Melilla eller Fællesskabet, bearbejdes eller forarbejdes i et ØSA-land, anses de som værende fuldt ud fremstillet i et ØSA-land. 4. Bearbejdning eller forarbejdning foretaget i Ceuta, Melilla eller Fællesskabet anses for at være foretaget i et ØSA-land, såfremt materialerne yderligere bearbejdes eller forarbejdes i et ØSA-land. 5. Ved anvendelsen af stk. 3 og 4 betragtes de utilstrækkelige processer i denne protokols artikel 8 ikke som bearbejdning eller forarbejdning. 6. Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt område. AFSNIT VII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 46 Ændringer af protokollen ØSA-Udvalget kan træffe afgørelse om at ændre denne protokols bestemmelser.

Artikel 47 Bilag Bilagene til denne protokol udgør en integrerende del heraf. Artikel 48 Gennemførelse af protokollen Fællesskabet og ØSA-landene træffer hver især de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne protokol. BILAG I til Protokol 1Indledende noter til listen i bilag II Note 1: Listen indeholder de betingelser, alle produkter skal opfylde, for at de kan anses for at være tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede i henhold til protokollens artikel 7. Note 2: 1.I de første to kolonner i listen beskrives det fremstillede produkt. I første kolonne angives position eller kapitel i det harmoniserede system, og i anden kolonne angives varebeskrivelsen i den bestemte position eller det bestemte kapitel i dette system. For hver angivelse i de to første kolonner er der specificeret en regel i kolonne 3 eller 4. Når der i nogle tilfælde står et "ex" før angivelsen i første kolonne, betyder det, at reglen i kolonne 3 eller 4 kun finder anvendelse på den del af den pågældende position, som er anført i kolonne 2. 2.Når flere positioner er grupperet i kolonne 1, eller et kapitel er angivet, og varebeskrivelsen i kolonne 2 derfor er angivet generelt, finder den tilhørende regel i kolonne 3 eller 4 anvendelse på alle produkter, der i henhold til det harmoniserede system tariferes under positioner i kapitlet eller under en af de positioner, der er grupperet i kolonne 1. 3.Når der er forskellige regler i listen for forskellige produkter inden for en position, indeholder hver "indrykning" beskrivelsen af den del af positionen, der er omfattet af den tilhørende regel i kolonne 3 eller 4.

4.Hvis der i forbindelse med en angivelse i de to første kolonner er specificeret en regel i både kolonne 3 og 4, kan eksportøren vælge at anvende enten reglen i kolonne 3 eller reglen i kolonne 4. Hvis der ikke er angivet nogen oprindelsesregel i kolonne 4, skal reglen i kolonne 3 anvendes. Note 3: 1.Bestemmelserne i protokollens artikel 7 angående produkter, der efter at have opnået oprindelsesstatus benyttes til fremstilling af andre produkter, finder anvendelse, uanset om oprindelsesstatus er opnået på den fabrik, hvor disse varer benyttes, eller på en anden fabrik i Fællesskabet eller ØSA-landene. Eksempel: En maskine, der henhører under pos. 8407, for hvilken det i reglen hedder, at værdien af anvendte materialer uden oprindelsesstatus ikke må overstige 40 % af prisen ab fabrik, fremstilles af "andet legeret stål groft tildannet ved smedning", der henhører under pos. 7224. Hvis smedningen er foretaget i Fællesskabet på grundlag af en barre uden oprindelsesstatus, har smedeemnet allerede fået oprindelsesstatus i henhold til reglen for pos. ex 7224 på listen. Smedeemnet anses så for at have oprindelsesstatus ved beregningen af værdien af maskinen, uanset om denne er fremstillet på den samme fabrik eller på en anden fabrik i Fællesskabet. Der tages således ikke hensyn til værdien af ingots uden oprindelsesstatus, når værdien af de anvendte materialer uden oprindelsesstatus lægges sammen. 2.Reglen i listen er den mindstebearbejdning eller -forarbejdning, der er nødvendig, og yderligere bearbejdning eller forarbejdning giver også oprindelsesstatus; omvendt kan en mindre grad af bearbejdning eller forarbejdning ikke give oprindelsesstatus. Når et materiale uden oprindelsesstatus ifølge en regel kan anvendes på et vist fremstillingstrin, er det derfor tilladt at anvende sådant materiale på et tidligere stadium i fremstillingen, men ikke på et senere stadium. 3.Såfremt en regel angiver "fremstilling på basis af alle materialer", kan, med forbehold af note 3.2, også materialer, der henhører under samme position som produktet, anvendes, jf. dog eventuelle specifikke begrænsninger, som også kan være indeholdt i reglen. Ved "fremstilling på basis af alle materialer, herunder andre materialer henhørende under pos. …", forstås imidlertid, at kun materialer, der tariferes under samme position som produktet med en anden beskrivelse end produktbeskrivelsen i kolonne 2 på listen, kan anvendes. 4.Når det i en regel på listen specificeres, at et produkt må fremstilles af mere end ét materiale, betyder det, at et eller flere af materialerne kan anvendes. Reglen betyder naturligvis ikke, at alle disse materialer skal anvendes samtidigt. Eksempel: I henhold til reglen for vævede stoffer henhørende under pos. 5208 til 5212 kan naturlige fibre anvendes, og bl.a. kemikalier kan også anvendes. Dette indebærer ikke, at der så skal anvendes kemofibre eller andre syntetiske materialer samtidig; men at et af dem eller begge må anvendes. 5.Når det i en regel i listen hedder, at et produkt skal være fremstillet af et bestemt materiale, forhindrer betingelsen ikke, at der anvendes andre materialer, som på grund af deres art ikke kan opfylde reglen. (Se også note 6.3 angående tekstiler). Eksempel:

Reglen angående tilberedte fødevarer under pos. 1904, hvorefter anvendelse af korn og varer deraf udtrykkeligt er udelukket, er ikke til hinder for, at der anvendes mineralsalte, kemiske og andre tilsætningsstoffer, som ikke er fremstillet af korn. Dette gælder imidlertid ikke for produkter, der - selv om de ikke må fremstilles af det bestemte materiale, der er nævnt på listen - på et tidligere fremstillingstrin må fremstilles af et materiale af samme art. Eksempel:

Ved fremstilling af en beklædningsgenstand af fiberdug henhørende under ex kapitel 62 er det udelukkende tilladt at anvende garn uden oprindelsesstatus; selv om fiberdug normalt ikke kan fremstilles af garn, må man ikke starte med fiberdug. I sådanne tilfælde vil udgangsmaterialet normalt skulle være stadiet inden garnet, dvs. fiberstadiet. 6.Når der i en regel i listen angives to procenter som maksimalværdien af materialer uden oprindelsesstatus, der kan anvendes, må disse procenter ikke lægges sammen. Maksimalværdien af alle de anvendte materialer uden oprindelsesstatus må således aldrig være højere end den højeste af de angivne procenter. Endvidere må de enkelte procenter ikke overskrides i forhold til de bestemte materialer, de gælder for. Note 4: 1."Naturlige fibre" anvendes i listen for alle andre fibre end regenererede og syntetiske fibre. De er begrænset til stadiet, inden spinding foretages, herunder også affald, og omfatter, medmindre andet er angivet, også fibre, der er kartede, kæmmede eller på anden måde beredt, men ikke spundet. 2."Naturlige fibre" omfatter også hestehår henhørende under pos. 0503, natursilke henhørende under pos. 5002 og 5003, uld og fine eller grove dyrehår henhørende under pos. 5101 til 5105, bomuld henhørende under pos. 5201 til 5203 og andre vegetabilske fibre henhørende under pos. 5301 til 5305. 3."Spindeopløsninger", "kemikalier" og "materialer til papirfremstilling" anvendes i listen til beskrivelse af materialer, der ikke tariferes i kapitel 50 til 63, og som kan anvendes til fremstilling af regenererede eller syntetiske fibre eller papirfibre eller -garn.

4."Korte kemofibre" anvendes i listen for syntetiske eller regenererede bånd (tow), korte fibre eller affald henhørende under pos. 5501 til 5507. Note 5: 1.Når der for et bestemt produkt er henvist til denne note, finder betingelserne i kolonne 3 ikke anvendelse på basistekstilmaterialer, der er anvendt til fremstilling af dette produkt, og som sammenlagt udgør 10 % eller derunder af den samlede vægt af alle anvendte basistekstilmaterialer. (Se også note 5.3 og 5.4). 2.Denne tolerancemargen kan imidlertid kun anvendes på blandede produkter, der er fremstillet af to eller flere basistekstilmaterialer. Følgende materialer er basistekstilmaterialer: –natursilke –uld –grove dyrehår –fine dyrehår –hestehår –bomuld –materialer til papirfremstilling og papir –hør –hamp –jute og andre bastfibre –sisal og andre agavefibre –kokos, abaca, ramie og andre vegetabilske tekstilfibre –endeløse syntetiske fibre –endeløse regenererede fibre –strømførende fibre

–korte syntetiske fibre af polypropylen –korte syntetiske fibre af polyester –korte syntetiske fibre af polyamid –korte syntetiske fibre af polyacrylonitril –korte syntetiske fibre af polyimid –korte syntetiske fibre af polytetrafluorethylen –korte syntetiske fibre af polyphenylensulphid –korte syntetiske fibre af polyvinylchlorid –andre korte syntetiske fibre –korte regenererede fibre af viskose –andre korte regenererede fibre –garn af polyurethan opdelt af fleksible polyethersegmenter, også overspundet –garn af polyurethan opdelt af fleksible polyestersegmenter, også overspundet –produkter henhørende under pos 5605 (metalliseret garn), hvori der indgår strimler bestående af en kerne af aluminiumsfolie eller en kerne af plastfolie, også beklædt med aluminiumspulver, af bredde på 5 mm og derunder, der ved hjælp af et klæbemiddel er anbragt mellem to lag plastfolie –andre produkter henhørende under pos. 5605. Eksempel: Garn henhørende under pos. 5205, der er fremstillet af bomuldsfibre henhørende under pos. 5203 og korte syntetiske fibre henhørende under pos. 5506, er blandet garn. Derfor kan korte syntetiske fibre uden oprindelsesstatus, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af kemikalier eller spindeopløsninger), anvendes med op til 10 vægtprocent af garnet. Eksempel: Vævet stof henhørende under pos. 5112, der er fremstillet af uldgarn henhørende under pos. 5107 og garn af korte syntetiske fibre henhørende under pos. 5509, er et blandet stof. Derfor kan garn af syntetiske fibre, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af kemikalier eller spindeopløsninger), eller uldgarn, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af naturlige fibre, ikke kartede eller kæmmede eller på anden måde beredt til spinding), eller en kombination af disse to garntyper anvendes med op til 10 vægtprocent af stoffet. Eksempel:

Tuftet tekstilstof henhørende under pos. 5802, der er fremstillet af bomuldsgarn henhørende under pos. 5205 og bomuldsstof henhørende under pos. 5210, er kun et blandet produkt, når bomuldsstoffet i sig selv er et blandet stof, fremstillet af garner, der tariferes under to særskilte positioner, eller når de anvendte bomuldsgarner selv er blandinger. Eksempel: Der er klart tale om to særskilte basistekstilmaterialer, når det pågældende tuftede tekstilstof er fremstillet af bomuldsgarn henhørende under pos. 5205 og stof af syntetiske fibre henhørende under pos. 5407, og det tuftede tekstilstof er derfor et blandet produkt. 3.For produkter, hvori der indgår "garn fremstillet af polyurethan opdelt af fleksible polyethersegmenter, også overspundet", er tolerancen 20 % med hensyn til dette garn. 4.For produkter, hvori der indgår "strimler bestående af en kerne af aluminiumsfolie eller en kerne af plastfolie, også beklædt med aluminiumspulver, af bredde på 5 mm og derunder, der ved hjælp af et klæbemiddel er anbragt mellem to lag plastfolie", er tolerancen 30 % med hensyn til disse strimler. Note 6: 1.For de tekstilvarer, der i listen er markeret med en fodnote med henvisning til denne indledende note, kan besætningsartikler og tilbehør af tekstilmaterialer, som ikke opfylder reglen i listen i kolonne 3 for det fremstillede produkt, anvendes, forudsat at deres vægt ikke overstiger 10 % af den samlede vægt af alle de medgåede tekstilmaterialer. Besætningsartikler og tilbehør af tekstilmaterialer er dem, der er tariferet i kapitel 50 til 63. For og mellemfor betragtes ikke som besætningsartikler eller tilbehør. 2.Besætningsartikler og tilbehør, der ikke er af tekstilmateriale, og andre anvendte materialer, som indeholder tekstilmateriale, skal ikke opfylde betingelserne i kolonne 3, selv om de falder uden for anvendelsesområdet for note 3.5. 3.I overensstemmelse med note 3.5 kan besætningsartikler og tilbehør uden oprindelsesstatus, der ikke er fremstillet af tekstilmateriale, eller andre produkter uden oprindelsesstatus, som ikke indeholder tekstilmaterialer, dog anvendes frit, når de ikke kan fremstilles af de i kolonne 3 anførte materialer. Hedder det f.eks. i en regel i listen, at der skal anvendes garn til en bestemt tekstilgenstand som f.eks. en bluse, forhindrer dette ikke, at der kan anvendes metalgenstande som f.eks. knapper, da disse ikke kan fremstilles af tekstilmaterialer. 4.Når der gælder en procentregel, skal der tages hensyn til værdien af besætningsartikler og tilbehør ved beregningen af værdien af de medgåede materialer, som ikke har oprindelsesstatus. Note 7: 1.Som "specifikke processer" (pos. ex 2707, 2713, 2714 og 2715, ex 2901, ex 2902 og ex 3403) betragtes: a)vakuumdestillation b)gendestillation i videre fraktioner c)krakning d)reforming e)ekstraktion med selektive opløsningsmidler f)processer, der består i følgende behandlinger: behandling med koncentreret svovlsyre, rygende svovlsyre eller svovldioxid; neutralisering med alkalier; blegning og rensning med naturligt aktive jordarter, aktiverede jordarter, aktiveret kul eller bauxit

g)polymerisation h)alkylering i)isomerisation. 2.Som "specifikke processer" (pos. 2710, 2711 og 2712) betragtes: a)vakuumdestillation b)gendestillation i videre fraktioner c)krakning d)reforming e)ekstraktion med selektive opløsningsmidler f)processer, der består i følgende behandlinger: behandling med koncentreret svovlsyre, rygende svovlsyre eller svovldioxid; neutralisering med alkalier; blegning og rensning med naturligt aktive jordarter, aktiverede jordarter, aktiveret kul eller bauxit g)polymerisation h)alkylering i)isomerisation j)kun for tunge olier henhørende under pos. ex 2710: afsvovling ved anvendelse af hydrogen, når produkternes svovlindhold derved reduceres med mindst 85 % (metode ASTM D 1266-59 T) k)kun for produkter henhørende under pos. 2710: afparaffinering, dog ikke ved simpel filtrering l)kun for tunge olier henhørende under pos. 2710: hydrogenbehandling - dog ikke afsvovling - ved hvilken hydrogenen ved et tryk på over 20 bar og en temperatur på over 250 °C deltager aktivt i en kemisk reaktion ved hjælp af en katalysator. Efterfølgende hydrogenbehandling af smøreolier henhørende under pos. ex 2710 (hydrofinishing, f.eks. affarvning) med henblik på forbedring af farven eller stabiliteten betragtes ikke som særlige processer m)kun for brændselsolier henhørende under pos. ex 2710: atmosfærisk destillation, når der ved destillation efter ASTM D 86 op til 300 °C overdestilleres mindre end 30 rumfangsprocent (herunder tab ved destillation) n)kun for andre tunge olier end gasolier og brændselsolier henhørende under pos. ex 2710: bearbejdning ved elektrisk højfrekvensudladning. For pos. ex 2707, 2713, 2714, 2715, ex 2901, ex 2902 og ex 3403 giver simple arbejdsprocesser, såsom rensning, klaring, udblødning, udskilning af vand, filtrering, farvning, mærkning, opnåelse af et givet svovlindhold ved blanding af produkter med forskelligt svovlindhold og alle kombinationer af disse arbejdsprocesser eller lignende arbejdsprocesser, ikke oprindelsesstatus.





BILAG II til Protokol 1Liste over bearbejdninger eller forarbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergå, for at det fremstillede produkt kan få oprindelsesstatus Ikke alle de på listen opførte produkter er nødvendigvis omfattet af aftalen. Der henvises derfor til de øvrige dele af aftalen.



HS-position Produktbeskrivelse Bearbejdninger eller forarbejdninger af materialer uden oprindelsesstatus, som giver det færdige produkt oprindelsesstatus (1) (2) (3) eller (4) Kapitel 01 Levende dyr Alle anvendte dyr henhørende under kapitel 1 skal være fuldt ud fremstillet Kapitel 02 Kød og spiselige slagtebiprodukter Fremstilling, ved hvilken alle anvendte materialer henhørende under kapitel 1 og 2 skal være fuldt ud fremstillet ex Kapitel 03 Fisk og krebsdyr, bløddyr og andre hvirvelløse vanddyr; undtagen: Alle anvendte materialer henhørende under kapitel 3 skal være fuldt ud fremstillet 0304 Filet og andet fiskekød (også hakket), fersk, kølet eller frosset Fremstilling, ved hvilken værdien af anvendte materialer henhørende under kapitel 3 ikke overstiger 15 % af den færdige vares pris ab fabrik



HS-position Produktbeskrivelse Bearbejdninger eller forarbejdninger af materialer uden oprindelsesstatus, som giver det færdige produkt oprindelsesstatus (1) (2) (3) eller (4) 0305 Fisk, tørret, saltet eller i saltlage; røget fisk, også kogt før eller under røgningen; Mel, pulver og pellets af fisk, egnet til menneskeføde Fremstilling, ved hvilken værdien af anvendte materialer henhørende under kapitel 3 ikke overstiger 15 % af den færdige vares pris ab fabrik ex 0306 Krebsdyr, også afskallede, tørrede, saltede eller i saltlage; røgede krebsdyr, også uden skal, også kogt før eller under røgningen; krebsdyr med skal, kogt i vand eller dampkogte, også kølede, frosne, tørrede, saltede eller i saltlage; mel, pulver og pellets af krebsdyr, egnet til menneskeføde Fremstilling, ved hvilken værdien af anvendte materialer henhørende under kapitel 3 ikke overstiger 15 % af den færdige vares pris ab fabrik



ex 0307 Bløddyr, også uden skal, tørrede, saltede eller i saltlage; røgede bløddyr, også uden skal, også kogt før eller under røgningen; mel, pulver og pellets af bløddyr, egnet til menneskeføde Fremstilling, ved hvilken værdien af anvendte materialer henhørende under kapitel 3 ikke overstiger 15 % af den færdige vares pris ab fabrik ex 0308 Hvirvelløse vanddyr, andre end krebsdyr og bløddyr, tørrede, saltede eller i saltlage; røgede hvirvelløse vanddyr, andre end krebsdyr og bløddyr, også kogt før eller under røgningen; mel, pulver og pellets af hvirvelløse vanddyr, andre end krebsdyr og bløddyr, egnet til menneskeføde. Fremstilling, ved hvilken værdien af anvendte materialer henhørende under kapitel 3 ikke overstiger 15 % af den færdige vares pris ab fabrik ex Kapitel 04 Mælk og mejeriprodukter; fugleæg; naturlig honning; Spiselige produkter af animalsk oprindelse, ikke andetsteds tariferet undtagen: Fremstilling, ved hvilken alle anvendte materialer henhørende under kapitel 4 skal være fuldt ud fremstillet



HS-position Produktbeskrivelse Bearbejdninger eller forarbejdninger af materialer uden oprindelsesstatus, som giver det færdige produkt oprindelsesstatus (1) (2) (3) eller (4) 0403 Kærnemælk, koaguleret mælk og fløde, yoghurt, kefir og anden fermenteret eller syrnet mælk og fløde, også koncentreret, tilsat sukker eller andre sødemidler, a