KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 01.12.1998 
KOM(1998)698 endelig udg. 
RAPPORT OM 
MULIGHEDERNE FOR AT FORBEDRE SAMMENLIGNELIGHEDEN AF 
STATISTIKKER TIL OVERVÅGNING OG VURDERING AF 
GENNEMFØRELSEN AF DEN EUROPÆISKE BESKÆFTIGELSESSTRATEGI 
UDARBEJDET MED HENBLIK PÅ DET EUROPÆISKE RÅD I WIEN 
(forelagt af Kommissionen) 

RAPPORT OM 
MULIGHEDERNE FOR AT FORBEDRE SAMMENLIGNELIGHEDEN AF 
STATISTIKKER TIL OVERVÅGNING OG VURDERING AF 
GENNEMFØRELSEN AF DEN EUROPÆISKE BESKÆFTIGELSESSTRATEGI -
UDARBEJDET MED HENBLIK PÅ DET EUROPÆISKE RÅD I WIEN 
Baggrund 
I november 1997 godkendte Det Europæiske Råd på sit ekstraordinære møde i Luxembourg 
1998-retningslinjerne for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik. Medlemsstaterne 
forpligtede sig bl.a. til at nå tre konkrete mål omfattende hele EU, nemlig tidlig aktivering 
af unge arbejdsløse og af voksne arbejdsløse samt lettelse af arbejdsløses adgang til 
uddannelse og efteruddannelseskurser. Medlemsstaterne opfordredes desuden til al 
fastlægge konkrete politiske målsætninger vedrørende de øvrige retningslinjer under 
hensyntagen til situationen i de enkelte lande. Det Europæiske Råd vedtog endvidere, at den 
europæiske beskæftigelsesstrategi skulle bygge på fælles indikatorer baseret på 
sammenlignelige statistiske oplysninger. 
I maj 1998 undersøgte Kommissionen, hvordan medlemsstaterne omsatte deres politiske 
forpligtelser til konkret handling i de nationale handlingsplaner. I sin meddelelse 
konkluderede Kommissionen, at "manglen på brugbare indikatorer med hensyn til landenes 
beskæftigelsespolitikker er en af de mindst tilfredsstillende sider af de nationale 
handlingsplaner", og at "manglerne især er ubelejlige i forbindelse med de tre operative mål 
på EU-plan." Medlemsstaterne blev indtrængende bedt om sammen med Kommissionen at 
gøre en fornyet indsats for at udarbejde sammenlignelige beskæftigelsesindikatorer både 
med hensyn til den samlede indsats og de politiske bestræbelser og resultaterne heraf. 
Det Europæiske Råd i Cardiff erkendte dette behov for at forbedre og tilpasse de 
beskæftigelses- og arbejdsmarkedsstatistikker, der anvendes til udarbejdelse af sådanne 
indikatorer på EU-plan. Det Europæiske Råd kom til følgende konklusion: 
'%)er er endvidere brug for en yderligere indsats for at definere sammenlignelige indikiitorxr tor 
fremskridt, hvor det er nødvendigt, samt for at sikre reet deltagelse fra arbejdsmarkedets parter. 
'Kommissionen har meddelt, at den-på (Det 'Europæiske !Råd i Wien vil forelægge en rapport om. 
hvordan man kgm forbedre sammenligneligheden af de statistiker, der anvendes på dette område." 
Denne rapport opfylder dette mandat. Den gør rede for de fremskridt, der er gjort indtil nu 
med at udarbejde et brugbart sæt indikatorer til at overvåge beskæftigelsesstrategien, den 
peger på de vigtigste af de opgaver, der skal tages fat på for at få forbedret 
sammenligneligheden af de beskæftigelses- og arbejdsmarkedsstatistikker, der skal 
anvendes til at udarbejde disse indikatorer, og den kortlægger de områder, hvor der skal 
gennemføres prioriterede foranstaltninger. 
Status over udarbejdelsen af beskæftigelsesindikatorer 
Siden vedtagelsen af retningslinjerne for beskæftigelsespolitikken i december 1997 er der 
sket fremskridt både på nationalt plan og på EU-plan med udarbejdelsen af fælles 
beskæftigelsesindikatorer. 
På EU-plan er der i Det Stående Udvalg for Beskæftigelse og Udvalget for Økonomisk 
Politik ved at blive opnået enighed mellem Kommissionen og medlemsstaterne om en 
række overordnede kriterier, som der skal tages hensyn til ved udarbejdelsen af sådanne 
fælles indikatorer. Der er kun tale om et begrænset antal indikatorer, og de skal være 
letlæselige, politisk relevante og gensidigt konsistente. Desuden skal sammensætningen af 
dette sæt af indikatorer blive stabil med tiden, men skal samtidig give mulighed for 
tilpasning til skiftende politiske behov, således som det er fastsat i beskæftigelsesstrategien. 
Endelig skal indikatorerne hovedsagelig baseres på statistiske kilder på EU-nivcau og kun, 
hvor det er nødvendigt, suppleres med oplysninger og data fra tilstrækkeligt 
sammenlignelige nationale kilder. 
Der skal være to kategorier af indikatorer: 
• Grundlæggende resultatindikatorer: indikatorer, som gpr det muligt at overvåge 
og danne sig et hurtigt overblik over de aktuelle tendenser på arbejdsmarkedet og 
anstille samlede grundlæggende landesammcnligninger med hensyn til de samlede 
resultatmål. Sættet af grundlæggende resultatindikatorer skal fungere som en slags 
hurtigvarslingsmekanisme til overvågning af medlemsstaternes fremskridt med 
hensyn til løsning af beskæftigelsesproblemet, og skal samtidig pege på stærke og 
svage aspekter af situationen i de enkelte lande samt vurdere, om medlemsstaterne 
nærmer sig identificerbare referencemål (benchmarks). 
• Politiske indikatorer: indikatorer, som gør det muligt at overvåge dels de enkelte 
medlemsstaters bestræbelser for at omsætte retningslinjerne for 
beskæftigelsespolitikken til national politik, dels de fremskridt, der er gjort med 
hensyn til at nå deres mål i henhold til retningslinjerne. Disse indikatorer vil i 
størst muligt omfang være kvantitative. 
Resultatindikatorer 
Udvalget for Beskæftigelses- og Arbejdsmarkedspolitikken har nedsat en ekspertgruppe, 
som er ansvarlig for det tekniske arbejde med at udarbejde fælles beskæftigelsesindikatorer. 
Allerede i juli 1998 vedtog ekspertgruppen et sæt grundlæggende resultatindikatorer til 
overvågning af de samlede resultater af beskæftigelsesstrategien i medlemsstaterne (jf. 
bilaget). Det drejer sig om ni indikatorer vedrørende beskæftigelse, arbejdsløshed og 
beskæftigelsesrelaterede økonomiske variabler, hver især opdelt efter køn. Dette sæt af ni 
grundlæggende resultatindikatorer er allerede blevet anvendt af Kommissionen i udkastet til 
den fælles beskæftigelsesrapport 1998 til at understøtte analysen af 
beskæftigelsessituationen i medlemsstaterne samt en sammenlignende vurdering af deres 
udgangsposition med hensyn til de bedste resultater i alle EU-lande. 
Soliditeten af dette første sæt af grundlæggende resultatindikatorer sikres ved, at de er 
baseret på et system af fælles metoder og definitioner, som er vedtaget på EU-plan af 
medlemsstaterne. Der er en række mangler med hensyn til den måde, hvoipå disse metoder 
og definitioner anvendes, og det er nødvendigt at disse mangler afhjælpes hurtigst muligt. 
Aktualiteten er blevet forbedret, navnlig hvad angår arbejdsstyrkeundersøgelsen, således at 
det nu er muligt at have rimeligt konsistente årlige data for alle medlemsstater ved 
udgangen af første kvartal af det følgende år. Forbedringen skyldes vedtagelsen af Rådets 
forordning 577/98 om gennemførelse af en kontinuerlig fællesskabsundersøgelse af 
arbejdsstyrken. Implementering af dette instrument i alle medlemsstaterne er 
forudsætningen for, at der i fremtiden kan leveres mere sammenlignelige, pålidelige og 
detaljerede beskæftigelsesdata i alle medlemsstaterne på kvartalsbasis. 
Et sådant sæt af grundlæggende indikatorer kan imidlertid hverken betragtes som 
udtømmende eller som værende uigenkaldeligt fastlagt. En fuldstændig vurdering af 
strategien og af gennemførelsen af de nationale handlingsplaner kræver en tilbundsgående 
analyse baseret på både kvalitativ information og kvantitative data ud over dem, som disse 
indikatorer leverer. Det vil være nødvendigt at inddrage mange datakilder både på nationalt 
plan og på EU-plan for at kunne gennemføre en fyldestgørende vurdering. Det kan ikke 
udelukkes, at der med tiden kommer andre indikatorer til, eller at der kommer indikatorer, 
som vil erstatte de nuværende, i takt med revisioner af EU-dækkende statistikker eller nye 
udviklinger i den europæiske beskæftigelsesstrategi. 
Politiske indikatorer 
I sit udkast til den fælles beskæftigelsesrapport 1998 henledte Kommissionen 
opmærksomheden på manglen af brugbare data til overvågning af beskæftigelses- og 
arbejdsmarkedspolitikken i medlemsstaterne. Denne mangel gør det f.eks. vanskeligt 
nøjagtigt at vurdere, i hvilket omfang medlemsstaterne opfylder de tre europæiske 
operationelle mål vedrørende bekæmpelse af ungdoms- og langtidsarbejdsloshed samt 
aktiveringsmålet på 20%. 
Der er imidlertid en voksende erkendelse blandt medlemsstaterne af, at fremskridt i 
gennemførelsen af disse retningslinjer skal vurderes på en transparent måde og så vidt 
muligt ved at bruge kvantitative indikatorer. Mange af medlemsstaterne har rapporteret om 
bestræbelser på at forbedre deres nationale statistiske systemer til overvågningsformål. 
Opmærksomheden har navnlig været rettet mod indsamling af strømdata om bevægelser 
væk fra og ind i langtidsarbejdsløshed, deltagelse i aktive foranstaltninger og identificering 
af målpopulationer. I visse tilfælde er de metoder, som de nationale arbejdsløshedsregistre 
anvender, ved at undergå en markant ændring. 
Ekspertgruppen under Udvalget for Beskæftigelses- og Arbejdsmarkedspolitikken er nu 
gået i gang med at opstille indikatorer til overvågning af de politiske foranstaltninger, isæt-
med hensyn til opnåelsen af de tre operationelle mål på EU-plan. Der er nedsat en lille 
taskforce af medlemsstater, som skal fremskynde drøftelserne på grundlag at et teknisk 
forarbejde, således at der kan udarbejdes et forslag, som kan behandles af Ekspertgruppen 
under Udvalget for Beskæftigelses- og Arbejdsmarkedspolitikken i begyndelsen af 1999. 
Dette er en ambitiøs opgave, som i nogle tilfælde kan betyde, at der skal ske en forbedring 
af kvaliteten af undersøgelserne, og at de nationale administrative kilder skal revideres for 
at lette brugen af registerbaserede oplysninger. 
Forbedring af sammenligneligheden af EU's beskæftigelses- og 
arbejdsmarkedsstatistik 
Siden vedtagelsen af 1998-retningslinjerne for beskæftigelsespolitikken i december 1997 
har der været klare fremskridt i udarbejdelsen af resultatindikatorer i EU. Det første sæt af 
ni grundlæggende resultatindikatorer er resultatet af arbejde udført af Eurostat og de 
nationale statistiske kontorer, som er gået ud på at sikre en acceptabel grad af 
sammenlignelighed af de statistiske oplysninger mellem medlemsstaterne, i det europæiske 
nationalregnskabssystem, i Fællesskabets arbejdsstyrkeundersøgelse og i den 
harmoniserede arbejdsløshedsstatistik. 
Selv om der er tale om tydelige fremskridt, er de klart utilstrækkelige til at opfylde 
behovene i forbindelse med den nye overvågning og vurdering af de nationale 
beskæftigelsespolitikker, som krævet på Luxembourg-topmødet. Der er stadig rig mulighed 
for at forbedre den nuværende EU-beskæftigelsesstatistik og andre relevante statistikker 
med henblik på at opnå en acceptabel standard med hensyn til politisk relevans, aktualitet 
og fuld sammenlignelighed mellem medlemsstaterne. 
Desuden må medlemsstaterne og Kommissionen sammen gøre fremskridt i udarbejdelsen af 
fælles politiske indikatorer, især til at overvåge de tre EU-dækkende kvantificerede mål 
vedrørende forebyggelse og aktivering. I de tilfælde hvor der endnu ikke foreligger 
sammenlignelige statistikker på EU-plan, er det nødvendigt at anvende oplysninger og data 
fra nationale undersøgelser eller registerbaserede kilder. Dette kræver betydelig 
gennemsigtighed og klarhed fra medlemsstaternes side for at sikre den størst mulige 
sammenlignelighed og dækning. 
De områder, hvor yderligere arbejde er påkrævet nu for at kunne løse de aktuelle problemer 
med sammenlignelighed eller dårlig kvalitet af data, er følgende: 
1. Beskæftigelse 
På EU-plan måles både beskæftigelsesudviklingen og -niveauet stadig på basis af 
statistikker, som ikke er tilstrækkeligt sammenlignelige medlemsstaterne imellem. På den 
ene side anvender de nationale statistiske kontorer forskellige begreber til at udarbejde de 
beskæftigelsestal, der leveres i det europæiske nationalregnskabssystem 
(fuldtidsækvivalenter i Italien og Nederlandene i modsætning til antal beskæftigede i andre 
EU-medlemsstater). 
For det andet giver den nuværende arbejdsstyrkeundersøgelse ikke i hver medlemsstat et 
godt mål for ændringer over tid: stikprøveplanen og rotationsmønstret sikrer ikke altid 
pålidelige beregninger af nettoændringen; desuden kan sammenligningen af 
beskæftigelsesdata vedrørende successive såkaldte «repræsentative» referenceperioder 
afspejle ejendommeligheder ved undersøgelsens referenceperioder og fordreje målingen af 
væksten i beskæftigelsen. 
Gennemførelsen af en kontinuerlig arbejdsstyrkeundersøgelsc i alle medlemsstaterne i 
overensstemmelse med Rådets forordning 577/98 vil betyde en væsentlig forbedring af den 
nuværende situation. Men medlemsstaterne er nødt til at erkende vigtigheden af at 
gennemføre denne forordning. 
De fleste af medlemsstaterne gennemfører allerede (eller skal til at gennemføre) 
kontinuerlige arbejdsstyrkeundersøgelser. Men i mange medlemsstater kræver overgangen 
fra den nuværende årlige undersøgelse til en kontinuerlig undersøgelse en betydelig 
tilpasningstid, hvilket betyder, at den kontinuerlige undersøgelse først vil blive til 
virkelighed mellem 2000 og 2002 (Frankrig, Italien, Luxembourg), mens man i Tyskland 
og Østrig endnu ikke påtænker at gå over til at foretage en kontinuerlig undersøgelse. 
2. Arbejdsløshed 
Der anvendes hovedsagelig to systemer til indsamling af statistiske oplysninger om 
arbejdsløshed, enten nationale arbejdsløshedsregistre eller arbejdsstyrkeundersøgelser. 
Registerbaserede arbejdsløshedsstatistikker (som bruges i stort omfang i mange af 
medlemsstaterne til nationale formål) er baseret på nationale forskifter og administrative 
procedurer. Da disse kan ændre sig med tiden og variere meget fra land til land, er 
registerbaserede arbejdsløshedsstatistikker næppe sammenlignelige hverken over tid eller 
mellem lande. Derfor kan sådanne data være nyttige til at overvåge politikker, men de er 
klart utilstrækkelige til at beregne sammenlignelige arbejdsløshedsprocenter. 
På EU-plan offentliggør Eurostat hver måned en harmoniseret arbejdsløshedsprocent, som 
hovedsagelig beregnes ved hjælp af arbejdsstyrkeundersøgelsesdata, og som er baseret på 
en fælles vedtaget metode for anvendelse af ILO-definitioncn af arbejdsløshed. 
Anvendelsen af ILO-definitionen af arbejdsløshed og dens fællesskabsfortolkning har 
bidraget betydeligt til en bedre sammenlignelighed af de arbejdsløshedsstatistikker, der 
anvendes i europæisk sammenhæng. Men sammenligneligheden af 
arbejdsløshedstatistikkcr baseret på ILO-definitionen sætles der stadig ofte spørgsmålstegn 
ved, hvilket skyldes følgende forhold: 
da de er forskellige fra de registerbaserede statistikker, skaber de forvirring blandt 
ikke-eksperter 
ILO-definitionen og den europæiske fortolkning heraf er stadig noget vag og 
anvendes ikke lige striks i alle medlemsstater 
de statistiske oplysninger til opgørelse af ILO-arbejdsløsheden er baseret på 
arbejdsstyrkeundersøgelser, hvor de spørgeskemaer, der anvendes i 
medlemsstaterne, er forskellige og således svækker sammenligneligheden af 
undersøgelsesresultaterne 
da der ikke gennemføres en kontinuerlig undersøgelse, må de månedlige tal og 
årlige gennemsnit beregnes ved at bruge registerbaserede data, som ikke altid er 
relevante indikatorer for ILO-arbejdsløsheden. 
En streng anvendelse af en fælles vedtaget definition i alle medlemsstater, kombineret med 
slørre harmonisering af arbejdsstyrkcundcrsøgelsens spørgeskemaer, skulle fjerne meget af 
uenigheden omkring arbejdsløshedstatistikken. Denne situation ville blive yderligere 
forbedret gennem hurtig indførelse af den kontinuerlige undersøgelse i alle medlemsstater. 
3. Strømdata om arbejdsløshed 
Retningslinje 1 og 2 vedrørende beskæftigelsespolitikken fastsætter præcise mål: afhængig 
af alder skal arbejdsløse have et beskæftigelsestilbud, inden de har været arbejdsløse i 6 
eller 12 måneder. En opfølgning af iværksættelsen af disse to retningslinjer kræver 
detaljerede og sammenlignelige data om bevægelserne ind i arbejdsløshed, langtidsledighed 
og uddannelses- eller erhvervsuddannelsesaktioner og erhvervsmæssig integration. Det er 
den eneste måde, hvorpå man kan vurdere de nationale politikkers overensstemmelse med 
5 
den forebyggende indsats, således som den er blevet fastsat for EU som helhed, samt deres 
effektivitet. 
Ifølge en første vurdering foretaget af Kommissionens tjenestegrene er disponibiliteten af 
strømdata meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat. F.eks. vil kun visse 
medlemsstater være i stand til på basis af de eksisterende arbejdsløshedsregistre 6 eller 12 
måneder efter registreringen at vurdere den andel af de registrerede arbejdsløse, der: 
> har deltaget i en beskæftigelsesforanstaltning og ikke længere er arbejdsløs 
> har deltaget i en beskæftigelsesforanstaltning og stadig er arbejdsløs 
> ikke har deltaget i en beskæftigelsesforanstaltning og ikke længere er arbejdsløs 
> ikke har deltaget i en beskæftigelsesforanstaltning og stadig er arbejdsløs. 
På fællesskabsplan findes der for øjeblikket ikke noget instrument, ved hjælp at hvilket der 
kan fremskaffes sådanne oplysninger. 
For fremtiden vil sådanne data kunne fås enten gennem en longitudinal analyse af de 
administrative arbejdsløshedsregistre eller ved undersøgelse af en repræsentativ stikprøve af 
nyregistrerede arbejdsløse. 
En omfattende longitudinal analyse af de administrative registre vil give detaljerede 
data om alder, køn eller kvalifikationer. Men der vil dog stadig være betydelige 
metodologiske problemer at løse for at kunne sikre sammenlignelighed mellem sådanne 
data, eftersom de administrative definitioner af arbejdsløshed og aktive foranstaltninger 
varierer fra land til land. Desuden er man i de fleste medlemsstater langt fra at have en 
sådan systematisk registrering. 
Stikprøveundersøgelser vil umiddelbart give en bedre sammenlignelighed, men der vil 
blive tale om høje omkostninger, hvis de skal levere detaljerede data, hvilket vil betyde, at 
stikprøven skal være af en betragtelig størrelse. 
Disse to muligheder skal gøres til genstand for en sammenlignende undersøgelse af 
omkostninger og nødvendige gennemførelsesfrister. De medlemsstater, der ikke er i stand 
til at vurdere fordelingen af registrerede arbejdsløse på basis af de eksisterende registre, 
skal: 
y enten reorganisere forvaltningen af arbejdsløshedsregistrcnc, således at det er muligt al* 
foretage en passende longitudinal analyse inden for rammerne af projektet for etablering 
af en ny database vedrørende de aktive politikker på arbejdsmarkedet (jf. punkt 4) 
> eller regelmæssigt gennemføre stikprøveundersøgelser (af mindre omfang) hos 
stikprøver af de registrerede arbejdsløse. 
4. Data om udgifter og deltagere i aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger 
Sidste år blev medlemsstaterne enige om som fælles mål at stile mod aktivering af mindst 
20% af de arbejdsløse gennem uddannelsesforanstaltninger eller lignende foranstaltninger. 
Denne retningslinje har flertallet af medlemsstater taget hensyn til. Målet er blevet en 
referencestørrelse ved opstillingen af de nationale mål. Der er imidlertid nogle divergenser 
tilbage i medlemsstaternes fortolkning af, hvilken type foranstaltninger denne retningslinje 
skal anvendes på, og hvordan målpopulationerne fastlægges. Kvaliteten af de 
registerbaserede data er også vidt forskellig fra medlemsstat til medlemsstat. Alt dette gør 
det yderst vanskeligt at vurdere, i hvilket omfang denne vigtige retningslinje er gennemført 
EU-plan. 
De fælles politiske indikatorer skal udarbejdes på grundlag af en fælles fortolkning af 
retningslinjerne og en bredt sammenlignelig database. Udarbejdelsen af en ny database for 
arbejdsmarkedspolitik (eventuelt som et særskilt modul af det europæiske system af 
integrerede statistikker for social sikring - ESSPROS) forventes at levere kvantitativ 
information til brug ved opstilling af inputindikatorer, der måler regeringernes indsat ved 
gennemførelsen af retningslinjerne, især dem, der fokuserer på forebyggelse og aktivering. 
Men det kan også være nyttigt at overvåge retningslinjer på andre områder, såsom lige 
muligheder for kvinder og mænd, skatte- og socialsikringssystemet, politikker vedrørende 
handicappede osv., og mere generelt at tilvejebringe et unikt sammenligneligt datasæt til 
brug ved arbejdsmarkedspolitiske forskningsopgaver. 
Fremskridt på dette område er af afgørende betydning for en effektiv overvågning af 
retningslinjerne for beskæftigelsespolitikken. Ganske vist er også på EU-plan 
metodologiske fremskridt nødvendige, men en konkret forpligtelse fra alle medlemsstater er 
påkrævet for at tilvejebringe de nødvendige data med den fornødne detaljerethed og 
aktualitet. 
5. Udvidelse af mulighederne for at tilvejebringe sammenlignelige data inden for 
beskæftigelsesrelaterede områder 
Der er kun fastsat kvantitative mål i de tre første retningslinjer, men overvågning af 
fremskridt på alle fire nøgleområder i retningslinjerne for beskæftigelsespolitikken kræver 
udarbejdelse af nye indikatorer på en række områder, hvor en sammenligning af den 
politiske indsats og resultaterne ikke kun er nødvendig, men også gennemførlig. Eksempler 
på sådanne områder er følgende: 
• tabere i skolesystemet, målt som den andel af de unge, der forlader skolesystemet i utide 
• deltagelse i livslang uddannelse 
• børnepasningsordninger 
• virksomhedsetablering 
• beskæftigelse inden for nye tjenesteydelsesområder og inden for den kooperative sektor. 
Statistiske systemer har en klar rolle at spille med hensyn til at tilvejebringe de nødvendige 
kvantitative oplysninger til at understøtte nye indikatorer på disse områder. For eksempel er 
"The Continuing Vocational Training Survey (CVTS)" en datakilde med sammenlignelige 
oplysninger om de ansattes deltagelse i virksomhedsintern uddannelse, som kræver 
regelmæssig ajourføring. På lignende måde kan arbejdsstyrkeundersøgelsen levere 
relevante data til at opgøre den andel af arbejdstagere og selvstændige, der deltager i en 
eller anden form for jobrelateret uddannelse. Det planlagte ad hoc-modul for overgangen fru 
skole til arbejdsliv inden for arbejdsstyrkeundersøgelsen forventes at levere data, der vil 
give et bedre indtryk af de unges vanskeligheder ved at finde beskæftigelse. 
Til trods for deres vigtige rolle kan de statistiske systemer ikke klare den mangfoldighed af 
krav om oplysninger, der bliver stillet som led i overvågningen af retningslinjerne. Det er 
også nødvendigt at søge andre informationskilder med supplerende oplysninger, som f.cks. 
observatorier, netværk og omfattende undersøgelser, forudsat at de giver relevante, 
sammenlignelige og pålidelige oplysninger. 
Aktionsområder 
Kommissionen har på grundlag af den vurdering, der er foretaget, og de erfaringer, der er 
høstet i løbet af det første år af "Luxembourg-processen", peget på følgende 
aktionsområder: 
• sammenligneligheden af målingen af beskæftigelse og arbejdsløshed, både med 
hensyn til niveau og ændringer, over tid skal forbedres 
• der skal udarbejdes pålidelige strømdata om beskæftigelse og arbejdsløshed, som 
skal gøre det muligt at overvåge den forebyggende strategi til at forhindre 
bevægelsen ind i langtidsledighed 
• der skal tilvejebringes sammenlignelige data om udgifter til og deltagelse i aktive 
arbejdsmarkedspolitikker, såvel totaler som tal med en tilstrækkelig grad af 
underopdeling efter poster 
• der er et tydeligt behov for at udarbejde sammenlignelige statistiske data om 
overgangen fra skole til arbejdsliv, livslang uddannelse, og skatte- og 
socialsikringssystemet. Spørgsmålene omkring metodologi, dataindsamling osv. 
skal behandles straks. 
Medlemsstaterne kan i samarbejde med Kommissionen gøre afgørende og nodvendige 
fremskridt i denne retning på følgende prioriterede områder: 
=> den kontinuerlige arbejdsstyrkeundersøgelse (med flere harmoniserede spørgeskemaer) 
skal indføres og gennemføres hurtigst muligt i alle medlemsstater (senest i 2002) 
=> standardiseringen af metoder og definitioner på EU-plan (særlig definitionen af 
arbejdsløshed) skal udvikles yderligere 
=> passende statistiske procedurer til at overvåge de to første retningslinjer (ved hjælp af 
longitudinal analyse af arbejdsløshedsregistrene eller stikprøveundersøgelser af 
registrerede personer) skal vedtages og gennemføres. 
Kommissionen vil: 
• fortsætte sit samarbejde med medlemsstaterne om udarbejdelse af fælles 
begrebsdefinitioner, undersøgelser og spørgeskemaer 
straks undersøge mulighederne for at udarbejde sammenlignelige data på nye 
politikområder, som ikke er tilstrækkeligt dækket af EU's nuværende statistiske 
system, såsom arbejdsmarkedspolitikken, beskæftigelsens og arbejdsløshedens 
dynamik, livslang uddannelse, overgangen fra skole til arbejdsliv, og skatte- og 
socialsikringssystemet 
inden for rammerne af de foreliggende ressourcer at bistå medlemsstaterne med at 
udarbejde indikatorer og metodologier til at forbedre sammenligneligheden af de 
nationale statistikker. 
Medlemsstaterne skal: 
• sørge for, at der rettidigt og på en hensigtsmæssig måde træffes de nødvendige 
foranstaltninger til at sikre, at de fælles metoder og definitioner, som er vedtaget på 
fællesskabsplan, overholdes, både hvad angår undersøgelser og udnyttelse af 
registerbaserede datakilder 
• sikre, at den seneste forordning vedrørende arbejdsstyrkeundersøgelsen gennemføres 
hurtigst muligt, navnlig hvad angår overgangen til anvendelse al kontinuerlige 
undersøgelser 
gennemgå og vælge mellem de forskellige muligheder for overvågning af de to 
første retningslinjer for beskæftigelsespolitikken (longitudinal analyse af 
arbejdsløshedsregistrene eller stikprøveundersøgelser af registrerede personer). 
BILAG: GRUNDLÆGGENDE RESULTATINDIKATORER 
Beskæftigelsesindikatorer (alle indikatorer opdeles efter køn] 
Arbejdsløshedsindikatorer [alle indikatorer opdeles efter køn I 
** ' *\ t-\'"^ ",^'V '2 ^'^ ' 
•1 Siitiilrt 
arbcjdsloshedsprocent 
S. lln^doniKarbcjdslfKslu'd.s-
proccntcn 
6. Langtidsledigheds-
procenten /'?>'" Definition :- ( 
Stimlcl iinliil atbr|d«.løi<c personer 
(ILO-def.) i proccnl al'den samlede 
erhvervsaktive befolkning 
Samlet antal arbejdsløse unge (I.S 24 
år) i procent al den samlede 
erhvervsaktive befolkning inden for 
samme aldersgruppe. 
Samlet antal langtidsledige (>12 
måneder; ILO-def.) i procent af den 
samlede erhvervsaktive befolkning. Kilde 
Al bejds 
styrke 
under­
søgelsen 
Arbejds­
styrke 
under­
søgelsen 
Arbejds-
styrke-
under-
søgelsen ,\" , ForldiuriBg 
Nliindimlitnlcks til umlitiug ni stum-gicn m<sl 
arbejdsløshed 
Standardindeks til al overvåge et al de vigtigste mal i 
strategien, nemlig omlanget al uiigdonts.ulvidsløshodcii 
Standardindeks til at overvåge et al de vigtigste mal i 
strategien, nemlig at reducere antallet af langtidsledige i 
økonomien. 
Beskæftigelsesrelaterede økonomiske indikatorer 
Qs.v-:r-^-:u^^&'i$;4feiw'*i'.' 
7 Real vwkst i BNP 
K. Va'kMtcn i arhejds-
produktivitcten 
9. Keale lenoinkostninger 
pr. producerel enhed yV,.;'. Definition , 
Årligt gennemsnit, ''/> 
Væksten i HNI'pr beskæftiget person 
og pr. udfort arbejdstime; %. 
Væksten i det samlede vederlag pr. 
arbejdstager justeret for 
arbejdsproduklivilet og MNP- dellalor; 
%. Kilde 
Nat 
regn. 
Nat. 
i egu. 
Nat. 
regn Forklaring 
Mål {orden, samlede aktivitet indikaloi loi økonomiens 
samlede produktion 
Mål føt Ix'skæftigvlsesinlensilcten i væksten en 
indikator, der relaterer det samlede produktionsvoluuicu 
til det arbcjdskrallvolutncn, der kræves for at producere 
det. 
Må! for de prmlukti vitelsjusterede lønomkostninger 
sammensal indeks, som kombinerer ændringerne i de 
samlede reale iiihe|dski.iliomkoMiiiiiger og »'udringerne i 
arbejdsprodukt viklen 
I o BILAG: GRUNDLÆGGENDE RESULTATINDIKATORER 
Beskæftigelsesindikatorer (alle indikatorer opdeles efter køn] 
Arbejdsløshedsindikatorer (alle indikatorer opdeles efter køn] 
** ' *\ t-\'^i *.,'*>'V '^ f'*''* * 
•I Samlet 
arbcjdsloshedsprocent 
S. llngdonisnrbcjdsl<>shcds-
procentcn 
6. Langtidsledigheds-
procenten /'?>'" Dennitlon :- ( 
Stimlcl anlal atbr|d«.løi<c personer 
(ILO-def.) i procent af den samlede 
erhvervsaktive befolkning 
Samlet anlal arbejdsløse unge (I.S 24 
år) i procent af den samlede 
erhvervsaktive befolkning inden for 
samme aldersgruppe. 
Samlet antal langtidsledige (>12 
måneder; ILO-def.) i procent af den 
samlede erhvervsaktive befolkning. Kilde 
Al bejds 
styrke 
under­
søgelsen 
Arbejds­
styrke 
under­
søgelsen 
Arbejds-
styrke-
under-
søgelsen ,\" , Forldiuring 
Nliimlimlitnlokv til umlitiug al stum-gicn m<sl 
arbejdsløshed 
Standaidiuileks til al overvåge et al de vigtigste nul i 
strategien, nemlig omlanget al uiigdonis.ulvidsløshodcii 
Standardindeks til at overvåge et af de vigtigste mål i 
strategien, nemlig at reducere antallet af langtidsledige i 
økonomien. 
Beskæftigelsesrelaterede økonomiske indikatorer 
Qs.v-:r-^-:u^^&'i$;4feiw'*i'.' 
7 Real viekst i BNP 
K. Va'kMtcn i arbejds-
produktivitcten 
9. Keale lenoinkostninger 
pr. producerel enhed yV,.;'. Definition , 
Årligt gennemsnit, ''/> 
Væksten i HNI'pr beskæftiget person 
og pr. udført arbejdstime; %. 
Væksten i det samlede vederlag pr. 
arbejdstager justeret for 
arbejdsproduklivilet og MNP- dellalor; 
%. Kilde 
Nat 
regn. 
Nat. 
regn. 
Nat. 
regn Forklaring 
Mål {orden, samlede ,iklivile( indikaloi loi økonomiens 
samlede produktion 
Mål før Ix'skæftigvlsesintensiicten i væksten en 
indikator, der relaterer det samlede produktionsvoluuicu 
til det arbcjdskrallvolutncn, der kræves for at producere 
det. 
Må! for de prmlukti vitelsjusterede lønomkostninger 
sammensal indeks, som kombinerer ændringerne i de 
samlede reale aibe|ilskialiomkosliunger og »'udringerne i 
arbejdsprodukt viklen 
10 BILAG: GRUNDLÆGGENDE RESULTATINDIKATORER 
Beskæftigelsesindikatorer (alle indikatorer opdeles efter køn] 
Arbejdsløshedsindikatorer [alle indikatorer opdeles efter køn I 
** ' *\ t-\'^i *.,'*>'V '^ f'*''* * 
•I Samlet 
arbcjdsloshedsprocent 
S. llngdonisnrbcjdsl<>shcds-
procentcn 
6. Langtidsledigheds-
procenten /'?>'" Dennitlon :- ( 
Stimlcl anlul atbr|d«.løse personer 
(ILO del ) i proccnl af den samlede 
erhvervsaktive befolkning 
Samlet anlal arbejdsløse unge (I.S 24 
år) i proccnl af den samlede 
erhvervsaktive befolkning inden for 
samme aldersgruppe. 
Samlet antal langtidsledige (>12 
måneder; ILO-def.) i procent af den 
samlede erhvervsaktive befolkning. Kilde 
Al bejds 
styrke 
under­
søgelsen 
Arbejds­
styrke 
under­
søgelsen 
Arbejds-
styrke-
under-
søgelsen ,\" , Forldiuring 
Nliiitilimlitnloks til umlitiug al stum-gicn m<sl 
arbejdsløshed 
Standardindeks lil al overvåge el al de vigtigste nul i 
strategien, nemlig omlanget al uiigdonis.ulvidsløshodcii 
Standardindeks til at overvåge et af de vigtigste mål i 
strategien, nemlig at reducere antallet af langtidsledige i 
økonomien. 
Beskæftigelsesrelaterede økonomiske indikatorer 
Qs.v-:r-^-:u^^&'i$;4feiw'*i'.' 
7 Real viekst i BNP 
K. Va'kMtcn i arbejds-
produktiviteten 
9. Keale lenoinkostninger 
pr. producerel enhed yV,.;'. Definition , 
Årligt gennemsnit, ''/> 
Væksten i HNI'pr beskæftiget person 
og pr. udført arbejdstime; %. 
Væksten i det samlede vederlag pr. 
arbejdstager justeret for 
arbejdsproduklivilet og MNP- dellalor; 
%. Kilde 
Nat 
regn. 
Nat. 
regn. 
Nat. 
regn Forklaring 
Mål {orden, samlede ,iklivile( indikaloi loi økonomiens 
samlede produklion 
Mål før Ix'skæftigvlsesiniensitcten i væksten en 
indikator, der relaterer det samlede produktionsvoluuicu 
lil det arbcjdskrallvolutncn, der kræves for at producere 
det. 
Må! for de prmlukli vitelsjusterede lønomkostninger 
sammensal indeks, som kombinerer ændringerne i de 
samlede reale iiibe|ilskialiomkosliiinger og a'iidiiiignne i 
arbejdsprodukt viklen 
10 1- * •„'•"**,"'•.**" ^ ^cit^fi 
1. Samlet vaekst i 
beskseftigelsen 
2. Samlet 
bcskseftigclscs-
frckvens 
3. Samlet 
beskxftigelses-
frekvens (fuldtids-
xkvivalenter) Årlig ændring i det samlede antal 
beskæftigede; %. 
Samlet antal beskæftigede (15-64 år) i 
procent af den samlede befolkning inden 
for samme aldersgruppe. 
Samlet antal beskæftigede personer (15-64 
år), vægtet efter forskelle i det 
gennemsnitlige antal udførte arbejdstimer, 
i procent af den samlede befolkning inden 
for samme aldersgruppe. Kilde „ 
Emp. 
Benchmark 
Series 
(beskæf­
tigelses-
nøgletal) 
Arbejds-
slyrke-
under-
søgelscn 
Arbejds-
styrke-
under-
søgelscn/ 
Eurostat 
(skøn) J'V'v . ''loriclftrf^ir 
Standardmål for vurdering af resultaterne af 
beskæftigelsesstrategien. 
Standardindeks til at overvåge et af de vigtigste 
resultatmål i beskæftigelsesstrategien. Alle grupper 
mellem 15 og 64 år er med, hvilket er almindelig praksis i 
statistisk sammenhæng 
Indikator til at supplere fortolkningen af 
beskæftigelsesfrekvensen: et rent matematisk opgjort mål 
for beskæftigelsen beregnet ved at tage hensyn til 
forskellene i det gennemsnitlige antal udførte 
arbejdstimer pr. beskæftiget person. Samme note om 
aldersgrupper som i indikator 2 ovenfor. 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 698 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 17 04 16 01 
Katalognummer : CB-CO-98-724-DA-C 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg