RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

om Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut

Indledning

Denne rapport forelægges i overensstemmelse med artikel 24 i Rådets forordning om oprettelse af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (i det følgende benævnt "instituttet"), hvori det hedder, at Kommissionen hvert fjerde år skal gennemføre en evaluering af gennemførelsen af Rådets forordning, instituttets opnåede resultater og dets arbejdsmetoder, og at Kommissionen forelægger resultaterne af evalueringen for Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg. Den sidste eksterne evaluering blev gennemført i 2006 og mundede ud i en meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[1].

Rapporten giver et overblik over den erfaring, som instituttets arbejde i perioden 2006-2010 har givet[2]. I rapporten tages der højde for ændringerne i instituttets rolle og geografiske dækning, rammerne for EU's eksterne forbindelser og instituttets aktiviteter siden 2006. Rapporten er baseret på resultaterne, konklusionerne og anbefalingerne i rapporten fra den uafhængige evaluator, Public Policy and Management Institute (PPMI), den eksterne leverandør (se afsnit 2). Der er også taget hensyn til Kommissionens erfaringer fra aktiviteter og samarbejde med instituttet og til de anbefalinger, Kommissionen fremsatte i sin meddelelse fra 2006. Det skal bemærkes, at rapporten er blevet til i et samarbejde mellem alle Kommissionens tjenester, der har med instituttet at gøre, dvs. generaldirektoraterne for Uddannelse og Kultur (som ansvarligt generaldirektorat), for Udvidelse og for Udvikling og Samarbejde, og i samråd med alle Kommissionens tjenestegrene, der har med instituttet og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil at gøre.

I rapporten behandles følgende problemstillinger:

1. Instituttets udvikling fra 2006 til 2010

2. Overblik over den eksterne evalueringsproces

3. Vigtigste anbefalinger i den eksterne evalueringsrapport:

3.1 Ændringer vedrørende organisationen, temaer og procedurer

3.2 Relevans

3.3 Sammenhæng

3.4 Effektivitet

3.5 Effekt og merværdi

3.6 Virkning og omkostningseffektivitet

4. Konklusion

1. Instituttets udvikling fra 2006 til 2010

1.1. Retsgrundlag

Instituttet er et EU-agentur oprettet ved Rådets forordning (EØF) nr. 1360/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut, der trådte i kraft i oktober 1993, hvor Det Europæiske Råd besluttede at placere instituttets hovedsæde i Torino. Instituttets mission er at hjælpe overgangs- og udviklingslande med at udnytte potentialet i deres menneskelige kapital gennem reformering af uddannelses-, erhvervsuddannelses- og arbejdsmarkedssystemerne inden for rammerne af EU's politik for forbindelser med tredjelande. I 2008 blev instituttets mandat omformuleret med henblik på at blive mere helhedsorienteret og få et bredere perspektiv på udvikling af den menneskelige kapital og livslang læring. Derfor blev EU-forordningen vedrørende instituttet omarbejdet[3] med henblik på at skabe et nyt mandat for instituttet, således at problemstillinger med udvikling af den menneskelige kapital kan blive tacklet, og dermed blev forordningens formelle anvendelsesområde udvidet, så ikke kun erhvervsuddannelse er omfattet, men også problemstillinger vedrørende arbejdsmarkedets behov og virksomhedsudvikling. Derudover gjorde det nye mandat det muligt at udvide instituttets geografiske rækkevidde om nødvendigt. Den nye forordning indeholdt ikke nogen programstyringsfunktioner for instituttet og konsoliderede instituttets rolle som politisk ekspertisecenter inden for udvikling af menneskelig kapital for EU's eksterne politikker. Som følge deraf påbegyndte instituttet en større reform af de interne strukturer i 2008. For nylig blev driftsafdelingen delt op i tre særskilte afdelinger, nemlig afdelingen for tematisk ekspertiseudvikling, den geografiske driftsafdeling og afdelingen for evidensbaseret politikudvikling.

1.2. Bevilling

En væsentlig del af instituttets udvikling fra 1997 til i dag skyldes omfanget og karakteren af bevillingen til instituttet. Bevillingen kommer fra kapitlet vedrørende eksterne forbindelser i Den Europæiske Unions budget og har siden 2000 været fordelt på to budgetkonti – én fra GD Eksterne Forbindelser (B7-664) og én fra GD Udvidelse (B7-033). Bevillingen, der trækkes fra B7-664, trækkes selv fra budgetrammen for de tre programmer for eksterne forbindelser vedrørende de geografiske områder omfattet af instituttets mandat, dvs. Vestbalkan, Østeuropa og Centralasien samt Middelhavsområdet.

Bevillingens omfang for hvert enkelt år i perioden 2000-2004 blev fastlagt i november 2000 i bestyrelsesaftalen om perspektiverne på mellemlang sigt med forbehold for den årlige budgetprocedure. Bevillingen, der næsten udelukkende er instituttets eneste indtægt, anvendes til at aflønne instituttets personale (afsnit 1), afholde omkostninger til instituttets infrastruktur, løbende udgifter og faste udgifter hidrørende fra gennemførelsen af instituttets vedtægtsmæssige opgaver (afsnit 2) og driftsudgifter i forbindelse med dets særopgaver (afsnit 3).

I tabellen nedenfor vises udviklingen i bevillingen fra 1998 til 2012, herunder skiftet af bevillingskilde fra Phare til andre områder inden for rammerne af eksterne forbindelser og inklusionen i afsnit 15 Uddannelse og kultur (fra 2006 og fremefter) og under rubrik 4 EU som en global partner fra 2008 og fremefter. I bilag 2 og 3 ses den samlede budgetudvikling (inklusive forpligtelsesbevillinger, fremførte bevillinger eller ikke-udnyttede bevillinger) og de aktivitetsbaserede budgetter i perioden 2000-2004 for på en mere repræsentativ måde at illustrere, hvordan bevillingen er blevet anvendt.

I perioden 1998-2007 var budgettet fordelt på to konti, nemlig politikker vedrørende eksterne forbindelser og instrumenter (kort sagt Eksterne Forbindelser og Udvidelse, selv om der er foretaget en ændring i konteringskoden for 2006 og 2007), men fra 2008 og fremefter er de to budgetkonti direkte forbundet til instituttets fordeling på afsnit (15 02 27 01 for afsnit 1 og 2 samt 15 02 27 02 for afsnit 3). Fra 2006 og fremefter er bevillingens konteringskode startet med 15 xx, som hører til Uddannelse og Kultur. For så vidt angår personalet, er den gradvise reduktion af antallet af midlertidigt ansatte i etableringsplanen siden 2006 blevet kompenseret med et øget antal kontraktansatte. Det samlede antal stillinger har ligget stabilt på 135.

År || EU-tilskud || Antal midlertidigt ansatte

1998 || 15,4 mio. || 119

1999 || 16,2 mio. || 124

2000 || 16,2 mio. || 119

2001 || 16,8 mio. B7-664: 9,24 mio. B7-033: 7,56 mio. || 115

2002 || 16,8 mio. B7-664: 12,8 mio. B7-033: 4,0 mio. || 105

2003 || 17,2 mio. B7-664: 13,7 mio. В7-033: 3,5 mio. || 104

2004 || 17,6 mio. B7-664: 15,1 mio. B7-033: 2,5 mio. || 104

2005 || 18,5 mio. B7-664: 16 mio. B7-033: 2,5 mio. || 104

2006 || 19,45 mio. 15-03-02: 2,95 mio. 15-03-03: 16,5 mio. || 105

2007 || 19,7 mio. 15-03-27-01: 15,6 mio. 15-03-27-02: 4,1 mio. || 100

2008 || 17,98 mio. 15-02-27-01: 14,59 mio. 15-02-27-02: 3,39 mio. || 96

2009 || 14,77 mio. + 5,10 mio. = 19,87 15-02-27-01: 15,57 mio. 15-02-27-02: 4,30 mio. || 96

2010 || 18,28 mio. + 0,71 mio. = 19,99 mio. 15-02-27-01: 15,93 mio. 15-02-27-02: 4,06 mio. || 96

2011 || 20,35 mio. 15-02-27-01: 14,33 mio. 15-02-27-02: 6,02 mio. || 96

2012 || 20,04 mio. 15-02-27-01: 15,08 mio. 15-02-27-02: 4,96 mio. || 96

2. Overblik over den eksterne evaluering

I henhold til artikel 24 i grundforordningen (omarbejdet) fra 2008 bør Kommissionens procedure for overvågning og evaluering af instituttet udføres ved hjælp af eksterne eksperter, og de første resultater af denne procedure skal fremlægges i en rapport til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg. I marts 2011 indgik Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur en kontrakt med PPMI om gennemførelse af en uafhængig ekstern evaluering af instituttet. Kontrakten var baseret på et mandat, der var aftalt mellem Kommissionens tjenestegrene og bestyrelsen. En styregruppe blev nedsat med Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur i formandsstolen og med repræsentanter for generaldirektoraterne for Uddannelse og Kultur, Eksterne Forbindelser, Erhvervspolitik, EuropAid og instituttet.

Den eksterne evaluator har benyttet forskellige metodeværktøjer. Tre særskilte, men komplementære, undersøgelser er blevet gennemført med fokus på to grupper af støttemodtagere (partnerlande og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil/Europa-Kommissionen) og en undersøgelse af ekspertpersonalet i instituttets driftsafdeling, der yder service til støttemodtagerne. I undersøgelserne blev respondenterne bedt om at identificere deres vigtigste kontakter inden for udvikling af menneskelig kapital. Derefter har PPMI ved hjælp af disse data foretaget en analyse af de sociale netværk og anvendt resultaterne deraf til at bygge et netværk af aktører inden for udvikling af menneskelig kapital på EU- og partnerskabsniveau for således at give et indblik i karakteren af forbindelser mellem instituttet og dets støttemodtagere. Der er blevet gennemført interviews i partnerskabslandene, instituttet, Europa-Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Derudover er der gennemført dybdegående casestudier i fire lande, der repræsenterer de fire områder, som forskellige instrumenter under EU's eksterne politik og institutaktioner er rettet mod. Sluttelig er der blevet anvendt en modificeret analyse af omkostningseffektiviteten, og den havde fokus på de umiddelbare resultater for instituttet og omkostningerne forbundet dermed baseret på data for corporate performance.

Den eksterne evaluator har udarbejdet tre rapporter til Kommissionen: Den indledende rapport blev accepteret den 29. juni 2011, midtvejsrapporten den 3. oktober 2011, og den endelige rapport den 8. februar 2012. Bestyrelsen drøftede den endelige rapport, især resuméet, på sit møde i juni 2012.

3. De vigtigste anbefalinger i den eksterne evaluering

Kommissionen opfordrer instituttet til at analysere og handle på alle evaluatorens anbefalinger. For at bidrage til dette sammenfatter og analyserer Kommissionen nedenfor evaluatorens resultater, konklusioner og anbefalinger, som efter Kommissionens mening fortjener særlig opmærksomhed. Kommissionen giver desuden specifikke oplysninger eller forslag til implementering af anbefalingerne, hvor det måtte være relevant.

3.1. Ændringer vedrørende organisationen, temaer og procedurer

Evaluatoren understregede, at instituttet har gennemgået betydelig forandring gennem de sidste fem år. Siden omarbejdningen af instituttets mandat i 2008 har det gennemgået en betydelig reformering af dets organisation og drift. En vigtig ting blandt disse forandringer er introduktionen af Torinoprocessen, der skal sætte instituttet i stand til på en mere nøjagtig og nemmere måde at identificere, opstille og tackle problemstillinger vedrørende udvikling af menneskelig kapital i partnerlandene og udvikle deres kapacitet til evidensbaseret politikudvikling. Selv om der kun har været én årsrapport tilgængelig for denne evaluering, har evaluatoren fundet resultaterne af Torinoprocessen positive.

3.2. Relevans

Evaluatoren fandt, at instituttet har været relevant både tematisk og proceduremæssigt i forhold til støttemodtagernes behov, og at det har formået at holde en god balance mellem fleksibilitet og strategisk planlægning. Evaluatoren understregede dog, at instituttet bør være mere proaktivt i forhold til at forklare sin rolle og de måder, hvorpå instituttet kan yde støtte, over for de interessenter, som det samarbejder med. Instituttet har på en virkelig god måde forstået at udvikle en politik for udvikling af menneskelig kapital, men støttemodtagerne er ikke altid klar over denne effekt og bør gøres opmærksomme på instituttets succes og effekt, f.eks. ved hjælp af en klar beskrivelse af de områder, hvor instituttet kan yde støtte.

Det bemærkes desuden, at mens instituttets rolle på det politiske niveau og hos aktører på statsniveau er klart defineret, så er det nødvendigt at tydeliggøre dets rolle over for sociale partnere og ngo'er.

3.3. Sammenhæng

Evaluatoren fandt, at instituttets aktioner har været indbyrdes sammenhængende, og at de også har været sammenhængende med bredere EU-målsætninger, især inden for rammerne af EU's eksterne forbindelser, og med størstedelen af målsætningerne vedrørende partnerlandene. Det blev dog vurderet, at der ikke har været noget klart hierarki mellem strategiske og operationelle målsætninger for instituttet på mellemlang sigt og i de årlige arbejdsprogrammer.

Det anbefales derfor, at de årlige arbejdsprogrammer og landeplaner identificerer specifikke aktionsområder (både tematisk og proceduremæssigt) og tydeligt forklarer, hvordan disse aktioner bidrager til instituttets bredere strategiske målsætninger.

3.4. Effektivitet

Evaluatoren fandt, at instituttet har været yderst effektivt i sin hovedrolle med hensyn til at tilvejebringe og formidle information, analyser og policyrådgivning, opbygning af kapacitet og netværksarbejde og videnoverførsel.

Formidlingen af information har udviklet sig meget i løbet af evalueringsperioden, og der gøres nu i højere grad brug af sociale medier og onlinemuligheder med henblik på at formidle information. Det er imidlertid ikke alle interessentgrupper, der er klar over karakteren af instituttets information og aktioner. Derfor bør instituttet have en mere proaktiv tilgang til informationsformidling, især med interessentgrupper, der for nylig har været i kontakt med instituttet (dvs. sociale partnere og ngo'er), med henblik på at oplyse disse grupper om karakteren og rækkevidden af instituttets aktioner.

Instituttet har på effektiv vis hjulpet med at udvikle viden og ekspertise, som kan føre til større kapacitet inden for udvikling af menneskelig kapital i partnerlandene. Det var imidlertid svært at afgøre, hvor effektivt instituttet har været til at opbygge kapacitet, da et billede af, hvordan instituttets aktioner burde bidrage til kapacitetsopbygning, og en klar definition af kapacitetsopbygning ikke har været fastlagt. Det anbefales derfor, at instituttet fortsat samarbejder tæt med partnerlandene med henblik på at udvikle en strategi for, hvordan instituttets aktioner og videnudvikling kan anvendes til at forbedre kapaciteten og øge partnerlandenes ejerskab til policyprocessen.

Sluttelig fremhævede evaluatoren, at instituttets styrke især har ligget i netværksaktiviteter og videnoverførsel, og at støttemodtagerne har sat stor pris på disse aktiviteter. Især de regionale netværk bliver værdsat. I den forbindelse rummer reorganiseringen og oprettelsen af separate tematiske og geografiske afdelinger mulighed for yderligere at styrke regionale initiativer, for så vidt angår netværksaktiviteter og policylæring mellem interessenter. Disse regionale netværk bør fortsat blive udviklet i fremtiden i videst mulige omfang.

3.5. Effekt og merværdi

Evaluatoren fandt, at instituttet har udført sine opgaver virkeligt godt, især i betragtning af dets brede mandat og begrænsede ressourcer. Det anbefales, at instituttet fastholder konsistens på partnerlandeniveau ved at matche personaleevner med særlige tematiske og geografiske områder. Landeledere bør derfor ikke roteres så ofte, således at de får mulighed for at opbygge tilstrækkelig viden og forbindelser på partnerlandeniveau.

3.6. Virkning og omkostningseffektivitet

Evaluatoren fandt, at instituttet har et system af nyttige performance-indikatorer, der bør holdes stabilt for at kunne måle organisationens fremskridt hen over årene. De eksisterende indikatorer fokuserer dog udelukkende på øjeblikkelige resultater. De bør derfor udvides til at omfatte indikatorer på resultatniveau, f.eks. tilfredsheden hos støttemodtagere i partnerlandene med den service, som instituttet yder.

Det blev konstateret, at instituttet har været omkostningseffektivt i sit arbejde. I lyset af sit brede tematiske mandat, store geografiske område og relativt beskedne budget har instituttet vist sig at være fleksibelt i udførelsen af sine støtteaktiviteter, dér hvor EU-institutionerne og bestyrelsen har fundet det mest nødvendigt.

4. Konklusion

Kommissionen finder, at instituttet inden for rammerne af EU's politikker for eksterne forbindelser kan yde et nyttigt bidrag som ekspertisecenter inden for alle fire områder af sit mandat.

Det er ligeledes Kommissionens opfattelse, at instituttet har været rigtig dygtigt til på tilfredsstillende vis at reorganisere og refokusere sine aktiviteter. Kommissionen deler evaluatorens generelt positive vurdering af effektiviteten af instituttets virksomhed i dets primære roller med tilvejebringelse og formidling af information, analyser og politisk rådgivning, kapacitetsopbygning og netværksaktiviteter og videnoverførsel. Instituttet har også løftet den udfordring, som omarbejdningen af dets mandat har medført, og gennemført betydelige interne reformer. Det anbefales dog, at instituttet fremover er mere proaktivt i formidling af viden til relativt nye interessenter. For så vidt angår kapacitetsopbygning, bør instituttet fortsat samarbejde tæt med partnerlandene for at udvikle en strategi for, hvordan instituttets aktioner og videnudvikling kan anvendes til at forbedre kapaciteten og øge partnerlandenes ejerskab til policyprocessen. Sluttelig bør instituttets fokus på udvikling af regionale netværk styrkes yderligere.

Desuden understreger Kommissionen relevansen af instituttets aktiviteter i forhold til støttemodtagernes behov, men er enig med evaluatoren i, at en mere proaktiv tilgang i forhold til at tydeliggøre instituttets rolle over for dets interessenter samt en tydeligere definition af dets rolle over for sociale partnere og ngo'er er ønskelig. Selv om instituttets aktioner blev vurderet som sammenhængende, er Kommissionen enig med evaluatoren i understregningen af behovet for at forklare, hvordan de enkelte aktioner bidrager til instituttets bredere strategiske målsætninger, i de årlige arbejdsprogrammer og landeplaner.

Endelig deler Kommissionen evaluators positive vurdering af den merværdi, som instituttet har skabt, og af dets omkostningseffektivitet, især i betragtning af dets brede mandat og omfattende geografiske dækning.

[1] KOM(2006) 832 endelig af 19.12.2006.

[2] Evalueringsprocessen blev påbegyndt i slutningen af 2010, og den endelige rapport blev færdiggjort den 8. februar 2012; rapporten kan ses på følgende webadresse: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/training/2012/etf_en.pdf.

[3] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1339/2008 af 16. december 2008 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (omarbejdet) – EUT L 354 af 31.12.2008, s. 82.