(3)Den 11. marts 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen officielt covid-19-udbruddet for en global pandemi. Den har skabt en alvorlig folkesundhedsmæssig krisesituation for borgere, samfund og økonomier. Den har sat de nationale sundhedssystemer under alvorligt pres, forstyrret de globale forsyningskæder, skabt volatilitet på de finansielle markeder, udløst efterspørgselschok og har haft negative konsekvenser for adskillige brancher. Den udgør en trussel mod folks job og indtægter og mod virksomhedernes forretning. Den har ført til et større økonomisk chok, som allerede har alvorlige konsekvenser i Den Europæiske Union. Den 13. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den opfordrede til en koordineret økonomisk reaktion på krisen, der inddrager alle aktører såvel på nationalt plan som på EU-plan.

(1)Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen den årlige strategi for bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2020 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Letland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet.

(4)Adskillige medlemsstater har enten erklæret undtagelsestilstand eller truffet kriseforanstaltninger. Sådanne kriseforanstaltninger bør være nøje afstemt med behovet, være nødvendige, begrænset i tid og i overensstemmelse med europæiske og internationale standarder. De bør være genstand for demokratisk kontrol og underlagt uafhængig domstolsprøvelse.

(5)Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul. Klausulen som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/97 letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I denne meddelelse forelagde Kommissionen Rådet sin vurdering, nemlig at den aktuelle situation i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet giver anledning til at aktivere klausulen. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. Aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul giver mulighed for en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. For så vidt angår den korrigerende del, kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret finanspolitisk kurs. Den generelle undtagelsesklausul suspenderer ikke procedurerne under stabilitets- og vækstpagten. Den tillader medlemsstaterne at fravige de budgetkrav, der normalt ville gælde, og sætter Kommissionen og Rådet i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger til koordinering af politikken inden for rammerne af pagten.

(6)Der er brug for en vedholdende indsats for at begrænse og kontrollere spredningen af pandemien, styrke de nationale sundhedssystemers modstandsdygtighed og afbøde de socioøkonomiske konsekvenser ved hjælp af støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder og husholdninger samt for at sikre passende sundheds- og sikkerhedsforhold på arbejdspladsen med henblik på genoptagelsen af den økonomiske aktivitet. Unionen bør fuldt ud anvende de mange redskaber, den råder over, til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på området. Samtidig bør medlemsstaterne og Unionen arbejde sammen om at tilrettelægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at vende tilbage til normalt fungerende samfund og økonomier og til bæredygtig vækst, idet den grønne og den digitale omstilling integreres, og der trækkes på alle erfaringerne fra krisen.

(7)Covid-19-krisen har fremhævet, hvordan fleksibiliteten i det indre marked giver mulighed for at tilpasse sig ekstraordinære forhold. For at sikre en hurtig og gnidningsløs overgang til genopretningsfasen og garantere den fri bevægelighed for varer, tjenester og arbejdstagere skal de særlige foranstaltninger, der forhindrer det indre marked i at fungere normalt, afskaffes, så snart de ikke længere er absolut nødvendige. Den aktuelle krise har vist, hvor nødvendigt det er at have kriseberedskabsplaner i sundhedssektoren, som navnlig omfatter forbedrede indkøbsstrategier, diversificerede forsyningskæder og strategiske lagre af vigtige forsyninger. De er helt centrale for udformningen af mere omfattende kriseberedskabsplaner.

(8)Unionens lovgivere har allerede foretaget ændringer af de relevante lovgivningsmæssige rammer for at sætte medlemsstaterne i stand til at anvende alle uudnyttede midler under de europæiske struktur- og investeringsfonde til at imødegå covid-19-pandemiens ekstraordinære virkninger. Disse ændringer vil bidrage til større fleksibilitet og forenkle og strømline procedurerne. For at lette likviditetspresset kan medlemsstaterne desuden drage fordel af en medfinansieringssats på 100 % fra Unionens budget i regnskabsåret 2020-2021. Letland opfordres til fuldt ud at udnytte disse muligheder til at hjælpe de personer og brancher, der står over for de største udfordringer.

(9)Pandemiens socioøkonomiske konsekvenser vil sandsynligvis blive ujævnt fordelt på tværs af sektorer og regioner på grund af forskelle i specialiseringsmønstre. Der er således risiko for en uddybning af forskellene i Letland. Dette sammen med risikoen for en midlertidig forstyrrelse af konvergensprocessen mellem medlemsstaterne betyder, at det i den nuværende situation er påkrævet med målrettede politiske tiltag.

(10)Den 30. april 2020 fremlagde Letland sit nationale reformprogram for 2020 og sit stabilitetsprogram for 2020. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

(11)Letland er på nuværende tidspunkt omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten.

(12)I sit stabilitetsprogram for 2020 forventer regeringen en forringelse af den samlede saldo fra et underskud på 0,2 % af BNP i 2019 til 9,4 % af BNP i 2020. Det offentlige underskud forventes at falde til 5,0 % af BNP i 2021 og til 2,7 % af BNP i 2023 under antagelse om en uændret politik. Efter at være faldet til 36,9 % af BNP i 2019 forventes den offentlige gældskvote at toppe omkring 53 % i 2022 ifølge stabilitetsprogrammet for 2020. De makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter er behæftet med stor usikkerhed på grund af covid-19-pandemien.

(13)Som reaktion på covid-19-pandemien og som led i en koordineret Unionstilgang har Letland truffet budgetmæssige foranstaltninger til at øge sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 beløber disse budgetmæssige foranstaltninger sig til 3,0 % af BNP. Foranstaltningerne omfatter skatteudsættelser i op til 3 år, udvidet dækning af statsbetalt sygeorlov, støtte til bestemte sektorer og yderligere sundhedsudgifter. Derudover har Letland indført likviditetsstøtte til virksomheder i form af garantier og lån svarende til 3,2 % af BNP. Overordnet set er de foranstaltninger, som Letland har truffet, i overensstemmelse med retningslinjerne i Kommissionens meddelelse om en koordineret økonomisk reaktion på covid-19-udbruddet. En fuldstændig gennemførelse af disse foranstaltninger vil bidrage til at opretholde finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, forudsat at finanspolitikken efterfølgende atter fokuserer på at sikre en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, så snart den økonomiske situation giver mulighed herfor.

(14)Ifølge Kommissionens forårsprognose 2020, som tager udgangspunkt i en uændret politik, forventes Letlands offentlige saldo at udgøre -7,3 % af BNP i 2020 og -4,5 % i 2021. Dette afspejler en virkning af de stimulerende foranstaltninger, som stort set svarer til den, der er redegjort for i stabilitetsprogrammet, men faldet i beskæftigelsen forventes at være lavere, lige som de automatiske stabilisatorer på udgiftssiden. Den offentlige gældskvote ventes at forblive under 60 % af BNP i 2020 og 2021.

(15)Den 20. maj 2020 offentliggjorde Kommissionen en rapport udarbejdet i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3, som følge af Letlands forventede overskridelse i 2020 af grænseværdien for det offentlige underskud på 3 % af BNP. Overordnet set fremgår det af analysen, at underskudskriteriet som defineret i traktaten og i forordning (EF) nr. 1467/97 ikke er opfyldt.

(16)Letland erklærede undtagelsestilstand den 13. marts 2020 og forlængede den indtil den 9. juni 2020. Regeringen begrænsede bevægeligheden for personer på tværs af Letlands grænser med fly, tog og skib, lukkede skoler og universiteter, forbød alle offentlige arrangementer, håndhævede fysisk distancering, indførte restriktioner for salg i weekender og fremmede digitale offentlige tjenester. I betragtning af den forbedrede epidemiologiske situation lempede myndighederne de nationale restriktioner med virkning fra den 12. maj 2020 og besluttede at genåbne grænserne til Litauen og Estland fra den 15. maj 2020. Ifølge Kommissionens prognose forventes ledigheden at sige til 8,6 % i 2020 for derpå at falde en smule til 8,3 % i 2021. Økonomien forventes at skrumpe med 7 % i 2020, primært på baggrund af udviklingen i investeringerne og eksporten, som er præget af vigende udenlandsk efterspørgsel og voksende usikkerhed. Beskæftigelsen forventes at falde med 2,5 %, idet der er taget hensyn til, at den negative indvirkning på denne vil mindskes betydeligt som følge af den statsstøttede orlovsordning for arbejdstagere og løntilskud i eksportorienterede erhverv. Letlands svar på krisen bestod i en omfattende finanspolitisk og økonomisk krisepakke. Myndighederne opererer med en tredelt indsats: 1) støtte til arbejdstagere, 2) støtte til virksomheder og 3) støtte til de hårdest ramte økonomiske sektorer. Arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger, der har til formål at opretholde beskæftigelsen og styrke det sociale sikkerhedsnet, omfatter bl.a. løntilskud på op til 75 % af en persons bruttoløn, dækning af sygeorlov, hvis en arbejdstager diagnosticeres med covid-19 eller er i karantæne, samt en udvidelse af arbejdsløshedsunderstøttelsen. Støtte til virksomheder, der står over for midlertidige vanskeligheder, har til formål at yde likviditet til levedygtige virksomheder og hurtigt at øge udbuddet af vigtige varer og tjenesteydelser.

(17)Covid-19-udbruddet har krævet hidtil usete foranstaltninger for at begrænse sygdommens udbredelse og virkning. Covid-19 forstærkede de strukturelle svagheder i Letlands sundhedssystem, som er direkte forbundet med begrænsede økonomiske og menneskelige ressourcer og reformer, der kun langsomt skrider fremad. Adgangen til sundhedspleje af høj kvalitet og til en overkommelig pris og sundhedssystemets effektivitet påvirkes af en lav offentlig finansiering. Dette medfører meldinger om et stort uopfyldt behov for sundhedspleje, en høj egenbetaling, navnlig for udsatte grupper, samt ulige adgang. En usund livsstil er en anden vigtig årsag til de dårlige resultater på sundhedsområdet. Manglen på sundhedspersonale udgør desuden en kompleks udfordring og hæmmer udbuddet af sundhedsydelser. For at øge effektiviteten og kvaliteten i sundhedsplejen er det afgørende at fremskynde de igangværende reformer, som stadig befinder sig i en tidlig fase, herunder effektive forebyggende foranstaltninger, en stærkere primær sundhedspleje, en rationaliseret hospitalssektor og en målrettet kvalitetsstyring. Desuden afhænger rækkevidden af reformerne og mulighederne for at forbedre sundhedsresultaterne i høj grad af størrelsen af de offentlige sundhedsudgifter. For at kunne håndtere lignende kriser i fremtiden er det vigtigt at sikre investeringer i effektive og velfinansierede folkesundhedsmæssige foranstaltninger, som kan forebygge, inddæmme og afbøde spredningen af smitsomme sygdomme og styre disses indvirkning på sundhedssystemets resultater. Investeringerne kan have til formål at tilvejebringe det nødvendige udstyr, stabile e-sundhedstjenester samt faciliteter og menneskelige ressourcer til sundhedsplejen og at sikre, at alle forventede ordinære sundhedsydelser kan leveres sideløbende med behandlingen af covid-19-patienter.

(18)Letland har truffet foranstaltninger til at udvide indkomststøtten til arbejdstagere og til at undgå afskedigelser i forbindelse med nødsituationen. Støtten er imidlertid begrænset med hensyn til dækning og tilstrækkelighed, hovedsagelig fordi den er baseret på sociale bidrag og restriktive kriterier for støtteberettigelse. Ordningen giver heller ikke mulighed for sabbatorlov på deltid. En mere gradvis overgang fra indkomststøtte til arbejdsindkomst ville betyde større fleksibilitet på arbejdsmarkedet under krisen og den økonomiske genopretning. Der er behov for en løbende indsats for at forbedre tilstrækkeligheden, varigheden og dækningen det sociale sikkerhedsnet for alle. Disse bestræbelser hæmmes imidlertid af de lave skatteindtægter set i forhold til BNP. Trods en mindre forbedring er tilstrækkeligheden for personer med handicap af den garanterede minimumsindkomst, af minimumspensioner og af indkomststøtten fortsat lav. Letland har indført arbejdsløshedsunderstøttelse for de mest udsatte, men alligevel er de arbejdsløse i høj risiko for fattigdom, især i forbindelse med længerevarende ledighed. Adgangen til social beskyttelse, herunder arbejdsløshedsforsikring, for selvstændige og atypiske arbejdstagere er utilstrækkelig — et forhold, der kan tages hånd om. Sort arbejde og kuvertlønninger er stadig udbredt, om end aftagende, hvilket svækker de pågældende arbejdstagernes sociale beskyttelse og øger de erhvervsbetingede risici. Udsatte grupper må forventes at stå over for de største vanskeligheder ved at finde et job igen. Integrationen af tjenester henhørende under de beskæftigelsesmæssige, uddannelsesmæssige, sundhedsmæssige og sociale områder er, lige som udbuddet af sociale tjenester, fortsat begrænset. Andelen af personer, der står over for alvorlig boligmangel og overfyldte boliger, er blandt de højeste i Unionen, og der er knaphed på socialt boligbyggeri.

(19)Støtte til små og mellemstore virksomheder for at hjælpe dem med hurtigt at skabe muligheder for at arbejde fleksibelt og for at udføre telearbejde kan i høj grad bidrage til at afbøde krisens virkninger. Særlig det forhold, at de ledige kun i ringe grad registreres hos den offentlige arbejdsformidling og kun i ringe omfang deltager i aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, vækker bekymring. Udbuddet og sammensætningen af aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger skal styrkes og tilpasses for at mindske varigheden af ledigheden og lette overgangen til ny beskæftigelse. At udstyre arbejdsstyrken med de rette kvalifikationer og dermed forbedre dens modstandsdygtighed er så meget desto vigtigere i en tid med økonomisk afmatning. Effektive og let tilgængelige voksenuddannelser, omskolingsmuligheder og opkvalificeringstilbud vil sammen med sociale tjenester og mobilitetsstøtte kunne give flere de kvalifikationer, der er nødvendige for arbejdsmarkedet. Også de digitale færdigheder skal også forbedres, da kun 43 % af letterne har digitale færdigheder på et grundlæggende eller højere niveau. Covid-19-nødsituationen har også gjort det tydeligt, at der et behov for at udvikle digital uddannelse af høj kvalitet og sikre lige adgang hertil for alle lærende. En styrkelse af arbejdsmarkedets parters kapacitet er også vigtig for at sikre en meningsfuld og rettidig inddragelse i covid-19-kriseberedskabet og -genopretningen.

(20)Der blev hurtigt indført en omfattende likviditetsstøtteordning, som blev implementeret gennem den nationale udviklingsinstitution Altum. Den har bidraget til en omlægning af virksomheders tilbagebetalingsplaner for lån og givet adgang til likviditetsstøtte gennem nye lån. Samtidig finder de fleste omlægninger af banklån sted uden statsgaranti. Desuden er betingelserne for at opnå statsgaranti forholdsvis strenge. Som følge heraf er der en risiko for, at mindre virksomheder med en svagere finansiel stilling eller forfaldne skattebetalinger ikke vil modtage støtte. Restauranter og hoteller, som er blandt de hårdest ramte sektorer under krisen, har svært ved at få adgang til likviditet på grund af deres svage finansielle stilling og ringe mulighed for at stille sikkerhed. Samtidig er det vigtigt at opretholde banksektorens modstandsdygtighed.

(21)For at fremme den økonomiske genopretning vil det være vigtigt at fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer, bl.a. gennem relevante reformer. Politikker til støtte for landets digitale og grønne omstilling bør tage hensyn til de betydelige regionale forskelle. De fleste byområder i Letland har en fremragende digital infrastruktur, men den faste bredbåndsdækning i landdistrikter, og navnlig forbindelsen i de yderste områder, er svag. En fortsat og styrket indsats for at udbrede højhastighedsbredbånd vil bidrage til en yderligere forbedring af den digitale infrastruktur. For at imødegå de udfordringer, der er forbundet med overgangen til en klimaneutral økonomi, er der behov for investeringer for at diversificere økonomien og gøre den mere moderne og konkurrencedygtig, bl.a. ved at styrke investeringer i forskning og innovation og menneskelig kapital og lette de socioøkonomiske omkostninger ved overgangen. Letlands miljømæssige bæredygtighed beror på, at der gøres fremskridt i retning af øget energieffektivitet, at den nationale energi- og klimaplan gennemføres, herunder især inden for transport og i bygninger, og at hensynet til miljømæssig bæredygtighed integreres i andre økonomiske sektorer, navnlig landbrug og skovbrug. Forbedring af den intermodale transportinfrastruktur i og omkring Riga vil både fremme arbejdskraftens mobilitet og bidrage til at bremse det voksende energiforbrug fra personbiler. Desuden er Rail Baltica-projektet og energisammenkoblingsprojekterne Letlands vigtigste investeringsprioriteter med henblik på at forbedre landets sikkerhed og integration i det indre marked. Yderligere investeringer i vedvarende energi, navnlig vindkraft, og fremme af omstillingen til en cirkulær økonomi med betydeligt højere genanvendelsesprocenter kan også forbedre både de miljømæssige og de økonomiske resultater og bidrage til at nå målene for modvirkning af klimaændringer. Programmeringen af Fonden for Retfærdig Omstilling for 2021-2027 kan hjælpe Letland med at imødegå nogle af de udfordringer, der forbundet med omstillingen til en klimaneutral økonomi, navnlig inden for de områder, der er omhandlet i bilag D til landerapporten. Det vil sætte Letland stand til at gøre bedst muligt brug af fonden.

(22)Letland har reduceret strømmen af risikobehæftede pengetransaktioner gennem sine banker betydeligt og har revideret sit system til bekæmpelse af hvidvaskning af penge. Navnlig forbød Letland betjening af ikkeresidente skuffeselskaber og ændrede en række love. De centrale tilsynsmyndigheders, det finansielle efterretningsvæsens og de retshåndhævende institutioners kapacitet og muligheder er blevet styrket. Tilsynet med finansieringsinstitutterne er skærpet betydeligt, men det kunne gøres mere målrettet og blive mere effektivt med en bedre risikovurdering. Desuden er kapaciteten hos og samarbejdet mellem de retshåndhævende myndigheder forbedret, men deres kapacitet med hensyn til at efterforske og retsforfølge hvidvasksager kunne styrkes yderligere.

(23)Hvor nærværende henstillinger har fokus på at håndtere pandemiens socioøkonomiske konsekvenser og lette den økonomiske genopretning efter krisen, omhandlede de landespecifikke henstillinger fra 2019, som Rådet vedtog den 9. juli 2019, også vigtige reformer til at imødegå de strukturelle udfordringer på mellemlang og lang sigt. Disse henstillinger er stadig relevante, og de vil fortsat være genstand for overvågning i forbindelse med næste års europæiske semester. Det gælder også henstillingerne vedrørende investeringstiltag inden for den økonomiske politik. Sidstnævnte henstillinger bør tages med i betragtning i den strategiske programmering af samhørighedsmidlerne efter 2020, herunder ved afbødningsforanstaltninger og exitstrategier i forbindelse med krisen.