KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0MC94) 440 endelig udg. 
Bruxelles, den 25.10.1994 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
Grønbog om liberalisering 
af teleinfrastruktur og kabel-tv-net 
Første del 
Principper - Tidsplan 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
Forord 
Sammendrag 
I. Indledning 
II. Den nuværende lovsituation vedrørende tilrådigheds-stillelse og anvendelse af 
infrastruktur 
1 ) Alternative infrastrukturer 
2) Kabel-tv-infrastrukturer 
3) Infrastrukturer til mobil- og personkommunikation 
4) Satellitkommunikationsnet 
III. Lejede kredsløb - særlige forhold i Europa 
IV. Forventede fordele ved liberalisering 
V Princippet om fri anvendelse af infrastruktur til tiiradighedsstillelse af 
liberaliserede tjenester 
VI. Problemstillinger i forbindelse med processens to faser 
VII. Forslag til foranstaltninger 
VIII.Konklusion 
"L 
FORORD 
Infrastruktur: Informationssamfundets hjørnesten 
Informationssamfundet er over os. Digitalteknikken ændrer industriopbygningen inden for 
tele—, computer- og informationsområdet og det audiovisuelle område Og det far reelt alle 
disse områder til at gå op i en højere enhed. Det påvirker i bund og grund samfundet og 
økonomien, det ændrer vores arbejdsplads, bolig og fritidsmiljø, griber ind i vores erhverv og 
vores måde at organisere os og forholde os til hinanden. Det er en udvikling, som viser sig 
over hele verden, og overalt er man travlt optaget af at forberede sig på og tilpasse sig til den 
nye informationsalders omvæltninger. Det gælder ikke blot Europa, men også USA, Canada 
og Japan - Europas primære konkurrenter på det økonomiske område. Dermed sker der også 
en ændring af dette konkurrenceforhold. Hvis man i dag skal klare sig i konkurrencen, skal 
man kunne fremskaffe, behandle, opstille, lagre og gengive information hurtigt og effektivt. 
Og så skal man have god adgang til markeder og kunder over hele kloden. Derfor er det 
vigtigt, at Europa kommer på forkant med den uafvendelige udvikling henimod et globalt 
informationssamfund. 
Teleområdets infrastrukturer vil den næste snes år blive et grundelement i Europas socialliv og 
økonomi. Når enorme mængder information uhindret og hurtigt bevæger sig rundt i Europa 
ved hjælp af nye tjenester og systemer, der skræddersys til brugernes behov, bliver disse 
infrastrukturer, som formidler informationen, en hjørnesten i Europas informationssamfund. 
Europas konkurrenceevne må ikke svækkes 
Efterhånden som økonomien bliver mere og mere global i omfang, skal de europæiske 
virksomheder kunne gå ind i en reel konkurrence med deres modparter i andre verdensdele. 
Hvis de europæiske virksomheders konkurrenceevne styrkes, kan de ikke blot fastholde deres 
position på de eksisterende markeder, de vil også stå bedre for at udnytte de nye muligheder 
og indtage nye markeder 
Hvis de europæiske virksomheder skal fastholde deres konkurrenceevne, skal det sikres, at 
den nye teknologi i videst muligt omfang formidles og integreres i produktionsprocesserne. 
Informations- og kommunikationsteknologi kan være med til at forbedre produktiviteten og 
det dermed styrke velfærdet og konkurrenceevnen. Konkurrenceevnen fremmer den 
økonomiske vækst og virker således jobskabende. 
Informations- og kommunikationsteknologi kan hjælpe virksomhederne med at tilpasse sig via 
nye organisationsformer. Efterhånden som vi bevæger os i retning af en økonomi, der hviler på 
ikke-fysisk, informationsbaseret produktion, må det sikres, at Europa ikke viger tilbage for de 
nødvendige teknologiske, økonomiske og sociale ændringer, som kan sikre, at overgangen til 
informationsalderen bliver så smertefri som muligt 
Men hvis informationssamfundet skal blive en realitet, er det en forudsætning, at der er fri 
adgang til nettene. Alle brugere - det være sig små og mellemstore virksomheder, 
industrisektorer, regeringer, offentlige myndigheder eller enkeltpersoner - skal have let adgang 
til netbaseredetjenester. Dette grundprincip må cementeres, for det er en forudsætning for 
Europas fortsatte konkurrencedygtighed. 
Infrastruktur bør kunne udbydes til tjenesteleverandører i åbent og ubegrænset omfang til 
omkostningsægte takster, og parallelt hermed bør brugerne, uanset hvor de befinder sig, have 
ligelig adgang til nettene til en overkommelig pris. Inden for det nye miljø, som 
informationssamfundet udgør, skal man derfor om nødvendigt udbygge og tilpasse princippet 
om et alment tjenesteudbud, så der også tages højde for den lange række nye basistjenester, 
der nu opstår. 
Infrastrukturliberaliseringens virkning på erhvervslivet og økonomien 
I de lande, hvor der allerede er foretaget en liberalisering af teleområdets infrastrukturer (Det 
Forenede Kongerige, Sverige, USA, Japan, Australien og New Zealand), ses der generelt tre 
positive økonomiske virkninger: taksterne presses nedad, tjenesteudvalget forøges og 
tjenestekvaliteten stiger. 
Informationsteknologi og kommunikationsudstyr og -tjenester har vundet indpas i alle større 
sektorer og industrier i medlemsstaterne. Prisen for at behandle en given mængde information 
er faldet til en tiendedel i løbet af de sidste 10-15 år, og det tyder på, at prisen for at fremføre 
information også kan nedsættes tilsvarende, hvis der lægges et vist pres på leverandørerne ved 
at man indfører konkurrence. 
Teknologisk fremskridt og nyskabelse betyder også, at man kan tilbyde brugerne et stadigt 
større udvalg af tjenester og systemer, som er bedre egnet til brugernes behov og giver flere 
muligheder. For virksomhederne betyder det en solid konkurrencefordel. For privatbrugerne 
betyder det direkte adgang til nye tjenester og et bredere underholdningsudbud. 
Hvis de virksomheder, der leverer tjenester og systemer, skal styrke deres 
konkurrenceposition, skal de først og fremmest forbedre kvaliteten af den vare, de udbyder. 
Der kan også ventes andre positive virkninger af en infrastrukturliberalisering: telemarkedet 
vokser, de nye tjenester virker beskæftigelsesfremmende og nyskabelsen styrkes i 
teleudstyrsindustrierne. 
Når de offentlige myndigheder skal tage stilling til en liberaliseringspolitik af denne type, 
tænker de i mange tilfælde først og fremmest på, at man skal undgå at skade operatørernes 
finansielle grundlag, og at man skal sikre, at forsyningspligten bliver opretholdt. Men i de 
lande, hvor teleinfrastrukturen er liberaliseret, er markedet for teletjenester generelt også 
vokset mere end gennemsnittet. 
Fri adgang til infrastruktur påvirker beskæftigelsen fra mange vinkler: her tænkes ikke blot på 
den direkte jobskabende virkning, hvor etableringen og driften af de nye net medfører en 
beskæftigelsesvækst, men også den indirekte, hvor f.eks. de tjenesteindustrier, som er 
afhængige af adgang til og anvendelse af infrastruktur, opretter nye stillinger for at styrke 
deres konkurrenceevne. 
Konkurrencepresset mellem netoperatører tvinger dem til i højere grad at tilgodese brugernes 
behov, og det fører til hurtigere informationsteknologisk nyskabelse inden for udstyr og 
software 
Kommissionens hvidbog om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse 
I det følgende beskrives nogle af hovedargumenterne i Kommissionens hvidbog om vækst, 
konkurrenceevne og beskæftigelse (KOM(93) 700 endelig udg), som Kommissionens 
formand Jacques Delors i december 1993 fremlagde for Rådet i Bruxelles. I hvidbogen sættes 
der fokus på, hvor vigtigt det er at gå informationssamfundet i møde, hvis Europa skal styrke 
de tre områder, som hvidbogen omhandler. Det påpeges ligeledes, at størstedelen af de midler, 
der skal finansiere etableringen af tværeuropæiske informationsnet, bør hidrøre fra den private 
sektor. 
Bangemann-rapporten 
Medlemsstaterne opfordrede en gruppe af højtstående embedsmænd - under forsæde af 
kommissær Martin Bangemann - til at fremlægge en rapport for Rådet ved Korfu-mødet i juni 
1994. 1 rapporten anbefales det, at EU og medlemsstaterne tager stilling til, om man skal 
træffe forskellige særforanstaltninger i forbindelse med informationsinfrastrukturer. 
Det gennemgående budskab i Bangemann-rapporten er, at det bedste miljø for etablering af 
nye markeder er et åbent, konkurrencebaseret marked. De offentlige myndigheder kan ikke 
blive ved med at foretage uhæmmede investeringer for at sikre, at deres nationale teleindustri 
fortsat kan være konkurrencedygtig på verdensmarkedet, medmindre det sker på bekostning af 
de sociale udgifter. 
F 
Hvis man liberaliserer markedet for tjenester og infrastrukturer, kan det udløse indtægter, som 
er uundværlige som grundlag for de omfattende private investeringer, der er nødvendige for 
etableringen af informationssamfundet. Dermed slipper regeringerne for en alvorlig politisk og 
økonomisk hæmsko og tår dermed mulighed for nye indtægter, som kan investeres i sundheds­
uddannelses-og kultursektoren. 
På vej mod et konkurrencebaseret miljø 
Medlemsstaterne har allerede principielt besluttet, at der skal indføres et åbent miljø for nye 
tjenester, men det kan ikke lade sig gøre, hvis der ikke samtidig træffes foranstaltninger i 
forbindelse med infrastrukturerne. Ellers bliver det svært for nye operatører at udbyde deres 
egne tjenester, hvis de fortsat kun i begrænset omfang kan fa adgang til nettene, og hvis de 
store operatører f.eks. kan føre en prispolitik, som tvinger dem ud af markedet. 
Tjenesteleverandørerne skal ikke blot kunne etablere og drive deres egne net, de må også 
kunne nyde godt af fri adgang til andre tjenester og andre net til omkostningsægte priser. 
Et liberaliseret marked er også mere fleksibelt. Telekommunikation er et område, som er 
kendetegnet ved konstante ændringer og hurtige teknologiske fremskridt Og dermed er det 
kun i et frit, åbent og konkurrencebaseret miljø, at virksomhederne far den fleksibilitet, som er 
nødvendig for at de kan reagere hurtigt nok på en ny udvikling og tilpasse sig derefter. Det er 
en forudsætning, at de til stadighed investerer solide beløb i forskning og udvikling, og at de 
kan integrere den nye teknologi i deres organisations- og produktionsprocesser så hurtigt som 
muligt. 
Det er svært i dag at sige, præcis hvilken teknologi og hvilke markeder der vil vise sig at være 
hold i. Dermed er det i forbindelse med informationssamfundet så meget desto vigtigere at nå 
frem til den fleksibilitet, det åbne marked giver, så virksomhederne får den nødvendige frihed 
til at prøve forskellige måder at udvikle nye systemer og nye markeder og til at afprøve 
forskellige typer teknologi. 
Et klart og konsekvent lovgrundlag 
Det forventes helt klart at blive den private sektor, der kommer til at yde størstedelen af de 
investeringer, der skal til for at indføre informationssamfundet. Men det bliver der ikke noget 
af, hvis der ikke hurtigst muligt opstilles et klart og konsekvent lovgrundlag, hvor man fastslår 
de generelle principper og lægger en klar tidsplan Det blev da også understreget ved Rådets 
"stormødel den 28. september 1994: 
"Rådet (...) lægger stor vægt på, hvor vigtigt det i betragtning af de hastigt skiftende 
markedsvilkår er hurtigst muligt at opstille et klart og konsekvent lovgrundlag, som kan give 
de okonomiskc beslutningstagere mulighed for at træffe forretningsmæssige dispositioner, 
investere og træffe foranstaltninger med sigte på informationssamfundet." 1 ) 
Uden dette lovgrundlag bliver investeringen for ringe og ikke målrettet nok, mens industrien 
tromler frem i andre dele af verden. Europa må lære af de fejltagelser, man begik, da 
computeralderen begyndte. 
Derfor blev det i Kommissionens handlingsplan (KOM(94) 347 endelig udg.) understreget, at 
der skulle opstilles klare og konsekvente lovprincipper. I handlingsplanen opstilles også 
politiske retningslinjer for indførelsen af informationssamfundet, bl.a. vedrørende net, 
basistjenester, systemer og indhold samt samfundsmæssige og kulturelle aspekter. 
Den sociale udfordring 
Virkninger for beskæftigelsen 
Informationssamfundet kører derudad; overalt opstår der nye investeringsmuligheder, og 
indførelsen af informations- og kommunikationsteknologi berører alle industri- og 
tjenestesektorer i vort samfund. Informations- og kommunikationsteknologien kommer til at 
påvirke hele økonomisystemet og den økonomiske vækst, konkurrenceevnen og 
beskæftigelsen. 
Når man indfører denne teknologi, kan det medvirke til at styrke den sociale samhørighed og 
etablere mere effektive organisationsformer inden for en række områder samt at fremme 
udviklingen i de europæiske lande. Teknologien påvirker allerede en række aspekter af 
samfundet. Det ændrer den måde, man arbejder på. Det ændrer uddannelsessystemerne, først 
og fremmest med sigte på at børn og unge kan fa de nødvendige kvalifikationer til at vokse op 
i informationssamfundet, og vi er nok kun lige begyndt at udnytte de muligheder, den nye 
teknologi giver Europas borgere for at drage fordel af deres kulturelle og sproglige 
mangfoldighed. 
Men folk kan også være lidt bekymrede for, hvordan denne teknologi kan påvirke 
beskæftigelsen, eftersom nogle tror, at det kun vil skabe nogle fa nye stillinger, når man 
indfører teknologien, men at det derimod vil medføre en stor faglig strukturarbejdsløshed 
(over halvdelen af EUCs arbejdsløse i dag er langtidsledige som følge af strukturarbejdsløshed 
- det svarer til ca. 6%. af den erhvervsaktive del af befolkningen). 
Selv om der er visse risici, man skal være opmærksom på ved indførelsen af 
informationssamfundet, kan man kun sikre en bæredygtig økonomisk vækst og 
beskæftigelsesudvikling og udbygge den europæiske velfærdsstat ved at gå denne vej; derfor 
er det som beskrevet i det følgende vigtigt, at man vurderer, hvilke følger det kan fa at indføre 
den nye teknologi, og at man tilrettelægger ledsageforanstaltningerne med henblik på at 
maksimere de økonomiske, sociale og kulturelle fordele og samtidig minimere de omtalte 
risici. 
l)Konklusion ved Rådets 1787. samling 9561/94 (Presse 197 - G). 28.9.94. 
7 
Samfundsmæssige målsætninger 
De nye muligheder for fjernovervågning vil, i forening med et globalt net, også hjælpe Europa 
og resten af verden til at imødegå udfordringer, som berører hele verden, såsom 
miljøbeskyttelse (f.eks. bæredygtig udnyttelse af naturressourcer, forureningsbekæmpelse, 
forebyggelse af industriulykker) og sikre, at alle har adgang til bedre lægebehandling (fordi 
mere effektive informationsbehandlingssystemer vil nedsætte omkostningerne inden for 
sundhedsvæsenet) og via forbedrede trafikstyringssystemer mindske forureningen og de 
sociale omkostninger i forbindelse med trafikproblemer. 
Det gælder om at forhindre en opsplitning af samfundet 
Med informationssamfundet står EU over for en stor social udfordring, nemlig at forhindre, at 
der opstår et todelt samfund, hvor kun en del af befolkningen har adgang til den ny teknik, 
føler sig tryg ved den og dermed kan udnytte den fuldt ud. I kapitlet om sociale og kulturelle 
aspekter udforskes det som led i den tidligere nævnte handlingsplan, hvad der skal gøres i 
denne forbindelse, samt hvordan informationssamfundet kan være med til at fremme Europas 
kulturelle og sproglige mangfoldighed. 
Hvis politikken for området tilrettelægges og gennemføres målrettet nok, kan 
informationssamfundet være med til at sikre, at man får virkeliggjort en række grundlæggende 
sociale målsætninger: at forbedre de europæiske borgeres livskvalitet, effektivisere det sociale 
og økonomiske netværk og styrke samhørigheden. Europas økonomiske fremgang afhænger 
ikke bare af,, at den europæiske industri klarer sig godt på verdensmarkedet, men også af, at 
det sociale netværk fungerer effektivt nok. 
Infrastrukturliberalisering 
Det vigtigste spørgsmål er nu, hvordan teleinfrastrukturen skal åbnes for konkurrence, og det 
kræver en politisk beslutning. Det blev også slået fast af gruppen af højtstående embedsmænd, 
som i sin første anbefaling opfordrede medlemsstaterne til at 
fremskynde den igangværende liberalisering af telesektoren ved at åbne for 
konkurrence om infrastrukturer og tjenester, der stadig er underlagt monopol, al 
fjerne politisk bestemte, ikke-forretningsmæssige byrder og budgetbegrænsninger, og 
at opstille klare tidsplaner og frister for gennemførelsen af praktiske foranstaltninger 
for at nå disse mål (understregning indføjet). 
1 
Det fastslås således også i Kommissionens handlingsplan, at en infrastrukturliberalisering er en 
af de vigtigste forudsætninger for at bane vej for en videre udbygning af de net og systemer, 
som danner grundlag for informationssamfundet. 
Ved rådsmødet den 28. september 1994 (industri/telekommunikation) bifaldt Rådet, at 
Kommissionen havde fremlagt denne handlingsplan, ligesom Rådet gav Kommissionen ret i, at 
man så hurtigt som muligt bør skabe en klar og stabil lovramme, så operatørerne kan få et 
stabilt beslutningsgrundlag og alle berørte parter kan planlægge i sikrere forvisning om, hvor 
de står. Rådet gjorco opmærksom på, at det var villigt til at gennemgå og om muligt træffe en 
beslutning vedrørende liberaliseringsprincipperne for infrastruktur og opstille en klar tidsplan. 
Den valgte fremgangsmåde 
Derfor mener Kommissionen, i forlængelse af Rådets konklusioner fra mødet den 28. 
september 1994, at debatten om, hvordan infrastrukturspørgsmålet skal gribes an, kan og bør 
splittes op i to dele: 
Grundlæggende principper og tidsplan. Det er sigtet med første del af grønbogen at 
skabe grundlag for, at der kan træffes enighed om grundlæggende principper og om en 
tidsplan. 
Når der er truffet enighed om grundlæggende principper og en tidsplan, kan sektoren 
planlægge sin investeringer, så investorerne kan få den sikkerhed, der skal til for at 
rejse den nødvendige private kapital. Det stiller også EU i en bedre 
forhandlingsposition i den internationale debat, som bliver sat i gang som led i 
Verdenshandelsorganisationen og G7-ministermøderne. 
Derudover vil EU kunne træffe de nødvendige foranstaltninger for at fjerne de mest 
presserende hindringer for, at man fuldt ud kan udnytte de eksisterende net (herunder 
også kabel-tv-net) og sætte skub i indførelsen af mobil- og multimedietjenester og 
virksomhedsnet. 
Anden del af grønbogen skal fungere som debatoplæg til en gennemgribende 
diskussion af de overordnede problemer i forbindelse med det fremtidige 
lovgrundlag for nettene, når offentlig taletelefoni er liberaliseret fuldt ud. 
Inden man kan tage stilling til disse spørgsmål, er det efter Kommissionens mening 
nødvendigt med en bred debat om det fremtidige lovgrundlag for teleinfrastrukturen, 
og det skal sikres, at man griber sagen an på en generel, velafvejet måde, hvor man 
også tilgodeser beslægtede områder. Som led heri skal der f.eks. tages stilling til, 
hvordan forsyningspligten finansieres og hvordan man opfylder andre målsætninger for 
offentlige tjenester, ligesom der skal tages højde for den industrielle, økonomiske og 
sociale dimension og den internationale sammenhæng. 
Høringsprocessen skal bl.a. omfatte Rådet for Den Europæiske Union, Europa-
Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, regionsudvalget, brugere 
(privatpersoner og virksomheder), eksisterende og potentielle netoperatører og 
tjenesteleverandører, udstyrsproducenter og teknologileverandører samt fagforeninger 
og andre organisationer, som repræsenterer sektorens interesser i social sammenhæng. 
SAMMENDRAG 
I Rådets resolution 93/C213/01 af 22. juli 1993 opstilles en klar tidsplan for udviklingen inden 
for teleområdet i hele EU. Heri slås det fast, at 1. januar 1998 er datoen, hvor offentlig 
taletelefoni skal være fuldt liberaliseret, i visse medlemsstater dog med forskellige 
overgangsordninger. 
Når der nu således er opstillet en klar tidsplan for tjenesteliberaliseringen, må den næste 
vigtige lovgivningsmæssige opgave logisk set være at tegne et klart billede for sektoren af, 
hvordan og hvornår infrastrukturen skal liberaliseres. Der er behov for en konsekvent 
indfaldsvinkel på grundlag af tidsrammen i Rådets resolution 93/C213/01, således at 
infrastrukturliberaliseringen kan kobles sammen med tidsplanen for fuld liberalisering af 
teletjenester, herunder både tjenester, som allerede er underlagt konkurrence, og tjenester, 
som skal liberaliseres inden 1. januarT998, dvs. offentlig taletelefoni. 
Med henblik på at fastlægge en sådan konsekvent indfaldsvinkel foreslås der i denne grønbog 
et generelt princip: Når en teletjeneste allerede er liberaliseret, bør der være mulighed for frit 
at vælge den underliggende infrastruktur, som anvendes til fremføring af tjenesten. 
På baggrund af dette princip er det ønskeligt og nødvendigt hurtigst muligt at træffe tiltag for 
at fjerne restriktionerne for anvendelse af selv- eller tredjepartsejet infrastruktur inden for 
følgende områder: 
1. Fremføring af satellitkommunikationstjenester. 
2. Tiiradighedsstillelse af enhver allerede liberaliseret jordbaseret teletjeneste (også via 
kabel-tv-net) 
na 
Dette gælder taletelefoni og datatjenester til virksomhedsnet og lukkede brugergrupper 
samt alle andre teletjenester undtagen tiiradighedsstillelse af offentlig taletelefoni. 
3. Forbindelser (også mikrobølge-), som indgår i mobilnettet og anvendes til 
tiiradighedsstillelse af mobilkommunikation. 
4. Tiiradighedsstillelse af offentlig taletelefoni i løbet af liberaliseringstidsplanen, under 
forudsætning af, at der opstilles de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger. 
Hvis der hurtigst muligt træffes foranstaltninger inden for de første tre områder, kan man 
fjerne nogle af de værste hindringer for tiiradighedsstillelse af de tjenester, som allerede er 
liberaliseret, og dermed effektivisere de liberaliseringstiltag, der allerede er truffet i Unionen. 
Samtidig påpeges det i undersøgelsen, at sådanne foranstaltninger inden for disse områder ikke 
vil undergrave opfyldelsen af den almene forsyningspligt i medlemsstaterne. 
Disse foranstaltninger vil også falde i tråd med Europa-Parlamentets opfordringer om hurtigst 
muligt at udnytte den eksisterende kabel-tv-infrastruktur i videst muligt omfang og drage 
fordel af overskudskapaciteten hos offentlige forsyningsselskaber, som har deres egne net, der 
omfatter flere lande. 
Hvad angår punkt 4 - fuld liberalisering af infrastruktur til offentlig taletelefoni, når denne er 
liberaliseret pr. 1. januar 1998 (med yderligere overgangsperioder for visse medlemsstater) - er 
der behov for visse sikkerhedsforanstaltninger. Sådanne foranstaltninger kan kun opstilles på 
baggrund af omfattende høringer af offentligheden, som det foreslås i anden del af grønbogen 
om infrastruktur, der vil blive offentliggjort jf. Rådets resolution 93/C213/01. 
Hvis man viderefører de nuværende restriktioner, bliver det umuligt at opfylde målsætningerne 
i rapporten Europa og del globale informationssamfund om at skabe vilkår, som giver 
mulighed for at mobilisere offentlig og privat kapital til investeringer i den nye teknologi, 
hvilket er en forudsætning for væksten, konkurrenceevnen og beskæftigelsen. 
Derfor fremlægger Kommissionen hermed første del af grønbogen for Rådet, Europa-
Parlamentet og de europæiske borgere. 
/in 
INDLEDNING 
Den 22. juli 1993 vedtog Rådet resolution 93/C213/012), hvor man bakkede op om 
konklusionerne i Kommissionens meddelelse om vurderingen af situationen i 
teletjenestesektoren) (teletjenesterapporten). I resolutionen opstilles en tidsplan for 
udviklingen inden for teleområdet, og det slås endeligt fast, at offentlig taletelefoni skal 
være fuldt liberaliseret pr. 1. januar 19984). Derudover opfordres der til, at man 
opstiller en EU-politik for mobil- og personkommunikation, teleinfrastrukturer og 
kabel-tv-net. 
I teletjenesterapporten fokuserede man jf. direktiv 90/388/EØF på, om man burde 
videreføre eksklusive og særlige rettigheder i forbindelse med tiiradighedsstillelse af 
grundlæggende taletelefonitjenesters), men en lange række tjenesteleverandører og 
brugere satte spørgsmålstegn ved, om liberaliseringsforanstaltningerne for telesektoren 
fungerede efter hensigten (navnlig i forbindelse med datakommunikation, 
tillægstjenester og tiiradighedsstillelse af data- og taletelefonitjenester for virksomheder 
og lukkede brugergrupper). 
Infrastrukturen for de tjenester, som er underlagt konkurrence, har hidtil været for dyr 
at tå adgang til for tredjeparter (hvis det overhovedet lader sig gøre), og det har 
bremset udviklingen af højhastighedsvirksomhedsnet i Europa, anvendelsen af 
fjerntilslutning til databaser - såvel for virksomheder som for privatbrugere - og 
ibrugtagningen af nyskabende tjenester (f.eks. telebankservice, fjernundervisning osv). 
Derudover forhindrer mange medlemsstaters love, at man anvender alternative 
tredjepartsinfrastrukturer (f.eks. kabel-tv-net eller interne kommunikationsnet, som 
drives af energiselskaber, jernbaner eller transportselskaber). Mange større 
virksomheder, arbejdsgiverforeninger og brugersammenslutninger har påpeget, at de 
europæiske virksomheder er mindre konkurrencedygtige, at nyskabende tjenester 
indføres i langsommere tempo og at det derfor kommer til at tage længere tid at 
etablere og udbygge tværeuropæiske net og tjenester. 
2)Rådets resolution 93/C213/01 af 22. juli 1993 om forholdene inden for telekommunikationssektoren og 
behovet for yderligere udvikling på telekommunikationsmarkedet, EFT nr. C 213 af 6.8.1993, s. 1. 
3)Meddelelse lil Rådet og Europa-Parlamentet om høring med henblik på en vurdering af situationen 
i teletjenestesektoren, KOM(93) 159 endelig udg. af 28.4.1993. 
4)Der blev fastlagt en yderligere overgangsperiode på op lil 5 år for Grækenland, Irland. Poriugal og 
Spanien. Spanien har imidlertid siden meddelt, at man også der har til hensigt at gennemføre en fuld 
liberalisering inden den 1. januar 1998. Endelig er der for Luxembourg, som har et meget,lille net. 
mulighed for en overgangsperiode pa op lil to ar. hvis del viser sig nødvendigt. 
5)1 Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28.6.1990 om liberalisering af markedel for teletjenester 
defineres taletelefoni som "kommerciel udnyttelse i almenhedens interesse af tidstro fremføring aftale 
samt opkobling heraf gennem det offentlige koblede net. hvorved brugeren har mulighed for ved 
hjælp af udstyr tilkoblet et nettermineringspunkl at kommunikere med et andet termineringspunkt". 
I denne forbindelse opfattes det i den politiske debat i medlemsstaterne som mere og 
mere vigtigt, at man råder over en velfungerende, omkostningsøkonomisk 
infrastrukturô). Europa-Parlamentet har desuden opfordret Kommissionen til hurtigst 
muligt at vedtage de nødvendige foranstaltninger for at udnytte den eksisterende kabel-
tv-infrastruktur til teletjenester og fa afskaffet de eksisterende begrænsninger for 
anvendelse af kabel-tv-net til ikke-monopoliserede tjenester i medlemsstaterne samt at 
vedtage foranstaltninger for i videst muligt omfang at drage fordel af 
overskudskapaciteten hos jernbaneselskaber og elproducenter, som har deres egne 
telenet, der omfatter flere lande7). 
De vedvarende flaskehalsproblemer i forbindelse med tiiradighedsstillelse af 
infrastruktur opfattes som en af de største hindringer for videreudviklingen af den 
europæiske informationsinfrastruktur i rapporten Europa og det globale 
informationssamfund, som er udarbejdet af en række højtstående personer under 
forsæde af kommissær Martin Bangemann og som blev fremlagt ved Det Europæiske 
Råds møde på Korfu. Heri opfordres der til, at man hurtigst muligt gennemfører 
taksttilpasninger, eftersom "en reduktion af taksterne for international trafik, 
fjerntrafik og lejede kredsløb vil udløse el generelt trafikspring, som vil skabe slørre 
indtægter og samtidig give generiske tjenester og innovative applikationer el 
væsentligt skub fremad". 
I rapporten opstilles på grundlag af Rådets resolution 93/C213/01 en tidsplan for, 
hvordan man skal indføre et multimediebaseret kommunikationsmiljø. Der lægges ud 
med en opfordring til EU om at stole på markedsmekanismerne som middel til at føre 
Unionen ind i informationsalderen. 
Således anbefales medlemsstaterne at fremskynde den igangværende liberalisering af 
telesektoren ved at åbne for konkurrence om infrastrukturer og tjenester, der stadig er 
underlagt monopol, at fjerne politisk bestemte, ikke-forretningsmæssige byrder og 
budgetbegrænsninger, og at opstille klare tidsplaner og frister for gennemførelsen af 
praktiske foranstaltninger for at nå disse mål (understregning indføjet). 
6)Sef.cks.: 
Frankrig: Consultation Publique organisée par Bruno Lassere à la demande de Gérard Longuet: 
Quelle réglementation pour les télécommunications françaises?. Direction Générale des Postes et 
Télécommunications, april 1994 
Del Forenede Kongerige: 'Study of the international Competitiveness of the UK Telecommunications 
Infrastructure, DTI. februar 1994 
Nederlandene: 'ielecommunicatie in Nederland: op weg naar werc/dklasse. rapport af McKinscy for 
Ministerie van Verkeer en Waterstraat, juni 1993. 
7)Europa-Parlamentets resolution af 20. april 1993 (A3-0113/93). 
41 
Denne indfaldsvinkel bakkes op af stats- og regeringsoverhovederne i Korfu-mødets 
konklusioner. Her giver man udtryk for, at den igangværende teknologirevolulion 
indenfor informationsområdet er uden modstykke i historien og åbner store 
muligheder for forbedringer indenfor økonomi, beskæftigelse og livskvalitet, men den 
udgør også en stor udfordring. Derudover opfordres der til, at man hurtigst muligt 
opstiller detnødvendige lovgrundlag på fællesskabsplans). 
Kommissionen sigter i sin handlingsplan (Europa på vej mod informationssamfundet9)) 
som opfølgning af konklusionerne ved Korfu-mødet mod at skabe enighed om, at 
telesektorens infrastruktur skal liberaliseres, og om, hvornår det skal ske. Efter 
Kommissionens opfattelse må der også hurtigst muligt tages skridt til at forbedre 
udbuddet af infrastruktur, så det bliver lettere at indføre avancerede systemer, hvilket 
dog skal ske uden at man bringer de nuværende offentlige netleverandørers drift eller 
økonomi i fare. Det bliver særlig vigtigt i forbindelse med det informationssamfund, 
der er ved at opstå. 
Nu hvor der med Rådets resolution 93/C213/01 er fastlagt politisk enighed om, at 1. 
januar 1998 er datoen, hvor teletjenester skal være fuldt liberaliseret, kan man i 
overensstemmelse med EF-traktaten gennemføre de liberaliseringsforanstaltninger, der 
allerede er indført på EU-plan, så der kan etableres et indre marked for 
telekommunikation. Det er f.eks. målet at afskaffe administrative hindringer og 
begrænsninger for salg af teleudstyr eller -tjenester, etablere rimelige 
konkurrence vilkår og fastlægge ensartede lovbestemmelser baseret på princippet om fri 
adgang 
Når der nu således er opstillet en klar tidsplan for tjenesteliberaliseringen, må den 
næste vigtige lovgivningsmæssige opgave logisk set være at tegne et klart billede for 
sektoren af, hvordan traktatens regler vedrører tiiradighedsstillelse af infrastruktur, og 
først og fremmest af, hvordan og hvornår infrastrukturen skal liberaliseres. 
8)Dcl Europæiske Rads konklusioner ved modet pa Korfu den 24. og 25. juni 1994. 
9)"Europa pa vej mod informationssamfundet - en handlingsplan", meddelelse fra Kommissionen lil 
Radcl og Europa-Parlamentet og til Det Økonomiske og Sociale Udvalg og regionsudvalget 
(KOM(94) 347 endelig udg. af 19. juli 1994). 
4 
Kommissionen har på opfordring af en række medlemsstater gennemført 
undersøgelser 10) vedrørende anvendelse af kabel-tv-net og alternative 
infrastrukturer 11) til fremføring af teletjenester, som allerede er liberaliseret i henhold 
til EU-reglerne. Det gælder ikke blot tale- og datatjenester inden for private 
virksomhedsnet og lukkede brugergrupper, men også tiiradighedsstillelse af alle 
offentligt tilgængelige tjenester undtagen taletelefoni. 
Det fremgår bl.a. af undersøgelsen, at kabel-tv-net og alternative infrastrukturnet kan 
komme til at spille en vigtig rolle for at fremskynde nyskabelsen og indførelsen af 
liberaliserede tjenester i EU. Hvis der blev givet mulighed for at anvende sådanne net, 
kunne man modvirke problemerne med for høje priser og mangelen på egnet kapacitet, 
som i hvert fald delvist hænger sammen med, at tiiradighedsstillelse af infrastruktur i de 
fleste medlemsstater nu er underlagt eksklusive rettigheder. 
I undersøgelsen slås det fast, at priserne for 2 Mbit kredsløb i EU gennemsnitligt er ti 
gange dyrere end i Nordamerika. De høje takster i Europa blokerer for en bred 
ibrugtagning af nyskabende avancerede tjenester, som f.eks. de grundlæggende 
tjenester, der omhandles i rapporten om Europa og del globale informationssamfund. 
De begrænser også de små og mellemstore virksomheders muligheder for at nyde godt 
af de nye tjenester. 
Det fremgår af undersøgelsen, at de liberaliserede tjenester vil vinde større udbredelse, 
hvis adgangen til infrastrukturen lettes. Man vil desuden kunne åbne for anvendelse af 
både alternativ infrastruktur og kabel-tv-net til fremføring af liberaliserede tjenester 
uden at skade teleoperatørernes økonomi eller forsyningspligten 12). 
10)Nemlig følgende: 
- Coopers & Lybrand: "The Impact of Alternative Terrestrial Infrastructure for Non-Reserved 
Services". 1994 
Analysys: "The effects of Liberalisation of Satellite Infrastructure on the Corporate and 
Closed User Group Market", 1993 
ldate: "L'impact de l'autorisation de la fourni lure de services de télécommunications 
libéralisés par les câblo-opérateurs". 1994. 
I l)Al!ernativ infrastruktur er netinfrasiruktur. som ejes af andre organisationer end 
tclcopcratorei'ie, herunder også kabel-tv-net. Det drejer sig ofte om net, som oprindeligt er beregnet 
til inlern kommunikation inden for nationale eller regionale forsyningsselskaber (f.eks. gas-, el- og 
vandforsyningsselskaber, jernbaner eller transportsclskabcr). 
12)Det fremgår af undersøgelserne, at det ikke ville have nogen stor umiddelbar virkning på 
telekommunikationsmarkedet, hvis man tillod anvendelse af kabel-tv-net til fremføring af 
liberaliserede teletjenester. 
^ 
Hvad angår mobilkommunikation, angav Kommissionen i grønbogen om mobil- og 
personkommunikation 13), som blev udfærdiget som opfølgning af Rådets resolution 
93/C213/01, at den var overbevist om, at man bør ophæve restriktionerne for 
mobilnetoperatørers anvendelse af selv- eller tredjepartsejet infrastruktur til 
tiiradighedsstillelse af mobilkommunikationstjenester, så nettene kan udnyttes mere 
effektivt og man kan sikre, at sektoren udvikler sig fornuftigt. 
Hvad angår satellitkommunikationsnet, opfordres der i Rådets resolution 92/C8/0114) 
til, at man udvider den generelle EU-politik for teleområdet, navnlig liberalisering og 
harmonisering, til også at gælde for satellitsektoren. 
Efter Kommissionens mening er det nu på tide at gribe hele infrastrukturområdet an ud 
fra en generel, konsekvent indfaldsvinkel. Det er det, der er målet med denne grønbog. 
Men Kommissionen vil også fortsætte arbejdet med området fra andre vinkler. 
13)Gronbog om en fælles strategi for mobil- og personkommunikation i Den Europæiske Union, 
KOM(94) 145 endelig udg. af 27.4.1994. Kommissionen fremlægger inden længe en rapport over 
resultaterne af høringsprocessen. 
14)Radcls resolution 92/C8/01 af 19. december 1991 om etablering af et fælles marked for 
saicllitteictjcncstcr og -udstyr. ÉFT nr. C 8 af 1-4.1.1992. s. I. 
A(? 
ILDEN NUVÆRENDE LOVSITUATION VEDRØRENDE 
TILRÅDIGHEDSSTILLELSE OG ANVENDELSE AF INFRASTRUKTUR 
Ifølge de førnævnte undersøgelser tillader alle medlemsstater nu i større eller mindre grad, at 
alternativ infrastruktur anvendes til fremføring af teletjenester parallelt med de net, som drives 
af teleorganisationerne, men det er som regel kun tilladt til bestemte formål. De kan inddeles i 
fire generelle kategorier: alternative net til bestemte teletjenester, net til kabel-tv-distribution, 
net til tiiradighedsstillelse af mobilkommunikationstjenester samt satellitkommunikationsnet. 
1) Alternative infrastrukturer 
I tabel 1 gives en oversigt over, hvilke alternative infrastrukturer det i dag er tilladt at anvende 
til bestemte formål i medlemsstaterne. 
I seks medlemsstater (Belgien, Tyskland, Grækenland, Spanien, Italien og Portugal) har 
forsyningsselskaber (f.eks. jernbaner, transportselskaber, energi- og vandforsyningsselskaber) 
lov til at etablere deres egen infrastruktur til intern kommunikation. 
I fire medlemsstater (Belgien, Spanien, Irland og Nederlandene) er der mere lempelige 
bestemmelser, hvor der kan gives tilladelse til anvendelse af selvejet infrastruktur til 
virksomhedsnet eller lukkede brugergrupper, også uden for forsyningsselskaber Men 
anvendelsen af denne infrastruktur er begrænset til de pågældende organisationers egne 
kommunikationsbehov. I to medlemsstater (Tyskland og Frankrig) må sådanne 
alternative infrastrukturer ikke blot anvendes til virksomhedsnet og lukkede 
brugergrupper til intern kommunikation 15), men under visse vilkår også udbydes til 
tredjeparter 16). 
l5)Del gælder i Frankrigs tilfælde også net, som tilhorer olTcnlligc forsyningsselskaber. Man har i Frankrig 
opstillet særordninger for anvendelse af uafhængige net (réseaux indépendants) lil sådanne formal. 
16)1 Tyskland må visse organisationer (hovedsagelig olTcnlligc forsyningsselskaber) selv etablere en 
selvejet infrastruktur til intern kommunikation, men private net må kun omfatte et omrade pa 25 km, 
medmindre de opfylder bestemte tekniske krav. Der henvises til Coopers & Lybrands undersøgelse fra 
1994, hvis man ønsker mere detaljerede oplysninger. 
Ir 
Endelig må man i Danmark principielt anvende selvejet infrastruktur, og i det Forenede 
Kongerige er der fri konkurrence på infrastruktur, enten på grundlag af individuelle 
særlicenser eller ved udstedelse af gruppelicenser for tiiradighedsstillelse af visse typer 
infrastruktur. 
Tabel l: Den nuværende lovgivning for alternative teletransmissionsinfrastrukturer 
Generel Generel Skønsmæs-sige Skønsmæs-sige Kommerciel 
tilladelse til at undtagelse for tilladcl-ser til at tilladcl-ser til trcdjeparts-tilr 
anvende offentlige anvende selvejet luk-kede ådighcds-stiliel 
alternative forsynings-selsk infra-struk-tur bruger-grupper -se 
Belgien 
Danmark 
T\ skiand 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige infra-struk-ture abcrl7) 
r 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej 
Ja Ja 
Ja 
Ja 
Ja 
Ja 
Nej22) 
Nej 
Ja 
Nej 
Nej 
Ja 
Nej Nej 19) 
Ja 
Ja 
Nej 
Nej 
Ja 
Ja 
Nej23) 
Ja 
Ja 
Nej 
Ja 18) 
Nej 
Ja 
Ja 
Nej 
Nej 
Ja 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej 
Ja Nej 
Nej20) 
Ja21) 
Nej 
Nej 
Ja 
Nej 
Nej 
Nej 
Nej24) 
Nej 
Ja 
Kilde: "The impact of liberalisation of alternative Terrestrial Infrastructure for non-reserved sen ices". Coopers 
& Lybrand. 1994: 
17)Det er forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat, hvilke organisationer der ikke behover anvende 
tcleorganisationernes infrastruktur, ligesom der er forskellige typer undtagelser. 
18) Vi rksomhedsnet/lukkede brugergrupper. 
19)1 henhold til belgisk lov kan der i princippet gives tilladelse til at anvende private 
lransinissionsforbinde'f.cr. men kun såfremt Belgacom ikke kan stille en teknisk tilsvarende forbindelse til 
rådighed lil normal takst inden for en rimelig frist. 
2())Undcr visse omstændigheder er del tilladt at deles om i nierne ncl. 
21 )Men kun i forbindelse med bestemte tekniske forhold og over store afstande. 
22)Dcr er ingen særundtagelser for forsyningsselskaber - de skal ansøge om al drive et uafhængigt nei ("réseau 
indépendant"). 
2.1)1 henhold til den italienske postlov kan der efter skøn gives tilladelse til at anvende private 
telekommunikationssystemer, men kun hvis der ikke eksisterer en brugbar oflcntlig forbindelse mellem de 
pågældende termineringspunkter. 
24)Det nederlandske parlament er i gang med at tage stilling til forslag om at tillade, at der oprettes en 
konkurrerende infraslrukturleverandørvirksomhed. 
H 
2) Kabel-tv-infrastrukturer 
I dag har samtlige medlemsstater, undtagen Grækenland og Italien, kabel-tv-net, 
omend Spanien og Portugal ikke er kommet særlig langt med deres net. 
Dækningsgraden for kabel-tv-net svinger i medlemsstaterne fra mere end 90% i 
Belgien, Nederlandene og Luxembourg til ca. 5% i Frankrig og Det Forenede 
Kongerige. Opgjort efter abonnentantal udgør Tyskland det største nationale marked 
med næsten 15 millioner abonnenter og en dækningsgrad på ca. 45%25). 
I tabel II gives en oversigt over de gældende bestemmelser for anvendelse af kabel-tv-
net til tiiradighedsstillelse af teletjenester. I mange tilfælde står det ikke klart, hvad der 
rent faktisk gælder (eftersom den nationale lovgivning ikke indeholder udtrykkelige 
bestemmelser for området), og derfor er der usikkerhed blandt de potentielle 
tjenesteleverandører, ligesom der ikke tages kommercielle initiativer og investeres i at 
anvende kabel-tv-net til telekommunikationsbrug (undtagen i Det Forenede Kongerige 
og i en række pilotprojekter i Nederlandene). 
Denne situation kan hæmme udviklingen og markedsføringen af multimedieprodukter 
og -tjenester i Europa, hvilket fremgår særlig klart, hvis man sammenligner med, hvor 
langt man i USA er fremme på dette område. 
25)Dcr henvises til IdaU'-undersøgelsen, 1994, hvis man ønsker yderligere oplysninger. 
11 
Tabel 2: Anvendelse af kabel-tv-net til fremføring af liberaliserede teletjenester 
Anvendelse af kabel-tv-net til 
fremføring af liberaliserede 
teletjenesterBelgien 
Danmark 
Frankrig 
Tyskland 
Grækenland 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Spanien 
Det Forenede Kongerige Nej 
Nej 
Kun til ikke-taletelefonitjenester 
Nej 
26) 
Der findes ingen love på området 
....27) 
Der tindes ingen love på området 
Begrænset anvendelse 
Nej 
Nej 
Ja 
Kilde:"L'impact de l'autorisation de la fourniture de services de télécommunications libéralisés 
par les câblo-opérateurs", Idate, 1994, og opfølgende analyse. 
26)Der er ingen kabel-tv-net. 
27)Dcr er ingen kabel-tv-net. 
\o 
3) Infrastrukturer til mobil- og personkommunikation 
I modsætning til, hvad der gør sig gældende for teletjenester, som går via faste net, er 
det i en række medlemsstater28) tilladt at anvende selvejet og i visse tilfælde 
tredjepartsejet infrastruktur til interne forbindelser inden for digitale celleopbyggede 
mobiltelefonnet. Det samme gælder Finland og Sverige. 
I grønboger om mobil- og personkommunikation29), som blev offentliggjort som 
reaktion på Rådets resolution 93/C213/01, opfordres der til, at mobilnetoperatører får 
fuld frihed til at anvende selv- eller tredjepartsejet infrastruktur til interne forbindelser 
inden for deres net. 
4) Satellitkommunikationsnet 
I Rådets resolution 92/C8/0130) opfordres der til, at satellitsektoren liberaliseres. 
Det fremgår af en undersøgelse, som Kommissionen har faet foretaget31 ), at det vil 
fremme anvendelsen af satellitkommunikation i virksomhedsnet og lukkede 
brugergrupper inden for EU, hvis man afskaffer de nuværende begrænsninger for 
infrastrukturanvendelse i satellitnet, og at teleorganisationernes økonomi i øvrigt ikke 
vil lide nævneværdigt under det. 
Der er fremlagt et direktivforslag om ændring af direktiv 90/388/EØF32) (jf. Rådets 
resolution 920/01 ), som bl.a. har til formål at fjerne de nuværende hindringer for 
fremføring af liberaliserede tjenester via satellit. I mellemtiden har fire medlemsstater 
(Frankrig, Tyskland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige) givet brugere og 
tjenesteleverandører mulighed for at anvende satellitkommunikationsnet allerede inden 
EU-lovgivningen gennemføres. 
28)Dcr henvises til mobilgrønbogca. hvis man ønsker yderligere detaljer. Begrænset anvendelse af selvejcde og 
i visse tilfælde trcdjeparlsejcdc fastnet- eller mikrobolgcforbindclsc inden for mobilnet er tilladt i 
Tyskland. Frankrig og Det Forenede Kongerige, og planlægges i forbindelse med næste GSM-fasc i 
Nederlandene og Spanien. 
29)Gronbog om en fælles strategi for mobil- og personkommunikation i Den Europæiske Union, 
KOM(94) 145 endelig udg. af 27.4.1994. Kommissionen fremlægger inden længe en rapport over 
resultaterne af høringsprocessen. 
30)Radcts resolution 92/C8/01 af 19. december 1991 om etablering af cl fælles marked for saiellitteletjenester 
og -udstyr, EFT nr. C 8 af 14.1.1992, s. 1. 
7>\)"The Effects of Liberalisation of Satellite Infrastructure on the Corporate and Closed User Group 
Market". Ana ly sys. 1994. 
32)Kommissionens direktiv om ændring af direktiv 88/301/EØF (teleterminaludstyr) og 90/388/EØF 
(teletjenester) med henblik pa salellitkommunikationssektorcn - endnu ikke offentliggjort. 
V 
III.LEJEDi: KREDSLØB - SÆRLIGE FORHOLD I EUROPA 
I rapporten Europa og det globale informationssamfund fastslås det, at mangelen og 
prisniveauet på lejede kredsløb i Europa er en af de største hindringer for etableringen af en 
europæisk informationsinfrastruktur. 
De gældende lovrestriktioner medfører, at liberaliserede teletjenester i de fleste tilfælde kun må 
stilles til rådighed eller anvendes via lejede kredsløb, som tilhører teleorganisationerne. Disse 
kredsløb udgør typisk rygraden i forskellige net, som anvendes til en række formål: 
højhastighedsoverførsel af information inden for virksomheder via LAN-net, avancerede 
produktionsprocesser (f.eks. computerstøttet marketing og computerstøttet design), 
videomøder med højopløsnings-tv, fjernundervisning, billeddiagnostik, "lean production"-
teknikker og videounderholdningstjenester. 
Undersøgelserne viser, at EU-taksterne for højkapacitetsinfrastruktur (2 Mbit-
forbindelser), selv efter ikrafttrædelsen af direktivet om ONP-principper for lejede 
kredsløb33), gennemsnitligt er 10 gange så høje som priserne for en tilsvarende 
kapacitet over tilsvarende afstande i USA (se tabel 3). 
Ordentlig adgang til digitale lejede højkapacitetskredsløb på 2 Mbits og derover er da 
også en forudsætning, ikke blot for nyskabelsen inden for de europæiske 
virksomheders anvendelse af virksomhedsnet og konkurrerende tjenesteydelser, men 
også for gennemførelsen af de systemer, der foreslås i rapporten Europa og del 
globale informationssamfund med sigte på at føre informationssamfundet ud i livet. 
Kapaciteten af lejede kredsløb er hjørnestenen i udbuddet af liberaliserede tjenester. 
Som situationen er i dag, omfatter direktiv 90/388/EØF om liberalisering af markedet 
for teletjenester kun afskaffelse af begrænsningerne for adgang til og 
tiiradighedsstillelse af lejede kredsløb fra en enkelt kilde, nemlig teleorganisationerne. 
Hvis man så hurtigt som muligt skal ta fjernet flaskehalsproblemerne i forbindelse med 
fremføring og videreudvikling af de liberaliserede teletjenester er der ingen vej uden 
om at tillade anvendelse af selv- og tredjepart sej et infrastruktur. Dermed kan man nå 
frem til de mål, der omhandles i afsnit IV. Ellers vil det f.eks. være umuligt som 
planlagt at øge det samlede antal højkapacitetslinjer i EU og sænke prisen for at bruge 
dem. 
33)Radcts direktix 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkar for faste kredsløb (EFT nr. L 165 af 
19.6.1992. s. 27). 1 henhold lil direktivet skal medlemsstaterne sikre, al der soin minimum er adgang 
lil to lejede talckvalitetskredslob og kapaciteter pa 64 kbit/s og 2 Mbil/s slruklurerel og ustruktureret. 
Derudover skal taksterne for alle lejede kredslob være omkostningsægte. 
ir 
Tabel 3 .Pris for lejede kredslob med høj kapacitet i ECU (pr. T T199-1)34) 
Halvt EU-kredsløb 
B 
DK 
D 
GR 
E 
F 
IRL 
I 
L 
NL 
P 
UK (BT) 
UK (MCL) 
EU Udlejning til nærmeste 
punkt i EU 
21 793 
17 658 
27 889 
26 115 
30 192 
24 185 
4 02735) 
27 685 
16 739 
18 700 
21 117 
10 04136) 
8817 
20 461 Udlejning til fjerneste 
punkt i EU 
29 380 
19 865 
33 422 
33 174 
30 821 
31 815 
30 312 
33 769 
27 170 
24 933 
31 777 
40 778 
23 958 
29 901 
Samlet EU-pris37) 
USA 40 922 
4 60138) 59 802 
6 236 
Kilde : Coopers & Lybrand, 1994. 
34)Priserne er i ECU pr. måned under en et-ars kontrakt. Visse teleoperatører giver rabat ved 
kontrakter med længere løbetid. Der er ikke medregnet kvantumsrabatordninger, som udbydes af visse 
teleoperatører. 
NB: Taksterne ændres løbende, og man bør derfor henvende sig til de nationale tilsynsmyndigheder, 
hvis man har brug for præcise priser. 
35)Prisen for kredsløb i Irland til Det Forenede Kongerige alhængcr af afstanden. Taksten sammensættes af en 
fasi afgift for forbindelsen over kanalen og en afstandsafgifl. Prisen er her baseret på en forbindelse fra Dublin. 
36)BT's Uikster lil Irland afhænger af afstanden. Prisen her er for en forbindelse fra London lil Nefyn, hvor 
taksien påregnes i Det Forenede Kongerige, dvs. ca. 340 km. 
37)Summen af to gennemsnitlige halve EU-kredsløb. 
38)Tallcnc repræsenterer AT&T's taksler for el 1.5 Mbil/s kredslob (TI) fra New York lil Washington 
(320 km) og fra New York til Chicago (1 100 km). 
li 
IV. FORVENTEDE FORDELE VED LIBERALISERING 
Hvis lovgivningen for adgang til infrastruktur i EU gøres mere lempelig, kan det forventes at 
medføre en række fordele: 
Man kan afhjælpe de flaskehalsproblemer, der er med adgangen til 
højkapacitetsinfrastruktur samt fremme offentlig og privat investering 
En liberalisering af infrastrukturen vil mindske de flaskehalsproblemer, som de 
europæiske virksomheder i dag står over for, ligesom den vil give et kraftigt skub til de 
systemer, der foreslås i rapporten Europa og det globale informationssamfund inden 
for områder som f.eks. fjernundervisning, fjernarbejde, trafikstyring og sundhedsvæsen. 
Hvis der blev lettere adgang til infrastruktur til de allerede liberaliserede tjenester, ville 
den private investering stige betydeligt, navnlig i forbindelse med 
lysledertransmissionskapaeitet39), samtidig med at teleorganisationernes investering 
ville stige som reaktion på udvidelsen af markedet og den øgede trafik via deres 
net40). 
Takststrukturerne vil kunne tilpasses hurtigere, så de bliver mere omkostningsægte og 
så priserne for lejede kredsløb falder 
Hvis takststrukturen som følge af konkurrencepresset bliver mere omkostningsægte, 
fremskyndes indførelsen af nyskabende tjenester og systemer, både via jord- og 
satellitbaserede net. For mobilkommunikation er lavere priser et centralt element, hvis 
man skal fremskynde overgangen fra de nuværende overpriser til massemarkedspriser, 
som er en forudsætning for et gennemført personkommunikationsmiljø. 
Der kan udbydes nyskabende liberaliserede tjenester og transmissionskapacitet 
En yderligere liberalisering vil fremme nyskabelser og eksperimenter. Det vil også 
stimulere udbuddet af mere avancerede typer infrastruktur, og dermed f.eks. give en 
hurtigere indførelse af lyslederteknologi, hvilket vil give brugerne maksimal 
fleksibilitet, ligesom den avancerede netteknologi vil blive indført hurtigere41 ). 
Man kan gøre det mere attraktivt allerede nu al anvende eksisterende alternative 
telenet og kabeldistributionsnet til fremføring af multimediebaserede og interaktive 
tjenester til virksomheder og private brugere, og mere attraktivt senere at tage 
radiobaseret teknologi i brug 
39)1 Nordamerika har alternative kapacitetslcvcrandorcr investeret betydelige beløb i lyslederbaserede 
storbynel til bnig for større virksomheder. 
4())Det anslås, at investeringen til udbygning af EU's infrastruktur på kort sigt vil udgøre over 3 mia. 
ECU. 
41 )Som eksei pel kan nævnes Energis i Det Forenede Kongerige, som er i gang med at konstruere et 
net baseret p.i Synchronous Digital Hicrarchy-systcmcl. hvilket giver den størst mulige fleksibilitet i 
anvendelsen af høj båndbrcddekapacitet. 
^ 
Indførelsen af kabeldistributionsnet vil sandsynligvis komme til at gå hurtigere i de 
lande, hvor der i dag er en ringe dækningsgrad og hvor anvendelsen af nettene til 
fremføring af teletjenester er underlagt lovbegrænsninger. En liberalisering af 
infrastrukturen vil også give et skub til ibrugtagningen af radiobaseret teknologi i de 
tilfælde, hvor dette er en billigere løsning. Med det større udvalg af 
distributionsmuligheder kan de nye tjenester udbydes billigere, og det vil også 
medvirke til at sikre, at der i hele EU er adgang til de tjenester, der er underlagt 
forsyningspligt. 
Man kan fremme vækstmulighederne i Europas telesektor 
Hvis infrastrukturen bliver liberaliseret i en fart, kommer tjenesteleverandørerne og 
udstyrsproducenterne sandsynligvis til at nyde godt af en stigende investering i 
infrastruktur, som vil give virksomhederne et skub fremad - og dermed have en solid 
beskæftigelsesfremmende virkning - og hjælpe den europæiske industri til i tide at stå 
klar til at gribe chancen på markeder uden for EU. 
Der kan etableres et miljø, der tilgodeser verdensomspændende partnerskaber og 
strategiske alliancer 
Endelig kan man ved at afskaffe restriktionerne for anvendelse af selv- eller 
tredjepartsejet infrastruktur gøre det lettere at indgå tværeuropæiske og 
verdensomspændende alliancer, uden at man derved forvrider konkurrencen på 
hjemmemarkedet. Dermed far Europa et stærkere udgangspunkt i den debat om en 
verdensomspændende liberalisering af teleområdet, som indgår i de igangværende 
internationale forhandlinger om samhandel. 
V. PRINCIPPL T OM FRI ANVENDELSE AF INFRASTRUKTUR TIL 
TILRÅDIGHEDSSTILLELSE AF LIBERALISEREDE TJENESTER 
Selvom teleorganisationerne verden over i stigende grad samarbejder om at stille 
punkt-til-punkt højhastighedstjenester af bedre kvalitet til rådighed for 
virksomhederne42), er investeringen i tværeuropæiske infrastrukturer og tjenester 
utilstrækkelig på grund af ugunstige omsætnings- og lovgivningsforhold. 
Som det fastslås i hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse43) har den 
europæiske teletransmissionsinfrastruktur udviklet sig som en række nationale, 
geografiske monopoler. Kunder, der vil bruge eller levere tværeuropæiske tjenester, 
må således benytte et sammensurium af ikke helt interoperable transmissionsnet. 
42)Her tænkes pa projekter (under ledelse af leleorganisationcriic) som f.eks. GEN og METRAN og del 
avancerede fælleseuropæiske ATM-forsøg. samt verdensomspændende alliancer mellem store 
europæiske tclcorganisalioner, som planlægges eller allerede er iværksat. 
43)Kommissioncns hvidbog om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. KOM(93) 700. 
2s 
Den nuværende lovramme hindrer således etableringen af tværeuropæiske net og 
tjenester, og dermed det indre marked for telekommunikation. Og som sagerne står i 
dag, kan det ikke sikres, at de avancerede systemer og tjenester, der udvikles som led i 
EU's forskningsaktiviteter, bliver taget i brug. 
Den skelnen, der tidligere har fundet sted mellem tjenester og den underliggende 
infrastruktur, som anvendes til fremføring af dem, bliver mere og mere kunstig, 
efterhånden som der opstår et mangfoldigt, liberaliseret telekommunikationsmiljø. Så 
meget desto mere som "intelligensen" stadig oftere sidder direkte i nettet44). 
I forbindelse med liberaliserede tjenester indeholder EF-traktatens bestemmelser om fri 
bevægelighed for tjenester og konkurrencereglerne visse begrænsninger for, hvilke 
restriktioner der må opstilles for konkurrencen på tiiradighedsstillelse af 
infrastruktur45). 
Disse bestemmelser gælder overalt, medmindre det kan påvises, at begrænsningerne for 
konkurrencebaseret tiiradighedsstillelse af infrastruktur er berettiget på baggrund af en 
af traktatens undtagelser, f.eks. at det vil undergrave forsyningspligten eller andre 
områder af generel økonomisk interesse i EU og at der ikke findes andre måder at sikre 
disse områder på46). 
44)Hvad angår mobilkommunikation lægges der i gronbogen vægt pa den rolle, som intelligente 
nctfunktioner spiller i f.eks. GSM-nettet, og der tegnes et billede af, hvordan brugerne efter 1998, når 
denne netteknologi er integreret fuldt ud i både fast- og mobilnet, kan få direkte adgang til de 
tjenester, de ønsker, og ikke blot til adskilte netfunktioncr. 
45)Disse restriktioner er jf. traktaten særlig bekymringsværdige, hvis mangelen på passende 
infrastruktur forhindrer eller hæmmer udbud af liberaliserede teletjenester hen over grænserne (f.eks. 
ved at det ikke kan svare sig at anvende bestemte systemer), f.eks. taletelefoni og datatjenester inden 
for et multinationalt virksomhedsnet. Det samme gælder, hvis restriktionerne begrænser produktion, 
salg eller teknisk nyskabelse til skade for tjenesteleverandørerne eller brugerne, hvis restriktionerne 
giver en operator mulighed for at udvide sin dominerende stilling inden for et marked, hvor 
operaloren har eksklusive og særlige rettigheder (f.eks. i forbindelse med offentlig taletelefoni) til et 
tilgrænsende liberaliseret marked, eller hvis restriktionerne uden god grund tvinger 
tjenesteleverandører eller brugere lil al anvende teleoperatorens infrastruktur til tjcncslcr. som direkte 
konkurrerer med monopolindchaveren, og der derfor opstar en interessekonflikt, fordi operatøren både 
udbyder nctgrundlaget og de konkurrerende tjenester. 
46)På baggrund af lovudviklingen såvel i medlemsstaterne som i EU saml på baggrund af Rådets 
resolution 94/C48/01 af 7. februar 1994 om principper for et alment teletjcnesteudbud er der sket en 
vis udvikling i, hvordan man i direktiv 90/388/EØF fokuserer på teleoperatørerne som "leverandører 
af et alment tilgængeligt net". I dag er det forsyningspligten og ikke fremføringsmåden, der kommer i 
første række. Så efterhånden som man får defineret "det almene tjenesteudbud" mere og mere 
utvetydigt, bliver der også mulighed for al indsnævre monopolet pa infrastruktur. 
Hvis der ikke eksisterer en sådan berettigelse, bør restriktionerne for valg og 
anvendelse af den underliggende infrastruktur til fremføring af liberaliserede tjenester 
omgående ophæves parallelt med ophævelsen af de nuværende restriktioner for 
konkurrencebaseret tiiradighedsstillelse af selve tjenesterne. Som led i denne proces er 
der klart behov for omgående tiltag i forbindelse med tjenester, som allerede er 
liberaliseret, og derfor skal afskaffelsen af restriktioner for anvendelse af selv- eller 
tredjepartsejet infrastruktur samkøres med tidsplanen for liberalisering af teletjenester 
pr. 1. januar 1998 (med yderligere overgangsperioder for visse medlemsstater med 
mindre udviklede net jf. Rådets resolution 93/C213/01). 
Det vil derfor dybest set nu være på sin plads, ja ligefrem nødvendigt, at skaffe politisk 
støtte til princippet om, at man frit kan vælge, hvilken infrastruktur man vil bruge, og 
at dette princip indarbejdes i det generelle arbejde frem mod målet i 1998. 
Derfor bør der opstilles en klar tidsplan med foranstaltninger i to faser. I den første 
fase bør der hurtigst muligt træffes foranstaltninger i forbindelse med 
satellitkommunikationstjenester, liberaliserede jordbaserede tjenester og 
mobilkommunikation. 
Hvis der uden tøven træffes foranstaltninger for at ophæve restriktionerne for 
anvendelse af selv- eller tredjepartsejet infrastruktur - som Parlamentet har opfordret til 
- vil det åbne betydelige muligheder for telesektoren, uden at teleorganisationernes 
økonomiske grundlag påvirkes i en sådan grad, at det skader opfyldelsen af 
forsyningspligten. 
Sideløbende hermed skal der påbegyndes en 2. fase, som vedrører liberalisering af 
infrastruktur til offentlig taletelefoni fra og med 1998. I forbindelse hermed må der 
etableres en stærk lovsikring, så man i det konkurrencebaserede miljø kan sikre 
forsyningspligten og andre målsætninger for offentlige tjenester, ikke-diskriminerende 
og omkostningsægte tilslutningsvilkår, rimelige vilkår for sammenkobling af net, 
tjenesteinteroperabilitet og lignende krav om beskyttelse af almenhedens interesse i 
forbindelse med denne sektor. 
VI. PROBLEMSTILLINGER I FORBINDELSE MED PROCESSENS TO FASER 
1) Første fase 
Den første fase omfatter altså en omgående afskaffelse af de tilbageværende begrænsninger for 
anvendelse af selv- eller tredjepartsejet infrastruktur, som allerede er tilladt i mange 
medlemsstater - omend i forskellig grad, som omtalt i kapitel II. 
i} 
I første fase gælder det anvendelse af denne infrastruktur, herunder kabel-tv-net, til 
fremføring af satellitkommunikationstjenester, mobilkommunikationstjenester og 
jordbaserede teletjenester, som allerede er liberaliseret, dvs. offentlige ikke-
taletelefonitjenester og datatjenester samt taletelefonitjenester og datatjenester inden 
for virksomhedsnet og lukkede brugergrupper47). 
Man skal være opmærksom på, at det her kun er sigtet at åbne for adgang til og 
anvendelse af selv- eller tredjepartsejet infrastruktur, som allerede er tilladt til bestemte 
formål i medlemsstaterne, f.eks. anvendelse af selvejet infrastruktur - herunder også 
mikrobølgeriet - og anvendelse af tredjepartsejet infrastruktur som f.eks. kabel-tv-net 
og offentlige forsyningsselskabers net. 
Der er foretaget undersøgelser, som viser, at sådanne foranstaltninger kun vil have en 
ringe, gradvis virkning på teleorganisationernes indtægter, hvis man generelt får 
etableret den nødvendige lovsikring i løbet af denne første fase, som ikke omfatter 
tiiradighedsstillelse aftaletelefoni via denne type net. Det skal i denne forbindelse 
bemærkes, at der allerede er direktiver, som foreskriver, at operatørerne skal gøre 
priserne for deres infrastrukturer (især faste kredsløb) mere omkostningsægte og 
dermed styrke deres stilling med henblik på priskonkurrence fra alternative 
leverandører48). 
47) Virksomhedsnet er som regel net, der er etableret af én organisation, som omfatter flere juridiske personer, 
f.eks. et selskab og dets filialer eller underafdelinger i andre medlemsstater, som falder ind under de 
pågældende landes selskabslov. 
En lukket brugergruppe er en gruppe personer eller organisationer, som ikke nødvendigvis er 
okonomisk forbundet, men som hver for sig har varige faglige relationer med et eller flere 
medlemmer af gruppen, og hvis interne kommunikationsbehov udspringer af disse faglige relationer. 
Det drejer sig som regel om fælles forretningsaktiviteter, f.eks. pengeoverførsel inden for 
banksektoren, reservationssystemer for luftfartsselskaber, formidling af information mellem 
universiteter, som arbejder med fælles forskningsprojekter, genforsikring i forsikringsbranchen, 
samarbejde mellem biblioteker, designsamarbejdsprojekter og samarbejde mellem forskellige 
institutioner eller tjenestegrene i internationale organisationer. 
Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester 
indeholder bestemmelser om, at Kommissionen skal tage stilling til de enkelte sager og til de 
definitioner, som medlemsstaterne bruger. Og direktivet omhandler da også offentlige tjenester og 
ikke lukkede brugergrupper. Derfor må Kommissionen sikre, at medlemsstaternes definitioner af 
lukkede brugergrupper ikke udelukker taletelefoni mellem brugere, som har forbindelse pa den ene 
eller den anden made, som gør, at de ikke betragtes som medlemmer af offentligheden (dvs. personer 
uden forbindelse til eller medlemskab af nogen bestemt gruppe). 
48)Undersogelserne viser, at der i forbindelse med satellitkommunikation kun vil forekomme en ringe 
virkning pa teleorganisationernes indtægter. Satellitmarkedet udgør nemlig mindre end 0,3% af det 
samlede beløb, der bruges til virksomhedskommunikation, og derfor kan de nuværende 
teleorganisationer kun komme til at lide et minimalt tab på denne konto. 
Hvad angår anvendelse af selv- eller tredjepartsejet infrastruktur til mobilkommunikation (f.eks. 
opkobling til radio-basisstationer og centraler), ventes der kun en ringe virkning på de nuværende 
teleoperatørers indtægter, når mobilnetoperatørerne og de nuværende teleoperatører har indgået 
aftaler om omkostningsægte tiiradighedsstillelse af faste kredsløb og sammenkobling jf. 
mobilgronbogen. der har fået kraftig opbakning i samradsfasen. som nu er ved at være afsluttet. Det 
bekræftes også af erfaringerne i de medlemsstater, hvor det i dag er tilladt at anvende selvejet 
infrastruktur. 
Hvad angår virksomhedsnet og lukkede brugergrupper, er der - i direktiv 90/388/EØF om 
liberalisering af markedet for teletjenester og direktiv 90/387/EØF om tiiradighedsstillelse af åbne net 
- allerede fastlagt bestemmelser. om, at adgang til teleorganisationernes infrastruktur skal være 
omkostningsægte. Dette princip skal medlemsstaterne generelt overholde, og derfor forventes 
liberaliseringen ikke at medføre de store ændringer i teleorganisationernes markedsstilling inden for 
dette område. 
Den direkte indvirkning på teleorganisationernes indtægter på tiiradighedsstillelse af faste kredsløb 
kan forventes at være stærkt begrænset, eftersom indtægterne på faste kredsløb udgør under 6.5% af 
2)Anden fase 
Som led i den anden fase skal der åbnes mulighed for at udbyde ny infrastruktur til 
liberaliserede tjenester og anvende både den eksisterende og den nye infrastruktur til at udbyde 
offentlig taletelefoni, når denne tjeneste er liberaliseret. Når der skal udarbejdes sådanne 
bestemmelser, skal det ske på grundlag af en grundig debat, hvor der i videst muligt omfang 
tages højde for lovgivningsmæssige, politiske, finansielle og sociale følgevirkninger på globalt 
plan 
Hermed tænkes f.eks. på følgende områder: 
Der skal opstilles generelle bestemmelser vedrørende etablering og drift af 
netinfrastruktur 
Det er klart, at medlemsstaterne har ret til at styre og planlægge udviklingen inden for 
netinfrastruktur, men som det fremgår af afsnittene om radioinfrastruktur i grønbogen 
om mobilkommunikation, kan disse rettigheder efter Kommissionens mening 
udmærket forenes med EUÇs målsætninger og konkurrencereglerne49). 
Det er en vigtig EU-målsætning, at man opretholder den almene forsyningspligt og 
andre målsætninger for offentlige tjenester inden for sektoren. Det er ikke nok blot at 
modvirke en tilbagegang inden for disse områder, de bør også forbedres. 
Den primære målsætning for offentlige tjenester inden for området er almen adgang, 
dvs. at alle har adgang til tjenesterne til en rimelig pris, ligestilling, dvs. at man ikke 
forskelsbehandles efter hvor man bor, og kontinuitet, dvs. at der til stadighed er 
adgang til tjenesterne og at de har en given kvalitet. Tilsammen betyder disse 
målsætninger, at alle brugere skal have adgang til en defineret minimumsservice til en 
overkommelig pris. Dette princip fremgår også af Rådets resolution af 7. februar 1994 
om et alment tjenesteudbud inden for teleområdet og den medfølgende erklæring fra 
Kommissionen. 
leleorganisationernes samlede indtægter. Teleorganisationerne har godt nok store indirekte indtægter 
i forbindelse med virksomhedskommunikation og lukkede brugergrupper, men det forventes kun, at 
det bliver en lille del af disse markeder, som der kommer konkurrence pa, og derfor vil det kun 
påvirke de indirekte indtægter i ubetydeligt omfang, fordi teleorganisationerne kan fastholde en meget 
stærk markedsstilling, efterhånden som de gor deres priser inden for disse område mere 
omkostningsægte i henhold til de eksisterende bestemmelser herom. 
Der vil således være tale om en' begrænset, gradvis virkning, som erfaringen også viser i de 
medlemsstater, hvor det allerede er tilladt at udbyde alternativ infrastruktur, og i andre dele af verden, 
f.eks. USA. Canada og Australien. 1 London centrum, hvor man kunne forvente, al konkurrencen pa 
markedet for v irksomhedsnet ville være stærkest, er det indtil nu kun lykkedes en af de største 
alternative inf/aslrukturleverandører at få en markedsandel på 1,2% inden for dette omrade. 
49)1 gronboge.i om mobil- og personkommunikation opstilles der detaljerede kriterier for bedømmelse 
af ansøgninger og udstedelse af licenser på grundlag af "ufravigelige krav" som f.eks. netsikkerhed, 
databeskyttelse og andre krav til offentlige tjenester, såsom tjenestepermanens, -adgang og -kvalitet, 
ligesom der opstilles betingelser for, hyordan antallet af licenser må begrænses. 
Der skal tages stilling til, hvordan man kan sikre balancen i det økonomiske system, så 
det ikke lider under udbygningen af nettene og det almene tjenesteudbud. Det skal ske 
i forbindelse med liberaliseringen af den offentlige taletelefoni, som er den vigtigste 
finansieringskilde for udbygningen af nettene, og nettene kan efter Kommissionens 
mening først liberaliseres fuldt ud, når der er fundet en tilfredsstillende løsning på dette 
problem. 
Det skal sikres, at forbrugerne far det fulde udbytte af de større muligheder. Det er 
vigtigt, at sammenkoblingsmulighederne og interoperabiliteten er i orden, så 
forbrugerne ikke selv skal kæmpe med et sammensurium af net, som ikke fungerer 
sammen. 
Når der skal indføres konkurrence inden for det grundlæggende telemarked, skal der i 
betydelig højere grad end hidtil lægges vægt på informationssamfundets sociale 
aspekter, f.eks. hvordan liberaliseringen af sektoren kommer til at påvirke 
beskæftigelsen og arbejdsmiljøet, samt hvilke kulturelle og sproglige aspekter der er. 
Arbejdsmarkedets parter skal i højere grad tages med på råd, og der skal udvikles nye 
uddannelsesmetoder med henblik på udbygningen af informationssamfundet. 
Efterhånden som restriktionerne for adgangen til alternative net bliver afskaffet, skal de 
gældende restriktioner for de nuværende operatører tages op til revision, og det skal 
afklares, hvordan konkurrencereglerne finder anvendelse på den nye situation. Hermed 
tænkes især på samarbejdsaftaler og joint ventures, tiiradighedsstillelse og formidling af 
tjenester samt sammenkoblingsspørgsmål. 
EUÇs net kan kun liberaliseres, hvis der også tages højde for den internationale 
kontekst. 
EU kommer til at stå sig bedre i de fremtidige internationale forhandlinger om globale 
"infobahnsg, når EU har foregrebet lovarbejdet vedrørende telenet, men det skal også 
sikres, at der er en tilsvarende adgang til markederne i landene uden for EU. 
Derfor drejer anden del af grønbogen sig bl.a. om følgende forhold: 
> 
Udstedelse af tilladelser: 
Reglerne for udstedelse af tilladelser bliver et af de vigtigste elementer i lovgrund-laget 
for konkurrencen på infrastruktur. Der skal føres en bred debat om det generelle 
lovgrundlag for infrastrukturområdet og om generelle kriterier for udstedelse af 
tilladelser i forbindelse med infrastruktur fremover, bl.a. regler, der udspringer af 
hensynet til almenvellet, såsom regler for, hvor teleselskaberne må lægge kabler, 
hvordan infrastrukturen indgår i by- og landsplanlægningen og hvordan man bedst 
beskytter miljøet, samt hvordan adgangen til radiofrekvenser skal forvaltes i 
overensstemmelse med konkurrencereglerne. 
Det almene tjenesteudbud: 
I forbindelse med infrastrukturliberaliseringen er det vigtigt, at man fortsat sikrer et 
alment tjenesteudbud. Men det bør heller ikke være noget problem. Erfaringen viser, at 
man i de lande, hvor teleinfrastrukturen allerede er liberaliseret, har nemmere ved at 
sikre og udbygge det almene tjenesteudbud, når der er indført konkurrence50). 
Rådets resolution af 7. februar og den medfølgende kommissionserklæring indeholder 
en oversigt over, hvordan det er tanken at gå til værks for at sikre det almene 
tjenesteudbud inden for teleområdet i EU. Denne plan skal dog ændres på baggrund af 
Rådets mandat til Kommissionen herom51 ). 
Det skal overvejes, hvordan man bedst sikrer finansieringen af det almene 
tjenesteudbud og andre målsætninger'for offentlige tjenester (f.eks. at sikre en ensartet 
geografisk udvikling i samtlige medlemsstater) og samtidig overholder 
konkurrencereglerne. Det kan ske som led i de tilslutningsregler, der skal opstilles, 
hvor man f.eks. kan lade det indgå i bestemmelserne om priser for adgang til og 
anvendelse af abonnentkredsløbet. Også her er det vigtigt at tilgodese yderområderne, 
hvor nettene ikke er så omfattende. 
Sammenkobline: 
50)OECD har for nylig foretaget undersøgelser, hvoraf det fremgår, al det almene tjenesteudbud 
generelt er blevet styrket i de lande, der har åbnei for konkurrence på infrastrukturområdet. 
51)1 Rådels resolution 94/C48/01 opfordres Kommissionen til at foretage undersøgelser og føre 
samråd - navnlig med de nationale tilsynsmyndigheder - om problemer i forbindelse med fastlæggelse 
af et alment tjenesteudbud og finansieringen heraf, og tage højde for behovene i EUØs yderområder, 
hvor nettene ikke er så omfattende. Se Rådets resolution 94/C48/01 af 7. februar 1994 om et alment 
tjenesteudbud inden for telesektoren (EFT nr. C 48 af 16.2.1994, s. 1). 
I den medfølgende kommissionserklæring fastslås det, at et alment tjenesteudbud for nærværende 
betragtes som sammensat af en række grundelementer, tillægsclémenier (avancerede funkiioner), faste 
kredslob og anbefalede funkiioner. Grundelementerne er bl.a.: tiiradighedsstillelse af det 
grundlæggende telenet og taletelefoni, en veldefineret tjenestekvalitet og prispolitik, offentliggørelse 
af oplysninger om tjenesterne, mæglingsprocedurer for forbrugerne. telefonbøger, 
telefonislckspcdiiion og oplysningstjenester. olTcnlligc betalingstelefoner, mulighed for nødopkald 
samt særlige vilkar for ældre og handicappede. Tillægsclcmcntcrnc har at gøre med avancerede 
funktioner som f.eks. udspecificeret fakturering og opkald med DTMF-systemet ("touch tone"). De 
anbefalede funkiioner omfatter bl.a. tiiradighedsstillelse af ijenesleinlegrerede digitalnet og 
avancerede daiatjencster. 
I Rådets resolution opfordres der til i forbindelse med etableringen og udbygningen af del almene 
tjenesteudbud al være særlig opmærksom på de særlige behov i EUØs yderområder, hvor nettene ikke 
er så omfattende (hvis der overhovedet er nogen) og tilpasse begrebet "alment tjenesteudbud", 
efterhånden som teknikken, markedet og brugernes behov ændrer sig. 
V 
Arbejdet inden for dette område bør afspejle de nye principper for sammenkobling, 
som konkurrencereglerne og nyvurderingen af ONP-vilkårene vil medføre. Disse nye 
principper for sammenkobling skal sikre, at nettene kan sammenkobles og tjenesterne 
fungere sammen på ikke-diskriminerende vilkår, at taksterne bliver omkostningsægte 
og at de væsentlige krav opfyldes (f.eks. driftssikkerhed og datasikkerhed i nettet). 
De forslag, der skal fremlægges inden 1. januar 1996 som led i forarbejdet til en fuld 
liberalisering af offentlig taletelefoni, bør - som foreslået i Rådets resolution af 22. juli 
1993 om forholdene inden for telekommunikationssektoren og behovet for yderligere 
udvikling på telekommunikationsmarkedet - også omfatte en nyvurdering af 
sammenkoblingsprincipperne. 
Konkurrencemiljøet: 
Det skal sikres, at der kommer til at gælde ligelige konkurrencevilkår for de nye 
tjenester og net, når man afskaffer de eksisterende restriktioner. I denne forbindelse 
kan en fuld implementering af konkurrencereglerne være med til at forhindre urimelig 
forretningsførelse og misbrug af dominerende markedsstillinger, samtidig med at der 
bliver større sikkerhed i forbindelse med samarbejdsprojekter om tiiradighedsstillelse 
og formidling af tjenester. Der skal opstilles passende bestemmelser for at sikre 
åbenhed i forvaltningen. 
Den internationale dimension: 
Parallelt med EUCs generelle handelspolitik skal der også tages højde for, hvordan 
man som led i den interne liberalisering skal stille sig til ikke-EU-operatørernes adgang 
til EU-mark'jdet for at sikre en reel og sammenlignelig markedsadgang. Hermed 
tænkes først og fremmest på de igangværende forhandlinger i 
Verdenshandelsorganisationen vedrørende den såkaldte "grundlæggende 
telekommunikation^. 
Socialområdet og beskæftigelsen: 
Det er vigtigt at sikre, at de muligheder, informations- og kommunikationsteknologien 
giver for at forbedre de europæiske borgeres livskvalitet og arbejdsmiljø, udnyttes fuldt 
ud, og at man imødegår eventuelle problemer. Som led i opfølgningen af hvidbogen om 
vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse beskæftiger Kommissionen sig indgående 
med disse aspekter og med, hvilke betingelser der skal opstilles for at sikre, at den nye 
teknik og de nye muligheder for at fremme beskæftigelsen udnyttes optimalt. Derfor 
skal der også opstilles retningslinjer med henblik på at lette den økonomiske og sociale 
omstilling. 
Der skal også gennemføres forskellige undersøgelser om informationssamfundets 
indflydelse på beskæftigelsen. En af dem skal dreje sig om informationssamfundets 
følgevirkninger og fordele for den regionale, økonomiske og sociale samhørighed. 
Kommissionen ser frem til at høre en udtalelse fra gruppen af højtstående eksperter (jf. 
handlingsplanen Europa på vej mod informationssamfundet) om, hvilke problemer der 
hurtigst muligt skal gribes ind over for, og om, hvordan det bør foregå. Kommissionen 
ser også frem til at se, hvad man når frem til ved det store seminar om 
informationssamfundets sociale og samfundsmæssige aspekter, som skal afholdes i 
1995. 
Beslægtede områder: 
Når lovprincipperne skal udarbejdes, skal der også tages højde for EU-politikken inden 
for beslægtede områder, såsom det audiovisuelle område52) i forbindelse med 
indholdet af tjenesterne, databeskyttelse og kommunikationshemmelighed53) og 
intellektuel ejendomsret54) samt beskyttelse af forbrugernes økonomiske interesser. 
Ved udarbejdelsen skal man holde sig for øje, at der som led i den overordnede proces 
allerede er fastlagt regler for f.eks. indholdet af tjenesterne. Så kan EU-politikken 
vedrørende infrastrukturliberalisering danne det konsekvente grundlag, som 
Kommissionen efterlyste i sin handlingsplan om Europa pa vej mod 
informationssamfundet. 
Ligesom det gælder i forbindelse med EU-politikken for det indre marked skal man 
også holde sig for øje, at tele- og medievirksomhed i større og større omfang 
overlapper hinanden, for så vidt følgerne af det har relevans for 
infrastrukturliberaliseringen. På denne baggrund skal der tages stilling til de punkter, 
som berøres i Kommissionens meddelelse om Europa på vej mod 
informationj.-'amfundet. Det drejer sig f.eks. om den meddelelse, som Kommissionen 
for nylig vedtog om mediemangfoldighed og 8 sammenlægning, den planlagte grønbog 
om intellektuel ejendomsret samt, hvad angår indholdet af tjenesterne, opfølgningen af 
grønbogen om det audio-visuelle område. 
52)Gronbog om strategiske muligheder for at styrke programindustrien i forlængelse af Den 
Europæiske Unions audiovisuelle politik (KOM(94) 96 endelig udg.). 
Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i 
medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiosprcdni ngsvirksomhed. 
53)Forslag til rådsdirektiv om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af 
personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (KOM(92) 422 endelig udg. - SYN 
287. EFT nr. 277 af 15.11.1990) og ændret forslag lil Europa-Parlamentels og Rådets direktiv om 
beskMlelse af personoplysninger og kommunikalionshemmeligheden i forbindelse med digitale 
lelcncl. herunder det tjenesteintegrerede digitalnci (ISDN) og digitale mobilnet (KOM(94) 128 
endelig udg. - COD 288 af 13.6.1994). 
54)Ændrcl forslag lil rådsdirektiv om retlig beskyttelse af databaser (KOM(93) 464 endelig udg. -
SYN 393, EFT nr. C 308 af 15.11.1993, s. 1). Kommissionen meddeler i handlingsplanen om Europa 
på vej mod informationssamfundet, at det planlægges al offentliggøre en grønbog om intellektuel 
ejendomsret i informationssamfundet i begyndelsen af 1995. 
v> 
Når bestemmelserne skal udarbejdes, skal der især tages hensyn til de særlige forhold i 
EU's randområder, hvor nettene er små eller ikke særlig avancerede. 
VII. FORSLAG TIL FORANSTALTNINGER 
Hvis man gennemfører det foreslåede overordnede princip og den foreslåede totrins-proces, 
kan man på EU-plan gribe nedennævnte områder an som omhandlet i det følgende. 
Direktiv 90/3 88/EØF om liberalisering af markedet for teletjenester åbner for 
konkurrences 5) på udbud af alle typer teletjenester, undtagen for fire 
tjenesteområder56): 
- Satellittjenester57) 
- Mobiltelefoni og personsøgetjenestei %) 
55)1 henhold til direktiv 90/388/EØF skal medlemsstaterne afskaffe alle eksklusive og særlige retligheder for 
udbud af teletjenester, undtagen taletelefoni (og visse andre tjenester, som udtrykkeligt er undtaget fra 
direktivet) og træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at alle operatører har ret til at udbyde 
sådanne tjenester. Det specificeres også i direktivet, hvilke begrænsninger og særlige rettigheder 
medlemsstaterne må foreskrive (så længe de ikke medfører monopoler eller særlige rettigheder), f.eks. 
i form af licensvilkår for tjenesteleverandører, der udbyder liberaliserede tjenester. 
Tjenestedirektiyet indgik i en verdensomspændende aftale, som blev sluttet i december 1989. hvor 
Kommissionen jf. traktaten forpligtede sig til at sikre, at traktatens regler via ijenesiedirektivet 
kommer til al gælde for hele telesektoren, parallelt med al Rådet vedtog direktiv 90/387/EØF (ONP-
rammedirektivel). 
EF-Domstolen har godkendt princippet i direktiv 90/388/EØF og anvendelsen af artikel 90 som 
middel til at gøre medlemsstaterne klart, hvilke forpligtelser de har i henhold til traktaten (EF-
Domstolens dom af 17. november 1991, forenede sager C-271, 281, 289/90). 
56)Direktivet omfatter heller ikke telex. Men det står efterhånden klart, al denne 
kommunikationsform snart vil være en saga blot. fordi man i stadig højere grad anvender fax og 
lignende. 
57)Satellitkommunikalionsnet: der opfordres i Rådets resolution 92/C8/01 til, at de principper, der 
gælder for telekommunikationspolitikken (især vedrørende liberalisering og harmonisering) udvides 
til satcllitsektoren. Denne politik er nu gennemfort, ved al Kommissionen har vedtaget et direktiv 
(efter fremlæggelse for Rådcl og Europa-Parlamentet) om ændring af ijenesiedirektivet. jf. artikel 90, 
sa det også omfatter satellilkommunikationsljencstci. 
58)Mobilkomnuinikation: Kommissionen har gjort de medlemsstater, hvor der er monopoler pa GSM-
tjencsier. opmærksom på konkurrencereglerne. I gronbogen om en fælles strategi for mobil- og 
personkommunikation i Den Europæiske Union (KOM(94) 145 endelig udg. af 27.4.1994) foreslås 
det at udvide tjenestedircktivct, så det også omfatter mobilkommuntkationstjenester. Kommissionen 
har gennemfort en bred høring om forslagene i gronbogen og fremlægger inden længe en rapport om, 
hvad man er nået frem til. 
34 
- Offentlig radio-/tv-transmission59) 
- Offentlig taletelefoni60). 
Direktivet omhandler ikke anvendelse af alternative infrastrukturer og kabel-tv-net til 
fremføring af liberaliserede tjenester. Som direktivet nu er udformet, foreskriver det 
kun, at medlemsstaterne afskaffer restriktionerne for anvendelse af én 
infrastrukturkilde, nemlig lejede kredsløb, som stilles til rådighed af teleoperatørerne til 
fremføring af liberaliserede tjenester. 
Når undtagelserne fra tjenesteliberaliseringen ophæves i løbet af perioden frem til 1. 
januar 1998 (med yderligere overgangsperioder for visse medlemsstater jf. Rådets 
resolution 93/C213/01), må der som led i den foreslåede totrins-proces tages stilling til 
de nuværende regler om at infrastruktur kun må stilles til rådighed af én bestemt 
leverandør, nemlig teleoperatøren. 
Det er sigtet at få gennemført princippet om, at man frit kan vælge den underliggende 
infrastruktur til fremføring af disse tjenester, når de åbnes for konkurrence. 
Når dette princip indføres, bør infrastrukturliberaliseringen også falde ind under 
tidsplanen for liberalisering af teletjenester, såvel de tjenester, som allerede er åbnet for 
konkurrence (også satellit- og mobilkommunikation) og offentlig taletelefoni fra 1. 
januar 1998, hvis man vel at mærke får etableret den nødvendige lovsikring inden da 
som omhandlet i kapitel VI. 
Ved hjælp af den foreslåede totrins-proces kan man således afskaffe restriktionerne for 
anvendelse tf selv- eller tredjepartsejet infrastruktur, som i medlemsstaterne er 
godkendt til følgende formål: 
I. Fremføring af satellitkommunikationstjenesterô 1 ). 
59)OITcntlig radio-/lv-lransinission: falder sladig uden for direktiv 90/388/EØF. 
6())Oflcntlie taletelefoni: der opfordres i Rådets resolution 93/C213/01 til at liberalisere denne tjeneste 
pr. I. januar 1998. og Kommissionen opfordres til inden I. januar 1996 at fremlægge de nødvendige 
lovforslag. Det gælder også de nødvendige tilpasninger af direktiv 90/388/EØF. 
61)1 henhold lil Kommissionens direktiv af 13. oktober 1994 om ændring af direktiv 88/301/EØF 
(teleterminaludstyr) og 90/3888/EØF (teletjenester) med henblik pa salcllilkommunikalionsscktorcn. 
Medlemsstaterne skal inden for 9 måneder meddele, hvilke foranstaltninger der er truffet for at 
gennemføre direktivet. Medlemsstater med små eller ikke særlig avancerede net kan anmode om en 
overgangsperiode frem til 1. januar 1996. 
IS' 
2. Tiiradighedsstillelse af alle typer jordbaserede teletjenester, som allerede er 
liberaliserede (herunder også anvendelse af kabel-tv-infrastruktur til dette formål). 
Dette gælder taletelefoni og datatjenester til virksomhedsnet og lukkede brugergrupper 
samt alle andre offentlige teletjenester end taletelefoni. 
3. Tiiradighedsstillelse af forbindelser, også mikrobølgeforbindelser, inden for mobilnet 
med henblik på fremføring af mobilkommunikation 
Hvis der træffes foranstaltninger inden for disse områder, kan man fjerne nogle alvorlige 
hindringer for udbuddet af de tjenester, som er åbne for konkurrence, hvilket vil effektivisere 
de EU-liberaliseringstiltag, der allerede er truffet. 
Det vil desuden medføre store økonomiske fordele og effektivitetsforbedringer for 
operatørerne, tjenesteleverandørerne og brugerne samt den europæiske økonomi under ét, 
uden at det vil påvirke teleorganisationernes økonomiske grundlag i en sådan grad, at det kan 
skade det almene tjenesteudbud eller andre krav til offentlige tjenester i de enkelte 
medlemsstater. Dermed kan man fremskynde etableringen af et omkostningsægte 
infrastrukturmiljø for liberaliserede tjenester, især inden for faste kredsløb, som er en 
forudsætning herfor 
Inden for hvert enkelt af ovennævnte områder er der allerede truffet forskellige tiltag, hvormed 
foranstaltningerne kan konsolideres som led i den globale udvikling henimod en liberalisering 
af infrastrukturområdet. 
1 Rådets resolution 92/C8/01 opfordres Kommissionen til at fremlægge forslag, som giver 
mulighed for at etablere et fælles marked for satellilkommunikationstjenester og -udstyr. 
Satellitdirektivet udvider jf. artikel 90 det såkaldte terminaludstyrsdirektiv og 
teletjenestedirektivet (88/30l/EØF og 90/388/EØF), så de også omfatter satellitterminaludstyr 
og -tjenester. 
Inden for alternative infrastrukturer og kabel-tv-net er der foretaget to undersøgelser 
vedrørende virkningerne af en liberalisering af disse områder. Begge undersøgelserne viser, at 
det kan lade sig gøre at liberalisere området uden at skade det almene tjenesteudbud. 
3^ 
Her skal der også gøres opmærksom på, at priserne for infrastrukturen under alle 
omstændigheder skal gøres omkostningsægte i overensstemmelse med EU-lovgivningen, og at 
teleoperatørerne derfor må indstille sig på at blive mere konkurrencedygtige, hvis de skal 
kunne fastholde en stærk markedsstilling. 
Det fremgår tydeligt af grønbogen om mobil- og personkommunikation, at der bør åbnes for 
anvendelse af selv- eller tredjepartsejet infrastruktur i forbindelse med 
mobilkommunikationsnet, så mobiloperatørerne selv far kontrol over omkostningsstrukturen i 
nettene. 
Derfor vil det nu være hensigtsmæssigt at udarbejde de nødvendige ændringer af direktiv 
90/388/EØF for at afskaffe de eksisterende restriktioner inden for de tre områder, der omtales 
herover. 
Hvad angår liberalisering af infrastruktur til offentlig taletelefoni pr. 1. januar 1998 vil der som 
nævnt i det foregående efter al sandsynlighed være behov for en vis lovsikring vedrørende 
udbud og anvendelse af infrastruktur som omhandlet i kapitel VI. Det handler anden del af 
grønbogen om. 
VIII.KONKLUSION 
Ved Korfu-mødet bifaldt man opfordringen om, at liberaliseringen af EU's teleområde blev 
gennemført noget hurtigere. Det opfattes nemlig som et nøgleelement til fremme af det 
europæiske erhvervslivs vækst og konkurrenceevne. Til gengæld opfordrede Det Europæiske 
Råd til, at man etablerede et klart og konsekvent lovgrundlag for telesektoren. Nu hvor der 
allerede er opstillet en fast dato for liberaliseringen aftaletelefoni som basistjeneste og hvor 
der er igangsat en aktiv debat om fremtidens mobil- og personkommunikation, skal der træffes 
enighed om, hvilke regler der skal gælde for tiiradighedsstillelse af infrastruktur, så der ikke 
blokeres for den liberaliseringsproces, som der er truffet enighed om. Det må være et af de 
første skridt i virkeliggørelsen af det globale informationssamfund. 
Ifølge Bangemann-rapporten er en af de vigtigste hindringer for, at erhvervslivet kan udnytte 
avanceret kommunikationsteknologi og nyskabende systemer, at der ikke er adgang til 
teletransmissionsinfrastrukturer med høj kapacitet til priser, som giver de toneangivende 
brugere mulighed for at være med. I Kommissionens handlingsplan "Europa på vej mod 
informationssamfundet" betragtes det som meget vigtigt, at der bliver truffet tiltag for at 
liberalisere infrastrukturområdet. 
3> 
Derfor vil det nu være på sin plads at grundfæste princippet om at liberalisere infrastrukturerne 
parallelt med tjenesterne som led i arbejdet frem mod 1998, så sektoren i sikker forvisning 
herom kan planlægge sine investeringer og strategier. 
Det forudsætter også, at der hurtigst muligt som første trin vedtages regler for anvendelse af 
selv- eller tredjepartsejet infrastruktur, herunder også kabel-tv-net, til 
satellitkommunikationstjenester, virksomhedsnet, lukkede brugergrupper og 
mobilkommunikation jf. de målsætninger, Europa-Parlamentet har opstillet. I anden fase skal 
infrastrukturen liberaliseres fuldt ud inden 1. januar 1998, på betingelse af, at der opstilles en 
passende lovsikring og overgangsperioder for visse medlemsstater jf. Rådets resolution 
93/C213/01. 
Dermed kan der opstilles en tidsplan i to faser (se bilaget). 
Samtlige medlemsstater tillader i dag i større eller mindre grad, at der etableres og anvendes 
parallelle kommunikationsinfrastrukturer til særlige formål. Hvis der ikke bliver taget skridt til 
at afskaffe de eksisterende restriktioner for en mere generel anvendelse af de 
tilrådighedstående infrastrukturer, vil det ikke blot medføre, at man ser gennem fingre med, at 
traktatens bestemmelser ikke opfyldes, men også, at de eksisterende infrastrukturer ikke 
udnyttes fuldt ud. 
Og hvis der ikke træffes sådanne foranstaltninger, betyder det også, at en af de vigtigste 
forudsætninger i rapporten Europa og det globale informationssamfund ikke bliver 
virkeliggjort, nemlig at der etableres sådanne vilkår, at man kan mobilisere den nødvendige 
offentlige og private investering i ny teknologi, som er en forudsætning for væksten, 
konkurrenceevnen og beskæftigelsen. 
Derfor fremlægger Kommissionen hermed første del af grønbogen om liberalisering af tele­
infrastruktur og kabel-tv-net for Rådet og Europa-Parlamentet. 1 denne første del foreslås: 
et generelt princip: når en teletjeneste allerede er liberaliseret, bør der være mulighed 
for frit at vælge den underliggende infrastruktur, som anvendes til fremføring af 
tjenesten - det kræver dog, at der som omhandlet herunder opstilles en vis lovsikring; 
en totrins-proces: I første fase afskaffes på EU-plan restriktionerne for alternative 
infrastrukturer, herunder også kabel-tv-net, til fremføring af satellitkommunikation, 
mobilkommunikation og liberaliserede jordbaserede tjenester; i anden fase liberaliseres 
infrastrukturerne parallelt med resten af teleområdet som led i arbejdet frem mod 1. 
januar 1998, hvor offentlig taletelefoni skal være fuldt liberaliseret (omend der i 
henhold til Rådets resolution 93/C213/01 gælder yderligere overgangsperioder for 
visse medlemsstater med små eller ikke særlig avancerede net). 
is 
Kommissionen har til hensigt inden 1. januar 1996 at fremlægge anden del af grønbogen, som 
skal dreje sig om den lovsikring, der er nødvendig i forbindelse med andet trin, hvor det er 
tanken, at liberaliseringen af infrastrukturen principielt skal foregå parallelt med 
liberaliseringen af offentlig taletelefoni. 
Grønbogens anden del kommer f.eks. til at omhandle følgende forhold: 
der skal opstilles kriterier for udstedelse af tilladelser i forbindelse med infrastruktur 
fremover, bl.a. regler om begrænsning af antallet af godkendte operatører med 
begrundelse i hensynet til almenvellet i overensstemmelse med EU-reglerne, især 
konkurrencereglerne, samt regler for, hvor teleselskaberne må lægge kabler og 
hvordan infrastrukturen indgår i by- og landsplanlægningen 
det er af stor vigtighed for EUCs telesektor, at det almene tjenesteudbud bevares og 
udbygges, og at det sikres, at man tilgodeser andre målsætninger for offentlige 
tjenester; derudover skal infrastrukturliberaliseringens økonomiske virkninger 
bedømmes og der skal opstilles foranstaltninger til sikring af forbrugernes interesser 
der skal etableres sammenkoblingsregler, som egner sig til et konkurrencebaseret miljø, 
og om nødvendigt bestemmelser til sikring af rimelige konkurrencevilkår mellem de 
forskellige net 
de gældende restriktioner for de "etablerede^ teleorganisationer skal tages op til 
revision, og det skal afklares, hvordan konkurrencereglerne finder anvendelse på 
området 
det skal sikres, at EU-virksomhederne reelt får samme adgang til markederne uden for 
EU, som disse landes virksomheder får til EU-markedet 
den sociale dimension og beskæftigelsesområdet er også vigtigt 
telekommunikation og radio-/tv-transmission overlapper i stigende grad hinanden, og 
det er en foi udsætning for, at der kan etableres multimedietjenester og for, at man kan 
bevare og styrke konkurrencen inden for tele- og mediesektoren 
Når disse bestemmelser skal udarbejdes, skal der også tages hensyn til almenhedens interesse, 
f.eks. miljøhensyn, samt de særlige forhold i EU's randområder, hvor nettene er små eller ikke 
særlig avancerede. 
v 
Kommissionen ser frem til en bred debat på baggrund af grønbogen. Samtidig har 
Kommissionen tænkt sig at træffe de nødvendige foranstaltninger for at få gennemført første 
fase så hurtigt som muligt, da det haster med at fa afhjulpet flaskehalsproblemerne i 
forbindelse med tiiradighedsstillelse af alternative netinfrastrukturer. Hermed tænkes først og 
fremmest på satellitkommunikation, mobilkommunikation og liberaliserede jordbaserede 
teletjenester (også via kabel-tv-net). 
V 
BILAG 
Tidsplan for liberalisering af teletjenester og -infrastruktur 
Tjenester 
Liberalisering af 
tjenester 
ører)63)Datatjenester har været gennemført 
og ikke- siden 199064) 
taletelefonitjenester 
Taletelefoni til har været gennemført 
virksomhedsnet og siden 199065) 
lukkede brugergrupper 
Satellitkommunikatio nhar været gennemført 1.7.1995 
siden 199466) 1.1.1996 Infrastrukturer 
Foreslået dato for 
afskaffelse af 
begrænsninger for 
anvendelse af 
eksisterende alternativ 
infrastruktur62) (også 
kabel-tv-net) 
1995 
1995 Fuld liberalisering af ny 
teleinfrastruktur 
(herunder også 
udstedelse af tilladelser 
til nye 
infrastrukturleverand 
998 
1998 
1998 
Mobilkommunikation er ved at blive 
gennemført67) 
Offentlig taletelefoni pr. 1. januar 1998^) 995 998 
1998 
62)Enhver type infrastruktur, som er tilladt i medlemsstaten og som drives af andre end den nuværende 
"etablerede" teleoperatør. 
63)1 Rådets resolution 93/C213/01 fastlægges en yderligere overgangsperiode indtil 1. januar 2003 for de 
medlemsstater, hvor netudbygningen ikke er så langt fremme (Spanien, Irland, Grækenland og Portugal) samt 
indtil 1. januar 2000 for Luxembourg. Spanien har imidlertid siden meddelt, at man ikke har til hensigt at 
benytte sig af overgangsperioden. 
64)Kommissionens direktiv 90/388/EØF indeholder bestemmelser om liberalisering af alle jordbaserede 
teletjenester undtagen olTenllig taletelefoni. Simpelt videresalg af pakkekoblede datatjenester har været tilladt 
siden I. januar 1993. 
65)Kommissionens direktiv 90/388/EØF indeholder bestemmelser om liberalisering af alle jordbaserede 
teletjenester undtagen offentlig taletelefoni. 
66)Satcllitkommunikalion er liberaliseret ved Kommissionens direktiv 94/.../EØF af 14. oktober 1994. 
Medlemsstaterne skal inden 20. juli 1995 meddele, hvilke foranstaltninger de træffer for al gennemføre 
direktivet. Der er mulighed for overgangsperioder frem til 1. januar 1996 for de medlemsstater, hvor 
netudbygningen ikke er sa langt fremme. 
67)Monopolcrnc pa mobilkommunikation er blevet eller er ved at blive afskaffet i medlemsstaterne. 
Kommissionen er i gang med at udarbejde en meddelelse til Europa-Parlamcnlcl og Rådet om høringsfasen i 
forbindelse med gronbogen om mobil- og personkommunikation (denne meddelelse fremlægges inden for kort 
tid), som skal munde ud i en fuld liberalisering af mobilkonununikationsscktorcn. 
V 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 440 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 1015 
Katafognummer : CB-CO-94-501-DA-C i 
ISBN 92-77-81584-1 
i . 
• Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg