Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om makrofinansiel bistand til Albanien og om ophævelse af afgørelse 1999/282/EC

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Indledning

Fra 1992 til 1996 modtog Albanien makrofinansiel bistand fra EF i størrelsesordenen 70 mio. EUR [1] og 35 mio. EUR [2] som led i de IMF-støttede stabiliserings- og reformprogrammer. Denne ekstraordinære støtte, som ledsagede almindelig bistand inden for PHARE-programmet, blev bevilget, samtidig med at landet gjorde væsentlige fremskridt med at liberalisere sin økonomi og var ved at indlede nødvendige strukturreformer.

[1] EFT L 287 af 2. 10. 1992, s. 25.

[2] EFT L 380 af 2. 12. 1994, s. 17.

I april 1999 besluttede Rådet at stille en tredje makrofinansiel bistandsfacilitet på op til 20 mio. EUR til rådighed for Albanien [3]. Formålet var at understøtte Albaniens betalingsbalance inden for det IMF-støttede økonomiske program for perioden maj 1998 til juni 2001. Denne tredje makrofinansielle bistand skulle gives som et lån, da den blev bevilget ud over den målrettede EF-støtte til budgettet (ca. 20 mio. EUR via PHARE og EU's fødevaresikkerhedsprogrammer) og særlig budgetstøtte på ca. 33 mio. EUR med henblik på at hjælpe landet til at dække udgifterne i forbindelse med flygtningestrømmen under krisen i Kosovo.

[3] EFT L 110 af 28. 4. 1999, s. 13.

Kosovo-krisen viste sig at være forholdsvis kortvarig, flygtningene kunne relativt hurtigt vende tilbage, og det gik bedre med landets betalingsbalance end ventet. De albanske myndigheder meddelte derfor Kommissionens tjenestegrene (sent i 1999 og igen i 2000), at der ikke var behov for at frigøre denne makrofinansielle bistand fra EF. Derfor afprogrammerede Kommissionen denne bistand i 2001 [4].

[4] Beretning fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet gennemførelse af den makrofinansielle bistand til tredjelande i 2001, KOM(2002) 352.

Hvad angår politiske anliggender, trådte samarbejds- og handelsaftalen mellem EF og Albanien i kraft i 1992. Siden da er forbindelserne mellem Albanien og EU blevet stadig tættere, især på handelsområdet. I forbindelse med stabiliserings- og associeringsprocessen for landene i Sydøsteuropa anbefalede styringsgruppen på højt niveau for EU/Albanien, der blev oprettet straks efter topmødet i Zagreb i november 2000, i juni 2001, at der skulle åbnes forhandlinger om en stabiliserings- og associeringsaftale mellem EU og Albanien. I oktober 2002 bemyndigede Rådet formelt Kommissionen til at indlede disse forhandlinger. Dette skete officielt i januar 2003.

Siden 2001 har CARDS-programmet (fællesskabsprogrammet for bistand til genopbygning, udvikling og stabilisering) været EF's væsentligste finansielle instrument til samarbejde for Balkan-landene og for Albanien i særdeleshed. For perioden 2001-2004 er der øremærket 181.4 mio. EUR til Albanien. De væsentligste prioriteter er retlige og indre anliggender, opbygning af administrativ kapacitet, økonomisk og social udvikling, miljø og naturressourcer samt demokratisk stabilisering. I CARDS' årsprogram for 2003 er der fastlagt forpligtelser på 46,5 mio. EUR til Albanien. Derudover har EF mellem 1992 og 2002 i alt ydet 142 mio. EUR i humanitær bistand til Albanien via ECHO, og EIB har bevilget 149 mio. EUR i lån.

I juni 2002 godkendte IMF det andet PRGF-støttede treårige program for perioden juni 2002 til juni 2005. Hovedprioriteterne for programmet er at sikre økonomisk stabilitet, fremme udviklingen af den private sektor og sikre udviklingen af energisektoren. De albanske myndigheder gjorde gode fremskridt i programmets første år, især med at forbedre erhvervsklimaet og med gennemførelsen af handlingsplanen for energisektoren. I denne forbindelse blev der med succes gennemført kontroller i januar og juli 2003. Under den seneste kontrol konstaterede IMF et resterende eksternt finansieringsbehov for 2004 på omkring 46 mio. USD, efter der var taget hensyn til de internationale finansieringsinstitutters interventioner. De albanske myndigheder har efterfølgende anmodet Kommissionen om ekstraordinær makrofinansiel bistand fra EF.

På denne baggrund og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg foreslår Kommissionen nu, at Rådet vedtager en afgørelse med det formål (i) at ophæve Rådets ovennævnte afgørelse fra 1999 (ii) at bevilge makrofinansiel bistand til Albanien på op til 25 mio. EUR, heraf 16 mio. EUR i gavebistand og 9 mio. EUR i lån.

2. Den seneste økonomiske udvikling

Realvæksten i BNP skønnes at have været 4,7 % i 2002 sammenlignet med 6,5 % året før og 9 % i gennemsnit for perioden 1998-2000. Faldet i væksten afspejler energikrisens fortsatte indvirkning på de fleste sektorer, mislykkede privatiseringer, der har ført til nedskæringer i de offentlige udgifter samt en beskeden stigning på 2 % i landbrugsproduktionen som følge af oversvømmelserne i september 2002. I 2003 forventes BNP-væksten at stige til 6 % på grundlag af større private investeringer og nettoeksport. Data for første kvartal tydede på en øget økonomisk aktivitet i forhold til første kvartal 2002. Heri indgår en væsentlig stigning i energiforbruget og højere salgsindekstal i næsten alle større sektorer.

I 2002 steg den gennemsnitlige inflation til 5,4 % sammenlignet med 3,1 % i 2001. Dette skyldtes specifikke faktorer som energikrisen, en midlertidig stigning i efterspørgselen i forbindelse med overgangen til euro og oversvømmelserne i september. På grund af bekymringen for stigende inflation strammede centralbanken sin monetære politik, således at inflationen ved årets udgang blev begrænset til 2,1 % i 2002, hvor målet var 2-4 %. Denne faldende tendens blev bekræftet i de første måneder af 2003. I april nåede inflationen 2¾ %, hvilket fik centralbanken til at lempe pengepolitikken ved at sænke reporaten med 50 basispunkter i begyndelsen af maj og yderligere 50 basispunkter i juli til 7,5 %. De to rentenedsættelser har til dels opvejet stigningerne på 1,5 procentpoint, der blev gennemført i begyndelsen af 2002. For 2003 i sin helhed forventes inflationen fortsat at ligge inden for målrammen på 2-4 %, der ligesom i de foregående år understøttes af en forsigtig monetær politik.

Underskuddet på statsfinanserne udgjorde uden bidrag 6,9 % af BNP i 2002 i forhold til et mål på 7,7 %. Told- og skatteindtægterne var lavere end forventet - hvilket væsentligst skyldtes den lavere vækst i BNP, ændringer i regeringen og oversvømmelserne i september - men dette blev rigeligt opvejet af nedskæringer, der blev sammensat, således at bestræbelserne på at mindske fattigdommen blev berørt mindst muligt. Udgifterne til prioriterede områder som uddannelse, sundhed og infrastruktur blev stort set fastholdt på det oprindelige niveau, efter budgetrevisionen i maj 2002. I første kvartal 2003 lå skatteindtægterne ca. 6 % under de vejledende programmål på trods af, at der var blevet gennemført en række foranstaltninger med henblik på at styrke skatteopkrævningen, herunder computerising inden for told- og skattedirektoraterne. På grund af lavere udgifter blev det samlede underskud for første kvartal mindre end budgetteret. For 2003 som helhed forventes et budgetunderskud på 6,4 % af BNP på baggrund af yderligere forbedringer af told- og skattesystemet gennem et bredere udskrivningsgrundlag og øgede bestræbelser på at bekæmpe skatteunddragelse, svig og smugleri.

Underskuddet på de løbende poster for 2002, minus officielle overførsler, vurderes til at være steget til 9,1 % af BNP mod 6,3 % i 2001. Dette resultat, som var ringere end forventet, skyldtes et større underskud på handelsbalancen (dette afspejler forsyningskrisen, især i energisektoren), et lavere overskud på tjenestebalancen og lavere pengeoverførsler, som imidlertid stadig er den væsentligste kilde til indførsel af hård valuta. Sammenligningen med 2001 er imidlertid ikke fuldt ud relevant, da den store stigning i pengeoverførsler ved årets udgang, som stod i forbindelse med overgangen til euroen, medførte, at underskuddet på de løbende poster i 2001 faldt med omkring 2 procentpoint af BNP. I 2003 forventer IMF, at underskuddet på de løbende poster at falde til 8,5 % af BNP. Denne lille forbedring forventes på baggrund af en tilsvarende forbedring af handelsbalancen i forhold til BNP. Det forventes, at den forbedrede energiforsyning allerede i 2003 vil begynde at understøtte eksporten. Tjenestebalancen forventes også at udvise en forbedring, især på grund af øgede turistindtægter. På grund af turistbranchens ringe andel af BNP forventes dette imidlertid ikke at have en væsentlig indflydelse på de løbende poster. Albaniens væsentligste handelspartner er EU, som tegner sig for omkring 75 % af landets samlede import og ca. 90 % af dets samlede eksport. Siden september 2000 har Albanien nydt godt af særlige handelsforanstaltninger, der har betydet fri adgang til EU for alle albanske industriprodukter og de fleste landbrugsprodukter.

På grund af en gældsomlægningsaftale med Rusland faldt den eksterne gæld ved udgangen af 2002 en anelse til 1 183 mio. USD (ca. 25 % af BNP) i forhold til 1 199 mio. USD i 2001 (omkring 28,2 % af BNP). Udlandsgælden forventes i 2003 at vokse svagt til 1 216 mio. USD, hvilket er et lavt niveau på internationalt plan.

3. Rammerne for den økonomiske politik på mellemlang sigt

Som led i drøftelserne af den anden gennemgang efter det treårige PRGF-støttede program (juni 2002-juni 2005) aftalte IMF's delegation i april 2003 med myndighederne, at der i programmets andet år (juni 2003-juni 2004) skulle lægges særlig vægt på regeringsførelse og de offentlige institutioners integritet og kompetence. Der er forhåbning om, at erhvervsklimaet og skatteydernes moral dermed vil blive bedre, og at der kan fjernes barrierer for investeringer og økonomisk vækst. På grund af konsekvenserne for statens indtægter er der særlig interesse for skatteadministrationen, hvor der er planer om øget gennemsigtighed og konsekvens, hvad angår procedurer og regler. Blandt øvrige hovedprioriteter for programmets andet år kan nævnes konsolidering af statsfinanserne, både på indtægts- og udgiftssiden, gennemførelsen af handlingsplanen for energisektoren og styrkelse af finanssektoren.

På grund af elektricitetskrisens fortsatte indflydelse og de begrænsede udenlandske investeringer er den forventede realvækst i BNP justeret ned fra 7 % til omkring 6 % pr. år for perioden 2003-2005. Investeringer i både privat og offentlig infrastruktur, nye tjenestesektorer og kraftig vækst i industrien forventes at udgøre fundamentet for væksten. Imidlertid er disse vækstudsigter, som er afhængige af den fortsatte privatiseringsproces og vedvarende efterspørgsel i byggesektoren, også forbundet med visse risici, herunder politisk ustabilitet, en usikker elektricitetsforsyning og forsinkede strukturreformer.

Hvad angår statsfinanserne, forventes budgetunderskuddet for 2003, minus bidrag, at blive omkring 6,4 % af BNP. Told- og skatteindtægter skal ifølge målet stige med omkring 15 % i forhold til det forventede resultat for 2002, hvilket forudsætter både skattepolitiske foranstaltninger og yderligere forbedringer i told- og skatteadministrationen. Myndighederne har imidlertid forpligtet sig til at udarbejde beredskabsplaner, således at de generelle underskudslofter ikke bringes i fare, såfremt de nævnte mål ikke nås. Blandt de områder, hvor udgifterne om nødvendigt kan mindskes, skal især nævnes elektricitetssubsidier, drift og vedligeholdelse. Der forventes en yderligere reduktion af det samlede underskud i 2004, til 6 % af BNP. Hvad angår finansieringen af budgetunderskuddet, viser de nuværende prognoser, at den udenlandske finansiering vil udgøre 3,2 %, indenlandsk finansiering 2,5 % og privatiseringsindtægter 0,3 %.

Der er planer om en gradvis lettelse af pengepolitikken - og den blev allerede indledt i første halvår 2003 - efter stramningen i 2002 og den nye monetære stabilitet. I den mellemlange ramme er der forudsat monetær stabilitet, inflation inden for de programmerede 2 til 4 % og reserver til at dække importen i ca. 4 ½ måned. Hovedinstrumentet for den monetære politik er fortsat reporenten, hvis betydning for markedet formentlig vil blive øget som følge af mere åbne markeder. Da der næsten hersker en monopoltilstand inden for banksektoren, har myndighederne offentliggjort planer om at udvikle en nye markedsføringskanal for statsgældsbeviser uden for banksystemet, hvilket forventes at føre til mere diversificeret efterspørgsel og dermed et fald i det store spænd over for indskudsrenten.

Hvad angår strukturreformerne, er der planer om at gå videre på flere områder i programmets andet år med henblik på at sikre, at Albanien kan udnytte sit vækstpotentiale.

For det første agter de albanske myndigheder at forbedre erhvervsklimaet ved at fjerne investeringsbarrierer som for eksempel besværlige bevillings- og skatteprocedurer, magtmisbrug blandt tjenestemænd og ringe retshåndhævelse. De planlagte foranstaltninger bør ses som en del af kampen mod korruption, som er blevet fastlagt som den væsentligste politiske prioritet i resten af programperioden. Myndighederne fortsætter ligeledes med at oprette nye agenturer med henblik på at fremme udenlandske investeringer, eksport og udvikling af mindre virksomheder. Dette forventes at medføre en styrkelse af eksportsektoren og at tiltrække uden- og indenlandske investorer. Der vil antagelig ligeledes ske fremskridt med de jordreformer, som forventes at styrke udviklingen af landbrugssektoren, i takt med at jordregistreringen færdiggøres ved udgangen af 2004 og udarbejdelsen af en lov om jordejerskab.

Som led i privatiseringen skal der først ske en omstrukturering af den tilbageværende statsejede bank og telekommunikationsselskabet Albtelekom. For nylig gik det galt med privatiseringen af sparekassen, men der er nu planer om omstrukturering af og styrkelse af sparekassen i samarbejde med udenlandske partnere som forberedelse til et nyt privatiseringsforsøg. Efter at alle pensionsfunktioner er overført til Albapost, kan der blandt øvrige specifikke foranstaltninger nævnes de fortsatte bestræbelser på at overføre sparekassens skattemæssige funktioner til andre pengeinstitutter og en yderligere konsolidering af dens filialer i landdistrikterne, således at de grundlæggende banktjenester fortsat er til rådighed i de mere fjerntliggende egne efter privatiseringen.

Myndighederne har forpligtet sig til at gennemføre handlingsplanen for 2003-2004 for reform af elsektoren. Hovedmålene i denne handlingsplan er at udfase tilskuddene til elektricitetsvirksomheden KESH for elektricitetsindførsel senest ved udgangen af 2004, at fortsætte liberaliseringen af elektricitetspriserne (dog under hensyntagen til behovet for at mindske konsekvenserne for sårbare husstande) og at fuldende processen med installation af elektricitetsmålere senest medio 2004. Blandt øvrige foranstaltninger med det formål at komme ud af energikrisen i løbet af 2004 kan nævnes væsentlige forbedringer i infrastrukturen (ved projekter, der finansieres eller støttes af Verdensbanken og EBGU) og sidst, men ikke mindst, en dybtgående omstrukturering af KESH.

4. Albaniens behov for ekstern finansiering i 2004

Det PRGF-støttede programs andet år løber fra juni 2003 til juni 2004 og tredje programår fra juni 2004 til juni 2005. Mens der ikke for indeværende regnes med et finansieringsbehov i 2003, forventes der at opstå et i 2004.

IMF's prognoser for betalingsbalancen i 2004 udviser et underskud på de løbende poster på 482 mio. USD eller 8,5 % af BNP. Når der tages højde for afdrag på mellem- og langfristet gæld på 36 mio. USD, ændringer i udeståender og en programmeret stigning i udenlandske bruttovalutareserver på 34 mio. USD - med henblik på at holde reserverne på et niveau svarende til 4,3 måneders import - forventes et bruttofinansieringsbehov på 582 mio. USD.

Disse finansieringsbehov forventes overvejende at blive dækket af direkte udenlandske investeringer (180 mio. USD), officielle kapitaloverførsler (138 mio. USD) og øvrig kapitaltilstrømning (155 mio. USD). Efter der ligeledes er taget højde for kortsigtede private finansieringsstrømme, gældsomlægning (som forventes fra Ungarn, Tjekkiet og Slovakiet til et samlet beløb af 21 mio. USD) samt fejl og mangler, forventes et bruttofinansieringsbehov på 65 mio. USD.

Når der tages højde for forventet makroøkonomisk finansiering fra internationale finansieringsinstitutter (IMF og Verdensbanken) på 19 mio. USD, tegner der sig et eksternt finansieringsbehov på ca. 46 mio. USD på betalingsbalancen for 2004. Dette forventes dækket af EF og andre bilaterale bidragsydere.

5. Mulig makrofinansiel bistand fra EF og denne bistand i hovedtræk

Da Rådets afgørelse 1999/282/EF af 22. april 1999 nu er forældet, og lånebistanden blev afprogrammeret i 2001, foreslår Kommissionen, at afgørelsen ophæves. Kommissionen foreslår samtidig, at EF stiller ny makrofinansiel bistand på op til 25 mio. EUR til rådighed for Albanien som tillæg til IMF's treårige PRGF. Denne særlige makrofinansielle bistand gives ud over almindelig CARDS-bistand.

På grund af landets forholdsvis lave udviklingsniveau (Albaniens BNP per capita udgør omkring 1400 USD, og landet modtager stadig bistand under IDA), vurderes det som passende at give en væsentlig del af denne bistand som gavebistand (16 mio. EUR) og resten (9 mio. EUR) som lån. Den foreslåede gavebistand finansieres over budgetkonto 01 03 02 02 (makroøkonomisk bistand til fordel for landene i den vestlige del af Balkan-regionen).

I lyset af Albaniens finansielle bindinger over for udlandet vil lånet få en løbetid på femten år med en afdragsfri periode på ti år, hvilket svarer til betingelserne knyttet til den sidste pakke af makrofinansielle bistandslån, der er bevilget til andre lande i det vestlige Balkan. En afgørelse om at yde denne bistand vil indebære, at garantifonden tilføres ca. 0,81 mio. EUR, hvilket er muligt takket være en tilstrækkelig reserve under garantifonden (se bilag) [5].

[5] I denne forbindelse bør det bemærkes, at ophævelsen af Rådets afgørelse fra 1999 ikke får nye konsekvenser for budgettet, da garantifonden allerede i 2002 fik fjernet en tildeling på 2,80 mio. EUR.

6. Øvrige overvejelser i forbindelse med tildeling af makrofinansiel støtte

Hvad angår henstillingerne i dechargen for budgetgennemførelsen for 2001 og i Revisionsrettens særberetning nr. 1/2002 om makrofinansiel bistand til tredjelande, har Kommissionens tjenestegrene taget hensyn til de fem Genval-kriterier (ekstraordinær karakter, politiske forudsætninger, komplementaritet, konditionalitet og finansdisciplin).

Med hensyn til de andre betingelser for budget- og finansstyring, arbejder Kommissionens tjenestegrene for, at de krav, der ligger i den nye finansforordning, bliver opfyldt. Dette kan ses ved, at der er udført en forudgående vurdering af den foreslåede bistand. Det kan også ses ved, at der er indført bestemmelser til beskyttelse mod svig i Rådets afgørelse på gennemførelsesplan. Før denne bistand gives, agter Kommissionens tjenestegrene især at kontrollere (med hjælp fra eksterne konsulenter) Albaniens finansielle kredsløbs pålidelighed, administrative procedurer samt interne og eksterne kontrolmekanismer, der er relevante for denne type bistand.

7. Forslag til afgørelse

Rådet anmodes om at vedtage det vedlagte forslag til en afgørelse om makrofinansiel bistand til Albanien og om ophævelse af Rådets afgørelse 1999/282/EF af 22. april 1999.

2003/0330 (CNS)

Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om makrofinansiel bistand til Albanien og om ophævelse af afgørelse 1999/282/EC

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [6],

[6] EFT C [...] af [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Kommissionen har hørt Det Økonomiske og Finansielle udvalg forud for fremsættelsen af sit forslag.

(2) Rådet godkendte ved afgørelse 1999/282/EF [7] efter Kosovo-krisen makrofinansiel bistand til Albanien på op til 20 mio. EUR i form af en langfristet lånefacilitet. I lyset af at det gik bedre med betalingsbalancen end forventet, bad de albanske myndigheder ikke om at få denne bistand frigjort, og den blev derfor afprogrammeret af Kommissionen i 2001.

[7] EFT L 110 af 28. 4. 1999, s. 13.

(3) Som led i stabiliserings- og associeringsprocessen, der udgør rammen for EU's forbindelser med regionen, er det hensigtsmæssigt at støtte bestræbelserne på at understøtte den politiske og økonomiske stabilisering i Albanien med henblik på gradvis at udvikle et fuldt samarbejde med Fællesskabet. Dette er ligeledes formålet med den stabiliserings- og associeringsaftale, som er til forhandling mellem Albanien og EU.

(4) Den 21. juni 2002 godkendte Den Internationale Valutafond (IMF) et treårigt program til fordel for Albanien med støtte fra programmet til bekæmpelse af fattigdom og fremme af vækst (PRGF) til et beløb af omkring 36 mio. USD til støtte for myndighedernes økonomiske program i perioden fra juni 2002 til juni 2005. Af dette beløb er det planlagt at udbetale 11 mio. USD i 2004.

(5) Inden for den nye treårige bistandsstrategi (Country Assistance Strategy), som Verdensbankens bestyrelse vedtog den 20. juni 2002, skal der udbetales 8 mio. USD i 2004 som led i støttekreditten til fattigdomsbekæmpelse.

(6) Selv efter denne forventede prognosticerede støtte, som skal ydes af Den Internationale Valutafond og Verdensbanken, er der et væsentligt finansieringsbehov i 2004, som skal dækkes til støtte for de politiske mål i forbindelse med myndighedernes reformbestræbelser.

(7) EF har allerede givet Albanien makrofinansiel bistand; de albanske myndigheder har bedt om yderligere finansiel bistand fra de internationale finansieringsinstitutter, Fællesskabet og andre bilaterale bidragsydere.

(8) EF's makrofinansielle bistand til Albanien er en hensigtsmæssig foranstaltning med henblik på at hjælpe landet med at opfylde sine eksterne finansieringsbehov, herunder gennem styrkelse af dets reserver og budgetstøtte.

(9) Finansiel bistand fra EF i form af både et langfristet lån og gavebistand er en hensigtsmæssig foranstaltning til støtte for Albaniens eksterne finansielle stilling på baggrund af landets forholdsvis lave udviklingsniveau.

(10) Med henblik på at sikre en effektiv beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser i forbindelse med denne makrofinansielle bistand er det nødvendigt, at Albanien tager passende foranstaltninger til at forhindre svig og andre uregelmæssigheder i forbindelse med denne bistand, at Kommissionen gennemfører kontroller, og at Revisionsretten gennemfører revisioner.

(11) Gaveelementet i denne bistand foregriber ikke budgetmyndighedens kompetence.

(12) Denne bistand bør forvaltes af Kommissionen i samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg.

(13) Traktaten indeholder ikke anden hjemmel til vedtagelse end artikel 308 -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

1. Fællesskabet stiller makrofinansiel bistand til rådighed for Albanien i form af et langfristet lån og direkte gavebistand med henblik på at hjælpe landet med at opfylde sine eksterne finansieringsbehov, blandt andet ved at styrke dets reserver og budgetstøtte.

2. Bistandens lånekomponent udgør højst 9 mio. EUR med en maksimal løbetid på 15 år. Til dette formål bemyndiges Kommissionen til på Fællesskabets vegne at låne de nødvendige midler, som stilles til rådighed i form af et lån.

3. Bistandens lånekomponent udgør maksimalt 16 mio. EUR.

4. Fællesskabets finansielle bistand forvaltes af Kommissionen i nært samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og på en måde, der er i overensstemmelse med aftalerne mellem IMF og Albanien.

5. Fællesskabets finansielle bistand stilles til rådighed for en periode af to år fra den første dag efter denne afgørelses ikrafttræden. Hvis omstændighederne kræver det, kan Kommissionen imidlertid efter samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg beslutte at forlænge rådighedsperioden i op til højst ét år.

Artikel 2

1. Kommissionen bemyndiges til efter samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg sammen med de albanske myndigheder at aftale de økonomisk-politiske og finansielle betingelser, der er knyttet til bistanden, og nedfælde disse i et aftalememorandum. Disse betingelser skal være i overensstemmelse med de aftaler, der er nævnt i artikel 1, stk. 4.

2. Før Fællesskabets bistandsprojekt gennemføres, kontrollerer Kommissionen, hvorvidt Albaniens finansielle kredsløb, administrative procedurer samt interne og eksterne kontrolmekanismer med betydning for Fællesskabets makrofinansielle bistand er pålidelige.

3. Kommissionen kontrollerer med regelmæssige mellemrum i samarbejde med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og i koordination med IMF, at den økonomiske politik i Albanien er i overensstemmelse med formålene med bistanden, og at de politisk-økonomiske og finansielle betingelser for bistanden overholdes.

Artikel 3

1. Kommissionen stiller låne- og gavebistanden til rådighed for Albanien i mindst to rater. Med forbehold af artikel 2 og en tilfredsstillende vurdering efter artikel 2, stk. 2, frigives den første rate på grundlag af tilfredsstillende resultater med Albaniens makroøkonomiske program som led i det program til bekæmpelse af fattigdom og fremme af vækst, som er aftalt med IMF.

2. Med forbehold af artikel 2 frigives den eller de efterfølgende rater på grundlag af en tilfredsstillende gennemførelse af det nævnte program og tidligst tre måneder efter frigivelsen af den forudgående rate.

3. Midlerne udbetales til Albaniens nationalbank. Den endelige modtager af midlerne er Albaniens nationalbank, hvis bistanden er bestemt til styrkelse af landets reserver, eller finansministeriet, hvis den er beregnet til budgetstøtte.

Artikel 4

Gennemførelsen af dette bistandsprojekt finder sted i overensstemmelse med finansforordningens bestemmelser vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget og gennemførelsesbestemmelserne. Det aftalememorandum, der skal aftales med de albanske myndigheder, skal særlig indeholde passende foranstaltninger fra Albaniens side med henblik på at forebygge svig og øvrige uregelmæssigheder i forbindelse med støtten. Der skal også indgå bestemmelser om kontrol, som skal gennemføres af Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), med ret til at foretage inspektion på stedet, og om revision, som skal gennemføres af Revisionsretten, om nødvendigt på stedet.

Artikel 5

1. De låntagnings- og långivningsoperationer, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, gennemføres med samme valørdato og må for Fællesskabet ikke medføre omlægning af forfaldstider, valutakurs- og renterisici eller andre kommercielle risici.

2. Hvis Albanien ønsker det, træffer Kommissionen de nødvendige foranstaltninger til at indføje en klausul om førtidig tilbagebetaling i lånebetingelserne og til at sikre, at en sådan klausul kan anvendes.

3. Giver omstændighederne mulighed for en forbedring af lånerenten, kan Kommissionen på Albaniens anmodning helt eller delvis refinansiere sin oprindelige låntagning eller omlægge de hertil svarende finansielle betingelser. En sådan refinansiering eller omlægning gennemføres på de betingelser, der er fastsat i stk. 1, og må ikke resultere i en forlængelse af den gennemsnitlige løbetid for den berørte låntagning eller i en forhøjelse af restgælden, udtrykt i løbende valutakurs, på datoen for refinansieringen eller omlægningen.

4. Albanien bærer alle omkostninger, som Fællesskabet måtte afholde i direkte forbindelse med låntagnings- og långivningstransaktioner i henhold til denne afgørelse.

5. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg underrettes om udviklingen i de transaktioner, der er nævnt i stk. 2 og 3.

Artikel 6

Kommissionen sender mindst én gang om året inden september Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der indeholder en vurdering af gennemførelsen af denne afgørelse i det forudgående år.

Artikel 7

Rådets afgørelse 1999/282/EF om makrofinansiel bistand til Albanien ophæves.

Artikel 8

Denne afgørelse får virkning på datoen for offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...].

På Rådets vegne

Formand

BILAG

NØDVENDIGE BUDGETMIDLER TIL INDBETALING I GARANTIFONDEN I 2004 OG MARGEN UNDER RESERVEN FOR LÅN OG LÅNEGARANTIER TIL FORDEL FOR TREDJELANDE

(I MIO. EUR)

>TABELPOSITION>

FINANSIERINGSOVERSIGT

1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE

Makrofinansiel bistand til Albanien.

2. Budgetpost

a) Bistandens gaveelement (i mio. EUR)

Budgetpost: 01 03 02 02 (budgetforslag 2004)

>TABELPOSITION>

b) Bistandens låneelement

01 04 01 07 - " Det Europæiske Fællesskabs sikkerhedsstillelse for programmer for lån, som Fællesskabet har optaget med henblik på finansiel bistand til lande i det vestlige Balkan"

3. Retsgrundlag

Traktatens artikel 308

4. Beskrivelse af og begrundelse for foranstaltningen

a) Beskrivelse af foranstaltningen

Et fællesskabslån (finansieret ved hjælp af lån optaget af Fællesskabet på de internationale finansmarkeder) på op til 9 mio. EUR og gavebistand på op til 16 mio. EUR (finansieret over det almindelige budget) til Albanien med henblik på at støtte regeringens reformbestræbelser og sikre en holdbar betalingsbalancesituation.

b) Begrundelse for foranstaltningen

Bæredygtigheden af den økonomiske stabilisering og reformerne i modtagerlandet afhænger i høj grad af ekstern finansiel bistand fra officielle kilder på gunstige vilkår.

5. Klassifikation af udgifterne

a) Gaveelementet: ikke-obligatoriske, opdelte.

b) Låneelementet: obligatoriske

6. Udgifternes art

a) Direkte gavebistand (100 % støtte), der frigives i mindst to rater.

b) Potentiel anvendelse af budgetgarantien for Fællesskabets låntagning med henblik på finansiering af lånet.

7. Finansielle virkninger

a) Beregningsmetode

Beregningen af den bistand, der er nødvendig, bygger på de aktuelle skøn over modtagerlandets restbehov for ekstern finansiering.

For låneelementets vedkommende forventes det ikke, at budgetgarantien vil blive anvendt [8]. Garantifonden for eksterne foranstaltninger skal imidlertid have tildelt midler i henhold til fondsforordningen til et beløb svarende til 9 % af det garanterede lånebeløb (9 mio. EUR). Derfor bliver overførslen af 0,81 mio. EUR fra reserven (budgetpost 01 04 01 13) til garantifonden (budgetpost 01 04 01 14) obligatorisk, når afgørelsen er truffet. Dette er i overensstemmelse med den eksisterende margen i reserven for lånegarantier (budgetpost 01 04 01 13) i budgetforslaget for 2004.

[8] I denne forbindelse bør det bemærkes, at ophævelsen af Rådets afgørelse fra 1999 ikke får nye konsekvenser for budgettet, da garantifonden allerede i 2002 fik fjernet en tildeling på 2,80 mio. EUR (20 mio. EUR ved en indbetalingssats på 14 %), (bevillingsoverførsel nr. 13/2002).

b) Foranstaltningens virkninger på aktionsbevillingerne

Der vil kun blive trukket på budgetpost 01 03 02 02, der svarer til gaveelementet, hvis Albanien overholder en række policy-betingelser, som vil blive aftalt med landets myndigheder.

Der vil kun blive trukket på den budgetpost, der svarer til budgetgarantien for lånet, hvis garantien faktisk anvendes.

c) Finansiering af foranstaltningen

(i) Gavebistand

Der foreslås følgende forfaldsplan for bevillinger, der finansieres inden for rammerne af udgiftsområde 4 i de nuværende finansielle overslag (i EUR):

// 2004

Forpligtelsesbevillinger // 16 000 000

Betalingsbevillinger // 16 000 000

(ii) Ved træk på budgetgarantien:

Benyttelse af garantifonden oprettet ved Rådets forordning (EF, EURATOM) nr. 2728/94 af 31. oktober 1994, senest ændret ved forordning nr. 1149/1999 af 25. maj 1999. I henhold til fondsforordningen sker tildelingen ved en overførsel af 0,81 mio. EUR fra reserven til fonden.

Hvis garantifonden ikke indeholder tilstrækkelige midler, fremskaffes der supplerende midler fra budgettet ved overførsel:

- af en eventuel overskudsmargen i garantireserven i henhold til artikel 18 i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000 af 26. september 2000 om budgetdisciplin

- [af forsinkede betalinger til budgettet, for hvilke budgetgarantien er blevet bragt i anvendelse, såfremt disse betalinger ikke er blevet bogført som indtægter]

- af en eventuel disponibel margen under udgiftsloftet for udgiftsområde 4 i de finansielle overslag eller af midler tilvejebragt ved omfordeling. I så fald anvendes budgetpost 01 04 01 07 "Det Europæiske Fællesskabs sikkerhedsstillelse for programmer for lån, som Fællesskabet har optaget med henblik på finansiel bistand til lande i det vestlige Balkan".

Kommissionen kan midlertidigt, for at opfylde sine forpligtelser, sikre gældsbetjeningen ved hjælp af midler fra sin likvide beholdning. I så fald anvendes artikel 12, stk. 3, i Rådets forordning (EC, EURATOM) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000.

8. Forholdsregler mod svig

Før bistandsprojektet gennemføres, undersøger Kommissionens tjenestegrene med bistand fra eksperter, som er behørigt godkendt, hvorvidt Albaniens centralbank og finansministerium har troværdige finansielle kredsløb og administrative procedurer. Heri indgår områder som ledelsesstruktur og organisation, regnskabsaflægning, ledelse og kontrol af midler, IT-processer og sikkerhed, intern og ekstern revisionskapacitet og nationalbankens uafhængighed.

Denne kontrol, hvis formål vil blive bekendtgjort og forklaret tydeligt for de relevante myndigheder, vil ske som led i den løbende vurdering af disse kredsløb og procedurer i samtlige tredjelande, der modtager makrofinansiel bistand, med henblik på at opfylde finansforordningens bestemmelser vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. Der vil også blive taget højde for foreliggende konklusioner i IMF's sikkerhedsvurderinger og andre relevante rapporter fra IMF og Verdensbanken.

Der er indsat en henvisning til foranstaltninger til bekæmpelse af svig i retsgrundlaget (artikel 4). Der gives flere detaljer om disse foranstaltninger i aftalememorandum, muligvis med yderligere foranstaltninger, hvis der konstateres behov herfor under driftsvurderingen.

Endelig skal bistanden verificeres, kontrolleres og revideres af Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), og Revisionsretten.

9. Oplysninger om cost-effectiveness

a) Begrundelse for transaktionen og specifikke mål

Ved at støtte Albaniens makroøkonomiske reformbestræbelser og supplere det internationale samfunds långivning til dette land inden for rammerne af IMF- programmet vil denne bistand lette overgangen til en markedsøkonomi.

b) Overvågning og evaluering

Denne bistand er af makroøkonomisk karakter, og overvågningen og vurderingen af den gennemføres inden for rammerne af det IMF-støttede tilpasnings- og reformprogram, som modtagerlandet er i færd med at gennemføre. Kommissionens tjenestegrene vil især overvåge foranstaltningen på grundlag af ægte makroøkonomiske og strukturpolitiske foranstaltninger, som aftales med myndighederne i modtagerlandet. Som led i processen kan Kommissionens tjenestegrene ligeledes overvåge nøgleområder, der konstateres i den nævnte driftsvurdering. Endelige holder de tæt kontakt med IMF's og Verdensbankens tjenestegrene og trække på deres vurdering af landets stabilisering og reformer.

Ifølge forslaget til Rådets afgørelse skal der udarbejdes en årlige rapport til Europa-Parlamentet og Rådet, hvori der vil indgå en vurdering af transaktionens gennemførelse.

Der er desuden planer om en efterfølgende vurdering af bistanden, som skal gennemføres af Kommissionen eller behørigt godkendte repræsentanter, et eller to år efter at bistandsprojektet er gennemført, og de albanske myndigheder skal levere alle nødvendige oplysninger.

10. Udgifter til Administration

Denne foranstaltning er af ekstraordinær karakter og medfører ingen forøgelse af Kommissionens personale.

INDLEDENDE EVALUERING MAKROFINANSIEL BISTAND TIL ALBANIEN

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. Problemanalyse og behovvurdering

Væksten i Albaniens reale BNP skønnes at have været 4,7 % i 2002 sammenlignet med 6,5 % året før og 9 % i gennemsnit for perioden 1998-2000. I 2003 forventes en stigning til 6 % på grundlag af større private investeringer og nettoeksport. Underskuddet på statsfinanserne udgjorde uden bidrag 6,9 % af BNP i 2002 i forhold til målet på 7,7 %. I 2003 forventes tallet at blive 6,4 % af BNP på grundlag af yderligere forbedringer af told- og skattesystemet og øgede bestræbelser på at bekæmpe skatteunddragelse, svig og smugleri.

Underskuddet på de løbende poster for 2002, minus officielle overførsler, vurderes til at være steget til 9,1 % af BNP, fra 6,3 % i 2001. For 2003 forventer IMF et fald til 8,5 % af BNP.

1.1. Udsigterne for økonomien på mellemlang sigt

På grund af elektricitetskrisens fortsatte indflydelse og de begrænsede udenlandske investeringer er den forventede realvækst i BNP justeret nedad fra 7 % til omkring 6 % pr. år for perioden 2003-2005. Der forventes et yderligere fald i statens underskud til 6 % af BNP i 2004. Hvad angår finansieringen af budgetunderskuddet, forventes i de nuværende prognoser, at udenlandsk finansiering vil udgøre 3,2 %, indenlandsk finansiering 2,5 % og privatiseringsindtægter 0,3 %.

IMF's prognoser for betalingsbalancen i 2004 udviser et underskud på de løbende poster på 482 mio. USD eller 8,5 % af BNP. Når der tages højde for afdrag på mellem- og langfristet gæld på 36 mio. USD, ændringer i udeståender og en programmeret stigning i udenlandske bruttovalutareserver på 34 mio. USD - med henblik på at holde reserverne på et niveau svarende til 4,3 måneders import - forventes et bruttofinansieringsbehov på 582 mio. USD.

Disse finansieringsbehov forventes overvejende at blive dækket af direkte udenlandske investeringer (180 mio. USD), officielle kapitaloverførsler (138 mio. USD) og øvrig kapitaltilstrømning (155 mio. USD). Efter der ligeledes er taget højde for kortsigtede private finansieringsstrømme, gældsomlægning (som forventes fra Ungarn, Tjekkiet og Slovakiet til et samlet beløb af 21 mio. USD) samt fejl og mangler, forventes et bruttofinansieringsbehov på 65 mio. USD.

Når der tages højde for forventet makroøkonomisk finansiering fra internationale finansieringsinstitutter (IMF og Verdensbanken) på 19 mio. USD, tegner der sig et eksternt finansieringsbehov på ca. 46 mio. USD på betalingsbalancen for 2004. Dette forventes dækket af EF og andre bilaterale bidragsydere.

1.2. Strukturreformer inden for IMF's program til bekæmpelse af fattigdom og fremme af vækst

For strukturreformernes vedkommende er der planer om yderligere initiativer på en række områder i det andet år af IMF's treårige program til bekæmpelse af fattigdom og fremme af vækst med henblik på at sikre, at Albanien kan udnytte sit vækstpotentiale. Blandt hovedelementerne indgår forbedringen af erhvervsmiljøet ved at fjerne investeringsbarrierer, fuldendelse af jordregistreringen inden udgangen af 2004 og udarbejdelse af en lov om regulering af jordejerskab, omstrukturering/privatisering af den sidste statsejede bank og telekommunikationsselskabet Albtelekom samt gennemførelse af handlingsplanen for 2003-2004 for elsektoren.

2. Mål og indikatorer for den makrofinansielle bistandstransaktion

2.1. Mål

Ved at støtte Albaniens makroøkonomiske reformbestræbelser og supplere finansieringen fra det internationale samfund til landet som led i det IMF-støttede program understøttes Albaniens overgang til en markedsøkonomi. I denne sammenhæng og med de udfordringer og behov, som er nævnt ovenfor, har den foreslåede makrofinansielle bistandstransaktion følgende mål:

* At bidrage til at dække det resterende eksterne finansieringsbehov på omkring 46 mio. USD på betalingsbalancen i 2004

* at lette og understøtte de albanske myndigheders reformbestræbelser (også som led i stabiliserings- og associeringsprocessen).

Målene for de makroøkonomiske og strukturelle reformer vil blive udviklet og uddybet i aftalememorandum med den albanske regering. Blandt de mulige delmål for strukturreformerne kan imidlertid nævnes:

* omstrukturering/privatisering af de strategiske sektorer

* reform af den offentlige (især told- og skattedepartementerne)

* forbedring af de retlige rammer for udvikling af den private sektor

2.2. Indikatorer

De kvantitative indikatorer, der indgår i IMF's programmer er en hovedkategori for makroøkonomiske indikatorer. Der vil blive opstillet resultatindikatorer i det nævnte aftalememorandum efter aftale med de albanske myndigheder.

3. Alternative finansieringsmekanismer og risikovurdering

3.1. Finansieringsmekanismer

Makrofinansiel bistand ydes enten i form af et lån, som gavebistand eller begge dele. På grund af Albaniens forholdsvis lave udviklingsniveau (BNP pr. indbygger er omkring 1 400 USD, og landet er modtager stadig bistand under IDA) vurderes det som passende at give en væsentlig del af denne bistand som gavebistand (16 mio. EUR) og resten (9 mio. EUR) som lån.

Makrofinansiel er ubunden og ikke-øremærket makroøkonomisk støtte, som hjælper et land med at opfylde sine eksterne finansieringsbehov, bl.a. gennem støtte til reserver og budget. Projektstøtte kan ikke på samme måde opfylde dette behov, da den ikke kan anvendes til afbetaling på landets gæld eller til styrkelse af reserverne. Som det desuden er set ved lignende transaktioner, herunder i Albanien, betyder de økonomisk-politiske betingelser for støtten en styrkelse af stabiliserings- og reformprocessen.

3.2. Risikovurdering

Der foreligger en risiko for, at makrofinansiel bistand, som (for eksempel i modsætning til projektfinansiering) ikke er øremærket til bestemte udgifter, kan anvendes svigagtigt. Denne risiko er i almindelighed forbundet med sådanne faktorer som nationalbankens uafhængighed, kvaliteten af de systemer og procedurer, der anvendes ved styring, kontrol og formidling af denne støtte, it-sikkerhed og intern/ekstern revisionskapacitet. Selv om bistand i form af projektstøtte kan virke som et alternativ, opfylder den ikke landets behov for ikke-øremærket finansiering som led i IMF-programmet, og den indebærer andre risici for svig.

For at mindske risikoen for svigagtig anvendelse udbetales den makrofinansielle støtte til klart identificerede konti i nationalbanken eller regeringen. Med støtte fra eksperter, som er behørigt godkendt, vil Kommissionens tjenestegrene desuden først frigive støtten, når den har undersøgt Albaniens finansielle kredsløbs troværdighed, administrative procedurer samt interne og eksterne kontrolmekanismer, som er relevante for denne slags bistand (se finansieringsoversigten, del 8).

Endelig skal verificeres, kontrolleres og revideres af Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), og Revisionsretten.

4. Fordelene ved Fællesskabets engagement

I juni 2002 godkendte IMF det andet PRGF-støttede treårige program for perioden juni 2002 til juni 2005. Hovedprioriteterne for programmet var at sikre statsfinansernes holdbarhed, fremme udviklingen af den private sektor og støtte udviklingen af energisektoren. De albanske myndigheder gjorde gode fremskridt i programmets første år, især med at forbedre erhvervsklimaet og med gennemførelsen af handlingsplanen for energisektoren. Uden yderligere makrofinansiel bistand fra EF er der risiko for, at det IMF-støttede stabiliserings- og reformprogram, PRGF, ikke kan gennemføres fuldt ud, at befolkningens støtte til de nødvendige ændringer falder, og at reformerne går i stå.

Denne bistand vil desuden fremme og støtte en række bestræbelser, der vurderes som særlig vigtige for EF. Heri indgår blandt andet betingelserne for IMF's og Verdensbankens programmer samt prioriteter, der er konstateret som led i stabiliserings- og associeringsprocessen.

Endelig supplementerer den makrofinansielle bistand fællesskabsprogrammet for bistand til genopbygning, udvikling og stabilisering (CARDS), der siden 2001 har været EF's væsentligste finansielle instrument til samarbejde for Balkan-landene og for Albanien i særdeleshed. For perioden 2001-2004 er der øremærket 181,4 mio. EUR til Albanien. De væsentligste prioriteter er retlige og indre anliggender, opbygning af administrativ kapacitet, økonomisk og social udvikling, miljø og naturressourcer og demokratisk stabilisering. I CARDS' årsprogram for 2003 er der fastsat forpligtelser på 46,5 mio. EUR til Albanien.

5. Historie

Makrofinansiel bistand til Albanien og andre lande har tidligere vist sig at være en afgørende støttepille for stærke stabiliserings- og reformprogrammer, og det står nu klart, at der kræves samordning mellem EF's og IMF's krav med henblik på at sikre sammenhængende og gensidig støtte, og at betingelserne medfører for store byrder.

Selv om makrofinansiel bistand oprindelig blev givet hovedsagelig som lån, kombineres låne- og gavebistand nu ofte under hensyntagen til landets indtægtsniveau og tilbagebetalingsevne.

Hvad angår henstillingerne budgetdechargen for 2001 og ligeledes i Revisionsrettens særberetning nr. 1/2002 om makrofinansiel bistand til tredjelande, har Kommissionens tjenestegrene lagt vægt på de fem Genval-kriterier (ekstraordinær karakter, politiske forudsætninger, komplementaritet, konditionalitet og finansdisciplin).

6. Planlægning af fremtidig overvågning og evaluering

Denne bistand er af makroøkonomisk karakter, og overvågning og evaluering foregår inden for rammerne af det IMF-støttede stabiliserings- og reformprogram, som modtagerlandet er ved at gennemføre.

6.1. Overvågning

Overvågningssystemet sikres ved rapporter om data fra myndighederne som fastsat i aftalememorandum og ved revisionsbesøg i Albanien. Selv om bistanden styres centralt, kan Kommissionens lokale delegationer også blive bedt om at indhente oplysninger.

Den overvågning, som Kommissionens tjenestegrene skal foretage, vil især foregå på grundlag af ægte makroøkonomiske og strukturpolitiske indikatorer, som aftales med de albanske myndigheder. Som led i processen kan Kommissionens tjenestegrene også overvåge nøgleområder, der konstateres i den nævnte driftsvurdering. Endelig vil de holde tæt kontakt med IMF's og Verdensbankens tjenestegrene og trække på deres vurdering af resultaterne af Albaniens stabilisering og reformer.

Ifølge forslaget til Rådets afgørelse fremsendes hvert år en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet, hvori der indgår en evaluering af denne transaktions gennemførelse.

6.2. Evaluering

Kommissionen eller behørigt godkendte repræsentanter gennemfører et eller to år, efter at bistandsprojektet er gennemført, en uafhængig efterfølgende evaluering af bistandsprojektet, og de albanske myndigheder skal levere alle nødvendige oplysninger.

7. Cost-effectiveness

Kommissionen foreslår, at Fællesskabet stiller ny makrofinansiel bistand på op til 25 mio. EUR til rådighed for Albanien som supplement til IMF's treårige PRGF, i form af gavebistand (16 mio. EUR) og resten (9 mio. EUR) i form af et lån.

I lyset af Albaniens finansielle bindinger over for udlandet vil lånet få en løbetid på femten år med en afdragsfri periode på ti år, hvilket svarer til betingelserne knyttet til den sidste pakke af makrofinansielle bistandslån, der er bevilget til andre lande i det vestlige Balkan. En afgørelse om at yde denne bistand vil indebære, at garantifonden tilføres ca. 0,81 mio. EUR, hvilket er muligt takket være en tilstrækkelig reserve under garantifonden [9].

[9] I denne forbindelse bør det bemærkes, at ophævelsen af Rådets afgørelse fra 1999 ikke får nye konsekvenser for budgettet, da garantifonden allerede i 2002 fik fjernet en tildeling på 2,80 mio. EUR.

Denne foranstaltning er af ekstraordinær karakter og medfører ingen forøgelse af Kommissionens personale.

Kommissionen stiller låne- og gavebistanden til rådighed for Albanien i mindst to rater, og første rate frigives på grundlag af tilfredsstillende resultater med Albaniens makroøkonomiske program som led i det program til bekæmpelse af fattigdom og fremme af vækst, som er aftalt med IMF. Den eller de efterfølgende rater frigives på grundlag af en tilfredsstillende gennemførelse af det nævnte program og de økonomisk-politiske og finansielle betingelser, der er knyttet til bistanden ifølge aftalememorandum.