BERETNING om Den Internationale Fond for Irland i henhold til artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 214/2000 - [SEC(2001)1579]

(forelagt af Kommissionen)

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. Indledning

2. Redegørelse for IFI's aktiviteter

2.1 Generel beskrivelse af IFI

2.1.1 Mål og prioriteter

2.1.2 Organisation og funktion

2.1.3 Aktiviteter

2.1.4 Budget

2.2 EU's deltagelse i IFI

3. Tidligere vurderinger af IFI's aktiviteter

3.1 KPMG vurderinger af virkningerne udført på vegne af IFI

3.2 Kommissionens beretning til EU's budgetmyndighed 1999

3.3 USAID's revision 2000

3.4 Revisionsrettens særberetning nr. 7/2000

3.5 Revisioner foretaget af Kommissionens tjenestegrene

3.6 NISRA's undersøgelse af virkningerne i Nordirland 2001

3.7 PriceWaterhouse Coopers udkast til revisionsberetning

3.8 Konklusion

4. IFI's aktiviteter og den nye runde af strukturfondene

4.1 IFI-programmer og EU's programmer: Komplementaritet mellem målene

4.1.1 Synergi mellem prioriteterne

4.1.2 Målretning af ressourcer og udvælgelseskriterier

4.1.3 Konklusion

4.2 Koordinering

4.2.1 De aktuelle koordineringsforanstaltninger

4.2.2 Forbedret koordinering:

4.2.3 Konklusion

5. Offentliggørelse og information

6. Konklusion og forslag

BERETNING OM DEN INTERNATIONALE FOND FOR IRLAND i henhold til artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 214/2000

1. Indledning

Siden 1960'erne har Nordirlands regionale, politiske situation været præget af stridigheder og vold mellem befolkningsgrupperne. I 1985, næsten 13 år før underskrivelsen af Belfast/langfredagaftalen (april 1998), blev den engelsk-irske traktat indgået, og i henhold til denne skulle de to regeringer "samarbejde om at fremme økonomisk og social udvikling af de områder i begge dele af Irland, der har lidt mest under følgerne af de seneste års ustabilitet" og "se på muligheden for at sikre international støtte til dette arbejde".

Dette var startskuddet til Den Internationale Fond for Irland (IFI), der blev oprettet det følgende år (1986) som en uafhængig international organisation i stil med en trust eller fond med sin egen bestyrelse.

Det Europæiske Fællesskab har bidraget til IFI siden 1989. Støtten fra Den Europæiske Union udgør 34% af de årlige bidrag til Fonden og 38% af de samlede bidrag til dato.

Rådets forordning (EF) nr. 214/2000 danner det aktuelle retsgrundlag for Fællesskabets bidrag i årene 2000, 2001 og 2002. I artikel 5 i denne forordning bestemmes det, at der skal foretages en vurdering af, om der bør ydes bidrag efter 2002, og at denne vurdering skal forelægges for EU's budgetmyndighed (Europa-Parlamentet og Rådet). Denne vurdering skal bl.a. omfatte følgende:

* en redegørelse for fondens aktiviteter

* en liste over de projekter, hvortil der er ydet støtte

* en evaluering af interventionernes art og virkning sammenholdt med bl.a. fondens målsætninger og de kriterier, der er fastsat i artikel 2, stk. 1 og 2 ("Fonden anvender først og fremmest bidragene til projekter, der gennemføres på tværs af grænsen og de to befolkningsgrupper, herunder især til projekter, der er i overensstemmelse med målsætningerne for Peace-programmet og andre programmer under strukturfondene"; "reel supplerende virkning i de pågældende områder") og i artikel 3 ("Kommissionen sikrer koordinering mellem fondens aktiviteter og de aktiviteter, der finansieres gennem Fællesskabets strukturpolitikker"; "Kommissionen underretter de relevante opfølgningsudvalg om fondens aktiviteter")

* et bilag, der indeholder resultaterne af de undersøgelser og den kontrol, som Kommissionens repræsentant eller dens bemyndigede aktører har gennemført, særlig hvad angår den nærmere koordinering af fondens aktiviteter og de aktiviteter, der gennemføres inden for rammerne af Fællesskabets strukturpolitikker.

Denne beretning og bilagene hertil udgør denne vurdering. Den går videre ved at præsentere tidligere vurderinger af IFI udført af andre kilder og ved at beskæftige sig med spørgsmålet om offentliggørelse og information (artikel 4).

2. Redegørelse for IFI's aktiviteter

2.1. Generel beskrivelse af IFI

2.1.1. Mål og prioriteter

IFI blev oprettet ved en aftale indgået mellem den britiske og den irske regering i 1996 (bilag I). IFI blev oprettet i december dette år.

I henhold til aftalen er IFI's vigtigste mål

* at fremme økonomiske og sociale fremskridt og

* at fremme kontakt, dialog og forsoning mellem nationalister og unionister i hele Irland.

IFI skal optimere de økonomiske og sociale fordele, som anvendelsen af de midler, der står til dens rådighed, giver, dog med det forbehold, at dens udbetalinger skal være i overensstemmelse med begge regeringers politik.

Aftalen indeholder følgende prioriteter for IFI

* fremme af den private sektors investeringer, navnlig gennem risikokapitalinitiativer

* projekter til fordel for befolkningen i begge dele af Irland

* projekter til forbedring af livskvaliteten og levevilkårene for mennesker i områder, der står over for alvorlige økonomiske og/eller sociale problemer og

* projekter, der skal udvide horisonten for personer fra begge befolkningsgrupper i Irland gennem erhvervsuddannelse og praktikophold i udlandet.

I henhold til aftalen skal omkring 75% af IFI's ressourcer fordeles i Nordirland.

2.1.2. Organisation og funktion

Den engelske og den irske regering udpeger i fællesskab en formand og en bestyrelse på seks personer, der varetager ledelsen og driften af IFI (jf. bilag II). Bestyrelsen udpeges for en periode på tre år, hvorefter den kan genudpeges; den nuværende bestyrelse er på valg d. 31. januar 2003. Bestyrelsen er repræsentativ for befolkningsgrupperne i Nord- og Sydirland og holder møde gennemsnitligt fem gange om året. Bestyrelsesmøderne holdes skiftevis i Nordirland og i Sydirland.

IFI modtog oprindeligt i 1987 finansielle bidrag fra USA, Canada og New Zealand. EU ydede sit første bidrag i 1989, og Australien indledte sine finansielle forpligtelser i 1995. Repræsentanter for EU og donorlandene deltager i bestyrelsesmøderne som observatører.

Et sekretariat, der ledes i fællesskab af to generaldirektører, koordinerer og forvalter IFI's arbejde. Det består af tjenestemænd, der modtager støtte fra både den irske og den engelske administration, og det har hjemsted i Belfast og Dublin.

Bestyrelsen bistås ligeledes af et rådgivende udvalg bestående af embedsmænd udpeget af og repræsentative for den engelske og den irske regering. Det rådgivende udvalg mødes forud for bestyrelsesmøderne for at udarbejde råd til bestyrelsen om projekter, der er fremlagt til beslutning, og andre spørgsmål. De to fælles formænd for det rådgivende udvalg eller deres repræsentanter deltager i bestyrelsesmøderne.

Hvert af IFI's vigtigste programmer (jf. næste afsnit) ledes i det daglige af et fælles programteam, der samler relevant ekspertise fra regeringsdepartementer og specialkontorer i Nord og Syd (jf. bilag III). Dette team fungerer som administratorer for IFI inden for skriftlige retningslinjer og kriterier og under ledelse af udpegede bestyrelsesmedlemmer (jf. bilag II).

Derudover har IFI oprettet et team bestående af 10 lokalt baserede udviklingskonsulenter, som skal fungere som en lokal grænseflade, der navnlig etablerer forbindelser til lokalsamfundene, bistår med at finde frem til egnede projekter og, hvor det er nødvendigt, yder bistand til projektiværksættere med udarbejdelsen af deres forslag (jf. bilag IV).

Bestyrelsen for IFI er den endelige beslutningstager i alle spørgsmål, herunder projektansøgninger. Når bestyrelsen har godkendt de enkelte projekter, deles det direkte ansvar for deres gennemførelse mellem sekretariatet, konsulenterne og de regeringsdepartementer, der fungerer som IFI-adminstratorer. Sekretariatet håndterer det mindste antal programmer og normalt dem, der omfatter et lille antal projekter. I Irland gennemføres størstedelen af programmerne af konsulenter, halvoffentlige og nationale agenturer, mens IFI hovedsageligt benytter agenturer i Nordirland.

2.1.3. Aktiviteter

En liste over projekter, der har modtaget støtte, findes i bilag V.

Oprindeligt blev projekterne finansieret af IFI under seks programmer. Bestyrelsen for IFI tager jævnligt fondens prioriteter og programmer op til overvejelse og indfører nye initiativer for at opfylde de behov, der påvises. For eksempel godkendte bestyrelsen i 2001 et stort nyt initiativ vedrørende udvikling af lokalsamfundet i en række anerkendte urocentre i de dårligst stillede områder. I dag gennemføres IFI's aktiviteter via forskellige programmer og ordninger, der kan samles under tre overskrifter:

1. Genopretning af ugunstigt stillede områder

Der er her tale om en række programmer, der gennemføres og forvaltes økonomisk i lokalsamfundene, og som udelukkende findes i de dårligst stillede områder.

Community Regeneration Improvement Special Programme - CRISP ("Særprogram for forbedring af genopretningen af lokalsamfundene"): CRISP søger at sætte lokalsamfundene i stand til på tværs af befolkningsgrupperne at fremme den økonomiske og fysiske genopretning af de dårligst stillede små byer og landsbyer i Nordirland.

Community Economic Regeneration Scheme (CERS) ("Ordning for økonomisk genopretning af lokalsamfundene"): CERS er rettet mod ugunstigt stillede byområder i Nordirland, og yder støtte til projekter i lokalsamfundet, der går ud på at gennemføre en økonomisk genopretning af områder, hvor den private sektor har slået fejl.

Border Towns and Villages (BTV) ("Grænsebyer og landsbyer"): BTV arbejder i de tilgrænsende counties i syd på at udvikle centrale, økonomiske projekter for byer eller landsbyer med det formål at bidrage til en genopretning af områder, der har lidt under de seneste års ustabilitet.

Program til udvikling af landdistrikter: Programmet til udvikling af landdistrikter støtter projekter i lokalsamfundene, der bidrager til en økonomisk og social genopretning af ugunstigt stillede landdistrikter.

Særlige projekter: særligt fortjenstfulde individuelle projekter, der opfylder IFI's mål, men som ikke modtager støtte under nogen af særprogrammerne.

2. Opbygning af lokalsamfundenes kapacitet

Denne række af programmer søger at opbygge kapacitet i samfundet som sådan, navnlig i de mest ugunstigt stillede områder.

* Community Leadership Programme ("Lederskab i lokalsamfundene"): dette program skal danne grundlaget for genopretningen af de mest ugunstigt stillede og underudviklede områder. Det formidler uddannelse og støtte til grupper og enkeltpersoner, som føler, at de har noget at tilbyde deres lokalsamfund, men som har behov for hjælp til at indlede udviklingen af lokalsamfundet.

* Communities in Action Programme ("Lokalsamfund i aktion"): dette pilotprogram støttede 30 projekter i en fireårig periode, som udløb i 2000, og som havde indvirkning på befolkningens, navnlig kvinders og børns, liv i de ugunstigt stillede områder.

* New Community Initiative ("Et nyt lokalsamfund"): dette program, der blev godkendt af bestyrelsen i juni 2001, vil være en fortsættelse af programmet "Communities in action". Det vil støtte oprettelsen og udviklingen af en fællesskabsinfrastruktur og bidrage til at fjerne de spændinger, som findes i disse områder, ved at henvende sig til ledere og potentielle ledere i lokalsamfundene.

* Community Bridges Programme ("Broer mellem lokalsamfundene"): dette program har til formål at støtte organisationer, der fremmer en større dialog og forståelse, og som håndterer spørgsmål omkring splittelse mellem mennesker fra forskellige kulturelle og religiøse traditioner i Irland.

* Wider Horizons Programme ("Bredere horisonter"): dette program tilbyder socialt dårligt stillede unge i aldersgruppen 16-28 år fra begge traditioner i Nordirland og resten af Irland mulighed for at forbedre deres beskæftigelsesudsigter gennem formidling af erhvervsuddannelse og erhvervserfaringer hjemme og i udlandet samtidig med, at man fremmer gensidig forståelse og forsoning mellem deltagerne.

* Interact Programme ("Interaktion"): dette program giver unge i aldersgruppen 16-17 år mulighed for at forbedre deres evne til integration på arbejdsmarkedet ved at formidle øgede grunduddannelsesmuligheder, der fokuserer mere på udvikling af almene færdigheder og personlig kompetence i et miljø, der fremmer gensidig forståelse og forsoning.

* Knowledge through Enterprise for Youth (KEY) Programme ("Viden gennem iværksættelse for unge"): dette indebærer udvikling af et program for iværksætterfærdigheder over en treårig periode for 900 unge i aldersgruppen 14-16 år fra skoler i ugunstigt stillede områder i Nordirland og de tilgrænsende counties i syd fra alle traditioner, som indgår kontakter på tværs af befolkningsgrupperne.

3. Økonomisk udvikling

Denne række af programmer har til formål at tilskynde til udvikling af det lokale, økonomiske grundlag gennem initiativer, der gennemføres af lokalsamfundet eller af private, og som åbner økonomiske muligheder og skaber arbejdspladser i adskillige nøgleområder.

* Business Enterprise and Technology Programme ("Erhvervsvirksomhed og Teknologi"): hovedformålet med Business Enterprise Programme er at skabe vilkår, der kan få iværksætterånden og forretningsmulighederne til at blomstre. Et vigtigt element i programmet har været fondens løbende bidrag til økonomisk udvikling på lokalt plan. Dele af dette program udgøres af:

- RADIANE (Forskning og udvikling mellem Irland og Nordamerika eller Europa): RADIANE søger at stimulere, fremme og yde finansiel støtte til joint ventures inden for produkt- og procesudvikling, der er til gensidig nytte, innovative, teknologi- og markedsbaserede, mellem fremstillingsvirksomheder eller virksomheder, der sælger internationale tjenesteydelser, og som er beliggende i Nordirland eller de seks tilgrænsende counties i syd, og partnervirksomheder i USA, Canada eller Den Europæiske Union.

- Ron Brown programmet: dette program, der ledes af Babson College, Boston, stiller 12 pladser om året til rådighed for unge forretningsmænd og -kvinder, så de kan modtage en intensiv ledelsesuddannelse og -erfaring i en amerikansk virksomhed.

- AMBIT-programmet (American Business Internship): tilbyder turnusordninger i virksomheder i USA til virksomheder fra Nordirland og grænseregionen. Programmet blev i 1999 udvidet til at tilbyde ophold til ledere i lokalsamfundet.

* Turism Programme ("Turisme"): Det overordnede mål med programmet Turisme er at fremme økonomisk genopretning ved at fremme den private sektors investeringer i levering og opgradering af turistfaciliteter og ved at støtte markedsføringsinitiativer inden for turisme og personaleudvikling.

* Urban development programme ("Byudvikling"): Dette program har til formål at skabe økonomisk aktivitet i byernes og landsbyernes handelscentre ved at tilskynde ejerne af ledige eller forfaldne ejendomme, navnlig i ugunstigt stillede områder, til atter at gøre disse ejendomme økonomisk anvendelige.

Derudover har IFI indført et Flagskibsprogram, som skal støtte et mindre antal store projekter af symbolsk betydning for hele øen, og som potentielt kan yde et væsentligt bidrag til social og økonomisk genopretning.

Det hjælper ligeledes irske og nordirske virksomheder til at etablere forbindelser til Nordamerika, Australien og New Zealand gennem forskellige partnerskabsprogrammer med henblik på etablering af internationale forbindelser.

To investeringsvirksomheder blev oprettet i 1987, og de er beliggende i henholdsvis Nordirland og Sydirland: Enterprise Equity beliggende i Belfast (Nordirland) og Enterprise Equity beliggende i Dundalk (Irland). Disse virksomheder stiller risikovillig kapital til rådighed for nye og ekspanderende virksomheder i Nordirland og grænseregionen i Irland.

2.1.4. Budget

IFI's juridiske status kan sammenlignes med en trust eller en fond.

IFI har, siden den blev oprettet, modtaget omkring 625 mio. EUR (løbende priser). USA har været og er fortsat den største bidragyder 64%), mens EU's bidrag nærmer sig 2/5 af de samlede forpligtede ressourcer. De samlede bidrag fra USA og EU udgør 99% af de samlede ressourcer til IFI, mens de resterende beløb stammer fra Canada, Australien og New Zealand (jf. bilag VI).

I slutningen af 2000 blev IFI's budget for 2001 anslået til 32,66 mio. GBP (51,64 mio. EUR), løbende priser) sammenlignet med budgetter på henholdsvis 29,35 mio. GBP (46,41 mio. EUR) i 2000 og 29,7 mio. GBP (46,96 mio. EUR) i 1999.

Alene i 2001 var USA's bidrag på 64% (25 mio. USD), EU's bidrag er på 36% (15 mio. EUR), og det Canadiske bidrag er på 1% (0,333 CAD). Der er ingen sikkerhed for årlige bidrag fra New Zealand og Australien i 2001.

Udgifterne til den generelle administration, organisation og til sekretariatet dækkes af den engelske og den irske regering.

2.2. EU's deltagelse i IFI

Da IFI er en uafhængig international organisation ligesom en trust eller en fond med sin egen bestyrelse, må man huske på, at den ikke svarer til bistanden fra EU's strukturfonde. EU's status i IFI svarer derfor til de øvrige donorlandes status.

Lige siden Det Europæiske Fællesskab første gang ydede et finansielt bidrag til IFI (1989), har Europa-Kommissionen deltaget i bestyrelsesmøderne som observatør. Frem til maj 2000 var Kommissionen repræsenteret ved generalsekretæren eller dennes repræsentant. Siden maj 2000 har Kommissionens generaldirektorat for regionalpolitik været direkte ansvarlig for IFI i Kommissionen, og dets generaldirektør eller dennes repræsentant har deltaget i alle bestyrelsesmøderne.

I Berlin fastslog Det Europæiske Råd i marts 1999, at den særlige situation i Nordirland og de tilgrænsende regioner var en begrundelse for at yde særlig støtte og

- videreførte PEACE-programmet i yderligere 5 år fra 2000 til 2004 med et finansielt bidrag på 500 mio. EUR (hvoraf 100 mio. EUR blev afsat til Irland) og

- forlængede EU's bidrag til IFI på 15 mio. EUR om året i yderligere 3 år fra 2000 til 2002.

Via de årlige forpligtelser og betalinger har EU's finansielle bidrag til IFI været:

>TABELPOSITION>

I de senere år har forskellige højtstående repræsentanter for EU ligeledes besøgt eller lanceret IFI-projekter, herunder den tidligere formand for Europa-Parlamentet, José María Gil-Robles, kommissærerne Flynn og Kinnock og en delegation af medlemmer af Europa-Parlamentet ledet af Antoni Gutiérrez Díaz, tidligere næstformand for Europa-Parlamentet. Senest besøgte Michel Barnier, medlem af Kommissionen med ansvar for IFI, under sit besøg i Nordirland (marts 2001) et projekt, der går på tværs af befolkningsgrupperne, og som er finansieret af IFI og PEACE I i et grænseområde mellem de protestantiske og de katolske lokalsamfund i det vestlige Belfast. Generaldirektøren for regionalpolitik eller dennes repræsentanter har i forbindelse med deres deltagelse i bestyrelsesmøderne aflagt lignende besøg og iværksat IFI-finansierede projekter. Derudover opretholder Kommissionens kontorer i Belfast og Dublin regelmæssige kontakter med IFI og dets operationer, og de deltager ligeledes i lanceringen af IFI-finansierede projekter.

3. Tidligere vurderinger af IFI's aktiviteter

IFI revideres regelmæssigt af dens egne revisorer (PrinceWaterhouse Coopers), og resultaterne præsenteres i årsrapporten, der godkendes af bestyrelsen. Den revideres imidlertid også af den engelske og den irske regerings offentlige revisionsorganer, ligesom den revideres af Europa-Kommissionens tjenestegrene [1] og Revisionsretten og andre revisorer, der repræsenterer regeringerne i de øvrige donorlande.

[1] Tidligere generaldirektoratet for finanskontrols ansvar, efter decentraliseringen af de efterfølgende revisioner er ansvaret for de tjenestegrene, der udfører revision, overgået til generaldirektoratet for regionalpolitik.

3.1. KPMG vurderinger af virkningerne udført på vegne af IFI

Med regelmæssige mellemrum bestiller IFI evalueringsundersøgelser af dens virkninger, som udføres af eksterne konsulenter: KPMG færdiggjorde en undersøgelse i 1995, som blev fulgt op i 1998 af en lignende evaluering udført af et konsortium af konsulenter [2] ledet af KPMG. Det samme konsortium har fået til opgave at udføre en ny undersøgelse i 2001, og de foreløbige resultater af denne vil blive forelagt for bestyrelsen i september 2001.

[2] KPMG, Colin Stutt Consulting, NIERC.

KPMG-undersøgelsen 1998 konkluderede, at næsten 90% af IFI's forpligtelser var blevet anvendt til gavn for IFI's udpegede ugunstigt stillede områder (Designated Disadvantages Areas). Det blev anslået, at der frem til slutningen af september 1997 havde deltaget 8 274 personer i projekter på tværs af befolkningsgrupperne eller projekter på tværs af grænsen, som modtog støtte fra IFI, mens 1 494 virksomheder deltog i udviklingsprogrammer mellem virksomheder på tværs af grænsen.

IFI's virkning på beskæftigelsen blev anslået til i alt 31 629 fuldtidsækvivalenter, inklusive direkte, indirekte og midlertidige job. Undersøgelsen skønnede endvidere, at over 7 600 personer havde deltaget i projekter på tværs af befolkningsgrupperne, mens over 4 700 havde deltaget i strukturer på tværs af grænsen.

Den generelle konklusion på undersøgelsen var, at IFI havde haft en betydelig virkning; dens virkning blev fremmet af, at dens økonomiske mål og mål for forsoning var blevet integreret, og af bestyrelsens virksomhedsorienterede og fleksible indfaldsvinkel. Bestyrelsen traf i 1999 på grundlag af resultaterne af KPMG-rapporten 1998 beslutning om at samle programmerne under 3 overskrifter.

De foreløbige resultater af KPMG-rapporten 2001 viser lignende resultater i de tre år, der er gået efter gennemførelsen af den indledende undersøgelse: mellem september 1997 og september 2000 har bestyrelsen godkendt over 782 nye projekter og indgået nye forpligtelser til et beløb på 80 mio. GBP. 89% er blevet afsat til IFI's udpegede "ugunstigt stillede områder". Det anslås, at yderligere 540 job er blevet skabt af projekter, der medfinansieres af IFI. Det anslås endvidere, at antallet af deltagere i grupper på tværs af befolkningsgrupperne, er steget med 3 530 i samme periode.

3.2. Kommissionens beretning til EU's budgetmyndighed 1999

I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2614/1997 forelagde Kommissionen en beretning for EU's budgetmyndighed, hvori den vurderer behovet for yderligere bidrag fra EU. [3] Konklusionerne i denne rapport kan opsummeres således:

[3] Skrivelse fra Europa-Kommissionens generalsekretær, 20. september 1999, GD(99)D/10849 (engelsk udgave).

* IFI har gradvist øget prioriteringen og vægtningen af de ugunstigt stillede områder.

* Der udfoldes til stadighed bestræbelser på at sikre komplementaritet mellem bidraget fra IFI og fællesskabsstøtten.

* IFI's vigtigste mål blev nævnt sammen med tre prioriterede områder: der skal skabes økonomiske muligheder, spørgsmålet om ugunstigt stillede og forarmede områder skal tages op, og kontakter, dialog og forsoning skal fremmes. Det fremgår af beretningen, at de individuelle projekter under disse prioriterede områder anses for at have en positiv indvirkning på alle prioriteterne, og at IFI i denne henseende har stor værdi.

* Det fremgår af beretningen, at der er "stor overensstemmelse mellem IFI's og PEACE' mål", og at de to initiativer har "fundet frem til metoder til at sikre, at de supplerer hinanden". Endvidere fastslås det i beretningen, at der er et tæt samarbejde med andre strukturfondsprogrammer.

* Generelt formidler beretningen det budskab, at Kommissionen og IFI var bevidste om behovet for at sikre komplementaritet, og at der rent praktisk blev udfoldet bestræbelser for at undgå problemer i tilknytning til dobbelt finansiering, supplerende virkning og komplementaritet.

3.3. USAID's revision 2000

Som en del af de revisionskrav, der er fastsat i USAID Grant Letter of Credit fra 1997 lod IFI PriceWaterhouse Coopers gennemføre en revision for perioden fra 1. oktober 1996 til 30. september 2000. Revisionen dækkede projekter, der havde modtaget støtte fra IFI på 375 000 GBP eller derover. Det fremgik af den beretning, der blev forelagt for bestyrelsen i februar 2001, at der ikke var nogen svagheder i tilknytning til kontrollen eller nogen tilfælde af manglende overensstemmelse.

3.4. Revisionsrettens særberetning nr. 7/2000

I 1997 gennemførte Revisionsretten en revision af såvel IFI som fællesskabsinitiativprogrammet PEACE I [4]. I beretningen fastslås det, at IFI var den første til at iværksætte programmer, som blev forvaltet og gennemført af Irland og Nordirland i fællesskab, og den prioriterede som noget nyt ugunstigt stillede områder ved tildelingen af støtte. Revisionsretten fremhævede ligeledes IFI's rolle som første bidragyder til projekterne, som har givet støttemodtagerne mulighed for at få adgang til andre finansieringskilder.

[4] Revisionsretten: særberetning nr. 7/2000, EFT C146/1, 25.5.2000.

Revisionsretten foreslog, at IFI burde overveje at udarbejde en personalevedtægt og skriftlige regler for delegering af ansvar, hvilket skete i december 2000. Derudover mente Revisionsretten, at bedømmelsen af projektansøgninger og kontrollen med projekter, der har modtaget støtte, bør forbedres, så det sikres, at den økonomiske forvaltning altid er forsvarlig Lignende svagheder i overvågningen og evalueringen var beskrevet i Kommissionens revisionsberetning fra 1998. I forlængelse heraf besluttede IFI's bestyrelse i september 2000 at anmode sine revisorer (PriceWaterhouse Coopers) om at gennemføre en undersøgelse af dens systemer og procedurer startende med sekretariatskontorernes drift, og de foreløbige resultater af denne undersøgelse blev præsenteret på bestyrelsesmødet i juni 2001 (se nedenfor).

Revisionsretten kritiserede ligeledes Kommissionens system med udbetaling af forskud (i henhold til Rådets gældende forordning), da det ikke sikrer den mest effektive udnyttelse af EU-støtten" og gør det muligt for IFI at overføre meget store kontantbeholdninger hvert år. Som svar på denne kritik fastslog IFI, at Revisionsretten ikke havde gjort sig klart, at EU-støtten ikke udbetales til et privat organ til et specifikt projekt eller til et regeringsdepartement eller agentur i forbindelse med strukturfondene. Kommissionen bekræftede, at IFI må være sikker på donorbidrag i god tid, før den sidste udbetaling til projekterne finder sted, og at bankindeståender derfor ikke repræsenterer "uudnyttede midler". Men for at tage højde for Revisionsrettens bemærkninger blev Europa-Kommissionen og IFI i november 2000 enige om, at EU's forskud skulle udbetales i to rater på hver 40% i stedet for som et enkelt forskud. Siden 2000 har det fremgået af IFI's årlige finansielle opgørelse, at Kommissionen kan kræve uudnyttede midler tilbagebetalt efter 12 måneder. Yderligere ændringer, som f.eks. opstilling af et udbetalingsbudget, ville kræve en ændring af IFI's interne regnskabssystem og af Rådets forordning (se revisionsberetningen og IFI's svar i bilag VII og VIII).

Revisionsretten gjorde endvidere opmærksom på, at i forbindelse med foranstaltninger, der finansieres over flere fonde (finansieret af både IFI og strukturfondene), bør Kommissionens tjenestegrene regelmæssigt vurdere de foreslåede aktiviteter for at sikre synergi og for at undgå unødvendige udgifter og bureaukrati.

Endelig bemærkede Revisionsretten, at Kommissionens manglende undersøgelser og kontrol på stedet måtte afhjælpes snarest. Dette aspekt behandles i følgende afsnit.

3.5. Revisioner foretaget af Kommissionens tjenestegrene

Europa-Kommissionens tjenestegrene har foretaget forskellige undersøgelser og kontroller på stedet af IFI, siden Revisionsretten gennemførte sin undersøgelse (1997).

En undersøgelse blev gennemført af Kommissionens tjenestegrene (generaldirektoratet for finanskontrol) i oktober 1998. Resultaterne af denne undersøgelse og kontrollerne på stedet blev præsenteret i den foregående beretning til budgetmyndigheden (se afsnit 3.2).

Kommissionens tjenestegrene gennemførte en anden undersøgelse i december 2000 (generaldirektoratet for regionalpolitik). Resultater, konklusioner og henstillinger fra denne undersøgelse findes i bilag VII.

Målene med denne undersøgelse var at gennemgå IFI's udgifter i årsregnskaberne for 1999 og 2000, at evaluere IFI's forvaltnings- og kontrolprocedurer og at evaluere koordineringen af støtten mellem IFI og strukturfondene. Undersøgelsen resulterede i følgende henstillinger, der hver især vedrører et af målene med undersøgelsen:

- Kommissionen er bekymret over IFI's store bankbeholdninger. IFI's budget er udelukkende baseret på et forpligtelsesbudget. På grund af den manglende overvågning, den manglende anvendelse af faste støtteperioder og manglen på ajourførte oplysninger om situationen for de enkelte projekter fra gennemførelsesorganerne, er IFI ikke i øjeblikket i stand til at forudsige faktiske udbetalingsbehov i et bestemt år. En sund finansiel forvaltning af et støtteudbetalende organ kræver nøjagtige oplysninger om behovet for ressourcer. Det anbefales derfor, at IFI ud over det aktuelle forpligtelsesbudget også udarbejder et årligt udbetalingsbudget. Den vil således kunne udbetale EU-bidragene på grundlag af behovene for ressourcer uden, at dette vil føre til en reduktion af det samlede bidrag (jf. punkt 1.3, 1.4 og 4.1 i vedhæftede beretning).

- IFI's forvaltnings- og kontrolprocedurer bør forbedres, navnlig for at sikre en ordentlig overvågning af gennemførelsesorganerne og for at udvide databasen, som i øjeblikket er utilstrækkelig (jf. punkt 2 og 4.2 i vedhæftede beretning).

- Med hensyn til koordineringen mellem IFI og strukturfondene bør den anses for at kodificere den etablerede praksis med et loft på 75% over EU-støtten til et enkelt projekt i den fremtidige forordning om fællesskabsbidragene til IFI. IFI bør ligeledes udarbejde retningslinjer for anvendelse af denne regel (jf. punkt 3.3, 3.4 og 4.3 i vedhæftede beretning).

IFI's svar på resultaterne, konklusionerne og henstillingerne findes i bilag VIII.

3.6. NISRA's undersøgelse af virkningerne i Nordirland 2001

I 1996 og 2001 fik Northern Ireland Statistics and Research Agency (NISRA) til opgave at udføre en detaljeret analyse af den geografiske fordeling af IFI's forpligtelser i Nordirland set i lyset af økonomisk og social forarmelse og tilhørsforhold til en af de to befolkningsgrupper.

Tallene fra 2001 viser, at IFI fortsat fokuserer mest på de ugunstigt stillede områder (70% af dens forpligtelser); sammenhængen mellem IFI's forpligtelser og forarmelse på distriktsplan er fortsat høj, og forpligtelserne over for de protestantiske og de katolske befolkningsgrupper er generelt ligeligt fordelt i de udpegede områder, selv om der findes en stor uligevægt i de områder, der ikke er ugunstigt stillet.

IFI besluttede, at den inden længe vil gennemgå listen over udpegede ugunstigt stillede områder, så den svarer til det mest ajourførte indeks for forarmelse i Nordirland offentliggjort i juli 2001 ("Noble index").

3.7. PriceWaterhouse Coopers udkast til revisionsberetning

Et udkast til en revisionsberetning fra PriceWaterhouse Coopers (PWC), som bestyrelsen for IFI bestilte i september 2000 som reaktion på Revisionsrettens beretning, blev forelagt for bestyrelsen i juni 2001.

PWC's udkast til resultater/henstillinger konkluderer, at de kontrolprocesser og procedurer, der anvendes i IFI, i det store hele kan sikre en fuldstændig og nøjagtig udbetaling af støtte, og at der ikke blev påvist nogen grundlæggende svagheder i kontrollen med støttetildelingen. Der kan dog gennemføres forbedringer for at undgå forskelle i de procedurer, som IFI's kontorer har fastlagt, og manglende dokumentation om nogle projekter med hensyn til vurderingsprocessen og projektovervågningen. Manglen på en konsekvent efterfølgende evaluering af projektet og på formelle afslutningsprocedurer blev ligeledes understreget.

IFI agter at anvende denne beretning til at udvikle en instruktionshåndbog med det formål at standardisere procedurerne for alle IFI's operationer. Denne håndbog vil også omfatte nogle af de punkter, som blev rejst i forbindelse med Kommissionens seneste undersøgelse (jf. bilag VII), navnlig de punkter, der omhandler IFI's overvågnings- og kontrolprocedurer, fastlæggelse af støtteperioder og forbedring af regnskabsprocedurerne (jf. bilag VIII).

3.8. Konklusion

Revisionsrettens beretning og andre nyere revisionsberetninger og undersøgelser af virkningerne har enstemmigt fastslået, at IFI's aktiviteter yder et meget positivt bidrag, og fremhævet dens nyskabende fremgangsmåde med hensyn til opfyldelse af målsætningerne dvs. at fremme den økonomiske og sociale udvikling og tilskynde til kontakt, dialog og forsoning mellem nationalister og unionister i hele Irland.

Kritiske bemærkninger som f.eks. aspekter i tilknytning til den tekniske forvaltning og kontrolprocedurerne er ved at blive forbedret, men nogle af dem er endnu ikke gennemført i IFI's operationer. Blandt de spørgsmål, som blev rejst i forbindelse med Kommissionens seneste undersøgelse, skal der tages stilling til spørgsmålet om opstilling af et udbetalingsbudget for IFI og retningslinjerne for kodificering af den eksisterende praksis, der går ud på, at EU-støtten begrænses til 75% af et medfinansieret projekt.

Frem for alt udgør den nye runde af strukturfondene (2000-2006) et nyt grundlag for IFI. Det er derfor vigtigt at vurdere spørgsmål såsom komplementaritet med EU's strukturforanstaltninger og koordinering med dens organer i denne henseende.

4. IFI's aktiviteter og den nye runde af strukturfondene

I Rådets forordning om EU's bidrag til IFI fastslås det, at "det er nødvendigt at sikre en effektiv koordinering mellem fondens aktiviteter og de aktiviteter, som finansieres gennem Fællesskabets strukturpolitikker". En vurdering af arten og virkningen af IFI's interventioner skal derfor sikre, at den finansiering, som IFI yder, supplerer fællesskabsstøtterammerne for Nordirland og Irland (2000-2006), navnlig EU-programmet for fred og forsoning i Nordirland og de tilgrænsende counties i Irland (PEACE II-programmet) og andre af strukturfondenes operationelle programmer eller fællesskabsinitiativer i regionen (f.eks. INTERREG III-A). Der bør i denne forbindelse tages højde for, at EU-programmerne faktisk er mere målrettede og har udviklet omfattende rammer for overvågning.

Komplementaritet mellem IFI's programmer og EU-programmerne kan søges på to niveauer:

* med hensyn til de specifikke målsætninger og synergi mellem prioriteterne

* gennem tæt samarbejde og koordinering mellem IFI-programmernes og EU-programmernes procedurer og strukturer.

4.1. IFI-programmer og EU's programmer: Komplementaritet mellem målene

I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets forordning nr. 214/2000 bør EU's bidrag til IFI anvendes:

- i overensstemmelse med aftalen om oprettelse af IFI [5]

[5] Jf. bilag I.

- først og fremmest til projekter, der gennemføres på tværs af grænsen og de to befolkningsgrupper, herunder især til projekter, der er i overensstemmelse med målsætningerne for Peace-programmet og andre aktiviteter under strukturfondene".

Det fremgår af de tidligere vurderinger af IFI (jf. foregående afsnit), at fonden kan fremvise gode resultater med hensyn til realisering af de målsætninger og prioriteter, der er opstillet i aftalen om dens oprettelse. I dette afsnit analyseres det, hvordan IFI bidrager til projekter, som supplerer målsætningerne og prioriteterne for strukturfondenes interventioner i Nordirland og Irland.

4.1.1. Synergi mellem prioriteterne

Der er stor overensstemmelse mellem målene for IFI og målene for PEACE-programmet [6]. Det strategiske mål med PEACE er "at styrke fremskridtet hen imod et fredeligt og stabilt samfund og at fremme forsoning". I den nye runde af strukturfondene er de specifikke mål for PEACE II, at forholde sig til den arv, som 30 års konflikt i regionen har medført, og at gribe de muligheder, som genoprettelsen af fred åbner. Det har endvidere til formål at bane vejen for forsoning ved at fremme kontakter og deltagelse på passende niveauer på tværs af befolkningsgrupperne.

[6] PEACE II-programmet betegnes som et operationelt program i en mål nr. 1-region for perioden 2000-2004 til et samlet beløb på 531 mio. EUR (80%: Nordirland; 20%: grænseregionen i Irland).

Rent praktisk har begge initiativer fastlagt et lille antal prioriterede områder, som støtten vil fokusere på med forskellige støtteniveauer:

>TABELPOSITION>

Store ligheder med prioriteterne i PEACE II kan påvises inden for alle områder af IFI's tre grupper af programmer. For eksempel bidrager IFI under overskriften "Økonomisk udvikling" til en styrkelse af de private investorers tillid, til teknologistøtte og turisme, ligesom PEACE-programmet gør det under prioriteten "Økonomisk genopretning". Under "Opbygning af lokalsamfundenes kapacitet" fremmer IFI uddannelse og støtter grupper og enkeltpersoner, idet vægten lægges på unge og kvinder, på samme måde, som PEACE-programmet gør under prioritet 2.

Lignende konklusioner kan drages ved at sammenligne strukturfondsprogrammerne i regionen, skønt disse ikke har som eksplicit mål at fremme fred og forsoning. For eksempel kan programmet "Udvikling af bæredygtig velstand" [7] ligeledes fremvise en lignende række prioriteter, nemlig "økonomisk vækst og konkurrenceevne", "beskæftigelse", "bymæssig og social genopretning", "landbrug, udvikling af landdistrikter, skovbrug og fiskeri" og "miljø". Når fællesskabsinitiativprogrammerne INTERREG III-A, URBAN II og LEADER+ er vedtaget, vil de ligeledes have visse fællestræk med IFI-aktiviteterne på områderne samarbejde på tværs af grænsen, byudvikling og udvikling af landdistrikter.

[7] Operationelt program for mål nr. 1 i overgangsfase for Nordirland (2000-2006) til et samlet beløb på 890,5 mio. EUR.

Under disse forhold sker det derfor ofte, at de samme projekter finansieres under såvel IFI-programmer som EU-programmer (Bilag V). I sådanne tilfælde behandler IFI ansøgningerne hurtigt og via strømlinede udvælgelsesprocedurer, selv om den ofte tilbyder en mindre finansiel støtte end EU-programmerne [8]. Dette forklarer, hvorfor IFI har ry for at "lægge de første penge på bordet". Denne initiativfremmende rolle er derfor meget nyttig for projektsponsorer, der søger supplerende finansiering fra EU's programmer, og kan udvikles yderligere gennem formelle koordineringsmekanismer.

[8] Jf. bilag IX om maksimussatserne for interventioner.

IFI- og EU-programmerne er mest forskellige, når der er tale om metoder til tildeling af finansiel støtte til deres respektive prioriteter. Faktisk planlægger EU-programmerne deres udgifter for hele programmeringsperioden (2000-2004 for PEACE' vedkommende, 2000-2006 for alle andre programmers vedkommende) samtidig med, at de indarbejder den fleksibilitet, der er nødvendig for forvaltningsmyndighederne og deres tilsynsudvalg, så der kan foretages ændringer på et hvilket som helst tidspunkt i løbet af denne periode. Omvendt fastlægger IFI's bestyrelse en gang om året det følgende års budget (tilpasninger foretages ligeledes midt på året), som er baseret på de kendte donorbidrag (hovedsageligt fra USA og EU) på den ene side og på projektforslag opdelt på program og på ordning på den anden side. Dette medfører en meget "efterspørgselsfølsom" og kortsigtet finansiering, som gør IFI mere fleksibel til at reagere på nyfremkommende behov og muligheder, mens EU-programmerne anvender en mere langsigtet planlægning. En åben og indgående debat på bestyrelsesmøderne og i EU's programtilsynsudvalg - navnlig PEACE-programmets - om omlægning af prioriteringen af deres respektive aktiviteter i lyset af de nyfremkommende behov ville være til gensidig fordel.

4.1.2. Målretning af ressourcer og udvælgelseskriterier

På det operationelle plan er sammenligning af målretningen af ressourcer og udvælgelseskriterierne et vigtigt element i vurderingen af IFI's og EU-programmernes aktioner, der indbyrdes supplerer hinanden. Dette er navnlig vigtigt i forbindelse med PEACE, da dette program har udviklet en meget innovativ metodik.

Det mest indlysende niveau for målretning er det overordnede geografiske fokus: både IFI og PEACE opererer hovedsageligt i Nordirland og i grænseregionen i Irland. Dette område er det eneste støtteberettigede område inden for PEACE-programmet (samt for INTERREG III-A), mens IFI også kan finansiere projekter andre steder i Irland, men den har gradvist koncentreret sin indsat så meget, at 67% af de projekter, som finansieres af IFI, nu gennemføres i Nordirland, mens 33% gennemføres i grænseregionen (mellem den 1.6.1999 og den 30.6.2001).

I overensstemmelse med målet med aftalen om oprettelse af IFI "at [finansiere] projekter, der skal forbedre livskvaliteten og levevilkårene for befolkningen i områder, der står over for alvorlige økonomiske og/eller sociale problemer" har IFI ligeledes siden starten udviklet en politik, der går ud på at fokusere på ugunstigt stillede områder. I 1988 vedtog bestyrelsen formelt en liste over "Udpegede ugunstigt stillede områder", der blev revideret i 1995. De seks tilgrænsende counties i Irland blev under dette initiativ betragtet som et prioriteret område. I Nordirland er definitionen af et sådant område baseret på indikatorer for økonomisk og social forarmelse (delvis brug af "Robson Index") i de lokale bydistrikter i Nordirland på grundlag af data fra folketællingen i 1991. Men IFI har udvidet definitionen af ugunstigt stillede områder til at omfatte flere lommer i de lokale bydistrikter, der er meget ugunstigt stillet, og som ikke generelt ville blive klassificeret som ugunstigt stillede. Den dækker nu omkring 222 distrikter, der repræsenterer 37% af Nordirlands areal og 36% af dets befolkning. I syd er grænseregionen som helhed klassificeret som ugunstigt stillet, hvilket afspejler, at denne region er den mest ugunstigt stillede i republikken, og den er også klassificeret som en mål nr. 1 region i denne omgang.

IFI har således gradvist øget den vægt, der tillægges udpegede ugunstigt stillede områder, ikke blot i programmerne under temaet "Genopretning af ugunstigt stillede områder", men også via projekter finansieret inden for dens øvrige programmer. Det anslås nu, at 90,5% af IFI's ressourcer går til udpegede ugunstigt stillede områder.

Denne indfaldsvinkel til målretning har vist sig at være nyttig, men som forhandlingerne om det nye PEACE-program har vist, står den nu over for to udfordringer:

- tilpasning af dette indeks til den økonomiske og sociale udvikling i Nordirland og grænseregionen i de senere år

- supplering af denne fremgangsmåde med kriterier, der hænger mere direkte sammen med kilden til konflikten i Nordirland (som ikke er af økonomisk og social art).

Den første udfordring tages op i både IFI-programmerne og EU-programmerne. Bestyrelsen besluttede i juni 2001 at lade udføre en gennemgang af de udpegede ugunstigt stillede områder for at tage hensyn til det nye indeks for økonomisk og social forarmelse ("Noble Index") i Nordirland, der udgør en del af den britiske regerings politik "New Targeting Social Needs", og som vil blive suppleret med resultaterne af folketællingen 2001, når de foreligger. I grænseregionen vil indekset "Combatting Poverty" blive anvendt i PEACE-programmet. Det er sandsynligt, at IFI fortsat vil udpege hele grænseregionen som "ugunstigt stillet".

Den anden udfordring er blevet taget op af det nye PEACE-program, som udtrykkeligt beskriver de potentielle støttemodtagere, som dem, der tilhører områder, sektorer, grupper eller lokalsamfund, der har været "mest berørt af konflikten", og som ikke nødvendigvis svarer til de områder, grupper eller sektorer, der har været mest forarmet i økonomisk og social henseende. PEACE II vil derfor bl.a. rette opmærksomheden mod grænseområder mellem protestantiske og katolske befolkningsgrupper eller områder, som har været ramt af megen vold eller af grænselukninger eller omfattende flytninger af indbyggere; grupper såsom voldsofre og deres familier eller tidligere fanger; sektorer såsom turisme, sikkerhed, kunst eller sport. IFI finansierer ofte via sine programmer og ordninger projekter, der er til gavn for de samme kategorier af mennesker (med undtagelse af kunst og sport, da bestyrelsen har besluttet ikke at støtte disse sektorer). Den betragter imidlertid ikke disse kategorier som generelle udvælgelseskriterier, og den overvåger heller ikke virkningen af dens aktiviteter på sådanne grupper.

Endelig fastslås det i Rådets forordning, at EU-bidraget til IFI "først og fremmest skal anvendes til projekter, der gennemføres på tværs af grænsen og de to befolkningsgrupper". IFI har finansieret 384 projekter på tværs af befolkningsgrupperne og/eller 176 projekter på tværs af grænsen, hvilket i gennemsnit svarer til henholdsvis 63% og 29% af de projekter, som IFI finansierede mellem den 1.6.1999 og den 30.6.2001.

Indsamling af denne form for oplysninger fra IFI kræver en ad hoc-kompilering af data, da de ikke er tilgængelige online fra en central database. I det nye PEACE-program behandles dimensionen på tværs af grænsen i en specifik prioritet, der repræsenterer 15% af den samlede finansielle tildeling til programmet. Det forventes, at samtlige projekter med en nord-syd dimension generelt vil repræsentere henholdsvis 100 mio. og 400 mio. EUR i Nordirlands og Irlands fællesskabsstøtterammer. Disse data vil blive samlet i en central database, efterhånden som projekterne godkendes til finansiering.

Dimensionen på tværs af befolkningsgrupperne behandles i PEACE II som et instrument, der kan bidrage til "at bane vejen for forsoning". Alle projekter, der søger støtte fra PEACE II, skal således påvise, hvordan de agter effektivt at udvikle forsoning og gensidig forståelse og respekt mellem og inden for befolkningsgrupperne og traditionerne i Nordirland og mellem nord og syd. Denne nye fokusering på dimensionen på tværs af befolkningsgrupperne på et hensigtsmæssigt plan (der ikke under visse forhold udelukker såkaldte "enkelt identitet projekter") er derfor blevet defineret som et horisontalt krav, der finder anvendelse på alle PEACE prioriteter. Til sammenligning kræves dimensionen på tværs af befolkningsgrupperne kun udtrykkeligt for nogle IFI-programmer (såsom "Community Bridges", "Wider horizons", KEY, "Interact" og "CRISP-programmerne), mens den ikke er et udvælgelseskriterium for nogle af de største IFI-programmer, f.eks. alle programmerne for økonomisk udvikling og de fleste programmer for "genopretning af ugunstigt stillede områder".

4.1.3. Konklusion

Som konklusion kan det fastslås, at de prioriteter, der er fastsat i såvel IFI-programmernes som EU-programmernes aktiviteter, supplerer hinanden og udviser et stort potentiale for synergi, selv om de metoder og den finansielle støtte, der anvendes til gennemførelse af dem, fortsat er meget forskellige.

Med hensyn til målretning lægger IFI fortsat vægt på økonomisk ugunstigt stillede områder, mens PEACE II-programmet har udviklet sig betydeligt ved udtrykkeligt at fokusere på spørgsmål såsom områder, grupper og sektorer, der er "hårdest ramt af konflikten", og dimensioner på tværs af befolkningsgrupperne og/eller på tværs af grænsen ved at gøre dem til udvælgelseskriterier for alle projekter, der søger finansiering.

En øget komplementaritet mellem IFI's og EU's aktiviteter vil ikke blot indebære en udnyttelse af synergien mellem mål, prioriteter og målretningsmetoder, men vil også afhænge af, at der indføres operationelle midler. Det følgende afsnit omhandler derfor spørgsmålet om koordinering mellem IFI's og EU's programstrukturer og -organer på forvaltningsplan og procedureplan.

4.2. Koordinering

I Rådets forordning (EF) nr. 214/2000 bestemmes det i artikel 3, at Kommissionen "sikrer koordinering mellem fondens aktiviteter og de aktiviteter, der finansieres gennem Fællesskabets strukturpolitikker. Kommissionen underretter de relevante opfølgningsudvalg om fondens aktiviteter".

I artikel 2 i samme forordning bestemmes det, at EU-bidraget skal anvendes "sådan, at der bliver tale om en reel supplerende virkning i de pågældende områder, og må altså ikke træde i stedet for andre offentlige eller private midler".

4.2.1. De aktuelle koordineringsforanstaltninger

Repræsentanter for Europa-Kommissionen deltager i alle IFI-bestyrelsens møder. IFI og Kommissionen blev i 1994 enige om, at Kommissionen ud over de relevante dokumenter i forbindelse med bestyrelsesmøderne ligeledes skal modtage dokumenter i tilknytning til møderne i IFI's rådgivende udvalg [9] (selv om Kommissionen i øjeblikket ikke modtager alle dokumenter, men kun dem, der vedrører projekter, der skal træffes beslutning om).

[9] Udveksling af skrivelser mellem IFI og Kommissionen. Skrivelse til C. Trojan, 28. juni 1994.

Med hensyn til information om tilsynsudvalgene for EU-programmerne blev man enige om en enkel løsning i forbindelse med drøftelserne af den nye runde af strukturfondene (baseret på en praksis, der blev fastlagt for INTERREG i forbindelse med forrige runde af strukturfondene), i henhold til hvilken repræsentanter for IFI's sekretariater deltager som observatører i de tilsynsudvalg, der er mest relevante for dens aktiviteter, nemlig:

* Fællesskabsstøtterammen for Nordirland

* Det operationelle program for PEACE II

* Operationelt program for gennemførelse af en bæredygtig udvikling

* Fællesskabsinitiativet INTERREG III-A for Nordirland og Irland.

At IFI's sekretariat er repræsenteret i de vigtigste tilsynsudvalg, medfører en nyttig udveksling af viden, og det samme gælder deltagelsen af repræsentanter for Europa-Kommissionens generaldirektorat for regionalpolitik i IFI's bestyrelsesmøder.

På operationelt plan foretages der ligeledes en koordinering for at tage spørgsmålet om IFI-interventionens supplerende virkning op: dette er naturligvis tilfældet, når det samme regeringsdepartement fungerer som aktør under IFI og samtidig f.eks. som gennemførelsesorgan under PEACE-programmet.

Når et projekt finansieres af såvel et IFI-program og et EU-program, er der således en potentiel risiko for at nå op på det maksimale loft på 75% af de samlede støtteberettigede udgifter, som er tilladt for strukturfondenes aktioner [10]. Selv om IFI som sådan ikke er underlagt forordningerne om strukturfondene, kan der argumenteres for en mere konsekvent forvaltning af medfinansieringen af visse IFI-programmer (se interventionssatserne i bilag IX) og EU-programmer i forbindelse med et bestemt projekt for at undgå, at loftet på 75% overskrides.

[10] Artikel 29 i forordning (EF) nr. 1260/1999.

Man har længe været opmærksom på dette problem, og allerede i 1994 blev IFI og Kommissionen enige om, at "IFI's fælles generaldirektører indbydes (...) mindst en gang om året til at deltage i udveksling af synspunkter og drøftelse af programmer og støtteniveauer. Sådanne regelmæssige udvekslinger [vil] bidrage til at forhindre dobbeltarbejde og sikre, at omfanget og blandingen af støttebistand i medfinansieringsordningerne [er] forsigtig og tilstrækkelig." [11]

[11] Udveksling af skrivelser mellem IFI og Kommissionen. Skrivelse til C. Trojan, 28. juni 1994.

Det fremgår af vedlagte revisionsrapport, at det for så vidt angår de regeringsdepartementer, der fungerer som aktører for IFI, og som blev revideret i Nordirland "ser ud til, at [de] tager hensyn til alle finansieringskilder, og at der findes et veletableret system for koordinering af betalingsanmodningerne" (jf. punkt 3.1 i bilag VII). Der findes imidlertid ikke nogen klar intern procedure i IFI for systematiske udvekslinger af information med andre programorganer for at sikre, at loftet ikke nås. Hvad Irland angår, understreges det endvidere i rapporten, at det "ikke er klart, hvordan der tages hensyn til de forskellige finansieringskilder."

4.2.2. Forbedret koordinering:

I overensstemmelse med bestemmelserne i Belfast/langfredagaftalen, hvormed fredsprocessen i Nordirland blev indledt, er der blevet oprettet et nord/syd særligt EU-programudvalg (SEUPB). SEUPB er nu forvaltningsmyndigheden for PEACE- og INTERREG-programmerne. Regelmæssige kontakter og arbejdsforbindelser mellem SEUPB og IFI's sekretariater ville uden tvivl være til gavn for begge organisationer. Kontakt til den ad hoc-koordineringsgruppe, der blev nedsat under fællesskabsstøtterammen for Nordirland, ville helt sikkert også bidrage hertil. Et punkt, der bør undersøges, er således identifikation af alle koordineringspunkter på alle niveauer, som eventuelt kan bruges til at forbedre koordineringen.

Et andet område, hvor der kan gennemføres forbedringer er databaseudvekslinger. I vedhæftede revisionsberetning (jf. bilag VII) understreges behovet for mere vidtrækkende indførsel af data i IFI's database, så oplysninger om andre finansieringskilder end IFI medtages (navnlig ved at identificere strukturfondsprogrammerne som separate finansieringskilder), hvilket vil muliggøre større synlighed og koordinering. Databaserne over EU-programmerne skal tilpasses på en tilsvarende måde til gensidig fordel.

For eksempel ser IFI's projektudvælgelsesprocedurer som anført i revisionsberetningen ud til at være omfattende, grundige og tilfredsstillende. For eksempel skal ansøgerne fremsende virksomhedsplaner eller tilsvarende, og procedurerne omfatter en evaluering både af projektets levedygtighed og af nødvendigheden af, at IFI finansierer det. Denne type information vil helt sikkert være meget værdifuld, uanset om projektet i sidste ende godkendes eller ej, hvis den samme projektsponsor efterfølgende beslutter at sende en ansøgning til et EU-program. Denne overførsel af data ville fremskynde udvælgelsesproceduren til gavn for alle.

Omvendt påpeger revisionsberetningen visse systematiske svagheder med hensyn til forvaltnings- og kontrolprocedurer i tilknytning til tilsyn med projekterne, når bestyrelsen har godkendt dem. Dette aspekt er særlig veludviklet i den nye runde af strukturfondene, hvor der er fastlagt en lang række fysiske og finansielle tilsynsindikatorer for alle interventioner. I tilfælde, hvor projekter finansieres af både IFI og et EU-program, vil IFI derfor helt sikkert kunne drage fordel af en regelmæssig adgang til disse tilsynsdata.

Et yderligere argument for at integrere tilsynssystemerne for IFI og de vigtigste EU-programmer i regionen er risikoen for, at deres virkning tælles med to gange, hvilket ville underminere ethvert forsøg på at gennemføre grundige evalueringsundersøgelser.

4.2.3. Konklusion

På baggrund af ovenstående bemærkninger kræver de koordineringsmekanismer, der indtil nu er indført, mere synkroniserede procedurer mellem IFI's og EU-programmernes strukturer (navnlig PEACE), f.eks. ved at udnytte den tilgængelige kommunikations- og databaseteknologi fuldt ud.

Dette vil øge IFI's supplerende virkning på en mere synlig, organiseret og kontrolleret måde, og vil helt sikkert fjerne risiciene i tilknytning til finansiering fra forskellige kilder.

5. Offentliggørelse og information

I artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 214/2000 bestemmes der følgende "Kommissionen udarbejder sammen med fondsbestyrelsen hensigtsmæssige foranstaltninger for offentliggørelse og information med henblik på at oplyse om Fællesskabets deltagelse i de projekter, som finansieres gennem fonden." Et af målene med disse offentliggørelses- og informationsprocedurer er opstillet i betragtning (17) i samme forordning, hvori det bestemmes, at "støtten skal bidrage til at styrke solidariteten mellem medlemsstaterne og mellem deres borgere".

IFI anerkender alle donorernes støtte (uanset omfanget af deres bidrag eller udbetalingernes regelmæssighed) i en standardhenvisning i pressemeddelelser, offentliggjort litteratur (årsrapport, informationsbrochurer og offentliggjorte rapporter) og på dens websted. Der henvises ligeledes til donorerne, når bestyrelsesformanden eller et af bestyrelsesmedlemmerne holder tale, og i den information, der gives til besøgende ved IFI-projekter. Endelig indbydes Kommissionens repræsentationskontorer i Belfast og Dublin til at deltage, hver gang et IFI-projekt lanceres.

Alligevel betragtes IFI af den brede befolkning som en overvejende amerikansk støttet organisation til trods for, at EU's bidrag beløber sig til 38% af de samlede bidrag.

Man må derfor finde frem til løsninger, der kan forbedre offentliggørelsen af oplysninger om Fællesskabets bidrag til projekter, der finansieres af IFI. Et første skridt blev taget af kommissær Barnier, som systematisk aflagde besøg ved IFI-finansierede projekter, hver gang han rejste til Irland. Han skrev ligeledes til Fontaine, formand for Europa-Parlamentet, og opfordrede parlamentsmedlemmerne til at gøre det samme [12].

[12] Skrivelse fra Michel Barnier til Nicole Fontaine, 27.07.2000, nr. 7271.

Kommissionen vil derfor i nær fremtid fremsætte andre forslag, der skal forbedre EU's profil i IFI's aktiviteter (f.eks. tilrettelæggelse af mediedækning og information af støttemodtagere), navnlig i tilfælde, hvor både EU og IFI deltager i finansieringen.

6. Konklusion og forslag

Den Europæiske Unions langvarige støtte til en fredsproces i Nordirland kan bedst illustreres ved dens forpligtelse over for IFI siden 1989 og over for PEACE-programmet siden 1995. Det Europæiske Råd bekræftede på mødet i marts 1999 behovet for fortsat at yde særlig støtte efter 2000. Dermed anerkendte det fredsprocessens langsigtede mål, som Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen har ydet bred støtte til gennem årene.

De trusler, der i dag findes mod Nordirlands institutioners og politiske aftalers fremtid, og den fortsatte vold og splittelse i regionen viser, at der er behov for en fortsat indsats. Da styrkelse af solidariteten mellem medlemsstaterne og mellem deres befolkninger er et centralt mål for EU, er dette en lejlighed for EU til at gøre sig gældende. Endvidere støttes IFI af det internationale samfund, som dermed viser sit engagement i fredsprocessen i området. Det er derfor vigtigt, at EU opfattes som værende lige forpligtet til begge mål.

I denne forbindelse anerkender denne beretning som andre før den, at IFI yder et meget værdifuldt og positivt bidrag til fred og forsoning i Nordirland og grænseregionen i Irland og derved opfylder sine mål, nemlig at fremme økonomisk og social udvikling og at tilskynde til kontakt, dialog og forsoning mellem nationalister og unionister i hele Irland. Nogle aspekter i tilknytning til teknisk forvaltning og kontrolprocedurer forbedres i øjeblikket, mens nogle endnu ikke er gennemført i IFI's aktiviteter eller drøftet med Kommissionen (opstilling af et udbetalingsbudget, klare regler for anvendelsen af loftet på 75% over EU's støtte til projekter osv.).

EU's nye strukturfondsprogrammer (navnlig det nye PEACE II-program), der er de vigtigste instrumenter til fremme af økonomiske og sociale fremskridt i regionen, indebærer ligeledes nye udfordringer for IFI.

For det første supplerer de prioriteter, som er fastsat i såvel IFI's programmer som EU's programmer, hinanden, og dette store potentiale for synergi skal udnyttes bedre. Mens IFI hovedsageligt retter opmærksomheden mod økonomisk ugunstigt stillede områder, er PEACE II-programmet blevet udviklet betydeligt ved også at rette opmærksomheden mod en række områder, grupper og sektorer, der anses for at "være hårdest ramt af konflikten"; på samme måde vil dimensionerne på tværs af befolkningsgrupperne og/eller på tværs af grænsen også kunne blive udtrykkelige udvælgelseskriterier for alle IFI's programmer, lige som de nu er for alle PEACE-prioriteter.

For det andet har de koordineringsmekanismer, der indtil nu er indført, når der er tale om operationelle instrumenter, behov for mere synkroniserede procedurer mellem IFI's programstrukturer og EU's programstrukturer (navnlig PEACE), f.eks. ved at udnytte den tilgængelige kommunikations- og databaseteknologi fuldt ud. Dette vil øge IFI's supplerende virkning på en mere synlig, organiseret og kontrolleret måde, og vil helt sikkert fjerne risiciene i tilknytning til finansiering fra forskellige kilder.

Endelig hvad angår offentliggørelse af IFI's aktiviteter vil Kommissionen fremsende praktiske forslag, der skal gøre EU's tilstedeværelse i regionen mere synlig, navnlig i de tilfælde, hvor EU og IFI samfinansierer programmer.

***

Finansieringen efter 2002 bør vurderes på grundlag af de bemærkninger, der er fremsat i denne beretning, som kan afspejles enten i Rådets fremtidige forordning om EU-bidraget til IFI eller i andre passende former for samarbejde mellem Kommissionen og IFI.

I et forslag fra Kommissionen til Rådets forordning om EF's bidrag til IFI eller ved definitionen af andre passende midler for samarbejdet mellem Kommissionen og IFT bør der tages hensyn til bemærkningerne i denne beretning.

BILAG : SEC(2001)1579