BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen har til formål at lette den lovlige handel og samtidig sikre et passende toldtilsyn og bekæmpelsen af svig.

EU-toldkodeksen trådte i kraft den 30. oktober 2013, men den finder anvendelse i sin helhed fra den 1. maj 2016.

Dette forslag har til formål at ændre artikel 136 i EU-toldkodeksen for at sikre effektiv anvendelse af andre af EU-toldkodeksens bestemmelser, navnlig i forbindelse med toldtilsyn. Denne ændring bør træde i kraft hurtigst muligt, således at den kan bidrage til et effektivt toldtilsyn.

Med henblik på at lette handelsstrømmene finder visse bestemmelser i henhold til EU-toldkodeksens artikel 136 i (navnlig bestemmelserne om midlertidig opbevaring og om forpligtelserne til at indgive en summarisk indpassageangivelse, at underrette om et søgående skibs eller et luftfartøjs ankomst, at transportere og frembyde varerne for toldmyndighederne ved losning eller omladning og at afvente tilladelse før losning eller omladning af varerne) ikke anvendelse på varer, som midlertidigt har forladt Unionens toldområde, når de transporteres ad sø- eller luftvejen mellem to steder i dette område, forudsat at transporten er foregået direkte uden stop uden for Unionens toldområde. Det, at bestemmelserne ikke anvendes, kan dog udgøre en risiko for, at der ikke føres effektivt toldtilsyn med disse varer.

EU-toldkodeksens artikel 136 fjerner ikke det i EU-toldkodeksens artikel 134 fastsatte krav, om at varer, der føres ind i Unionens toldområde, skal undergives toldtilsyn og, hvor det er relevant, underkastes toldkontrol. Den nuværende tekst i EU-toldkodeksens artikel 136 medfører dog, at der ikke findes et klart retsgrundlag for at kræve frembydelse af disse varer for toldmyndighederne. Uden en sådan frembydelse kan toldmyndighedernes tilsyn med ikke-EU-varer og EU-varer, hvis status skal fastslås, blive vanskeligere.

Toldmyndighederne i disse efterfølgende havne eller lufthavne skal have muligheden for at sikre fuldstændig og korrekt opkrævning af importafgifter og andre afgifter eller korrekt anvendelse af ikke-afgiftsmæssige foranstaltninger (f.eks. veterinær og plantesundhedsmæssig kontrol) samt for at identificere risici vedrørende varer, der ankommer til deres havne eller lufthavne.

For at sikre korrekt anvendelse af EU-toldkodeksens andre bestemmelser, navnlig bestemmelserne om toldtilsyn, er det derfor absolut nødvendigt at foreslå en ændring af anvendelsesområdet for EU-toldkodeksens artikel 136, således at der skelnes mellem ikke-EU-varer og EU-varer på følgende måde:

(1)For det første bør de bestemmelser, der ikke finder anvendelse, når ikke-EU-varer på ny føres ind i Unionens toldområde efter midlertidigt at have forladt det ad direkte sø- eller luftveje, begrænses til:

(1)Bestemmelserne om forpligtelsen til at indgive en summarisk indpassageangivelse (EU-toldkodeksens artikel 127-130) og

(2)Bestemmelserne om forpligtelsen til at underrette toldstedet for den første indpassage om et søgående skibs eller et luftfartøjs ankomst til Unionens toldområde (EU-toldkodeksens artikel 133)

(3)Derimod bør bestemmelserne om midlertidig opbevaring og bestemmelserne om forpligtelserne til at transportere varerne til et bestemt sted, til at frembyde dem for toldmyndighederne ved losning eller omladning og til at afvente tilladelse før losning eller omladning finde anvendelse i disse situationer og dermed gøre det muligt at føre passende toldtilsyn.

(2)For det andet bør samme forhold gælde for EU-varer, hvis status skal fastslås i henhold til EU-toldkodeksens artikel 153, stk. 2, således at toldmyndighederne er i stand til at kontrollere deres status som EU-varer.

(3)For det tredje kan de regler, som ikke finder anvendelse på EU-varer, der har bevaret deres status i medfør af EU-toldkodeksens artikel 155, stk. 2, ydermere omfatte reglerne om forpligtelsen til at frembyde varerne for toldmyndighederne ved losning eller omladning og til at afvente tilladelse før losning eller omladning af varerne (EU-toldkodeksens artikel 139-140). Dette skyldes, at selv hvis varerne midlertidigt har forladt Unionens toldområde, er deres status ikke blevet ændret, og den behøver ikke at blive fastslået.

(4)Til sidst bør følgende henvisninger udgå fra EU-toldkodeksens artikel 136:

(1)Henvisningerne til EU-toldkodeksens artikel 135, stk. 1, og artikel 137 bør udgå, da varerne under alle omstændigheder bør transporteres til bestemte steder, som anvises af toldmyndighederne

(2)Henvisningen til EU-toldkodeksens artikel 141 bør udgå, da artikel 141, stk. 1, bør finde anvendelse på varer, som på ny føres ind i Unionens toldområde under en forsendelsesprocedure.