31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/1 
II 
(Forberedende  retsakter) 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
Udtalelse  om ændret  forslag  til Rådets  forordning  om den fælles  markedsordning  for ethanol 
fremstillet  af landbrugsprodukter  og om supplerende  bestemmelser  for visse  produkter,  der 
indeholder  ethanol 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske  Fælles-
skabers  Tidende  nr. C 309,  af 31. december  1976,  side  2. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  22. december  1976  i medfør  af artiklerne  43 og 198  i traktaten  om 
oprettelse  af Det  Europæiske  økonomiske  Fællesskab  at høre  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 157.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles 
den 29. og 30. marts  1978,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til Traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  43 og 
198, 
under  henvisning  til Rådets  anmodning  af 22. december 
1976  om Udvalgets  udtalelse 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af Udvalgets 
præsidium  den  14.  december  1976  om  at pålægge 
Landbrugsafdelingen  at udarbejde  en udtalelse  om dette 
emne, 
under  henvisning  til udtalelse  afgivet  af Landbrugsafde-
lingen  på dens  møde  den 19. januar  1978, 
under  henvisning  til beretning  fremlagt  af ordføreren, 
hr. Bourel, 
under  henvisning  til drøftelserne  på den  157.  plenarfor-
samling  den  29.  og 30.  marts  1978,  mødet  den  30. 
marts, med 62 stemmer  for,  31 imod,  og idet  9 undlod  at 
stemme 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1. INDLEDNING 
1.1.1.  Udvalget  vil indledningsvis  fremsætte  en helheds-
vurdering  af det hensigtsmæssige  i en markedsordning 
for landbrugsethanol  i EF.  Det  ved,  at en afklaring 
omkring  dette  spørgsmål,  dels  ønskes  i visse  lande  og 
dels i visse  af de kredse,  der har at gøre  med  denne  type 
produktion. 
1.1.2.  Udvalget  fremhæver  derfor  først  og fremmest,  at 
det bifalder  princippet  om en organisering  af markedet 
for landbrugsalkohol.  Blandt  de mål,  der  sigtes  mod 
med denne  organisering  er støtte  på kort  eller  mellem-
lang sigt  til visse  producenter  af alkohol  fremstillet  af 
diverse  råvarer  og producenter  af bestemte  alkoholhol-
Nr. C 181/2 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
dige drikkevarer,  gradvis  reduktion  og endelig  bortskaf-
felse  af sådanne  overskud  af landbrugsalkohol,  som 
skyldes  andet  end  uundgåelige  sæsonsvingninger. 
1.1.3.  Som  situationen  for tiden  er på dette  marked  og 
på baggrund  af den  retspraksis,  Domstolen  har  skabt 
med en række  domme  afsagt  mellem  december  1974  og 
januar  1976  over  for  de nationale  markedsordninger, 
ville  fraværet  af en fælles  markedsordning  efter  Udval-
gets opfattelse  uundgåeligt  gøre  tilstandene  i denne 
sektor  helt  anarkistiske.  Dette  ville  i sidste  instans  hele 
fire parter  lide  stærkt  under:  producenterne  af land-
brugs-  og syntetisk  alkohol  såvel  som  forbrugerindustri-
erne  og forbrugerne.  Det  bør  derfor  sikres,  at en politik, 
der er orienteret  efter  principper,  hvis  gyldighed  for 
landbruget  er almindeligt  anerkendt,  i videst  mulig  ud-
strækning  tilgodeser  betingelserne  for industriel  produk-
tion.  Det  bør  derfor  sikres,  at en politik,  der er oriente-
ret efter  principper,  hvis  gyldighed  for  landbruget  er 
almindeligt  anerkendt,  i videst  mulig  udstrækning  tilgo-
deser  betingelserne  for  industriel  produktion,  og i sær-
deleshed  forbrugernes  anerkendte  interesser,  som  det 
fælles  marked  skal  tage  sigte  på, da denne  politik  ellers 
på længere  sigt  vil være  til mere  skade  end  gavn  for de 
europæiske  enhedsbestræbelser. 
1.1.4.  Hvis  ydermere  den  ovenfor  nævnte  situation 
udvikler  sig,  vil dette  med  stor  sandsynlighed  afføde 
stadigt  alvorligere  konflikter  mellem  medlemsstaterne. 
Den nuværende  situation  er et første  praj  om,  hvad  der 
kan ske. 
1.2.1.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at en sådan  mar-
kedsordning  for landbrugsalkohol  på ingen  måde  frem-
træder  som  en ideel  teoretisk  konstruktion,  hvad  der 
ikke  er nogen  grund  til at beklage. 
1.2.2.  Udvalget  finder  det således  rigtigt,  at Kommis-
sionen  som  grundlag  for sit forordningsforslag  har valgt 
den faktiske  situation  inden  for  produktionen  af land-
brugsalkohol  i medlemslandene.  Det  er klar  over,  at 
man  med  dette  udspil  kun  kunne  opnå  et kompromis, 
eftersom  de i medlemslandene  konstaterede  forskelle 
inden  for  produktion  af alkohol  og  alkoholholdige 
drikke  er så store,  som  de er. 
1.3.1.  Udvalget  erkender,  at det  er nødvendigt  i hen-
hold  til Romtraktaten  at give  producenterne  sådanne 
garantier,  som  giver  mulighed  for  inden  for  forord-
ningens  rammer  at sikre  konkurrencedygtig  landbrugs-
alkohol  et normalt  marked  og samtidig  sikre  de in-
dustrielle  forbrugere  af landbrugsalkohol  den  nødven-
dige frihed  til at udøve  denne  virksomhed.  En forord-
ning  er altså  nødvendig,  for i denne  sektor  foreligger  der 
et fælles  landbrugsproblem.  Man  på den  anden  side  må 
en landbrugspolitik  for  alkohol  ikke  kunne  skade  den 
industrielle  virksomhed. 
1.3.2.  Udvalget  mener,  at det forelagte  ændrede  forslag 
som helhed  indfrier  dette  dobbelte  krav  mere  end  det 
først  forelagte  forslag.  Trods  dette  generelle  indtryk  skal 
man  dog  ikke  undlade  i denne  udtalelse  at fremlægge en række  forslag,  som  Udvalget  mener  vil øge  effektivi-
teten  i den  samlede  plan. 
1.4.1.  Endelig  skal  Udvalget  henlede  EF-institutioner-
nes opmærksomhed  på de snævre  forbindelser,  der  er 
mellem  den  måde,  alkoholmarkedet  efter  det forelagte 
forslag  skal  organiseres  på, og den  måde,  hvorpå  andre 
markedsordninger  fungerer,  som  omfatter  destillerbare 
landbrugsprodukter.  Faktisk  frembyder  et vist  antal  af 
disse  markedsordninger  nogle  særdeles  vanskelige  for-
valtningsproblemer.  Derfor  må  EF-institutionerne  i de 
beslutninger,  der fremover  skal  træffes  på disse  forskel-
lige områder,  udvise  den  største  forsigtighed  for ikke  at 
hindre  markedsordningen  for  landbrugsalkohol  i at 
fungere  bedst  muligt. 
2. GENERELLE  BEMÆRKNINGER 
2.1.1.  En  grundig  læsning  af Kommissionens  forslag 
rejser  naturligvis  en lang  række  berettigede  spørgsmål. 
Udvalget  mener  dog  ikke,  at det kan  være  dets  opgave  i 
denne  sag  at foretage  en detaljeret  analyse.  Det  er en 
opgave  for  eksperter.  Disse  skulle  imidlertid  have 
vanskeligt  ved  at blive  enige  om  de rejste  spørgsmål, 
hvilket  er fuldt  forståeligt. 
2.1.2.  Derfor  vil Udvalget  fremhæve  en række  væsent-
lige aspekter,  som  det  finder  det nødvendigt  at udtale 
sig om.  Udvalget  ønsker  således,  snarere  end  at finde 
svar på de tekniske  spørgsmål,  der  ligger  i Kommissio-
nens  forslag,  at understrege  nogle  vigtige  problemer,  der 
fremgår  af en gennemgang  af forslaget. 
2.1.3.  Udvalgets  bemærkninger  følger  naturligvis 
opbygningen  af Kommissionens  forslag. 
2.2. Anvendelsesområde 
2.2.1.  Udvalget  lægger  meget  stor  vægt  på udform-
ningen  af artikel  1, hvor  forordningsforslagets  anven-
delsesområde  fastlægges.  Af denne  artikel  afhænger 
nemlig  anvendeligheden  på alkohol  eller  alkoholholdige 
drikke  af forholdsregler,  der ligger  uden  for denne  tekst 
— ordninger  for  produktion,  afsætning,  priser,  sam-
handel. 
2.2.2.  I denne  artikel  opregnes  en række  toldtarifposi-
tioner,  som  forholdsreglerne  i forslaget  finder  anven-
delse  på; Udvalget  understreger  dog,  at disse  positioner 
undergives  enten  markedsordningen  som  sådan  eller 
blot visse  supplerende  bestemmelser  eller  reglerne  for 
samhandelen.  Udvalget  godkender  henvisningen  til 
toldnomenklaturen,  men  finder,  at denne  henvisning 
passende  kunne  suppleres  med  en positiv  liste  over 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/3 
produkter,  som  også  indeholder  en klassificering  af de 
påtænkte  forholdsregler.  Således  skulle  man  bedre 
kunne  overskue  rækkevidden  af forslaget  og undgå 
enhver  risiko  for uklarhed. 
2.2.3.  Udvalget  anmoder  om,  at man  indfører  en kla-
rere definition  af landbrugsethanol  i denne  artikel,  der i 
sin nuværende  udformning  alene  fastlægger,  hvilke 
produkter  der ikke  kommer  ind under  forslagets  anven-
delsesområde.  Forskellige  forslag  til en præcis  defini-
tion,  hvoraf  enkelte  er anført  i afdelingens  beretning, 
synes  egnede  til at løse  problemet. 
2.2.4.  Endelig  anmoder  Udvalget  om  en omhyggelig 
revision  af, hvilke  produkter  der  regnes  i hvert  enkelt 
punkt.  Det  er nødvendigt  at supplere  denne  liste,  da 
man ellers  risikerer,  at nogle  produkter,  enten  ikke 
dækkes  af de påtænkte  supplerende  bestemmelser  eller, 
hvad  der  er vigtigere,  ikke  kommer  ind  under  reglerne 
for samhandelen. 
2.2.5.  Udvalget  understreger,  at en af de væsentligste 
grunde  til denne  anmodning  om  en klarere  og mere 
rationel  definitionsudformning  af denne  artikel  er, at 
der i den  nuværende  optælling  optræder  industrielle 
produkter  uden  for  bilag  II, Udvalget  skal  senere 
komme  tilbage  til dette  spørgsmål  i forbindelse  med 
spørgsmålet  om  anvendelse  af art.  235.  Alligevel  skal 
Udvalget  på dette  sted  minde  om,  at det nok  har  god-
kendt,  at man  i bestemte  tilfælde  kunne  anvende  art. 
235,  men  alligevel  altid  har  insisteret  på,  at man  i så 
tilfælde  skal  gøre  en ekstra  indsats  ved  formuleringen  af 
teksterne.  Denne  nødvendighed  er særligt  indlysende  på 
det vanskelige  alkoholområde. 
2.3. Problemer  i forbindelse  med  forvaltningen  af 
markedet  for landbrugs  alkohol 
2.3.1.  Udvalget  finder  det nødvendigt  at fremlægge  sin 
opfattelse  af de væsentligste  spørgsmål,  som  for den  at 
se kan  tænkes  at rejse  vanskelige  problemer  ved  forvalt-
ningen  af EF-markedet  for landbrugsalkohol.  Udvalget 
finder  det påkrævet  at klassificere  disse  problemer.  En 
sådan  fremgangsmåde  er i sig selv  vilkårlig,  da alle 
problemer  på dette  område  naturligvis  hænger  sammen. 
Men  den  giver  mulighed  for at behandle  de forskellige 
emner  ét for ét. 
2.3.2.  Alkohol  fremstillet  af melasse 
2.3.2.1.  Alkohol  fremstillet  af melasse  er ikke  medreg-
net i de vigtigste  af forordningsforslagets  bestemmelser: 
fastsættelse  af indicativpris  på særlig  måde,  udelukkelse af afsætningsgarantien,  eventuel  indførelse  af en afsæt-
ningspræmie  for et tidsrum  på højst  syv år. 
2.3.2.2.  Indledningsvis  erkender  Udvalget,  at situatio-
nen for producenterne  af melassealkohol  svinger  fra det 
ene EF-land  til det andet.  Især  varierer  prisniveauet  for 
melassealkohol  fra  det  ene  land  til det  andet,  hvilket 
både  afhænger  af forholdet  mellem  indtægten  ved 
produktionen  af melassealkohol  og indtægten  ved  suk-
kerproduktionen  og af forskelle  i de markedsførings-
principper,  der  gælder  for  melassealkohol.  Det  bør 
endvidere  tages  i betragtning,  at EF's  årlige  nettoimport 
af melasse  er omkring  1,5  mio  tons,  og at producen-
terne  fremstiller  melassealkohol  med  rent  industrielle 
metoder. 
2.3.2.3.  Alligevel  bifalder  Udvalget  i princippet  Kom-
missionens  tanke,  nemlig  at alkohol  fremstillet  af me-
lasse  på forholdsvis  kort  sigt  kunne  produceres  i kon-
kurrence  med  syntetisk  alkohol.  Den  skulle  således 
kunne  få en væsentlig  del af sin afsætning  til de proces-
ser i industrien,  hvor  alkoholforbruget  er betydeligt. 
2.3.2.4.  Udvalget  er heller  ikke  overbevist  om,  at de af 
Kommissionen  foreslåede  midler  til at nå dette  mål  er 
afpasset  efter  de reelle  markedsforhold.  Det  er Udval-
gets opfattelse,  at det både  må undgås,  at melassealko-
hol tvinges  bort  fra alkoholmarkedet,  og at den  bliver  i 
stand  til at dominere  det. 
2.3.2.5.  Efter  Udvalgets  opfattelse  kunne  en løsning 
bestå  i en kombination  af følgende  forslag: 
a) Det  kan  ikke  være  rigtigt,  at indikativprisen  på 
alkohol  fremstillet  af melasse  fastsættes  på bag-
grund  af prisen  på syntetisk  alkohol.  Der  er en 
grundlæggende  forskel  på de elementer,  der indgår  i 
produktionsomkostningerne  af disse  to produkter, 
hvoraf  det ene  er et landbrugsprodukt  og det andet 
er et industrielt  produkt.  Det  ville  være  mere  rigtigt 
at fastsætte  prisen  i forhold  til prisen  på andre 
landbrugsprodukter,  især  kornprisen.  Man  skal  her 
minde  om den  kendsgerning,  at melasse  for største-
delens  vedkommende  bruges  til dyrefoder,  hvilket 
også  gælder  på kornområdet. 
Foretages  der  prisfastsættelse  for  melassealkohol, 
foreslår  Udvalget,  at prisen  fastsættes  inden  for  et 
maksimum/minimumsystem  eller  til en vis procent-
del af prisen  på alkohol  fremstillet  af korn.  Denne 
pris udgør  i øvrigt  udgangspunktet  for  priserne 
inden  for  konsumalkoholsektoren.  På denne  måde 
kan man  desuden  undgå,  at udligningsafgiften,  der 
følger  niveauet  for indikativprisen,  bliver  for stor'. 
b) Udvalget  finder  det  ikke  hensigtsmæssigt,  at den 
samlede  mængde  af alkohol  fremstillet  af melasse 
føres  tilbage  under  ordningen  med  indikativmæng-
der og garanteret  mængde. 
Nr. C 181/4 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
I betragtning  af behovet  for landbrugsalkohol  i de 
sektorer,  som  Kommissionen  foreslår  forbeholdt, 
synes  det  dog  hensigtsmæssigt  at tildele  alkohol 
fremstillet  af melasse  fra EF en vis garantimængde, 
der skal  bestemmes  nærmere.  Det  kan  lade  sig gøre, 
ved at indplaceringen  i de pågældende  sektorer  af 
visse  alkoholtyper,  der  allerede  er fastsat  afsæt-
ningsgaranti  for,  begrænses  proportionalt. 
Med  henblik  herpå  mener  Udvalget,  det  er uom-
gængelig  nødvendigt  at fastslå,  hvilke  typer  alkohol 
der fremstilles  af råvarer,  for hvilke  der fra et land-
brugssynspunkt  gælder  samme  omstændigheder  som 
for melasse. 
Udvalget  understreger,  at det er enig  med  Kommis-
sionen  i, at man  hurtigst  muligt  i EF skal  oprette  en 
konkurrencedygtig  industri  for melassealkohol. 
c) Det  er iøvrigt  grunden  til, at Udvalget  ikke  finder 
Kommissionens  overgangsforanstaltninger  efter  arti-
kel 7 hensigtsmæssige.  For  det første  finder  Udval-
get, at begrebet  »afsætningspræmie«  er tor upræcist. 
For det andet  — og især  — anmoder  Udvalget  om, 
at der indføres  degressiv  støtte  til nystrukturering  af 
virksomhederne.  Begrundelsen  er naturligvis,  at 
denne  sektor  skal  have  mulighed  for at tilpasse  sig 
nye markedsvilkår. 
2.3.2.6.  Udvalget  ønsker  på nuværende  stadium  at 
pege  på, at omstændighederne  omkring  produktionen  af 
melassealkohol  — selv  under  gavnlig  påvirkning  af de 
ovenfor  foreslåede  forbedringer  — vil indebære  ulem-
per, der formentlig  burde  fordeles  på andre  typer  alko-
hol, der  fremstilles  af råvarer,  for  hvilke  der  gælder 
omstændigheder,  der ligner  melassens. 
2.3.3.  Alkohol  fremstillet  ved  destillation  af vin 
2.3.3.1.  Grundlaget  for  Kommissionens  forslag  er 
indførelsen  af produktionsfrihed  sammen  med  en afsæt-
ningsgaranti  for  landbrugsalkohol,  dog  kun  for  en 
begrænset  mængde.  Man  opstiller  altså  et fem-årigt 
produktionsprogram,  der  fastsætter  indikativmæng-
derne.  Dette  program  kan  ændres  efter  tre år, og de 
garanterede  mængder,  der  fastsættes  hvert  år, kan  til-
passes  ved  slutningen  af produktionsåret  med  henblik 
på at tage  hensyn  til de producerede  mængder,  især  i 
vinsektoren. 
2.3.3.2.  Udvalget  erkender,  at det er vanskeligt  at få 
alkohol  fremstillet  af vin  ind  under  begrebet  produk-
tionsprogram.  Det  konstaterer,  at man  i artikel  4, 
stykke  4, har indført  en vis smidighed  ved  fastsættelsen 
af de garanterede  mængder,  men  kun  inden  for ram-
merne  af indikativmængden,  der er gyldig  i fem  år, og 
som kan  ændres  efter  tre år. 2.3.3.3.  Det  er således  indlysende  for Udvalget,  at det 
foreliggende  forslag  kun  kan  fungere,  hvis  EF bliver 
bedre  i stand  til at beherske  vinmarkedet.  Den  foreslå-
ede ramme  gør  det muligt,  inden  for visse  grænser,  at 
tage hensyn  til særlige  destilleringer,  som  en bestemt 
konjunktur  har  nødvendiggjort.  Men  dette  forslag  er 
ingenlunde  egnet  til at styre  en overproduktion,  der 
kunne  blive  strukturel. 
2.3.3.4.  På  denne  baggrund  understreger  Udvalget  det 
betydningsfulde  i tekster  som  Rådets  forordning  af 17. 
maj 1976,  med  hvilken  der  er blevet  indført  en lang 
række  forholdsregler  til indskrænkning  af vinproduk-
tionen. 
2.3.3.5.  Udvalget  understreger  iøvrigt,  at en forøgelse 
af overskydende  mængder  alkohol  ville  rejse  problemer 
inden  for rammerne  af interventionsorganernes  salg  af 
alkohol  (art.  8). Interventionsorganerne  måtte  jo nød-
vendigvis  skulle  afsætte  de overskydende  mængder  på 
det internationale  marked  eller  til ikke-forbeholdt  brug. 
En sådan  mulighed  ville  givetvis  medføre,  at der  ville 
opstå  vanskeligheder  for den  industri,  der  producerer 
syntetisk  alkohol,  når den  skal  tilpasse  sine  produktions-
programmer  til de givne  vilkår.  Producenter  og forbru-
gere af industrialkohol  har  krav  på ikke  at lide  under 
markedsforstyrrelser  i ikke-forbeholdte  sektorer,  som 
skyldes  bortskaffelse  af formodentlig  massive  mængder 
subsidieret  landbrugsalkohol,  som  overstiger  landbrugs-
industriens  behov.  Man  må derfor  for at opnå  en bedre 
tilpasning  i størst  muligt  omfang  søge  at beregne,  såvel 
produktion  som  forbrug  af alkohol  fremstillet  af varer 
fra vinsektoren  for mest  muligt  at få nedbragt  usikker-
hedsfaktorerne  i forbindelse  med  produktion  af synte-
tisk alkohol.  Følgelig  mener  Udvalget,  at den  anslåede 
afsætning  i højere  grad  bør  danne  grundlag  for fastsæt-
telsen  af indikativmængderne. 
2.3.3.6.  Endelig  skal  Udvalget  på ny understrege  den 
klare  forbindelse,  der er mellem  markedsordningen  for 
vin og en markedsordning  for alkohol.  Enhver  lemfæl-
dighed  over  for vinmarkedet  vil medføre  sammenbrud 
på alkoholmarkedet. 
2.3.4.  Problemerne  omkring  de forbeholdte  sektorer 
2.3.4.1.  Optagelse  af en afgrænset  mængde  melasse-
alkohol  i ordningen  med  indikativmængde  og garanteret 
mængde,  således  som  Udvalget  har  foreslået  det i pkt. 
2.3.2.5.,  litra  b), indebærer  naturligvis,  at der må drages 
visse  konklusioner  for  så vidt  angår  den  alkohol-
mængde,  som  falder  ind under  de garanterede  produk-
tionsmængder.  I dette  forslags  artikel  9, stk.  3 nævnes 
det således,  at dækningen  af parfumeri-kosmetiksekto-
rens alkoholbehov  i en overgangsperiode  på fem  pro-
duktionsår  og på grundlag  af medlemsstaternes  efter-
spørgsel  Jean  forbeholdes  landbrugsethanol.  Efter  Ud-
valgets  opfattelse  er der  ingen  grund  til at udvide  de 
forbeholdte  sektorer. 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/5 
2.3.4.2.  Udvalget  rejser  imidlertid  principielle  indven-
dinger  mod  forbudet  mod  at anvende  billigere  konkur-
rerende  produkter,  idet  det forudsættes,  at disse  kemisk 
og kvalitetsmæssigt  er lige  så gode,  eller  at forbrugerne 
informeres  om produkternes  oprindelse  via en angivelse 
på etiketten.  Udvalget  advarer  stærkt  imod,  at der  af 
rene afsætningshensyn  indføres  forbeholdte  anvendelses-
områder  for landbrugsalkohol,  såfremt  man  ikke  samti-
dig tager  hensyn  til forbrugernes  sundhed  eller  i det 
mindste  til forbrugerpriserne.  Problemet  med  den  alt for 
kostbare  overskudsproduktion  kan  næppe  løses  på 
fornuftig  vis ad denne  vej. 
2.3.4.3.1.  Med  hensyn  til fastsættelse  af salgspris  for 
hver forbeholdt  sektor  bemærker  Udvalget,  at der med 
den nuværende  udformning  af art.  10 intet  er til hinder 
for at fastsætte  den  samme  salgspris  for de forskellige 
forbeholdte  sektorer.  En sådan  løsning  vil ganske  givet 
medføre  talrige  fordele,  hvad  angår  den  praktiske  an-
vendelse  og kontrol.  Udvalget  anmoder  ikke  des mindre 
Rådet  om at undersøge,  hvorvidt  denne  løsning  medfø-
rer fare  for,  at den  industrielle  sektor  for farmaceutiske 
produkter  bringes  i en konkurrencemæssigt  vanskelig 
situation.  Hvis  dette  er tilfældet,  må man  nok  overveje 
indførelse  af forskellige  salgspriser. 
2.3.4.3.2.  Dernæst  må Udvalget  understrege,  at begre-
bet fastsættelse  af salgspris  for de forbeholdte  sektorer 
er et fiktivt  begreb,  der  udelukkende  skal  bruges  til 
udregning  af udligningsafgiften  og præmien.  I realite-
ten er det kun  interventionsorganerne,  der skal  rette  sig 
efter  disse  salgspriser,  der er fastsat  i art. 10. Destilleri-
erne har fortsat  fuld  frihed  til at sælge  til den  pris,  de 
ønsker,  om de så er over  eller  under  de fastsatte  salgs-
priser. 
2.3.4.3.3.  Udvalget  godkender  forslaget  om  fastsæt-
telse  af salgspris  for  landbrugsalkohol  til konsum 
»under  hensyntagen  til« prisen  på alkohol  fremstillet  af 
korn.  Alligevel  er Udvalget  af den  opfattelse,  at den  af 
Kommissionen  foreslåede  formulering  er for  vag,  for 
forbrugerne  har brug  for objektivt  at vide  besked  med 
prisen  på den  alkohol,  de køber.  Da det,  ifølge  Kommis-
sionen  selv,  er af majs,  man  får  de fleste  destillater, 
anmoder  Udvalget  om,  at der  eksplicit  henvises  til in-
dikativprisen  for  ethanol  fremstillet  af majs,  som  en 
pris,  der må tages  hensyn  til. Dette  betyder  ikke,  at der 
ikke også  bør tages  hensyn  til de andre  faktorer,  der har 
betydning  for prisfastsættelsen,  herunder  det tilsigtede 
produktionsomfang. 
2.3.4.3.4.  Endelig  finder  Udvalget  det nødvendigt,  at 
der skabes  forbindelse  mellem  den påtænkte  salgspris  og 
minimumskvaliteten  af den  alkohol,  der sælges  til denne 
pris.  Det  mener,  at det  er ønskeligt  og muligt  som 
grundlag  at vælge  neutral  rektificeret  alkohol.  Det  bety-der, at ubehandlet  alkohol,  før den  bringes  i handelen, 
først  skal  behandles  i en rektifikationsvirksomhed. 
Således  kan  man  sikre  alkohol  af enhver  oprindelse  lige 
adgang  til forbeholdt  brug.  Hvis  en bestemmelse  af 
denne  art skulle  rejse  problemer  i et medlemsland,  vil 
man formentlig  med  anvendelse  af overgangsbestemmel-
serne  alligevel  opfylde  målet,  som  simpelthen  er ikke  at 
sælge  alkohol  af dårlig  kvalitet. 
2.3.5.  Forholdsregler  angående  bestemte  alkoholhol-
dige drikkevarer 
2.3.5.1.  I artikel  14 og 15 i forslaget  til forordningen 
ser Udvalget  et meget  vanskeligt  problem,  der især  skyl-
des, at de foreslåede  forholdsregler  burde  finde  anven-
delse  på industriprodukter  uden  for bilag  II. Kommis-
sionen  foreslår  jo, at visse  bestemmelser,  der i forvejen 
er blevet  indført  inden  for landbrugsalkohol,  overføres 
til »bestemte«  spiritusholdige  drikkevarer,  såsom  ga-
ranteret  mængde,  tordelt  -mellem  virksomhederne,  ud-
ligningsafgifter,  udligningspræmier. 
2.3.5.2.  Udvalget  beklager,  at man  ikke  efter  den fore-
liggende  tekst  præcist  kan  blive  klar  over,  på hvilke 
alkoholholdige  drikkevarer  disse  forholdsregler  tænkes 
anvendt.  Hvis  udligningsafgifterne  skal  opkræves  i be-
stemte  sektorer  for at få midler  til at yde  støtte  i andre, 
så må man  dog  præcist  vide,  hvilke  sektorer  for alko-
holholdige  drikkevarer  der er tale  om i det ene  og i det 
andet  tilfælde.  Udvalget  anmoder  om,  at teksten  på 
dette  punkt  gøres  mere  eksplicit. 
2.3.5.3.  Men  under  ét giver  forholdsreglerne  anledning 
til at stille  to typer  spørgsmål: 
a) Der  er ikke  noget  forkert  i, at de foreslåede  for-
holdsregler  kun  vanskeligt  kan  gå i spænd  med 
anvendelsen  af traktatens  regler  inden  for det indu-
strielle  område,  der især  præges  af nødvendigheden 
af at iværksætte  fri konkurrence  mellem  virksomhe-
derne.  Man  kan  ganske  vist under  henvisning  til art. 
235 overføre  visse  landbrugsforholdsregler  til be-
stemte  industrielle  sektorer,  som  det  ses her.  Men 
den betingelse,  traktaten  stiller,  er, at intet  andet 
allerede  eksisterende  middel  må kunne  føre  til det 
opstillede  mål.  Og  det  er netop  dette  punkt,  som 
afdelingen  udtrykker  alvorlig  tvivl  om,  navnlig  da 
EØF-traktatens  art.  40 også  giver  andre  muligheder 
end en EF-markedsordning. 
b) Men  i øvrigt  synes  det,  som  om disse  artikler  ikke 
gør det muligt  at sikre  den  nødvendige  produktion 
af bestemte  spiritusholdige  drikkevarer,  der er frem-
stillet  af varer  fra vinsektoren.  For disse  drikkevarer 
fastsætter  art.  3, stk.  3, nemlig  prisen  på alkohol 
Nr. C 181/6 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
fremstillet  af varer  fra vinsektoren  på samme  niveau 
som prisen  på alkohol  fremstillet  af korn,  samtidig 
med at man  ved,  at forholdet  mellem  disse  to priser 
hidtil  har været  4:1.  Man  er altså  ikke  kommet  en 
løsning  af problemet  om  sådanne  alkoholholdige 
drikkevarer  nærmere. 
2.3.5.4.  Under  disse  omstændigheder  noterer  Udvalget 
med interesse,  at det er Kommissionens  opfattelse,  at de 
sektorer,  der  bør  modtage  støtte,  er rom  fra de fran-
ske oversøiske  områder,  akvavit  udvundet  ved  frugt-  og 
især vindestillation,  samt  »Korn«. 
Udvalget  mener,  at der vil opstå  samme  slags  problemer 
for akvavit  fremstillet  af landbrugsvarer,  og at det bliver 
nødvendigt  at finde  passende  løsninger. 
2.3.5.5.  Da  enhver  støtte  nødvendigvis  må  medføre 
konkurrencefordrejning  mellem  konkurrerende  alko-
holholdige  drikkevarer,  ville  det efter  Udvalgets  opfat-
telse  ikke  alene  være  muligt,  men  tillige  både  klarere  og 
mere  hensigtmæssigt  at finde  frem  til løsninger  for hver 
enkelt  berørt  sektor.  På denne  måde  kunne  man  undgå 
disse  to artikler,  hvis  anvendelse  vil kunne  medføre 
alvorlige  problemer. 
2.3.6.  Alkoholholdige  drikkevarer  fremstillet  af varer 
fra vinsektoren 
2.3.6.1.  Udvalget  erkender,  at der  opstår  en række 
særlige  problemer  med  hensyn  til akvavit  (fremstillet  af 
vin) og akvavit  fremstillet  af presserester  fra vinsektoren 
som følge  af den  klare  forbindelse,  der nødvendigvis  må 
være  mellem  forslaget  til forordning  om  alkohol  og 
forordning  (EØF)  nr. 816/70,  hvilket  forklarer,  at ord-
ningen,  der for øjeblikket  gælder  for akvavit  fremstillet 
af vin,  udvides  til også  at gælde  brændevin  fremstillet  af 
druerester.  Udvalget  har den  opfattelse,  at hvis  prisen  på 
alkohol  fremstillet  af korn,  der er betydeligt  lavere  end 
prisen  på alkohol  fremstillet  af varer  fra vinsektoren, 
antages  som  grundpris  for  alkohol  i den  forbeholdte 
sektor,  må Rådet  tage  de konsekvenser,  en sådan  be-
slutning  har for vinforordningen. 
2.3.6.2.  Det  er derfor  nødvendigt  at foretage  æn-
dringer  i forordning  (EØF)  nr. 816,-hvis  modstrid  mel-
lem vinforordningen  og alkoholforordningen  skal  und-
gås. I forbindelse  med  en sådan  ændring  er det nødven-
digt,  at der ses på udregningsmåden  af præmiebeløbene, 
og at størrelsen  »alkoholpris«  (i praksis  den  italienske 
alkoholpris)  erstattes  med  EF-grundprisen.  Ved  gennem-
førelse  af en ændret  forordning  (EØF)  nr. 816  bliver  det 
således  muligt  at anvende  interventionspriserne  på 
brændevin  fremstillet  af varer  fra vinsektoren. 
2.3.6.3.  Udvalget  så meget  gerne,  at alle  de nødvendige 
ændringer  i forordning  (EØF)  nr. 816  træder  i kraft 
samtidig  med  alkoholforordningen,  og anmoder  EF-in-
stitutionerne  om  ikke  at sky  nogen  anstrengelse  i så henseende.  Bliver  en sådan  forbindelse  ikke  etableret,  er 
det formentlig  uundgåeligt,  at  der  træffes 
beskyttelsesforanstaltninger  for de berørte  produktio-
ner. 
2.3.6.4.  Udvalget  mener,  at der under  alle  omstændig-
heder  bør  gives  producenterne  adgang  til at levere 
brændevin  fremstillet  af varer  fra vinsektoren,  der ikke 
kan afsættes  på markedet,  til interventionsorganet  med 
henblik  på  oplagring  og  senere  tilbagelevering  pa 
anmodning.  Dette  skal  ske under  de samme  betingelser, 
der gælder  for alkohol. 
2.3.7.  Rom 
2.3.7.1.  Udvalget  minder  om romproduktionens  over-
ordentlige  betydning  for landbruget  og økonomien  i de 
franske  oversøiske  områder.  Den  nuværende  ordning 
for afsætning  i Frankrig  af rom  fra  de franske  over-
søiske  områder  begrundes  med  især  sociale  synspunkter. 
Problemet  er, hvordan  man  kan  overføre  denne  ordning 
til EF-plan. 
2.3.7.2.  Imidlertid  må Udvalget  konstatere,  at proble-
merne  vedrørende  denne  vare  behandles  usammen-
hængende  i det foreliggende  forslag.  Der  tales  om ga-
ranteret  mængde  (art.  14),  udligningsafgift  i nogle  til-
fælde  og udligningspræmier  i andre  (art.  15),  påtænkt 
definition  (art.  19)  og især  Rådets  muligheder  for  at 
iværksætte  særforanstaltninger  (art.  29). 
2.3.7.3.  Desuden  bemærker  Udvalget,  at den  særlige 
stilling,  rommen  fra  de franske  oversøiske  områder 
indtager  i Fællesskabets  samhandel  med  tredjelande, 
førte  til oprettelse  af en protokol  nr. 7, da Lomé-kon-
ventionen  blev  underskrevet.  I denne  protokol  hedder 
det allerede  i principerklæringen,  at rom  fra AVS-lan-
dene  — som  fremstilles  til væsentligt  lavere  omkost-
ninger  — beholder  sin toldfritagelse  »indtil  ikrafttræ-
delsen  af en fælles  markedsordning  for alkohol«. 
2.3.7.4.  Af  den  grund  mener  Udvalget,  at det er nød-
vendigt,  at problemet  vedrørende  rom  fra  de franske 
oversøiske  områder  nu løses  ved  en særlig  EF-beslut-
ning,  idet  der dog  tages  hensyn  til alkoholforordningen. 
Beslutningen  skal  behandle  følgende  aspekter: 
— en EF-definition  af »rom«  på grundlag  af den  fran-
ske definition,  da Frankrig  er det eneste  land  i EF, 
der producerer  sukkerrør,  som  er den  eneste  råvare, 
der bruges  ved fremstilling  af rom; 
— øjeblikkelig  anvendelse  af artikel  29 i det forelig-
gende  forslag,  dvs.  rådsbeslutning  inden  for  ram-
merne  af forordningen  om adgangsbetingelser  til EF 
for rom  fra de franske  oversøiske  områder,  herunder 
prisniveau,  garanterede  mængder,  nødvendige  støt-
teordninger  osv.  . . .; 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/7 
— ændring  af protokol  nr. 7 i den  nuværende  Lomé-
konvention  med  henblik  på de nye forhandlinger. 
2.3.7.5.  Udvalget  vil gerne  have  de samlede  foranstalt-
ninger  omorganiseret  i en artikelsamling  om dette  pro-
dukt. 
2.3.7.6.  Udvalget  er udmærket  klar  over,  at dets  hold-
ning i dette  spørgsmål  kan give  sig udslag  i visse  vanske-
ligheder  for enkelte  lande,  hvor  en bestemt  praksis  kan 
have  vundet  hævd.  Alligevel  er det Udvalgets  bestemte 
opfattelse,  at løsningen  på disse  problemer  forudsætter, 
at man  utvetydigt  har taget  stilling  til spørgsmålet  ved-
rørende  rom. 
2.3.8.  »Korn« 
Udvalget  erkender  det  vanskelige  i at udforme  klare 
bestemmelser  for »Korn«.  Dette  destillat  fremstillet  af 
korn  kan nemlig  hverken  opfattes  som  alkohol  eller  som 
spiritusholdige  drikkevarer  i disse  ords  strenge  betyd-
ning.  Desuden  udvindes  det hovedsagelig  i små  destilla-
tionsvirksomheder,  der er snævert  tilknyttet  landbrugs-
bedrifter. 
Det er Udvalgets  opfattelse,  at problemerne  i forbindelse 
med »Korn«  for en stor  dels  vedkommende  kan  løses, 
hvis man  i artikel  1 i forslaget  til forordning  kan finde 
frem  til en klar  skelnen  mellem  alkohol  og alkoholhol-
dige drikkevarer.  Dette  ville  i lighed  med,  hvad  der 
gælder  for alkohol,  føre  »Korn«  og tilsvarende  produk-
ter ind under  anvendelsesområdet. 
2.3.9.  Akvavit  fremstillet  på  basis  af destillering  af 
frugt 
Da der i Tyskland  findes  et stort  antal  meget  små  destil-
lationsvirksomheder,  der  dog  ialt  kun  fremstiller  et 
meget  begrænset  antal  alkoholholdige  drikkevarer, 
anbefaler  Udvalget,  at Kommissionen  overvejer  en løs-
ning for små  destillationsvirksomheder,  som  tager  hen-
syn til disses  særlige  behov.  Om  nødvendigt  kunne 
denne  i øvrigt  udvides  til også  at gælde  tilsvarende  des-
tillationsvirksomheder  i andre  medlemsstater. 
2.3.10.  Interventionsbidrag 
2.3.10.1.  Det  drejer  sig efter  Udvalgets  opfattelse.  om 
et grundlæggende  aspekt  i det foreliggende  forslag.  Det 
mål, Kommissionen  sigter  mod,  er at tilstræbe  intern 
økonomisk  balance  i markedsordningen  for  alkohol. 
For Kommissionen  at se må man  enten  regne  med  en 
højere  alkoholpris  (som  i det første  forslag),  eller  hvis 
alkoholprisen  fastsættes  lavt,  nødvendigvis  søge  finansi-
elle kilder  ad anden  vej. 
2.3.10.2.  Udvalget  vil imidlertid  pege  på en række 
modsigelser  i den foreslåede  ordning: — man  kan  ikke  hævde,  at det dermed  drejer  sig om at 
bremse  alkoholproduktion  og forbrug,  når der med 
den grundlæggende  anordning  tilstræbes  en tilpas-
ning af produktionen  til behovet; 
— det  kan  ikke  dreje  sig om et forsøg  på solidaritet 
med producenterne,  da dette  bidrag  kun  rammer 
alkoholholdige  drikke  af visse  oprindelser; 
— man  kan  ikke  på samme  tid ønske  en sund  omorga-
nisering  af destilleringsvirksomhederne  og opkræve 
et bidrag,  der skaber  forstyrrelse  i disses  virksom-
hed; 
— denne  mekanisme  rammer  grene  af industrien,  hvis 
konsolidering  og rentabilitet  er godtgjort,  og der 
foreligger  intet  bevis  for,  at dette  bidrag  ikke  vil 
blive  forhøjet  under  vanskeligt  forudseelige  om-
stændigheder; 
— kan  det være  rigtigt  at foretage  denne  fællesskabs-
opkrævning  over  for især  industriprodukter  uden 
for Bilag  II og kan  traktatens  artikel  235  fortolkes 
så bredt? 
2.3.10.3.  Udvalget  har derfor  de største  betænkelighe-
der med  hensyn  til artikel  17 og ser ikke,  hvorfor  mar-
kedsordningen  for alkohol  til forskel  fra de fleste  andre 
markedsordninger  skal  kunne  bære  sig selv  økonomisk 
og dette  med  økonomiske  midler,  der stort  set hentes  i 
produkter  uden  for Bilag  II. 
2.3.10.4.  Endelig  mener  Udvalget,  at EF i Fællesskabet 
må bære  det fulde  økonomiske  ansvar  for en forordning 
om alkoholmarkedet,  hvad  der  også  er tilfældet  for 
andre  landbrugssektorer.  Finansieringen  af denne  mar-
kedsordning  må altså  kunne  findes  inden  for rammerne 
af EUGFL  og ikke  ved at pålægge  forbrugerne  af alko-
holholdige  drikkevarer  ekstraskat.  Ved  at placere  ansva-
ret for den økonomiske  balance  i markedsordningen  for 
landbrugsalkohol  på EUGFL  stiller  man  desuden  EF-in-
stitutionerne  over  for deres  politiske  ansvar,  når de skal 
træffe  beslutninger  vedrørende  dette  område  og vedrø-
rende  landbrugsprodukter  til alkoholfremstilling. 
Udvalget  anmoder  derfor  om,  at artikel  17 udgår. 
2.3.11.  Kontrolproblemet 
2.3.11.1.  Udvalget  bestrider  ikke  nødvendigheden  af et 
minimum  af kontrol  med  alkohol  og alkoholholdige 
Nr. C 181/8 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
drikkevarer.  Det  mener  dog,  at selve  ordet  »kontrol« 
bør forstås  i en mere  informativ  betydning  som  »tilsyn«, 
hvilket  betyder,  at teksten  i artikel  18 i forslaget  burde 
ændres,  og at der  kun  må foretages  absolut  nødvendig 
kontrol,  som  ikke  foretages  fra anden  side. 
Udvalget  skal  henlede  opmærksomheden  på, at det i den 
forbindelse  er nødvendigt  at ændre  udformningen  af 
artikel  18 i den  engelske  udgave  af forslaget. 
2.3.11.2.  Endvidere  skal  følgende  synspunkter  under-
streges: 
— eftersom  der  findes  sektorer,  som  er forbeholdt 
landbrugsalkoholen,  må  man  forestille  sig,  at an-
vendelsesformålet  for  alle  disse  alkoholprodukter 
må kontrolleres  lige  som  produktionen  og omsæt-
ningen. 
— når  det derimod  drejer  sig om alkoholholdige  drik-
kevarer,  forekommer  det  ikke  påkrævet  i samme 
omfang  at kontrollere  fremstilling,  omsætning  og 
anvendelsesformål. 
2.3.11.3.  Efter  disse  overvejelser  anmoder  Udvalget 
om, at artikel  18 revideres  for nøjere  at få fastlagt,  dels 
formålet  med  kontrollen  og dels  retningslinjerne,  som 
skal afvige  fra produkt  til produkt,  alt efter  kontrolkra-
vene. 
2.3.12.  Definitioner,  betegnelser,  benævnelse  og  be-
skyttelse  af oprindelsesbenævnelse 
2.3.12.1.  Udvalget  understreger,  at det  er særdeles 
vigtigt  snarest  at få klarlagt  nøjagtigt  hvilke  produkter 
forordningsforslaget  omfatter.  Afdelingen  ville  have 
anset  det for mere  naturligt,  om forordningen  var blevet 
indledt  med  denne  artikel,  således  at artikel  l's anven-
delsesområde  var blevet  nærmere  fastslået. 
2.3.12.2.  Udvalget  mener,  at der  med  føje  kan  siges 
både  pro  et contra  med  hensyn  til, hvilket  retsmiddel 
der er mest  egnet  til at opfylde  målsætningen.  Enten  en 
forordning,  især  baseret  på artikel  43 (forvaltnings-
komité  og kvalificeret  flertal).  Eller  — og dette  ville 
være  mere  naturligt  for varer,  falder  uden  for  bilag  II 
(alkoholholdige  drikkevarer)  — anvendelse  af artikel 
100, som  er grundlag  for den  igangværende  tilnærmelse 
af fødevarelovgivningerne  (stående  levnedsmiddelko-
mité  og enstemmighed). 
2.3.12.3.  Udvalget  anser  det  for  vigtigt  at kombinere 
følgende  faktorer: 
— der  skal  tilstræbes  størst  mulig  effektivitet  så hurtigt 
som muligt; — på dette  ømtålelige  område  bør  der  drages  omsorg 
for, at medlemsstaternes  repræsentanter  er særdeles 
kompetente  i produktlovgivning,  hvilket  almindelig-
vis ikke  er tilfældet  i forvaltningskomiterne,  hvis 
medlemmer  sædvanligvis  anskuer  problemerne  ud 
fra en mere  økonomisk  synsvinkel; 
— det  er afgørende  nødvendigt,  at erhvervslivet  og 
forbrugerne  inddrages  i dette  arbejde,  og at den 
rådgivende  levnedsmiddelkomité  kommer  til  at 
spille  en betragtelig  rolle. 
2.3.12.4.  Udvalget  anmoder  om  nærmere  præcisering 
af art.  19 efter  de anførte  retningslinjer. 
2.4. Regler  for samhandelen  med  tredjelande 
2.4.1.  Med  hensyn  til de regler  for samhandelen  med 
tredjelande,  som  er angivet  i forordningsforslaget, 
mener  Udvalget  at måtte  udtrykke  betænkelighed  med 
hensyn  til tre problemgrupper,  naturligvis  uanset  be-
mærkningerne  om rom  fra de franske  oversøiske  depar-
tementer. 
2.4.1.1.  Som  nævnt  i kommentarerne  til forordnings-
forslagets  anvendelsesområde  findes  der en række  varer, 
som hverken  er medtaget  i vinforordningen  eller  i det 
foreliggende  forslag  — f.eks.  aromatiserede  vine  — men 
som nødvendigvis  bør  nyde  godt  af den  nye  ordning  til 
beskyttelse  mod  konkurrence  udefra  (variabel  bskyttelse 
af landbrugsvarer  og fast  beskyttelse  af industrivarer). 
Udvalget  anser  det for nødvendigt,  at produktfortegnel-
sen i artikel  1 nøje  revideres  under  hensyntagen  til de 
eksisterende  regler  for  samhandelen  med  tredjelande, 
og ligeledes,  at der  indføres  en særlig  ekstern  samhan-
delsordning  for disse  varer  — f.eks.  varer  under  F.T.T. 
pos. 17.04;  18.06;  19.08  — hvortil  der anvendes  land-
brugs-ethanol,  jvf.  artikel  9, stk.  1, selv  om  de ikke 
henhører  under  traktatens  bilag  II. 
2.4.1.2.  Udvalget  er sig helt  bevidst,  at Fællesskabet 
bør overholde  sine  internationale  forpligtelser  med 
hensyn  til alkohol  og andre  landbrugsvarer.  Dog  mener 
Udvalget  principielt,  at indførelse  af en fælles  markeds-
ordning  til erstatning  for de forskellige  gældende  natio-
nale bestemmelser  er en så afgørende  fornyelse,  at gen-
forhandlinger  er velbegrundet,  når  som  helst  det  viser 
sig nødvendigt. 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/9 
2.4.1.2.1.  Forhandlingerne  med  EFTA-landene  forlø-
ber ikke  ugunstigt;  det samme  kan  imidlertid  ikke  siges 
om forhandlingerne  om de såkaldte  Middelhavs-aftaler, 
eftersom  der ikke  i nogen  af aftalerne  med  Middelhavs-
landene  figurerer  en præcis  forhandlingsramme. problemer.  Også  som  eksempel  er det derfor  nødvendigt 
i art.  25,  stk.  1, i forslaget  til forordning  at skrive: 
»nævnte  produkter  udlignes  forskellen  ... ved  en resti-
tution«. 
2.4.1.2.2.  Situationen  er endnu  mere  ugunstig  i EF's 
forhold  til Lomé-konventionens  lande.  Således  har man 
allerede  tilladt  import  med  nul-afgift,  f.eks.  for varer 
henhørende  under  position  22.09  C. Ved  disse  aftalers 
indgåelse  forbeholdt  Fællesskabet  sig iøvrigt  ret til at 
tilpasse  sin Markedsordning.  Det  kan  dog  ventes,  at 
ACP-landene  ikke  vil acceptere,  at Fællesskabet  rører 
ved de opnåede  fordele. 2.4.1.3.2.  Angående  art 25,  stk.  2, sætter  Udvalget 
spørgsmålstegn  ved sondringen  mellem  på den  ene side 
»visse  alkoholholdige  drikkevarer  ...  for  hvilke  eks-
portrestitutionerne  kan  erstattes  med  produktionsresti-
tutioner  og på den  anden  side  de øvrige  alkoholholdige 
drikkevarer,  for  hvilke  denne  mulighed  ikke  gælder. 
Hvis  Kommissionen  anser  noget  sådant  for muligt,  bør 
samme  ordning  gælde  for samtlige  alkoholholdige  drik-
kevarer,  idet  konkurrencen  ellers  vil blive  fordrejet. 
2.4.1.2.3.  Udvalget  er udmærket  klar  over,  at dette 
problem  er af politisk  art. Det  anmoder  dog  EF-institu-
tionerne  om at handle  logisk.  På et område  som  alkohol 
og alkoholholdige  drikkevarer  er det klart,  at der når 
som helst  kan  opstå  omlægninger  i samhandelen,  som 
kan bringe  det  foreliggende  forslags  målsætninger  i 
alvorlig  fare. 
2.4.1.2.4.  Udvalget  forventer  således,  at EF-institutio-
nerne,  og specielt  Kommissionen,  som  forhandler  i 
GATT,  vil give  udtryk  for sin nødvendige  politiske  vilje 
til, når det er nødvendigt,  at genforhandle  om allerede 
indgåede  aftaler,  ikke  for at give  EF kunstige  fordele, 
men simpelthen  for at bevare  muligheden  for at få de 
fælles  markedsordninger  til at fungere.  Udvalget  anmo-
der således  om  nøje  oplysninger  om  Lomé-aftalernes 
konsekvenser  for de enkelte  positioner  og underpositio-
ner på området  alkohol  og alkoholholdige  drikke,  så 
den konstaterede  udvikling  kan danne  grundlag  for nye 
Lomé-forhandlinger. 
2.4.1.3.  Med  hensyn  til import-  og eksport-mekanis-
merne  er Udvalget  overrasket  over,  at en række  klassi-
ske fremgangsmåder  på andre  områder  inden  for land-
brug  og fødevarer  i denne  forordning  gøres  betingede. 
Ifølge  artikel  22 kan  import  eller  eksport  således  »gøres 
betingede«  af forelæggelse  af licenser.  Og ifølge  artikel 
25 »kan  forskellen  mellem  verdensmarkedsnoteringerne 
og priserne  i Fællesskabet  ... i fornødent  omfang  ... 
udlignes  ved en restitution«. 
2.4.1.3.1.  Udvalget  anmoder  om revision  af disse  ar-
tikler  således  at fremgangsmåderne  vedrørende  reglerne 
for samhandelen  med  tredjelande,  for så vidt  angår 
alkohol  og alkoholholdige  drikkevarer,  gøres  helt  iden-
tiske  med  reglerne  på andre  områder  med  samme  slags 2.4.2.  For  at de mekanismer,  der nævnes  i samhandels-
ordningen,  skal  kunne  fungere  harmonisk  og ikke  for-
årsage  forstyrrelser  internationalt,  finder  Udvalget  det 
uomgængeligt  nødvendigt,  at der hurtigst  muligt  udar-
bejdes  et helhedssyn  på Fællesskabets  politik  med  hen-
syn til handel  med  tredjelande,  for så vidt  angår  alko-
hol. Disse  mekanismer  skal  under  iagttagelse  af rimelig 
ligevægt  især  omfatte  importafgifter  på og eksportresti-
tutioner  for: 
— alkohol,  der er omfattet  af en forordning; 
— drikkevarer,  hvori  indgår  alkohol  af samme  art som 
den, der er omfattet  af en forordning; 
— alkoholholdige  drikkevarer,  der  konkurrerer  med 
drikkevarer  produceret  på grundlag  af landbrugsal-
kohol  ud fra de landbrugsråstoffer,  der er medtaget 
til produktionen  heraf. 
2.4.3.  Endelig  finder  Udvalget  det nødvendigt,  at man 
ikke bevidst  overser  de forpligtelser,  der blev  indgået,  da 
Det forenede  Kongerige,  Irland  og Danmark  tiltrådte 
Det europæiske  Fællesskab.  Denne  forpligtelse  fremtræ-
der især  af protokol  nr. 19, der er tilføjet  traktaten  som 
bilag.  I denne  protokol  fastsættes  princippet  om beta-
ling af restitutionerne  under  eksport  til tredjelande  af 
spiritusholdige  drikkevarer,  især  whisky  fremstillet  på 
basis  af korn  dyrket  i Fællesskabet.  Det  præciseres  i 
protokollen,  at disse  foranstaltninger  kan  træffes  under 
forordningen  om den  fælles  markedsordning  for korn 
eller i forbindelse  med  den  markedsordning,  der  skal 
oprettes  for alkoholsektoren.  Da denne  tekst  er fem  år 
gammel,  mener  Udvalget,  at Ministerrådet  burde  tage 
disse  produkter  op til fornyet  overvejelse.  Hvis  der ikke 
foreligger  nogen  forordning  for  alkohol  den  1. juli 
1978,  er det formentlig  nødvendigt  at yde  restitutioner 
på anden  vis og ikke  længere  lade  dem  være  betinget  af, 
om der findes  en alkoholordning  eller  -forordning.  Hvis 
det ikke  kan  lade  sig gøre,  er det et spørgsmål,  om pro-
tokol  nr. 19, der således  i et meget  langt  tidsrum  ikke 
har været  anvendt,  ikke  burde  tages  op til fornyet  over-
vejelse. 
Nr. C 181/10 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
2.5. Forvaltningskomiteen 
2.5.1.  Udvalget  konstaterer,  at forordningsforslaget 
tillægger  den  forvaltningskomité,  som  foreslås  oprettet 
betragtelige  beføjelser.  Efter  Udvalgets  opfattelse  går 
disse  beføjelser  langt  videre  end  ren  og skær  forvaltning 
af en fælles  markedsordning.  Forvaltningskomiteen  skal 
ikke  blot  udtale  sig om  de tekniske  gennemførelsesbe-
stemmelser,  men  i mange  tilfælde  forudsætter  disse 
bestemmelsers  udarbejdelse  tillige,  at komiteen  tager 
stilling  til gennemførelsesbestemmelser  af direkte  poli-
tisk karakter. 
2.5.2.  Udvalget  beklager,  at næsten  samtlige  artikler 
— hvoraf  Udvalget  finder  adskillige  utilstrækkeligt 
præciserede  — slutter  med  at give  forvaltningskomiteen 
til opgave  at fastsætte  de nærmere  gennemførelsesbe-
stemmelser.  Udvalget  ville  anse  det  for  ønskeligt,  om 
Rådet  på så vigtige  områder  fastsatte  mere  præcise 
gennemførelsesbestemmelser  med  henblik  på en nær-
mere  afgrænsning  af forvaltningskomiteens  kompetence. 
2.5.3.  Endelig  anmoder  Udvalget  om,  at der  — som 
sædvane  er i de øvrige  landbrugssektorer  — ved  for-
ordningens  ikrafttræden  nedsættes  et rådgivende  ud-
valg,  som  giver  de berørte  erhvervs-  og samfundsgrup-
per indflydelse  på den  fælles  markedsordnings  funktion. 
3. SÆRLIGE  BEMÆRKNINGER 
3.1. Under  de generelle  bemærkninger  har  Udvalget 
fremført  en række  synspunkter,  som  bør  medføre,  at de 
pågældende  artikler  ændres  eller  udgår.  Det  anses  der-
for for overflødigt  at gentage  disse  bemærkninger  arti-
kel for artikel. 
3.2. Udover  de allerede  påpegede  vanskeligheder  vol-
der visse  artikler  særlige  problemer,  som  Udvalget 
mener  at burde  udtale  sig om. 
3.3. Artikel  3 
3.3.1.  Udvalget  beklager,  at Kommissionen  anvender 
udtrykket  »indikativpriser«  om  de priser,  som  i næsten 
samtlige  øvrige  landbrugsforordninger  hedder  »inter-
ventionspriser«  (priser,  som  interventionsorganerne  er 
forpligtet  til at købe  til).  Udvalget  anmoder  om,  at man 
benytter  den  gængse  terminologi. 
3.3.2.  Artikel  3, stk.  2 
3.3.2.1.  Udvalget  påpeger,  at der  ikke  findes  nogen 
fastsat  pris  for  runkelroer  bestemt  til fremstilling  af 
alkohol.  Udvalget  finder  det nødvendigt,  at Rådet  fast-sætter  en sådan  pris  under  hensyntagen  til den  nødven-
dige balance  i forholdet  til prisen  på sukkerroer,  der 
fremgår  af anvendelsen  af forordningen  »sukker«. 
3.3.2.2.  Når  indikativprisen  fastsættes,  bør  det  være 
en omkostningsdækkende  pris,  der  overvejes  i de til-
fælde,  hvor  råvarerne  ikke  omfattes  af en markedsord-
ning,  eller  hvor  en eventuel  markedsordning  ikke  fast-
sætter  nogen  bestemt  pris,  og for så vidt  der  ikke  fore-
ligger  nogen  markedspris. 
3.3.3.  Artikel  3, stk.  4 
3.3.3.1.  Udvalget  erkender,  at anvendelsen  af dette 
stykke  vil kunne  volde  vanskeligheder  for de små  destil-
lationsvirksomheder,  der  for  et betragteligt  antal  land-
brugsbedrifter  i visse  medlemsstater  betyder  en væsent-
lig ekstra  aktivitet.  De af Kommissionen  påtænkte  for-
anstaltninger  berører  omkring  35 000  små  destillations-
virksomheder,  især  i Tyskland  og i Luxembourg.  De vil 
således  påvirke  en del af indtægterne  ved  landbrugsvirk-
somhed  for  talrige  familier,  der  oftest  ikke  har  anden 
mulighed  for økonomisk  aktivitet. 
Det er årsagen  til, at Udvalget  anmoder  Kommissionen 
om at tage  disse  forslag  op til fornyet  overvejelse  og 
søge  en løsning,  med  hvilken  der  kan  tages  højde  for 
denne  situation.  Udvalget  må derfor  medgive,  at fristen 
på 10 år for fastsættelsen  af særpriser  i visse  tilfælde  vil 
vise sig at være  utilstrækkelig. 
Udvalget  mener  derfor  at kunne  foreslå  en ordning  med 
tilpassende  særpriser  kombineret  med  en række  socio-
strukturelle  forholdsregler  som  løsning. 
3.4. Artikel  4 
3.4.1.  Udvalget  er klar  over,  at fastsættelse  af »indika-
tivmængder«  for  landbrugsalkohol  kan  volde  vanske-
ligheder  i de lande,  hvor  en national  særordning,  som 
har tilvejebragt  en vis prisbalance,  har  forhindret  visse 
produktionsudviklinger.  Udvalget  anmoder  derfor  EF-
institutionerne  om  at undersøge  muligheden  for  under 
givne  forudsætninger  at tillade,  at ikke-disponible  rå-
stoffer  erstattes  af andre  alkoholprodukter  inden  for 
rammerne  af den  i artikel  5 omtalte  »garantimængde«. 
På denne  baggrund  kunne  det  foreslås,  at hver  med-
lemsstat  tildeles  en årlig  samlet  alkoholmængde  baseret 
på kvoter,  som  svarer  til de råstofmængder,  der er dis-
ponible  inden  for rammerne  af EF-garantiemængderne. 
3.5. Artikel  5 
3.5.1.  Udvalget  bemærker,  at høsttidspunktet  for visse 
råvarer  til alkoholfremstilling,  specielt  kartofler,  gør det 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/11 
nødvendigt  at ændre  datoen  1. maj,  inden  hvilken  »ga-
rantimængden«  skal  fordeles  mellem  virksomhederne. 
3.5.2.  Generelt  finder  Udvalget  det nødvendigt,  at der 
etableres  et snævert  samarbejde  mellem  medlemssta-
terne  og Kommissionen  om fordelingen  af disse  »garan-
timængder«.  Efter  Udvalgets  opfattelse  bør Kommissio-
nens  omstruktureringsperspektiver  godkendes.  På den 
anden  side  gør  de stærkt  divergerende  produktions-
strukturer  (antal  destillationsvirksomheder)  det imidler-
tid nødvendigt,  at medlemsstaterne  griber  ind. 
3.5.3.  Det  er Udvalgets  håb,  at EF-fremgangsmåden 
efterhånden  vil få større  betydning  end  nationale  be-
slutninger. 
3.6. Artikel  13 
3.6.1.  Udvalget  henleder  opmærksomheden  på betyd-
ningen  af overførsler  inden  for landbrugsproduktionen. 
Dog er Udvalget  bange  for,  at den »maksimumsgrænse« 
(stk. 2), som  forvaltningskomiteen  enerådigt  fastsætter, 
kan give  anledning  til diskriminering  mellem  de forskel-
lige former  for landbrugsalkohol. 
3.6.2.  Udvalget  ser gerne,  at Rådet  i denne  forordning 
mere  præcist  angiver,  hvilke  kriterier  der  skal  tages  i 
betragning  ved  fastlæggelsen  af denne  maksimums-
grænse. 
3.7. Artikel  33 
3.7.1.  Udvalget  er enig  med  Kommissionen  i, at det er 
en logisk  følge  af forordningsforslaget  og helt  i overens-
stemmelse  med  Romtraktaten,  at man  forbyder  de 
alkoholmonopoler,  som  eksisterer  i visse  lande. 
3.7.2.  Såfremt  et sådant  forbud  øver  indflydelse  på 
syntetisk  alkohol  —  industriprodukter  som  falder 
uden  for  bilag  II — rejser  Udvalget  spørgsmålet,  om 
man foruden  at henvise  til artikel  235,  og fordi  der er 
tale om en landbrugspolitisk  forordning,  ikke  bør  be-
skrive  dette  specielle  produkts  situation,  f.eks.  i et 
dokument,  der kunne  vedføjes  som  bilag. 
4. GENERELLE  KONKLUSIONER 
4.1. Udvalget  understreger  atter,  at det  er yderst  på-
krævet,  at Rådet  træffer  en beslutning,  der sikrer  gen-
nemførelsen  af den  fælles  markedsordning  for ethanol 
fremstillet  af landbrugsprodukter.  Domstolen  har  såle-
des afsagt  kendelse  om,  at der skal  være  fri bevægelig-hed for  pågældende  produkter  inden  for  Fællesskabet 
fra den 31. december  1977,  uanset  om der er indført  en 
markedsordning.  Den  nye  juridiske  situation  kan  få 
alvorlige  økonomiske  og sociale  konsekvenser.  Selv 
uden  EF-markedsordningen  bør de pågældende  produk-
ter kunne  cirkulere  frit i Fællesskabet. 
4.2. Udsigten  til, at Fællesskabet  udvides  med  tre nye 
medlemsstater,  aftegner  sig nu klarere.  Disse  lande  er 
storproducenter  af landbrugsprodukter  til alkoholfrem-
stilling  og alkoholholdige  produkter  produceret  til pri-
ser, der er langt  lavere  end EF's.  Det  er derfor  afgørende 
nødvendigt,  at der  inden  disse  landes  optagelse  i EF 
skabes  faste  forvaltningsmæssige  rammer  på fælles-
skabsplan  for  alkoholmarkedet,  om  ikke  af andre 
grunde,  så for  at ansøgerlandene  kan  være  fuldt  ud 
orienterede,  og for at de kan  foretage  de allernødven-
digste  tilpasninger. 
4.3. Det  er Udvalgets  pligt  klart  at gøre  opmærksom 
på, at de problemer,  der følger  af den  fælles  markeds-
ordning  for alkohol,  ikke  kan  løses  blot  ved at fastlægge 
bestemmelser  for de områder,  der behandles  i Kommis-
sionens  forslag,  og hvortil  der i dette  forslag  til udtalelse 
tages  stilling.  Men  må  således  konstatere,  at beskat-
ningssystemet  i nogle  medlemsstater  kan  påvirke  pro-
duktions-  og forbrugsmønstret  i langt  højere  grad  end 
priserne  på råprodukterne  til alkoholfremstilling.  I øv-
rigt har medlemsstaterne  på nuværende  tidspunkt  truf-
fet forholdsregler  i deres  nationale  skattepolitik,  der har 
medført  en konkurrencefordrejning  i et omfang,  det 
kræver  for megen  plads  at redegøre  for her,  men  som  er 
ganske  iøjnefaldende,  jf. Kommissionens  nylige  under-
søgelse  af afgifter  på alle  former  for alkohol. 
4.4. Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  understreger, 
at medlemslandene  via deres  skattesystem  allerede  i høj 
grad  belaster  den  nuværende  situation  inden  for land-
brugsalkohol.  I sig selv  udgør  alkohol  og varer,  der 
indeholder  alkohol,  desuden  et område,  hvor  man  gene-
relt påtræffer  en lang  række  konkurrenceforvridende 
faktorer,  der gør sig gældende  mellem  de enkelte  lande 
og mellem  de enkelte  produkter. 
Det vil næppe  fremme  en harmonisk  udvikling  af Fæl-
lesskabets  alkoholmarked,  hvis  denne  situation  opret-
holdes. 
Hvis  en markedsordning,  uanset  af hvilken  art,  ikke 
skal blive  en fiasko,  må der derfor  nødvendigvis  foreta-
ges en harmonisering,  af beskatningen  på drikkevarer, 
som indeholder  alkohol,  der  kan  sikre  en rimelig  ba-
lance. 
4.5. Endelig  mener  Udvalget,  at det må henlede  Rådets 
opmærksomhed  på følgende  principielle  overvejelser. 
Kommissionens  forslag,  som  ændret  efter  forslagene  i 
denne  udtalelse,  er måske  den  eneste  mulige  måde, 
Nr. C 181/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
hvorpå  der kan  opnås  et kompromis.  Det  vil under  alle 
omstændigheder  betyde,  at medlemsstaterne  må  gøre 
indrømmelser  på væsentlige  punkter  i forhold  til den 
nuværende  situation.  En sondring  mellem  forbeholdte 
— og tillige  tilpassende  — sektorer  og frie  sektorer  er 
således  kun  gennemførlig,  hvis  alkohol  fremstillet  af 
melasse  helt  eller  delvis  holdes  uden  for forordningens 
anvendelsesområde.  Problemerne  består  dog  fortsat! 
Der er medlemsstater,  der kun  producerer  alkohol  af 
melasse.  I andre  medlemsstater  er produktionen  af 
denne  alkohol  klart  fremherskende. 
4.6. Man  får det indtryk,  at dette  forslag  er baseret  på 
et ønske  om at stille  alle tilfreds,  såvel  de sektorer,  der 
producerer  alkohol  af landbrugsprodukter,  som  myn-
dighederne.  Lader  dette  sig gøre?  Udvalget  finder,  at 
Rådet  ikke  kan  unddrage  sig at træffe  politiske  valg  og 
meddele,  hvorledes  det prioriterer.  Så længe  disse  priori-
teringer  — som  er af politisk  art — ikke  er kendt,  kan 
der kun  fremsættes  forslag  af teknisk  art. 
5. AFSLUTTENDE  BEMÆRKNINGER 
Udvalget  har endelig  rejst  følgende  spørgsmål:  Hvis  ikke 
Rådet  vil tage  stilling  til de valg,  der er forbundet  med 
en vedtagelse  af Kommissionens  forslag  i den  ændrede 
form,  som  foreslås  i denne  udtalelse,  hvorledes  kan  de alvorlige  konsekvenser  som  følge  af en sådan  manglende 
stilling  da undgås. 
Det er et spørgsmål,  om det i denne  situation  ikke  ville 
være  hensigtsmæssigt  kun  at fastsætte  intervention  på 
råvaremarkedet.  Opdelingen  af markedet  i to sektorer 
vil bevares,  og interventionerne  vil finde  sted  inden  for 
rammerne  af de forskellige  fælles  markedsordninger  for 
landbrugsvårer,  der  kan  benyttes  til alkoholfremstil-
ling. I de enkelte  forordninger,  der  gælder  for  disse 
markedsordninger,  skal  der fastsættes  bestemmelser  om 
de respektive  destillationsmetoder.  Tilbage  står  så at 
foretage  en generel  koordinering  af disse  bestemmelser. 
Disse  målsætninger  burde  af samme  årsager  som  dem, 
der tidligere  har været  fremdraget,  naturligvis  suppleres 
med iværksættelsen  af en EF-skattepolitik  på alkohol-
området. 
Der må med  enhver  fællesskabspolitik  for alkoholmar-
kedet  sigtes  mod  at skabe  et kompromis  mellem  med-
lemsstaternes  politiske,  økonomiske  og sociale  interes-
ser. Kompromiset  må være  baseret  på en langsigtet  stra-
tegi for alkoholmarkedet.  Efter  afdelingens  opfattelse  er 
det meget  væsentligt,  at medlemsstaterne  tydeligt  viser 
deres  vilje  til at opnå  et sådant  kompromis. 
Bruxelles,  den 30. marts  1978. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Basil  de FERRANTI 
BILAG 
til Det økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse 
Følgende  ændringsforslag,  blev  forkastet  under  forhandlingerne: 
Pkt. 1.1.2. 
Til punktet  føjes  følgende: 
»Udvalget  fremhæver  derfor  først  og fremmest,  at det kun  kan  bifalde  princippet  om en markeds-
ordning  for landbrugsalkohol,  såfremt  den praktiske  konsekvens  ikke  bliver  et europæisk  alkohol-
monopol,  som  på burokratisk  vis styrer  og kontrollerer  hele  sektoren  landbrugsalkohol  med  følge-
produkter.  Det  fælles  marked  skal  forskåne  de europæiske  forbrugere  for nye udgiftsforhøjelser  til 
spirituosa,  farmaceutiske  produkter,  kosmetika  og eddikesyre,  som  der måtte  regnes  med  som  følge 
af de årlige  prisstigninger. 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/13 
Såfremt  syntetisk  alkohol  kemisk  og kvalitetsmæssigt  er fuldt  på højde  med  landbrugsalkohol,  må 
det ikke  forbydes  at anvende  de billigere  råvarer  i stedet  for den adskillige  gange  dyrere  landbrugs-
alkohol.  Dyr  overskudsproduktion  af landbrugsalkohol  kan  ingenlunde  undgås  ad denne  vej; 
samfundets  omkostninger  ved den foreslåede  markedsordning  bliver  blot  knap  så iøjnefaldende.  Det 
ville i første  omgang  også  i meget  betragteligt  omfang  ramme  produkter  af ikke-landbrugsmæssig 
oprindelse«. 
Begrundelse 
Beskyttelse  af markederne  udadtil  mod  billigere  tredjelandeprodukter,  ved hjælp  af en streng  ordning 
med importafgifter,  ekstraimportafgifter  og beskyttelsesklausuler  (importstop),  suppleret  med  en licens-
ordning  med  deponeringspligt,  og indadtil  på EF-markedet  gennem  interventionsordning,  garanti-
mængder,  afgifter  på destilationsrettigheder,  bøder  for overskridelse  af tildelte  kvoter  samt  med  en ny 
form  for udligningsafgifter  — ville  ramme  omkostningslave  alkoholprodukter  og begunstige  dyre.  Dertil 
ville komme  et vidtforgrenet  kontrolnet  på alle  produktionstrin,  som  ville  udstrække  sig til områderne 
produktbenævnelser,  begrebsdefinition  og emballage  og i givet  fald  tvinge  detailhandelen  til at føre 
kontrolbøger. 
Disse  planøkonomisk/dirigistiske  træk  er ikke  forenelige  med  et markedsdirigeret  system,  thi konse-
kvensen  ville  blive,  at man  til byrde  for forbrugerne  og skatteborgerne  holdt  urentabel  produktion  i live, 
tilskyndede  til store  fejlinvesteringer  og forårsagede  nye  konkurrencefordrejninger;  med  andre  ord: 
bortødslede  samfundsressourcer  uden  at løse  det presserende  problem  omkring  vin-  og akvavitover-
skuddene. 
Afstemningsresultatet 
17 stemte  for,  38 stemte  imod,  18 undlod  at stemme. 
Pkt. 2.3.2.3.,  2.3.2.4.,  2.3.2.5.  og 2.3.2.6. 
Erstattes  med  følgende: 
»Alligevel  kan Udvalget  ikke  godkende  Kommissionens  forslag  til markedsordning  for alkohol,  med 
mindre  forslaget  ændres  således,  at 
— melassealkohol  gennem  fastsættelse  af indikativmængder  og garanterede  mængder  opnår  samme 
afsætningsgaranti  som  alkohol  af andre  landbrugsråstoffer,  og 
— indikativprisen  for melassealkohol  fastsættes  under  hensyntagen  til markedsprisen  for melasse 
inden  for Fællesskabet«. 
Begrundelse 
Sådan  som  Kommissionens  forslag  til markedsordningen  er formuleret,  tilsigter  man  gennem  en reduk-
tion af produktionen  af melassealkohol  at skaffe  afsætningsmuligheder  for en overskudsproduktion  af 
alkohol  af andre  landbrugsråstoffer,  først  og fremmest  vin. Derved  risikerer  man  at tilføje  melassealko-
holproduktionen  uoprettelig  skade,  og fra et samfundsøkonomisk  synspunkt  må det anses  for uhen-
sigtsmæssigt  at fortrænge  melassealkohol,  som  er den billigste  form  for landbrugsalkohol  i EF, til fordel 
for dyrere  alkohol  af andre  landbrugsråstoffer.  Kommissionens  forudsætning  om,  at melassealkohol  på 
forholdsvis  kort  sigt  kan  konkurrere  med  syntetisk  alkohol,  er en urealistisk  påstand,  som  Kommissio-
nen ikke  har ført  bevis  for. 
Afstemningsresultatet 
20 stemte  for,  51 stemte  imod,  10 undlod  at stemme. 
Pkt. 2.3.2.5. 
Affattes  således: 
»Udvalget  finder  det ikke  hensigtsmæssigt,  at melassealkohol  føres  ind under  ordningen  med  indika-
tivmængder  eller  garantimængder.  Udvalget  understreger,  at det er enig  med  Kommissionen  i, at 
man hurtigst  muligt  skal  etablere  en konkurrencedygtig  melassealkoholindustri  i EF« 
Nr. C 181/14 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
Begrundelse 
Ifølge  Kommissionens  forordningsforslag  (art.  6) er melassealkohol  hverken  omfattet  af bestemmelserne 
for indikativpris  eller  af afsætningsgarantien.  Denne  ordning  bør fastholdes  uændret,  især  da melasseal-
kohol  fremstilles  med  rent  industrielle  metoder.  Den  konkurrerer  med  syntetisk  alkohol  og kan  her 
holde  sin salgsposition  på grund  af en lav produktionspris.  Der  er således  ikke  grund  til at inddrage 
melassealkohol  i garantiforanstaltningerne  for ethanol  fremstillet  af landbrugsprodukter;  selv  hvis  me-
lassealkohol  kun  delvis  omfattes  af forordningens  beskyttelsesforanstaltninger,  ville  dette  uvægerligt 
betyde  en yderligere  indsnævring  af spillerummet  for syntetisk  alkohol  og en forstyrrelse  i konkurrence-
situationen. 
Udtrykket  i pkt.  2.3.2.5.b)  »den  samlede  mængde  alkohol  fremstillet  af melasse«  kan  vække  det ind-
tryk,  at der skal  ydes  melassealkoholen  en vis garantimængde.  Dette  kommer  tydeligt  til udtryk  i det 
andet  efterfølgende  afsnit.  For  på forhånd  at gøre  det klart,  at melassealkohol  ikke  skal  omfattes  af 
ordningen  med  indikativmængder  og garantimængder,  bør  ordet  »samlede«  i første  afsnit  og desuden 
andet  og fjerde  afsnit  slettes.  Erfaringen  viser,  at garantimængder  hyppigt  ikke  fører  til en. modernise-
ring af produktionsstrukturerne,  men  til en produktionsudvidelse,  hvorved  det eksisterende  overskuds-
problem  yderligere  forværres.  Samtidig  med  en nyaffattelse  af pkt.  2.3.2.5.  bør afsnit  a og c slettes. 
Afstemningsresultatet 
37 stemte  for,  47 stemte  imod,  6 undlod  at stemme. 
Følgende  dele  af afdelingens  udtalelse  er blevet  erstattet  med  ændringsforslag,  der blev  vedtaget  under 
forhandlingerne: 
1.3.1.  Afdelingen  erkender  vanskeligheden  i på disse  betingelser  at foreslå  en forordning,  der forener 
den dobbelte  nødvendighed  af i henhold  til Rom-traktaten  at give  garantier  til producenterne,  der skal 
kunne  afsætte  en normal  produktion  af landbrugsalkohol  og samtidig  sikre  de industrielle  forbrugere  af 
landbrugsalkohol  den  nødvendige  frihed  til at udøve  denne  virksomhed. 
Afstemningsresultat 
40 stemte  for,  12 stemte  imod,  16 undlod  at stemme. 
2.3.2.5.b)  Alligevel  synes  det  i betragtning  af behovet  for  landbrugsalkohol  i disse  sektorer,  som 
Kommissionen  har  forbeholdt,  nødvendigt  af tildele  alkohol  fremstillet  af melasse  en vis garanti-
mængde,  som  kan  opmuntre  til modernisering  af produktionsstrukturerne. 
Afstemningsresultat 
Et stort  flertal  stemte  for,  ingen  stemte  imod,  25 undlod  at stemme. 
2.3.4.1.  Hvad  angår  sammensætningen  af de forbeholdte  sektorer,  får optagelsen  af en afgrænset 
mængde  melassealkohol  i ordningen  med  indikativmængder  og garanteret  mængde,  således  som  afde-
lingen  har foreslået  det i stk. 2.3.2.5.b,  naturligvis  en række  konsekvenser  i forholdet  til Kommisisonens 
forslag.  I dette  forslags  artikel  9, stk.  3, nævnes  det således,  at dækningen  af parfumeri-kosmetiksekto-
rens alkoholbehov  i en overgangsperiode  på fem  produktionsår  og på grundlag  af medlemsstaternes 
efterspørgsel  kan  forbeholdes  landbrugsethanol.  Efter  afdelingens  opfattelse  foreligger  der behørig  be-
grundelse  for,  at prisen  på den  af denne  sektor  anvendte  alkohol  er lavest  mulig,  da det drejer  sig om en 
stærkt  ekspanderende  industrisektor.  Det  er grunden  til, at afdelingen,  dersom  en sådan  garanti  kan 
udmøntes  eksplicit  i den fremtidige  markedsordning  for alkohol,  mener,  at det da vil være  muligt  at føje 
sektoren  for parfumeri  og kosmetik  til de sektorer,  hvem  anvendelsen  af landbrugsalkohol  er forbe-
holdt.  Kun  med  denne  stillingtagen  kan  afdelingen  tilgodese  de forslag,  der er stillet  i forbindelse  med 
melassealkohol. 
Afstemningsresultat 
Et stort  flertal  stemte  for,  5 stemte  imod,  11 undlod  at stemme. 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/15 
2.3.4.2.  Med  hensyn  til de forskellige  forbeholdte  sektorer  skal  afdelingen  henlede  EF-institutionernes 
opmærksomhed  på følgende  aspekt.  Det giver  kun  mening  at forbeholde  sektoren  for landbrugsalkohol 
retten  til at forsyne  fremstillingen  af gæringseddike,  hvis  man  samtidig  forbeholder  den samme  sektor 
retten  til at forsyne  de direkte  og indirekte  afsætningsmarkeder  for konsumforbrug  og samtidig  forbyder 
syntetisk  eddikesyre  al adgang  til disse  afsætningsmarkeder.  Af tankegangen  i artikel  9 følger,  at det er 
nødvendigt,  at forslaget  til forordning  om fælles  markedsordning  i eddikesektoren,  der for tiden  er 
under  udarbejdelse,  indeholder  en sådan  bestemmelse,  og at dette  forslag  iøvrigt  hurtigst  muligt  fore-
lægges  Rådet,  idet  den formentlig  almindeligste  situation  vil være  den,  at Rådet  i behørig  tid udtaler  sig 
om de to forslag  til forordning. 
Afstemningsresultat 
32 stemte  for,  30 stemte  imod,  14 undlod  at stemme. 
2.3.7.4.  Af  den  grund  mener  afdelingen,  at det er nødvendigt,  at problemet  vedrørende  rom  fra de 
franske  oversøiske  områder  nu løses  i sammenhæng  med  alkoholforordningen,  der skal  behandle  føl-
gende  aspekter: 
Afstemningsresultat 
énstemmighed. 
2.3.10.5.  Men  det er naturligvis  et spørgsmål,  om det ikke  havde  været  mere  hensigtsmæssigt,  om 
Kommissionen  i stedet  for at foreslå  denne  artikel  17 eventuelt  havde  foreslået,  at de nødvendige  udgif-
ter i forbindelse  med  finansieringen  af denne  markedsordning  skulle  dækkes  gennem  den  beskatning, 
der allerede  foreligger  på området. 
Afstemningsresultat 
énstemmighed. 
2.4.1.3.1.,  2.4.1.3.2.  og 2.4.3.  (gælder  kun  den  engelske  udgave) 
Ordene  »refund«  og »export  refunds«  erstattes  med  »restitution  payments«. 
Afstemningsresultat 
énstemmighed. 
NB: I begrundelsen  for dette  ændringsforslag  nævnes  det,  at ordene  »refund«  og »export  refunds«  (der 
anvendes  i EF-teksterne)  kunne  lade  formode,  at der var tale  om en eksportpræmie.  Dette  er ikke 
tilfældet. 
2.4.3.  Hvis  der ikke  foreligger  nogen  forordning  for alkohol  den  1. juli 1978,  er det formentlig  nød-
vendigt  at lade  anvendelsen  af restitutionerne,  der er fastsat  under  forordningen  for korn,  træde  i kraft. 
Afstemningsresultat 
énstemmighed. 
4.4. Hvis  en markedsordning,  uanset  af hvilken  art, ikke  skal  blive  en fiasko,  må der derfor  nødven-
digvis  foretages  en harmonisering  af beskatningen  på drikkevarer,  der indeholder  alkohol.  På baggrund 
af de muligheder,  der foreligger  for substitution  mellem  de nævnte  drikkevarer,  der indeholder  alkohol, 
og de særlige  forhold,  der er gældende  på de enkelte  markeder  herfor,  bør en sådan  harmonisering  ikke 
foretages  som  en rent  aritmetisk  ligestilling  i henseende  til afgiftspålæggeise,  men  snarere  som  en stadig 
søgen  efter  en rimelig  balance  mellem  de forskellige  nævnte  drikkevarer. 
Afdelingen  skal  i denne  forbindelse  understrege,  at medlemslandene  via deres  skattesystem  allerede  i høj 
gra<#  belaster  den nuværende  situation  inden  for landbrugsalkohol.  I sig selv udgør  alkohol  og drikkeva-
Nr. C 181/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
rer, der indeholder  alkohol,  desuden  et område,  hvor  man  generelt  påtræffer  en lang  række  konkurren-
ceforvridende  faktorer,  der gør sig gældende  mellem  de enkelte  lande  og mellem  de enkelte  produkter. 
Det vil næppe  fremme  en harmonisk  udvikling  af Fællesskabets  alkoholmarked,  hvis  denne  situation 
opretholdes. 
Afstemningsresultat 
énstemmighed. 
Udtalelse  om forslag: 
— til Rådets  direktiv  om ændring  af Rådets  direktiv  nr. 72/159/EØF  af 17. april  1972  om 
modernisering  af landbrugsbedrifter 
— til Rådets  direktiv  om ændring  af Rådets  direktiv  nr. 75/268/EØF  af 28. april  1975  om 
landbrug  i bjergområder  og i visse  ugunstigt  stillede  egne 
— til Rådets  direktiv  om ændring  af Rådets  direktiv  nr. 72/160/EØF  af 17. april  1972  om 
støtte  til ophør  af landbrugsvirksomhed  og til anvendelse  af udnyttet  landbrugsareal  til 
strukturforbedringsformål 
— til Rådets  direktiv  om programmet  for fremskyndelse  af afvandings-  og dræningsarbej-
der i de ugunstigt  stillede  områder  af det vestlige  Irland 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De europæiske  Fælles-
skabers  Tidende  nr. C 304  side  5 af 17. december  1977. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  12. december  1977  i medfør  af artiklerne  47 og 198  i traktaten  om 
oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab  at høre  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 157.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles 
den 29. og 30. marts  1978,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR— 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  47 og 
198, 
under  henvisning  til anmodning  af 12. december  1977 
fra Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  om Udvalgets 
udtalelse 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af dets  præsidium 
den 13. december  1977  om at pålægge  Landbrugsafde-
lingen  at udarbejde  udtalelse, under  henvisning  til udtalelse  fremsat  af Landbrugsafde-
lingen  på mødet  den  9. marts  1978, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ordfø-
reren,  hr. Lapie, 
under  henvisning  til drøftelserne  på den  159.  plenarfor-
samling  den  29.  og 30.  marts  1978,  mødet  den  29. 
marts, 
med stort  flertal,  idet  5 stemte  imod,  og 8 undlod  at 
stemme, 
under  henvisning  til den i forretningsordenens  artikel  46 
og 47 fastsatte  hasteprocedure, VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: