Nr. C 115/8 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
kan fremføre  de aktiviteter,,  som  i de fleste  udviklede 
lande  i højere  og højere  grad  er genstand  for vigtige 
udgifter  til miljøbeskyttelse,  mens  andre  lande  vil 
kunne  undgå  denne  byrde. 
Som  konklusion  fremhæver  Udvalget,  at det  har  til 
hensigt  at gå videre  med  en detaljeret  behandling  af 
alle problemerne  i forbindelse  med  de multilaterale 
forhandlinger,  som  bliver  indledt  i GATT,  idet  med-lemmerne  ønsker  at kunne  udtale  sig om  alle  disse 
ud fra et grundigt  kendskab  hertil. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  24. maj  1973. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
Udtalelse  om  Kommissionens  meddelelse  om den  planlagte  industrielle  og teknologiske 
politik 
Den tekst  der ligger  til grund  for udtalelsen  er ikke  blevet  offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 114.  plenarforsamling  afholdt  den  24.  og 25. oktober  1973 
på forslag  fra sit præsidium  at afgive  en udtalelse  om  det  nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 115.  plenarforsamling  afholdt  i Stras-
bourg  den  28.  og 29.  november  1973  sin udtalelse  om  det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til brev  af 10. maj  1973,  ved  hvilket 
Kommissionen  sendte  Det  økonomiske  og  sociale 
Udvalg  »Kommissionens  meddelelse  om den  planlagte 
industrielle  og teknologiske  politik«  til orientering  for 
medlemmerne; 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  Det  økono-
miske  og sociale  Udvalgs  plenarforsamling  den  24. og 
25. oktober  1973  traf  på forslag  af dets  præsidium  om 
på eget  initiativ  at fremsætte  en udtalelse  og at 
pålægge  Afdelingen  for  industri,  handel,  håndværk 
og tjenesteydelser  det  forberedende  arbejde; 
under  henvisning  til den  mundtlige  beretning,  som 
blev afgivet  af ordføreren  hr. Kiev; 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der blev  afgivet  af 
Afdelingen  for industri,  handel,  håndværk  og tjene-
steydelser  på mødet  den  7. november  1973; under  henvisning  til forhandlingerne  ved  dets  115. 
plenarforsamling  den  28.  og  29.  november  1973, 
mødet  den  29. november,  og 
ud fra  følgende  betragtninger: 
Formålet  med  Kommissionens  meddelelse  er at for-
berede  en første  orienteringsdebat  i Ministerrådet; 
det er Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  opgave  at 
deltage  i denne  debat  ved  at fremsætte  en udtalelse, 
med 45 stemmer  for  og 8 imod  mens  9 undlod  at 
stemme  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
A. ALMINDELIGE  BEMÆRKNINGER 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  tilkendegav  allerede 
sin holdning  til industripolitikkens  mål  og principielle 
28. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 115/9 
udformning  i sin udtalelse  (x) af 25.  marts  1971  om 
»Kommissionens  memorandum  til Rådet  om  Fælles-
skabets  industripolitik«.  Afdelingen  stiller  sig  bag 
det synspunkt,  der  blev  givet  udtryk  for  i denne 
udtalelse,  nemlig  at det  må være  et særdeles  vigtigt 
mål for  industripolitikken  at forbedre  menneskets 
levevilkår.  Det  kan  derfor  kun  erklære  sig enig  med 
Kommissionen,  når  denne  i sin meddelelse  konsta-
terer,  at den  industrielle  udvikling  må forme  sig som 
en del  af en verdensomspændende  samfundspolitik, 
der tilsigter  at forhøje  livsværdierne  og forbedre 
arbejdsbetingelserne  og miljøet.  Om  disse  mål  kan 
realiseres  afhænger  i høj  grad  af den  økonomiske 
udvikling,  og industripolitikken  må derfor  skabe  de 
bedst  mulige  forudsætninger  for en kvalitativ  forbed-
ring og forøgelse  af den  økonomiske  vækst. 
Efter  Udvalgets  mening  skal  industripolitikken  forstås 
som et samlebegreb  omfattende  de foranstaltninger, 
der er nødvendige  for  at styrke  den  europæiske 
industris  konkurrenceevne  og kvantitative  og kvalita-
tive produktivitet  gennem  en rational  sammenstilling 
og en — fra hele  erhvervslivets  side  — bedst  mulig 
anvendelse  af de disponible  produktionsmidler.  Dette 
var også  kommet  til udtryk  i Kommissionens  grund-
læggende  memorandum.  Alligevel  forekommer  det 
nødvendigt,  at Kommissionen  fastsætter  prioriteter 
for at kunne  opnå  virkelige  fremskridt.  Derfor 
begrænser  Kommissionen  sig hovedsageligt  til i sin 
meddelelse  af 3. maj  1973  at skabe  de manglende 
faktorer  for et fælles  industrielt  grundlag  for Europa. 
I overensstemmelse  hermed  opereres  der  i Kommis-
sionens  meddelelse  med  foranstaltninger  og initiativer, 
som i første  række  sigter  mod  at fjerne  hindringerne 
for gennemførelsen  af Fællesskabets  industripolitik. 
Med  henblik  på realiseringen  af ovennævnte  kvalita-
tive mål,  er det  for  EOFs  videre  udvikling  særlig 
vigtigt  at fremme  en fremtidsorienteret  teknologisk 
udvikling  inden  for  industrien,  at omstille  de krise-
ramte  industrier  samt  at opnå  den  størst  mulige  lige-
vægt  i den  økonomiske  vækst  på de  forskellige 
områder. 
Der må  tages  hensyn  til den  snævre  sammenhæng 
mellem  regional-  og industripolitik,  når  de enkelte 
aktioner  skal  udformes  og gennemføres. 
De til dels  ret forskellige  foranstaltninger,  der  for 
tiden  anvendes  i den  sektorbestemte  strukturpolitik  i 
de enkelte  lande,  fører  til konkurrencefordrejninger, 
som forhindrer,  at der sker  den  bedst  mulige  arbejds-
deling  i erhvervslivet  som  helhed,  og at industriens 
produktivitet  forøges.  Udvalget  findet  det  derfor 
påkrævet,  at der  på fællesskabsplan  foretages  en 
samordning  af de forskellige  landes  strukturpolitik. 
(*) EFT  nr. C 59 af 11.  6. 1971,  s. 9. Denne  politik  må  i tiltagende  grad  suppleres  med 
fællesskabsforanstaltninger.  Dette  må dog  ikke,  som 
Kommissionen  ganske  rigtigt  konstaterer  (pkt.  8) 
fører  til en enhedspolitisk  styrelse  af Fællesskabets 
institutioner.  Man  må  imidlertid  heller  ikke  søge  at 
holde  fast  ved  forældede  strukturer.  Tværtimod 
gælder  det om  at lette  og fremme  de uomgængelige 
forandringer,  som  på grund  af den  videnskabelige  og 
tekniske  udvikling  bliver  nødvendige  i et stadigt 
hurtigere  tempo.  En effektiv  konkurrence  inden  for 
Fællesskabet  og over  for tredjelande  skal  danne  grund-
laget  for en dynamisk  udvikling  af strukturerne  inden 
for industrien.  Hvis  denne  omstillings-  og tilpasnings-
proces  får konsekvenser  for  beskæftigelsesniveauet, 
må der  træffes  passende  socialpolitiske  foranstalt-
ninger. 
I denne  sammenhæng  advarer  Udvalget  mod,  at man 
bevidst  støtter  dannelsen  af bestemte  virksomheds-
strukturer.  Hvis  udviklingen  skal  forløbe  harmonisk  i 
fremtiden,  er det tværtimod  særlig  vigtigt,  at der sker 
en sund  sideordning  af de forskellige  virksomheds-
størrelser.  Udvalget  finder  det  derfor  påkrævet,  at 
der tages  passende  hensyn  til de små  og mellemstore 
virksomheders  interesser  inden  for  rammerne  af 
industripolitikken. 
Der kan  imidlertid  kun  føres  en dynamisk  struktur-
politik  på fællesskabsplan,  hvis  der skabes  indenrigs-
markedslignende  forhold  inden  for  EØF.  Desuden 
kan der  først  udvikle  sig europæiske  virksomheds-
enheder  og industristrukturer  i et ensartet  investerings-
og afsætningsområde.  Derfor  stiller  Udvalget  sig bag 
Kommissionens  bestræbelser  på hurtigst  muligt  at 
fjerne  de endnu  eksisterende  tekniske,  retlige,  skatte-
mæssige  og administrative  hindringer  for samhandelen 
og samarbejdet  mellem  virksomhederne.  Udvalget  er 
af den  opfattelse,  at en stærkere  politisk  vilje  til 
fællesskabsløsninger  og  Rådets  tiltagende  flertals-
beslutninger  i vid udstrækning  ville  fremme  beslut-
ningstagningen  på fællesskabsplan. 
Udvalget  understreger  den  betydning,  som  det  også 
som en forudsætning  tillægger  gennemførelsen  af den 
økonomiske  og  monetære  union  også  inden  for 
rammerne  af industripolitikken.  Forskelle  mellem 
medlemsstaternes  økonomiske  strukturer,  konjunk-
turudvikling  samt  spekulative  kapitalbevægelser  fører 
til paritets  ændringer,  kontrol  med  kapitalbevægelser 
og valutarestriktioner.  Dette  skader  den  frie  handel, 
og er på langt  sigt  uforenelig  med  det fælles  marked. 
De bidrager  til,  at de europæiske  virksomheders 
investeringsbeslutninger  og andre  langsigtede  dispo-
sitioner  ikke  orienterer  sig efter  det større  marked. 
Udvalget  går kraftigt  ind for,  at alle  parter  viser  sig 
rede til at gøre  virkelige  fremskridt  ved gennemførelsen 
Nr. C 115/10 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
af den  økonomiske  og monetære  union,  således  at 
Fællesskabet  som  planlagt  kan  indtræde  i slutfasen 
i året  1980.  I afdelingen  for økonomiske  og finansielle 
anliggender  drøfter  man  for  tiden  forudsætningerne 
for opbygningen  af den  økonomiske  og monetære 
union. 
B. SÆRLIGE  BEMÆRKNINGER 
I. Fjernelse  af de tekniske  hindringer  for  handelen 
De indbyrdes  forskellige  retsforskrifter  og normer, 
der eksisterer  i de enkelte  EF-medlemsstater,  vanske-
liggør  samhandelen  og konkurrencen.  At fjerne  disse 
hindringer  er en af de væsentligste  forudsætninger  for, 
at der  kan  opstå  et indenrigsmarked  i Fællesskabet. 
Udvalget  går  derfor  ind  for,  at man  fremskynder 
arbejdet  med  at fjerne  de retlige  og tekniske  hindringer 
for handelen.  I denne  sammenhæng  henviser  Udvalget 
til sin  udtalelser  om  det  almindelige  program  for 
fjernelsen  af de tekniske  hindringer  for  handelen 
samt  om tillægsprogrammet. 
Udvalget  bifalder  den omstændighed,  at Kommissionen 
vil tage  hensyn  til beskyttelsen  af mennesker  og miljø 
ved fjernelsen  af de tekniske  hindringer  for handelen. 
Udvalget  mener  imidlertid,  at man  også  må  drage 
omsorg  for at beskytte  forbrugeren  mod  vildledning 
eller bedrag.  Forbrugeren  skal  i forstærket  grad 
inddrages  i arbejdet  med  at fjerne  de tekniske  hind-
ringer  for handelen.  Det  ved  Kommissionen  oprettede 
forbrugerkontor  kan  tænkes  at udgøre  et første 
skridt  i denne  retning. 
Udvalget  henleder  Kommissionens  opmærksomhed 
på, at der er udeladt  en række  levnedsmiddeldirektiver 
i den  tidsplan  for fjernelsen  af de tekniske  hindringer 
for handelen,  som  er opstillet  i bilaget  til meddelelsen. 
Ad 12 
Kommissionens  bestræbelser  på i forbindelse  med 
fjernelsen  af de tekniske  hindringer  at undgå  en 
forringelse  af det  varierede  vareudbud,  som  nu 
tilbydes  forbrugeren,  må bifaldes. 
Under  alle  omstænndigheder  ville  det være  hensigts-
mæssigt,  om  Kommissionen  drøftede  de nødvendige 
og mulige  ordninger  med  alle  parter  som  f. eks. 
industri,  handel,  håndværk  og forbruger.  Forbrugeren 
er interesseret  i, at fjernelsen  af de tekniske  hindringer 
for handelen  mellem  medlemsstaterne  nu også  kom-mer^tilfat  indebære  virkelige  fordele.  Denne  interesse 
bliverjpmødekommet  gennem  bestræbelserne  på at 
indføre  fælles  normer  for  bestemte  produkter,  som 
sætter  forbrugeren  i stand  til at opnå  et bedre  overblik 
over markedet,  og som  også  kan  tænkes  at indebære 
omkostningsfordele  for producenterne  selv. 
Udvalget  bifalder  Kommissionens  målsætning,  hvoref-
ter de vigtigste  og alvorlige  tekniske  hindringer  for 
handelen  skal  fjernes  i løbet  af de kommende  fem 
år. På baggrund  af de hidtidige  erfaringer  må man 
imidlertid  spørge  sig selv,  om  de vedtagelsesfrister, 
der er fastsat  i bilag  2 til 7, skal  overholdes  — alene 
på grund  af det store  omfang  of de tekniske  vanskelig-
heder.  Under  alle  omstændigheder  må man  fastsætte 
enkle  og smidige  harmoniseringsløsninger;  også  af 
denne  grund  bør  direktiverne  kun  indeholde  målet 
for beskyttelsen  af de grundlæggende  fordringer,  mens 
enkelthederne  kunne  gennemføres  af de kompetente 
selvstyrende  organer  — f. eks.  i form  af henvisninger 
til normer. 
Ad 14 
Udvalget  finder  det hensigtsmæssigt,  at Kommissionen 
fremskynder  de direktiver,  hvor  der  kun  er tale  om 
mindre  tekniske  vanskeligheder. 
Ad 15 
Udvalget  har ingen  principielle  indvendinger  mod  den 
fremgangsmåde,  der ligger  i den  såkaldte  »tilpasning 
til de tekniske  fremskridt«.  I betragtning  af de betyde-
lige økonomiske,  organisatoriske  og personalemæssige 
omkostninger,  som  nedsættelsen  af bestemte  udvalg 
ville medføre,  foreslår  det  dog,  at Kommissionen  i 
forstærket  omfang  støtter  sig  til de  europæiske 
standardiseringsorganisationers  resultater.  Hvad  angår 
høringen  af de berørte  erhvervsgrupper  ved  udarbej-
delsen  af de nødvendige,  tilpasningsforanstaltninger, 
henvises  til bemærkningerne  i ØSU-udtalelserne  i1) 
om det  almindelige  program  for  fjernelsen  af de 
tekniske  hindringer  og til det supplerende  program. 
Hvor  det kan  lade  sig gøre  med  fordel,  burde  Kom-
missionen  forankre  henvisningen  til normer  i direkti-
verne,  således  som  det allerede  er sket  i udkastet  til 
lavspændingsdirektivet  (Sml.  også  bemærkningerne  til 
punkt  12). 
Ad 16 
Udvalget  noterer  sig Kommissionens  forslag  om  at 
fremlægge  en årsberetning  om ændringer  og tilføjelser 
til den  oprindelige  tidsplan  efter  det  almindelige 
(J) EFT  nr. C 132  af 6. 12.  1968,  og Nr.  C 131  af 13.  12. 
1972. 
28. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 115/11 
program  og det supplerende  program.  I den  forbin-
delse  foreslår  det,  at man  overvejer,  om årsberetningen 
kunne  suppleres  med  anden  nyttig  dokumentation, 
f. eks.  en årlig  situationsrapport  om  direktivarbejdet 
på alle  Fællesskabets  officielle  sprog  (vedtagne  direk-
tiver  med  angivelse  af datoen  og stedet  for  offent-
liggørelsen;  endnu  ikke  vedtagne  direktiver  med 
angivelse  af supplerende  enkeltheder,  som  f. eks. 
hvilke  dele  af proceduren,  der endnu  står  tilbage  for 
vedtagelsen  osv).  Frem  for  alt burde  der endvidere 
gives  meddelelse  om,  hvorvidt  de nationale  tilpas-
ningsforanstaltninger  er blevet  truffet  i de enkelte 
lande  i rette  tid og på rette  vis. 
Ad 17 
Det forekommer  vigtigt,  at alle  hindringer  for  han-
delen  med  særlige  lægemidler  mellem  medlemsstaterne 
bliver  fjernet  hurtigst  muligt.  I den  forbindelse  hen-
viser  Udvalget  til, at den  frie  varebevægelse  heller  ikke 
er gennemført  i andre  sektorer. 
II. Gradvis  og effektiv  åbning  af markederne  for 
offentligt  og delvis  offentligt  køb  og salg  i fællesskabet 
Udvalget  bifalder  målsætningen  med  en gensidig, 
gradvis  åbning  af og given  adgang  til markederne  for 
offentligt  køb  og salg.  Dette  indebærer  konkret,  at 
virksomheder  fra  medlemslandene  i alle  EØF-stater 
får fri adgang  til offentligt  køb  og salg,  og der  må 
skabes  en række  ensartede  regler  for fremgangsmåden 
ved offentlige  licitationer.  I byggesektoren  er dette 
allerede  sket  med  samordningsdirektivet,  mens  et 
tilsvarende  direktiv  for  leverance-sektoren  endnu 
ikke er blevet  vedtaget.  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  er af den  opfattelse,  at samordningsdirektivet 
om offentlige  leveringskontrakter  hurtigst  muligt  bør 
vedtages  under  hensyntagen  til dets  tilskyndelse  dertil. 
Samtidig  må  harmoniseringen  af de enkeltstatslige 
systemer  for  normer  og  tekniske  bestemmelser 
fremskyndes.  På grundlag  af de erfaringer,  som  er 
indvundet  ved  samordningen  af licitationsproceduren, 
kunne  der så ske  en videregående  standardisering. vigtigt  at nedbryde  de psykologiske  og historiske 
hindringer  for  også  at skabe  et internt  marked  for 
offentlige  indkøb.  Det  må  være  en forudsætning 
herfor,  at alle  medlemsstater  i Fællesskabet  ikke  blot 
atter  og  atter  understreger  den  politiske  vilje  til 
europæisk  integration,  men  også  omsætter  den  i 
praktiske  beslutninger  til videreudvikling  af Fælles-
skabet. 
Foruden  administrative  vanskeligheder  skal  forklarin-
gen på den  utilfredsstillende  udveksling  af varer  og 
tjenesteydelser  »i den  offentlige  sektor«  også  søges  i 
den omstændighed,  at medlemsstaternes  regeringer 
hyppigt  anvender  de offentlige  licitationer  som  et 
middel  i deres  nationale  konjunktur-  og struktur-
politik.  Så længe  der på den  måde  ikke  bliver  ført  en 
ensartet  økonomisk  politik  inden  for  Fællesskabet, 
udebliver  gensidigheden  og dermed  også  integrations-
mulighederne. 
Det er en vigtig  forudsætning  for  integrationen  af 
markederne  for offentligt  køb  og salg,  at man  kan 
foretage  en virkelig  sammenligning  af tilbudene.  Den 
omstændighed,  at harmoniseringen  af skatter,  teknik 
ret langt  fra  er gennemført,  og at statsstøtten  til 
forskning  og udvikling  varierer  fra  land  til land, 
bevirker,  at beregningsgrundlaget  for konkurrerende 
inden-  og udenlandske  tilbudsgivere  bliver  forskelligt 
og derfor  ikke  altid  sammenligneligt.  Hvis  der virkelig 
blev gennemført  en liberalisering  af de offentlige 
licitationer,  ville  det også  blive  muligt  at udnytte  de 
tekniske  fremskridt  bedre. 
Udvalget  er af den  opfattelse,  at der i forbindelse  med 
liberalisering  af offentlige  indkøb,  samordning  og 
licitationsprocedurerne  og den  i denne  forbindelse 
nødvendige  harmonisering  af skatterne  og de nationale 
systemer  for  normer  og tekniske  bestemmelser  til-
stræbes  en så vidtgående  forenkling  som  muligt,  som 
ville lette  små  og mellemstore  virksomheders  adgang 
til disse  ordrer. 
Udvalget  finder  det  absolut  nødvendigt,  at man  kor-
rigerer  eventuelle  ugunstige  virkninger  af åbningen 
af markederne  for offentlige  indkøb  på beskæftigelses-
situationen  ved  hjælp  af egnede  foranstaltninger,  og 
at disse  i givet  fald  iværksættes  hurtigt. 
Udvalget  deler  Kommissionens  opfattelse,  at der  for 
den faktiske  åbning  af markederne  for offentligt  køb 
og salg  foruden  de manglende  juridiske  forudsætninger 
består  en række  hindringer  af psykologisk  og historisk 
art. Kommissionen  bør  dog  ikke  undervurdere  virk-
ningen  af de allerede  gennemførte  eller  planlagte 
normative  foranstaltninger.  Men  derforuden  er det Ad 19 
Udvalget  er som  Kommissionen  af den  opfattelse,  at 
det på visse  områder  kan  føre  til en omkostnings-
besparende  seriefabrikation,  hvis  man  åbner  marke-
derne  for offentligt  køb  og salg.  På nuværende  tids-
punkt  er seriefabrikation  iøvrigt  allerede  muligt  for 
Nr. C 115/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
en række  virksomheder,  især  hvis  de ikke  blot  leverer 
til det nationale  marked,  men  også  til tredjelande. 
Seriefabrikation  i stor  målestok  kan  uden  tvivl  give 
driftsøkonomiske  fordele.  Men  for at små  og mellem-
store  virksomheder  kan  have  mulighed  for at deltage 
i offentlige  licitationer,  bør  licitationerne,  for så vidt 
det er teknisk  og økonomisk  forsvarligt,  fastsætte  en 
mulighed  for opdeling  i lodder  og for overtagelse  af 
priser.  Liberaliseringen  og  harmoniseringen  af de 
offentlige  licitationer  bør  ikke  føre  til, at fremstillin-
gen af særskilte  produkter,  med  hvilke  netop  også 
små og mellemstore  virksomheder  tilfredsstiller  beho-
vet på markedet,  går i stå. 
Ad 20 
Udvalget  kunne  tænke  sig at få oplyst,  hvilket  juridisk 
grundlag  Kommissionen  agter  at basere  sine  »sideord-
nede,  supplerende  forholdsregler«  på. 
Ad 21 
Udvalget  anmoder  Kommissionen  om at skabe  klarhed 
over,  om og hvilket  omfang  de tre EØF-direktiver  om 
offentlige  licitationer,  der allerede  er trådt  i kraft,  er 
blevet  indført  i de enkelte  medlemsstater. 
»Rådets  direktiv  af 26.  juli  1971  om  ophævelse 
af restriktionerne  i den frie  udveksling  af tjeneste-
ydelser  inden  for offentlige  byggeordrer  og offent-
lige byggeordrer,  som  tildeles  ordretageren  over 
dennes  agenturer  eller  filialer«; 
»Rådets  direktiv  af 26. juli  1971  om samordning 
af fremgangsmåden  for offentlige  licitationer  inden 
for byggeri«; 
»Kommissionens  direktiv  af 17.  december  1969 
om vareleverancer  til staten,  dens  lokalmyndig-
heder  og  de  øvrige  offentligretlige  juridiske 
personer«. 
Ad 22 
Forslaget  til Rådets  direktiv  om  samordning  af 
fremgangsmåden  for offentlig  indhentning  af tilbud 
på leverancer,  der  udgør  en udvidelse  af liberalise-
ringsdirektivet,  indeholder  bestemmelser,  der  i vidt 
omfang  løber  parallelt  med  samordningsdirektivet 
for offentlige  byggeordrer.  Udvalget  håber  derfor,  at 
forslaget  bliver  vedtaget  af Ministerrådet  inden 
udgangen  af dette  år. Ad 23 
Efter  Udvalgets  mening  ville  det være  forbundet  med 
store  vanskeligheder  at lade  »delvis  offentligt«  køb 
og salg,  som  til dels  kan  nå et betragteligt  omfang, 
være  generelt  omfattet  af de offentlige  licitationer, 
alene  fordi  disse  virksomheders  juridiske  udformning 
varierer  fra  medlemsstat  til medlemsstat.  Kommis-
sionen  har  dog  allerede  på et tidligere  tidspunkt 
bebudet  særlige  direktiver  for de offentlige  trafikvirk-
somheder  og de virksomheder,  som  varetager  energi-
og vandforsyningen.  Udvalget  går  ind  for  frem-
læggelsen  af disse  supplerende  direktiver,  som  kom-
mer til at omfatte  en væsentlig  del  af de »delvis 
offentlige«  ordregivere.  De  erfaringer,  som  bliver 
indhøstet  i forbindelse  med  udformningen  og gennem-
førelsen  af disse  direktiver,  ville  på et senere  tidspunkt 
lette undersøgelsen  af den  samlede  problemstilling 
omkring  de offentlige  virksomheder  og »de  virksom-
heder,  som  det  påhviler,  at yde  tjenester  af almen 
økonomisk  interesse«. 
Ad 25 
Efter  Udvalgets  mening  burde  Kommissionen  først 
og fremmest  aktivere  de rådgivende  udvalg,  som 
allerede  er nedsat  eller  planlagt  i samordnings-
direktiverne. 
Der er allerede  på nuværende  tidspunkt  en betydelig 
kontakt  mellem  de offentlige  ordregivere  og erhvervs-
virksomhederne.  Hvis  Kommissionen  ved  hjælp  af de 
eksisterende  direktiver  får afskaffet  diskrimineringen  af 
udenlandske  tilbudsgivere,  vil disse  kontakter  også 
automatisk  blive  intensiveret  i det internationale  øko-
nomiske  samkvem.  Udvalget  finder  det  betænkeligt, 
hvis man  påtænker  at skabe  en slags  »overnationalt 
agentur«  for de offentlige  indkøb. 
Ad 27 
Udvalget  bifalder  Kommissionens  forslag  om at frem-
skaffe  egnede  hjælpemidler,  som  gør  det  muligt  at 
opnå  nøjagtige  statistiske  oplysninger  og ikke  blot 
overslag  over  situationen  i forbindelse  med  frigørelsen 
af markedet  for offentlige  køb  og salg. 
Ad 28 
Der er i dag et meget  snævert  internationalt  samarbejde 
på områder  af umiddelbar  fælles  interesse,  især  inden 
for jernbanevæsen  og telekommunikation.  De talrige 
eksisterende  organer  rækker  til dels  ud over  Det  euro-
pæiske  Fællesskabs  område.  Det forekommer  hensigts-
mæssigt,  at også  Kommissionen  yder  støtte  til en sam-
ordning  af de forskellige  nationale  og internationale 
aktiviteter.  De erfaringer,  som  allerede  i betydeligt 
omfang  er indhøstet  af de forskellige  internationale 
organisationer,  viser  at velfunderede,  konkrete  under-
28. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 115/13 
søgelser  af de eksisterende  tekniske  integrationsmulig-
heder  er mere  effektive  end teoretiske  målsætninger. 
I sammenhæng  med  områderne  inden  for den  offent-
lige tjeneste  tales  der  om  oprettelsen  af »europæiske 
selskaber«.  I den  forbindelse  burde  Kommissionen  op-
lyse,  hvilken  form  og intern  struktur  den  forestiller 
sig disse  selskaber  skal  have. 
III. Foranstaltninger  til fremme  af konkurrencedygtige 
virksomheder  på europæisk  plan 
Udvalget  bifalder  Kommissionens  målsætning,  hvor-
efter  de endnu  eksisterende  retslige  og skattemæssige 
hindringer  for dannelsen  af europæiske  virksomheds-
enheder  skal  fjernes  hurtigst  muligt.  Det  erklærer  sig i 
denne  forbindelse  enig  i den  opfattelse,  at det fortsat 
må være  overladt  til den  enkelte  virksomhed  at træf-
fe afgørelse  om  virksomhedsstørrelse-  og  struktur 
inden  for lovens  rammer.  Foranstaltninger  med  hen-
blik på at fjerne  hindringer  for koncentration  må sup-
pleres  med  tilsvarende  foranstaltninger  til fremme  af 
konkurrencen. 
Ad 29 
Udvalget  stiller  sig  bag  Kommissionen,  når  denne 
konstaterer,  at den  vil supplere  skabelsen  af de bedst 
mulige  rammebetingelser  for dannelsen  af europæiske 
virksomhedsenheder  med  en forstærket  kamp  mod 
kartellerne  og bestræbelserne  på at hindre  misbrug  af 
markedsdominans. 
Udvalget  er af den  mening,  at konkurrencens  styrke 
og effektivitet  kan være  betinget  af, at virksomhederne 
er af international  karakter;  dette  gælder  dog  ikke 
generelt.  Hvadenten  konkurrencen  finder  sted  mellem 
nationale  eller  internationale  virksomheder,  er dens 
effektivitet  helt  betinget  af, at der bliver  skabt  et ægte 
fællesmarked  med  fri bevægtelighed  for varer,  perso-
ner og kapital. Virksomhedssammenslutninger  kan  og bør  føre  til 
strukturforbedringer,  som  på en gang  er i samfunds-
økonomisk  og i de beskæftigedes  interesse.  Det  kan 
imidlertid  tænkes,  at omstruktureringen  i første  om-
gang  får negative  følger  for de arbejdstagere,  der er 
beskæftiget  på selve  virksomhederne,  f.eks.  når  der 
bliver  tale  om hel eller  delvis  nedlæggelse  af virksom-
heder.  Kommissionen  må i særlig  grad  være  opmærk-
som på disse  problemer.  Ved  Kommissionens  general-
direktorat  V er der allerede  for et stykke  tid siden  blevet 
nedsat  en  regeringsekspertgruppe,  der  beskæftiger 
sig med  disse  problemer. 
Ad 32 
Udvalget  ville  gerne  have  oplyst,  hvad  Kommissionen 
forstår  ved  »tilnærmelse«  af selskabsretten.  I EØF-
traktatens  artikel  54, stk.  3 g) tales  kun  om  samord-
ning  af selskabsretten. 
Ad 34 
Udvalget  bifalder  Kommissionens  bestræbelser  på at 
fremskynde  harmoniseringen  af selskabsretten.  Ud-
valget  har  allerede  udtalt  sig om forslagene  til direk-
tiver  om stiftelse  og fusion  af aktieselskaber  samt  om 
disses  kapital  og om kapitalselskabers  årsregnskaber. 
Det forbereder  for  tiden  en udtalelse  om  struktur-
direktivet. 
Udvalget  er af den  opfattelse,  at harmoniseringen  af 
GmbH-  og  andelsselskabsretten  må  gennemføres 
uden  standsning. 
I den  forbindelse  må man  drage  omsorg  for,  at der 
ved samordningen  af disse  retsformer  bliver  taget 
hensyn  til de små  og mellemstore  virksomheders  sær-
lige karakteristika,  og at der ikke  bliver  lagt  hindringer 
i vejen  for disse  selskabers  stiftelse  og liv. 
Ad 30 
Udvalget  er af den  opfattelse,  at der  på fællesskabs-
plan  må skabes  en virksom  beskyttelse  mod  virksom-
hedssammenslutninger,  hvor  disse  udgør  en trussel 
mod  konkurrencens  effektivitet. 
Udvalget  vil komme  ind på de nærmere  enkeltheder  i 
forbindelse  med  diskussionen  af Kommissionens  for-
ordningsforslag  om indførelse  af en europæisk  kontrol 
med virksomhedssammenslutninger. Ad 35 
Under  henvisning  til Udvalgets  udtalelse,  som  blev 
fremsat  i oktober  1972,  går det ind for,  at Rådet  hur-
tigst  muligt  træffer  beslutning  om en vedtægt  fra det 
europæiske  aktieselskab.  Hvis  Kommissionen  ændrer 
holdning  hertil  må ØSU  høres  på ny. Dette  ville  også 
give repræsentanter  fra Fællesskabets  tre nye  medlems-
stater  lejlighed  til at tage  stilling  til dette  problems 
kompleks. 
Nr. C 115/14 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
Desuden  går  Udvalget  ind  for,  at man  skaber  yderli-
gere en EF-virksomhedsretsform,  som  skal  modsvare 
de små  og mellemstore  virksomheders  behov. 
Ad 36 
Kommissionen  er af den  opfattelse,  at også  arbejds-
tagernes  medvirken  er af den  største  betydning  for det 
europæiske,  økonomiske  og sociale  fællesskab,  som 
nu er ved  at opstå.  I denne  ånd  bifalder  Udvalget  tan-
ken om,  at arbejdstagerne  bliver  holdt  underrettet  om 
vilkårene  for  virksomhedernes  drift  og udvikling  og 
inddraget  i de pågældende  beslutningsprocesser  på 
hensigtsmæssig  måde.  Disse  måder  må også  være  af-
hængige  af de pågældende  virksomheders  størrelse  og 
struktur.  I denne  sammenhæng  skal  ØSU  henvise  til 
de redegørelser  herfor,  som  er indeholdt  i dets-udtalelse 
(1) om  vedtægten  for  det  europæiske  aktieselskab 
fra oktober  1972,  samt  til den  omstændighed,  at Ud-
valget  for tiden  har en udtalelse  om det femte  direktiv 
om samordning  af selskabsretten  under  udarbejdelse. 
Ad 38 
Udvalget  peger  på de juridiske  og praktiske  betænke-
ligheder,  som  Udvalget  gav udtryk  for i sin udtalelse(2) 
om udvidelsen  af det  fælleseuropæiske  virksomheds-
begreb  på det ikke-atomare  område,  selvom  det sam-
tidig  godkendte  Kommissionens  målsætninger. 
Hvad  angår  selskabsretten  og  harmoniseringen  af 
denne,  er det et spørgsmål,  om det ikke  ville  være  mest 
hensigtsmæssigt  at slå fast  en gang  for  alle,  hvilke, 
mål man  søger  at nå. Hvis  der  stadig  diskuteres  nye 
restformer  for samarbejde  mellem  virksomheder,  op-
står der i stigende  grad  fare  for forvirring.  Foruden  den 
traditionelle  selskabsret  og harmoniseringen  af denne, 
samt  skabelsen  af en ny europæisk  selskabsret,  skulle 
man skabe  en særlig  retsform  til fremme  af et tids-
begrænset  samarbejde  med  bestemte  mål  for  øje  og 
udforme  dennes  vedtægter  på passende  måde. 
Ad 39 
Udvalget  går  ind  for,  at man  hurtigst  muligt  indgår 
den aftale  om  internationale  virksomhedssammen-
slutninger,  som  har  været  drøftet  gennem  længere  tid, 
og at man  hurtigst  muligt  ratificerer  fremgangsmåden 
ved udstedelse  af europæiske  patenter  og indfører 
et EØF-patent,  som  medfører  en betydelig  forenkling 
og okønomisk  lettelse  for virksomhederne. Udvalget  går  ind  for,  at den  overenskomst  om  den 
internationale  fusion  af selskaber,  der længe  har været 
forhandlet  om,  snarest  muligt  afsluttes  og ratificeres. 
Ad 40 
Udvalget  er enig  med  Kommissionen  i, at de finans-
politiske  hindringer  udgør  en alvorlig  bremse  på om-
struktureringen  af virksomhederne  over  grænserne, 
og at de må fjernes  hurtigst  muligt. 
Ad 41 
Udvalget  går  ind  for,  at man  hurtigst  muligt  liberali-
serer  kapitalbevægelserne  inden  for  EØF.  Hvis  man 
gik over  til kun  at anvende  den  bestående  kontrol  med 
kapitalbevægelserne  over  for  tredjelande,  ville  det 
være  et første  skridt  i denne  retning.  Den  videregående 
liberalisering  skulle  ske  inden  for  rammerne  af ud-
bygningen  til den  økonomiske  og valutariske  union, 
hvor  man  bør  stræbe  mod  at gøre  så hurtige  frem-
skridt  som  muligt. 
Ad 42 
Udvalget  bifalder,  at Kommissionen  tager  de små  og 
mellemstore  virksomheders  problemer  op i sammen-
hæng  med  industripolitikken.  Det  er af den  opfattelse, 
at der  også  burde  tages  større  hensyn  til disse  virk-
somheders  interesser  på andre  områder  (f.eks.  offent-
lige indkøb)  og ved  deltagelse  i udviklingskontrakter 
med Fællesskabet  (3) De finansielle  midler  hertil  må 
afpasses  efter  denne  målsætning. 
Kommissionen  har  for  nylig  oprettet  et kontor  til 
fremme  af samarbejdet  mellem  virksomheder.  Når 
dette  kontor  er nået  ud over  begyndelsesstadiet,  ville 
det være  af interesse,  om man  ikke  blot  kom  i besid-
delse  af talmateriale  vedrørende  dets  virksomhed, 
men også  af oplysninger  om de indhøstede  erfaringer. 
En vigtig  form  for samarbejde  mellem  virksomheder 
af alle  størrelser  er levering  til videre  forarbejdning. 
Derfor  bør  det undersøges,  om det er muligt  senere  at 
udvide  virkeområdet  for kontoret  til fremme  af sam-
arbejdet  mellem  virksomheder.  Dette  kontor  synes 
særlig  velegnet  til at arbejde  til fremme  for leverandør-
virksomhed.  Dets  arbejdsområde  burde  derfor  ud-
vides  tilsvarende. 
Ad 44 
Udvalget  bifalder  i princippet  ideen  om at fremme  til-
vejebringelsen  af en fremgangsmåde  for finansiering 
O EFT  nr. C 131  af 13. 12. 1972,  s. 32. 
(2) EFT  nr. C 131  af 13. 12. 1972,  s. 15. (3) EFT  nr. C 69 af 28. 8. 1973. 
28. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 115/15 
med risikovillig  kapital,  eftersom  de små  og mellem-
store  virksomheders  forholdvis  ringe  egenkapital-
basis  giver  anledning  til betydelige  vanskeligheder. 
Før dette  spørgsmål  kan behandles  mere  indgående,  er 
det dog  nødvendigt  med  mere  detaljerede  oplysninger 
om målsætning  og fremgangsmåde. 
V. Områder  med  særlige  problemer  — teknologisk 
førende  industrier  og industrier 
i krisetilstand 
Udvalget  skal  endnu  engang  give  udtryk  for det syns-
punkt,  at en effektiv  konkurrence  udgør  den  grund-
læggende  forudsætning  for en dynamisk  tilpasning  og 
fornyelse  af de industrielle  strukturer.  For  at undgå 
eventuelle  konkurrencefordrejninger  må de nationale 
foranstaltninger  samordnes  hurtigst  muligt.  Såfremt 
det f.eks.  af tekniske  grunde  ikke  er muligt  at gennem-
føre en effektiv  konkurrence,  eller  såfremt  man  af 
hensyn  til sikringen  af råstofforsyningen  ikke  stræber 
mod  dette,  bør man  finde  en fællesskabsramme  for de 
planlage  aktioner.  I den forbindelse  tillægger  Udvalget 
det særlig  betydning,  at man  fremmer  den teknologiske 
udvikling. 
På den anden  side  bør man  med  industripolitikken  hel-
ler ikke  begrænse  sig til at afhjælpe  krisesituationer, 
men man  bør  bestræbe  sig på at afværge  krisesitua-
tioner  i rette  tid. I denne  forbindelse  må der tages  pas-
sende  hensyn  til de mål,  der er nævnt  under  punkt  4, 
forbedring  af livets  kvalitet,  arbejdsvilkårene  og mil-
jøet. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  behandler  for tiden 
i en studie  de små  og mellemstore  virksomheders  situa-
tion.  Så snart  denne  studie  er vedtaget,  bør de konklu-
sioner  og krav,  som  bliver  fremsat  i den,  optages  i den 
planlagt  industrielle  og teknologiske  politik. 
Ad 46 
Udvalget  er af den  opfattelse,  at en bedre  orientering 
af virksomhederne  om de data,  som  er af særlig  betyd-
ning  for  deres  investeringsbeslutninger,  ville  forøge 
markedsgennemsigtigheden.  Det  nærer  derimod  prin-
cipielle  betænkeligheder  ved  en forudgående  under-
retning  om  planlagte  investeringer.  En sådan  frem-
gangsmåde  kunne  ganske  vist være  fordelagtig  for den 
enkelte  virksomhed,  men  rummer  samtidig  fare  for, 
at markedets  styringsfunktion  bliver  sat ud af spillet, 
navnlig  såfremt  den  fører  til en investeringsplan-
lægning.  Udvalget  er derfor  enig  med  Kommissionen, 
når denne  konstaterer,  at der må tages  hensyn  til »den 
frie konkurrence  og de berørte  virksomheders  beslut-
ningsfrihed«. Ad 47 
Udvalget  gør  opmærksom,  på, at den  fælles  handels-
politik  bør  give  lige  konkurrencebetingelser  for  de, 
europæiske  virksomheder  på tredjelandes  markeder. 
Ad 50 
Udvalget  understreger  nødvendigheden  af at samordne 
den sektorale  strukturpolitik  i Fællesskabets  med-
lemsstater.  Uens  foranstaltninger  på dette  område 
fører  til konkurrenceforvridninger,  der  stiller  sig 
hindrende  i vejen  for  en fornuftig  arbejdsfordeling 
og en større  produktivitet  i industrien. 
Ad 51 
Hvad  angår  Kommissionens  forslag  for  de enkelte 
økonomiske  sektorer  skal  det bemærkes,  at de er af 
særlig  interesse  for de erhvervskredse,  der  er repræ-
senteret  i Det  økonomiske  og sociale  Udvalg.  Den 
afdeling,  der  er kompetent  for  industrispørgsmål, 
lægger  derfor  vægt  på,  at disse  forslag  forelægges 
den, for  at give  den  lejlighed  til at undersøge  de 
problemer,  der opstår  i de enkelte  industrielle  sektorer. 
I denne  sammenhæng  må spørgsmålet  om fællesskabs-
organernes  kompetence  tillægges  særlig  betydning. 
I øvrigt  henviser  Udvalget  til, at nedbrydningen  af de 
tekniske  hindringer  spiller  en særlig  rolle  for de sek-
torer,  der er nævnt  af Kommissionen. 
V. Sammenhængen  mellem  industripolitikken  og 
andre  af fællesskabets  mål 
Industripolitikken  må efter  Udvalgets  mening  hverken 
ses eller  føres  isoleret;  den  er derimod  en del af den 
samlede  økonomiske  politik.  Udformningen  af indu-
stripolitikken  må være  i tråd  med  målsætningerne  på 
de andre  områder,  især  inden  for regionalpolitikken 
(også  omfattende  turisme)  og inden  for  landbrugs-, 
social-,  konkurrence-,  handels-  og  udviklingspoli-
tikken. 
Udvalget  påpeger  i denne  sammenhæng,  at det er af 
central  betydning  for Fællesskabets  videre  udvikling, 
at den  europæiske  regionalpolitik  bliver  gennemført 
med held.  Den  eksisterende  regionale  uligevægt  giver 
anledning  til store  vandringer,  som  er forbundet  med 
betydelige  økonomiske  og sociale  omkostninger,  der 
føjer  sig til de omkostninger,  som  forårsages  af over-
befolkningen  i de industrielt  set  mere  udviklede 
områder.  Derfor  må industripolitikken  synkroniseres 
med en fælles  regionalpolitiks  mål  og midler,  således 
at de interne  vandringer  kan  mindskes  på fornuftig 
Nr. C 115/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
måde  i løbet  af kort  tid ved  hjælp  af de økonomisk 
opsving  i grænseområderne  og  en  forbedring  af 
levevilkårene  i de industrielt  set  mættede  områder. 
I den  forbindelse  må man  imidlertid  drage  omsorg  for, 
at skabelsen  af nye  arbejdspladser  ikke  fører  til 
dannelsen  eller  opretholdelsen  af forældede  strukturer. 
Ad 53 
Udvalget  mener  ligesom  Kommissionen,  at man  til 
stadighed  må være  opmærksom  på de sociale  aspekter 
i de  områder,  hvor  omstillingsprocesserne  er af 
større  omfang,  således  at de nødvendige  forandringer 
kan gennemføres  på en socialt  acceptabel  måde. 
Udvalget  bifalder  Kommissionens  bestræbelser  på at 
gøre  arbejdsmarkedet  mere  overskueligt.  Dette  er betinget  af, at de nationale  statistikker  og de faglige 
kvalifikationer  kan  sammenlignes. 
Ad 56 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vil tage  særskilt 
stilling  til Kommissionens  forslag  om indførelse  af et 
fællesskabsgarantisystem  for  private  investeringer  i 
tredjelande. 
Udfærdiget  i Strasbourg,  den  29.  november  1973. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Vormand 
BILAG 
til udtalelsen  fra  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  ændringsforslag  blev  forkastet  under  forhandlingerne: 
Punkt  46 affattes  således: 
»Afdelingen  tilslutter  sig Kommissionens  opfattelse,  at grundigere  oplysninger  om  markeds-
prognoser  og investeringsprojekter  er nødvendige«. 
Begrundelse 
Det er nødvendigt  med  grundigere  oplysninger  for at forhindre,  at der opstår  områder  med  stærkt 
koncentreret  industri  samt  overproduktion  og for  at fremme  udviklingen  af tilbagestående 
områder  eller  områder  i tilbagegang. 
Resultat  af  afstemningen: 
Stemmer  for:  -  22, 
Stemmer  imod:  24, 
Undlod  at stemme:  '  9.