DA Den Europæiske Unions Tidende C 317/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forbindelserne mellem EU og Bosnien-Hercegovina: civilsamfundets rolle

(sonderende udtalelse)

(2009/C 317/03)

Ordfører: Patrik ZOLTVÁNY

I et brev af 2. september 2008 bad Margot Wallström, næstformand for Europa-Kommissionen, og Olli Rehn, kommissionsmedlem med ansvar for udvidelsen, udvalget om i henhold til artikel 9 i samarbejdsaftalen mellem EØSU og Kommissionen at udarbejde en sonderende udtalelse om:

Forbindelserne mellem EU og Bosnien-Hercegovina: civilsamfundets rolle.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede Patrik Zoltvány til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 23. juni 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 455. plenarforsamling den 15.-16. juli 2009 (mødet den 16. juli) følgende udtalelse med 147 stemmer for og 1 hverken for eller imod:

1. Vigtigste anbefalinger i udtalelsen

1.1. Henstillinger til EU's institutioner og organer om:

— at støtte Bosnien-Hercegovinas regering under udarbejdelsen af en strategi for udviklingen af civilsamfundet (1),

— at øge støtten – også den finansielle støtte – til civilsamfundsorganisationerne i Bosnien-Hercegovina, således at de kan bevare deres uafhængighed af regeringen og køre deres projekter på lang sigt,

— at skabe mere tilpassede og effektive finansielle støtteordninger med det mål for øje at forkorte lange ansøgnings- og beslutningsprocedurer. Dette gælder også for Kommissionens nye instrument til fremme af udviklingen af og dialogen med civilsamfundet. Støtten bør bevilges til forskellige interesserede organisationer og skal kunne tilpasses deres behov,

— at fremskynde forhandlingerne om visumfrihed og aktivt virke for overholdelse af tekniske og andre normer,

— at skelne mellem ngo'er og arbejdsmarkedsparter i forbindelse med udarbejdelsen og vedtagelsen af støttestrategier,

— at støtte programmer, der sigter mod at opbygge kapacitet hos arbejdsmarkedets parter med henblik på at sætte dem bedre i stand til at føre en effektiv social dialog,

— at støtte den sociale og civile dialog aktivt,

— at påtage sig en formidlende rolle i udarbejdelsen af en ny forfatning,

— at stille krav om gennemførelse af ratificerede internationale aftaler og Bosnien-Hercegovinas forfatning og sikre, at fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer kan lade sig registrere på et specifikt juridisk grundlag, der sætter dem i stand til at fungere effektivt,

— at yde systematisk støtte til de projekter, der gennemføres af civilsamfundsorganisationer, og som fremmer idéen om europæisk integration i hele samfundet. En regelmæssig debat om spørgsmål vedrørende den europæiske integration bør omfatte alle samfundsaktører, herunder civilsamfundet,

— at støtte projekter, der sigter på at overføre knowhow og erfaringer fra EU-medlemsstaterne til Bosnien-Hercegovina. Bidrag fra »nye« medlemsstater fra Central- og Østeuropa kan udgøre en reel merværdi. Betydningen af »venskabsprojekter« bør i højere grad anerkendes og støttes af EU-institutionerne. Det nyligt indførte instrument til fremme af udviklingen af og dialogen med civilsamfundet kan underbygge sådanne aktiviteter,

— at give repræsentanterne for civilsamfundsorganisationer i Bosnien-Hercegovina mulighed for at besøge EU-institutionerne og deltage gratis i konferencer og arrangementer, som afholdes af EU,

— at øge støtten til de regionale netværk af civilsamfundsorganisationer i det vestlige Balkan og udvikle regionale programmer,

— at føre en regelmæssig dialog med andre donorer og således sikre civilsamfundsorganisationerne i Bosnien-Hercegovina og det vestlige Balkan som et samlet hele en målrettet, hensigtsmæssig, effektiv og rettidig bistand,

— at afholde regelmæssige møder med repræsentanterne for civilsamfundsorganisationerne for at kunne reagere mere fleksibelt på disses forventninger og behov.

1.2. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har til hensigt:

— at nedsætte et blandet rådgivende udvalg mellem EØSU og civilsamfundsorganisationer i Bosnien-Hercegovina for derigennem at fremme og støtte den civile dialog i Bosnien-Hercegovina,

— at deltage aktivt i Kommissionens (GD for Udvidelse) nye program for mellemfolkelig dialog. EØSU kunne i den sammenhæng forberede og tilrettelægge studiebesøg i EU (navnlig Bruxelles) for repræsentanter for civilsamfundsorganisationer i Bosnien-Hercegovina,

— at give civilsamfundsorganisationer i Bosnien-Hercegovina mulighed for at besøge EØSU og stifte bekendtskab med udvalgets aktiviteter.

1.3. Henstillinger til myndighederne i Bosnien-Hercegovina:

— at skabe en lovgivningsramme, der fremmer civilsamfundet, herunder arbejdsgiverorganisationer og fagforeninger,

— at udarbejde en strategi for udviklingen af civilsamfundet, der skal danne grundlaget for et levedygtigt civilsamfund, som er en forudsætning for et modent demokratisk samfund. Strategien bør udarbejdes i tæt samarbejde med civilsamfundsorganisationerne,

— at føre en regelmæssig dialog om spørgsmål vedrørende civilsamfundsorganisationer med repræsentanterne for disse organisationer. Regeringens tilgang til civilsamfundet børe være mere rummelig,

— at indføre forskellige incitamenter, herunder af finansiel karakter, for civilsamfundsorganisationerne med henblik på at fremme deres udvikling og bæredygtigheden af deres aktiviteter. Der bør indføres en gennemsigtig støtteordning, der giver civilsamfundsorganisationerne mulighed for at søge om statsfinansieret bistand,

— at føre en mere vidtgående dialog og samarbejde med de offentlige myndigheder for at sikre anerkendelsen af civilsamfundsorganisationerne,

— at løse problemet med registreringen af Bosnien-Hercegovinas sammenslutning af fagforeninger (Konfederacija sindikata Bosne i Hercegovine, KSBiH),

— at fremme oprettelsen af et økonomisk og socialt råd på nationalt plan i overensstemmelse med fremskridtene i forbindelse med skabelsen af statslige institutioner på disse områder,

— at fremskynde gennemførelsen af de nødvendige forudsætninger for visumfrihed,

— at indføre uddannelse i medborgerskab inden for civilsamfundets virkefelter.

1.4. Henstillinger til civilsamfundsorganisationerne i Bosnien-Hercegovina om:

— at styrke bottom-up strategier og civilsamfundets selvorganisering for at styrke anerkendelsen af deres organisationer i samfundet,

— at øge bevidstheden om civilsamfundets rolle i den politiske beslutningsproces,

— at fremme netværksarbejde og dannelsen af partnerskaber f.eks. udveksling af information, viden og erfaring,

— at øge kendskabet til og forståelsen for EU-integrationen, EU-politikker og EU-institutioner,

— at forbedre uddannelsen og videreuddannelsen inden for civilsamfundsorganisationerne,

— at fremme dialogen mellem etniske grupper og forskellige religioner samt udbygning af samarbejdet, netværksarbejdet og partnerskabsprogrammer mellem civilsamfundsorganisationer.

2. Baggrund for udtalelsen

2.1. Den Europæiske Unions mål i det vestlige Balkan

Det vestlige Balkan hører til de allervigtigste regionale prioriteter i EU's udenrigspolitik. EU's vigtigste mål for det vestlige Balkan er at øge stabiliteten og velstanden i regionen. Et lige så vigtigt mål er at forberede landene i det vestlige Balkan på EU-medlemskab. Til opnåelse af sidstnævnte mål anvender EU specifikke førtiltrædelsesinstrumenter.

Stabiliserings- og associeringsprocessen (SAP) blev iværksat med henblik på at hjælpe landene i regionen på vej til et EU-medlemskab. I processen indgår politisk dialog, betydelige handelspræferencer og økonomisk støtte. Derudover udvikles der udstrakte aftalemæssige relationer, som skal hjælpe landene i regionen med at forberede sig på den fremtidige tiltrædelse. Udvikling af civilsamfundet og demokratisering er nogle af målene med stabiliserings- og associeringsprocessen og forventes at bidrage til den politiske, økonomiske og institutionelle stabilisering af regionen. Underskrivelsen af en stabiliserings- og associeringsaftale (SAA) anses for at være et vigtigt skridt hen imod EU-medlemskab.

2.2. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og det vestlige Balkan

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) spiller en vigtig rolle i forbindelse med udviklingen af civilsamfundet i det vestlige Balkan. Udvalget nedsatte i 2004 kontaktgruppen for det vestlige Balkan, der er det eneste permanente særorgan i EØSU, der beskæftiger sig med netop denne region. Gruppen er et af en lang række EU-organer, der arbejder med området, og fokuserer på den merværdi, den kan tilføre EU's arbejde inden for området generelt.

EØSU's væsentlige mål i det vestlige Balkan er at overvåge de politiske, økonomiske og sociale ændringer i landene i det vestlige Balkan og i forbindelserne mellem EU og det vestlige Balkan, mere præcist gennemførelsen af Thessaloniki-dagsordenen og udviklingen i stabiliserings- og associeringsprocessen. Derudover er målene at fremme samarbejdet mellem EØSU og civilsamfundsorganisationerne i det vestlige Balkan, nationale økonomiske og sociale råd eller lignende institutioner og tilskynde og optimere udvekslingen af bedste praksis mellem civilsamfundsorganisationerne i EU og det vestlige Balkan.

3. Den politiske udvikling i Bosnien-Hercegovina

3.1. Den nuværende politiske situation

Den politiske proces i Bosnien-Hercegovina er stadig præget af eftervirkningerne af krigen og af Dayton-aftalen, hvorunder den uafhængige stat Bosnien-Hercegovina i sin nuværende form blev oprettet. Konkurrerende politiske kræfter søger på den ende side at drage fordel af den forfatningsstruktur, der blev etableret med Dayton-aftalen, og på den anden side at overvinde de begrænsninger, den naturligt indebærer. Både i det internationale samfund og i selve Bosnien-Hercegovina er der en voksende erkendelse af, at der er behov for at effektivisere og modernisere styringen af landet, selv om denne proces først og fremmest sker efter internationalt pres, og støtten hertil fra de to enheders politiske establishment er noget ujævn.

Den største politiske udfordring for landet i de kommende år er forfatningsreformer, da det er en forudsætning for yderligere fremskridt hen imod en mere demokratisk og effektiv stat, gennemførelsen af den omfattende reformdagsorden og tilnærmelsen til EU. Reformen af forfatningsordningen efter Dayton-aftalen kan ikke påtvinges udefra, men generelt er det internationale samfund og især EU parat til at bistå. Der er nødt til at være enighed herom blandt de politiske aktører i Bosnien-Hercegovina og være bred opbakning hertil i befolkningen. Der er tale om en meget følsom proces, der kan have virkning for alle områder, og som vil kunne tage lang tid at gennemføre.

Det skal bemærkes, at politikerne ser forskelligt på landets fremtid, og at de forskellige etniske befolkningsgrupper stadig nærer en vis mistillid til hinanden. Generelt er den nationalistiske retorik slået igennem, og Bosnien-Hercegovinas ledere har ikke med en reform af de forfatningsmæssige rammer formået at etablere mere funktionelle og mindre omkostningskrævende statslige strukturer, der understøtter processen mod europæisk integration.

På grund af bekymring for den politiske stabilitet i Bosnien-Hercegovina og i regionen er lukningen af Den Høje Repræsentants Kontor flere gange blevet udsat. I februar 2008 gjorde Fredsimplementeringsrådet lukningen betinget af Bosnien-Hercegovinas fremskridt mod fem specifikke mål og af to specifikke betingelser (underskrivelse af stabilitets- og associeringsaftalen og en stabil politisk situation). Bortset fra spørgsmålet om Brčko-områdets endelige status har fremskridtene med hensyn til de fem mål (2) været meget beskedne.

3.2. De politiske forbindelser med EU, Rusland og nabolandene

3.2.1. Forbindelserne med EU

Forhandlingerne om en stabiliserings- og associeringsaftale med Bosnien-Hercegovina blev indledt i november 2005. Aftalen blev paraferet den 4. december 2007 og underskrevet den 16. juni 2008 efter fremskridt inden for fire af de områder, som Kommissionen og Rådet udpegede i 2005 (3). Så længe stabiliserings- og associeringsaftalen ikke er ratificeret af alle EU's medlemsstater, er aftalens handelsmæssige foranstaltninger gældende via interimaftalen, der har været i kraft siden 1. juli 2008. Stabiliserings- og associeringsaftalen har blandt andet formaliseret de handelspræferencer, som EU (på autonomt grundlag) har givet bosniske produkter siden 2000, og har fået Bosnien-Hercegovina til at udfase handelsrestriktionerne og gradvist nedsætte tolden på EU-produkter. Hidtil har gennemførelsen af interimaftalen være tilfredsstillende.

Parallelt med forhandlingerne om stabiliserings- og associeringsaftalen blev der udarbejdet en visumaftale, som blev underskrevet den 17. september 2007 og trådte i kraft i januar 2008. Med aftalen blev gebyrerne for visumbehandling for visse grupper af borgere nedsat og for nogle endda helt afskaffet. Aftalen forenklede endvidere betingelserne for opnåelse af visum for mange grupper af borgere, f.eks. studerende, forretningsfolk, journalister osv. Den 26. maj 2008 tog EU fat på drøftelser om indførelse af visumfrihed for bosniske statsborgere. For at kunne afslutte forhandlingerne skal Bosnien-Hercegovina gøre fremskridt i opfyldelsen af alle kriterierne.

Med hensyn til finansiel førtiltrædelsesstøtte blev det flerårige vejledende programmeringsdokument 2008-2010 for Bosnien-Hercegovina vedtaget i september 2008. Kommissionen bevilgede i alt 74,8 mio. EUR til Bosnien-Hercegovina under instrumentet for førtiltrædelsesstøtte (IPA). De vigtigste indsatsområder er: styrkelse af retsstatsprincippet og de offentlige forvaltningsstrukturer, økonomisk og social udvikling og stabilisering af demokratiet. Inden for rammerne af civilsamfundsfaciliteten blev der bevilget 6,5 mio. EUR til udvikling af civilsamfundet under de nationale programmer for førtiltrædelsesstøtte 2007/2008. Civilsamfundsorganisationer fra Bosnien-Hercegovina drager også fordel af regionale aktiviteter og besøgsprogrammer finansieret gennem programmet med flere støttemodtagere. Derudover er der fra EU's fonde blevet givet 5,7 mio. EU til støtte for Den Høje Repræsentants Kontors budget indtil juni 2009.

IPA-støtten og den resterende bistand under CARDS-programmet iværksættes af Kommissionens delegation i Sarajevo. Decentral forvaltning af støtten er stadig et mål på mellemlang sigt for Bosnien-Hercegovina. Der har været beskedne fremskridt i forberedelserne til decentraliseret gennemførelse. Der er foretaget ansættelser, og yderligere ansættelser er undervejs i den nationale fond og den centrale enhed for finansiering og kontraktindgåelse under finansministeriet. De komplekse institutionelle og politiske rammer i Bosnien-Hercegovina har resulteret i, at ratificeringen af IPA-rammeaftalen er blevet væsentligt forsinket. Den korrekte gennemførelse af aftalen er endnu ikke sikret. Som en konsekvens heraf er også implementeringen af IPA-programmet for 2007 blevet forsinket.

3.2.2. Forbindelserne med Kroatien

Forbindelserne med Kroatien har ændret sig betydeligt siden 2000. De to lande har indgået yderligere aftaler om flygtninges ret til at vende hjem til enten Bosnien-Hercegovina eller Kroatien og underskrevet en frihandelsaftale, som blev udmøntet næsten med det samme. En aftale om dobbelt statsborgerskab med Kroatien blev godkendt af Bosnien-Hercegovinas parlamentariske forsamling i februar 2008. Det anslås, at omkring 400 000 borgere i Bosnien-Hercegovina også har kroatisk statsborgerskab. Der udestår stadig nogle grænsestridigheder, der skal løses, og der er stadig hindringer for overførsel af sager og udlevering af personer mistænkt for lovovertrædelser og forbrydelser mod menneskeheden mellem Bosnien-Hercegovina og Kroatien.

3.2.3. Forbindelserne med Serbien

Forbindelserne med Serbien er blevet betydeligt bedre efter Milosevic-regimets sammenbrud, og der blev oprettet diplomatiske forbindelser den 15. december 2000. Under Bosnien-Hercegovinas formandskab for den sydøsteuropæiske samarbejdsproces (SEECP) i 2003-2004 mødtes udenrigsministrene for landene i det tidligere Jugoslavien med deres kollegaer i de øvrige lande i Sydøsteuropa for at styrke deres intentioner om gode naboskabsforhold, stabilitet, sikkerhed og godt samarbejde i Sydøsteuropa.

Forbindelserne mellem Republika Srpska og Serbien blev styrket under valgkampen i Bosnien-Hercegovina i oktober 2006 og kulminerede med underskrivelsen af en revideret aftale om særlige parallelle forbindelser i Banja Luka den 26. september 2007, idet begge parter dog understregede, at aftalen på ingen måde svækker Bosnien-Hercegovinas suverænitet, territoriale integritet eller politiske uafhængighed.

Forbindelserne mellem Bosnien-Hercegovina og Serbien er dog endnu ikke fri for potentielle konflikter. Efter Kosovos selvstændighedserklæring er anti-Dayton-retorikken og truslerne om løsrivelse blevet optrappet i Republika Srpska. Den 21. februar 2008 vedtog den nationale forsamling i Republika Srpska en resolution, der sammenkæder situationen i Republika Srpska i Bosnien-Hercegovina med situationen i Kosovo i Serbien, og redegør for, under hvilke omstændigheder Republika Srpska ville være berettiget til at løsrive sig.

3.2.4. Regionalt samarbejde

Forbindelserne til Montenegro er gode og er blevet yderligere udbygget. Der er indgået aftaler om samarbejde på forsvarsområdet, politisamarbejde, samarbejde inden for civilbeskyttelse og grænseoverskridende samarbejde.

Forbindelserne til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er gode både bilateralt og på regionalt niveau. Der er indgået aftaler om tilbagetagelse, politisamarbejde og civilbeskyttelse.

Forbindelserne med Albanien er blevet styrket, og Bosnien-Hercegovina har besluttet at åbne en ambassade i Tirana.

Bosnien-Hercegovina deltager aktivt i regionale samarbejdsprogrammer og -initiativer, som f.eks. den centraleuropæiske frihandelsaftale (CEFTA).

4. Den økonomiske udvikling i Bosnien-Hercegovina

4.1. Den nuværende økonomiske situation i Bosnien-Hercegovina

På trods af de vanskelige politiske betingelser kunne Bosnien-Hercegovina for fjerde år i træk opvise en stabil økonomisk udvikling med en anslået vækst i BNP på 5,5 % i 2008. Inflationen i det første kvartal af 2007 var på blot 1,5 %, men begyndte at stige i det andet halvår af 2007 på grund af stigende fødevare- og transportpriser og nåede i december op på 4,9 %, hvorefter den hurtigt steg yderligere til 9,5 % i august 2008. Underskuddet på betalingsbalancens løbende poster faldt fra 21,3 % af BNP i 2005 til 11,4 % af BNP i 2006, men blev igen øget i 2007, hvor underskuddet var på 12,7 % af BNP. Handelsunderskuddet faldt fra 49,6 % af BNP i 2005 til ca. 37 % af BNP i 2006 og 2007. Det er ikke p.t. sandsynligt med yderligere forbedringer, da udviklingen i eksporten i 2007 gik langsommere, importen igen er steget, og der sandsynligvis vil være et fald i de direkte udenlandske investeringer som følge af den verdensomspændende finansielle krise. Det samlede overskud på de offentlige finanser var i 2006 på 3 % af BNP, hvilket først og fremmest skyldtes en stor stigning i indtægterne efter indførelsen af moms. I 2007 faldt overskuddet til 1,3 % af BNP og kan blive til et underskud i 2008 på grund af bl.a. en stigning i antallet af momsrefusioner.

Som i de øvrige lande med overgangsøkonomi har Bosnien-Hercegovina en økonomi, der vokser, men landet står samtidig over for udbredt fattigdom og social nød. Arbejdsløsheden skønnes til at ligge mellem 16 og 44 %. Bosnien-Hercegovina er konfronteret med konsekvenserne af den finansielle og økonomiske krise, som udgør en trussel mod den økonomiske, sociale og etniske situation og mod forbindelserne inden for EU og i regionen.

Landets regeringsstruktur er tung og sluger mere end 50 % af BNP. Fragmenterede strukturer, begrænsede ressourcer, mangel på erfaring og en tilgang, hvor det nationale niveau kun støttes på ad hoc-basis, undergraver regeringens muligheder for at udforme og gennemføre politikker.

EU er Bosnien-Hercegovinas vigtigste handelspartner (handelen med EU udgør mere end 50 % af Bosnien-Hercegovinas samlede handel). Underskrivelsen af stabilitets- og associeringsaftalen og interimaftalens ikrafttræden vil sandsynligvis styrke dette forhold og udbygge handelsintegrationen med EU. Bosnien-Hercegovina eksporterer hovedsageligt til Italien, Tyskland og Slovenien. Bosnien-Hercegovina importerer fra disse EU-lande og i mindre grad fra Østrig. Bosnien-Hercegovina eksporterer primært metal, træ og trævarer, mineralske produkter og kemikalier. Landet importerer navnlig maskiner, mineralske produkter, fødevarer og kemikalier.

5. Civilsamfundsorganisationernes nuværende situation og rolle

5.1. Social dialog

5.1.1. De retlige rammer

Der findes ingen officiel social dialog på overordnet plan. Dette skyldes, at der i den gældende forfatning ikke findes bestemmelser om oprettelse af myndigheder på statsniveau med ansvar for social- og uddannelsespolitik.

Den internationale arbejdsorganisations otte grundlæggende konventioner er alle blevet ratificeret af Bosnien-Hercegovina. Foreningsfriheden er garanteret i forfatningerne for Bosnien-Hercegovina, Føderationen Bosnien-Hercegovina og Republika Srpska. Bosnien-Hercegovina og Republika Srpska har forskellig arbejdsmarkedslovgivning. Det samme er tilfældet i Brčko-distriktet.

Bosnien-Hercegovinas lov om foreninger og fonde, der blev vedtaget i december 2001 indeholder ikke bestemmelser om anerkendelse af en sammenslutning af faglige organisationer på nationalt niveau.

Ifølge Kommissionens statusrapport fra 2008 har der imidlertid ikke været fremskridt på området. Det er stadig en hindring for udviklingen af en landsdækkende beskæftigelsesstrategi, at den nationale regering ikke har beføjelser inden for beskæftigelses- og socialpolitikken. Med henvisning til forfatningen afviser Republika Srpska konsekvent at give det nationale niveau indflydelse på de indenlandske arbejdsmarkedsspørgsmål. Beskæftigelsesstrategier og -projekter om aktive beskæftigelsesforanstaltninger er udviklet af de to enheder og Brčko-distrikt. Samordningen imellem dem er dog meget begrænset.

Situationen er den samme, når det gælder den sociale dialog. Sammenslutninger af fagforbund har ikke kunnet lade sig registrere på nationalt niveau. Efter den eksisterende lovgivning er registrering af fagforeninger synonymt med deres anerkendelse og repræsentativitet. Desuden er retsgrundlaget og proceduren for arbejdsmarkedets parter de samme som for alle andre civilsamfundsorganisationer som forbrugergrupper og idrætsklubber, hvilket ikke er rimeligt. Landets komplekse politiske og sociale sammensætning indvirker fortsat på dialogen mellem arbejdsmarkedets parter, og der synes ikke umiddelbart at findes nogen løsninger. Den manglende klarhed, når det gælder anerkendelsen af fagforbund, står i vejen for yderligere fremskridt hen imod kollektive forhandlinger og udviklingen af frivillige overenskomstforhandlinger. Der burde udformes en ny lov til erstatning for ovennævnte lov om foreninger og fonde, således at regeringen ikke længere har skønsmæssige beføjelser i forbindelse med beslutningen om at registrere en ny organisation eller ej.

5.1.2. Arbejdsmarkedets parter

5.1.2.1. Arbejdsgiverne

I Bosnien-Hercegovinas tilfælde kan man vanskeligt tale om aktive arbejdsgiverorganisationer på landsplan. Da der ikke findes noget arbejdsministerium på statsniveau, og mange økonomiske spørgsmål henhører under enhedernes ansvar, foregår der ingen officiel koordinering eller samarbejde bandt arbejdsgiverorganisationer på nationalt niveau.

De to vigtigste arbejdsgiverforeninger er Føderationen Bosnien-Hercegovinas arbejdsgiversammenslutning og Republika Srpskas arbejdsgiversammenslutning. Begge har sæde i økonomiske og sociale råd på enhedsniveau. De vigtigste problemer, arbejdsgiverorganisationerne står over for såvel internt som eksternt, er deres repræsentativitet og en effektiv varetagelse af deres medlemmers interesser over for myndighederne.

5.1.2.2. Fagforeningerne

Organiseringsgraden på det formelle arbejdsmarked i Føderationen Bosnien-Hercegovina og i Republika Srpskas er forholdsvis høj. I Føderationen Bosnien-Hercegovina er arbejdstagerne organiseret i sammenslutningen af uafhængige fagforbund (Savez Samostalnih Sindikata Bosne i Hercegovine, SSSBiH) og i Republika Srpska i sammenslutningen af fagforbund i Republika Srpska (Savez Sindikata Republike Srpske, SSRS). Sammenslutningerne af fagforbund i Bosnien-Hercegovinas to enheder, Føderationen Bosnien-Hercegovina og Republika Srpska, etablerede på en konstituerende generalforsamling i Sarajevo den 24. juni 2005 en fælles paraplyorganisation for fagforeningerne i Bosnien-Hercegovina (KSBiH). KSBiH har ansøgt om at blive registreret på statsniveau, men spørgsmålet er endnu ikke løst.

5.1.3. Vurdering af de eksisterende mekanismer

Der er ikke oprettet et økonomisk og socialt råd på nationalt plan navnlig på grund af uvilje mod at forankre spørgsmålet om social dialog på statsniveau især fra Republika Srpska (4). Der er to arbejdsmarkedslovgivninger – en for hver enhed og intet arbejdsmarkedsministerium på statsniveau. De vigtigste arbejdsmarkedspolitiske spørgsmål som f.eks. økonomisk politik, arbejdslovgivning og uddannelse henhører under enhedernes og lokalregeringernes kompetence. I Bosnien-Hercegovina er der endnu ikke skabt et egentligt indre marked (end ikke på beskæftigelsesområdet). De økonomiske og sociale råd består kun på enhedsniveau, og deres aktiviteter finansieres af regeringen. Formelt er den væsentlige hindring for oprettelsen af det økonomiske og sociale råd på statsniveau fortsat den manglende anerkendelse af fagforeningernes paraplyorganisation. Man må heller ikke glemme, at arbejdsmarkedsparternes kapacitet fortsat er ringe, og at deres interne arbejdsmåde skal gøres mere professionel.

5.2. Dialogen med civilsamfundet

5.2.1. De retlige rammer

Bosnien-Hercegovina har kun begrænsede erfaringer med udvikling af civilsamfundet. Før krigen eksisterede der en række offentlige organisationer med aktiviteter inden for især kultur og idræt. Under og efter krigen har de fleste ikke-statslige organisationer (ngo'er) koncentreret deres aktiviteter om fordeling af humanitær bistand og har kun langsomt ændret fokus mod mere almindelige aktiviteter.

Ngo'er kan være registreret på nationalt, enheds-, kanton- (i Føderationen Bosnien-Hercegovinas tilfælde) eller kommunalt niveau. Siden 2002 har loven om foreninger og fonde gjort det muligt for ngo'er at lade sig registrere hos det nationale justitsministerium og være aktive overalt i landet. Men på grund af de besværlige procedurer, der er forbundet med registrering på nationalt niveau, og da denne registrering ikke anerkendes af enhederne (Republika Srpska), foretrækker mange ngo'er at lade sig registrere på enhedsniveau. En overenskomst underskrevet i 2004 mellem staten, enhedsregeringerne og Brčko-distriktet om etableringen af et fælles register for foreninger og fonde i Bosnien-Hercegovina »øger foreningers og fondes bevægelsesfrihed og etablerer en ordning om hurtig adgang til information om alle fonde og foreninger«.

Loven om sammenslutninger og foreninger blev ændret og trådte i kraft i 2008. Reglerne om registrering fra 2002 gælder stadig, hvilket vanskeliggør registreringsprocessen. Myndighederne i Bosnien-Hercegovina forsøger at ændre den med henblik på at nedbringe antallet af de krævede formularer. Der er også planer om at indføre online-registrering.

Ifølge en undersøgelse fra De Forenede Nationers landeteam (5) er et af de væsentligste spørgsmål for civilsamfundsorganisationerne den nyligt indførte momsordning. Med momsloven, som trådte i kraft i Bosnien-Hercegovina den 1. januar 2006, blev der indført en ensartet afgiftssats på 17 %, hvilket er ensbetydende med en afgiftsstigning. Derudover inddrives der forskellige (sociale, sundhedsmæssige) bidrag fra civilsamfundsorganisationerne, når de ansætter medarbejdere. Donationer pålægges yderligere skatter. Det er den almindelige opfattelse, at skattefritagelser for civilsamfundet ville blive hilst velkommen og gøre lette deres arbejde.

Et andet vigtigt spørgsmål er den offentlige finansiering af civilsamfundsorganisationer. I de fleste tilfælde opfatter civilsamfundsorganisationerne fordelingen af offentlige midler som ikke værende gennemsigtig nok. Lovgivningen om frivilligt arbejde håndhæves stadig ikke. Det er stadig af allerstørste vigtighed at få rettet op på den ringe gennemførelse af lovgivningen og imødekommet behovet for harmonisering af lovgivningen. Nogle af civilsamfundsorganisationerne bemærker, at lovgivningsprocessen i Bosnien-Hercegovina er uigennemsigtig og umulig at deltage i.

Civilsamfundsorganisationerne oplever, at opbakningen fra myndighederne er svag, hvilket skyldes, at nogle myndigheder opfatter disse organisationer som rivaler. Derudover hersker der en generel misforståelse blandt de lokale myndigheder af værdien og fordelene ved et partnerskab med civilsamfundet.

5.2.2. Situationen inden for de forskellige interessegrupper

Samlet er der i dag registreret næsten 8 000 (6) ngo'er i Bosnien-Hercegovina, men antallet af aktive organisationer er dog ringere. Indtjeningen i den tredje sektor anslås til 4,5 % af BNP, medens driftsudgifterne er på 2,4 %. De ansatte i sektoren udgør 1,45 % af den erhvervsaktive del af befolkningen (7).

Ngo'ernes væsentligste aktivitetsområde er fremme af menneskerettigheder. Andre vigtige indsatsområder for ngo'erne er uddannelse, ligestillingsspørgsmål, økonomisk udvikling, humanitær støtte, udvikling af civilsamfundet, sundhed, børn og unge, samfundsudvikling.

5.2.3. Vurdering af de eksisterende mekanismer

Der er sket visse fremskridt med hensyn til institutionaliseringen af forholdet mellem myndighederne og den ikke-statslige sektor på nationalt niveau. Den 7. maj 2007 underskrev Bosnien-Hercegovinas ministerråd og repræsentanter for civilsamfundet en aftale om samarbejde mellem ministerrådet og den ikke-statslige sektor i Bosnien-Hercegovina.

I oktober 2007 blev der i overensstemmelse med aftalen nedsat et civilsamfundsnævn. Selv om nævnet ikke repræsenterer hele civilsamfundet, er det dog med sine 31 undergrupper det mest indflydelsesrige forum for ngo'er i landet. Der er imidlertid behov for en større indsats fra myndighedernes side for at etablere en regelmæssig og systematisk kommunikation med civilsamfundet og fremme dets deltagelse i politikudformningen.

6. Civilsamfundsorganisationernes rolle i EU's integrationsproces

6.1. Civilsamfundsorganisationerne og den europæiske integrationsproces

Ideen om europæisk integration indtager ikke nogen væsentlig placering i civilsamfundsorganisationernes arbejde. Borgerne i Bosnien-Hercegovina betragter det som et projekt, der ligger langt ude i fremtiden. Hovedparten af organisationerne har begrænset erfaring med at samarbejde med deres søsterorganisationer i EU-landene. Debatten om EU er først lige startet. Civilsamfundets organisationer fokuserer deres projekter på de prioriteringer, som sættes af økonomiske donatorer – internationale organisationer og regeringer samt lokale donatorer. Man mærker ikke rigtigt Bosnien-Hercegovinas opbakning til europæisk integration inden for enkeltsektorer bortset fra aktiviteter inden for internationale ngo'er. Til trods herfor støtter 80 % af borgerne i Bosnien-Hercegovina et fremtidigt EU-medlemskab, hvilket er et godt udgangspunkt for civilsamfundsorganisationernes arbejde for, at kriterierne for EU-medlemskab opfyldes.

Bruxelles, den 16. juli 2009. Mario SEPI Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Ved EØSU's definition af »civilsamfundet« skal forstås arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne samt ikke-statslige organisationer og interessegrupper.

(2) 1) Acceptabel og holdbar løsning på spørgsmålet om fordeling af ejendom mellem staten og andre myndighedsniveauer; 2) Acceptabel og holdbar løsning vedrørende forsvarets ejendom; 3) Gennemførelse af beslutningen om Brčkos endelige status; 4) Finanspolitisk bæredygtighed (fremmet af en aftale om en fast metodologi for beregning af koefficienter for anvendelse af myndigheder med ansvaret for indirekte skatter og nedsættelse af et nationalt skatteråd); og 5) forankring af retsstatsprincippet (gennem vedtagelse af en national krigsforbrydelsesstrategi, en udlændinge- og asyllov og en reformstrategi for det nationale retssystem).

(3) 1) Gennemførelse af en politireform i overensstemmelse med aftalen fra oktober 2005 om en omlægning af politiet; 2) fuldt samarbejde med Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende Det Tidligere Jugoslavien (ICTY); 3) vedtagelse og gennemførelse af al nødvendig lovgivning om offentlig tv- og radiovirksomhed; og 4) udvikling af den lovgivning og administrative kapacitet, der sikrer en korrekt gennemførelse af stabiliserings- og associeringsaftalen.

(4) Premierministeren for Republika Srpska, Milorad Dodik, erklærede den 22. august 2007, at »regeringen for RS vil ikke støtte oprettelsen af de økonomiske og sociale råd i Bosnien-Hercegovina ud fra den vurdering, at de grundlæggende økonomiske og sociale spørgsmål behandles på enhedsniveau, og at skabelsen af dette råd er et politisk spørgsmål«.

(5) Hovedkonklusioner vedrørende samarbejdet mellem FN's agenturer og civilsamfundsorganisationerne i Bosnien-Hercegovina, januar 2007, arbejdspapir fra FN's landeteam i Bosnien-Hercegovina.

(6) Tal fra februar 2005 – oplysningerne indgår i rapporten om det EU-støttede projekt »Kortlægningsundersøgelse af ikke-statslige aktører i Bosnien-Hercegovina«, september 2005.

(7) »Employment, social service provision and the non-governmental organisation (NGO) sector. Status and prospects for Bosnia and Herzegovina. Analysis and policy implications«, Qualitative Study #3, 2.april 2005; DFID Labour and Social Policy Project.