RETTENS BEMÆRKNINGER

INDLEDNING

7.1. I dette kapitel præsenteres revisionsresultaterne fra vores specifikke vurdering på området »Naturressourcer«. Kapitlet præsenterer særskilt resultaterne af testen af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og af testen af andre udgifter (»Udvikling af landdistrikter, miljø, klimaindsats og fiskeri«) under udgiftsområdet i den flerårige finansielle ramme (FFR). De centrale oplysninger om, hvordan dette FFR-udgiftsområde er sammensat, gives i figur 7.1 .

Figur 7.1 — FFR-udgiftsområde 2 — »Naturressourcer« (milliarder euro) Regnskabsårets betalinger i alt 56,6 – forskud (65) 0,5 + afregninger af forskud 1,4 Revideret population i alt 57,5

7.2. Ud over vores revisionsresultater med hensyn til formel rigtighed til brug for de specifikke vurderinger præsenterer vi i dette kapitel i et særskilt afsnit resultaterne vedrørende en række performancerelaterede aspekter for en stikprøve af projekter på området udvikling af landdistrikter.

RETTENS BEMÆRKNINGER

Særlige karakteristika ved dette FFR-udgiftsområde

Den fælles landbrugspolitik

7.3. Den fælles landbrugspolitik har til formål (1) at forøge landbrugets produktivitet og herigennem at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, stabilisere markederne, sikre forsyningerne og sikre forbrugerne rimelige priser på landbrugsvarer.

7.4. Den fælles landbrugspolitik gennemføres under delt forvaltning af Kommissionens Generaldirektorat for Landbrug og Udvikling af Landdistrikterne (GD AGRI) og medlemsstaterne gennem to fonde (2): EGFL, der finansierer EU's udgifter til direkte støtte og markedsforanstaltninger fuldt ud (3), og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), som medfinansierer programmer vedrørende udvikling af landdistrikter sammen med medlemsstaterne.

7.5. De vigtigste foranstaltninger, som finansieres af EGFL, er:

— »Enkeltbetalingsordningen« (SPS), en ordning for direkte støtte, som beløb sig til 30,8 milliarder euro i 2014. Under denne ordning ydes der afkoblet (4) indkomststøtte på basis af »betalingsrettigheder« — hver enkelt betalingsrettighed aktiveres med en hektar støtteberettiget jord.

— »Den generelle arealbetalingsordning« (SAPS), en ordning for direkte støtte, som beløb sig til 7,4 milliarder euro i 2014. SAPS er en forenklet ordning for afkoblet indkomststøtte, som anvendes i 10 af de medlemsstater (5), der tiltrådte EU i 2004 og 2007. Under denne ordning betales der samme beløb for hver støtteberettiget hektar landbrugsjord.

— Andre ordninger for direkte støtte, 3,5 milliarder euro i 2014, primært med »koblede betalinger« (6), som er knyttet til specifikke typer landbrugsproduktion.

— Interventioner på landbrugsmarkeder, 2,5 milliarder euro i 2014, navnlig specifik støtte til vinsektoren og frugt- og grøntsagssektoren og særlige foranstaltninger for regionerne i EU's yderste periferi.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

7.6. ELFUL medfinansierer de udgifter til udvikling af landdistrikter, der udbetales gennem medlemsstaternes landdistriktsprogrammer. Udgifterne dækker 46 foranstaltninger (7), som både omfatter arealrelaterede foranstaltninger (8) og foranstaltninger, som ikke er arealrelaterede (9). I 2014 tegnede udvikling af landdistrikter sig for 11 186 millioner euro i udgifter.

7.7. I forbindelse med alle ordninger for direkte støtte under EGFL og alle arealrelaterede ELFUL-foranstaltninger (10) er modtagerne forpligtet til at opfylde krav om krydsoverensstemmelse. Disse krav omfatter lovgivningsbestemte forvaltningskrav (SMR-krav) i relation til miljøbeskyttelse, folkesundhed, dyre- og plantesundhed samt dyrevelfærd og krav til bevarelse af landbrugsjorden i god landbrugs- og miljømæssig stand (GLM-krav). Hvis landbrugerne ikke overholder disse krav, nedsættes deres støtte (11) (jf. også punkt 7.14 b)). 7.7. Kravet om krydsoverensstemmelse er forbundet med en sanktionsmekanisme, hvorved landbrugere pålægges sanktioner, hvis de ikke overholder en række regler, som normalt hidrører fra andre politikker end den fælles landbrugspolitik og finder anvendelse på EU-borgerne uafhængigt af den fælles landbrugspolitik. Overholdelse af krydsoverensstemmelsesforpligtelserne er ikke et kriterium for støtteberettigelse til eventuelle betalinger i henhold til den fælles landbrugspolitik, og kontrollen af disse krav vedrører derfor ikke lovligheden og den formelle rigtighed af eventuelle underliggende transaktioner. Disse principper har været gældende, siden enkeltbetalingsordningen trådte i kraft i 2005. Den omstændighed, at krydsoverensstemmelse ikke berører støtteberettigelsen til betalinger, er blevet udtrykkeligt bekræftet af EU-Domstolen (sag T-588/10) og er blevet yderligere præciseret i artikeln97, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1306/2013 for ansøgningsåret 2015 og frem. Kommissionen gentager sit synspunkt, ifølge hvilket der ikke bør tages hensyn til nedsættelser for manglende overholdelse af krydsoverensstemmelseskravene ved beregningen af fejlprocenterne for den fælles landbrugspolitik.

7.8. Under begge fonde kanaliseres udgifterne gennem omkring 80 betalingsorganer, som er ansvarlige for at kontrollere, at ansøgningerne er støtteberettigede, og foretage betalinger til støttemodtagerne. Betalingsorganernes regnskaber og betalingsbilag gennemgås af uafhængige revisionsorganer (certificeringssorganer), som indsender årlige attester og rapporter til Kommissionen.

7.9. For så vidt angår direkte betalinger er de største risici med hensyn til formel rigtighed, at der udbetales støtte for ikke-støtteberettigede arealer, til ikke-støtteberettigede modtagere eller til mere end én modtager for den samme parcel, at betalingsrettighederne ikke er beregnet korrekt, eller at der betales dyrepræmier for dyr, der ikke eksisterer. For så vidt angår interventioner på landbrugsmarkeder er de største risici med hensyn til formel rigtighed, at der ydes tilskud til ikke-støtteberettigede ansøgere eller til omkostninger eller mængder, som ikke er støtteberettigede, eller som er angivet for højt.

7.10. For udvikling af landdistrikters vedkommende er den største risiko, at udgifterne ikke er støtteberettigede, fordi de ofte komplekse regler og betingelser for støtteberettigelse, navnlig i forbindelse med investeringsforanstaltninger, ikke er overholdt. 7.10. Kommissionen er enig med Revisionsretten i, at visse områder af udgifterne til udvikling af landdistrikter er omfattet af komplekse regler og betingelser for støtteberettigelse. Kommissionen mener, at dette er en konsekvens af de ambitiøse mål for politikken for udvikling af landdistrikter og forklarer, hvorfor denne politik i særlig grad er behæftet med fejl. Den fælles landbrugspolitiks regelsæt for programmeringsperioden 2014-2020 indeholder bestemmelser vedrørende både forenkling og indførelse af forebyggende foranstaltninger (f.eks. forudgående analyse af programmerne for udvikling af landdistrikter, suspensioner og afbrydelser af betalinger). Kommissionen bakker om op forenklingen af reglerne vedrørende den fælles landbrugspolitik og vil kræve, at medlemsstaterne forenkler de nationale regler, uden at den forsvarlige økonomiske forvaltning bringes i fare.

Miljøpolitik og den fælles fiskeripolitik

7.11. Målet med Unionens miljøpolitik er at bidrage til at beskytte og forbedre miljøkvaliteten, borgernes livskvalitet og en rationel udnyttelse af naturressourcerne. Udgifterne forvaltes centralt af Kommissionens Generaldirektorat for Miljø (GD ENV) og af Kommissionens Generaldirektorat for Klima (GD CLIMA). Det finansielle instrument for miljøet (Lifeprogrammet) (12) er det vigtigste program. Life medfinansierer projekter i medlemsstaterne vedrørende natur og biodiversitet, miljøpolitik og -governance samt information og kommunikation (221 millioner euro i udgifter i 2014).

7.12. Målene for den fælles fiskeripolitik er i det store og hele de samme som målene for den fælles landbrugspolitik (jf. punkt 7.2). Den Europæiske Fiskerifond (13) (EFF), som forvaltes af Kommissionens Generaldirektorat for Maritime Anliggender og Fiskeri (GD MARE) og medlemsstaterne under delt forvaltning, er det vigtigste instrument til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik (569 millioner euro i udgifter i 2014).

7.13. For så vidt angår miljø- og fiskeripolitikken er de største risici med hensyn til formel rigtighed, at der godtgøres ikke-støtteberettigede eller for højt ansatte omkostninger.

Revisionens omfang og revisionsmetoden

7.14. Vores generelle revisionstilgang og -metode beskrives i del 2 i bilag 1.1 til kapitel 1. Med hensyn til revisionen af området »Naturressourcer« skal følgende specifikke forhold bemærkes: 7.14.

a) Med henblik på de to specifikke vurderinger omfattede revisionen en undersøgelse af en stikprøve på 183 transaktioner vedrørende EGFL og en stikprøve på 176 transaktioner vedrørende »Udvikling af landdistrikter, miljø, klimaindsats og fiskeri«, jf. definitionen i bilag 1.1 , punkt 7. Stikprøverne er udformet på en måde, som skal sikre, at de er repræsentative for alle de transaktioner, der er omhandlet i de to specifikke vurderinger. I 2014 bestod EGFL-stikprøven af transaktioner fra 17 medlemsstater (14). For så vidt angår den anden specifikke vurdering bestod stikprøven af 162 transaktioner vedrørende udvikling af landdistrikter og 14 transaktioner vedrørende miljø, klimaindsats og fiskeri fra 18 medlemsstater (15).

b) For så vidt angår krydsoverensstemmelse havde vores test fokus på udvalgte GLM-forpligtelser (16) og udvalgte SMR-krav (17), for hvilke der kunne fremskaffes dokumentation og drages en konklusion på det tidspunkt, hvor revisionsbesøgene fandt sted (18) (jf. også punkt 1.15). b) Kommissionen hilser den fremgangsmåde, som Revisionsretten har bebudet fra 2015, velkommen og understreger vigtigheden af at undersøge det anslåede fejlniveau uafhængigt af krydsreferenceelementet. Se Kommissionens svar på punkt 7.7, 7.22 og 7.33.

c) For så vidt angår EGFL omfattede undersøgelsen af udvalgte kontrolsystemer (19) det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) i Kroatien, de afhjælpende foranstaltninger, der i seks medlemsstater (20) var truffet som reaktion på væsentlige systemsvagheder, som vi havde påpeget i tidligere årsberetninger, og det arbejde, der var udført under proceduren for styrkelse af sikkerheden (21) i Grækenland. Derudover gennemgik vi 14 af Kommissionens overensstemmelsesrevisioner.

d) For så vidt angår udvikling af landdistrikter gennemgik vi 12 af Kommissionens overensstemmelsesrevisioner og genudførte Kommissionens kontrol samt testede udvalgte centrale kontroller på stedet i forbindelse med fem af disse (22). Med hensyn til de andre politikområder undersøgte vi systemerne vedrørende Den Europæiske Fiskerifond (EFF) i Italien og GD ENV.

e) For at kunne vurdere grundlaget for Kommissionens afgørelser om regnskabsafslutning gennemgik vi GD AGRI's revision i tilknytning til afslutningen af regnskaberne (for både EGFL og ELFUL).

f) Vurderingen af de årlige aktivitetsrapporter omfattede GD AGRI's og GD ENV's rapporter.

DEL 1: VORES VURDERING AF DEN FORMELLE RIGTIGHED

Transaktionernes formelle rigtighed

7.15. Resultaterne af testen af transaktioner for området »Naturressourcer« som helhed og for hver af de to specifikke vurderinger (EGFL og »Udvikling af landdistrikter, miljø, klimaindsats og fiskeri«) er sammenfattet i bilag 7.1 . Af de 359 transaktioner, vi reviderede, var 177 (49 %) behæftet med fejl. På grundlag af de 129 fejl, vi har kvantificeret, anslår vi, at fejlforekomsten på området »Naturressourcer« som helhed er 3,6 % (23) (24). 7.15. Kommissionen noterer sig Revisionsrettens vurdering af den mest sandsynlige fejlprocent, der er lavere end sidste år. Kommissionen er af den opfattelse, at de finansielle nettokorrektioner, der er resultatet af de flerårige procedurer for overensstemmelsesrevision, samt inddrivelser fra støttemodtagere, der er tilbagebetalt til EU-budgettet, udgør en korrigerende effekt, som skal tages i betragtning ved en samlet vurdering af det generelle interne kontrolsystem. Kommissionen bemærker også, således som det fremgår af den årlige aktivitetsrapport fra Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for 2014, at den korrigerende effekt i 2014 beløb sig til 863,5 mio. EUR (1,55 % af de samlede udgifter til den fælles landbrugspolitik). Jf. punkt 7.70 og 7.71 i Revisionsrettens årsberetning. Kommissionen mener, at overtrædelser af krydsoverensstemmelsesforpligtelserne (0,6 procentpoint) ikke bør tages i betragtning ved vurderingen af fejlniveauet (se Kommissionens svar på punkt 7.7). Uden krydsoverensstemmelse er den mest sandsynlige fejlprocent 3,0 %.

7.16. Figur 7.2 viser, hvor meget de forskellige fejltyper bidrog til vores samlede skøn vedrørende fejlforekomsten for 2014.

Figur 7.2 — Den anslåede fejlforekomst fordelt på fejltyper — »Naturressourcer« Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

7.17. Der er store forskelle på arten af fejl og fejlmønstret i de to specifikke vurderinger. Vurderingerne behandles derfor særskilt i de følgende punkter.

EGFL — markedsstøtte og direkte støtte

7.18. For så vidt angår EGFL var 93 (51 %) af de 183 transaktioner, vi reviderede, behæftet med fejl. På grundlag af de 88 fejl, vi har kvantificeret, anslår vi, at fejlforekomsten er 2,9 %. 7.18. Kommissionen noterer sig Revisionsrettens vurdering af den mest sandsynlige fejlprocent, der er lavere end sidste år. Uden krydsoverensstemmelse, der tegner sig for 0,7 procentpoint, er den mest sandsynlige fejlprocent for EGFL 2,2 %.

7.19. Figur 7.3 viser for EGFL, hvor meget de forskellige fejltyper bidrog til vores skøn vedrørende fejlforekomsten for 2014.

Figur 7.3 — Den anslåede fejlforekomst fordelt på fejltyper — EGFL Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

7.20. For så vidt angår 26 kvantificerbare fejl begået af endelige modtagere, havde de nationale myndigheder tilstrækkelige oplysninger (25) til at forhindre, påvise og korrigere fejlene, før de anmeldte udgifterne til Kommissionen. Hvis alle disse oplysninger var blevet brugt til at korrigere fejl, ville den anslåede fejlforekomst for denne specifikke vurdering have været 0,6 procentpoint lavere. I 34 tilfælde konstaterede vi endvidere, at den fejl, vi havde opdaget, var begået af de nationale myndigheder. Disse fejl bidrog med 0,7 procentpoint til den anslåede fejlforekomst. 7.20. Kommissionen ser med tilfredshed på Revisionsrettens vurdering af medlemsstaternes rolle og mener, at medlemsstaterne burde have gjort mere for at mindske fejlforekomsten. Kommissionen arbejder fortsat sammen med medlemsstaterne om at mindske fejlforekomsten.

7.21. Vi konstaterede ikke en særlig koncentration af fejl i relation til en for høj angivelse af antallet af støtteberettigede hektar i bestemte medlemsstater. I 2014 blev der konstateret sådanne fejl i 12 af de 17 medlemsstater, som vi besøgte. Halvdelen af disse fejl udgjorde mindre end 2 % og havde derfor kun en begrænset effekt på den samlede anslåede fejlforekomst. Ligesom i de foregående år vedrørte de større fejl i denne kategori betalinger for ikke-støtteberettigede arealer anmeldt som støtteberettigede permanente græsarealer (jf. tekstboks 7.1). Tekstboks 7.1 indeholder også et eksempel på en fejl i relation til en for høj angivelse af antallet af støtteberettigede hektar agerjord. 7.21. Kommissionen er klar over svaghederne i forbindelse med permanente græsarealer. Der er handlingsplaner i gang i forskellige lande, og deres effektivitet anerkendes af Revisionsretten i tekstboks 7.7.

Tekstboks 7.1 — Eksempler på betalinger for arealer, hvor antallet af støtteberettigede hektar er angivet for højt Permanente græsarealer I Grækenland modtog to af de 12 modtagere, som vi undersøgte, SPS-støtte for parceller, der var anmeldt som permanente græsarealer, men som i virkeligheden var dækket med tætte buske og træer samt klippestykker. Parcellerne burde have været helt eller delvist udelukket fra EU-støtte. Disse fejl opstod, fordi de støtteberettigede arealer på de pågældende parceller var angivet for højt i databasen for Grækenlands markidentifikationssystem (LPIS) (jf. også tekstboks 7.8 og punkt 7.43). De græske myndigheder foretog en ny vurdering af parcellernes støtteberettigelse og fandt de tilfælde, hvor der var udbetalt for meget i støtte. De græske myndigheder iværksatte imidlertid ikke inddrivelsesprocedurer i nogen af disse tilfælde. I forbindelse med den ene af de to sager konstaterede vi, at de støtteberettigede arealer, der var registeret i LPIS efter revurderingen, stadig var angivet for højt. Der blev også konstateret tilfælde, hvor der var udbetalt arealstøtte for parceller, der var delvist dækket af ikke-støtteberettiget vegetation, i Tjekkiet, Spanien, Frankrig, Polen og Slovakiet. Agerjord I Spanien (Castilla-La Mancha) var der udbetalt SPS-støtte for en parcel, der var anmeldt og registreret i LPIS som agerjord. I realiteten var parcellen en motocrossbane. Der blev også konstateret tilfælde, hvor antallet af støtteberettigede hektar var angivet for højt, i Tjekkiet, Danmark, Tyskland (Rheinland-Pfalz og Schleswig-Holstein), Spanien (Andalusien, Aragon), Frankrig, Italien (Lombardiet), Polen, Slovakiet, Finland og Det Forenede Kongerige (England). Tekstboks 7.1 — Eksempler på betalinger for arealer, hvor antallet af støtteberettigede hektarer er angivet for højt Kommissionen havde allerede identificeret tilsvarende mangler i Grækenland og Spanien og sikret, at de blev afhjulpet gennem handlingsplaner, hvilket førte til store forbedringer. I Grækenland gik handlingsplanen ud på at udelukke ikke-støtteberettigede parceller fra LPIS. De græske myndigheder gennemførte denne plan, der førte til et fald i de arealer, der var registreret som permanente græsarealer i den græske LPIS, fra 3,6 mio. ha i 2012 til 1,5 mio. ha i oktober 2014 (se tekstboks 7.8). Ud over at korrigere LPIS har de græske myndigheder identificeret de uretmæssigt udbetalte beløb. Kommissionen har for regnskabsårene 2010, 2011 og 2012 allerede vedtaget finansielle korrektioner, der dækker de beløb, som ikke var inddrevet af de græske myndigheder. For regnskabsårene 2013 og 2014 forventes proceduren for overensstemmelsesrevision at være afsluttet senest ved udgangen af 2015. De nævnte medlemsstater er blevet revideret af Kommissionen. Der blev ikke konstateret større mangler for Polens og Den Tjekkiske Republiks vedkommende. Når det er nødvendigt, følges de svagheder, der er konstateret i kontrolsystemet for krydsoverensstemmelse, op af procedurerne for efterprøvning af regnskabsafslutningen, der resulterer i finansielle nettokorrektioner, hvilket sikrer, at risikoen for EU-budgettet er tilstrækkeligt dækket. De nationale myndigheder havde afsløret dette i februar 2014 ved opdateringen af deres LPIS med de senest tilgængelige ortobilleder (2012). Betalingen var dog blevet foretaget i december 2013 inden denne opdatering. I november 2014 blev der iværksat en inddrivelsesprocedure for de pågældende år.

7.22. Vi undersøgte udvalgte krydsoverensstemmelseskrav (jf. punkt 7.14, litra b)) og konstaterede overtrædelser i 46 af de 170 betalinger, der var underlagt disse krav. Fejlfrekvensen for krydsoverensstemmelse (27 %) stemmer overens med den frekvens, som medlemsstaterne har indberettet i deres kontrolstatistikker. Krydsoverensstemmelsesfejlene bidrog med 0,7 procentpoint til den anslåede fejlforekomst, der er anført i punkt 7.18. I tekstboks 7.2 gives der eksempler på krydsoverensstemmelsesfejl. 7.22. Se Kommissionens svar på punkt 7.7 og 7.14 b).

Tekstboks 7.2 — Eksempler på krydsoverensstemmelsesfejl Ifølge EU's bestemmelser om krydsoverensstemmelse skal kvægbevægelser, -fødsler og -dødsfald indberettes til den nationale dyredatabase inden for syv dage. Sådanne regler er vigtige for at reducere risikoen for spredning af dyresygdomme, idet man kontrollerer flytninger af dyr og forbedrer sporbarheden. Med henblik på at mindske vandforureningen fastsætter en anden krydsoverensstemmelsesregel en øvre grænse på 170 kg nitrat af animalsk oprindelse pr. hektar jord i nitratfølsomme områder. I Italien (Lombardiet) havde en modtager indberettet 370 kvægbevægelser eller -fødsler, men 291 af indberetningerne var forsinkede. Den samme modtager overskred den øvre grænse på 170 kg nitrat pr. hektar med næsten 200 %. I forbindelse med en anden modtager konstaterede vi, at 237 af dennes 627 indberetninger var forsinkede, og at nitratgrænsen var overskredet med 380 %. Der blev også konstateret manglende overholdelse af fristerne for indberetning af dyrebevægelser i Belgien, Danmark, Tyskland (Bayern), Estland, Spanien (De Kanariske Øer), Frankrig, Ungarn, Nederlandene, Polen, Slovakiet og Det Forenede Kongerige (Wales). Tekstboks 7.2 — Eksempler på krydsoverensstemmelsesfejl Kommissionen gennemfører revisioner af krydsoverensstemmelsen i medlemsstaterne og har i mange af dem observeret svagheder i kontrollen med overholdelsen og pålæggelsen af sanktioner for manglende overholdelse af indberetningsforpligtelserne og generelt i forbindelse med identifikation og registrering af dyr. Kommissionen følger altid op på konstateret systembetinget manglende overholdelse gennem proceduren for efterprøvning af regnskabsafslutningen. Hvad angår problemerne med identifikation og registrering af dyr er Kommissionen enig i Revisionsrettens bemærkninger og er særlig opmærksom på disse krav under sine revisioner af krydsoverensstemmelsen.

7.23. I en række tilfælde fandt vi også fejl i de nationale myndigheders administrative behandling af ansøgninger. Den hyppigst forekommende fejl vedrørte overskridelse af loftet for enkeltbetalingsrettigheder i Frankrig. Selv om vi påpegede denne systematiske fejl i vores årsberetninger for 2011, 2012 og 2013 (26), forekom den stadig i 2014 (27). Kommissionen traf imidlertid en overensstemmelsesafgørelse om at udelukke en del af udgifterne for (regnskabsårene) 2011 og 2012 fra EU-finansiering. 7.23. Inden for rammerne af denne procedure for efterprøvning af regnskabsafslutningen har Kommissionen i detaljer vurderet risikoen for fonden. Den er allerede dækket af de finansielle nettokorrektioner for ansøgningsårene 2011 og 2012, og procedurerne for efterprøvning af regnskabsafslutningen er i gang for de resterende relevante ansøgningsår. Den indførte handlingsplan har til formål at afhjælpe situationen for ansøgningsåret 2014 fuldt ud og overvåges nøje af Kommissionen.

7.24. Vi fandt to tilfælde, hvor modtageren eller udgiften ikke var berettiget til EU-støtte (jf. tekstboks 7.3).

Tekstboks 7.3 — Eksempel på en betaling til dækning af ikke-støtteberettigede udgifter I Frankrig blev der under støtteprogrammet for vinsektoren ydet EU-støtte til en vingård med henblik på modernisering af lagerfaciliteter. En del af støtten blev anvendt til at godtgøre omkostningerne til nedtagning og bortskaffelse af gammelt materiel, som ikke var berettigede til støtte fra EU. I Polen fandt vi et tilfælde, hvor der var udbetalt støtte til en ikke-støtteberettiget modtager.

»Udvikling af landdistrikter, miljø, klimaindsats og fiskeri«

7.25. For så vidt angår »Udvikling af landdistrikter, miljø, klimaindsats og fiskeri« var 84 (48 %) af de 176 transaktioner, vi reviderede, behæftet med fejl. På grundlag af de 41 fejl, vi har kvantificeret, anslår vi, at fejlforekomsten er 6,2 %. 7.25. Kommissionen noterer sig Revisionsrettens vurdering af den mest sandsynlige fejlprocent, der er lavere end fejlprocenten sidste år. Uden krydsoverensstemmelse er den mest sandsynlige fejlprocent i forbindelse med »Udvikling af landdistrikter, miljø, klimaindsats og fiskeri«6,0 %. Se også Kommissionens svar på punkt 7.18.

7.26. Figur 7.4 viser for »Udvikling af landdistrikter, miljø, klimaindsats og fiskeri«, hvor meget de forskellige fejltyper bidrog til vores skøn vedrørende den anslåede fejlforekomst for 2014.

Figur 7.4 — Den anslåede fejlforekomst fordelt på fejltyper — »Udvikling af landdistrikter, miljø, klimaindsats og fiskeri« Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

7.27. Af de 162 transaktioner vedrørende udvikling af landdistrikter var 71 arealrelaterede og 91 ikke-arealrelaterede. 79 (49 %) af disse 162 transaktioner var behæftet med fejl. For så vidt angår miljø, klimaindsats og fiskeri var fem (36 %) af de 14 transaktioner i stikprøven behæftet med fejl, hvoraf tre var kvantificerbare. 7.27. Den (kvantificerbare og ikkekvantificerbare) fejlfrekvens, som Revisionsretten har konstateret for udvikling af landdistrikter, er faldet fra 57 % i 2013 til 49 % i 2014. Fejlprocenten for udvikling af landdistrikter skal også vurderes i lyset af de ambitiøse mål for denne politik. Kommissionen bemærker, at ti af de transaktioner, der var behæftet med fejl, kun vedrørte overtrædelse af krydsoverensstemmelseskravene. Eftersom krydsoverensstemmelseskravene hverken påvirker landbrugernes berettigelse til støtte fra den fælles landbrugspolitik (første og anden søjle) eller den formelle rigtighed af betalingerne, mener Kommissionen derfor, at en udelukkelse af disse fejl ville reducere antallet af fejlbehæftede transaktioner til 69 (43 %). Det lavere fejlniveau for arealrelaterede foranstaltninger bekræfter, at IFKS fortsat er et effektivt system til forebyggelse og korrektion af fejl.

7.28. For så vidt angår 15 kvantificerbare fejl begået af endelige modtagere havde de nationale myndigheder tilstrækkelige oplysninger (28) til at forhindre, påvise og korrigere fejlene, før de anmeldte udgifterne til Kommissionen. Hvis alle disse oplysninger var blevet brugt til at korrigere fejl, ville den anslåede fejlforekomst for denne specifikke vurdering have været 3,3 procentpoint lavere. I tre tilfælde konstaterede vi endvidere, at den fejl, vi havde opdaget, var begået af de nationale myndigheder. Disse fejl bidrog med 0,6 procentpoint til den anslåede fejlforekomst. 7.28. Kommissionen er klar over, at de nationale myndigheder kunne have opdaget mange af de fejl, som Revisionsretten konstaterede. Reglerne vedrørende den fælles landbrugspolitik giver medlemsstaterne alle de nødvendige instrumenter til at afhjælpe de fleste fejlrisici. De mangler i kontrolsystemerne, som Kommissionen har konstateret, har fået medlemsstaterne til at vedtage handlingsplaner med henblik på at identificere de grundlæggende årsager til fejl og træffe passende afhjælpende foranstaltninger.

7.29. Der blev konstateret fejl i de udtagne transaktioner i alle de 18 medlemsstater, som vi besøgte. Fejlforekomsterne og fejltyperne er meget lig dem, som blev konstateret i de foregående år. Ligesom i de foregående år tegnede de ikke-arealrelaterede foranstaltninger sig for den største andel (54 %) af den anslåede fejlforekomst, jf. punkt 7.25. Vi offentliggjorde i februar 2015 en særberetning, hvor vi analyserede årsagerne til fejl i udgifterne til udvikling af landdistrikter, og hvordan de håndteres (29). 7.29. Kommissionen stødte under sin egen revision i en række medlemsstater på mangler svarende til dem, som Revisionsretten har identificeret. De berørte medlemsstater er blevet pålagt betydelige finansielle nettokorrektioner for at beskytte EU-budgettet. Procedurerne for regnskabsafslutning er i gang. I de tilfælde hvor der er blevet taget forbehold, er de berørte medlemsstater endvidere forpligtet til at træffe afhjælpende foranstaltninger. I den årlige aktivitetsrapport for 2014 har generaldirektøren for Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter taget forbehold med hensyn til udgifterne til udvikling af landdistrikter for 16 medlemsstater (28 betalingsorganer). Der blev taget forbehold, når der blev afsløret svagheder i forvaltnings- og kontrolsystemet, og de blev om nødvendigt ledsaget af en anmodning til de berørte medlemsstater om at tage fat på manglerne gennem afhjælpende foranstaltninger. Kommissionen ser med tilfredshed på Revisionsrettens analyse af de grundlæggende årsager til fejl i dens særberetning 23/2014, der i vidt omfang bekræftede Kommissionens egen analyse, der blev forelagt Europa-Parlamentet og Rådet i juni 2013 (SWD(2013) 244), og ifølge hvilken ambitiøse politikmål og utilstrækkelige kontrolsystemer er faktorer, der bidrager til fejlniveauet. Kommissionen understreger, at det høje fejlniveau for ikke-arealrelaterede foranstaltninger ikke nødvendigvis er udtryk for svig eller misbrug af EU-midler. Meget ofte er de politiske mål for den enkelte foranstaltning reelt nået, og skatteydernes penge er ikke gået tabt. For programmeringsperioden 2014-2020 skulle alle programmer for udvikling af landdistrikter omfatte en forudgående vurdering af foranstaltningernes verificerbarhed og kontrollerbarhed, der skulle foretages af forvaltningsmyndigheden og betalingsorganet i fællesskab.

7.30. Specifikke krav til investeringsprojekter gør det nemmere at målrette støtten til bestemte kategorier af modtagere og dermed sikre, at midlerne til udvikling af landdistrikter anvendes mere effektivt. I forbindelse med 14 (15 %) af de 91 ikke-arealrelaterede transaktioner, vi undersøgte, var støtteberettigelseskravene imidlertid ikke overholdt. Vi vurderede, at modtagerne i tre af de 14 tilfælde kunstigt kan have skabt betingelser for at omgå støtteberettigelseskriterierne. Flere eksempler gives i tekstboks 7.4. For så vidt angår miljø, klimaindsats og fiskeri vedrørte to af de tre kvantificerbare fejl ikke-støtteberettigede udgifter. 7.30. Som Revisionsretten vurderede, tegner kunstigt skabte betingelser sig kun for tre ud af de 91 transaktioner, der blev undersøgt for ikke-arealrelaterede foranstaltninger. De vigtigste mangler i forbindelse med investeringstransaktioner vedrører spørgsmål om manglende støtteberettigelse (udgifter eller støttemodtager). Kommissionen deler Revisionsrettens bekymring med hensyn til kunstigt skabte betingelser, men vil gerne understrege, at de er vanskelige at bevise og kun kan fastslås på strenge betingelser, der er fastsat af EU-Domstolen. Kommissionen har efter sin egen revision anvendt finansielle nettokorrektioner for ikke-arealrelaterede foranstaltninger og vil om nødvendigt fortsætte med at gøre det. De mest almindelige årsager til de finansielle korrektioner var svagheder i kontrollen med kriterierne for støtteberettigelse, omkostningernes rimelighed eller anvendelse af udvælgelseskriterierne. I handlingsplanerne til mindskelse af fejlprocenten i forbindelse med udvikling af landdistrikter fokuseres der navnlig på afhjælpende foranstaltninger vedrørende betingelserne for støtteberettigelse i ikke-arealrelaterede foranstaltninger.

Tekstboks 7.4 — Støtteberettigelsesfejl — Formodning om kunstigt skabte betingelser med det formål at opnå støtte i strid med målene for en investeringsforanstaltning Vi identificerede tre tilfælde af formodet forsætlig omgåelse af regler med det formål at opnå støtte i strid med formålet for den pågældende foranstaltning (i to tilfælde modernisering af landbrugsbedrifter og i ét tilfælde oprettelse og udvikling af virksomheder). Disse sager er blevet fremsendt til Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig med henblik på undersøgelse og eventuelt efterforskning. Af fortrolighedshensyn kan de nærmere oplysninger om disse sager ikke videregives. Dog anses følgende eksempler for at være typiske tilfælde: — veletablerede virksomheder, som ikke vil kunne komme i betragtning til finansiering, hvis de selv ansøger direkte, opretter nye enheder, som danner rammerne for projektet, således at det formelt opfylder kriterierne for støtteberettigelse og udvælgelse. Blandt de betingelser, som kan være blevet opfyldt kunstigt på denne måde, er opfyldelsen af kriterierne for at være en mikrovirksomhed (under 10 ansatte og en omsætning eller balance på ikke over 2 millioner euro) eller kravet om, at virksomheden ejes og forvaltes af en ung landbruger (en person under 40 år, der påbegynder aktiviteter i landbrugssektoren) — grupper af personer (del af samme familie eller en del af den samme økonomiske koncern) opretter flere enheder med henblik på at opnå støttebetalinger, der overstiger det loft, der er tilladt i henhold til betingelserne under investeringsforanstaltningen. Selv om støttemodtagerne erklærede, at disse enheder blev drevet uafhængigt, var det i realiteten ikke tilfældet, eftersom de var udformet til at fungere sammen. De var reelt en del af samme økonomiske koncern med samme forretningssted, personale, kunder, leverandører og finansieringskilder. Tekstboks 7.4 — Støtteberettigelsesfejl — Formodning om kunstigt skabte betingelser med det formål at opnå støtte i strid med målene for en investeringsforanstaltning I Revisionsrettens vurdering er der tre tilfælde af mistanke om kunstigt skabte betingelser for at omgå kriterierne for støtteberettigelse. For at bevise, at der er tale om »kunstigt skabte betingelser«, skal det godtgøres, at der uafhængigt af hinanden foreligger både et subjektivt og et objektivt element, jf. EU-Domstolens dom i sag C-434/12. I den forbindelse vil Kommissionen gerne understrege, at »kunstigt skabte betingelser« indebærer bevis for en forsætlig handling, der omfatter brug af vildledning for at opnå en urimelig eller ulovlig fordel. Kommissionen deler Revisionsrettens bekymring. For at bevise kunstigt skabte betingelser skal de strenge betingelser, der er fastsat af EU-Domstolen, følges. Det er af afgørende betydning at garantere retssikkerheden for støttemodtagere, der handler i overensstemmelse med gældende lovgivning. Derfor kan betalingsorganer kun nægte at betale på grundlag af klare beviser og ikke blot på grundlag af mistanke. De bruger således ofte tid og kræfter på at indsamle afgørende beviser og på efterfølgende at iværksætte inddrivelsesprocedurer. Navnlig i et af de tilfælde, som Revisionsretten nævner, identificerede medlemsstaten selv risikoen for »kunstigt skabte betingelser« langt før Revisionsrettens revision, og inden der blev foretaget nogen udbetaling til den endelige støttemodtager, og handlede med fornøden omhu ved at gennemføre alle de proceduremæssige skridt, der kræves efter national ret i tilfælde af mistanke om kunstigt skabte betingelser, herunder at tage kontakt til de kompetente nationale myndigheder med ansvar for bedrageribekæmpelse. Inden udbetalingen af midlerne til den endelige støttemodtager havde medlemsstaten konkluderet, at den ikke havde tilstrækkeligt bevis til at nægte udbetaling. Medlemsstaten fortsatte dog med at følge op på sagen og har på grundlag af efterfølgende beviser taget skridt til at inddrive midlerne.

7.31. Den reviderede stikprøve omfattede 36 transaktioner i relation til betalinger for miljøvenligt landbrug, som vedrører anvendelsen af produktionsmetoder i landbruget, der er kompatible med beskyttelse af miljøet og naturressourcerne og bevaring af landskabet. Vi fandt seks tilfælde (17 %), hvor landbrugerne ikke havde opfyldt alle betingelserne for at modtage betalinger. Tekstboks 7.5 indeholder et eksempel på en sådan fejl. 7.31. Kommissionen har revideret gennemførelsen af landbrugsmiljøforanstaltningerne i alle medlemsstater i programmeringsperioden 2007-2013, og der er blevet anvendt finansielle korrektioner, hvilket om nødvendigt også vil ske fremadrettet. Uanset eventuelle resterende svagheder er den overordnede kvalitet af gennemførelsen blevet forbedret i perioden.

Tekstboks 7.5 — Eksempel på manglende overholdelse af forpligtelser vedrørende miljøvenligt landbrug En modtager i Det Forenede Kongerige (Wales) forpligtede sig, af miljømæssige årsager (30), til at lukke en eng for græsning før den 15. maj hvert år og efterfølgende at holde den lukket i mindst 10 uger. Vi konstaterede, at ingen af disse forpligtelser var blevet overholdt. Der blev konstateret lignende tilfælde af manglende overholdelse af kravene vedrørende miljøvenligt landbrug i Tyskland (Rheinland-Pfalz), Italien (Umbrien) og Det Forenede Kongerige (England). Tekstboks 7.5 — Eksempel på manglende overholdelse af forpligtelser vedrørende miljøvenligt landbrug Kommissionen havde allerede afsløret lignende svagheder i visse medlemsstater under sine revisioner. Der er blevet og vil fortsat blive anvendt finansielle nettokorrektioner for at dække risikoen for EU-budgettet, hvis det er relevant.

7.32. I forbindelse med 27 af de undersøgte transaktioner skulle modtagerne overholde reglerne for offentlige indkøb. Disse regler er udformet for at sikre, at de nødvendige goder og tjenesteydelser indkøbes på de mest fordelagtige betingelser under overholdelse af principperne om lige adgang til offentlige kontrakter og om gennemsigtighed og ikke-forskelsbehandling. Vi konstaterede 13 tilfælde (48 %), hvor en eller flere af disse regler var blevet brudt. Tekstboks 7.6 indeholder et eksempel på en sådan fejl. 7.32. Kommissionen har allerede konstateret lignende mangler i forbindelse med offentlige udbud. I nogle af de medlemsstater, som Revisionsretten nævner i tekstboks 7.6, er der allerede blevet anvendt betydelige finansielle nettokorrektioner, eller procedurerne for efterprøvning af regnskabsafslutningen er stadig i gang, og der vil om nødvendigt blive anvendt finansielle nettokorrektioner. Offentlige udbud er også et af de centrale elementer i handlingsplanerne for udvikling af landdistrikter. Kommissionen bemærker, at kun én af de fejl, som Revisionsretten har påpeget, er blevet kvantificeret. Endvidere vedtog Kommissionen den 19. december 2013 nye retningslinjer for fastsættelse af finansielle korrektioner, der skal foretages for udgifter finansieret ved delt forvaltning i forbindelse med manglende overholdelse af reglerne om offentlige udbud. Ifølge disse retningslinjer skal manglende overholdelse af reglerne om offentlige udbud vurderes på grundlag af proportionalitetsprincippet. Et vejledende dokument om de hyppigst forekommende uregelmæssigheder i forvaltningen af de europæiske struktur- og investeringsfonde er allerede blevet forelagt for medlemsstaterne.

Tekstboks 7.6 — Eksempel på manglende overholdelse af regler for offentlige indkøb Et offentligt organ i Polen med ansvar for vandforvaltning modtog støtte til renovering af to pumpestationer. Bygge- og anlægsarbejdet blev tildelt en privat virksomhed ved hjælp af en udbudsprocedure. Støttemodtageren tilsidesatte i alvorlig grad bestemmelserne om offentlige indkøb ved at begrænse den lige adgang og den fair konkurrence for potentielle tilbudsgivere. Det vindende bud — det eneste bud, der blev indgivet — opfyldte ikke udvælgelseskriterierne. Buddet var endvidere udarbejdet i samarbejde med det samme selskab, som havde udarbejdet udbuddets tekniske specifikationer og mængdefortegnelse. Af disse grunde skulle den vindende virksomhed have været udelukket fra udbudsproceduren. Der blev også konstateret manglende overholdelse af regler for offentlige indkøb i Bulgarien, Tyskland (Sachsen-Anhalt), Grækenland, Spanien (Castilla-La Mancha), Frankrig, Italien (Puglia), Nederlandene og Rumænien. Disse fejl blev imidlertid ikke kvantificeret.

7.33. Vi undersøgte udvalgte krydsoverensstemmelseskrav (jf. punkt 7.14 b)) og konstaterede overtrædelser i 17 (27 %) af de 64 betalinger, der var underlagt disse krav. Krydsoverensstemmelsesfejlene bidrog med 0,2 procentpoint til den anslåede fejlforekomst, der er anført i punkt 7.25. 7.33. Se Kommissionens svar på punkt 7.7 og 7.14 b).

7.34. De nationale myndigheder har pligt til at undersøge, om omkostningerne er rimelige. Vi konstaterede, at denne kontrol ikke var blevet udført som fastsat i forbindelse med 20 investeringsprojekter. Sådanne fejl kan dog generelt ikke kvantificeres, eftersom beløbet for de ikke-støtteberettigede udgifter ikke kan bestemmes. Der er yderligere oplysninger om omkostningernes rimelighed i afsnittet »Udvikling af landdistrikter — performancerelaterede spørgsmål« (jf. punkt 7.88). 7.34. Kommissionen er af den opfattelse, at administrativ kontrol af omkostningernes rimelighed er vigtig for at sikre et effektivt kontrolsystem. Kommissionen har under sine overensstemmelsesrevisioner også konstateret svagheder i forbindelse med vurderingen af omkostningernes rimelighed og har i den forbindelse pålagt finansielle korrektioner for derved at beskytte EU's finansielle interesser. Kommissionen vil gerne bemærke, at de forenklede omkostninger til godtgørelse af udbetalinger (fast finansiering, standardsatser for enhedsomkostninger og engangsbetalinger) vil blive anvendt mere bredt i den næste programmeringsperiode 2014-2020. Dette burde bidrage til en mere effektiv og korrekt brug af midlerne. Se også Kommissionens svar på punkt 7.88.

Undersøgelsen af udvalgte systemer og årlige aktivitetsrapporter

Medlemsstaternes systemer med relation til EGFL-transaktionernes formelle rigtighed

Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem

7.35. IFKS er det vigtigste af de forvaltnings- og kontrolsystemer, der skal sikre de direkte støttebetalingers formelle rigtighed (31). Det dækker mere end 90 % af EGFL-udgifterne og yder et væsentligt bidrag til at forebygge og mindske fejlforekomsterne i de støtteordninger, som det finder anvendelse på, hvilket er blevet bekræftet af både Kommissionens (32) og vores egne revisioner. 7.35. Kommissionen ser med tilfredshed på Revisionsrettens vurdering, ifølge hvilken IFKS yder et væsentligt bidrag til forebyggelse og mindskelse af fejlniveauet. Kommissionen er af den opfattelse, at kvaliteten og dækningen af IFKS er væsentlig for sikringen af de direkte støttebetalingers formelle rigtighed. Kommissionen bemærker endvidere, at IFKS også dækker 40,2 % af udgifterne til ELFUL, navnlig landbrugsmiljøforanstaltninger og ugunstigt stillede områder.

7.36. Systemet består af databaser over landbrugsbedrifter og støtteansøgninger, et LPIS, databaser over dyr og en database over rettigheder i de medlemsstater, der gennemfører SPS. Betalingsorganerne gennemfører administrative krydskontroller mellem disse databaser for at sikre, at betalingerne afholdes med det korrekte beløb og udbetales til den støtteberettigede modtager for støtteberettigede arealer eller dyr. De fleste ansøgere (95 %) modtager betalinger efter en vellykket gennemførelse af disse administrative kontroller. De resterende 5 % underlægges supplerende kontrol på stedet.

7.37. Vi undersøgte IFKS i Kroatien og konstaterede kun mindre mangler i den administrative behandling af anmeldelser og i kvaliteten af de kroatiske myndigheders stedlige kontrol. Disse mangler indvirker ikke på systemets pålidelighed. 7.37. Kommissionen er enig med Revisionsretten.

7.38. Derudover foretog vi en skrivebordsgennemgang af en stikprøve på 14 af Kommissionens overensstemmelsesrevisioner vedrørende udgifter under EGFL. Kommissionen rapporterede betydelige svagheder i 10 af de 14 medlemsstaters systemer. Vi konstaterede, at Kommissionens arbejde var af tilfredsstillende kvalitet (jf. punkt 7.62). 7.38. Kommissionen hilser Revisionsrettens synspunkt velkommen.

Afhjælpende foranstaltninger i relation til IFKS-svagheder påpeget i tidligere årsberetninger

7.39. I perioden 2007-2013 gennemførte vi revision af IFKS-systemer i 35 betalingsorganer og redegjorde for de væsentlige mangler, som vi konstaterede, i de respektive årsberetninger. Med henblik på denne beretning har vi besøgt otte betalingsorganer i seks medlemsstater med det formål at vurdere, om de havde behandlet manglerne i LPIS på en effektiv og rettidig måde, og om Kommissionen havde anvendt finansielle korrektioner (33), som afspejlede tabene af EU-midler i alle de regnskabsår, der var berørt af sådanne mangler. Korrekte oplysninger om arealernes støtteberettigelse i LPIS-databasen er en forudsætning for pålidelige administrative krydskontroller og korrekt udbetaling af støtte.

7.40. Vores vurdering viste, at alle de undersøgte betalingsorganer — med grundig vejledning og aktivt tilsyn fra Kommissionen — har truffet afhjælpende foranstaltninger, der overordnet set har ført til en forbedring af situationen. De afhjælpende foranstaltninger blev imidlertid ikke altid truffet straks, og i flere tilfælde bestod svaghederne, dog i mindre grad. I alle de undersøgte tilfælde havde Kommissionen pålagt finansielle korrektioner eller iværksat procedurer for efterprøvende regnskabsafslutning. 7.40. Se også Kommissionens svar på tekstboks 7.7 og 7.8. I visse tilfælde krævede omfanget af den afhjælpende foranstaltning en langvarig handlingsplan for de nye elementer, der skulle føjes til de eksisterende handlingsplaner. Ikke desto mindre har alle handlingsplaner, uanset om de er afsluttet eller fortsat er i gang, medført betydelige forbedringer i kvaliteten af LPIS, og Kommissionen vil fortsat være opmærksom på, at disse forbedringer fortsætter og/eller opretholdes. Indtil den afhjælpende foranstaltning er fuldt gennemført, vil finansielle korrektioner dække risikoen for fonden.

7.41. Vi fandt, at der var taget hånd om svaghederne i LPIS i alle de reviderede medlemsstater. For tre medlemsstaters vedkommende var de overordnede resultater tilfredsstillende (jf. tekstboks 7.7). Til gengæld er der stadig væsentlige svagheder i de resterende tre medlemsstater (jf. tekstboks 7.8). 7.41. Se også Kommissionens svar på tekstboks 7.7 og 7.8. I alle tilfælde er procedurerne for efterprøvning af regnskabsafslutningen fortsat i gang og vil føre til yderligere finansielle nettokorrektioner, når svaghederne fortsat består. Flere oplysninger om handlingsplanerne findes i del 3.2 i bilag 10 til den årlige aktivitetsrapport fra Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for 2014.

Tekstboks 7.7 — Medlemsstater, hvor de afhjælpende foranstaltninger vedrørende svagheder i LPIS var tilfredsstillende Bulgarien: I tidligere årsberetninger (34) rapporterede vi, at de støtteberettigede arealer registreret i det bulgarske LPIS ikke var pålidelige, og at resultaterne af kontrollen på stedet var af utilfredsstillende kvalitet. Der blev udarbejdet en handlingsplan for at afhjælpe disse mangler. Gennemførelsen heraf startede i 2009 og blev afsluttet i 2011. Vores gennemgang viste, at der var truffet effektive afhjælpende foranstaltninger. LPIS er forbedret og ajourføres regelmæssigt. Kvaliteten af den stedlige kontrol er også blevet forbedret. Portugal: I vores årsberetning for 2007 (35) rapporterede vi om alvorlige mangler i det portugisiske LPIS. I 2011 iværksatte Portugal en omfattende gennemgang af LPIS, som blev afsluttet i 2013. Kommissionens revisioner viste imidlertid, at det indvirkede negativt på kvaliteten af det udførte arbejde, at systemet var baseret på ortobilleder fra 2010 og 2011. Der blev iværksat en yderligere gennemgang i 2013 på grundlag af de seneste ortobilleder for at afhjælpe de resterende svagheder. Vores revision viste, at de data vedrørende støtteberettigelse, der er baseret på en analyse af de seneste ortobilleder, generelt er af passende kvalitet. Rumænien: I tidligere årsberetninger (36) rapporterede vi om alvorlige mangler i Rumænien med hensyn til at holde LPIS ajour. Rumænien vedtog en handlingsplan i 2009 og afsluttede den i 2011. Vi konstaterede, at der var gjort fremskridt med hensyn til at forbedre kvaliteten af LPIS. Tekstboks 7.7 — Medlemsstater, hvor de afhjælpende foranstaltninger vedrørende svagheder i LPIS var tilfredsstillende Kommissionens revisioner bekræfter, at de afhjælpende foranstaltninger, der er blevet gennemført i Bulgarien, Portugal og Rumænien, har forbedret systemet.

Tekstboks 7.8 — Medlemsstater, hvor der fortsat er svagheder i LPIS Tekstboks 7.8 — Medlemsstater, hvor der fortsat er svagheder i LPIS

Grækenland: I tidligere årsberetninger (37) rapporterede vi om svagheder i det græske LPIS, navnlig for så vidt angår støtteberettigelsen af permanente græsarealer. En første større revision af LPIS med særlig fokus på naturlige græsgange blev først afsluttet i 2013. I 2014 blev der foretaget en anden gennemgang på anmodning af Kommissionen. Som følge af disse gennemgange blev de støtteberettigede permanente græsarealer, der var registreret i det græske LPIS, reduceret fra 3,6 millioner hektar i 2012 til 1,5 millioner hektar i ansøgningsåret 2014. Vi fandt, at de nye støtteberettigede arealer efter den seneste revision generelt afspejler den faktiske situation bedre. Der er imidlertid behov for yderligere korrigerende foranstaltninger, navnlig med hensyn til naturlige græsgange. I forbindelse med to af de 15 tilfældigt udvalgte permanente græsarealer, som vi kontrollerede, var de støtteberettigede arealer, der var registreret i LPIS, stadig overvurderede i forhold til det faktiske græsdække på parcellen efter begge gennemgange (tekstboks 7.1 indeholder yderligere et tilfælde) (38). Endvidere noterede vi, at det græske landbrugsministerium har besluttet ikke at stille krav til modtagerne om at tilbagetale de overbetalinger, der tidligere er foretaget som følge af, at naturlige græsgange ukorrekt har været registreret som støtteberettigede i det græske LPIS. Se også Kommissionens svar på tekstboks 7.1. Ved de opfølgende revisioner, som Kommissionen har foretaget af gennemførelsen af handlingsplanerne, blev der konstateret lignende mangler. Kommissionen er af den opfattelse, at selv om der er gjort en betydelig afhjælpende indsats, er der fortsat nogle mangler med hensyn til permanente græsarealers støtteberettigelse i Grækenland og Spanien. Kommissionen vil dog gerne påpege, at de afhjælpende foranstaltninger, der blev gennemført i 2014 og 2015, har vist sig at være tilfredsstillende for begge lande og førte til, at ikke-støtteberettigede områder er blevet udelukket fra LPIS i begge lande: i Grækenland faldt de arealer, der er registreret som permanente græsarealer, fra 3,6 mio. ha til 1,5 mio. ha, mens det støtteberettigede areal faldt fra 18,4 mio. ha til 15,6 mio. ha. Der følges op på eventuelle resterende svagheder, som er konstateret i forbindelse med proceduren for efterprøvning af regnskabsafslutningen, hvilket sikrer, at risikoen for EU's budget er tilstrækkeligt dækket gennem finansielle nettokorrektioner. Oplysninger om gennemførelsen af de handlingsplaner, som Kommissionen har anmodet om, findes i den årlige aktivitetsrapport fra Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for 2014.

Spanien (Andalusien, Castilla-La Mancha og Extremadura): I tidligere årsberetninger (39) rapporterede vi om betydelige mangler i LPIS for Spanien (Andalusien (40), Castilla-La Mancha og Extremadura). Referenceparceller, som i realiteten var helt eller delvist dækket af klippestykker, tæt skov eller buske, blev anmeldt og støttet som permanente græsarealer. De spanske myndigheder gennemførte en handlingsplan, der tog sigte på at forbedre LPIS på nationalt niveau, og som blev rapporteret gennemført i 2013. Kommissionen fandt imidlertid, at vurderingen af græsningsarealernes støtteberettigelse ikke var pålidelig, og anmodede de spanske myndigheder om en yderligere gennemgang og forbedring af vurderingen af græsarealernes støtteberettigelse med anvendelse af meget strengere kriterier fra 2015. Vi konstaterede ligeledes, at resultaterne af de afhjælpende foranstaltninger for ansøgningsåret 2013 ikke var tilfredsstillende. Vi noterede dog, at der var iværksat yderligere korrigerende foranstaltninger i 2014 og 2015 med det formål at forbedre situationen. Italien: I vores årsberetning for 2011 (41) rapporterede vi mangler i LPIS i Italien (Lombardiet) vedrørende naturlige græsgange i bjergområder. Vi fandt, at manglerne i relation til støtteberettigelsen af de permanente græsarealer, der er registreret i LPIS, endnu ikke i tilstrækkelig grad er afhjulpet, navnlig for små parceller. For så vidt angår 12 af de 18 udvalgte permanente græsarealer, som de italienske myndigheder havde gennemgået, konstaterede vi, at det støtteberettigede areal, der var registreret i LPIS, stadig var for stort. Gennemførelsen af handlingsplanen med henblik på at forbedre oplysningerne i LPIS fortsatte i 2014 og 2015 under nøje kontrol af Kommissionen (revisioner i juli og november 2014). Da Kommissionen fandt, at situationen ikke var fuldt tilfredsstillende, blev det besluttet at nedsætte betalingerne til Grækenland for regnskabsåret 2015 (ansøgningsåret 2014). De græske myndigheder har konstateret, at beløbet var blevet udbetalt på uberettiget vis på grund af tidligere overbetalinger. Disse beløb søges inddrevet gennem proceduren for efterprøvning af regnskabsafslutningen. Kommissionen finder, at de foranstaltninger, som de spanske myndigheder har truffet, var delvist tilfredsstillende. Som Revisionsretten bemærkede, er der iværksat yderligere afhjælpende foranstaltninger for 2014 og 2015. Kommissionen vil fortsat overvåge situationen, og eventuelle resterende svagheder vil blive fulgt op gennem proceduren for efterprøvning af regnskabsafslutningen, for at sikre at risikoen for EU-budgettet er tilstrækkeligt dækket.

Kommissionens opfølgning på vores revisionsresultater

7.42. I forbindelse med sine egne revisioner fulgte Kommissionen op på en række svagheder, som vi havde identificeret. Kommissionen pålagde finansielle korrektioner eller iværksatte procedurer for efterprøvende regnskabsafslutning (42) vedrørende alle de reviderede medlemsstater. De nærmere oplysninger fremgår af tabel 7.1 : 7.42. For Spanien og Italien er de regnskabsår, der er anført, endnu ikke dækket af finansielle korrektioner, da proceduren for efterprøvning af regnskabsafslutningen fortsat er i gang.

Tabel 7.1 — Kommissionens finansielle korrektioner for systemsvagheder i LPIS Medlemsstat Regnskabsår, hvor Retten påpegede systemsvagheden Sidste regnskabsår, der var berørt af systemsvagheden Regnskabsår omfattet af finansielle korrektioner Finansielle korrektioner i alt (millioner euro) Regnskabsår, der ikke var omfattet af finansielle korrektioner pr. udgangen af 2014 Procedurer for efterprøvende regnskabsafslutning i gang, men endnu ikke afsluttet Bulgarien 2008 2012 2008-2012 65,8 — Grækenland 2009 2014 2007-2012 608,6 2013, 2014 ja Spanien (Andalusien) 2010 2014 2010, 2012, 2013, 2014 ja Spanien (Castilla-La Mancha) 2010 2014 2010, 2012, 2013, 2014 ja Spanien (Extremadura) 2010 2014 2010, 2012, 2013, 2014 ja Italien (Lombardiet) 2011 2014 2009-2011 0,1 2012, 2013, 2014 ja, undtagen for 2012 Portugal 2007 2013 2007-2012 186,4 2013 ja Rumænien 2008 2014 2008-2012 80,8 2013, 2014 ja Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

7.43. Kommissionen kan pålægge finansielle korrektioner for tidligere regnskabsår, der er berørt af alvorlige mangler, og har i henhold til bestemmelserne om den nye fælles landbrugspolitik (43) endvidere styrkede beføjelser til at nedsætte eller suspendere betalinger til medlemsstater, hvor der er betydelige og vedvarende mangler i de nationale systemer. Dette styrkede instrument finder anvendelse fra regnskabsåret 2014. Pr. maj 2015 havde Kommissionen benyttet sig af denne mulighed én gang, hvor den reducerede EGFL-betalingerne til Grækenland fra og med regnskabsåret 2015.

Vurdering af proceduren for styrkelse af sikkerheden

7.44. I 2010 indførte Kommissionen »proceduren for styrkelse af sikkerheden«, der kan anvendes på frivillig basis af medlemsstaterne. Ifølge denne procedure afgiver et uafhængigt revisionsorgan (certificeringsorgan), som er udpeget af medlemsstaten, ikke blot udtalelse om, hvorvidt de interne systemer fungerer korrekt, men også — på basis af en detaljeret gennemgang af en repræsentativ statistisk stikprøve af transaktioner — om, hvorvidt de udgifter, som EU er blevet anmodet om at godtgøre, er lovlige og formelt rigtige. Stikprøven udtages tilfældigt fra de ansøgninger, som betalingsorganet har kontrolleret på stedet. Fra og med regnskabsåret 2015 vil certificeringsorganerne skulle afgive en udtalelse om lovligheden og den formelle rigtighed af de transaktioner, der ligger til grund for de udgifter, som der er anmodet om godtgørelse af over EU-budgettet. 7.44. Kommissionen vil gerne præcisere, at proceduren for styrkelse af sikkerheden som beskrevet i punkt 7.44-7.50 som følge af indførelsen af forordning (EU) nr. 1306/2013 ikke længere finder anvendelse. For at støtte og udstikke retningslinjer for det nye arbejde, der skal udføres af certificeringsorganerne fra regnskabsåret 2015, har Kommissionen udarbejdet detaljerede retningslinjer for, hvordan der skal udtages stikprøver og indberettes resultater af deres fornyede kontrol med den primære kontrol, der oprindeligt blev udført af betalingsorganerne. Hvis det gøres korrekt, vil resultaterne af den fornyede kontrol danne grundlag for en statistisk baseret udtalelse om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed. Der er over for betalingsorganerne og certificeringsorganerne blevet nøje redegjort for de detaljerede retningslinjer, og deres gennemførelse overvåges nøje af Kommissionen.

7.45. Hvis Kommissionen vurderer, at en medlemsstat anvender den frivillige procedure korrekt, og medlemsstatens restfejlforekomst er under 2 % i to på hinanden følgende år, kan den pågældende medlemsstat i henhold til denne procedure nedsætte satsen for kontrol på stedet fra 5 % til 1 % (44).

7.46. I perioden 2011 til 2013 reviderede vi proceduren for styrkelse af sikkerheden i fem (45) af de seks medlemsstater eller regioner, som havde valgt at anvende proceduren på frivilligt grundlag. I 2014 afsluttede vi undersøgelsen af denne procedure i den sidste af disse medlemsstater (Grækenland).

7.47. Grækenland anvendte proceduren for styrkelse af sikkerheden vedrørende regnskabsårene 2013 og 2014. Vi gennemgik det arbejde, der var udført vedrørende regnskabsåret 2014, for hvilket certificeringsorganet afgav en blank erklæring og indberettede en fejlforekomst på 0,2 % for EGFL-IFKS-støtteordninger.

7.48. Certificeringsorganet overholdt ikke Kommissionens retningslinjer vedrørende prøveudtagning, revisionens omfang og timing af kontrollen fuldt ud. Navnlig så det i kvantificeringen af fejlforekomsten systematisk bort fra overbetalinger, som var foretaget, fordi permanente græsarealer ukorrekt var registreret som støtteberettigede i LPIS. Endvidere så certificeringsorganet bort fra overbetalinger, som skyldtes, at betalingsorganet tillod, at modtagere efter udløbet af fristen erstattede ikke-støtteberettigede parceller i deres ansøgninger med støtteberettigede. Dette var i strid med den tilgang, certificeringsorganet anvendte for regnskabsåret 2013, hvor sådanne overbetalinger var inkluderet i kvantificeringen af den samlede fejlforekomst. Denne ændrede tilgang er hovedårsagen til, at den fejlforekomst på 10,2 %, certificeringsorganet rapporterede for 2013, blev reduceret til 0,2 % for 2014. 7.48. Kommissionen er klar over, at visse certificeringsorganer, herunder i Grækenland, ikke overholder retningslinjerne for stikprøveudtagning. Det er grunden til, at Kommissionen ikke accepterede de indberettede fejlprocenter, men anvendte resultaterne af sine egne revisioner til at beregne fejlprocenten for den årlige aktivitetsrapport fra Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for 2014. Se også Kommissionens svar på punkt 7.44.

7.49. I lyset af disse svagheder er den fejlforekomst, som det græske certificeringsorgan indberettede for regnskabsåret 2014, alt for lav. 7.49. Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter anvendte i sin årlige aktivitetsrapport for 2014 resultaterne af sine egne revisioner til at beregne en justeret fejlprocent på 4,5 %.

7.50. Når der ses bort fra Luxembourg, konstaterede vi generelt for så vidt angår de seks medlemsstater, som frivilligt har valgt at gøre brug af proceduren, at svagheder i gennemførelsen gør de indberettede fejlforekomster upålidelige. 7.50. Se Kommissionens svar på punkt 7.44.

Medlemsstaternes systemer med relation til transaktionernes formelle rigtighed på området udvikling af landdistrikter

7.51. Medlemsstaternes myndigheder er ansvarlige for at indføre og anvende: 7.51. De samme principper har også fundet anvendelse på EGFL siden 2007 Fra 2014 og frem finder en fælles horisontal forordning (forordning (EU) nr. 1306/2013) anvendelse på både EGFL og ELFUL.

a) passende administrative procedurer og kontrolprocedurer, som sikrer, at ansøgerens anmeldelser er nøjagtige, og at de betingelser, der skal være opfyldt for at være berettiget til at modtage støtte, er overholdt

b) stedlig kontrol, som afhængigt af støtteordningen skal omfatte mindst 5 % af alle støttemodtagere eller af de relevante udgifter (46).

7.52. Vores undersøgelse af systemer på dette område var delvist baseret på revisioner udført af Kommissionen (GD AGRI) (jf. også punkt 7.62). Vi foretog en skrivebordsgennemgang af en stikprøve på 12 af Kommissionens overensstemmelsesrevisioner vedrørende udvikling af landdistrikter og besøgte fem af de berørte betalingsorganer (47). Kommissionen rapporterede betydelige svagheder i 9 af de 12 medlemsstaters systemer. Vi fandt, at Kommissionens arbejde var af tilfredsstillende kvalitet.

7.53. For så vidt angår de fem betalingsorganer, som blev besøgt på stedet, konstaterede vi, at systemsvaghederne var meget lig dem, som var konstateret og rapporteret i tidligere år (48). Vi konstaterede svagheder i den administrative kontrol af opfyldelsen af støtteberettigelsesbetingelserne, navnlig betingelserne vedrørende miljøforhold og virksomheders maksimale størrelse. Ligesom i de foregående år fandt vi også vedvarende svagheder i kontrollen af procedurerne for offentlige indkøb. Systemsvagheder er en væsentlig årsag til de fejl, som blev konstateret under testen af transaktioner (jf. punkt 7.27). 7.53. Fælles svar på punkt 7.53 og 7.54: Kommissionen er klar over, at der er svagheder i medlemsstaternes kontrolsystem vedrørende ELFUL, og understreger, at medlemsstaterne er primært ansvarlige for gennemførelsen af politikken og kontrolsystemerne. I den årlige aktivitetsrapport fra Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for 2014 blev der taget forbehold over for 35 % af betalingsorganerne med hensyn til udgifterne til ELFUL, og de blev anmodet om at træffe de nødvendige afhjælpende foranstaltninger (bortset fra tidligere handlingsplaner, hvis gennemførelse endnu ikke er afsluttet). Som nævnt i punkt 7.52 er Revisionsrettens vurdering delvist baseret på resultaterne af de overensstemmelsesrevisioner, som Kommissionens tjenestegrene har udført. Kommissionen er enig i Revisionsrettens konklusioner i særberetning 23/2014, hvorefter medlemsstaterne bør øge omfanget af den administrative kontrol. Kommissionen er klar over manglerne i forbindelse med støtteberettigelse, herunder udbudsproceduren og virksomhedernes maksimale størrelse. De revisioner, der udføres i medlemsstaterne af investeringsforanstaltninger, fokuserer primært på disse spørgsmål. Endvidere er disse problemer blevet behandlet eller behandles fortsat i de handlingsplaner, der er udarbejdet i samarbejde med medlemsstaterne med henblik på at reducere fejlprocenterne.

7.54. For så vidt angår offentlige indkøb gennemgik vi en stikprøve på 32 projekter, som var underlagt bestemmelserne om offentlige indkøb i de fem besøgte medlemsstater, hvoraf 15 (47 %) var behæftet med fejl. Navnlig viste vores gennemgang af procedurerne for udvælgelse af det økonomisk mest fordelagtige tilbud betydelige mangler. Vi gennemgik også en stikprøve på otte sager, hvor medlemsstaterne ikke havde anvendt udbudsprocedurer. I to af disse tilfælde skulle der have været gennemført en udbudsprocedure, og dermed var de udgifter, der var anmeldt til EU, ikke støtteberettigede.

Handlingsplaner

7.55. I et forsøg på at nedbringe fejlforekomsten i udgifterne til udvikling af landdistrikter opfordrede Kommissionen i 2012 aktivt alle medlemsstaterne til at udvikle handlingsplaner for at indkredse årsagerne til fejlene og gennemføre målrettede korrigerende foranstaltninger med henblik på at mindske risikoen for fejl. Med hensyn til ofte konstaterede fejl undersøgte vi, om den grundlæggende årsag til fejlen var omfattet af den pågældende medlemsstats handlingsplan.

7.56. Vi så på 24 af de mere alvorlige kvantificerbare fejl, der blev påvist i 14 medlemsstater under vores test af transaktioner (49). Ni af disse fejl (37,5 %) kunne knyttes til en specifik aktion i en medlemsstats handlingsplan, mens det ikke var tilfældet med 15 af fejlene (62,5 %). En lignende analyse af de svagheder, der var konstateret som led i vores revision af medlemsstaternes systemer, underbyggede disse procentsatser. De fleste typer af fejl og svagheder i systemet var således ikke omfattet af de handlingsplaner, vi gennemgik (jf. tekstboks 7.9). 7.56. Kommissionens nøje overvågning viser, at for visse medlemsstaters vedkommende er nogle af de mangler, der blev konstateret under dens og Revisionsrettens revisioner, ikke blevet afhjulpet i tilstrækkelig grad. Kommissionen har anmodet om, at de pågældende medlemsstater styrker deres handlingsplaner tilsvarende.

Tekstboks 7.9 — Eksempler på, at medlemsstaternes handlingsplaner endnu ikke er fuldt ud effektive Den irske handlingsplan indeholdt 20 foranstaltninger, hvoraf ingen var blevet gennemført på tidspunktet for revisionen. Desuden vedrørte alle 20 foranstaltninger arealrelaterede foranstaltninger, til trods for at investeringsforanstaltninger er mere risikable. Vi fandt seks systemsvagheder, hvoraf fem førte til ikke-støtteberettigede udgifter. Alle revisionsresultaterne havde relation til investeringsforanstaltninger og var derfor ikke omfattet af handlingsplanen. Den rumænske handlingsplan til afhjælpning af de grundlæggende årsager til fejl inden for udvikling af landdistrikter viser, at de rumænske myndigheder gennemførte målrettede aktioner for at imødegå risikoen for, at der kunstigt blev skabt betingelser for at opnå støtte under foranstaltningerne »modernisering af landbrugsbedrifter« og »oprettelse og udvikling af virksomheder«. Vi mener, at de foranstaltninger, de rumænske myndigheder har truffet, potentielt kan løse problemet i forbindelse med projekter, som er godkendt for nylig, men at betalingerne til projekter, der er godkendt tidligere, fortsat vil være behæftet med væsentlige uregelmæssigheder. I syv af de 20 tilfældigt udvalgt projekter under de to førnævnte foranstaltninger fandt vi klare indikatorer for, at der kunstigt var skabt betingelser for at få støtte i strid med målene for foranstaltningen. Der er typisk tale om opsplitning af en investering i to eller flere delprojekter, der gennemføres samtidig, med det formål at omgå specifikke støtteberettigelses- og udvælgelseskriterier og modtage støtte ud over de tilladte lofter. Kommissionen rapporterede lignende svagheder og indledte en procedure for efterprøvende regnskabsafslutning. Tekstboks 7.9 — Eksempler på, at medlemsstaternes handlingsplaner endnu ikke er fuldt ud effektive Foranstaltninger medtages, når de nationale myndigheder, Kommissionen eller Revisionsretten konstaterer og identificerer mangler. Kommissionen overvåger handlingsplanerne nøje og sikrer, at nye resultater tages op i handlingsplanerne. De revisioner, som Kommissionen gennemførte i 2013 og 2014 vedrørende Irland, viste svagheder i både den administrative kontrol og kontrollen på stedet. Medlemsstaten har indført en handlingsplan, og selv om den endnu ikke er fuldt gennemført, har Kommissionen fået meldinger om fremskridt. De irske myndigheder er blevet opfordret til at fortsætte gennemførelsen af handlingsplanen, for at rette op på de svagheder der er konstateret i forbindelse med den nylige revision, og fremlægge regelmæssige opdateringer vedrørende gennemførelsen. Da Kommissionen ikke godtgjorde nogen ELFUL-udgifter i 2014 for så vidt angår Irland, blev det ikke skønnet nødvendigt at tage forbehold med hensyn til udvikling af landdistrikterne i den årlige aktivitetsrapport fra Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for 2014. Med hensyn til den rumænske handlingsplan har Rumænien indført mange afhjælpende foranstaltninger, der har forbedret situationen, men som endnu ikke har været tilstrækkeligt effektive til at afhjælpe alle de svagheder i forvaltnings- og kontrolsystemet, der er konstateret i Kommissionens og Revisionsrettens revisioner. Kommissionen er klar over, at der fortsat er svagheder i forvaltningen af investeringsforanstaltninger, herunder svagheder i vurderingen af kunstigt skabte betingelser. For at forbedre situationen yderligere er de rumænske myndigheder blevet anmodet om at styrke gennemførelsen af deres handlingsplan, herunder undersøgelse af projekter inden udbetalingen, for at udelukke de projekter, der er baseret på kunstigt skabte betingelser.

Medlemsstaternes systemer med relation til transaktionernes formelle rigtighed under Den Europæiske Fiskerifond (EFF)

7.57. I medlemsstaterne kontrollerer revisionsmyndighederne, om forvaltningen og kontrolsystemerne hos forvaltnings- og attesteringsmyndighederne vedrørende EFF fungerer effektivt. Vi vurderede effektiviteten af den kontrol, revisionsmyndigheden i Italien havde foretaget. Endvidere genudførte vi et udvalg af revisioner, som revisionsmyndigheden havde udført vedrørende transaktioner finansieret af EFF.

7.58. Vi konstaterede, at den metode, der blev anvendt til revision af operationer og systemer, var effektiv, men vi fandt svagheder i forvaltningen og dokumentationen af revisionsopgaver og i efterprøvelsen af støtteberettigelsesbetingelserne. Revisionsmyndigheden gennemførte ikke sine revisionsaktiviteter som planlagt. Der var ikke en formel procedure for kvalitetskontrol, revisionsdokumentationen var mangelfuld, og stikprøveudtagningsmetoden var ikke i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer. Selv om Kommissionen havde identificeret disse svagheder under sine tidligere revisioner, havde revisionsmyndigheden endnu ikke afhjulpet dem fuldt ud, da vores revision blev gennemført. Desuden foretog revisionsmyndigheden i nogle tilfælde ikke den nødvendige kontrol på stedet og foretog ikke passende kontrol af støtteberettigelsesbetingelserne i forbindelse med fartøjer, for hvilke der var ydet støtte for endeligt ophør med fiskeri. 7.58. Nogle af disse problemer er blevet identificeret af Kommissionen under dens revisioner og følges løbende op. Med hensyn til endeligt ophør vil Kommissionen anmode revisionsmyndigheden om at udføre passende kontroller, for at bekræfte at de nationale støtteberettigelseskrav er opfyldt.

GD AGRI's systemer og årlige aktivitetsrapport

Kommissionens procedure for regnskabsafslutning

7.59. Forvaltningen af størstedelen af udgifterne til landbrug er delt mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Betalingsorganerne i medlemsstaterne udbetaler støtte til landbrugere og andre modtagere. Kommissionen godtgør medlemsstaterne disse omkostninger hver måned (for EGFL) eller hvert kvartal (for ELFUL). Kommissionen anvender to særskilte procedurer for at kunne påtage sig det endelige ansvar for gennemførelsen af budgettet:

a) en årlig procedure for finansiel regnskabsafslutning, som dækker hvert enkelt af de godkendte betalingsorganers årsregnskab og interne kontrolsystem. Den afgørelse om regnskabsafslutning, der træffes i den forbindelse, er baseret på revisioner, som udføres af uafhængige certificerings-organer i medlemsstaterne og forelægges for Kommissionen

b) en flerårig procedure for efterprøvende regnskabsafslutning, som kan medføre finansielle korrektioner for den pågældende medlemsstat, hvis udgifterne ikke er afholdt i overensstemmelse med EU-reglerne. De overensstemmelsesafgørelser, der træffes i den forbindelse, er baseret på revisioner, som udføres af Kommissionen.

7.60. Vi gennemgik den finansielle regnskabsafslutning for 2014. Som i de foregående år konstaterede vi, at Kommissionen havde håndteret denne opgave tilfredsstillende.

7.61. Formålet med Kommissionens overensstemmelsesrevisioner er at vurdere, hvorvidt medlemsstaternes kontrolsystemer sikrer, at støtteudbetalingerne til modtagerne er formelt rigtige. De konstaterede systemsvagheder fører til finansielle korrektioner, som ofte foretages efter faste satser, og som dækker udgifter vedrørende flere regnskabsår. Der anvendes faste korrektioner, typisk 2 % eller 5 %, uanset hvor mange systemsvagheder der er konstateret, og disse fører sjældent til inddrivelser fra støttemodtagerne (jf. også punkt 1.36 og 1.37). 7.61. Hvor det er muligt, beregnes størrelsen af de finansielle korrektioner på grundlag af det reelle tab for EU-budgettet. Hvis dette ikke er muligt, anvendes der faste satser, som afspejler det konstaterede omfang af svaghederne i de nationale kontrolsystemer. Anvendelsen af faste korrektioner er blevet fastholdt af EU-Domstolen som værende i overensstemmelse med retsreglerne for overensstemmelsesarbejde. Det bekræftes udtrykkeligt i artikel 52 (»Efterprøvende regnskabsafslutning«) i forordning (EU) nr. 1306/2013, at såfremt de beløb, der skal udelukkes, ikke kan identificeres med en i forhold til målet rimelig indsats, kan der anvendes ekstrapolerede korrektioner. Eftersom landbrugsudgifterne gennemføres ved delt forvaltning, er medlemsstaterne desuden bedre i stand til at vurdere og bevise det reelle finansielle tab eller risikoen for EU-budgettet end Kommissionen. En mere præcis beregning af det finansielle tab for EU-budgettet forudsætter derfor et aktivt samarbejde med den pågældende medlemsstat på alle niveauer i proceduren for efterprøvning af regnskabsafslutningen, eftersom kun medlemsstaten har alle de nødvendige oplysninger til at foretage en sådan beregning. EU-Domstolen har navnlig bekræftet, at det ikke er op til Kommissionen at foretage de nødvendige kontroller for at sætte et nøjagtigt tal på tabene, men snarere op til medlemsstaten at påvise, at Kommissionens skøn var for højt.

7.62. For en stikprøve på 26 (50) ud af 120 (51) overensstemmelsesrevisioner kontrollerede vi, om ISSAI 4100 (International Standards of Supreme Audit Institutions) og de vigtigste lovbestemmelser var overholdt. De fleste af nøgleelementerne var på plads og i overensstemmelse med de vigtigste lovbestemmelser, og vi mener, at Kommissionens revision var af en sådan kvalitet, at vi kan bruge resultaterne som led i vores vurdering af medlemsstaternes systemer (jf. punkt 7.38 og 7.52). 7.62. Kommissionen ser med tilfredshed på Revisionsrettens konklusion, ifølge hvilken kvaliteten af Kommissionens revisioner gør det muligt at anvende resultaterne som led i vurderingen af medlemsstaternes systemer.

7.63. I 2014 traf Kommissionen tre overensstemmelsesafgørelser (der omfattede 56 separate finansielle korrektioner), som førte til korrektioner på 443,1 million euro (403,2 millioner euro vedrørende EGFL og 39,9 millioner euro vedrørende ELFUL). I januar 2015 blev der truffet yderligere en afgørelse, der førte til en betydelig korrektion på 1 409 millioner euro (1 243 millioner vedrørende EGFL og 166 millioner euro vedrørende ELFUL), som blev opført i regnskaberne for 2014 som periodiserede indtægter (se også punkt 7.24 og tekstboks 1.3).

7.64. I de seneste årsberetninger har vi gjort opmærksom på det vedvarende problem, at procedurerne for efterprøvende regnskabsafslutning er for langvarige, hvilket resulterer i en betydelig pukkel af uafsluttede revisioner (»backlog«) (52). Ved udgangen af 2014 var puklen af uafsluttede revisioner 15 % mindre end ved udgangen af 2013. Til trods for denne positive udvikling er der fortsat en betydelig pukkel på 180 revisioner. 7.64. Kommissionen har afsat særlige ressourcer til at håndtere puklen af uafsluttede revisioner og fortsætter med at prioritere problemet med udestående sager. Med hensyn til den specifikke pukkel, der er identificeret (udestående sager fra 2012 og tidligere), blev der opstillet klare mellemliggende mål, der indtil videre er blevet opfyldt eller overgået, og Kommissionen følger tidsplanen for afslutning af alle sager inden den fastsatte frist.

GD AGRI's årlige aktivitetsrapport

7.65. I sin årlige aktivitetsrapport for 2014 vurderer GD AGRI de risikobehæftede udgifter på de vigtigste udgiftsområder. Udgangspunktet for denne vurdering er de fejlforekomster, som medlemsstaterne (for hvert enkelt betalingsorgan) har indberettet i deres kontrolstatistikker. Kommissionen justerer efterfølgende disse fejlforekomster, primært på basis af sine egne og Rettens revisioner i de sidste tre år. De således justerede fejlforekomster aggregeres derefter og bruges til at beregne de samlede risikobehæftede udgifter, dvs. den fejlforekomst, som Kommissionen skønner vil påvirke EU's budget. Når der ses bort fra de svagheder, der er beskrevet i det følgende, mener vi, at det generelt er en velfungerende fremgangsmåde, der kan give tilstrækkeligt grundlag for forbehold med hensyn til de enkelte betalingsorganer.

7.66. Certificeringsorganerne skal foretage en vurdering af kvaliteten af de stedlige kontroller, som betalingsorganerne gennemfører, og af resultaterne, som de afspejles i kontrolstatistikkerne. I 2014 gav certificeringsorganerne en positiv vurdering af alle EGFL-IFKS-statistikker og af 88 % af ELFUL's statistikker, men Kommissionen baserede overvejende sit skøn over de risikobehæftede udgifter på sine egne justeringer. Det tyder på, at Kommissionen kun i meget begrænset omfang forlader sig på medlemsstaternes kontrolstatistikker. Denne situation er beskrevet nærmere i særberetning nr. 18/2013 (53). 7.66. Kommissionen vil gerne præcisere, at indtil regnskabsåret 2014 skulle certificeringsorganerne som en del af den årlige certificeringsrapport konkludere, om kontrolstatistikkerne var udarbejdet og afstemt korrekt i forhold til betalingsorganernes data, og om der var et tilstrækkeligt revisionsspor. På grundlag af resultaterne af en separat stikprøveudtagning skulle certificeringsorganet endvidere indberette det omfang af uoverensstemmelser, den havde afsløret. I alle tilfælde oplyste certificeringsorganerne, at kontrolstatistikkerne var korrekt udarbejdet og afstemt efter det relevante betalingsorgans data. Denne forsikring er dog ikke tilstrækkelig til at konkludere, at kontrolstatistikkerne kan anvendes til at anslå en pålidelig fejlprocent, fordi de kontroller, som betalingsorganerne har udført, måske ikke er tilstrækkeligt effektive. Fra regnskabsåret 2015 (ansøgningsåret 2014) vil certificeringsorganerne være forpligtet til at afgive en udtalelse om transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed, hvilket vil medføre en fornyet kontrol af en repræsentativ stikprøve af de transaktioner, som betalingsorganet allerede har kontrolleret. Dette forventes bl.a. at føre til en velunderbygget udtalelse om kvaliteten af kontrollerne og en højere grad af sikkerhed for de fejlprocenter, som medlemsstaterne har indberettet.

7.67. Kommissionen foretog justeringer for at fastlægge de justerede fejlforekomster for den del af udgifterne, for hvilken der forelå resultater fra dens egen eller Rettens revision. Men GD AGRI oplyste ikke i sin årlige aktivitetsrapport, hvilken del af udgifterne der ikke var justerede, fordi der ikke forelå sådanne revisionsresultater. I sådanne tilfælde forlader Kommissionen sig på medlemsstaternes kontrolstatistikker, hvilket kan resultere i en for lav justeret fejlforekomst. 7.67. Kommissionen undersøger situationen for hvert betalingsorgan ikke kun på grundlag af sine egne og Revisionsrettens revisionsresultater for de tre foregående år, men også på grundlag af de udtalelser, der for det pågældende regnskabsår er modtaget fra hvert betalingsorgans certificeringsorgan. Der er derfor revisionsresultater til rådighed i alle tilfælde.

7.68. De gennemsnitlige finansielle korrektioner, der er foretaget i de seneste tre år for EGFL, svarer til 1,2 % af de pågældende udgifter, mens tallet for ELFUL ligger på 1 %. Dette viser, at Kommissionen samlet set har foretaget finansielle korrektioner for lidt under halvdelen af den justerede fejlprocent for EGFL. For ELFUL var dækningen på ca. en femtedel. En af de vigtigste grunde til den meget lavere procentsats for ELFUL er, at der er så mange forskellige systemer. 7.68. Kommissionens korrigerende effekt omfatter finansielle korrektioner og inddrivelser fra støttemodtagere, som medlemsstaterne har foretaget. Når der tages hensyn til størrelsen af de inddrivelser, der er tilbagebetalt til EU-budgettet, når den korrigerende effekt op på 1,5 % for EGFL og 1,8 % for ELFUL — se tabellen »fejlprocent og korrigerende effekt«, s. 18 i den årlige aktivitetsrapport fra Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for 2014.

7.69. Årsagen til, at der er så mange systemer vedrørende ELFUL, er, at politikken gennemføres via 46 foranstaltninger (54), og ofte via en række delforanstaltninger, som hver især har forskellige betingelser. Disse foranstaltninger gennemføres ved hjælp af landdistriktsudviklingsprogrammerne. Nogle medlemsstater har nationale programmer, mens andre (f.eks. Tyskland, Spanien og Italien) har regionale programmer. I perioden 2007-2013 blev politikken for udvikling af landdistrikter gennemført via 94 nationale eller regionale landdistriktsprogrammer (55). Dette fører til en kompleks og fragmenteret struktur for politikgennemførelse med mange systemer og begrænser dækningen af Kommissionens overensstemmelsesrevisioner for så vidt angår ELFUL-udgifter. 7.69. På grund af de begrænsede ressourcer, der er til rådighed, skal enhver stigning i dækningen for udvikling af landdistrikter holdes op imod behovet for at opretholde en passende dækning for EGFL, der udgør 79 % af budgettet for den fælles landbrugspolitik. Med hensyn til udvikling af landdistrikter har Kommissionen fastslået, at der potentielt er 576 forskellige revisionsområder (betalingsorganer/kontrolsystempar). Det er ikke muligt med rimelige ressourcer at revidere alle revisionsområder hvert tredje år. Kommissionen var i stand til at udføre 48 revisioner på stedet inden for udvikling af landdistrikter i medlemsstaterne i 2014. På grund af forskelligartetheden af foranstaltningerne inden for udvikling af landdistrikter er der således både en begrænsning i dækningen af udgifterne ved revisionerne samt med hensyn til omfanget af de endelige finansielle korrektioner, der blev anvendt.

7.70. De udgifter, Kommissionens overensstemmelsesrevisioner dækker, er knyttet til finansielle korrektioner. I tilfælde af at Kommissionen identificerer svagheder i individuelle kontrolsystemer, kan de finansielle korrektioner kun ekstrapoleres til de reviderede systemer. GD AGRI oplyste i sin årlige aktivitetsrapport for 2014, at disse revisioner i 2014 dækkede 24 % af EGFL's markedsforanstaltninger, 35 % af EGFL's direkte støtte og 19 % af ELFUL's udgifter. Tabel 7.2 indeholder de data, der blev anvendt til at vurdere GD AGRI's årlige aktivitetsrapport for 2014.

Tabel 7.2 — Oversigt over centrale datamed relevans for vurderingen af GD AGRI's årlige aktivitetsrapport for 2014 Overordnet udgiftsområde 2014-udgifter (millioner euro) Gennemsnitlig fejlforekomst indberettet af medlemsstaterne som anført i den årlige aktivitetsrapport for 2014 Aggregeret justeret fejlforekomst (GD AGRI) i den årlige aktivitetsrapport for 2014 Korrigerende effekt i den årlige aktivitetsrapport for 2014 Gennemsnitlige finansielle korrektioner i de seneste tre år i den årlige aktivitetsrapport for 2014 (millioner euro) Gennemsnitlige inddrivelser i de seneste tre år i den årlige aktivitetsrapport for 2014 (millioner euro) I alt EGFL 44 137,85 0,5 % 2,6 % 536,4 1,2 % 117,8 0,3 % 1,5 % ELFUL 11 186,0 1,5 % 5,1 % 113,6 1,0 % 95,6 0,9 % 1,9 % Kilde: Den Europæiske Revisionsret på grundlag af GD AGRI's årlige aktivitetsrapport.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

7.71. Kommissionen definerer den korrigerende effekt som en mekanisme til at korrigere fejl og beskytte EU-budgettet. For så vidt angår ELFUL viser tallene for 2014, at den korrigerende effekt ikke var tilstrækkelig til at nedbringe de risikobehæftede udgifter til et niveau under væsentlighedsgrænsen ved udgangen af programmeringsperioden. 7.71. I den årlige aktivitetsrapport for 2014 udsteder generaldirektøren for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter en garanti for den fælles landbrugspolitik som helhed under hensyntagen til det samlede risikobehæftede beløb for det pågældende år samt for den korrigerende effekt. For ELFUL bemærkede generaldirektøren, at udvikling af landdistrikter fortsat er et område, hvor der bør foretages en grundig undersøgelse og fortsat vurdering af, om det med en rimelig indsats vil være muligt at reducere den justerede fejlprocent til under 2 %.

GD ENV's systemer og årlige aktivitetsrapport

7.72. Vi undersøgte GD for Miljøs systemer for intern kontrol, der fokuserer på forvaltning af forsinkede betalinger, suspension af betalinger og inddrivelsesprocedurer. Vi identificerede primært svagheder i forvaltningen af forsinkede betalinger. Ligesom i de tidligere år blev 11 % af betalingerne i 2014 afholdt efter den lovbestemte frist.

7.73. Vi undersøgte GD for Miljøs årlige aktivitetsrapport for 2014 og havde fokus på, om oplysningerne var i overensstemmelse med vores egne revisionsresultater, og om de skøn, Kommissionen havde benyttet til at beregne den gennemsnitlige fejlforekomst, var rimelige. Vores revisionsresultater drog ikke oplysningerne i den årlige aktivitetsrapport i tvivl, og de skøn, som Kommissionen havde benyttet, var rimelige.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

Konklusion og anbefalinger

Konklusion for 2014

7.74. Samlet set viser revisionsbeviset, at udgifterne til »Naturressourcer« og til de to områder, der er omfattet af en specifik vurdering (jf. punkt 7.18 og 7.25), er væsentlig fejlbehæftede.

7.75. Testen af transaktioner på dette FFR-udgiftsområde viser en anslået fejlforekomst i populationen på 3,6 % (jf. bilag 7.1 ). 7.75. Kommissionen noterer sig Revisionsrettens vurdering af den mest sandsynlige fejlprocent, der er lavere end sidste år. Kommissionen er af den opfattelse, at nedgangen skyldes alle de afhjælpende foranstaltninger, som Kommissionen og medlemsstaterne har truffet for at forbedre forvaltningen af kontrolsystemerne. Uden krydsoverensstemmelse, der tegner sig for 0,6 procentpoint, er den mest sandsynlige fejlprocent 3,0 %.

Anbefalinger

7.76. Bilag 7.2 viser resultaterne af vores gennemgang af de fremskridt, der er sket med hensyn til at implementere anbefalinger fra tidligere årsberetninger. I årsberetningen for 2011 og årsberetningen for 2012 fremsatte vi 21 anbefalinger. Kommissionen og medlemsstaterne har implementeret fem af disse anbefalinger fuldt ud, mens fire er blevet implementeret i de fleste henseender, og 12 er blevet implementeret i nogle henseender. 7.76. Kommissionen noterer sig den seneste vurdering, som Revisionsretten har foretaget af de fremskridt, der er gjort med at tage anbefalinger i tidligere årsberetninger op. Kommissionen vil fortsat samarbejde med medlemsstaterne om yderligere at forbedre den måde, hvorpå de følger op på Revisionsrettens anbefalinger.

7.77. På grundlag af denne gennemgang og revisionsresultaterne og konklusionerne for 2014 anbefaler vi, for så vidt angår EGFL: 7.77. Nogle af Revisionsrettens anbefalinger er i kraft af deres art og udformning permanente. Kommissionen mener, at den har fulgt lignende anbefalinger i mange år, og at den har gjort alt, hvad der stod i dens magt for at gennemføre de ønskede forbedringer.

— Anbefaling 1: at medlemsstaterne gør en yderligere indsats for at sikre, at deres LPIS-databaser indeholder pålidelige og ajourførte oplysninger om landbrugsarealernes, navnlig de permanente græsarealers, størrelse og støtteberettigelse, og systematisk analyserer og anvender alle de tilgængelige oplysninger i forbindelse med administrativ kontrol, herunder ajourførte ortobilleder, for at undgå udbetalinger for ikke-støtteberettigede arealer Kommissionen støtter denne anbefaling. For at bistå og vejlede medlemsstaterne i deres gennemførelse af de områdebaserede direkte betalinger er der blevet oprettet en særlig ny enhed i Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter. Mangler i medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer afhjælpes desuden om nødvendigt gennem målrettede og omfattende handlingsplaner. Når Kommissionen konstaterer problemer af denne art under deres revisioner, anmodes den pågældende medlemsstat om at træffe afhjælpende foranstaltninger. Hvis problemet er særlig akut, anmodes medlemsstaten om at gennemføre en afhjælpende handlingsplan, der følges tæt af Kommissionens tjenestegrene. Disse planer har indtil videre været meget effektive. Hvis gennemførelsen af handlingsplanen ikke skønnes at være effektiv, kan betalingerne nedsættes eller suspenderes for at beskytte EU-budgettet.

for så vidt angår udvikling af landdistrikter, at Kommissionen:

— Anbefaling 2: træffer hensigtsmæssige foranstaltninger til at kræve, at medlemsstaternes handlingsplaner indeholder afhjælpende foranstaltninger til modvirkning af de hyppigt konstaterede årsager til fejl Kommissionen accepterer anbefalingen. Kommissionen samarbejder intensivt med medlemsstaterne for at identificere og afhjælpe årsagerne til fejl i gennemførelsen af politikken. Dette arbejde vil fortsætte med henblik på at identificere yderligere mangler, herunder mangler konstateret af Revisionsretten. Allerede i den opfølgning af handlingsplanerne for fejlprocenter, der blev gennemført i marts 2014, blev alle medlemsstaterne anmodet om at knytte handlingsplanerne og de afhjælpende foranstaltninger til forskellige revisionsresultater, som Kommissionen eller Revisionsretten har meddelt. Kommissionen tager navnlig dette spørgsmål op på alle de årlige revisionsmøder og i alle overvågningsudvalgene med forvaltningsmyndighederne, idet den fastholder, at handlingsplanerne skal være fuldstændige og effektive. Der er blevet indført et nyt IT-overvågningsværktøj til sporing af gennemførelsen af de nødvendige afhjælpende foranstaltninger.

— Anbefaling 3: gennemgår sin strategi for overensstemmelsesrevision i forbindelse med udvikling af landdistrikter for med hensyn til medlemsstater med regionale programmer at fastslå, om systemsvagheder, der er konstateret i en bestemt region, også findes i andre regioner, navnlig i forbindelse med investeringsforanstaltninger Kommissionen accepterer anbefalingen. Kommissionen er ved at udvide sin revisionsdækning for udvikling af landdistrikter. Dette omfatter kontrol med, om de svagheder, der er konstateret i én region eller i én foranstaltning, også forekommer i andre regioner/foranstaltninger. Kommissionen styrker også brugen af eksterne revisorer i forbindelse med specifikke spørgsmål.

og for så vidt angår både EGFL og udvikling af landdistrikter, at Kommissionen:

— Anbefaling 4: sikrer, at den nye procedure for styrkelse af sikkerheden med hensyn til transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed, som vil blive obligatorisk fra regnskabsåret 2015, anvendes korrekt af certificeringsorganerne og giver pålidelige oplysninger om fejlforekomsten, således at den kan forlade sig på den. Kommissionen accepterer anbefalingen. Der er blevet udarbejdet detaljerede retningslinjer for certificeringsorganernes nye rolle, som blev drøftet i 2013 og 2014. Deres gennemførelse overvåges nøje af Kommissionen. I den forbindelse holdes der halvårlige ekspertgruppemøder med betalingsorganerne og certificeringsorganerne, hvor praktiske spørgsmål vedrørende arbejdet med lovligheden og den formelle rigtighed afklares. Der gennemføres regelmæssige revisionsbesøg i medlemsstaterne med henblik på at gennemgå certificeringsorganernes arbejdsmetoder i forbindelse med transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed. Certificeringsorganernes repræsentanter opfordres også til at deltage i regelmæssige overensstemmelsesrevisioner i uddannelsesøjemed. Selv om Kommissionen accepterer denne anbefaling, understreger den, at der vil være en indlæringsperiode for certificeringsorganerne, og at den fra 2015 vil aflægge rapport i den årlige aktivitetsrapport om de fremskridt, der er gjort.

7.78. Endvidere anbefaler vi på fiskeriområdet, at Kommissionen:

— Anbefaling 5: sikrer, at medlemsstaternes revisionsmyndigheder udfører deres opgaver mere grundigt, blandt andet ved at gennemføre de krævede kontroller på stedet, anvende procedurerne for kvalitetskontrol og forbedre revisionsdokumentationen. Kommissionen accepterer anbefalingen og mener, at den er ved at blive gennemført via dens løbende revisionsarbejde og rådgivning, når der er behov for det, og tager de nødvendige skridt under proceduren for delt forvaltning for at bistå medlemsstaternes revisionsmyndigheder med at udføre deres opgaver effektivt.

DEL 2: UDVIKLING AF LANDDISTRIKTER — PERFORMANCERELATEREDE SPØRGSMÅL

Vurdering af projekternes performance

7.79. I vores årsberetning for 2013 konstaterede vi, at der ved projektudvælgelsen under delt forvaltning — som medlemsstaterne er ansvarlig for — først og fremmest blev fokuseret på behovet for at anvende alle de disponible EU-midler, dernæst på at overholde reglerne, og først til sidst — og i begrænset omfang — på projekternes forventede performance (56). Ud over at kontrollere transaktionernes formelle rigtighed kontrollerede vi i år ligeledes en række emner vedrørende forvaltningsrevision som led i et pilotprojekt.

7.80. Til dette pilotprojekt udvalgte vi kun projekter, hvis performanceaspekter med rimelighed kunne undersøges. Af samtlige 162 transaktioner vedrørende udvikling af landdistrikter fokuserede vi derfor på 71 projekter, som omfattede investeringer i materielle aktiver. 42 af disse 71 projekter var afsluttet på tidspunktet for revisionsbesøget. Ud over at kontrollere den formelle rigtighed af disse transaktioner vurderede vi også deres overensstemmelse med principperne om sparsommelighed og effektivitet ved at teste performancekriterier for hvert projekt.

7.81. Vi undersøgte i forbindelse med de afsluttede projekter, om investeringen var gennemført som planlagt (57). Dette kriterium var opfyldt i de fleste projekter (93 %). Generelt konstaterede vi imidlertid følgende vigtige performanceproblemer:

— mangelfuld målretning af foranstaltninger og udvælgelse af projekter

— utilstrækkelig dokumentation for, at omkostningerne er rimelige.

Mangelfuld målretning af foranstaltninger og udvælgelse af projekter

7.82. Vi undersøgte, om støtten var rettet mod klart definerede målsætninger, der afspejler de konstaterede strukturelle og territoriale behov og strukturelle ulemper (58). Dette kriterium var ikke opfyldt i 21 % af de reviderede investeringsprojekter. Vi undersøgte også, om projekterne var blevet udvalgt på grundlag af en gennemsigtig procedure, der var baseret på komparative fordele med relevante udvælgelseskriterier (59). Dette kriterium var ikke opfyldt i 51 % af de reviderede investeringsprojekter. 7.82. Dette spørgsmål er blevet taget op i retningslinjerne for udvælgelseskriterierne for programmeringsperioden 2014-2020, hvor eksistensen af en rangorden for projekter og en minimumstærskel skal sikres. Visse former for dårlig praksis, hvoraf nogle få er uddraget af Revisionsrettens beretninger, er også blevet medtaget som illustration.

7.83. Vi fandt, at målretnings- og udvælgelsesprocedurerne var utilstrækkelige. I de fleste tilfælde var det ikke nødvendigt for betalingsorganerne at foretage en grundig målretning og udvælgelse. Der var tilstrækkelige midler til rådighed til de projekter, som de fik forelagt. For disse betalingsorganer var der intet incitament til at underudnytte det disponible budget ved at anvende performancekriterier. Der blev kun fundet ét tilfælde af god praksis. Der gives eksempler i tekstboks 7.10. Vi har rapporteret om den utilstrækkelige målretning af investeringer i udvikling af landdistrikter i flere af vores seneste særberetninger (60).

Tekstboks 7.10 — Eksempler på god og dårlig praksis i forbindelse med målretning og udvælgelse I Nederlandene blev der iværksat en indkaldelse af ansøgninger med et budget på 3,6 millioner euro vedrørende delforanstaltningen »vidensdeling«. De 40 støtteberettigede ansøgninger blev vurderet af fire uafhængige eksperter, som hver især gav projekterne point ud fra en række udvælgelseskriterier. Der blev derefter anvendt et vægtet pointtal til at rangordne projekterne. Kun de 13 højest rangerende projekter til et samlet beløb af 2,9 millioner euro blev godkendt, fordi de øvrige projekter ikke blev anset for at give tilstrækkelig værdi for pengene. Vi betragter dette som et eksempel på god praksis, eftersom principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning blev prioriteret højere end udnyttelsen af midlerne, hvilket fremgår af det forhold, at de resterende midler ikke blev anvendt til at finansiere støtteberettigede, men mindre effektive, projekter. I Bulgarien var støtten til foranstaltningen »Forøgelse af værdien af landbrugs- og skovbrugsprodukter« ikke målrettet, eftersom alle virksomheder med mindre end 750 ansatte og en årlig omsætning på mindre end 200 millioner euro var berettigede til støtte. Selv om der var fastlagt udvælgelseskriterier, blev disse ikke anvendt til at målrette støtten, fordi der var tilstrækkelige midler til rådighed til at finansiere samtlige støtteberettigede projekter. Vi fandt yderligere 20 tilfælde, hvor udvælgelseskriterierne reelt ikke blev anvendt, fordi der var tilstrækkelige midler til at finansiere samtlige støtteberettigede projekter. I alle tilfældene blev udgifterne betalt i 2014 fra det budget, der var til rådighed for perioden 2007-2013. En sådan situation kan opstå, når budgetterne overstiger de faktiske behov. Tekstboks 7.10 — Eksempler på god og dårlig praksis i forbindelse med målretning og udvælgelse De projekter, der udvælges af forvaltningsmyndighederne, skal bidrage til at nå politikmålene. Programmerne for udvikling af landdistrikter fastsætter transaktionernes støtteberettigelse inden for den givne lovgivningsramme (første målretning), fastsætter principperne for udvælgelseskriterierne (anden målretning), hvorefter de konkretiseres i overvågningsudvalget (tredje målretning), og endelig rangordnes projekterne, hvis det sker i overensstemmelse med Kommissionens anmodninger, idet projekter, der ligger under en bestemt tærskel, udelades. Derfor omfatter den eksisterende lovgivningsramme allerede alle nødvendige elementer til sikring af en passende målretning af EU-midlerne.

7.84. Vi testede også performancekriteriet for at afgøre, om der i forbindelse med målretning og udvælgelse var fokus på jobskabelse (61). For at måle fremskridt hen imod Europa 2020-målene er der vedtaget fem overordnede mål for hele EU, hvoraf det første er at beskæftige 75 % af de 20-64-årige inden 2020. I overensstemmelse med dette mål oplyser Kommissionen på sit websted (62), at et af de tre langsigtede strategiske mål for EU's politik for udvikling af landdistrikter i perioden 2014-2020 er en afbalanceret territorial udvikling af økonomien og samfundene i landdistrikterne, herunder skabelse og opretholdelse af beskæftigelse. Arbejdsløshed er et af EU's største problemer, og støtten til udvikling af landdistrikter kan bidrage til at modvirke det, hvis oprettelse af arbejdspladser gøres til en betingelse for at opnå støtte, og/eller hvis projekter rangordnes og udvælges på grundlag af, hvor mange arbejdspladser de vil skabe. 7.84. Jobskabelse er ikke den eneste relevante resultatindikator, man skal se på. Lige så vigtig er nødvendigheden af at bevare arbejdspladser for at standse affolkningen. Derfor skal resultaterne ikke kun vurderes i relation til jobskabelse, men også i relation til opretholdelse af job. Det er endvidere vigtigt at bemærke, at den produktivitetsstigning, der er knyttet til innovation og teknologi, kunne have negative virkninger for beskæftigelsen, navnlig i landbrugssektoren. Da beskæftigelsen i de primære sektorer således har været faldende i de seneste årtier, kan de hertil knyttede resultater af politikerne ikke måles korrekt ved kun at henvise til nettovir