PHARE-programmet - Årsberetning for 1998

(forelagt af Kommissionen)

INDHOLDSFORTEGNELSE

Phare-programmet

Phare i 1998

Forbindelserne mellem EU og Centraleuropa

De nye PHARE-retningslinjer

Praktiske ændringer

Finansiel oversigt

PHARE i de enkelte partnerlande

Ansøgerlande

Bulgarien

Tjekkiet

Estland

Ungarn

Letland

Litauen

Polen

Rumænien

Slovakiet

Slovenien

Ikke-ansøgerlande

Albanien

Bosnien-Herzegovina

Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

Statistisk oversigt

PHARE-støtte efter lande, 1990-1998

PHARE-støtte efter sektor, 1990-1998

PHARE-programmet

Kort oversigt over PHARE i 1998

I 1998 ydede Europa-Kommissionens PHARE-program finansiel og faglig bistand til 13 partnerlande i Centraleuropa. PHARE har et dobbelt sigte: det skal forberede de ti lande, der har ansøgt om medlemskab af EU, på tiltrædelsen, og det skal støtte de tre øvrige landes omstilling til demokrati og markedsøkonomi. Formålet med denne beretning er at informere om de vigtigste resultater af PHARE i 1998 og placere PHARE i EU's overordnede politiske kontekst.

I 1998 blev tiltrædelsespartnerskaberne vedtaget, og tiltrædelsesprocessen med de ti ansøgerlande blev officielt indledt. Tiltrædelsespartnerskaberne fastsætter, hvilke indsatsområder der er vigtigst i forbindelse med forberedelsen på medlemskab, og afstikker rammerne for alle former for førtiltrædelsesbistand.

PHARE-retningslinjerne for 1998-1999 er nu officielt vedtaget og gælder for alle 1998-programmer. Ifølge disse retningslinjer skal PHARE fokusere på to indsatsområder: styrkelse af institutionerne og investeringsstøtte. Der er planlagt en række foranstaltninger og mekanismer inden for begge områder. Forberedelserne til det parvise samarbejde ("twinning"), som er et meget vigtigt redskab i arbejdet med at styrke institutionerne, kom i gang i 1998, og også "storinfrastrukturfaciliteten", som er en ny investeringsstøtteordning, blev iværksat i årets løb.

Et afgørende element i retningslinjerne er den øgede vægt på en mere effektiv gennemførelse af programmer og projekter. Kommissionen og partnerlandene har gjort en stor indsats for at fremskynde PHARE-programmernes implementering og sikre, at de giver resultater. Konsekvensen har været, at der i 1998 blev indgået kontrakter for et rekordhøjt beløb (1,26 mia. EUR). Som følge heraf blev det disponible beløb under PHARE-programmet, for hvilket der endnu ikke er indgået kontrakter (det såkaldte efterslæb), reduceret ganske betydeligt for første gang siden programmets start i 1990.

Denne forbedring med hensyn til indgåelse af kontrakter var kombineret med øget fokus i programmeringsfasen på at sikre, at programmerne er udformet, så de giver både virkninger og resultater. Der blev kun bevilget støtte til gennemarbejdede og veldefinerede programmer, og det resulterede for Polens vedkommende i en nedsættelse af den vejledende årlige tildeling.

PHARE har gjort betydelige fremskridt i 1998: Det har været i stand til at reagere smidigt på de nye krav, der stilles til det, der er iværksat nye initiativer, reformerne virker, og beslutninger træffes hurtigere og i stigende grad i ansøgerlandene selv. Resultatet har været, at PHARE i dag er mere effektivt og målrettet end nogensinde og yder solid støtte til tiltrædelsesprocessen.

PHARE i 1998

Forbindelserne mellem EU og Centraleuropa

Udvidelsen af Den Europæiske Union er en af de største udfordringer for EU her på tærsklen til det 21. århundrede. Det er samtidig en enestående historisk lejlighed til at fremme integrationen på det europæiske kontinent med fredelige midler og udvide et område med stabilitet og velstand til at omfatte nye medlemslande.

1998 var et historisk år for Den Europæiske Union og for udvidelsesprocessen.

EU's nuværende 15 medlemslande er i gang med en udvidelsesproces, som involverer yderligere 13 lande, nemlig Ungarn, Polen, Rumænien, Slovakiet, Letland, Estland, Litauen, Bulgarien, Tjekkiet, Slovenien, Cypern, Tyrkiet og Malta.

Det Europæiske Råd traf i december 1997 i Luxembourg historiske beslutninger om EU's udvidelse og definerede den "overordnede" udvidelsesproces på en sådan måde, at den omfatter alle ansøgerlande, som ønsker at blive medlem af EU.

Udvidelsen er en storstilet og vidtrækkende løbende proces. Hvert ansøgerland går frem i sit eget tempo afhængigt af, hvor velforberedt det er.

Udvidelsesprocessen består af tre dele:

1. Europakonferencen

Denne konference er en multilateral struktur, som omfatter alle de lande, der ønsker at tiltræde EU og dele dets værdier og målsætninger. EU's 15 medlemslande og 12 ansøgerlande blev indbudt til konferencen, der mødtes første gang i London den 12. marts 1998 og næste gang i Luxembourg den 6. oktober 1998.

2. Tiltrædelsesprocessen

Den 30. marts 1998 blev selve tiltrædelsesprocessen, der omfatter de ti central- og østeuropæiske lande plus Cypern, officielt indledt. Det indebærer en udbygning af førtiltrædelsesstrategien, som skal sætte ansøgerlandene i stand til i videst muligt omfang at tilpasse sig og overtage hele EU's regelværk før tiltrædelsen.

Et centralt element i den udbyggede førtiltrædelsesstrategi er de tiltrædelsespartnerskaber, der er etableret med de ti central- og østeuropæiske lande, og som fastlægger, på hvilke områder der er behov for en yderligere indsats på kort og mellemlang sigt for at forberede landene i nødvendigt omfang på tiltrædelsen. Partnerskaberne har til formål at mobilisere alle former for bistand til de centraleuropæiske lande inden for én enkelt struktur. Alle ansøgerlandene har som deres del af aftalen om tiltrædelsespartnerskab udarbejdet et nationalt program for overtagelse af EU's regelværk, hvoraf det fremgår, hvordan de i tiltrædelsespartnerskabet prioriterede opgaver skal udføres, herunder tidsplaner og en oversigt over, hvilke menneskelige og finansielle ressourcer der kræves. Disse programmer opdateres med jævne mellemrum.

Et andet element er den foreslåede fordobling af den finansielle bistand, der tager direkte sigte på de vigtigste indsatsområder i forbindelse med tiltrædelsen. Den finansielle bistand tilvejebringes dels ved at omlægge PHARE-programmet, dels fra nye programmer for miljø og transport, landbrugsudvikling og udvikling af landdistrikter. For de lande, som endnu ikke er rede til at indlede egentlige forhandlinger, er der oprettet en ekstra "catch-up"-facilitet. En lang række EU-programmer vil gradvist blive åbnet for ansøgerlandene; de dækker områder som undervisning og uddannelse, miljø, forskning og kultur og skal hjælpe mange forskellige grupper i ansøgerlandene med at blive fortrolige med EU's arbejdsmetoder.

Endelig er der fastlagt en evalueringsprocedure, i henhold til hvilken der skal udarbejdes rapporter om hvert enkelt ansøgerlands fremskridt med hensyn til forberedelserne på tiltrædelsen. De første af disse rapporter blev offentliggjort den 4. november 1998 (se nedenfor).

3. Tiltrædelsesforhandlinger

Den 31. marts 1998 blev der indledt forhandlinger med de seks lande, som Kommissionen havde anbefalet (Ungarn, Polen, Estland, Tjekkiet, Slovenien og Cypern). Forhandlingerne med disse lande føres på bilaterale tiltrædelseskonferencer mellem medlemslandene og hvert enkelt ansøgerland.

Analytisk gennemgang af EU's regelværk

For at forberede forhandlingerne og sætte øget fart i førtiltrædelsesforberedelserne blev der i april 1998 indledt en "screening". Formålet er at forklare EU's regelværk for ansøgerlandene og vurdere, hvilke problemer de kan have med at overtage det. Ud over den egentlige overtagelse af EU-lovgivningen er alle ansøgerlandene nødsaget til at oprette og/eller udbygge de strukturer, der skal til for at sikre, at den implementeres effektivt.

Ved udgangen af 1998 var den multilaterale og bilaterale gennemgang af 20 kapitler af regelværket afsluttet for Ungarns, Polens, Estlands, Tjekkiets, Sloveniens og Cyperns vedkommende. Rådet havde ved årets udgang fået forelagt screening-rapporter om alle disse kapitler med undtagelse af ét. De resterende ni kapitler vil blive gennemgået inden efteråret 1999.

Kommissionen har også afsluttet den multilaterale gennemgang af 29 kapitler af regelværket for de landes vedkommende, med hvilke der endnu ikke er indledt forhandlinger, nemlig Bulgarien, Letland, Litauen, Rumænien og Slovakiet. Der vil blive foretaget en mere præcis afdækning af problemerne på bilaterale screening-møder, som afholdes mellem marts og juli i 1999 for samtlige kapitler med undtagelse af landbruget, der gennemgås i løbet af efteråret 1999.

De periodiske rapporter

Det Europæiske Råd i Luxembourg opfordrede ligeledes Kommissionen til fra slutningen af 1998 at udarbejde periodiske rapporter om, hvilke fremskridt de enkelte ansøgerlande gør med hensyn til at opfylde Københavnskriterierne. De første periodiske rapporter blev offentliggjort i november 1998 og forelagt for Det Europæiske Råd i Wien i december 1998.

I disse periodiske rapporter har Kommissionen med udgangspunkt i Københavnskriterierne undersøgt, i hvilket omfang de reformer, som ansøgerlandene havde bebudet, rent faktisk var blevet gennemført siden juli 1997. For at sikre sig, at rapporterne gav et indtryk af de reelle fremskridt, fremhævede Kommissionen kun de reformer, der var fuldt vedtaget, og udelod dem, som blot var under forberedelse eller under vedtagelse. Kommissionen undersøgte også fremskridt med hensyn til hvert enkelt ansøgerlands kapacitet til at implementere regelværket og beskrev, hvad de havde gjort for at tilpasse deres administrative strukturer til EU-regelværkets krav.

I rapporterne fremhæves de fremskridt, som visse ansøgerlande har gjort på alle tre områder i relation til Københavnskriterierne, men det understreges ligeledes, at tempoet i tiltrædelsesforberedelserne må sættes op, hvis tidsfristerne skal overholdes. På baggrund af rapporterne følte Kommissionen det ikke nødvendigt at fremkomme med henstillinger vedrørende forhandlingernes gennemførelse eller udvidelse, således som Det Europæiske Råd havde opfordret til. Kommissionens konklusioner om hvert enkelt ansøgerland er gengivet i kapitlerne om de enkelte lande i den foreliggende beretning.

Det Europæiske Råd i Wien

Det Europæiske Råd i Wien (11.-12. december 1998) hilste Kommissionens periodiske rapporter velkommen og noterede sig med tilfredshed, at udvidelsesprocessen nu var godt i gang. Det blev understreget, at seks af ansøgerlandene havde indledt substansforhandlinger og havde nået de første konkrete resultater, og at der var gjort fremskridt med hensyn til forberedelsen af forhandlinger med de øvrige fem ansøgerlande. Det Europæiske Råd bekræftede desuden endnu engang, at EU var villig til at yde førtiltrædelsesbistand under hele processen. Det blev understreget, at de enkelte lande fortsat ville blive bedømt individuelt, og Kommissionen blev opfordret til at forelægge nye periodiske rapporter for Det Europæiske Råd i Helsinki i december 1999.

De nye PHARE-retningslinjer

Kort oversigt

Det vigtigste i 1998 var utvivlsomt omlægningen af PHARE-programmet fra et "behovsstyret" program (hvor partnerlandene anmodede om bistand til indsatsområder, de selv valgte) til et "tiltrædelsesorienteret" program baseret på tiltrædelsespartnerskaberne. PHARE-programmet i de ti ansøgerlande er nu udelukkende rettet mod at forberede dem på medlemskabet af EU. PHARE's nye rolle består i at hjælpe ansøgerlandene med at håndtere de opgaver, der er fastlagt i tiltrædelsespartnerskaberne.

Der opereres med to klart prioriterede indsatsområder: styrkelse af institutionerne og investeringsstøtte. Disse to indsatsområder figurerer i de retningslinjer for PHARE-programmets gennemførelse i ansøgerlandene i 1998-1999, som blev vedtaget i juni 1998 og dækker PHARE-budgetterne for 1998 og 1999.

Styrkelse af institutionerne

Styrkelse af institutionerne dækker flere forskellige områder såsom parvist samarbejde, deltagelse i EU-programmer og faglig bistand.

Med hensyn til EU-programmerne var der allerede i 1998 flere programmer, som ansøgerlandene kunne deltage i (f.eks. Leonardo da Vinci, Ungdom for Europa, Raphael, Media, SAVE, LIFE, Bekæmpelse af kræft, Lige muligheder, SMV). Ansøgerlandene havde også mulighed for at blive fuldt associeret til det femte rammeprogram for forskning og udvikling (1998-2002).

Parvist samarbejde

Formålet med parvist samarbejde er at stille ekspertise fra fagfolk i medlemslandene til rådighed for ansøgerlandene for at hjælpe med at implementere EU's regelværk. Det centrale element i parvist samarbejde er udstationering af fagfolk fra EU, de såkaldte førtiltrædelsesrådgivere, i de institutioner i ansøgerlandene, som er ansvarlige for implementeringen af regelværket.

I nogle tilfælde består parvist samarbejde kun af en længere udstationering (af over 12 måneders varighed) af én eller flere førtiltrædelsesrådgivere fra et ministerium eller andet godkendt organ i et medlemsland; de pågældende skal arbejde med et projekt i det tilsvarende ministerium i et ansøgerland. Ofte vil det for at opfylde formålet med parvist samarbejde være nødvendigt at kombinere udstationeringen af en førtiltrædelsesrådgiver med forskellige andre foranstaltninger, f.eks. korterevarende ekspertbistand, praktisk uddannelse, forskellige tjenesteydelser (bl.a. oversættelse og tolkning) og mere specifik støtte (f.eks. specialudviklet computersoftware).

Allersidst i 1997 tog Kommissionen de første skridt til at iværksætte parvist samarbejde. Der blev oprettet et netværk af nationale kontaktpersoner, der skulle arbejde sammen med Kommissionen omkring hele processen. Hvert medlemsland og hvert ansøgerland udpegede en person, der skulle repræsentere dem, og som skulle være forbindelsesled til deres egen administration og sikre informationsformidlingen via netværket. Netværket af nationale kontaktpersoner afholdt tre møder i 1998: Efter et første møde i december 1997 mødtes netværket igen i marts 1998 for at præsentere og drøfte selve idéen bag parvist samarbejde og igen i maj for at iværksætte den første projektudvælgelsesrunde og endelig i oktober for at analysere de første resultater og videreudvikle processen.

Det mest karakteristiske ved det parvise samarbejde er, at det skal give klare og garanterede resultater. Det har ikke til formål at fremme samarbejde generelt, men at give specifikke resultater, som er vedtaget mellem parterne på forhånd, og som drejer sig om gennemførelsen af EU's regelværk på prioriterede områder, således som det er fastlagt i tiltrædelsespartnerskaberne. I 1998 fokuserede de projekter om parvist samarbejde, der var under udarbejdelse, i alle ansøgerlandene på de samme fire centrale emner for EU's regelværk, nemlig landbrug, miljø, økonomi og retlige og indre anliggender. Hvert ansøgerland kunne vælge endnu et område, det fandt særligt relevant. Senere på året blev forberedende foranstaltninger med henblik på implementeringen af strukturfondene tilføjet som et nyt emne.

Ca. 120 projekter hidrørende fra PHARE-programmeringen for 1998 blev rundsendt til medlemslandene i maj og oktober. Derefter blev medlemslandene opfordret til at stille forslag til, hvordan behovene i relation til de forskellige projekter bedst kunne imødekommes. Efter drøftelser mellem alle parter valgte ansøgerlandet det tilbud, som bedst svarede til dets individuelle behov. I nogle tilfælde gik to eller flere medlemslande sammen om at yde støtte, eller ansøgerlandet opfordrede medlemslandet til at tilbyde forskellige elementer, som derefter kunne kombineres til et samlet projekt. "Parrene" blev derefter anmodet om at forelægge Kommissionen et detaljeret projekt til godkendelse.

Kommissionens styringsudvalg har godkendt 14 projekter om parvist samarbejde. De første førtiltrædelsesrådgivere begynder arbejdet i maj 1999.

Investeringsstøtte

Overtagelsen af EU-regelværket er ikke blot ensbetydende med at tilnærme lovgivningen og styrke de institutionelle og administrative strukturer. Det vil også kræve en tilpasning af infrastruktur og virksomheder i ansøgerlandene, så de opfylder EU-normer og -standarder, og det vil kræve betydelige investeringer. Investeringsstøtten tegner sig for ca. 70% af PHARE-budgettet i ansøgerlandene og indebærer således mobilisering af de investeringer, der skal til for at hjælpe ansøgerlandene med at bringe deres industrier og større infrastruktur op på EU-standard.

Ud over fortsat bistand fra de nationale PHARE-programmer inden for transport, energi og miljø fokuserede PHARE-investeringsstøtten på tre nye områder i 1998:

- øget samordning med de internationale finansieringsinstitutioner

- indførelse af "storinfrastrukturfaciliteten"

- forberedelse af det strukturpolitiske førtiltrædelsesinstrument (ISPA).

Samarbejde med de internationale finansieringsinstitutioner

Med det formål at øge infrastrukturinvesteringerne i de centraleuropæiske lande tog Europa-Kommissionen i 1998 skridt til at uddybe sit samarbejde med de internationale finansieringsinstitutioner. På Kommissionens initiativ blev der med Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) og Verdensbanken den 2. marts 1998 undertegnet et aftalememorandum om tiltrædelsen. Den Europæiske Investeringsbank (EIB) gav også tilsagn om at samarbejde i overensstemmelse med aftalememorandummets ånd.

Mange af de indsatsområder, der er fastlagt i tiltrædelsespartnerskaberne, er helt i tråd med målsætningerne for EBRD's og Verdensbankens bistandsstrategier for de enkelte lande. Det fælles ønske om at støtte omstillings- og tiltrædelsesprocessen har foranlediget disse institutioner til at intensivere deres samarbejdsbestræbelser. Som EU's vigtigste finansieringsinstitution arbejder EIB tæt sammen med Kommissionen for at sikre, at EU's politiske målsætninger opfyldes.

Aftalememorandummet fastlægger en række fælles mål og tager sigte på udvælgelse af specifikke projekter til samfinansiering samt udvikling af nye finansieringsmekanismer. Fire nye partnere - Det Nordiske Finansieringsselskab for Miljøet (NEFCO), Den Nordiske Investeringsbank, Det Internationale Finansieringsselskab (IFC) og Europarådets Socialudviklingsfond - sluttede sig til aftalen i oktober.

Samfinansiering med de internationale finansieringsinstitutioner er med til at få PHARE's gavebistand til at "række længere" - for hver euro, PHARE investerer i samfinansierede projekter, kan der rejses ca. 8 EUR fra internationale og nationale finansieringsinstitutioner og andre kilder.

"Storinfrastrukturfaciliteten"

"Storinfrastrukturfaciliteten" (LSIF) er en central facilitet til samfinansiering af projekter med grænseoverskridende virkninger i miljø- eller transportsektoren. Investeringerne samfinansieres med de internationale finansieringsinstitutioner. Projekterne udvælges på grundlag af, hvilke virkninger de har for tiltrædelsesforberedelserne, og hvor godt de er forberedt til gennemførelse i praksis. Blandt eksempler på godkendte LSIF-projekter kan nævnes vej- og jernbanerenoveringsprojekter, modernisering af vand- og affaldsbehandlingssystemer og projekter for bekæmpelse af luftforurening.

I 1998 skaffede PHARE ca. 180 mio. EUR til større infrastrukturprojekter dels via denne investeringsfacilitet, dels via de nationale PHARE-programmer. LSIF-støtten fortsætter i 1999 med et budget på 95 mio. EUR med øget fokus på miljøinvesteringer. LSIF afløses af ISPA i 2000 (se nedenfor).

Planlægning med henblik på 2000: PHARE, ISPA og SAPARD

Forberedelserne på videreførelsen af førtiltrædelsesstøtten efter 2000 er allerede begyndt. PHARE fortsætter og vil blive suppleret med to nye førtiltrædelsesinstrumenter ved navn ISPA og SAPARD. Investeringer i større transport- og miljøinfrastruktur skal finansieres via ISPA, og investeringer i landbrug og udvikling af landdistrikter skal finansieres via SAPARD. I november 1998 principgodkendte Rådet forordningerne om disse to instrumenter samt en koordineringsforordning, som skal sikre den fornødne sammenhæng mellem de tre instrumenter og indeholder bestemmelse om, at PHARE, ISPA og SAPARD skal koordineres af PHARE-udvalget.

Førtiltrædelsesbistanden vil blive mere end fordoblet efter 2000 til over 3 mia. EUR om året (1,5 mia. EUR til PHARE, 1 mia. EUR til ISPA, og 520 mio. EUR til SAPARD).

Det forberedende arbejde med ISPA blev i 1998 finansieret via "storinfrastrukturfaciliteten", medens bistanden til ansøgerlandene til etablering af strukturer og politikker med henblik på senere deltagelse i strukturfondene fortsat kom fra det særlige forberedelsesprogram, der er en del af de nationale programmer.

Det særlige forberedelsesprogram

Efter tiltrædelsen vil ansøgerlandene være berettiget til støtte fra EU's strukturfonde. Det særlige forberedelsesprogram blev indført for at hjælpe til at sikre en gnidningsløs overgang til det nye system. Programmet skal bistå ansøgerlandene med at etablere de institutioner og strategier, der er nødvendige for en effektiv implementering af aktiviteter, som finansieres via strukturfondene efter tiltrædelsen. Det særlige forberedelsesprogram yder støtte til ansøgerlandene til udarbejdelse og implementering af programmer svarende til dem, der gennemføres i mål nr. 1-regioner i EU.

Retlige og indre anliggender

Omlægningen af PHARE-programmet, så det i højere grad tager direkte sigte på tiltrædelsen, har også betydet, at der i 1998 blev sat øget fokus på retlige og indre anliggender (RIA). Tiltrædelsespartnerskaberne tillægger området for retlige og indre anliggender ganske særlig betydning. Retlige og indre anliggender udgjorde sammen med finansiering, landbrug og miljø de fire sektorer, der blev udvalgt som de vigtigste indsatsområder for støtten fra det nye program om parvist samarbejde. Ud af 110 projekter for parvist samarbejde (for 75 mio. EUR), som er planlagt under 1998-programmet, vedrører 25 (for 14 mio. EUR) retlige og indre anliggender. Disse projekter fokuserer på told- og grænsekontrol (8 projekter), retsvæsen (7), asyl og indvandring (3), politiuddannelse (2) og bekæmpelse af organiseret kriminalitet (1). Yderligere fire projekter drejer sig om tværgående RIA-spørgsmål.

Retlige og indre anliggender er også en af de tre sektorer, hvortil der kan ydes støtte fra "catch-up"-faciliteten. I 1998 blev der forelagt fem projekter vedrørende retlige og indre anliggender for i alt 6 mio. EUR. Disse projekter tager sigte på områder som bekæmpelse af korruption, toldreformer og bekæmpelse af økonomisk kriminalitet.

De igangværende flerlandeprogrammer omfatter ligeledes et tværgående program for retlige og indre anliggender. I 1998 finansierede dette program en delegation, der skulle vurdere behovene og udvælge RIA-projekter i Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Polen, Rumænien og Slovenien (i 1997 havde der været delegationer i Ungarn, Tjekkiet og Slovakiet). Rapporter fra EU-eksperter fokuserede på fem indsatsområder: asyl, indvandring, grænseforvaltning og -kontrol, politiarbejde og retsvæsen. I rapporterne analyserede man den aktuelle situation på disse områder og foreslog potentielle projekter, der skulle finansieres af PHARE.

I 1998 blev der ligeledes iværksat tre større nye projekter under dette tværgående PHARE-program, som skal støtte gennemførelsen af EU's regelværk på prioriterede RIA-områder. Disse projekter drejer sig om politiuddannelse i ansøgerlandene (4,5 mio. EUR), overtagelse af EU's lovgivning på asylområdet (3 mio. EUR) og bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet (1,5 mio. EUR).

PHARE's program for forvaltningen af de baltiske landes grænser mod øst har til formål at styrke Estlands, Letlands og Litauens kapacitet med hensyn til at forvalte deres østlige grænser effektivt og bekæmpe smugleri. Dette program, der dækker perioden 1997-1999, og hvortil der er bevilget 6 mio. EUR fra PHARE, finansierede i 1998 fire projekter: udstyr til politi og grænsevagter i Estland og Litauen (1,5 mio. EUR hver), forberedelse af udbud og indkaldelse af forslag til istandsættelse og indretning af et center for indvandrere i Litauen, forberedelse af udbud om bygning af fire grænseposter samt uddannelse af politistyrkerne i alle tre baltiske lande.

I 1998 fokuserede toldafsnittet i flerlandeprogrammet for lettelse af transittrafikken og modernisering af toldvæsenet primært på at forbedre toldvæsenets operationelle kapacitet i partnerlandene. På møder og workshopper i 1998 blev der udarbejdet overordnede planer for toldvæsenet (fastsættelse af normer, som toldvæsenet i partnerlandene skal opfylde) og foretaget "mangelanalyser" (sammenholdelse af den aktuelle situation med normerne i planerne). Endelig blev resultaterne af de enkelte landes individuelle "mangelanalyser" anvendt til at afdække detaljerede behov for bistand. Sideløbende hermed ydede programmet i 1998 direkte støtte til partnerlandenes toldadministrationer til udvikling af arbejdsstrategier på toldområdet, tolduddannelsesfunktioner og udarbejdelse af den nationale PHARE-projektdokumentation.

Desuden var der en række større projekter, der befandt sig på forskellige stadier i gennemførelsen:

- "Generel faglig bistand og uddannelse på toldområdet", som omfatter 12 PHARE-partnerlande

- "Foranstaltninger til at forbedre effektiviteten ved grænseposter", som gennemføres med gode resultater i 11 partnerlande, og som tager sigte på at indføre risikovurdering og selektive metoder samt profilere værktøjer og teknikker til brug for toldvæsenets praktiske arbejde

- "Toldinformation og -efterretning", som omfatter tolv toldvæsener og tager sigte på at forbedre de nationale toldefterretningsgrupper og -programmer og indføre efterretningsværktøjer og -teknikker til brug for det praktiske arbejde på toldområdet

- "Transit og anvendelse af enhedsdokumentet", som gennemføres i Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Rumænien og Slovenien

- "Automatiseringsstøtteenhed", der yder praktisk støtte til alle partnerlande til gennemførelsen af deres omfattende PHARE-programmer for indførelse af edb på toldområdet.

Der blev gjort yderligere fremskridt i 1998 med gennemførelsen af PHARE-flerlandeprogrammet for bekæmpelse af narkotika, som skal hjælpe ansøgerlandene med at udvikle samordnede narkotikapolitikker, bl.a. med henblik på tiltrædelsen af EU. Programmet har især været aktivt inden for bekæmpelse af hvidvaskning af penge og kontrol med prækursorer og er i nøje overensstemmelse med EU's regelværk. Programmet fokuserede desuden på udvikling af informations- og kommunikationsstrukturer og forberedelser til at integrere ansøgerlandene i det arbejde, der udføres af Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug. PHARE leverede desuden knowhow til at bistå med at styrke strategier og kapacitet i partnerlandene med henblik på at nedbringe efterspørgslen efter narkotika. Endelig afdækkede programmet nye indsatsområder, f.eks. bekæmpelse af syntetisk fremstillet narkotika, og beskæftigede sig også specifikt med de eskalerende narkotikaproblemer langs Balkan-ruten, som man vil forsøge at bekæmpe inden for rammerne af det fælles UNDCP-PHARE-program for håndhævelse af narkotikalovgivningen i det sydøstlige Europa.

"Catch-up"-faciliteten

Rumænien, Slovakiet, Letland, Litauen og Bulgarien modtog ekstra støtte i 1998 til at fremskynde deres forberedelser på medlemskab. Der blev i 1998 oprettet en "catch-up"-facilitet, som skal hjælpe disse fem lande med at fuldføre de økonomiske og sociale reformer, tiltrække investeringer og bekæmpe korruption. Formålet med den nye facilitet er at fastholde udvidelsesprocessens bredt dækkende karakter ved at finansiere projekter på områder, hvor Kommissionen i sine udtalelser om disse fem lande kunne pege på specifikke problemer. Der er afsat 100 mio. EUR til "catch-up"-faciliteten for perioden 1998-1999.

Det nye PHARE-program for grænseoverskridende samarbejde

Den 18. december 1998 vedtog Europa-Kommissionen en forordning om PHARE-programmet for grænseoverskridende samarbejde, der indebar en revision af det program for grænseoverskridende samarbejde, der blev indført i 1994. Den samlede vejledende tildeling til programmet for perioden 1995-1999 udgør 885 mio. EUR.

Programmet tager sigte på at fremme grænseoverskridende samarbejde, der kan forberede regioner i Centraleuropa på at udnytte de muligheder og udfordringer, der ligger for dem i den europæiske integration, især som fremtidige modtagere af støtte fra EU's strukturfonde. Programmet skal bl.a. stimulere økonomisk udvikling i grænseregioner og tilskynde til social og økonomisk integration.

I henhold til den nye forordning kan der finansieres foranstaltninger af strukturel karakter i grænseregioner i PHARE-partnerlandene. Foranstaltningerne skal gennemføres under hensyntagen til bl.a. EU's strukturpolitikker og INTERREG. De grænseområder, der kan få støtte i medfør af den nye forordning, er følgende:

- områder ved grænser mellem centraleuropæiske lande og EU

- områder ved grænser mellem de ti ansøgerlande indbyrdes.

Projekter til fordel for grænseregioner mellem EU og centraleuropæiske lande skal normalt være kombineret med foranstaltninger, der får støtte fra INTERREG. Projekter til fordel for grænseregioner mellem de centraleuropæiske lande indbyrdes skal kunne dokumentere virkninger på begge sider af den pågældende grænse, bidrage til udviklingen af strukturer i grænseregioner eller lette samarbejdet mellem landene generelt.

Der ydes EU-bistand til finansiering af fælles projekter til fordel for de støtteberettigede grænseregioner. Formålet med disse projekter skal være at:

- fremme samarbejde mellem grænseregioner i lande og tilstødende regioner i et naboland for at hjælpe grænseregionerne i Centraleuropa med at overvinde specifikke udviklingsproblemer; projekterne skal samtidig være til gavn for lokalbefolkningen

- fremme udviklingen af samarbejdsnetværk på begge sider af grænsen og etablering af kontakter mellem disse netværk og større EU-netværk.

Blandt de former for aktiviteter, der kan finansieres under det nye program, er:

- foranstaltninger til fjernelse af hindringer for den frie bevægelighed for personer, varer eller tjenesteydelser på tværs af grænserne under hensyntagen til sikkerhedsmæssige aspekter

- foranstaltninger til at forbedre infrastrukturer på tværs af grænserne

- miljøbeskyttelsesforanstaltninger

- landbrugsudviklingsforanstaltninger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikter

- foranstaltninger inden for energi og transport i sammenhæng med udviklingen af de transeuropæiske net

- foranstaltninger relateret til EU-politikken om retlige og indre anliggender

- foranstaltninger til fremme af erhvervssamarbejde og finansielt samarbejde på tværs af grænserne

- støtte til investeringer og tilvejebringelse af støttetjenester og -faciliteter til især teknologioverførsel og markedsføring til fordel for SMV

- uddannelses- og beskæftigelsesforanstaltninger.

Det nye program vil også støtte mindre fælles aktioner, der involverer lokale aktører i grænseregionerne, og styrke den lokale kapacitet til at udvikle og gennemføre sådanne aktioner. Til dette formål kan grænseregionerne oprette en fælles fond til finansiering af mindre projekter; blandt de aktiviteter, der vil kunne finansieres med midler fra en sådan projektfond, er:

- aktioner til fremme af lokal økonomisk udvikling, herunder turisme

- foranstaltninger til fremme af samarbejdet på sundhedsområdet, især gennem fælles udnyttelse af ressourcer og faciliteter

- foranstaltninger til udvikling af faciliteter og ressourcer, der kan forbedre kommunikationen mellem grænseregioner, f.eks. grænseoverskridende radio, fjernsyn, aviser og andre medier.

Anbefalingerne fra en evaluering, som blev afsluttet i november 1998, er indarbejdet i det nye program. Formålet med evalueringen var at få analyseret de problemer, der gav anledning til forsinkelser i gennemførelsen af delprogrammer, og fremkomme med anbefalinger med henblik på en effektivisering af forvaltnings-, programmerings- og udbetalingsmekanismerne.

Evalueringen konkluderede, at programmet for grænseoverskridende samarbejde havde givet en række positive resultater. Der var især skabt dialog og samarbejde mellem EU-grænseregioner og tilstødende regioner i Centraleuropa. Den økonomiske udvikling i grænseregionerne i de pågældende lande var blevet støttet, og der var skabt større konvergens i forhold til udviklingsniveauet på EU-siden. Landene havde også haft lejlighed til at blive fortrolige med INTERREG-procedurerne, bl.a. formulering af regionale udviklingsstrategier for grænseregioner.

Evalueringsgruppen kunne dog pege på en række problemer. Der var forskel på, hvordan PHARE og INTERREG fungerede, og man anbefalede, at de to programmer harmoniseres yderligere. Programmet for grænseoverskridende samarbejde lagde fortsat større vægt på "hårde" foranstaltninger end INTERREG-programmerne; det var kun meget få projekter, der var af reel grænseoverskridende karakter, og implementeringen forløb temmeligt langsomt. Den lokale og regionale kapacitet i ansøgerlandene burde styrkes, og det burde tilstræbes at inddrage lokale og regionale aktører. Der skulle desuden satses yderligere på at oprette fonde til finansiering af mindre projekter, som kunne medvirke til at styrke planlægningskapaciteten.

Den flerårige programmeringsmodel, der blev indført for at skabe bedre overensstemmelse med INTERREG-programmeringen, havde ikke helt givet de ønskede resultater: man manglede fælles udviklingskoncepter, -strategier og -målsætninger, og der var ikke den fornødne eksterne sammenhæng mellem programmerne. Projekterne var generelt ikke specielt regionalt orienteret, og kun meget få var udarbejdet i partnerskab med regionale og lokale myndigheder eller arbejdsmarkedets parter.

Disse problemer kan ikke løses i fuldt omfang, så længe PHARE opererer med et etårigt budget og INTERREG med et flerårligt, og så længe der gælder to særskilte forordninger for programmerne, der begrænser de støtteberettigede udgifter til henholdsvis ansøgerlandenes område og medlemslandenes område. Der kan dog foretages visse forbedringer. I henhold til den nye forordning kan der i forbindelse med fælles grænseoverskridende projekter fastlægges fælles udviklingsstrategier og indsatsområder for en grænseregion. Der vil blive benyttet fælles programmerings- og tilsynsstrukturer, der omfatter et integreret fælles udvalg for grænseoverskridende samarbejde. Det nye program udvider også den geografiske rækkevidde. Ud over grænseregioner mellem EU og ansøgerlande dækker det nye program nu også grænseregioner mellem ansøgerlandene indbyrdes.

Praktiske ændringer

Et af formålene med de nye PHARE-retningslinjer er at forbedre programmets implementering. Kommissionen og partnerlandene har gjort en stor indsats for at fremskynde implementeringen af PHARE-programmerne og sikre, at de giver resultater. Det har omfattet både dekoncentration (øget ansvar til Kommissionens delegationer i partnerlandene) og decentralisering (overdragelse af ansvar til partnerlandene selv). Resultatet har været, at der i 1998 blev indgået kontrakter for et rekordhøjt samlet beløb (1 260 mio. EUR), og det disponible beløb, for hvilket der endnu ikke er indgået kontrakter, blev reduceret for første gang siden PHARE-programmet blev påbegyndt i 1990. Denne forbedring med hensyn til indgåelse af kontrakter var kombineret med øget fokus i programmeringsfasen på at sikre, at programmerne udformes, så de giver de ønskede virkninger og resultater.

Dekoncentration

Dekoncentration vil sige overførsel af ansvar for PHARE-programmets implementering inden for Kommissionen fra hovedkvarteret i Bruxelles til delegationerne i partnerlandene, således at beslutningerne kan træffes der, hvor de hører hjemme, nemlig på stedet.

Med de nye PHARE-retningslinjer fik delegationerne i partnerlandene et større ansvar for tilsynet med programimplementeringen. Dekoncentration støttes af Revisionsretten og Europa-Parlamentet som et middel til at reducere dobbeltkontrol og begrænse beslutningsprocesserne mellem hovedkvarteret og delegationerne. Det har samtidig været et vigtigt skridt i retning af en yderligere decentralisering af programmet ud til partnerlandene.

Der var i forvejen tale om dekoncentration i et vist omfang under PHARE-programmets decentraliserede implementeringssystem (DIS), hvorefter delegationschefen i partnerlandet havde bemyndigelse til at godkende kontrakter op til 500 000 EUR. Nu har delegationschefen bemyndigelse til at godkende alle udbudsdokumenter og -vurderinger og påtegne kontrakter op til 5 mio. EUR.

Der iværksættes dekoncentration i relation til delegationerne i samtlige partnerlande. For at sikre, at delegationerne er i stand til at klare den øgede arbejdsbyrde, det medfører, har de fået bevilget ekstra personale, og de interne procedurer er ved at blive forbedret. Hver delegation skal have en medarbejder, der specifikt beskæftiger sig med finansielle anliggender, og som er ansvarlig for kontrollen med, at PHARE-udbudsreglerne følges korrekt.

Efter at delegationerne havde fået tilført mere personale og uddannet lokalt ansatte og andre medarbejdere til at varetage de finansielle anliggender, blev der i slutningen af 1998 indført dekoncentration for syv delegationers vedkommende - i Ungarn, Polen, Tjekkiet, Estland, Letland, Litauen og Slovenien - og forberedelserne er godt i gang med henblik på at indføre dekoncentration i starten af 1999 i Bulgarien, Rumænien og Slovakiet.

Decentralisering

Decentralisering er ensbetydende med overdragelse af øget forvaltningsmæssigt ansvar fra Kommissionen til partnerlandene selv. Det vil sige, at i det omfang, EU's finansforordning tillader det, vil ansøgerlandene selv få ansvaret for implementeringen af nationale programmer under tilsyn af Europa-Kommissionen, som forbliver den øverste ansvarlige for bistandsmidlernes anvendelse.

Decentraliseret implementering har rent faktisk kendetegnet PHARE siden 1990. Et af formålene med decentraliseringen er gradvist at forberede ansøgerlandene på selv at administrere EU-midler efter tiltrædelsen. Hensigten er inden for visse grænser og ganske gradvist at etablere forbindelser mellem Kommissionen og ansøgerlandene, der indebærer deling af ansvaret på samme måde, som det er tilfældet i forbindelserne med medlemslandene, når det gælder implementeringen af strukturfondene.

Kommissionen giver tilladelse til decentralisering sag for sag i de sektorer, hvor ansøgerlandet og/eller det pågældende gennemførelsesorgan opfylder nogle på forhånd fastsatte kriterier, som skal sikre en sund og effektiv forvaltning og gennemsigtighed i anvendelsen af midlerne i overensstemmelse med målsætningerne for de vedtagne programmer. I henhold til dette system vil ansøgerlandene både være bundet af de regler, der gælder for PHARE-programmet, og af EU's finansforordning. Partnerlandet bliver økonomisk ansvarligt, og hvis reglerne ikke overholdes, vil Kommissionen forlange hele beløbet for den pågældende PHARE-kontrakt tilbagebetalt.

Denne yderligere decentralisering kræver ændringer af EU's gældende finansforordning, i henhold til hvilken Kommissionen skal udøve ex ante-kontrol med udbud og kontrakter. Kommissionen har i sit debatoplæg om en ændring af finansforordningen (SEK(1998) 1228) foreslået, at der tillades ex post kontrol, når det gælder EU-finansierede projekter i ansøgerlandene.

Nye implementeringsstrukturer

De nye PHARE-retningslinjer indebærer nye implementeringsstrukturer, der skal sikre bedre formidling af støtten i ansøgerlandene; det har et dobbelt sigte:

- at gøre de finansielle transaktioner mere gennemsigtige og undgå, at midlerne spredes på for mange gennemførelsesorganer

- i videst muligt omfang at benytte veletablerede og permanente institutioner og gennemførelsesorganer, som efter tiltrædelsen skal være ansvarlige for forvaltningen og implementeringen af programmer, der finansieres med EU-midler.

Der blev således i 1998 oprettet en national fond i hvert ansøgerland, normalt i Finansministeriet, som skal modtage og administrere PHARE-midler. Under ledelse af den nationale anvisningsberettigede vil den nationale fond kunne koordinere anvendelsen af PHARE-midler med andre disponible midler i det pågældende land hidrørende enten fra statsbudgettet eller fra internationale finansieringsinstitutioner.

I hvert af de ti ansøgerlande blev der oprettet et centralt kontor for finansiering og kontrakter, som skal håndtere udbud, indgåelse af kontrakter og udbetalinger på ministeriernes vegne. De ministerier, der figurerer som formelle modtagere af støtten, vil fortsat være ansvarlige for udvælgelsen af projekter og tilsyn. Det har skabt langt større overskuelighed og givet mulighed for en drastisk indskrænkning af antallet af programforvaltningskontorer - fra 150 til under 50.

Bedre formidling af bistanden

Der blev også indført ændringer i programmeringen i 1998 for at sikre, at PHARE-bistanden både er nøje relateret til de prioriterede indsatsområder i forbindelse med tiltrædelsen og formidles hurtigt og effektivt.

Det nye system til PHARE-programmering går ud på, at der for hvert land udarbejdes en "målbaseret programmeringsskitse" på grundlag af de prioriterede indsatsområder på kort og mellemlang sigt, der er fastlagt i det relevante tiltrædelsespartnerskab og det nationale program for overtagelsen af EU's regelværk. Skitsen, der udarbejdes af Kommissionen i tæt samråd med partnerlandet, opregner et begrænset antal centrale målsætninger, der skal opfyldes med PHARE-bistand det pågældende år, samt et skønsmæssigt budget for hver aktivitet. Derefter udarbejdes der detaljerede projektplaner for hver aktivitet, før det nationale program godkendes endeligt. Det skal af projektplanerne fremgå meget præcist, hvad midlerne skal anvendes til, og det skal kunne dokumenteres, at projektet er parat til at blive iværksat omgående. Det sikrer en hurtig implementering.

Andre forbedringer i programimplementeringen har ligeledes fokuseret på at øge effektiviteten og tempoet. Der skal i videst muligt omfang indgås kontrakter inden 6-12 måneder efter undertegnelsen af finansieringsmemorandummet (i visse tilfælde, f.eks. ved større infrastrukturprojekter, kan der dog være behov for en længere frist). Tidligere var det meget almindeligt, at tidsfristerne blev forlænget for langsomt kørende projekter, men det afvises næsten altid i dag. Projekterne skal afsluttes til tiden.

I dag finansieres der færre, men større projekter, og der er fastsat en mindstegrænse på 2-3 mio. EUR. Det sikrer større effekt og synlighed på de prioriterede indsatsområder og letter forvaltningen.

Som nævnt er der overdraget et øget ansvar fra Bruxelles til Kommissionens delegationer i ansøgerlandene for forvaltningen af nationale programmer og programmer for grænseoverskridende samarbejde. Der er overført 20 stillinger fra Bruxelles til delegationerne, og hver delegation har nu en særlig medarbejder til at dække det finansielle område. Det fremskynder beslutningstagningen og reducerer de administrative omkostninger.

Den Fælles Forvaltningstjeneste for EU-bistand til Tredjelande

Den Fælles Forvaltningstjeneste for EU-bistand til Tredjelande (SCR) i Bruxelles blev oprettet i midten af 1998 og var fuldt funktionsdygtig i september 1998. SCR fungerer som en intern tjeneste i tilknytning til de generaldirektorater, der er ansvarlige for EU-bistand til tredjelande. SCR står for den finansielle, regnskabsmæssige, kontraktmæssige og juridiske side af projektforvaltningen. Tjenesten er desuden ansvarlig for implementeringen af flerlandeprogrammer og andre programmer, som ikke er berørt af decentralisering og dekoncentration, samt for tilsynet med alle PHARE-programmer.

SCR er opdelt i en række direktorater:

- Direktorat A er ansvarligt for projektimplementeringen og -tilsyn (A1 er ansvarligt for infrastruktur og A2 for styrkelse af institutionerne)

- Direktorat D er ansvarligt for den finansielle forvaltning, herunder budgetspørgsmål, kontrakter, regnskab og betalinger

- Direktorat E offentliggør udbud for både tjenesteydelser og leverancer og er desuden ansvarligt for juridiske spørgsmål og tvister

- Direktorat F er ansvarligt for diverse opgaver i relation til personale, administration, forvaltning af SCR-computernetværket, forbindelser med Ministerrådet og Parlamentet m.m., evaluering samt information og kommunikation.

Oprettelsen af SCR skulle resultere i en bedre implementering (især af flerlandeprogrammerne), mere effektivt tilsyn med foranstaltningerne og rationalisering af forvaltningsprocedurerne.

Tilsyn med og evaluering af PHARE i 1998

PHARE-tilsyns- og evalueringssystemet er indført for at kunne følge implementeringen af igangværende PHARE-programmer i alle partnerlande og vurdere, i hvilket omfang de opfylder de målsætninger, der er fastsat i programmeringsdokumenterne. Tilsyns- og evalueringsrapporter giver oplysning om forløbet af de forskellige programmer i en sektor, bedømmer dem og indeholder konkrete anbefalinger vedrørende programmernes forvaltning og udformningen af fremtidige programmer i samme sektor. De er således et nyttigt forvaltningsmæssigt redskab for alle relevante parter i forbindelse med implementeringen af PHARE og udgør en integreret del af det decentraliserede implementeringssystem.

Der blev foretaget tre væsentlige ændringer af systemet i 1998:

- For første gang, siden systemet blev indført i 1996, blev der udarbejdet rapporter i henhold til en årlig arbejdsplan. Den årlige arbejdsplan blev opstillet efter høring af alle de parter, der involveret i programmernes forvaltning, og tog hensyn til de enkelte parters behov i relation til den tidsmæssige planlægning. I henhold til arbejdsplanen for 1998 skulle der udsendes 103 rapporter om programmer i 11 PHARE-lande - Estland, Letland, Litauen, Polen, Tjekkiet, Slovakiet, Slovenien, Ungarn, Rumænien, Bulgarien og Albanien - samt om en række flerlandeprogrammer.

- Der blev indført et opfølgningssystem. Kort efter at en rapport er udsendt, afholder delegationen et informationsmøde, hvor der tages skridt til at iværksætte anbefalingerne, og tidsplanen herfor vedtages af de involverede parter. Resultatet af denne drøftelse følges derefter op af Kommissionen.

- I maj 1998 blev tilsyns- og evalueringssystemet udvidet til at omfatte Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.

I 1998 blev i alt 115 rapporter færdiggjort og udsendt (heraf 54, som var påbegyndt i slutningen af 1997). I alt 107 rapporter blev påbegyndt i 1998, hvoraf de 61 var færdige inden årets udgang. Rapporterne dækkede ca. 350 programmer i 25 sektorer.

Evalueringer af PHARE-programmet

Som reaktion på Kommissionens initiativ vedrørende sund og effektiv forvaltning af ressourcerne (SEM 2000) oprettede GD I.A i januar 1997 en evalueringsenhed for programmerne PHARE, TACIS og OBNOVA. Denne enhed er nu en del af SCR-evalueringsenheden. For at opnå større åbenhed og ansvarlighed offentliggøres evalueringsrapporterne med regelmæssige mellemrum og er tilgængelige for en bredere kreds.

I forbindelse med PHARE-programmet har evalueringsenheden gennemført følgende former for evalueringer: Sektorevalueringer med det formål at levere input til formulering af politikker og strategier, landeevalueringer med det formål at levere input til den årlige planlægning samt evalueringer af PHARE-samarbejdsinstrumenter med det formål at levere input til den fremtidige revision af PHARE-forordningen samt til tiltrædelsesprocessen.

Efter den PHARE-midtvejsevaluering, der blev offentliggjort i juli 1997, og som skulle udgøre et referencepunkt for evalueringsenhedens efterfølgende evalueringer af sektorer og instrumenter, blev der i 1998 færdiggjort syv evalueringsundersøgelser. De dækker fire sektorer (bankvæsen, virksomhedsomstrukturering og privatisering, toldreform og reform af den offentlige forvaltning), to instrumenter (programmet for grænseoverskridende samarbejde og partnerskabsprogrammer) og et nødhjælps initiativ (nødhjælp til Bosnien-Herzegovina). De er tilgængelige på Internettet.

Finansiel oversigt

I 1998 kunne der konstateres en forbedring i de finansielle data, som kombineret med den øgede fokus på programmering baseret på kvalitet også skulle give bedre virkninger og resultater.

I 1998 indgik PHARE-programmet forpligtelser for i alt 1 153,9 mio. EUR til fordel for partnerlandene. Det svarer til 99,4% af det samlede budget på 1 161,4 mio. EUR.

Nedenstående tabel viser fordelingen af PHARE-forpligtelsesbevillingerne på de enkelte år i perioden 1990-1998 (mio. EUR):

>TABELPOSITION>

Hvad angår de finansielle resultater var der i 1998 tale om en fortsat forbedring med hensyn til indgåelse af kontrakter. I årets løb indgik Kommissionens hovedkvarter og partnerlandene kontrakter for i alt 1 260 mio. EUR, en stigning på 124,5 mio. EUR i forhold til 1997, hvor tallet var 1 135,5 mio. EUR, dvs. en stigning på 10,9%. Der er nu indgået kontrakter for i alt 75,3% af samtlige PHARE-forpligtelsesbevillinger.

Resultatet har været, at det samlede efterslæb med hensyn til indgåede kontrakter (dvs. forskellen mellem de samlede forpligtelsesbevillinger og det samlede beløb, for hvilket der er indgået kontrakter, siden PHARE startede) også blev reduceret for første gang - med 125 mio. EUR. Det samlede efterslæb er nu nede på under 2,2 mia. EUR.

I 1998 nåede man også op på et rekordhøjt niveau for udbetalingerne. PHARE udbetalte 1 042,7 mio. EUR i henhold til indgåede kontrakter (dvs. betalinger i henhold til kontrakter indgået af Kommissionens hovedkvarter og forskudsbetalinger til partnerlande). Det repræsenterer en stigning på godt 27,2% i forhold til 1997 (819,3 mio. EUR).

Situationen med hensyn til PHARE-programmets implementering kan således opsummeres som følger:

Samlede forpligtelser 1990-1998: // 8 890,9 mio. EUR

Samlet værdi af kontrakter indgået i perioden 1990-1998: // 6 697,3 mio. EUR (der er således indgået kontrakter for 75,3% af samtlige forpligtelsesbevillinger)

Samlede betalinger i henhold til kontrakter indgået i perioden 1990-1998: // 5 589,1 mio. EUR (62,9% af samtlige forpligtelsesbevillinger er således kommet til udbetaling, og 83,4% af alle kontraktbeløb er blevet udbetalt).

PHARE i de enkelte partnerlande

Ansøgerlande

Bulgarien

Situationen i 1998

Efter påbegyndelsen af et vidtrækkende reformprogram i maj 1997 forbedredes den makroøkonomiske situation i Bulgarien ganske betydeligt i 1998. Reformprogrammet omfattede indførelse af et system med en valutastyrelse, en stramning af finanspolitikken og en fornyet indsats for at få gennemført strukturreformer. Den eksterne kontekst var mindre gunstig, men den forsigtige politik blev videreført og det sikrede en fortsat generelt positiv økonomisk udvikling i landet. Det skønnes, at den økonomiske vækst nåede op på 4%, og den årlige inflation faldt til kun 1%, hvilket skal sammenholdes med en inflation på 580% i 1997. Budgettet forventes at udvise et samlet overskud på 1,3% af BNP.

Andre økonomiske indikatorer var dog mindre positive i 1998. Den registrerede arbejdsløshed var fortsat relativt høj - 12%. Udviklingen på udlandsbalancen var mindre positiv end i 1997 og resulterede i et anslået underskud på betalingsbalancens løbende poster på ca. 1% af BNP. Også tilgangen af direkte udenlandske investeringer faldt, hvilket skyldtes den meget langsommelige privatiseringsproces og faldende interesse hos udenlandske investorer for de nye markeder, der er under udvikling. Konsekvensen var, at tilgangen af direkte udenlandske investeringer faldt med over 50% til ca. 150 mio. EUR, hvilket var væsentligt mindre end i 1997.

Bulgarien er nået ganske langt med at gennemføre et ambitiøst strukturreformprogram. Der er truffet foranstaltninger til at liberalisere økonomien, herunder fjerne de fleste former for priskontrol og ophæve eksportforbud for landbrugsprodukter. Der er også gennemført større budgetreformer. Efter de gode resultater med privatiseringer i starten (1997), gik processen væsentligt langsommere i 1998 og var stort set begrænset til medarbejderovertagelser. Igangværende privatiseringer betød desuden, at beskæftigelsen i den offentlige sektor fortsat blev indskrænket. Ved udgangen af 1998 var næsten 30% af aktiverne privatiseret imod ca. 20% ved udgangen af 1997. Det lå dog stadigt et godt stykke under regeringens mål på 50%. Privatiseringen i banksektoren fortsatte, men i et noget langsommere tempo. Endelig gav bestræbelser på at dæmme op for tabene i skrantende statsejede virksomheder og en række større forsyningsselskaber meget blandede resultater.

Den overordnede makroøkonomiske stabilitet gik hånd i hånd med stabilitet på den politiske front. Den regering, der tiltrådte i maj 1997, bevarede sit flertal i Nationalforsamlingen. Demokratiske institutioner og mekanismer har fungeret godt, og der er gjort fremskridt med hensyn til at bekæmpe korruption. Opretholdelse af tætte forbindelser med den Euro-Atlantiske integrationsproces var en hovedhjørnesten i Bulgariens udenrigspolitik i 1998. Der blev indgået frihandelsaftaler med flere nabolande, og Bulgarien tiltrådte CEFTA i løbet af året. En løsning på den makedoniske sprogstrid betød, at forholdet til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien bedredes, og det samme gjaldt forholdet til Tyrkiet.

Forbindelserne med EU blev kraftigt udbygget i 1998 med iværksættelse af tiltrædelsesprocessen i marts, vedtagelse af tiltrædelsespartnerskabet og offentliggørelse af den første periodiske rapport i november. Der blev ført forhandlinger om fiskeriprodukter og vin og indledt drøftelser om nye indrømmelser for landbrugsprodukter. Associeringsrådet traf forskellige afgørelser, bl.a. om Bulgariens deltagelse i EU-programmer og forlængelse af regional statsstøtte. Som et sidste punkt skal nævnes, at Kommissionen i 1998 indgav en antidumpingklage vedrørende stålprodukter.

Konklusionen på Europa-Kommissionens periodiske rapport, november 1998

Bulgarien opfylder Københavnskriterierne på det politiske område, men der er behov for en fortsat indsats for at bekæmpe korruption og reformere retsvæsenet.

Selv om Bulgarien i den seneste tid har gjort fremskridt med hensyn til indførelse af markedsøkonomi, vil det få alvorlige problemer med at klare konkurrencepresset og markedskræfterne inden for EU på mellemlang sigt. Den ihærdige indsats med at gennemføre EU-regelværket i den nationale lovgivning vil dog, hvis den følges af en tilsvarende styrkelse af de relevante institutioner, med tiden gøre det muligt for Bulgarien at påtage sig forpligtelserne ved fuldt medlemskab. Der er imidlertid behov for en yderligere indsats, især i relation til det indre marked og områder som standardisering og certificering, kontrol med statsstøtte, atomkraftværket Kozloduys fremtid og retlige og indre anliggender.

PHARE-programmet i 1998

Bulgarien fik tildelt i alt 149,5 mio. EUR fra PHARE-budgettet for 1998 til at støtte landets tiltrædelse af EU i overensstemmelse med de prioriterede indsatsområder, der er vedtaget i tiltrædelsespartnerskabet.

PHARE-støtten til Bulgariens tiltrædelsesforberedelser blev kanaliseret gennem fire større programmer: det nationale PHARE-program (med et budget på 68 mio. EUR), programmet for grænseoverskridende samarbejde med Grækenland (51 mio. EUR), "storinfrastrukturfaciliteten" (20 mio. EUR) og "catch-up"-faciliteten (10,5 mio. EUR). Bulgarien deltog ligeledes i en række flerlandeprogrammer og tværgående programmer i PHARE-regi i 1998, bl.a. vedrørende toldvæsen, demokrati, standardisering, nuklear sikkerhed, miljø, SMV, statistik, reform af den offentlige forvaltning og TAIEX.

I overensstemmelse med de prioriterede indsatsområder i forbindelse med tiltrædelsen var det nationale program for 1998 centreret omkring en række nøgleområder, og der blev iværksat flere nye programmer. Bistanden til den igangværende, men stadigvæk skrøbelige økonomiske reformproces omfatter støtte til udvikling af den private sektor og til Bulgariens post-privatiseringsfond (11,7 mio. EUR). Institutionel styrkelse er tydeligvis stærkt påkrævet, og PHARE-støtten vil fokusere på styrkelse af Bulgariens institutionelle og administrative kapacitet gennem støtte til dette formål til Ministeriet for Landbrug, Skovbrug og Landbrugsreformer og til omstruktureringen af toldvæsenet (18 mio. EUR). Også Ministeriet for Miljø og Vand modtager støtte til institutionel styrkelse og investeringsprojekter (7,3 mio. EUR).

Projekter i transportsektoren med IFI-samfinansiering omfatter bl.a. anlægsarbejder i Sofias lufthavn (7,6 mio. EUR). Nuklear sikkerhed er fortsat højt prioriteret, hvorfor PHARE har finansieret nukleare sikkerhedsforanstaltninger ved atomkraftværket Kozloduy (6 mio. EUR). Bulgarien modtager desuden støtte fra det særlige forberedelsesprogram vedrørende strukturfondene og fra projektforberedelses faciliteten (10 mio. EUR) til støtte for udviklingen af regionale politikker og regional samhørighed. Inden for undervisning og uddannelse er der bevilget 5,4 mio. EUR til støtte for Bulgariens deltagelse i EU-programmer, heraf 4 mio. EUR til TEMPUS, hvilket gav mulighed for finansiering af 20 fælleseuropæiske projekter, hvoraf de 8 vedrørte institutionel styrkelse. Endelig fik programmet for udvikling af civilsamfundet, i erkendelse af betydningen af et sundt og velfungerende civilsamfund i Bulgarien, bevilget 2 mio. EUR fra det nationale program for 1998.

1998-programmet for grænseoverskridende samarbejde med Grækenland bestod af tre hovedafsnit. Det første drejede sig om istandsættelse af vigtige vejstrækninger i grænseregionen, herunder E79 (Sofia-Thessaloniki), E85 (Haskovo-Alexandroupolis) og genåbningen af en adgangsvej til den nye grænseovergang ved Illinden (i alt 44 mio. EUR). PHARE ydede også støtte til bygningen af grænsestationen ved Illinden (3 mio. EUR). Endelig blev 4 mio. EUR øremærket til forberedelse af fremtidige grænseoverskridende projekter og programforvaltning.

Fra "storinfrastrukturfaciliteten" blev der bevilget 20 mio. EUR som PHARE's bidrag til færdiggørelsen af regeringens jernbanemoderniseringsprojekt, der opererer med et samlet budget på 285 mio. EUR. De samlede PHARE-midler til dette projekt beløber sig således nu til 35 mio. EUR. Nogle af de sporstrækninger, der skal fornyes i forbindelse med dette projekt, ligger i to vigtige paneuropæiske transportkorridorer.

Bulgarien fik også førtiltrædelsesstøtte via "catch-up"-faciliteten i 1998. I alt 10,5 mio. EUR blev kanaliseret til projekter for bank- og virksomhedsreformer, tilbagegivelse af land til tidligere ejere og bekæmpelse af korruption i det bulgarske toldvæsen.

Inklusive 1998-tildelingen udgør den samlede PHARE-bistand til Bulgarien siden 1997 nu næsten 755 mio. EUR.

Resultater

En række igangværende PHARE-programmer gjorde gode fremskridt i 1998. Det andet ekstraordinære socialbistandsprogram, som indledtes i 1997, blev påbegyndt i december 1997 og har givet gode resultater. Med et budget på 20 mio. EUR kunne programmet fortsat hjælpe de grupper i befolkningen, som blev hårdest ramt af den økonomiske krise i 1997, med husstandsindkomststøtte og jobskabelses foranstaltninger (samfinansieret med og forvaltet af UNDP).

Programmet for støtte til strukturtilpasning og reformer (SARA) blev påbegyndt i 1997 med det formål at bidrage til gennemførelsen af regeringens økonomiske reformprogram. I 1998 sikrede programmet (20 mio. EUR) afgørende og målrettet overførsel af knowhow på områder som virksomheds- og bankprivatisering, banktilsyn og institutionel styrkelse af Kontoret for Udenlandske Investeringer.

Jobskabelsesprojektet "Beautiful Bulgaria" blev ligeledes afsluttet i 1998 (se det indrammede felt nedenfor). I forbindelse med programmet for udvikling af civilsamfundet blev der bevilget ca. 120 tilskud. Disse tilskud gik til bulgarske ngo'er, der beskæftiger sig med socialforsorg, humanitær hjælp og støtte til marginaliserede og etniske grupper i Bulgarien.

PHARE-programmet i Bulgarien gav generelt bedre resultater i 1998, hvilket kan tilskrives dels stabiliseringen af det politiske klima, dels forbedringen af det administrative klima. Der blev således fra politisk hold lagt særlig vægt på at styrke implementeringsstrukturerne. Eftersom reformprocessen i relation til den offentlige forvaltning stadig er ganske ny i Bulgarien, må der imidlertid nødvendigvis fortsat forventes en række problemer og usikkerhedsmomenter af praktisk art.

Bulgarien begyndte desuden at etablere nye implementeringsstrukturer i overensstemmelse med de nye PHARE-retningslinjer. Der blev således i årets løb oprettet en national fond, et centralt kontor for finansiering og kontrakter og et begrænset antal gennemførelsesorganer. Disse nye strukturer skulle resultere i mere effektive implementeringsprocedurer, give mulighed for øget dekoncentration og decentralisering, udvide mulighederne for samfinansiering og medvirke til forberedelsen af de to nye førtiltrædelsesinstrumenter, ISPA og SAPARD. Der er dog behov for en yderligere indsats for at indføre effektive interne og eksterne finansielle kontrolmekanismer og vedtage og iværksætte lovgivning om offentlige indkøb i overensstemmelse med EU-reglerne.

Ved udgangen af 1998 var der indgået kontrakter for næsten alle de programmer, hvortil der var bevilget støtte fra PHARE-budgetterne for perioden 1994-1997, og der var således indgået kontrakter for tæt ved 94% af samtlige bevillinger for perioden 1990-1997. Medregner man forpligtelser indgået i 1998, er der alt i alt indgået kontrakter for ca. 72% af samtlige forpligtelsesbevillinger, hvilket er stort set uændret i forhold til året før.

Konkret eksempel: "Beautiful Bulgaria"

Sigtet med dette projekt var at afhjælpe fattigdommen i en række regioner i Bulgarien ved at skabe ny beskæftigelse, uddanne de arbejdsløse og forbedre byinfrastrukturer i byerne Sofia, Plovdiv, Varna, Veliko Turnovo og Russe. Programforvaltningen og implementeringen blev varetaget af UNDP i nært samarbejde med de kommunale myndigheder og de regionale arbejdsformidlinger. Projektets samlede omkostninger beløb sig til 3,4 mio. EUR, hvoraf PHARE-programmet bidrog med de 3 mio. EUR. Projektet var en stor succes og blev afsluttet ved udgangen af december 1998.

Projektet opnåede bemærkelsesværdige resultater:

- 3 500 personer var midlertidigt omfattet af jobskabelsesordninger - i alt 14 371 mandmåneder. Det skønnes, at mellem 4% og 20% af deltagerne har beholdt deres job, afhængigt af hvilken by det drejer sig om.

- 2 058 personer modtog erhvervsuddannelse og fik pratisk viden og færdigheder på områder som malerarbejde, havebrug og landskabspleje.

- 216 bygninger, anlæg og parker blev renoveret og istandsat.

- Der blev oprettet nye samarbejdsstrukturer mellem kommunale myndigheder, arbejdsformidlingskontorer m.fl.

- Der blev indgået kontrakt med 54 virksomheder om udførelse af renoveringsarbejde i de fem byer, hvilket fremmede udviklingen af den private sektor og SMV.

- Projektet tilskyndede via eksemplets magt de involverede kommunalforvaltninger og andre til at oprette fonde for forbedring af byinfrastruktur.

- Projektet gjorde PHARE-programmets indsats i Bulgarien særdeles synlig.

Tjekkiet

Situationen i 1998

Den økonomiske situation i Tjekkiet var fortsat vanskelig i 1998. BNP udtrykt i mængde faldt, arbejdsløsheden steg kraftigt, og realindkomsterne udviste en nedadgående tendens. Den økonomiske nedgangsperiode har vist sig at være dybere og mere længerevarende end forventet, og de makroøkonomiske udsigter er fortsat ganske dystre. Der var dog også tale om en række positive tendenser i 1998. Eksporten var fortsat kraftig, og dette, kombineret med lavere indenlandsk efterspørgsel, resulterede i en nedbringelse af underskuddet på handelsbalancen. Også inflationen faldt i 1998.

De aktuelle økonomiske problemer i Tjekkiet har understreget behovet for at presse yderligere på med strukturreformer. Forud for valget i juni 1998 var den økonomiske beslutningstagning vanskeliggjort af politiske problemer, som ikke er fuldstændigt løst med udpegelsen af den nye mindretalsregering. Der blev dog gjort gode fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de to økonomiske reformpakker, som den tidligere regering havde bebudet i april og maj 1997.

Handelsrelationerne er fortsat gode. De tvister, der opstod - f.eks. omkring importdepositumordningen, importkvoterne for æbler og importrestriktioner for kartofler fra EU - blev løst via den høringsmekanisme, der er fastlagt i Europaaftalen.

Valget i juni 1998 førte til udpegelse af en socialdemokratisk mindretalsregering i juli. Den nye regering under premierminister Zeman er begyndt at tage fat på de problemområder, som var blevet forsømt i den foregående politisk set noget ustabile periode.

Hvad angår forbindelserne med EU var de vigtigste begivenheder i 1998 iværksættelsen af tiltrædelsesprocessen, vedtagelsen af tiltrædelsespartnerskabet og offentliggørelsen af den første periodiske rapport i november.

Konklusionen på Europa-Kommissionens periodiske rapport,

november 1998

Tjekkiet opfylder stadigvæk Københavnskriterierne på det politiske område, men der er grund til fortsat at være opmærksom på Roma-folkets vilkår i det tjekkiske samfund.

Tjekkiet kan betragtes som en velfungerende markedsøkonomi, som skønnes at kunne klare konkurrencepresset og markedskræfterne inden for EU på mellemlang sigt under forudsætning af, at erhvervspolitikken effektiviseres, og virksomheds omstruktureringerne fremskyndes.

Tjekkiet skulle være i stand til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab af EU, hvis blot der hurtigt sættes ind for at øge tempoet i overtagelsen af EU's regelværk og styrkelsen af de dertil hørende administrative strukturer for at opveje de utilstrækkelige resultater på dette felt i de seneste år, især i relation til det indre marked, landbrug og retlige og indre anliggender.

PHARE-programmet i 1998

Den 12. oktober 1998 undertegnede den tjekkiske regering og Europa-Kommissionen aftalememorandummet om oprettelse af den nationale fond, finansieringsmemorandaene for PHARE's nationale program for Tjekkiet og de to programmer for grænseoverskridende samarbejde samt brevvekslingerne om projektplanerne for disse memoranda. Finansieringsmemorandummet for det tredje program for grænseoverskridende samarbejde var allerede blevet undertegnet tidligere på året.

I tråd med de nye PHARE-retningslinjer fra marts 1997 fokuserede det nationale program for 1998 på de prioriterede indsatsområder på kort sigt i henhold til tiltrædelsespartnerskabet samt det nationale program for forberedelse af Tjekkiet på medlemskab af EU. Der indgik dog også et begrænset antal aktiviteter til støtte for prioriterede indsatsområder på mellemlang sigt.

Bevillingen til Tjekkiets nationale program for 1998 udgjorde 22,45 mio. EUR; heri er ikke medregnet TEMPUS-programmet (1 mio. EUR) og støtten til deltagelse i EU-programmer (3,55 mio. EUR). Bevillingen på 1 mio. EUR til TEMPUS muliggjorde 11 fælleseuropæiske projekter, hvoraf 7 vedrørte institutionel styrkelse. I overensstemmelse med en række bemærkninger i Europa-Kommissionens periodiske rapport blev der afsat 2 mio. EUR til foranstaltninger, der skal hjælpe med at integrere Roma-folket i det tjekkiske samfund og styrke organisationer i civilsamfundet. Der blev ydet 7 mio. EUR til at formulere politikker med henblik på at styrke den økonomiske og sociale samhørighed med særlig vægt på aktiviteter til støtte for Tjekkiets forberedelse på deltagelse i strukturfondene og Samhørighedsfonden.

Styrkelse af institutionerne prioriteres fortsat meget højt, og der blev ydet støtte til dette formål inden for flere prioriterede områder. 3 mio. EUR gik til projekter, der skal styrke institutioners og administrative strukturers kapacitet til at implementere EU's regelværk. I samme forbindelse skal det tjekkiske landbrugsministerium have institutionel og politisk støtte (3 mio. EUR) bl.a. for at forbedre kapaciteten til at udarbejde regler og forskrifter for veterinær- og levnedsmiddelkontrollen. Også retlige og indre anliggender er et prioriteret område, og der blev bevilget 4,8 mio. EUR til projekter for styrkelse af grænsekontrol, håndhævelse af love og regler og asylpolitik og sikring af et uafhængigt og velfungerende retsvæsen. I miljøsektoren fokuserede nye projekter primært for styrkelse af den institutionelle og regeludstedende kapacitet og implementering af politikker i forbindelse med EU's luft- og affaldsdirektiver (2,15 mio. EUR). Endelig blev der bevilget 500 000 EUR til projektforvaltning.

Arangementer vedrørende parvist samarbejde, herunder længerevarende udstationeringer af embedsmænd fra medlemslandene, indgik i delprogrammerne om økonomisk og social samhørighed, styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet til at implementere EU-regelværket, landbrug, retlige og indre anliggender samt miljø.

Tjekkiet modtog også i 1998 støtte fra PHARE-programmet for grænseoverskridende samarbejde. I alt 19 mio. EUR blev bevilget til grænseoverskridende aktiviteter i forbindelse med INTERREG II-programmer i regioner, som har grænser fælles med Tyskland og Østrig. Der blev i 1998 udarbejdet tre programmer for grænseoverskridende samarbejde om henholdsvis infrastruktur, miljø og økonomisk udvikling. Det første program består af aktiviteter, der skal forbedre transportforbindelser og teknisk infrastruktur, f.eks. energiforsyningsnet og kloak- og spildevandssystemer. Det andet program fokuserer på fornyet udvikling i landdistrikter og genplantning af skov. Det tredje program er udformet med henblik på at sætte skub i den økonomiske udvikling, bl.a. via støtte til turistindustrien i Tjekkiet. Fonden for mindre projekter fortsatte ligeledes med at yde støtte til projekter, der har til formål at fremme samarbejdet mellem lokale og regionale myndigheder på begge sider af grænsen.

Resultater

PHARE opnåede positive resultater på en række vigtige områder i årets løb.

I forbindelse med forberedelsen på deltagelse i strukturfondene med henblik på at skabe regional udvikling blev der afholdt en række regionale seminarer for at skabe øget interesse hos de lokale myndigheder for disse spørgsmål; seminarerne afsluttedes med en velbesøgt konference i december. Ministeriet arrangerede også de første møder i Det Nationale Programmeringsudvalg, som skal have udarbejdet den nationale udviklingsplan inden september 1999.

I forbindelse med det grænseoverskridende samarbejde blev der i 1998 afsluttet større inveteringsprojekter for i alt 16 mio. EUR; projekterne omfattede to kloaksystemer, fire spildevandsanlæg, to gasrørledninger samt en vejbro. Med et PHARE-bidrag på 7 mio. EUR havde disse projekter en positiv indvirkning på miljøet på begge sider af grænsen og gav de lokale myndigheder erfaring i at arbejde med EU-midler. Der blev i løbet af året indgået kontrakter for yderligere 55 mio. EUR, og fonden for mindre projekter brugte 1,16 mio. EUR til grænseoverskridende aktiviteter.

PHARE er i høj grad med til at tilskynde regeringen til at støtte udviklingen af den private sektor. I 1998 overtog regeringen finansieringen af størsteparten af omkostningerne ved CzechInvest, som er det kontor for direkte udenlandske investeringer, der blev oprettet med PHARE-midler. Regeringen overtog desuden finansieringen af den rådgivning og uddannelse, der formidles af de tidligere PHARE-finansierede regionale erhvervsrådgivningscentre, og, opmuntret af successen med den PHARE-finansierede fond med risikovillig kapital i Ostrava, iværksatte den en støtteordning med risikovillig kapital. Endelig spiller rådgivningsbistanden til Finansministeriet en vigtig rolle i arbejdet med formuleringen af regeringens økonomiske politik.

Med hensyn til infrastruktur og miljø blev det største PHARE-projekt i Tjekkiet påbegyndt i 1998, nemlig udbedring af jernbanelinjen Brno-Vranovice (der indgår i linjen Prag-Wien) for 34 mio. EUR (de samlede omkostninger ved projektet anslås til 37 mio. EUR). PHARE-Energisparefonden bevilgede næsten 8. mio. EUR i form af lån med lav rente til investeringer, der kan nedbringe energiforbruget. Der blev oprettet en erhvervsmiljøfond, der skal formidle tilsvarende lån til SMV til miljøinvesteringer. Begge disse fonde blev samfinansieret med en forretningsbank.

Tjekkiet har gjort fremskridt med hensyn til tilnærmelse af lovgivningen, som det også blev påvist under "screeningen". Tjekkiets forberedelser til tiltrædelsen på dette felt fik støtte af det PHARE-finansierede konsortium for tilnærmelse af lovgivningen, som består af en gruppe advokatfirmaer og ekspertinstitutioner, der yder juridisk rådgivning til den tjekkiske regering. Der blev i 1998 indgået en ny kontrakt (for 1 mio. EUR), der skal sikre endnu mere effektive tjenesteydelser til regeringen, herunder en permanent tjekkisk ekspert og en permanent EU-ekspert til at dække hvert lovgivningsområde. Desuden står en gruppe højt specialiserede jurister til rådighed med mere specifik rådgivning.

I september 1998 oprettede regeringen et koordinerings- og sprogrevisionscenter for at sætte fart i arbejdet med oversættelsen af EU-lovgivningen til tjekkisk som en nødvendig forudsætning for tilnærmelse af lovgivningen. I de næste par år skal centret revidere 70-80 000 sider EU-dokumenter, som er delvist oversat af et bureau, der blev udvalgt via et PHARE-udbud. De reviderede tekster bliver den autoriserede tjekkiske oversættelse af EU's regelværk.

Programmet for udvikling af civilsamfundet ydede i 1998 støtte til 378 ngo-projekter (1,8 mio. EUR); projekterne dækkede miljøbeskyttelse, sundhed og socialforsorg, menneskerettigheder, forbrugerbeskyttelse, udvikling af lokalsamfund, oplysninger om græsrodsbevægelser og foreninger i EU samt information og uddannelse med sigte på ngo'er. Der blev bevilget yderligere 27 tilskud (150 000 EUR) til ngo'er til projekter i de områder, som blev ramt af oversvømmelser i 1997. Fra PHARE-demokratiprogrammet, LIEN og partnerskabsprogrammet blev der ydet 82 tilskud til tjekkiske ngo'er til mikroprojekter for i alt 440 000 EUR.

Endelig ydede PHARE støtte til sociale tjenester via Fonden for Sociale Forsorgsinitiativer. I alt 46 projekter (475 000 EUR) blev gennemført med deltagelse af lokale myndigheder og ngo'er i ti modeldistrikter for at udvide udbuddet af sociale tjenester. Sådanne tjenester blev tidligere forvaltet centralt eller fandtes slet ikke.

Konkret eksempel: Reform af den offentlige forvaltning

Reformen af den offentlige forvaltning i Tjekkiet tog rigtig fart i 1998. I foråret besluttede premierminister Toqovskýs interimsregering at gøre noget for at styrke kapaciteten i Tjekkiets offentlige forvaltning med hensyn til at implementere og håndhæve harmoniseret EU-lovgivning. Der blev vedtaget en lov om oprettelse af 14 autonome regioner, og disse nye regionale strukturer, der træder i kraft i 2000, forventes at være fuldt funktionsdygtige efter 2001.

Under premierminister Miloq Zemans nye regering indgik reformen af den offentlige forvaltning som et af de prioriterede områder i regeringens program, og der blev oprettet en ny stilling som viceminister for indenrigsanliggender med overordnet ansvar for spørgsmål vedrørende forvaltningsreformen. Indenrigsministeriet overtog efterfølgende ansvaret for et igangværende PHARE-projekt for forbedring af den offentlige forvaltning (500 000 EUR), som var påbegyndt i november 1997. Dette projekt, der blev forvaltet af Den Nationale Uddannelsesfond (ligeledes oprettet af PHARE), havde til formål at få udarbejdet en undersøgelsesrapport og formuleret et udkast til reformstrategi. Disse to dokumenter skal danne grundlag for reformen af den offentlige forvaltning i Tjekkiet i de kommende år. Udkastet til reformstrategi blev forelagt for regeringen i januar 1999.

I 1999 vil der blive truffet afgørelse om en række centrale spørgsmål på grundlag af de to dokumenter: vedtagelse af en forvaltningslov, udvikling af et karriere- og forfremmelsessystem for offentligt ansatte, nye uddannelsesordninger i samarbejde med den akademiske sektor kombineret med udvikling af nye kurser for offentligt ansatte med støtte fra PHARE's TEMPUS-program. I samarbejde med Udenrigsministeriet (der er ansvarligt for uddannelse af tjekkiske embedsmænd i EU-anliggender) og Det Diplomatiske Akademi (samfinansieret af PHARE i 1997-1998) er der således skabt et nyt institutionelt grundlag for EU-relevant uddannelse og forskning til brug for den offentlige forvaltning i Tjekkiet.

Estland

Situationen i 1998

Efter særdeles gode resultater i 1997 måtte Estlands økonomi registrere en vis neddæmpning i 1998. Den økonomiske vækst nåede op på 5,4% i 1998, men det skal sammenholdes med hele 11,4% i 1997. Inflationen faldt dog også til 8,2% i gennemsnit for hele året (den toppede med 11% i 1997). Niveauet for de direkte udenlandske investeringer lå fortsat højt (målt i procent af BNP), men det samme gjorde underskuddet på betalingsbalancens løbende poster, som fortsat giver anledning til bekymring; der var dog tegn på en vis bedring mod årets slutning fra 12,1% af BNP i 1997 til 9,2% i 1998. Det skyldtes til dels faldet i den udenlandske efterspørgsel og i mindre grad, i hvert fald i 1998, også i den indenlandske efterspørgsel. Den økonomiske krise i Rusland påvirkede ligeledes økonomien negativt, især eksportindustrierne (fiskeri og mejeriprodukter), og resulterede i faldende forbrugertillid. Antallet af registrerede arbejdsløse steg til 4% af arbejdsstyrken.

Efter den rekordhøje indtjening i 1997 oplevede banksektoren et uroligt år. Omstruktureringen af sektoren fortsatte i 1998 med sammenlægningen af de fire største banker og nedlæggelse af tre banker med et utilstrækkeligt kapitalgrundlag. Som reaktion på de faresymptomer på en overophedning af økonomien, der blev konstateret i 1997, strammede regeringen og centralbanken finanspolitikken og skærpede kontrollen med sektoren. Vilkårene blev lempet noget i løbet af 1998, og landet sluttede af med et underskud på 0,3% af BNP (det skal sammenholdes med et overskud på 2,2% af BNP i juni). Væksten i BNP udtrykt i mængde var 4% i 1998 sammenholdt med 10,6% i 1997. Estland har i de senere år gennemført et hurtigt privatiseringsprogram, og privatiseringen var stort set fuldført i slutningen af 1995, med undtagelse af en række større forsyningsselskaber. I 1998 blev der taget skridt til at privatisere jernbaner, energi og telekommunikation, og der blev gjort klar til at afhænde disse selskaber i løbet af 1999. Jordreformerne går dog ikke tilstrækkeligt hurtigt til at give et godt grundlag for udvikling af landbruget.

Estland var fortsat præget af politisk stabilitet og velfungerende demokratiske institutioner. Der blev truffet yderligere foranstaltninger til at integrere mindretalsgrupper i befolkningen, f.eks. blev der vedtaget ændringer af loven om statsborgerskab for at give mulighed for naturalisation af statsløse børn. På det udenrigspolitiske område er medlemskab af EU fortsat et vigtigt politisk mål.

Hvad angår forbindelserne med EU var de vigtigste begivenheder i 1998 Europaaftalens ikrafttræden, starten på tiltrædelsesprocessen i marts, indledning af tiltrædelsesforhandlinger, indgåelse af tiltrædelsespartnerskabet og offentliggørelse af den første periodiske rapport i november.

Konklusionen på Europa-Kommissionens periodiske rapport, november 1998

Estland opfylder fortsat Københavnskriterierne, men der bør dog iværksættes de fornødne foranstaltninger med henblik på naturalisation af statsløse børn. Desuden er der et stort behov for uddannelse og karriereudvikling inden for retsvæsenet.

Estland kan betragtes som en velfungerende markedsøkonomi og må forventes at kunne klare konkurrencepresset og markedskræfterne inden for EU på mellemlang sigt under forudsætning af, at den tilbageholdende makroøkonomiske styring fastholdes for at begrænse de risici, der er forbundet med det store underskud over for udlandet.

Såfremt problemet med den utilstrækkelige administrative kapacitet løses, vil Estland være i stand til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab af EU på mellemlang sigt, men der bør dog gøres en særlig indsats i relation til det indre marked og retlige og indre anliggender.

PHARE-programmet i 1998

Estland fik bevilget i alt 28,5 mio. EUR fra PHARE-budgettet for 1998 til støtte for den samfundsøkonomiske omstilling, der skal lette landets fremtidige integration i EU. PHARE-støtten til Estland blev kanaliseret gennem tre større programmer: det nationale PHARE-program (21 mio. EUR), "storinfrastrukturfaciliteten" (5 mio. EUR) og programmet for grænseoverskridende samarbejde (2,5 mio. EUR).

Det nationale PHARE-program for 1998 bevilgede midler i overensstemmelse med de i tiltrædelsespartnerskabet prioriterede indsatsområder, især til følgende:

- styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet, specielt i landbrugssektoren, gennem støtte til Finansministeriet til oprettelse af de nødvendige administrative strukturer som forberedelse til deltagelse i strukturfondene (9,11 mio. EUR)

- styrkelse af retssystemet (1,49 mio. EUR)

- tilnærmelse af lovgivning i miljøsektoren, inklusive investeringer til miljøinfrastruktur (5,81 mio. EUR)

- modernisering af transportinfrastruktur (2,5 mio. EUR).

Programmet for grænseoverskridende samarbejde i 1998 består af tre hovedafsnit:

- PHARE bistår med at udvikle den administrative kapacitet hos de lokale myndigheder i Estland, Letland og Litauen med hensyn til at forvalte projekter for grænseoverskridende samarbejde og offentligt finansierede aktiviteter mere generelt (Estland: 138 000 EUR).

- PHARE finansierer indkøb af udstyr og materialer til bygning af et spildevandsanlæg og et kloakeringssystem i byen Jogeva (612 000 EUR) for at mindske forureningen af grundvandet og udledningen af ubehandlet spildevand i lokale floder og vandløb, som ender i Østersøen.

- PHARE finansierer udstyr og materiel til udvikling af et system til regulering af skibstrafikken i Tallinns havn (1,75 mio. EUR) for at forbedre sikkerheden til søs i overensstemmelse med internationale sikkerhedskrav til skibsfarten.

Ud over disse nye forpligtelser blev der iværksat flere programmer og projekter i 1998, og projekter fra tidligere år blev videreført eller afsluttet.

Inden for offentlig forvaltning omfatter PHARE-støtten rådgivning til oprettelse af en styrelse for offentlig forvaltning, udarbejdelse af etiske regler og formulering af de grundlæggende principper for en lov om åbenhed i forvaltningen; PHARE har også ydet støtte til decentralisering af lokalforvaltninger og har bistået med at udvikle et uddannelsesprogram for offentligt ansatte. Sammenslutningen af Estiske Byer fik også støtte til at udvikle hensigtsmæssige institutionelle og administrative strukturer for lokalforvaltninger. Endelig ydede PHARE støtte til udviklingen af et system for offentlige indkøb.

PHARE/UNDP-sprogundervisningsprogrammet (1,4 mio. EUR) blev iværksat i 1998. Programmet er en reaktion på en bemærkning i Kommissionens udtalelse om Estlands ansøgning om medlemskab; det anføres heri, at der er behov for foranstaltninger med henblik på at naturalisere russisktalende ikke-estiske statsborgere og integrere dem i det estiske samfund. Programmet skal bidrage til at lette naturalisationen og skabe gensidig forståelse og accept mellem etniske grupper. I første omfang fokuseres der på sprogundervisning af ikke-estisktalende børn og voksne (herunder forberedelse til den officielle prøve for personer, der ansøger om estisk statsborgerskab) via efteruddannelse af lærere og udarbejdelse af undervisningsmaterialer.

Estland fik desuden bevilget 1,5 mio. EUR til TEMPUS, som gjorde det muligt at finansiere fem fælleseuropæiske projekter, hvoraf to drejede sig om institutionel styrkelse.

PHARE fortsatte med at yde støtte til miljøsektoren i 1998. Anden fase af et projekt om nedbringelse af forureningen fra olieskiferminer og forvaltning af vandressourcer i regionen Ida Virumaa blev påbegyndt i 1998, og det samme gjorde genopbygningen af vandvæsenet i Keila. Der blev bevilget 4 mio. EUR til vandbehandling i tre andre byer, Kuresaare, Pärnu og Valga. Endelig fik Miljøministeriet støtte fra tidligere års PHARE-programmer for institutionel styrkelse og tilnærmelse af lovgivning, og denne støtte fortsætter i 1998 med finansiering af to større projekter om parvist samarbejde inden for henholdsvis luftforurening og vandforsyning.

I transportsektoren blev der i 1998 indgået kontrakter for 5 mio. EUR fra 1997-budgettet til reparation og modernisering af jernbanelinjen Tallinn-Narva, som er den vigtigste jernbanestrækning i Estland. Istandsættelsen af vejstrækningen Tallinn-Paldiski (1 mio. EUR), der blev finansieret via budgettet for grænseoverskridende samarbejde, blev afsluttet i 1998.

I sektoren for offentlige finanser blev der udarbejdet en IT-organisationsplan for Budgetdepartementet i Finansministeriet; planen skal iværksættes med midler fra PHARE-programmet for 1998. Den nationale skattestyrelse fik ligeledes støtte fra PHARE i årets løb. På toldområdet påbegyndtes i 1998 implementeringen af det nye edb-baserede told- og transitsystem, der har fået betegnelsen ASYCUDA.

Støtten til Estlands regionale udviklingsprogram fortsatte i 1998, først og fremmest i form af udvikling af regionale statistikker og udarbejdelse af en regional udviklingsplan. Det indledende arbejde med iværksættelsen af det særlige forberedelsesprogram med henblik på deltagelse i strukturfondene, som finansieres med 3 mio. EUR fra 1998-programmet, startede ligeledes i 1998. Denne støtte formidles via forskellige former for foranstaltninger og fokuserer især på sund økonomisk forvaltning og kontrol, det nødvendige lovgivningsgrundlag, formulering af en national udviklingsplan samt forberedende aktiviteter i forbindelse med de nye programmer ISPA og SAPARD.

Resultater

Der er registreret resultater i en række vigtige sektorer i Estland.

Igangværende PHARE-projekter i landbrugssektoren fortsætter, og der er desuden iværksat nye samarbejdsinitiativer. F.eks. blev der ydet støtte til styrkelse af institutioner og kapacitet i Landbrugsministeriet for at hjælpe med udviklingen af turisme i landdistrikter og formuleringen af en alternativ politik for arealanvendelse. Desuden blev der indkøbt det nødvendige udstyr til udarbejdelse af en landbrugsmatrikel og et integreret informationsnet vedrørende levnedsmiddelkvalitet / -sikkerhed (udstyret leveres i første kvartal af 1999). Også et nyt projekt for udvikling af en mikrolåneordning blev iværksat i 1998.

Da man endnu ikke er nået ret langt med jordreformerne i Estland, fortsatte PHARE med at yde helt nødvendig støtte til at fremskynde reformerne. Der blev ydet bistand til udvikling af et arealinformationssystem (herunder indkøb af udstyr) og til styrkelse af kapaciteten i Den Nationale Jordstyrelse.

Endelig har man påbegyndt forberedelserne af tre projekter om parvist samarbejde på det institutionelle område; projekterne skal finansieres via 1998-programmet og drejer sig om udvikling af et landbrugsinformationssystem, fytosanitær kontrol og støtte til fiskeriet.

Europæisk integration og tilnærmelse af lovgivningen prioriteres fortsat meget højt, og der ydes værdifuld støtte på dette felt via en række PHARE-projekter. PHARE formidlede strategisk rådgivning om EU-integration, støtte til Kontoret for Europæisk Integration til uddannelse af offentligt ansatte i EU-spørgsmål samt støtte til Økonomiministeriets underafdeling for EU-integration. Også Estlands Center for Oversættelse og Juridisk Rådgivning fik støtte fra PHARE i 1998.

Der blev ydet støtte til institutionel styrkelse også på det sociale område. En række PHARE-projekter medvirkede til at styrke den administrative og institutionelle kapacitet i Socialministeriet, Arbejdstilsynet og Arbejdsmarkedsstyrelsen. Der blev også ydet støtte til forbedring af indsatsen på det arbejdsmedicinske område.

Retlige og indre anliggender er prioriteret meget højt i hele regionen, og det omfatter også en effektiv grænseforvaltning og -kontrol. Der blev i 1997 afsat ganske store beløb til at styrke Estlands østlige grænse, og i 1998 blev der forberedt en kontrakt på 2 mio. EUR til indkøb af udstyr til infrarød fotografering til brug for grænsepolitiet. Dette nye udstyr skal bringe overvågningskapaciteten op på EU-standard og sætte Estland i stand til at opfylde Schengen-kravene meget hurtigt.

En række projekter, der var påbegyndt under programmet for grænseoverskridende samarbejde i de foregående år, blev afsluttet med gode resultater i 1998. Det drejer sig bl.a. om et anlæg i Tallinn for omladning af farligt affald, som blev indviet i midten af 1998, et plejehjem i Kuressaare, første fase af et projekt for økonomisk udvikling i landdistrikter samt et projekt for udvikling af naturturisme i det vestlige Estland. De bevillinger, der blev givet i 1998, fokuserer fortsat på infrastrukturinvesteringer i miljø- og transportsektoren og på institutionel styrkelse til fordel for lokale og regionale myndigheder.

PHARE har også ydet værdifuld støtte til eksport- og investeringsfremmende formål, herunder til personaleuddannelse og -udvikling i Estlands Eksportkontor. Der er med støtte fra PHARE udarbejdet et udkast til en eksportpolitik; regeringens endelige godkendelse forventes at foreligge i 1999. PHARE-støtte til Estlands Privatiseringskontor (se det indrammede felt nedenfor) skal medvirke til at få fuldført privatiseringsprocessen i Estland.

Konkret eksempel: Estlands Privatiseringskontor

Et hurtigt privatiseringsprogram betød, at privatiseringsprocessen i vidt omfang var fuldført allerede ved udgangen af 1995, med undtagelse af jernbane-, energi- og telekommunikationssektoren, hvor man fortsat var i gang med reformer. Takket være PHARE-støtte har Estlands Privatiseringskontor imidlertid nu været i stand til at bistå med at gøre disse større forsyningsselskaber og virksomheder klar til at blive privatiseret i 1999.

I PHARE-støtten til Estlands Privatiseringskontor indgik tilvejebringelse af data, som muliggør den kommende privatisering af:

- Det Estiske Jernbaneselskab

- Det Estiske Energiforsyningsselskab

- Det Estiske Telekommunikationsselskab

- Olieskiferkompagniet

- Tallinns Havn.

Ungarn

Situationen i 1998

Ligesom året før opnåede Ungarn positive makroøkonomiske resultater i 1998. Den økonomiske vækst anslås til 4,5% (sammenholdt med 4,4% i 1997), og både den udenlandske og den indenlandske balance viste tegn på fortsat forbedring. Underskuddet på betalingsbalancens løbende poster udgjorde 3% af BNP (et fald fra 6% i 1997), medens budgetunderskuddet faldt ganske lidt til 4,5% (4,6% i 1997). De direkte udenlandske investeringer lå fortsat på et relativt højt niveau - ca. 1 500-1 700 mio. USD - således at Ungarn fortsat kunne nedbringe sin nettoudlandsgæld til ca. 6 900 mio. EUR. Det skønnes, at den gennemsnitlige inflation for hele året faldt til 14,9%, og også arbejdsløsheden faldt - til 8,1%.

Strukturreformerne fortsatte. Pensionsreformen blev gennemført i løbet af året og markerede det første vigtige skridt i gennemgangen af hele socialsikringssystemet. Der var allerede opnået gode fremskridt i privatiseringsprocessen; masse privatiseringerne blev fuldført, og tidligere statsejede virksomheder blev fortsat opkøbt kontant. Indtægterne fra privatiseringen beløb sig til ca. 1,3 mia. EUR, hvoraf over halvdelen var i udenlandsk valuta. Efter ændringerne af privatiseringsloven i 1997 vil Kontoret for Statslig Ejendom fortsat have interesser i 116 virksomheder.

De nuværende gode økonomiske resultater forventes at fortsætte, hvis Ungarn kan fastholde de rette forudsætninger for handelsintegration og omstruktureringer i erhvervslivet. Der er dog brug for en yderligere indsats for at gennemføre reformer i sundhedssektoren og for at implementere og håndhæve ny lovgivning, især vedrørende regulerede virksomheder og den finansielle sektor.

Der blev afholdt både parlamentsvalg og lokalvalg i Ungarn i 1998. Parlamentsvalget resulterede i et regeringsskifte, som viste, at landets demokratiske institutioner fungerer godt. På det udenrigspolitiske område var den vigtigste begivenhed helt klart indledningen af tiltrædelsesforhandlinger med EU.

Hvad angår forbindelserne med EU var de vigtigste begivenheder i 1998 iværksættelsen af tiltrædelsesprocessen i marts, indledningen af tiltrædelsesforhandlinger, vedtagelsen af tiltrædelsespartnerskabet og offentliggørelsen af den første periodiske rapport i november.

Konklusionen på Europa-Kommissionens periodiske rapport, november 1998

Ungarn opfylder stadigvæk Københavnskriterierne. Det er vigtigt fortsat at lægge vægt på en mere effektiv bekæmpelse af korruption og forbedring af forholdene for Roma-folket.

Ungarn kan betragtes som en velfungerende markedsøkonomi, som skulle være i stand til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne inden for EU på mellemlang sigt under forudsætning af, at Ungarn opretholder forudsætningerne for handelsintegration og den igangværende omstrukturering i erhvervslivet.

Tempoet i gennemførelsen af EU's regler og lovgivning har været stabilt og har som hovedregel været ledsaget af de fornødne institutionelle og økonomiske dispositioner for at lette implementeringen. Det er Kommissionens opfattelse, at Ungarn, såfremt de stabile fremskridt kan fortsætte, vil være i stand til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab af EU på mellemlang sigt, dog under forudsætning af at tempoet i gennemførelsen af miljølovgivningen sættes i vejret.

PHARE-programmet i 1998

Den 17. december 1998 undertegnede den ungarske regering og Europa-Kommissionen det nationale PHARE-program for 1998 (67 mio. EUR).

I henhold til det nationale PHARE-program for 1998 er de vigtigste indsatsområder styrkelse af institutionerne samt investeringer med henblik på opfyldelse af forpligtelserne ved medlemskab af EU. Støtten er centreret omkring de sektorer, der i tiltrædelsespartnerskabet er fastlagt som de vigtigste på kort og mellemlang sigt.

Der er bevilget 7,8 mio. EUR til styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet i Ungarn. Projekter om parvist samarbejde med medlemslandene vil fokusere på udvikling af et system for tilsyn med statsstøtte, beskatning, antitrust-myndigheder, overvågningsorganer samt udvalg til sikring af revisions- og regnskabsstandarder. PHARE støtter også arbejdet med at forbedre økonomiske og statistiske data, styrke stats- og rigsrevisionen samt lette udenrigshandelen og forbedre grænseforvaltningen.

Der ydes desuden PHARE-støtte til at fremme landets integrering i det indre marked (3 mio. EUR) på grundlag af det igangværende arbejde med vedtagelse og implementering af den i hvidbogen omhandlede lovgivning, herunder oprettelse af prøvnings- og certificeringsorganer. Støtten på dette felt skal også dække udvikling af markedsovervågningsinstitutioner og tilvejebringelse af den fornødne ekspertise i EU-ret.

Programmet for retlige og indre anliggender (15 mio. EUR) tager sigte på at forbedre samarbejdet omkring bekæmpelse af organiseret kriminalitet via uddannelseskurser og anskaffelse af udstyr til politi, grænsevagter, statsadvokaturen og Migrationskontoret. Grænseforvaltning prioriteres højt, og der skal anvendes midler til at modernisere to vigtige grænseposter ved grænsen mod syd.

PHARE-støtte i landbrugssektoren (16 mio. EUR) går til at oprette grænseinspektionsposter, udvikle veterinære og fytosanitære informationssystemer, modernisere diagnostiseringslaboratorier og højne standarden for fytosanitær kontrol. Landbrugsprogrammet yder desuden støtte til at udvikle de institutioner, der skal have ansvaret for den fremtidige implementering af den fælles landbrugspolitik. Der skal sættes ind for at få overholdt EU's regler om kvalitetskontrol og kvalitetssikring og få oprettet organer til at forvalte reglerne vedrørende strukturudvikling og udvikling i landdistrikter.

Det blev i Kommissionens periodiske rapport fremhævet, at det er nødvendigt at gøre mere for at få vedtaget og implementeret lovgivningen på miljøområdet, og miljøprogrammet for 1998 (14,2 mio. EUR) fokuserer derfor på implementeringen af centrale miljødirektiver (f.eks. luftforureningsdirektivet, habitatdirektivet og Seveso-direktiverne), styrkelse af Den Centrale Miljøbeskyttelsesfond for at opnå fuld overensstemmelse med EU-normer samt modernisering af Miljøtilsynet.

På regionaludviklingsområdet skal et særligt forberedelsesprogram (7 mio. EUR) medvirke til at sikre den fornødne kapacitet til at udvælge, planlægge, gennemføre og føre tilsyn med projekter for at forberede Ungarn til at deltage i strukturfondene efter tiltrædelsen.

Slutbrugere i Ungarn vil få støtte til at deltage i EU-programmer (3 mio. EUR). De tilskud, der ydes via EU-programmerne, dækker kun en del af de samlede projektomkostninger, hvilket betyder, at de endelige modtagere selv skal være med til at finansiere deres deltagelse. Støtte udefra er helt afgørende, hvis ungarske institutioner og enkeltpersoner skal få fuldt udbytte af de muligheder, der kan ligge i at deltage i EU-programmer. PHARE vil yde økonomisk støtte til de endelige modtagere i forbindelse med flere programmer, herunder Kaleidoscope, Ariane, Raphael, Lige muligheder, LIFE og SAVE.

Endelig skal der bruges 1 mio. EUR til at forbedre PHARE-programforvaltningen gennem oprettelse af et centralt kontor for finansiering og kontrakter.

Der blev i 1998 bevilget yderligere 10 mio. EUR til videreførelse af TEMPUS-programmet og til deltagelse i EU-programmer (til dækning af udgifterne til "adgangsbilletter"). 5 mio. EUR gik til TEMPUS og gav mulighed for at finansiere 22 fælleseuropæiske projekter, hvoraf 14 drejede sig om institutionel styrkelse.

Resultater

Programmeringen forløb gnidningsløst i 1998, men derimod opstod der visse problemer i programforvaltningen. De ungarske myndigheders kapacitet til at implementere de forskellige programmer har været støt faldende i de sidste fire år. I 1995 blev der indgået kontrakter for det pågældende år for ca. 110 mio. EUR; tallet faldt til 93 mio. EUR i 1996, 72 mio. EUR i 1997 og kun 60 mio. EUR i 1998. Kommissionen arbejder sammen med de ungarske myndigheder på at få løst disse problemer.

PHARE-programmet har givet resultater i flere sektorer.

Inden for europæisk integration har PHARE bidraget til at oprette centre for europæiske studier i Ungarn. Efter et udbud blev 12 uddannelsesinstitutioner i februar 1998 udpeget som Centre for Europæiske Studier. Programmet for Centre for Europæiske Studier (3 mio. EUR) giver højere uddannelsesinstitutioner i Ungarn mulighed for at udarbejde omfattende uddannelsesprogrammer inden for europæiske anliggender. De vigtigste målgrupper er studerende og færdiguddannede kandidater, men der tilbydes også kurser til offentligt ansatte, advokater, journalister, lærere og folk fra erhvervslivet.

Et PHARE-støttet eksportfremmeprogram har også haft stor succes. Ti trikotagevirksomheder deltager i programmet for udvikling af trikotageindustrien, som er iværksat med PHARE-støtte. Formålet med programmet er at hjælpe virksomhederne med at udvikle deres kollektioner og markedsføre dem effektivt. Virksomhederne varierer i størrelse, organisation og geografisk placering, men har alle en ambition om at komme ind på europæiske markeder med deres kvalitetsprodukter. Første fase af projektet (maj 1997 - marts 1998) var centreret omkring udvælgelse af potentielle ungarske deltagere og om udvikling af deres efterårs- og vinterkollektioner. Kollektionerne blev præsenteret med stor succes på internationale messer (finansieret med PHARE-midler). Virksomhederne fik alene på messerne ordrer for 60 000 EUR. De fik også kontakt med mange forskellige EU-grossister og detailhandlere. Projektets anden fase (maj 1998) tog sigte på at inddrage flere virksomheder i projektet, og samtidig blev der tilføjet et nyt element, som fokuserer på at udvikle de deltagende virksomheders identitet og image. De nye kollektioner vil blive præsenteret på handelsmesser i Europa i 1999.