15. er overbevist om, at problemerne i forbindelse med kampen mod de ulovlige afgrøder først og
fremmest skal løses gennem forhandling og koordinering, reform af landbruget og fremme af substitutions-afgrøder samt strafferetlig forfølgelse af narkotikahandlere og personer, der foretager hvidvaskning afpenge, fremfor med sprøjtning af afgrøder; mener i den forbindelse, at Den Europæiske Union bør tagede nødvendige skridt til at fåafskaffet den massive anvendelse af kemiske ukrudtsmidler og undgåind-førelsen af biologiske agenser som Fusarium Oxysporum, eftersom brugen heraf indebærer farer for såvelden menneskelige sundhed som for miljøet;
16. understreger, hvor vigtigt det er at styrke samarbejdet og dialogen i hele regionen pågrundlag af
princippet om internationalt medansvar, fordi de hidtidige erfaringer med bekæmpelsen af de ulovlige
afgrøder viser, at problemet, hvis det kun søges løst i et enkelt land, blot flytter til de omkringliggende
lande;
17. påpeger nødvendigheden af at intensivere det interregionale samarbejde på området kontrol med og
bekæmpelse af narkotikahandelen samt af hvidvaskning af penge, og mener, at Den Europæiske Union iden forbindelse bør støtte Colombias anmodning om undertegnelse af Strasbourg-konventionen;
18. opfordrer Venezuelas regering til at samarbejde med Colombias regering om en fælles etablering af
mekanismer for løsning af grænseproblemerne i forbindelse med bekæmpelsen af fremstilling af og handelmed narkotika;
19. henstiller til den colombianske regering, at den efter samme model, som anvendes i forhandlings-
runderne med FARC, etablerer et forum for dialog med de øvrige guerillagrupper med henblik påatfremme principperne om neutralitet og åbenhed og derved opnå støtte fra de forskellige væbnede gruppertil påtænkte programmer og projekter;
20. opfordrer alle de væbnede grupper til at give tilsagn om at indgåen humanitær aftale om at indstille
kidnapningerne, frigive deres gidsler og afholde sig fra at begåterrorhandlinger, rekruttere mindreå rige ogbegåovergreb mod civilbefolkningen, samt til at indgåen aftale om vå benhvile;
21. bekræfter påny sin støtte til De Forenede Nationers Højkommissariat for Menneskerettigheder og
dets initiativ med henblik påat sikre en humanitær aftale i Colombia;
22. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og regeringerne i
Colombia, Venezuela og i de lande, der deltager i mæglingsbestræbelserne.
13. Den Tværfaglige Gruppe vedrørende Organiseret Kriminalitet
A5-0398/2000
Europa-Parlamentets beslutning om rapporten fra Den Tværfaglige Gruppe vedrørende
Organiseret Kriminalitet (10972/2/1999 Ndash C5-0039/2000 Ndash 1999/0916(COS))
Europa-Parlamentet,
Rdash der henviser til rapporten fra Den Tværfaglige Gruppe vedrørende Organiseret Kriminalitet
(10972/2/1999 Rdash C5-0039/2000),
Rdash der henviser til den fælles aktion af 5. december 1997 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K.3 i
traktaten om Den Europæiske Union om indførelse af en ordning for evaluering af, hvordan de inter-nationale forpligtelser med hensyn til bekæmpelse af organiseret kriminalitet udmøntes og efterleves ide enkelte medlemsstater(
1),
Rdash der henviser til artikel 29, 31, 32, 35, 36 og 39 i traktaten om Den Europæiske Union,
(1) EFT L 344 af 15.12.1997, s. 7.C 267/78 DA 21.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 1. februar 2001
Rdash der henviser til fælles aktioner af 29. juni 1998 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K.3 i traktaten
om Den Europæiske Union om god praksis i forbindelse med gensidig retshjælp i straffesager(1)o go m
oprettelse af et europæisk retligt netværk(2),
Rdash der henviser til konklusion 30 (første del), 33, 35, 36, 37, 40, 42, 43, 46, 48, 51, 52, 54, 55 og 57
fra Det Europæiske Råd i Tampere,
Rdash der henviser til EU-strategien for det nye årtusind Rdash Forebyggelse og bekæmpelse af organiseret
kriminalitet(3),
Rdash der henviser til Europols rapport om den organiserede kriminalitet i EU i 1998 (dok. 14119/1/99) af
1. februar 2000,
Rdash der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om gensidig anerkendelse
af endelige afgørelser i straffesager (KOM(2000) 495),
Rdash der henviser til det franske formandskabs program for bekæmpelse af kriminalitet og strafferetligt
samarbejde,
Rdash der henviser til konventionerne og de øvrige akter om retssamarbejde og gensidig retshjælp i
straffesager, herunder navnlig de instrumenter, der er vedtaget af Europarådet og EU,
Rdash der henviser til sine tidligere beslutninger om strafferetligt samarbejde,Rdash der henviser til sin udtalelse af 20. november 1997 om udkast til fælles aktion om indførelse af en
ordning for evaluering af, hvordan de internationale forpligtelser med hensyn til bekæmpelse aforganiseret kriminalitet udmøntes og efterleves i de enkelte medlemsstater(
4),
Rdash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,Rdash der henviser til betænkning fra udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre
Anliggender (A5-0398/2000),
A. der bemærker, at at de emner, der er udvalgt for den første evalueringsrunde, er forsinkelser i
forbindelse med gennemførelsen af ordningen for gensidig retshjælp og hasteanmodninger om beslag-læggelse af formuegoder,
B. der henviser til, at medlemsstaternes borgere har ret til at forvente, at EU effektivt bekæmper de
stigende trusler, der rettes mod dens frihed og rettigheder gennem kriminelle handlinger, navnlig dealvorligste forbrydelser, og af den organiserede kriminalitet, uanset om denne skyldes hjemmehørende,fremmede eller blandede grupper,
C. der henviser til, at det for at kunne svare igen pådisse trusler er nødvendigt med en radikalt anderle-
des fælles indsats med henblik påbekæmpelse og forebyggelse af de kriminelle organisationer overaltpå medlemsstaternes område, og at tilvejebringelsen af ressourcer på det retlige område må indgå idenne indsats,
D. der henviser til, at et effektivt strafferetligt samarbejde vil kunne tjene de interesser, der ligger i
forlængelse af suverænitetsprincippet, imod de kriminelle organisationer, som tilstræber at ignorereregeringsstrukturerne, demokratiet og reglerne for den lovlige økonomi i medlemsstaterne,
E. der henviser til, at pånuværende tidspunkt kan manglerne og utilstrækkelighederne i de nationale
retsordener og i de eksisterende internationale aftaler pådet strafferetlige områ de og ansvarskonflikterog -uoverensstemmelser, som skyldes fastholdelsen af suverænitetsprincippet, skabe områder og situa-tioner med straffrihed både for forbrydelsernes ophavsmænd og for udbyttet af kriminelle handlinger,
(1) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 1.
(2) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 4.
(3) EFT C 124 af 3.5.2000, s. 1.
(4) EFT C 371 af 8.12.1997, s. 201.21.9.2001 DA C 267/79 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 1. februar 2001
F. der med bekymring bemærker, at der i dag findes visse særligt udbytterige og lidet risikable kriminelle
aktiviteter (f.eks. kriminalitet, der udnytter avanceret teknologi, og miljøkriminalitet), som ofte udfol-des i områder, hvor lovene er mildere end andre steder, og hvor disse aktiviteter prioriteres lavere afde nationale lovhåndhævende organer,
G. der henviser til, at EU’s behov for strafferetligt samarbejde rækker videre end til udveksling af oplys-
ninger og bevismateriale eller udlevering af personer,
H. der med tilfredshed bemærker den frugtbare iværksættelse af det europæiske retlige netværk og dets
første pilotprojekter, og som tilskynder de nationale kontaktpunkter og deres forvaltninger til en stadig
mere aktiv deltagelse i netværkets aktiviteter,
I. der henviser til, at EU-traktaten giver mulighed for at opbygge et korpus af strafferetlige regler navnlig
angående organiseret kriminalitet, og at elementerne heri (overtrædelser og sanktioner) skal udspringeaf en tilnærmelse af medlemsstaternes regler,
J. der henviser til, at traktaten tildeler det strafferetlige samarbejde, som omfatter samarbejde om rets-
pleje og fuldbyrdelse af afgørelser samt forenelighed af gældende regler, en overordnet rolle i virkelig-gørelsen af målet at give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed ogretfærdighed,
K. der med ængstelse bemærker, at de retsaktører, der er ansvarlige for en grænseoverskridende proce-
dure, ofte påen gang skal overholde et betragteligt antal konventioner og lovgivninger for forskelligegeografiske områder, som fastsætter forskellige procedurer og svar på det aktuelle problem, og at disseaktører hverken har let adgang til lovgivningen om retshjælp i straffesager eller til præcise retnings-linjer for, hvilken lovgivning der finder anvendelse ved behandlingen af indkommende og udgåendeanmodninger,
L. der henviser til, at medlemsstaterne ikke fortolker de forskellige konventioner påsamme må de,
hverken for såvidt angå r afgørelser om ydelse af retshjælp eller for såvidt angå r retlige afgørelserom, hvorvidt anmodningerne opfylder kravene for behandling,
M. der med bekymring bemærker, at det fuldstændige fravær af sanktionsmekanismer over for stater, der
ikke iagttager (eller som ikke i tide iagttager) de forpligtelser, der følger af undertegnelsen af enkonvention eller en anden international aftale, mindsker aktørernes respekt for systemet og utvivlsomthar en negativ indvirkning påden kriminalitetsforebyggende politik,
N. der henviser til, at ordningen for en gensidig evaluering, der blev indført pågrundlag af handlings-
planen til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, der vedtoges i Amsterdam i juni 1997, i sig selv kanbetragtes som et væsentligt fremskridt ved siden af oprettelsen af et europæisk retligt netværk og andreinitiativer, der tilstræber at modernisere og effektivisere systemerne til forebyggelse og bekæmpelse afden organiserede kriminalitet,
O. der bemærker, at Rådets rapport til Parlamentet begrænser sig til fem medlemsstater, men at der i
mellemtiden er blevet offentliggjort dokumenter for andre lande,
P. der glæder sig over den beslutning, som visse medlemsstater har truffet Rdash og som allerede har været
gjort til genstand for evaluering Rdash om at fremskynde de mest påkrævede reformer og forbedringer ideres retsordener,
Q. der desuagtet henviser til, at kontrollen af, at medlemsstaterne overholder deres forpligtelser inden for
bekæmpelse af organiseret kriminalitet, til sin tid bør forestås af Domstolen, og at anvendelsen afethvert andet kontrolsystem bør betragtes som en midlertidig foranstaltning,
R. der henviser til, at det traditionelle system for strafferetligt samarbejde, der bygger på»anmodninger«,
er langsomt, omstændeligt og giver temmelig mangelfulde resultater,
S. der deler Kommissionens indfaldsvinkel, dvs. at princippet om gensidig anerkendelse af strafferetlige
afgørelser, der bygger påmedlemsstaternes gensidige tillid til deres partneres systemer, forudsætter enevaluering af, at foranstaltningerne og anvendelsen af reglerne er legitime, ækvivalente, rimelige ogkorrekte, hvilket er afgørende kriterier, hvis det strafferetlige samarbejde skal fungere effektivt,C 267/80 DA 21.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 1. februar 2001
T. der henviser til, at der hurtigt måfindes løsninger påde spørgsmå l, der
Rdash rejses af retsaktører, som konkret arbejder med det strafferetlige samarbejde,Rdash rejses af medlemsstater, som eventuelt ikke iagttager deres forpligtelser, som de følger af konven-
tioner og andre gældende aftaler,
Rdash er forbundet med kravet om respekt for enkeltpersoner og deres grundlæggende rettigheder og
frihedsrettigheder, navnlig anklagede, dømte og ofre, som under ingen omstændigheder børbehandles bedre eller værre under en internationale samarbejdsprocedure end under en nationalprocedure;
1. understreger, at et effektivt strafferetligt samarbejde vil kunne styrke interesser, der ligger i forlæn-
gelse af suverænitetsprincippet, i kampen mod kriminelle organisationer, som sætter sig ud over medlems-staternes regeringsstrukturer, demokratiet og reglerne for den lovlige økonomi;
2. bemærker i Rådets rapport til Parlamentet med bekymring følgende særligt alvorlige hindringer, der
optræder i visse lande:
Rdash politisk kontrol med hasteanmodningerne eller den udøvende magts beføjelse til at træffe afgørelse om
behandling af anmodninger om retshjælp uanset den nu anerkendte mulighed for direkte fremsendelsemellem retsmyndigheder,
Rdash mulighed for misbrug af appel med opsættende virkning med det formål at opnå forsinkelser, anven-
delse af »dobbelte« procedurer og unødigt tunge procedurer for undersøgelsesakter,
Rdash manglende eksistens af et effektivt system til registrering af og kontrol med antallet af retshjælpspro-
cedurer og den måde, hvorpå de fungerer (statistikker, overvågning af procedurerne, databaser),
Rdash utilstrækkelige ressourcer hvad angår personale og midler,Rdash negativ virkning af anvendelsen af princippet om dobbelt strafbarhed,Rdash mangel påfuldstændige og klare retningslinjer fra de centrale myndigheder angå ende den internatio-
nale retshjælps virkemåde og nødvendighed af at omdefinere deres rolle,
og anmoder Rådet og medlemsstaterne om at træffe alle de lovgivningsmæssige og budgetmæssige foran-
staltninger, der er nødvendige for at afhjælpe dem, i overensstemmelse med retningslinjerne i EU-traktatenog konklusionerne fra Tampere om et område med sikkerhed og retfærdighed;
3. forventer, at resultaterne fra evalueringerne af de resterende lande fremsendes snarest;
4. kræver, at artikel 35 i EU-traktaten ændres for påsigt at gøre det muligt, at Domstolen kan få
beføjelse til at træffe afgørelse om medlemsstaternes iagttagelse af deres forpligtelser, som de følger afkonventioner, aftaler og den europæiske lovgivning, herunder Europarådets instrumenter på det strafferet-lige område; en sådan beføjelse bør også omfatte en ret til at udstede kendelser og træffe enhver andennødvendig foranstaltning såsom fastsættelse af frister;
5. kræver, at Unionen påsigt efter den fornødne tilnærmelse af strafferetsbestemmelserne og de hermed
forbundne sanktioner udnævner en offentlig anklager med kompetence overalt i EU, som skal bistås af de
nationale undersøgelsesmyndigheder i forbindelse med særligt alvorlige tilfælde af grænseoverskridendekriminalitet, f.eks. organiseret kriminalitet, menneskehandel, udnyttelse af kvinder og børn, terrorisme,narkotikahandel, våbenhandel, hvidvaskning af penge og svig mod Fællesskabets budget;
6. anmoder Rådet om snarest at udarbejde en oversigt over de internationale retsinstrumenter, således at
de fremstår som en samlet Rdash hierarkisk ordnet Rdash ramme for de gældende forpligtelser for de enkeltemedlemsstater, og om at fastlægge retningslinjer for fristernes overholdelse;21.9.2001 DA C 267/81 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 1. februar 2001
7. kræver, at der Rdash eventuelt gennem det europæiske retlige netværk eller Eurojust Rdash af hensyn til
dommerne og de offentlige anklagere udarbejdes:
a) et centraliseret dokumentationsinstrument, der kan konsulteres til enhver tid, som indeholder den
relevante lovgivning vedrørende det strafferetlige samarbejde, og som tager højde for eventuelle pro-tokoller, bilag, erklæringer, forbehold og andre begrænsninger for anvendelsen samt senere ændringerforuden angivelse af, hvilke kanaler og hvilke standardformularer der skal anvendes i forbindelse medfremsendelse af retshjælpsanmodninger,
b) og påsigt et europæisk elektronisk register over endelige domme og kendelser, der er udstedt om
strafferetssager, og over sager, der verserer ved de nationale myndigheder, hvilket vil fremme gennem-førelsen af princippet om gensidig anerkendelse og en bedre samordning af de strafferetlige aktioner,bl.a. med henblik påfuldbyrdelse af akkumulerede straffe og afholdelse af omkostninger;
8. anmoder om, at der tages beslutsomme skridt til overvindelse af problemet med de sproglige barrie-
rer i det strafferetlige samarbejde, f.eks. udarbejdelse af løsninger, der bygger pået begrænset antal arbejds-sprog efter samme model og fremgangsmåde som i andre internationale organisationer såsom FN, Europa-rådet og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol;
9. opfordrer Rådet til at undersøge muligheden for i de »passende foranstaltninger«, der skal vedtages
ved afslutningen af hver enkelt evalueringsrunde, at medtage indirekte sanktioner over for medlemsstater,hvor der måtte være konstateret en adfærd, der strider mod principperne om loyalitet og effektivitet i dengensidige retshjælp; sådanne sanktioner kunne f.eks. bestå i en begrænsning af deltagelsen i fællesskabspro-grammer og EU-programmer på det retlige område og kriminalitetbekæmpelsesområdet og i bestemmelserom, at procedurerne skal bringes i overensstemmelse med indgåede aftaler og med reglerne for loyaladfærd;
10. kræver, at samtlige ansøgerlande og, eventuelt på sigt, alle Europarådets medlemsstater får mulighed
for at tilslutte sig Eurojust-enheden for at undgå, at der opstår nye hindringer i retssamarbejdet;
11. er positivt stemt over for en række af punkterne i EU-strategien for det nye årtusind Rdash Forebyggelse
og bekæmpelse af organiseret kriminalitet Rdash og finder følgende af særlig stor betydning:
a) forbedring af de statistiske data (indsamling, analyser, adgang til de forskellige kategorier, udnyttelse og
udveksling) om international kriminalitet, bl.a. gennem gensidig evaluering,
b) revision af medlemsstaternes straffelovgivninger, bl.a. gennem gensidig evaluering og foranstaltninger
med henblik påindbyrdes tilnærmelse i forbindelse med de alvorligste forbrydelser, hvilket skal skeefter den beherskede rytme, der skitseres i »strategien« (en forbrydelse pr. formandskab),
c) fremskyndelse og styrkelse af processen for gensidig evaluering pågrundlag af fælles standarder og
stabile og passende ressourcer; fastlæggelse i samarbejde med Kommissionen og Parlamentet af emne-
områderne for evalueringerne; indførelse af permanente evalueringsmekanismer, som muliggør en
parallel evaluering af forskellige aspekter, uden at der bliver tale om årelange afbrydelser i evalueringenaf de enkelte lande,
d) godkendelse af princippet om gensidig anerkendelse af endelige domme, kendelser og andre eksigible
afgørelser fra de strafferetlige myndigheder bl.a. af hensyn til deres rettidige fuldbyrdelse efter proce-durer, der respekterer de personlige rettigheder,
e) tilrådighedsstillelse af de nødvendige ressourcer, navnlig til uddannelse, med henblik på de nye
redskaber til efterforskning af organiseret kriminalitet og opsporing af udbytte fra forbrydelser,
f) hurtigere udveksling af oplysninger og forenkling af de bureaukratiske procedurer i forbindelse med
efterforskning efter samt fastfrysning, beslaglæggelse og konfiskation af udbyttet fra strafbare handlin-ger, især hvor foranstaltningerne skal gennemføres i en anden medlemsstat end den udstedendemedlemsstat, idet målsætningen stadig er at nå frem til gensidig anerkendelse,
g) hurtig ratificering af konventionerne anført i henstilling 27 i EU-strategien for det nye årtusind samt af
den nye konvention af 29. maj 2000 om gensidig retshjælp,C 267/82 DA 21.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 1. februar 2001
h) EU-medlemsstaternes fjernelse af alle forbehold, de har nyttet til internationale konventioner,
i) behandling af forslag om hurtigere udlevering og kortere procedurer efter en gensidig evaluering af
medlemsstaternes iagttagelse af deres forpligtelser;
j) fuld inddragelse af ansøgerlandene i strategien til bekæmpelse af organiseret kriminalitet og i aktivite-
terne med henblik påat forbedre den strafferetlige bistand samt støtte til det regionale samarbejde ombekæmpelse af organiseret kriminalitet;
12. støtter Kommissionen og medlemsstaterne i forbindelse med lovgivningsinitiativet, der skal præci-
sere, modernisere og give en passende retlig udformning af de instrumenter, navnlig fælles aktioner, dervedtoges i forbindelse med handlingsplanen fra 1997 vedrørende bekæmpelse af organiseret kriminalitet,og som tilstræber en rationel, enkel, gennemsigtig og mere brugervenlig kodifikation;
13. opfordrer indtrængende medlemsstaterne til under processen med at harmonisere de strafferetlige
bestemmelser og forbedre foreneligheden mellem procedurerne at muliggøre gennemførelsen af et praktisk
samarbejde mellem de retlige myndigheder pået såhøjt niveau som muligt;
14. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, ansøgerlandenes
parlamenter og Europarådet.
14. Nye muligheder inden for bogproduktionen: elektroniske udgivelser og
print-on-demand
A5-0005/2001
Europa-Parlamentets beslutning om nye muligheder inden for bogproduktionen: elektroniske
udgivelser og print-on-demand (2000/2037(INI))
Europa-Parlamentet,
Rdash der henviser til EF-traktatens artikel 151,Rdash der henviser til sin beslutning af 7. april 1995 om oprettelse af et program til støtte for bøger og
læsning (Ariane)(
1),
Rdash der henviser til sin beslutning af 21. juni 1996 om vedtagelse af et flerårigt program til fremme af
Fællesskabets sproglige mangfoldighed i informationssamfundet(2),
Rdash der henviser til sin beslutning af 30. januar 1997 om Europa-Kommissionens første rapport om
hensynet til kulturelle aspekter i Det Europæiske Fællesskabs virksomhed(3),
Rdash der henviser til sin beslutning af 13. marts 1997 om informationssamfundet, kultur og uddannelse(4),
Rdash der henviser til sin beslutning af 24. oktober 1997 om de nye teknologiers indvirkning påpressen i
Europa(5),
Rdash der henviser til sin beslutning af 14. maj 1998 om Kommissionens meddelelse om et europæisk
initiativ inden for elektronisk handel(6),
Rdash der henviser til sin beslutning af 9. oktober 1998 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets
afgørelse om ændring af afgørelse nr. 2085/97/EF om et program til støtte for bøger og læsning,herunder for oversættelse (Ariane)(
7),
(1) EFT C 109 af 1.5.1995, s. 289.
(2) EFT C 198 af 8.7.1996, s. 248.
(3) EFT C 55 af 24.2.1997, s. 37.
(4) EFT C 115 af 14.4.1997, s. 151.
(5) EFT C 339 af 10.11.1997, s. 415.
(6) EFT C 167 af 1.6.1998, s. 203.
(7) EFT C 328 af 26.10.1998, s. 237.21.9.2001 DA C 267/83 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 1. februar 2001