Nr. C 318/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 12. 88 
5. Industriaffald 
ØSU tager til efterretning, at de foreliggende direktiv­
forslag kun behandler husholdningsaffald. Det gør op­
mærksom på, at industriaffald o.l. (f.eks. hospitalsaf-fald) på grund af dets særlig farlige sammensætning og 
på grund af mulighederne for at genvinde værdifulde 
stoffer rejser særlige problemer. De kan ikke behandles 
i denne sammenhæng, men bør snarest gøres til gen­
stand for EF-regler. 
Bryssel, den 28. september 1988. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslaget til Rådets beslutning om forebyggelse af miljøskader gennem foran­
staltninger på undervisnings- og uddannelsesområdet (]) 
(88/C 318/03) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 30. maj 1988 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 130 S at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til sektionen for miljø-, sundheds- og forbrugerspørgsmål, 
som udpegede Herbert Nierhaus til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5.-6. septem­
ber 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (ØSU) vedtog på sin 258. plenarforsamling, den 
28. september 1988, enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Det glæder ØSU, at Kommissionen — i tilknyt­
ning til De europæiske Fællesskabers miljøhandlings­
program (1987-1992), særlig punkt 2.6 »Information og 
opdragelse« — har taget initiativ til at forelægge et 
forslag til Rådets beslutning om forebyggelse af miljø­
skader gennem foranstaltninger på undervisnings- og 
uddannelsesområdet. De foreslåede foranstaltninger 
udgør et fornuftigt og nødvendigt supplement til EF's 
miljøhandlingsprogram. ØSU henviser i denne forbin­
delse til sin udtalelse om handlingsprogrammet (2) og 
til sine initiativer under Det europæiske Miljøår til 
fremme af miljøbevidstheden via skolen og erhvervsud­
dannelsen. 
(!) EFT nr. C 197 af 27. 7. 1988, s. 13. 
(2) EFT nr. C 180 af 8. 7. 1987. 1.2. Forebyggelse af miljøforurening og miljøskader 
via rettidig oplysning og information og via udvikling 
af instrumenter til omsætning i praktisk handlen sikres 
bedst, hvis der gennemføres en systematisk miljøuddan­
nelse. Miljøuddannelse integreret i alle former for skole-
og erhvervsuddannelse, herunder læreanstalterne og vi­
dereuddannelserne uden for skolens regi giver mulighed 
for, at borgerne i tide og grundigt orienteres om miljø­
problemer. Formidling af tværfaglige kundskaber og 
færdigheder kan resultere i adfærdsændring og forbedr­
inger og skabe større engagement. Miljøuddannelsen 
bør sigte mod forskellige målgrupper, f.eks. lærere, 
forskere, uddannelsessøgende, producenter, forbrugere 
osv., og bør ved hjælp af egnede undervisningsmidler 
og -metoder sikre bredere og grundigere viden om mil­
jøet. 
1.3. Systematisk arbejde for at skabe større miljøbe­
vidsthed på tidligere uddannelsestrin ved hjælp af mål­
rettet udbredelse af pålidelig information om miljøpro-
12. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 318/7 
blemer og deres regionale og globale sammenhænge gør 
det ikke blot muligt for forbrugerne at forholde sig mere 
bevidst; det sætter også arbejdsgiverne og de ansatte i 
offentlige og private virksomheder og i forvaltningerne 
i stand til at erkende miljøbelastende produkter og 
produktionsprocesser og ved hjælp af målrettede initia­
tiver at fremme omstilling til miljøvenlige produktioner 
og processer. Miljøbelastninger inden for landbruget 
kan undgås ved hjælp af en målrettet informations-
og uddannelsesindsats over for dem, der fremstiller 
miljøbelastende produkter. Derved kan man opnå, at 
miljøbelastende stoffer erstattes med miljøvenlige, eller 
at landbrugets produktionsprocesser ændres. 
1.4. Den tilstræbte alsidighed i miljøuddannelsen 
kan bidrage til, at de økologiske sammenhænge erken­
des, så der derved opstår et nyt forhold mellem menne­
ske og natur. Desuden åbner en omfattende og alsidig 
miljøuddannelse mulighed for et teoretisk og praktisk 
studium, som ud over formidling af specialviden også 
må rumme analyse og vurdering af forholdet mellem 
økonomi og miljø. 
1.5. De foreslåede miljøuddannelsesforanstaltninger 
kan give anledning til øget udveksling af informationer 
og synspunkter mellem forskellige grupper i medlems­
staterne og EF-Kommissionen. Dermed vil de bidrage 
til en omfattende bevidstgørelse om de forskellige etiske 
holdninger til forholdet mellem natur og menneske og 
til erkendelse af de indbyrdes afvigende værdinormer 
og den kulturelle mangfoldighed inden for EF. 
Den tværfaglige udveksling af erfaringer inden for alle 
former for skole- og erhvervsuddannelse såvel som vide­
reuddannelsen uden for skolens regi og på de højere 
læreanstalter vil fremme den enkeltes kritiske bevidst­
hed om, at en præventiv miljøpolitik er nødvendig. 
Dette er en vigtig forudsætning for, at omgangen med 
miljøet kan ændres i positiv retning, og at miljøets 
kvalitet kan forbedres (1). 
1.6. En miljøuddannelse, der behandler medlemssta­
ternes særlige forhold og de regionale og globale konse­
kvenser af miljøbelastningerne såvel som skaderne på 
natur og mennesker, kan bidrage til, at der blandt 
Fællesskabets borgere skabes større forståelse for regio­
nernes specifikke problemer og større vilje og evne 
til at støtte forebyggende miljøforanstaltninger. Hertil 
hører også viljen til at bære både materielle og immate­
rielle byrder. 
1.7. Så forskellige uddannelsessystemerne i medlems­
staterne er, glæder det ØSU, at miljøuddannelsen søges 
0) Jf. resolutionen af 9. juni 1986 (EFT nr. C 184 af 23. 7. 1986) 
om forbrugerundervisning i videregående skoler. præget af ensartethed på europæisk plan; det ser heri 
den første positive, om end ufuldstændige reaktion på 
dets krav herom i udtalelsen om det 4. miljøhandlings­
program. Kommissionen bør i samarbejde med Den 
europæiske Center for udvikling af erhvervsuddannelse 
(Cedefop) og Det europæiske Institut til forbedring af 
leve- og arbejdsvilkår omgående og systematisk under­
søge de uddannelsesplaner, der gælder for skolerne, 
de faglige uddannelser, de højere læreanstalter og for 
efteruddannelser uden for skolens regi med henblik 
på at inddrage miljøstof i de forskellige læseplaner. 
Endvidere bør der — særlig for at sikre undervisernes 
miljømæssige kvalifikationer — lægges stor vægt på at 
udvikle og afprøve fagligt forsvarligt undervisnings-
og studiemateriale, som sigter videre end de enkelte 
medlemsstater. Desuden bør der udarbejdes og offent­
liggøres en rapport om allerede gennemførte modelpro­
jekter. 
Det er ØSU's opfattelse, at målsætningerne i forslaget 
til Rådets beslutning om forebyggelse af miljøskader 
gennem foranstaltninger på undervisnings- og uddan­
nelsesområdet ikke kan realiseres uden målrettet støtte 
til den europæiske miljøuddannelse og miljøforskning. 
Derfor kræver det forslaget udvidet med udtrykkelige 
bestemmelser om finansiel støtte til modelprojekter. 
I øvrigt bør virksomheder og organisationer, der modta­
ger projektstøtte af offentlige midler, forpligtes til at 
fremme medarbejdernes miljøuddannelse. Det ville 
stemme med den praksis, der er indført i mange med­
lemsstater, nemlig at det offentlige kun støtter projek­
ter, hvis miljøforenelighed er bevist. 
1.8. Da det er af så stor betydning, at der i private 
og offentlige virksomheder og i forvaltningerne findes 
specialister i miljøbeskyttelse (miljørepræsentanter), fo­
reslår ØSU, at Kommissionen tager et særligt initiativ, 
som rækker videre end til specialisternes faglige uddan­
nelse, idet det også bør fastlægge regler for miljøspecia­
listernes rettigheder og forpligtelser, definere betingel­
serne for deres frie bevægelighed inden for EF, og 
endelig for de forskellige fagområder opstille kravene 
til deres uddannelse og videreuddannelse. Disse miljøre­
præsentanters kompetence bør være sammenlignelig 
med de allerede eksisterende sikkerhedsrepræsentan­
ters. Der bør navnlig sørges for, at miljøbeskyttelsen 
får positive konsekvenser for de små og mellemstore 
virksomheder, deres anvendelse af miljøforskrifterne 
bør lettes, og de bør have støtte til nye miljøbevarende 
og miljøforbedrende aktiviteter. 
Også for landbrugets vedkommende bør der sørges for 
miljøspecialister, som kan medvirke til systematisk at 
reducere belastningen af miljøet. 
Nr. C 318/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 12. 88 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Ad artikel 1, stk. 2 
ØSU foreslår nedennævnte tilføjelser til rækken af for­
hold, hvorom bevidstgørelsen bør fremmes. 
Efter tredje led tilføjes: 
»— hver generations ansvar for et intakt miljø og 
for kommende generationers naturgivne livs­
grundlag.« 
Efter sidste led tilføjes: 
»— arbejdstagernes, specialisters og arbejdsgiveres 
ansvar for i virksomheder og forvaltninger ved 
miljøbevidst optræden at støtte miljøvenlige 
produktionsmetoder og produkter.« 
»— alle økonomiske sektorers ansvar for systema­
tisk at reducere eller undgå miljøbelastninger«. 
2.2. Ad artikel 2 
2.2.1. Stk. 1 suppleres som følger: 
»Medlemsstaternes kompetente myndigheder sikrer 
i samarbejde med de lokale organer, miljø- og for­
brugerorganisationerne samt arbejdsmarkedets par­
ter og, i påkommende tilfælde, familieforeninger, 
forældreorganisationer, eller forældremyndigheds­
indehaverne, at de i artikel 1, stk. 2, omhandlede 
emner indføres på alle undervisningstrin inden for 
den almene undervisning og erhvervsuddannelsen, 
herunder efteruddannelsen.« 
2.2.2. I artikel 2, stk. 1, suppleres første led som 
følger: 
»— under hensyntagen til forskellige målgrupper 
tage disse emner i betragtning ved udarbejdelse af 
læseplaner for de relevante fag samt ved tilrettelæg­
gelse af tværfaglige undervisningsforløb.« 
Andet led ændres til følgende: 
»— planlægge og støtte foranstaltninger uden for 
skolens regi, hvor eleverne kan omsætte deres teore­
tiske miljøkundskaber i praksis og udnytte de erfa­
ringer, som sagkyndige, frivillige medarbejdere 
(f.eks. fra miljø- og forbrugerorganisationerne eller 
fra landbrugets organisationer) råder over.« 
Bryssel, den 28. september 1988. 2.2.3. I artikel 2, stk. 2, bør det betones endnu stær­
kere, at det er nødvendigt at uddanne specialister. Der­
for bør stykket affattes således: 
»Medlemsstaterne fremmer ligeledes uddannelse og 
efteruddannelse af specialister i de forskellige fag, 
der vedrører miljøet, ved at inddrage økologiske 
emner i uddannelses- og efteruddannelsesprogram­
merne. Kommissionen gennemgår i samarbejde med 
Cedefop og Det europæiske Institut til forbedring 
af leve- og arbejdsvilkår de gældende uddannelse­
sprogrammer for skolen, den faglige uddannelse, de 
højere læreanstalter og efteruddannelserne uden for 
skolens regi. En sådan fremgangsmåde ville også 
inden for erhvervsuddannelserne og de højere ud­
dannelser virke i retning af, at fremtidige fagfolk i så 
høj grad som muligt ved deres adfærd kan fremme 
beskyttelsen af miljøet og naturens ressourcer.« 
2.2.4. Kommissionen bør udnytte de i artikel 2, 
stk. 3, omtalte programmer for den almene undervis­
ning og erhvervsuddannelsen og forelægge dem for 
Europa-Parlamentet og ØSU. 
2.2.5. I artikel 2, stk. 4, udgår den sidste sætning 
(» ... der inddrager ...«). 
2.2.6. ØSU går ind for, at der tilføjes et nyt stk. 5 
om støtte til modelprojekter i medlemsstaterne. 
Det foreslår følgende formulering: 
»For at fremskynde medlemsstaternes gennemførel­
se af miljøuddannelsen og den gensidige udveksling 
af erfaringer yder Kommissionen økonomisk støtte 
til modelprojekter inden for miljøuddannelse, som 
rummer alle aspekter af de i artikel 1, stk. 2, anførte 
målsætninger. Resultaterne af modelprojekterne ud­
nyttes og stilles til rådighed for Undervisningsmini­
sterrådet og medlemsstaterne. Desuden udarbejdes 
og offentliggøres en rapport om hidtidige modelpro­
jekter. Endelig bør der udarbejdes og afprøves 
undervisningsmateriale og pædagogiske oplæg, som 
tager hensyn til de forskellige miljøaspekter i med­
lemsstaterne.« 
2.3. Ad artikel 4 
ØSU forventer, at det også får forelagt rapporten om 
beslutningens gennemførelse. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg