[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 1.2.2006

SEK(2006) 108 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Belgiens opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2009

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Baggrund

Stabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, bygger på målsætningen om sunde statsfinanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk bæredygtig vækst, der fører til jobskabelse. I 2005 blev pagten ændret for første gang. Ved reformen blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men man søgte at styrke dens effektivitet og økonomiske fundament samt at sikre holdbarhed i de offentlige finanser på lang sigt.

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i pagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- og konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen og årlige opdateringer heraf (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, skal forelægge (årlige) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den, skal forelægge (årlige) konvergensprogrammer). Belgiens første stabilitetsprogram blev forelagt i december 1998. I henhold til forordningen afgav Rådet udtalelse om det den 15. marts 1999 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. Efter samme procedure vurderes de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer af Kommissionen og undersøges af det ovenfor nævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.

I programmerne skal medlemsstaterne angive deres mellemfristede målsætning for budgetstillingen og redegøre for de økonomisk-politiske foranstaltninger, de træffer for at opnå og fastholde den, herunder de tilgrundliggende økonomiske antagelser. Efter reformen af pagten bør den mellemfristede målsætning differentieres for de enkelte medlemsstater i lyset af den økonomiske og budgetmæssige diversitet i EU, herunder under hensyntagen til den finanspolitiske risiko for holdbarheden i de offentlige finanser. Andre elementer i reformen er, at tilgangen til finanspolitikken bør være mere symmetrisk under konjunkturforløbet ved hjælp af øget budgetdisciplin i økonomisk gode tider, og at der bør tages hensyn til "større strukturreformer" med en kontrollerbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt med henblik på en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede målsætning eller kursen for tilpasning af den.

Under hensyntagen til Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2005, adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi og de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008, har Kommissionen foretaget en gennemgang af den nyligt forelagte opdatering af Belgiens stabilitetsprogram og har på grundlag af følgende vurdering vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse om det.

Vurdering

(1) 2005-opdateringen af Belgiens stabilitetsprogram blev forelagt den 5. december 2005, en uge efter fristen. Det dækker perioden 2005-2009. Programmet følger i store træk modellen for stabilitets- og konvergensprogrammer og kravene til afgivelse af data i den nye adfærdskodeks[3].

(2) I Belgien har den årlige reale BNP-vækst i de sidste ti år ligget omkring 2 % i gennemsnit, hvilket er lidt over gennemsnittet i euroområdet. Imidlertid er beskæftigelsesfrekvensen lav (omkring 60 %), og arbejdsløsheden er præget af betydelige regionale forskelle og omfattende langtidsarbejdsløshed. Siden 2000 har Belgien opretholdt en budgetstilling tæt på balance.

(3) Det makroøkonomiske scenario i programmet påregner en moderat forbedring af den reale BNP-vækst til 2,2 % i gennemsnit i perioden 2006-2009 efter et forholdsvis svagt resultat i 2005 (1,4 %), ledsaget af en langsom, men støt stigning i beskæftigelsen (0,7 % årligt). Dette scenario kan betragtes som plausibelt og adskiller sig kun marginalt fra Kommissionens tjenestegrenes efterårsprognose fra 2005. Hen imod slutningen af programperioden forventes en indsnævring af de negative outputgab. Selv om programmets inflationsfremskrivninger er en smule højere end i efterårsprognosen fra Kommissionens tjenestegrene, forekommer de realistiske på baggrund af de noget mindre gunstige eksterne antagelser.

(4) I sin udtalelse af 17. februar 2005 godkendte Rådet den budgetstrategi, der blev fremlagt i 2004-opdateringen af Belgiens stabilitetsprogram. Med hensyn til budgetgennemførelsen i 2005 anslås det i Kommissionens efterårsprognose fra 2005, at man vil opnå et samlet offentligt budget i balance, hvilket er i overensstemmelse med det mål, man satte sig i den foregående opdatering af stabilitetsprogrammet på trods af væsentligt lavere BNP-vækst. Imidlertid er den statistiske behandling af nogle engangsforanstaltninger stadig ikke afklaret med Eurostat, og de kan føre til en stor enkeltstående forøgelse af underskuddet i 2005[4].

(5) I opdateringens budgetstrategi sigter man mod at opretholde et offentligt budget i balance indtil 2006 og derefter at opbygge overskud (op til 0,7 % af BNP i 2009) for at fortsætte den nedadgående trend for gældskvoten. Efter et gradvist fald fra 7,2 % af BNP i 2001 til 4,3 % i 2005 skulle det primære overskud stabilisere sig lige over 4 % af BNP fra 2006. I programmet påregnes et fald i den offentlige indtægtskvote (især som følge af en lettelse af skattebyrden på arbejde), men det mere end udlignes af et fald i udgiftskvoten (hovedsagelig renteudgifter). Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger spiller stadig en vigtig rolle i 2006 (0,6 % af BNP), selv om de belgiske myndigheder påregner et fald i anvendelsen af sådanne foranstaltninger efter 2006. Den nye opdatering bekræfter i det store og hele den budgetstrategi, der blev skitseret i det foregående program, på baggrund af stort set uændrede vækstudsigter.

(6) Efter Kommissionens beregninger på grundlag af programmet efter den i fællesskab aftalte metode er den strukturelle saldo (dvs. konjunkturkorrigeret uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) planlagt at skulle forbedres med næsten 1 % af BNP i programperioden. Den forværres fra nul i 2005 til et underskud på 0,25 % af BNP i 2006, hvorefter den forbedres til et overskud på 0,5 % af BNP i 2007. Derefter bliver forbedringen af den strukturelle budgetstilling mere gradvis frem til et overskud på næsten 1 % af BNP i 2009. De belgiske myndigheder har opstillet en mellemfristet budgetmålsætning, som omhandlet i stabilitets- og vækstpagten, med et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP, hvilket man forventer at opnå i 2007. Da den mellemfristede målsætning er mere ambitiøs end mindstekravet (som er sat til et underskud på ca. 1 % af BNP), vil et sådant resultat formentlig opfylde målet om en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Programmets mellemfristede målsætning kan i denne vurdering betragtes som hensigtsmæssig, da den ligger inden for den ramme, der er anført for euroområdet og ERM II-stater i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og den er væsentlig mere krævende, end hvad der antydes af gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.

(7) Alt i alt kan budgetresultatet blive værre end forventet i programmet, især i 2006-2007. Mens det makroøkonomiske scenario kan betragtes som plausibelt, og regeringen for nylig har truffet nye foranstaltninger for bedre at kontrollere sundhedsudgifterne, forekommer de skatteindtægter for 2006, der påregnes i programmet, at være noget optimistiske, og udgiftsfremskrivningerne synes ikke at skabe nogen passende stødpude mod ugunstige udviklinger. For 2007 redegør programmet ikke for, hvordan man vil kompensere for udløbet af en lang række engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. Det skal dog medgives, at de belgiske myndigheder i den senere tid har vist et stærkt engagement i at nå deres mål om et budget i balance.

(8) Under hensyntagen til ovenstående risikovurdering vil budgetstillingen i programmet muligvis ikke være tilstrækkelig til at sikre, at programmets mellemfristede målsætning nås i 2007, som de belgiske myndigheder forudser. Imidlertid er programmets mellemfristede budgetmålsætning som allerede nævnt mere ambitiøs, end det kræves i stabilitets- og vækstpagten, og programmets budgetstrategi synes at være tilstrækkelig til at nå en budgetstilling i strukturelle termer, der kan betragtes som passende i henhold til pagten gennem hele programperioden. Budgetstillingen i programmet giver desuden tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride tærsklen på 3 % af BNP for underskudskvoten ved normale makroøkonomiske udsving. Selv om den gennemsnitlige årlige forbedring af den strukturelle saldo er lille, kan takten i justeringen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning alt i alt betragtes som passende. I 2006 er justeringen dog ikke i overensstemmelse med pagten, idet den strukturelle saldo forventes at forværres med 0,25 % af BNP i en situation, hvor outputgabet mindskes (selv om det stadig er negativt).

(9) Den belgiske gældskvote ligger stadig langt over referenceværdien på 60 % af BNP (94 % af BNP ved udgangen af 2005), men den nedadgående trend siden 1993 (137 % af BNP) er imponerende. Efter en midlertidig opbremsning i 2005 efter overtagelsen af det nationale jernbaneselskab SNCB’s gæld (på 2,5 % af BNP) forventes gældskvoten at fortsætte sit fald til under 80 % af BNP i 2009. Den vigtigste drivkraft bag dette fald er fortsat det store primære overskud (der dog er faldet fra over 7 % af BNP i 2001 til godt 4 % i 2005). Gældsudviklingen kan blive mindre gunstig end påregnet i programmet på grund af den nævnte mulighed for dårligere budgetresultater end forventet. Dog synes gældskvoten i tilstrækkeligt omfang at falde i retning af referenceværdien, som den nærmer sig hurtigt.

(10) Holdbarheden i Belgiens offentlige finanser synes at stå over for en mellemhøj risiko på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Selv om den nuværende bruttogæld er faldende, ligger den stadig langt over referenceværdien, og en støt reduktion af gældskvoten står og falder med, at der fastholdes store overskud på primærsaldoen over en længere periode. Den belgiske strategi med at basere finanspolitikken på langsigtede betragtninger, blandt andet ved at nedbringe gælden, vil utvivlsomt mindske risiciene for holdbarheden, og loven om en "aldringsfond" understreger det politiske engagement ved at fastsætte retligt bindende budgetmål. Endvidere burde de seneste foranstaltninger for at hæve den faktiske pensionsalder og beskæftigelsesfrekvensen bidrage positivt til holdbarheden. Den nuværende budgetstilling kan dog vise sig ikke at være tilstrækkelig til helt at dække den betydelige udgiftsstigning som følge af den aldrende befolkning, hvilket understreger, hvor vigtigt det er at opretholde store primære overskud i de kommende år.

(11) De planlagte foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser svarer i det store hele til de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Det er især vigtigt, at gældskvoten mindskes i en tilfredsstillende takt, og at der er iværksat reformer for at forbedre det sociale sikringssystems bæredygtighed. Forværringen af den strukturelle saldo i 2006 er imidlertid ikke helt i overensstemmelse med de integrerede retningslinjer, som siger, at alle nødvendige korrigerende foranstaltninger skal træffes for at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning.

(12) I Belgiens nationale reformprogram, der blev forelagt den 26. oktober 2005 i forbindelse med den nye Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, bliver der udpeget følgende udfordringer med væsentlige konsekvenser for de offentlige finanser: i) at støtte beskæftigelsen ved at lette skattebyrden på arbejde, og ii) at opretholde et offentligt budget tæt på balance og begynde at opbygge overskud efter 2007 for at fortsætte den nedadgående trend for gældskvoten. Budgetvirkningerne af de initiativer, der er skitseret i det nationale reformprogram, afspejles dog ikke tilstrækkeligt i budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet. De foranstaltninger for de offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, synes i det store og hele at være i overensstemmelse med initiativerne i det nationale reformprogram.

På baggrund af ovenstående vurdering kan budgetstillingen betragtes som sund, og den fortsatte gældsnedbringelse, der er planlagt i programmet, er et eksempel på en finanspolitik, der stemmer overens med pagten. Det ville dog være passende for Belgien at fremskynde den strukturelle tilpasning i 2006 og i de efterfølgende år at udpege og gennemføre yderligere strukturelle foranstaltninger for at nå budgetmålene og dermed begrænse brugen af engangsforanstaltninger.

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Belgiens opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2009

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

1. I Belgien har den årlige reale BNP-vækst i de sidste ti år ligget omkring 2 % i gennemsnit, hvilket er lidt over gennemsnittet i euroområdet. Imidlertid er beskæftigelsesfrekvensen lav (omkring 60 %), og arbejdsløsheden er præget af betydelige regionale forskelle og omfattende langtidsarbejdsløshed. Siden 2000 har Belgien opretholdt en budgetstilling tæt på balance.

2. I sin udtalelse af 17. februar 2005 godkendte Rådet den budgetstrategi, der blev fremlagt i 2004-opdateringen af Belgiens stabilitetsprogram.

3. Med hensyn til budgetgennemførelsen i 2005 anslås det i Kommissionens efterårsprognose fra 2005, at man vil opnå et samlet offentligt budget i balance, hvilket er i overensstemmelse med det mål, man satte sig i den foregående opdatering af stabilitetsprogrammet på trods af væsentligt lavere BNP-vækst. Imidlertid er den statistiske behandling af nogle engangsforanstaltninger stadig ikke afklaret med Eurostat, og de kan føre til en stor enkeltstående forøgelse af underskuddet i 2005[6].

4. Den [14. februar 2006] gennemgik Rådet Belgiens opdaterede stabilitetsprogram, der dækker perioden 2005-2009. Programmet følger i store træk modellen for stabilitets- og konvergensprogrammer og kravene til afgivelse af data i den nye adfærdskodeks[7].

5. I det makroøkonomiske scenario, programmet er baseret på, forventes det, at den reale BNP-vækst vil tage til fra 1,4 % i 2005 til 2,2 % i gennemsnit i resten af programperioden. Når dette scenario sammenholdes med de oplysninger, der er til rådighed nu, lader det til at afspejle plausible vækstantagelser. Programmets inflationsfremskrivninger forekommer også realistiske.

6. I programmets budgetstrategi sigter man på at opretholde et offentligt budget i balance indtil 2006 og derefter at opbygge overskud (op til 0,7 % af BNP i 2009) for at fortsætte den nedadgående trend for gældskvoten. Efter et gradvist fald fra 7,2 % af BNP i 2001 skulle det primære overskud stabilisere sig lige over 4 % af BNP fra 2007. I programmet påregnes et fald i den offentlige indtægtskvote (især som følge af en lettelse af skattebyrden på arbejde), men det mere end udlignes af et fald i udgiftskvoten (hovedsagelig renteudgifter). Den nye opdatering bekræfter i det store og hele den budgetstrategi, der blev skitseret i det foregående program, på baggrund af stort set uændrede vækstudsigter.

7. I programperioden er den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) beregnet efter den i fællesskab aftalte metode planlagt at skulle forbedres med næsten 1 % af BNP. Myndighederne opstillede en mellemfristet målsætning for budgetstillingen med et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, hvilket man søger at opnå i 2007. Da den mellemfristede målsætning er mere krævende end minimumsreferenceværdien (et anslået underskud på omkring 1 % af BNP), skulle opfyldelsen af målsætningen give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Programmets mellemfristede målsætning kan i denne vurdering betragtes som hensigtsmæssig, da den ligger inden for den ramme, der er anført for euroområdet og ERM II-stater i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og den er væsentlig mere krævende, end hvad der antydes af gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.

8. Budgetresultatet kan blive værre end forventet i programmet, især i 2006 og 2007. Mens det makroøkonomiske scenario kan betragtes som plausibelt, og regeringen for nylig har truffet nye foranstaltninger for bedre at kontrollere sundhedsudgifterne, forekommer de skatteindtægter for 2006, der påregnes i programmet, at være noget optimistiske, og udgiftsfremskrivningerne synes ikke at skabe nogen passende stødpude mod ugunstige udviklinger. For 2007 redegør programmet ikke for, hvordan man vil kompensere for udløbet af en lang række engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. Det skal dog medgives, at de belgiske myndigheder i den senere tid har vist et stærkt engagement i at nå deres mål om et budget i balance.

9. På baggrund af denne risikovurdering vil budgetstillingen i programmet muligvis ikke være tilstrækkelig til at sikre, at programmets mellemfristede målsætning nås i 2007, som forudset i programmet. Som nævnt, er programmets mellemfristede budgetmålsætning dog mere ambitiøs end krævet i stabilitets- og vækstpagten. Budgetstrategien forekommer at være tilstrækkelig til at opnå en strukturel budgetstilling, der kan betragtes som passende i henhold til pagten gennem hele programperioden. Endvidere synes budgetstillingen i programmet at give en tilstrækkelig høj sikkerhedsmargen, der sikrer mod en overskridelse af BNP-underskudstærsklen på 3 % med normale makroøkonomiske fluktuationer i hele programperioden. Hvad angår justeringen for at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, er den gennemsnitlige årlige forbedring af den strukturelle saldo nok lille, men takten i justeringen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning kan alt i alt betragtes som passende. I 2006 er justeringen dog ikke i overensstemmelse med pagten, idet den strukturelle saldo forventes at forværres med 0,25 % af BNP i en situation, hvor outputgabet mindskes (selv om det stadig er negativt).

10. Gældskvoten forventes at have nået 94 % af BNP ved udgangen af 2005, altså langt over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programmet venter man, at gældskvoten vil falde med 16 procentpoint af BNP igennem programperioden til under 80 % af BNP. Udviklingen i gældskvoten kan vise sig at være mindre gunstig end angivet i programmet som følge af ovennævnte risici for budgetmålene. Dog synes gældskvoten i tilstrækkeligt omfang at falde i retning af referenceværdien, som den nærmer sig hurtigt.

11. Holdbarheden i Belgiens offentlige finanser synes at stå over for en mellemhøj risiko på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Selv om den nuværende bruttogæld er faldende, ligger den stadig langt over referenceværdien, og en støt reduktion af gældskvoten står og falder med, at der fastholdes store overskud på primærsaldoen over en længere periode. Den belgiske strategi med at basere finanspolitikken på langsigtede betragtninger, blandt andet ved at nedbringe gælden, vil utvivlsomt mindske risiciene for holdbarheden, og loven om en "aldringsfond" understreger det politiske engagement ved at fastsætte retligt bindende budgetmål. Endvidere burde de seneste foranstaltninger for at hæve den faktiske pensionsalder og beskæftigelsesfrekvensen bidrage positivt til holdbarheden. Den nuværende budgetstilling kan dog vise sig ikke at være tilstrækkelig til helt at dække den betydelige udgiftsstigning som følge af den aldrende befolkning, hvilket understreger, hvor vigtigt det er at opretholde store primære overskud i de kommende år.

12. De påtænkte foranstaltninger med hensyn til de offentlige finanser er stort set forenelige med de overordnede økonomiske retningslinjer, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Det er især vigtigt, at gældskvoten mindskes i en tilfredsstillende takt, og at der er iværksat reformer for at forbedre det sociale sikringssystems bæredygtighed. Forværringen af den strukturelle saldo i 2006 er imidlertid ikke helt i overensstemmelse med de integrerede retningslinjer, som siger, at alle nødvendige korrigerende foranstaltninger skal træffes for at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning.

13. I Belgiens nationale reformprogram, der blev forelagt den 26. oktober 2005 i forbindelse med den nye Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, bliver der udpeget følgende udfordringer med væsentlige konsekvenser for de offentlige finanser: i) at støtte beskæftigelsen ved at lette skattebyrden på arbejde, og ii) at opretholde et offentligt budget tæt på balance og begynde at opbygge overskud efter 2007 for at fortsætte den nedadgående trend for gældskvoten. Budgetvirkningerne af de initiativer, der er skitseret i det nationale reformprogram, afspejles dog ikke tilstrækkeligt i budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet. De foranstaltninger for de offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, synes i det store og hele at være i overensstemmelse med initiativerne i det nationale reformprogram.

På baggrund af ovenstående vurdering er Rådet af den opfattelse, at budgetstillingen alt i alt er sund, og den fortsatte gældsnedbringelse, der er planlagt i programmet, er et eksempel på en finanspolitik, der stemmer overens med pagten. Belgien bør dog fremskynde den strukturelle tilpasning i 2006 og i de efterfølgende år udpege og gennemføre yderligere strukturelle foranstaltninger for at nå budgetmålene og dermed begrænse brugen af engangsforanstaltninger.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realt BNP (procentvis ændring) | SP dec. 2005 | 2,6 | 1,4 | 2,2 | 2,1 | 2,3 | 2,2 |

KOM nov. 2005 | 2,6 | 1,4 | 2,1 | 2,0 | - | - |

SP dec. 2004 | 2,4 | 2,5 | 2,5 | 2,1 | 2,0 | - |

HICP-inflation (%) | SP dec. 2005 | 1,9 | 2,9 | 2,8 | 2,0 | 1,9 | 1,7 |

KOM nov. 2005 | 1,9 | 2,7 | 2,6 | 1,9 | - | - |

SP dec. 2004 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,8 | 1,8 | - |

Outputgab (% af potentielt BNP) | SP dec. 20051 | -0,2 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 |

KOM nov. 20052 | -0,1 | -0,8 | -0,8 | -1,0 | - | - |

SP dec. 20041 | -0,8 | -0,5 | -0,2 | -0,4 | -0,5 | - |

Offentlig saldo (% af BNP) | SP dec. 2005 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 |

KOM nov. 2005 | 0,0 | 0,0 | -0,3 | -0,5 | - | - |

SP dec. 2004 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,6 | - |

Primær saldo (% af BNP) | SP dec. 2005 | 4,8 | 4,3 | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 |

KOM nov. 2005 | 4,8 | 4,4 | 3,8 | 3,4 | - | - |

SP dec. 2004 | 4,9 | 4,5 | 4,4 | 4,5 | 4,7 | - |

Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP dec. 20051 | 0,1 | 0,4 | 0,3 | 0,6 | 0,8 | 0,9 |

KOM nov. 2005 | 0,1 | 0,4 | 0,1 | 0,0 | - | - |

SP dec. 20041 | 0,5 | 0,3 | 0,1 | 0,5 | 0,9 | - |

Strukturel saldo3 (% af BNP) | SP dec. 20054 | - | 0,0 | -0,3 | 0,4 | 0,7 | 0,9 |

KOM nov. 20055 | -0,6 | 0,0 | -0,4 | 0,0 | - | - |

SP dec. 2004 | - | - | - | - | - | - |

Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP dec. 2004 | 94,7 | 94,3 | 90,7 | 87,0 | 83,0 | 79,1 |

KOM nov. 2005 | 96,2 | 94,9 | 91,1 | 88,1 | - | - |

SP dec. 2004 | 96,6 | 95,5 | 91,7 | 88,0 | 84,2 | - |

Anm.: 1 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2 Baseret på potentiel vækst på henholdsvis 2,0 %, 2,1 % og 2,3 % i perioden 2004-2007. 3 Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående kolonner) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 4 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger fra programmet (0,4 % af BNP i 2005 og 0,6 % i 2006, alle underskudsbegrænsende). Tallene for engangsforanstaltninger fra og med 2007 (0,2 % i 2007, 0,1 % i 2008 og 0,0 % i 2009) afgav de belgiske myndigheder efter forelæggelsen af programmet med det forbehold, at de "skulle betragtes som antagelser og ikke foregreb nogen beslutning truffet af de belgiske myndigheder". 5 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger fra efterårsprognosen fra 2005 fra Kommissionens tjenestegrene (0,4 % af BNP i 2005 og 0,5 % i 2006, alle underskudsbegrænsende). Kilde: Stabilitetsprogram (SP), Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2005 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |

[1] EFT L 209 af 2.8.1997. Forordningen blev ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende website: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Specifikationer for gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, der blev godkendt af Økofin-Rådet den 11.10.2005.

[3] Programmet indeholder ikke et særskilt afsnit om de offentlige finansers institutionelle træk. Der er desuden mangler i de obligatoriske data, og ikke alle de valgfrie data, der er omtalt i den nye adfærdskodeks, er opgivet.

[4] Foreløbig er regeringens overtagelse af jernbanernes gæld (2,5 % af BNP) i 2005 behandlet uden direkte påvirkning af det offentlige underskud, mens sikkerhedsstillelse for skatterestancer i 2005 (0,2 % af BNP) er registreret som underskudsbegrænsende.

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Forordningen blev ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende website: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Foreløbig er regeringens overtagelse af jernbanernes gæld (2,5 % af BNP) i 2005 behandlet uden direkte påvirkning af det offentlige underskud, mens sikkerhedsstillelse for skatterestancer i 2005 (0,2 % af BNP) er registreret som underskudsbegrænsende.

[7] Programmet indeholder ikke et særskilt afsnit om de offentlige finansers institutionelle træk, men andre afsnit indeholder nogle oplysninger herom. Der er desuden mangler i de obligatoriske data, og ikke alle de valgfrie data, der er omtalt i den nye adfærdskodeks, er opgivet.