[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 6.10.2006

COM (2006) 583 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET

Tilvejebringelse af offentlige og private midler til finansiering af universel adgang til klimavenlige og sikre energitjenester til rimelige priser: Verdensfonden for Energieffektivitet og Vedvarende Energi {SEC (2006) 1224}{SEC (2006) 1225}

BÆREDYGTIG UDVIKLING – ENERGISEKTORENS GLOBALE MILJØUDFORDRING

Siden begyndelsens af 1990'erne har størstedelen af verden oplevet en hidtil uset økonomisk vækst. Siden 1994 er olieforbruget steget med 20 %, og Det Internationale Energiagentur (IEA) forventer, at det vil vokse med 1,6 % om året.[1] Ifølge IEA vil verdens energibehov stige med over 60 % inden 2030. At opfylde dette behov kræver en anslået investering i energisektoren på 16 bio. USD i løbet af de næste 25 år. Et investeringsscenario, hvor alt bliver som før, ville ikke blot være et finansieringsmæssigt problem, det ville ikke gøre fremtiden bæredygtig, især ikke når det handler om:

- Drivhusgasemissioner: Det ville betyde, at CO2-emissionerne fra energisektoren i 2030 ville være steget med 62 % i forhold til 2002, skønt EU's stats- og regeringschefer på deres forårsmøde i 2005 har opfordret til en samlet nedskæring af drivhusgasemissionerne med mindst 15 %, måske endda så meget som 50 % i forhold til 1990 inden 2050. Desuden satte G8-lederne i 2005 sig for at optræde beslutsomt og vedtog Gleneagles-handlingsplanen for klimaændring, ren energi og bæredygtig udvikling. Omlægningen til renere energi skal finansieres ved øget samarbejde mellem offentlige og private investeringsordninger, der inddrager Verdensbanken og andre multilaterale finansieringsinstitutter.

- Luftkvalitet: Den hastige urbanisering i vækstøkonomierne har ført til stærk luftforurening i mange byer og til sundhedsskadelige virkninger for indbyggerne. F.eks. vil Kina ifølge Verdensbanken sandsynligvis opleve 590 000 tilfælde af for tidlig død i byerne på grund af luftforurening fra transport- og energisektoren. Der kræves renovering af ineffektive kraftværker og bygninger og øget brug af næsten emissionsløse teknologier, hvis disse udviklingstendenser skal vendes.

- Fattigdom og bæredygtig forvaltning af naturressourcerne: Det anslås, at 1,4 milliarder mennesker i udviklingslandene stadig ikke har adgang til moderne energi i 2030, og det antal mennesker på 2,4 milliarder, der på uholdbar traditionel vis stadig benytter biomasse til madlavnings- og opvarmningsformål, bliver ikke mindre. Ifølge IEA anslås de ekstra investeringer, der skal til for at opnå fuld elektrificering, til 655 mia. USD. For områder, der i forvejen kæmper for at skaffe kapital, er det en enorm udfordring.

- Energisikkerhed: Over 60 % af energiforbrugets vækst sker i form af olie og gas. Det betyder endnu større importafhængighed i alle de importerende områder. F.eks. stiger EU's olie- og gasimport til henholdsvis 93 % og 81 % i 2030 mod 79 % og 49 % i 2004. Kommissionen har derfor for nylig foreslået at satse på, at en minimal andel af EU's generelle energisammensætning skal komme fra sikker og bæredygtig udnyttelse af energikilder med lavt kulstofindhold. Kina, som på nuværende tidspunkt stort set er selvforsynende, må i 2030 importere 27 % af sit gasbehov. Olie- og gasforsyningerne fra Mellemøsten og Nordafrika skal vokse til 44 %.

Det er således klart, at behovet for at sikre bæredygtig udvikling og samtidig vinde kampen mod klimaændringen, udrydde energifattigdommen og sikre energiforsyningerne på verdensplan kræver dybtgående ændringer af energitjenesternes leveringsform og energikildernes udnyttelsesmåde.

Stats- og regeringscheferne blev på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling (VTBU) enige om hurtigt at foretage en betydelig forøgelse af den vedvarende energis andel af verdens energisammensætning. På VTBU oprettede EU Johannesburg-koalitionen for vedvarende energi (JKVE)[2] og tog EU's energiinitiativ (EUEI) for at sikre, at forpligtelserne i Johannesburg-gennemførelsesplanen ikke forbliver tomme ord.

Investeringer i vedvarende energi er ligesom investeringer i energieffektivitet et typisk samfundsgode, der indebærer betydelige lokale og globale fordele i form af ingen eller næsten ingen forurenende emissioner eller drivhusgasemissioner. De medvirker til at forbedre energisikkerheden ved at udnytte lokale energikilder som vind- og solenergi, jordvarme og biomasse. Øget udbredelse af energieffektivitet, og vedvarende energi vil formindske det fossile brændstofforbrugs miljø- og sundhedspåvirkning og vil lette presset på energimarkedet. Det fremmer desuden lokal beskæftigelse og indkomstdannelse, bl.a. ved at levere energi til produktionsformål, ikke mindst i afsides egne, hvor nettilslutning er uøkonomisk.

Når der tages fuldt hensyn til de samfundsmæssige fordele, bliver projekter for vedvarende energi og energieffektivitet ofte økonomisk attraktive, især i udviklingslandene, hvor energiproduktionen som regel er mindre effektiv og mere forurenende end i industrilande med en avanceret miljølovgivning. Ifølge IEA's scenarier for alternativ energi kan øget anvendelse af energieffektivitet og vedvarende energi på verdensplan nedsætte energibehovets vækst fra mere end 60 % til 50 % og emissionernes fra 62 % til 46 %. Et mindre fremtidigt behov kan føre til en nedsættelse af oliepriserne med 15 %. Det ville stadig ikke løse problemerne, men det ville være et betydeligt skridt i den rigtige retning. Kommissionen anslår, at energieffektivitetsforbedringer og vedvarende energi på længere sigt kan give en rentabilitet på 2/3 af emissionsbegrænsningerne (SEK(2005)180).

På grund af de mange samfundsmæssige fordele bliver de politiske betingelser stadig bedre, og vedvarende energi og energieffektivitet indgår nu fast blandt hovedpunkterne på energi- og udviklingsinvesteringens dagsorden. I dag kan den på et bæredygtigt grundlag levere elektricitet og andre former for energi til overkommelige priser til det lokale erhvervsliv og den lokale transport, især på steder, hvor tilslutning til elektricitetsnettet er uøkonomisk. Systemer uden for elektricitetsnettet og mininet kan sikre tilstrækkelig økonomisk energiforsyning i afsidesliggende områder. Der foreligger en lang række teknologiske løsninger, som kan opfylde virksomhedernes og husstandenes behov, og som ikke mindst er relevant for udviklingslandene.

Trods disse fordele mener IAEA, at den vedvarende energis andel i 2030 vil have holdt sig nogenlunde konstant, hvis den nuværende udvikling fortsætter. De mere end 16 bio. USD, der skal investeres indtil 2030, frembyder derfor en enestående lejlighed til at opbygge en bæredygtig verdensomspændende energisektor, og denne lejlighed må ikke forspildes. Der er ingen tvivl om, at størstedelen af de fremtidige investeringer i energisektoren på verdensplan skal komme fra private kilder. Problemet for det offentlige er at skabe de rigtige tilskyndelser og vilkår, der sikrer, at privat investering vil finansiere adgangen til energitjenester, som er miljøvenlige, prisbillige og sikre.

Denne meddelelse gennemgår de nuværende hindringer for den private sektors deltagelse i udbredelsen af vedvarende energi og energieffektivitet, især i uviklingslandene. Den foreslår et konkret, innovativt partnerskab mellem private og det offentlige under betegnelsen Verdensfonden for Energieffektivitet og Vedvarende Energi , som skal skaffe private investeringsmidler til gavn for udviklingslandene og overgangsøkonomierne.

HINDRINGER FOR AT KUNNE SKAFFE TILSTRÆKKELIGE PRIVATE FINANSIERINGSMIDLER TIL INVESTERING I ENERGIEFFEKTIVITET OG VEDVARENDE ENERGI

IEA anslår i sit grundscenario, at der på verdensplan er brug for 241 mia. USD til investering i vedvarende energi inden 2010[3]. Behovet for risikovillig kapital i udviklingslandene og overgangsøkonomierne alene anslås til over 10 mia. USD (9 mia. EUR). Ca. 70 % og 40 % af investeringerne i elektricitetsfremstilling i henholdsvis Sydamerika og Asien forventes af gå til sektoren for vedvarende energi[4]. Efterhånden som de politiske betingelser bliver bedre, bliver de private investorer stadig mere interesserede.

Der er sket en vis positiv udvikling med hensyn til finansieringen af vedvarende energi og energieffektivitet. EIB og andre internationale investorer har erkendt, at projekter for vedvarende energi får stadig større rentabilitet, og har for nyligt opstillet ambitiøse mål for udlånsporteføljen til vedvarende energi og energieffektivitet. EIB har således sat sig som mål, at investere 50 % af sin årlige EU-energiudlånsportefølje til vedvarende energiprojekter. I april 2005 forlængede OECD's eksportkredit- og eksportkreditforsikringsgruppe den minimale afdragsperiode for investeringer i vedvarende energi til 15 år i stedet for 10 eller 12. Desuden kan projekter for teknologi, der indebærer miljøfordele i form af intet eller næsten intet kulstof, med Kyoto-protokollens ikrafttrædelse og indførelsen af en fælles kulstofpris nu betale sig. I udviklingslandene kan der nu ydes emissionsnedskæringslån i forbindelse med sådanne projekter i kraft af protokollens ordning for bæredygtig udvikling. I de kommende år vil der med kulstoffinansieringsordningerne kunne afsættes yderligere finansieringsmidler til disse projekter.

Trods disse opmuntrende nye udsigter og de gode teknologiske resultater har projekter og virksomheder, der beskæftiger sig med vedvarende energi, stadig store vanskeligheder med at skaffe tilstrækkelige finansieringsmidler. Problemet er kompliceret, men drejer sig især om risikovillig kapital, der yder långiverne tilstrækkelig sikkerhed. Nogle af de vigtigste årsager til denne finansieringsmæssige flaskehals er:

- Finansieringsomkostningerne i forbindelse med vedvarende energi er til at begynde med 3–7 gange højere, end når det drejer sig om konventionel energifremstilling med fossilt brændsel. Selv om der kompenseres for disse omkostninger i kraft af langt lavere og langt mindre svingende driftsomkostninger i forhold til teknologier, som benytter fossilt brændsel, betragter de private investorer stadig den længere forrentningstid som alt for risikabel og derfor ikke tiltrækkende.

- Uden for OECD-området søger private egenkapitalinvestorer ekstra sikkerhed. Selv et rimeligt afkast i størrelsesordenen 6 til 14 % er utilstrækkeligt til at opveje de forskellige risici i mange af udviklingslandene.

- Vedvarende energi er velegnet til små og mellemstore investeringsprojekter. Det medfører imidlertid, at transaktionsomkostningerne bliver langt højere end for store kraftværker til fossilt brændsel, og denne mulighed har derfor været mindre interessant for den risikovillige kapitals tilbydere. Når internationale finansieringsinstitutter eller den private sektor kan tilbyde risikovillig kapital, er det til store investeringer på vilkår, som ikke passer til små virksomheder eller projekter med en samlet kapital på under 5-10 mio. EUR.

I konkurrencen om den knappe risikovillige private finansieringskapital er den vedvarende energi af den grund således direkte uheldigt stillet, og der er derfor almindelig mangel på finansieringskapital i denne sektor. Verdensbanken kom for nylig til et lignende resultat, idet den konkluderede, at selv med bedre lovgivningsrammer og anvendelse af politiske risikobegrænsningsordninger er problemet med at finansiere de øgede omkostninger og begrænse de tekniske risici stadig stort[5]. Projekter for vedvarende energi og energieffektivitet indebærer imidlertid store muligheder for at opnå en lang række miljø- og samfundsmæssige fordele, både lokalt og på verdensplan, og fortjener derfor offentlig støtte, så dette finansieringsproblemerne kan løses, og der kan skabes offentlige tilskyndelser til private investorer på internationalt og nationalt plan. Staten må gå hånd i hånd med den private sektor for at overvinde de finansieringshindringer, som stadig findes.

Et innovativt partnerskab mellem private og det offentlige: verdensfonden for energieffektivitet og vedvarende energi

Det foreslås af disse grunde i denne meddelelse, at der oprettes et konkret, innovativt partnerskab mellem private og det offentlige under benævnelsen Verdensfonden for Energieffektivitet og Vedvarende Energi (VFEEVE) , som skal skaffe private investeringsmidler, især i udviklingslandene og vækstøkonomierne, inden for rammerne af internationale programmer, der skal fremme bæredygtig udvikling. Det foreslåede partnerskab skal supplere det igangværende arbejde på at forbedre de politiske betingelser og dermed fremme en bæredygtig udvikling ved hjælp af hurtigere udbredelse af energieffektivitet og vedvarende energi.

Forslaget bygger på tålmodig kapital-initiativet, som Europa-Kommissionen iværksatte i 2004 inden for rammer af JKVE. Dette initiativs indhold blev tilrettelagt på grundlag af drøftelserne i VTBU og den internationale JKVE-konference på højt plan i Bruxelles i 2003. Forslaget bygger endvidere på en gennemførelighedsundersøgelse fra 2004, hvori de forskellige muligheder for at opstille nye, målrettede finansieringspartnerskaber mellem private og det offentlige bliver vurderet. Gennemførlighedsundersøgelsen indhentede bemærkninger og forslag fra en lang række interesserede parter, heriblandt EIB-gruppen, Verdensbankens Internationale Finansieringsinstitution (IFC), EBRD, KfW, UNEP, UNDP, EU's Energiinitiativ og forskellige andre.

Desuden bygger forslaget på grønbogen "en europæisk energistrategi: bæredygtighed, konkurrenceevne og forsyningssikkerhed"[6], som er blevet offentliggjort for nylig. Kommissionen opstiller heri en samlet fremgangsmåde for, hvordan energisektorens problemer i forbindelse med bæredygtig udvikling skal løses, ikke mindst i betragtning af klimaændringen. Den omfatter bl.a. øget brug af demonstration og øget udbredelse af energieffektivitet og vedvarende energi. I tilknytning hertil opfordrede Det Europæiske Råd i marts 2006 til, at fællesskabets ordninger sikrede tilstrækkelig støtte den slags bæredygtige energiløsninger. I forbindelse med dialogen med tredjelande skal EU desuden indtage en mere aktiv holdning for at sikre bæredygtig udvikling og fremme vedvarende energi, teknologi med begrænset emission og energieffektivitet og således bidrage til den verdensomspændende kamp mod klimaændringen og styrke gennemførelsen af Kyoto-protokollens ordninger. Endelig bygger forslaget på "principper for og betragtninger vedrørende integrering af energiforanstaltninger i udviklingssamarbejde", som for nylig er blevet vedtaget af Rådet (udviklingsministrene)[7], EU's fornyede strategi for bæredygtig udvikling[8], og det fælles dokument fra Kommissionen og den høje repræsentant for FUSP "en ekstern politik, der skal tjene Europas energiinteresser"[9] som alle understreger, hvor vigtigt det er at fremme ren energi for at kunne løse de problemer, klimaændringen, fattigdommen og den bæredygtige udvikling rejser.

I betragtning af den offentlige sektors begrænsede finansieringsdeltagelse må behovet for at indføre en innovativ ordning, der gør den offentlige finansiering så omfattende som muligt, være en prioritet. I sin seneste meddelelse om indhold og prioriteringer i det fremtidige tematiske program for miljø og bæredygtig forvaltning af naturressourcer, herunder energi, erklærede Kommissionen udtrykkeligt, at der er hårdt brug for innovative, fleksible finansieringsordninger.[10] Det er også det vigtigste budskab i den interinstitutionelle aftale fra juni 2006, hvori det hedder, at "institutionerne er enige om, at det er nødvendigt at indføre samfinansieringsmekanismer for at styrke løftestangseffekten af Den Europæiske Unions budget ved at øge incitamentet til at tilvejebringe finansiering. De er enige om at fremme udviklingen af passende flerårige finansielle instrumenter, der fungerer som katalysatorer for offentlige og private investorer."[11]

At give den private sektor bedre adgang til risikovillig kapital, ved at det offentlige tilvejebringer tålmodig kapital, synes at være den mest lovende mulighed, da den indebærer forskellige former for risikodeling. Det offentlige kan:

- acceptere lavere forrentning i de enkelte tilfælde, afhængigt f.eks. af den faktiske risiko, der skal dækkes, og dermed bringe den private sektors afkast op i nærheden af de forretningsmæssige tærskler

- acceptere længere investerings- eller tilbagebetalingsperioder ("først ind – sidst ud") for at bringe de høje indledende investeringer i overensstemmelse med de lave drifts- og vedligeholdelsesomkostninger

- påtage sig større transaktionsomkostninger for at kunne inddrage små og mellemstore virksomheder og opfylde behovet for et bredt udvalg af muligheder for virksomhedsrådgivning og start- og vækstkapital.

Tilrettelæggelsen af det innovative partnerskab mellem private og det offentlige

Formålet er at tilvejebringe offentlige og private finansieringsmidler, som kan medvirke til at fjerne de finansieringsmæssige flaskehalse for projekter og virksomheder, der beskæftiger sig med vedvarende energi og energieffektivitet, og især at koncentrere sig om mangelen på risikovillig kapital. Det kan omfatte udbygning af vellykkede pilotprojekter. Internationale finansieringsinstitutter som EIB, EBRD og Verdensbanken, private investorer og andre kreditformidlende institutioner er allerede gået i samarbejde med Kommissionen om at oprette VFEEVE. De første muligheder for fælles investering blev påvist af EIB (og gjaldt især Afrika, Vestindien og Stillehavs- og Middelhavsområderne) og af EBRD (det drejer sig om en regional fond, der omfatter de østeuropæiske markeder uden for EU).

Hvordan skal det udformes?

VFEEVE skal oprettes som et verdensomspændende partnerskab mellem private og det offentlige i form af et privatretligt organ med offentlige opgaver[12]. Det skal ske i nøje samarbejde med internationale finansieringsinstitutter som EIB og EBRD. Det vil betyde, at forskellige erhvervsinvestorer og andre investorer med verdensomspændende investeringsopgaver får nye muligheder for risikodeling og fælles finansiering. Det gør det desuden muligt at ansætte professionelle investeringsledere på et selvstændigt grundlag, som kan optræde med særlige beføjelser, de får tildelt af donorerne og investorerne. Overvågningen, rapporteringen og kontrolforanstaltningerne skal være af høj kvalitet.

VFEEVE skal ikke stille finansieringsmidler direkte til rådighed for målgrupperne, men snarere deltage aktivt i oprettelse og finansiering af regionale delfonde eller i at udbygge allerede eksisterende tilsvarende initiativer. De forskellige regionale markeders særtræk vil således kunne tilgodeses ved, at man inddrager internationale finansieringsinstitutter, lokal ekspertise og videnskabeligt underbygget viden og således rejser yderligere finansieringsmidler fra den private sektor. Deltagelse i en delfond vil være afhængig af, at dens investeringsstrategi er i overensstemmelse med VFEEVE's, at ledelsesprincipperne og gennemførelseskapaciteten er forsvarlige, og at en minimal andel af midlerne kommer fra forretningsmæssige finansieringskilder.

Hvem kan få støtte?

VFEEVE vil støtte SMV og foretagender, som beskæftiger sig med projekter for vedvarende energi og energieffektivitet. Det vil især koncentrere sig om projekter, hvis omkostninger ligger under 10 mio. EUR, da de i de fleste tilfælde bliver overset af erhvervsinvestorerne og IFI. Foruden projekter, der drejer sig om energifremstilling, skal investeringerne omfatte produktions- og samlevirksomheder, forbrugerne, SMV og mikrofinansieringsinstitutter.

Hvilke regioner bliver omfattet?

VFEEVE vil støtte regionale delfonde for Afrika Syd for Sahara, østaterne i Vestindien og Stillehavet (AVS-området), landene i det europæiske nabopartnerskab (herunder Nordafrika og de østeuropæiske lande uden for EU, inkl. Rusland), Latinamerika og Asien (herunder Centralasien og Mellemøsten)[13]. Det nye instrument for udviklingssamarbejde (IUS) skal danne retsgrundlaget, og VFEEVE skal indgå i det tematiske program for miljø og bæredygtig forvaltning af naturressourcer, herunder energi (TPMNR), som er en del af dette instrument[14]. Finansieringen skal ske på markedsvilkår, men investeringer i de lande eller regioner, hvis politik for vedvarende energi og energieffektivitet, fremmer den private sektors engagement, vil få fortrin. Der vil blive lagt særlig vægt på at opfylde AVS-landenes behov.

Hvilken type støtte bliver ydet?

Størstedelen af fonden skal stille risikovillig kapital til rådighed for to forskellige typer projekter for vedvarende energi og energieffektivitet. Der vil blive stillet kapital til rådighed på lempelige ”tålmodige” vilkår, hvor tålmodigheden afspejler de lokale og globale fordele, delfondene og de dertil knyttede projekter kan tilbyde. VFEEVE's bidrag kommer til at ligge mellem 25 og 50 % for projekter med stor eller mellemstor risiko og på 15 % for projekter med lille risiko. Desuden skal fonden omfatte midler, som afsættes specielt til teknisk bistand. De skal beløbe sig til 10-20 % af de samlede midler, afhængigt af det faktiske behov for kapacitetsopbygning, som sandsynligvis er størst i de mindst udviklede økonomier. I kraft af denne foranstaltning kan lokal og international teknisk ekspertise inddrages for at forbedre projektforslagene og driftsplanerne samtidig med at investeringsgrundlaget udvikles. Den faktiske levering af både risikovillig kapital og teknisk bistand gør fonden til et enkelt ekspeditionssted, så transaktionsomkostningerne begrænses og fondens præstation i det hele taget forbedres.

Hvilken slags teknologier kan få støtte?

Investeringsområdet skal omfatte et bredt udvalg af projekttyper og teknologier med sigte på energieffektivitet og vedvarende energi. Da det er udviklingslandene og overgangsøkonomierne, som er i centrum, vil hovedvægten blive lagt på udbredelse af miljøvenlige teknologier, som allerede kan opvise gode resultater, idet der samtidig tages hensyn til videnskabelig underbygget viden, der skyldes programmer som Fællesskabets rammeprogrammer. Både erfaringerne og planlægningsperspektiverne viser, at små vand- og biomassekraftværker fylder meget i investeringsudsigterne og at landbaseret vindkraft også udgør en betydelig mulighed. Solcelleenergi kan stadig være for dyr for de lande, hvor indkomsten er lavest. Vedvarende energi vil sandsynligvis dominere investeringsporteføljen. Energieffektivitetsprojekter vil især komme i betragtning på steder, hvor tilsvarende finansieringshindringer skal ryddes af vejen. Samfyring (f.eks. med kul og bargasse), energitjenesteselskaber og andre rene, energieffektive løsninger i lille eller mellemstor målestok kan også komme i betragtning.

Hvor stor skal fonden efter planerne være?

VFEEVE's finansieringsmål er blevet sat til mindst 100 mio. EUR. Dette mål er både nødvendigt for at få afgørende indflydelse på verdensplan og tilstrækkeligt til at kunne skabe et partnerskab mellem private og det offentlige, som med tiden kan blive selvbærende.

Hvis man antager, at der til at begynde med kan stilles et finansieringsbeløb på 100 mio. EUR, vil der kunne skaffes yderligere kapital i størrelsen fra mindst 300 mio. EUR til 1 mia. EUR ved hjælp af delfondstrukturen og på projekt- og SMV-plan. Da der er udsigt til, at de oprindelige offentlige midler kan genbruges og geninvesteres, kan dette tal vokse i de kommende år. Tilvejebringelsen af midler kan komme til at ligge omkring faktor 10. Det er betydelig mere end traditionelle tilskudsbaserede ordninger kan opnå, idet de kræver en medfinansiering på 50-70 %.[15] Det forventes desuden, at Den 9. Europæiske Udviklingsfond vil give et finansieringsbidrag over investeringsfaciliteten, som forvaltes af EIB, på indtil 50 mio. EUR til udvikling af aktiviteter i AVS-regionen. Denne nye ordning kan tjene som positivt eksempel, der også kan efterlignes af andre offentlige og private investorer.

Hvilke fordele forventes der?

Når først VFEEVE er fuldt etableret og forsynet med midler, vil det kunne bringe miljøvenlig energi svarende til næsten 1 gigawatt på markedet i udviklingslandene. Herved vil 1-3 millioner mennesker kunne få bæredygtige energitjenester, og 1-2 millioner tons CO2-ækvivalent vil kunne afløses om året. VFEEVE vil også betyde en udvidelse af de ordninger, hvorefter udvikling og overførsel af miljøvenlige teknologier mellem de udviklede lande og udviklingslandene kan støttes effektivt. Det vil styrke Fællesskabets evne til at gennemføre de her nævnte strategier og tematiske programmer og til at skabe samvirke med europæiske teknologiprogrammer, fælles teknologiinitiativer og klimaændrings- og energipartnerskaber, f.eks. med Rusland, Kina og Indien. Løsninger på grundlag af ren energi vil skabe betydelige fordele i form af bedre indendørs og udendørs luftkvalitet og fremme oprettelsen af lokale virksomheder og lokal beskæftigelse og indkomstudvikling.

Konklusioner og næste skridt

Den foreslåede verdensfond for energieffektivitet og vedvarende energi, som beskrives i denne meddelelse, er et nyt partnerskab mellem private og det offentlige og supplerer Fællesskabets nuværende finansieringsordninger. Den er specielt beregnet til at øge Fællesskabets evne til at bistå sine partnerlande med at gennemføre deres programmer for bæredygtig udvikling og fattigdomsudryddelse og til at fremskynde overførsel, udvikling og udbredelse af miljøvenlige teknologier. Den vil fremme effektivt samarbejde mellem donorer og erhvervsinvestorer, herunder internationale finansieringsinstitutter, og i sidste instans fremme verdensmarkedets overtagelse af bæredygtige og sikre energiteknologier til rimelige priser og de tjenester, de kan levere. Det er et effektivt svar på det stærke behov for innovative offentlige og private finansieringsordninger, som de europæiske institutioner har påvist.

Europa-Kommissionen ser med tilfredshed, at EIB og EBRD har fremsat de første tilkendegivelser af deres interesse i at deltage i finansieringen af dette initiativ. Den opfordrer Rådet og Europa-Parlamentet til at give dette nye initiativ politisk støtte, så interesserede parter i den offentlige og private sektor kan fremsætte deres interessetilkendegivelser.

I betragtning af den iboende risiko erkender Europa-Kommissionen, at et betydeligt bidrag fra Fællesskabets budget er afgørende for at få initiativet sat i gang og for at udløse en omfattende finansieringsdeltagelse fra privat side. Europa-Kommissionen påtænker derfor at bidrage yderligere til VFEEVE med et beløb på indtil 80 mio. EUR i tidsrummet 2007-2010 inden for rammerne af det tematiske program for miljø og bæredygtig forvaltning af naturressourcer, herunder energi. Det første bidrag på 15 mio. EUR foreslås udbetalt i begyndelsen af 2007. VFEEVE vil blive tilrettelagt, så disse bidrag kan medtages i Komiteen for Udviklingsbistands (DAC's) årlige samarbejdsrapport. De nødvendige menneskelige ressourcer til dette initiativ tages fra de allerede eksisterende ressourcer, eventuelt ved hjælp af intern omgruppering.

Kommissionen opfordrer desuden medlemsstaterne, EØS-medlemsstaterne og andre finansieringsinstitutter og virksomhedsorganer til at tilslutte sig dette nye verdensomspændende initiativ.

Da der er tale om en ny fremgangsmåde, vil Europa-Kommissionens tjenestegrene stadig udvikle de nærmere gennemførelsesordninger i samarbejde med fondsbestyrelsen, EIB og EBRD samt andre, der giver udtryk for officiel interesse i at deltage i finansieringen af dette initiativ. Medlemsstaterne og Europa-Parlamentet vil blive holdt nøje underrettet om initiativets udvikling.

[1] IEA, 2004. World Energy Outlook.

[2] JKVE's medlemstal er siden 2002 vokset fra 66 regeringer til 90, der alle har forpligtet sig til at foretage en betydelig forøgelse af den vedvarende energis andel ved at styre investeringerne på grundlag af samarbejde om målsætninger og tidsplaner. EF deler koalitionens formandskab med Marokko og er hjemsted for sekretariatet..

[3] IEA, 2003. World Energy Investment Outlook.

[4] Impax Capital Corp. Ltd 2004. The Patient Capital Initiative Feasibility Study.

[5] Verdensbanken 2006. Clean Energy and Development: Towards an Investment Framework.

[6] KOM(2006) 105 af 8. marts 2006.

[7] Rådets dok. 8358/06 af 11. april 2006.

[8] Rådets dok. 10117/06 af 9. juni 2006.

[9] Dette dokument blev forelagt for Det Europæiske Råd den 15.-16. juni 2006.

[10] KOM(2005) 20 af 25.1.2006 og KOM(2005) 324 af 3.8.2005.

[11] EFT C139 af. 14.6.2006, s. 1-17, pkt. 49.

[12] I overensstemmelse med de relevante bestemmelser i artikel 54, stk. 2 i finansforordningen.

[13] For lande, der omfattes af førtiltrædelsesinstrumentet, bør der sikres finansiering fra andre instrumenter.

[14] Rådets dokument 134/06 DEVGEN dd. 20.7.2006.

[15] Detaljerede beregninger findes i afsnit 6 i konsekvensanalysen til denne meddelelse (SEK(2006) 1224).