Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fremme af kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme på det indre energimarked"

(KOM(2002) 415 endelig - COD 2002/0185)

(2003/C 95/04)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 5. september 2002 under henvisning til EF-traktatens artikel 175 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Stéphane Buffetaut til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. februar 2003.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 397. plenarforsamling af 26. og 27. februar 2003, mødet den 26. februar, følgende udtalelse med 107 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Direktivforslaget er fremsat på følgende baggrund:

- EU's store afhængighed på energiområdet;

- Øget udledning af drivhusgasser, hvilket er i strid med forpligtelserne i Kyoto-protokollen;

- EU's forholdsvis få muligheder for at påvirke energiforsyningsvilkårene.

På trods af dette udnyttes potentialet for at bruge kraftvarmeproduktion som en energibesparende foranstaltning ikke optimalt.

Det er årsagen til, at fremme af højeffektiv kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme er en EU-prioritet, der skal supplere politikken på området for vedvarende energi.

Et sådant tiltag forventes at have følgende tre fordele:

- Besparelser i primærenergiressourcerne;

- Nedbringelse af drivhusgasemissionerne;

- Forøgelse af energiforsyningssikkerheden.

1.2. De målsætninger, som Kommissionen opstiller i forslaget

I 1997 fastsatte Kommissionen en vejledende målsætning om at fordoble kraftvarmeproduktionens andel af EU's samlede elproduktion fra 9 % i 1994 til 18 % i 2010. På trods heraf er kraftvarmeproduktionens andel imidlertid ikke steget.

Hovedformålet med det fremlagte forslag er derfor at skabe en ramme, som kan støtte og lette opførelsen og driften af kraftvarmeværker på steder, hvor der er en efterspørgsel efter nyttevarme, men uden at opfordre til overproduktion af denne varme.

Der er i den forbindelse fastsat to specifikke mål:

- På kort sigt at konsolidere bestående og - hvor dette er muligt - at fremme nye, højeffektive kraftvarmeværker;

- På mellemlang til lang sigt at sikre, at højeffektiv kraftvarmeproduktion sammen med andre miljøvenlige forsyningsmuligheder udgør et centralt element, når der træffes beslutninger om investering i ny produktionskapacitet.

Ønsket om at støtte denne form for samtidig varme- og elproduktion er baseret på følgende forhold:

- Den nedbringer brændselsforbruget og CO2-emissionerne;

- Den mindsker transmissionstab i elforsyningsnettet, fordi disse værker i reglen befinder sig tæt på forbrugsstedet på nettet;

- Den vil kunne øge konkurrencen blandt elproducenterne, fordi kraftvarmeteknologi giver nye aktører mulighed for at trænge ind på markedet for elproduktion;

- Den giver mulighed for at skabe nye virksomheder, herunder navnlig SMV'er;

- Den formodes at knytte befolkningen nærmere til det geografiske område, navnlig i EU's mindre begunstigede områder.

1.3. Hindringer, som står i vejen for udbyggelse af kraftvarmeproduktionen

De problemer, der skal imødegås, er hovedsageligt følgende:

- Høje brændselspriser, sædvanligvis fordi kraftvarmeværkerne aftager mindre brændselsmængder end de store, etablerede elproducenter;

- Problemer med adgangen til elmarkedet;

- Højere installationsomkostningerne pr. kW;

- Antallet af driftstimer i anlæggene er lavere end i de store værker, fordi driften afhænger af varmeforbruget (nogle industrielle kraftvarmeværker er ikke i drift i weekenderne, og hvis kraftvarmeproduktionen udnyttes til centralvarme, vil produktionen i nogle tilfælde skulle indstilles i sommerperioden).

2. Generelle bemærkninger

2.1. Definitioner

Der skal først og fremmest gives en definition af højeffektiv kraftvarmeproduktion på grundlag af de energibesparelser, der kan opnås med en kombineret varme- og elproduktion i forhold til en separat produktion af varme og el.

Som kriterium for at være omfattet af definitionen af "høje effektiv kraftvarmeproduktion" skal produktionen føre til energibesparelser på mindst 5 % i bestående kraftvarmeværker og mindst 10 % - set i forhold til referenceværdierne i direktivforslaget - i nye kraftvarmeværker (bilag III).

Forslaget indeholder ligeledes en definition på kraftvarme-el, hvori der skelnes imellem virkningsgrader på henholdsvis 75 % og 85 % alt efter den anvendte teknologi. Elektricitet, som ikke er fremstillet ved kraftvarme, skal ikke medregnes, med de deraf følgende konsekvenser for støtte og takster.

EØSU, som bakker op om målet om udbygning af kraftvarmeproduktion, understreger, at de tekniske definitioner i bilagene udgør forudsætningerne for oplæggets rækkevidde og effektivitet. Det vurderer, at det er relevant at fastlægge forskellige tærskelværdier afhængig af de benyttede metoder, og at de foreslåede procentsatser, som ganske vist er høje, er realistiske.

2.2. Medlemsstaternes forpligtelser

Visse af disse forpligtelser er af statistisk eller informativ karakter (analyse af kraftvarmeproduktionskapaciteten og dennes udvikling, treårlig rapport osv....). Andre forpligtelser omfatter den tekniske anvendelse af direktivets kriterier og definitioner.

EØSU erkender, at information og rapporter nok er nødvendige, men mener ikke, at deres antal bør være så stort, og at de i højere grad bør koncentreres om forhold, som kan være med til at fremme kraftvarmeproduktionen. For megen information kvæler informationen.

Der skal i den forbindelse gøres opmærksom på følgende tre kriterier:

- Oprettelse af en oprindelsesgaranti for el fra kraftvarmeproduktion i stil med oprindelsesgarantien for el fra vedvarende energikilder;

- Forpligtelse til at sørge for, at transmissions- og distributionsnetoperatørerne sikrer, at afgifterne på el fra kraftvarmeproduktion ligger på et rimeligt niveau, og at der ikke sker forskelsbehandling;

- Forpligtelse til at fjerne lovgivningsmæssige hindringer for kraftvarmeproduktion og til at vedtage regler, der fremmer en sådan produktion.

Det skal sluttelig bemærkes, at man med forslaget stadfæster de nationale støtteordninger inden for rammerne af konkurrencereglerne og de fælleseuropæiske standarder på området. EØSU godkender dette, forudsat der ikke opstår urimelige konkurrenceforvridninger.

3. Særlige bemærkninger

EØSU understreger, at det i en situation, hvor der i EU findes en stærk efterspørgsel efter varme, er vigtigt, at de foreslåede bestemmelser konkret tilskynder til kraftvarmeproduktion på en sådan måde, at varmeproducenterne har en reel økonomisk interesse heri.

3.1. Artikel 1: Formål

EØSU tilslutter sig målsætningen om at fremme kraftvarmeproduktionen, men beklager, at resultaterne er forblevet så beskedne i forhold til den målsætning, der blev fremsat i 1997.

EØSU fastholder, at det er nødvendigt at tage hensyn til særlige nationale forhold og at overholde subsidiaritetsprincippet, da der er tale om et område, hvor klimatiske og nationaløkonomiske forhold spiller en afgørende rolle.

3.2. Artikel 3: Definitioner

Denne artikel er væsentlig for vurderingen af virkningen og effektiviteten af de foreslåede foranstaltninger. Opdelingen af kategorier i bilag II og bilag III er væsentlig for vurderingen af tekstens praktiske konsekvenser.

Betragter man definitionen i bilag II særskilt, omfatter den anvendelse af kraftvarmeproduceret el baseret på varmeproduktion uden primærenergibesparelser og dermed også uden nedbringelse af emissioner.

Det vil derfor være nyttigt med en tydeliggørelse af opdelingen i bilag II og III og en definition af tærskelværdien for virkningsgraden eller fortjenesten på primærenergi, under hvilken der ikke er mulighed for fortjeneste ved kraftvarmeproduktion.

Det skal fremhæves, at sondringen mellem el fra kraftvarmeproduktion alt efter, hvilken type enhed der er tale om (årlig samlet virkningsgrad på mindst 75 % eller 85 %), som kan forekomme kompliceret, modsvarer forskellige tekniske metoder til kombineret fremstilling af varme og el. EØSU mener derfor ikke, at forslaget om at "forenkle" teksten ved at indføre en samlet referenceværdi for virkningsgraden (80 %) er relevant.

Det er Kommissionens opfattelse, at formålet med bilag II er at muliggøre en mere nøjagtig beregning af el- og varmeproduktionen med henblik på at måle, hvor stor en mængde el der kan betragtes som værende produceret ved kraftvarme. Ved tærskelværdier på og over 75 % og 85 % er al el produceret ved kraftvarme. Ved værdier under disse tærskelværdier betragtes kun en del som værende produceret ved kraftvarme.

I bilag III defineres højeffektiv kraftvarmeproduktion. For at være omfattet af denne definition af højeffektiv kraftvarmeproduktion er det en forudsætning, at produktionen giver primærenergibesparelser. Hvis der ikke er primærenergibesparelser, er der ikke tale om højeffektiv produktion.

3.3. Artikel 4: Oprindelsesgaranti for el fra kraftvarmeproduktion

EØSU henstiller, at det nærmere beskrives, hvorledes oprindelsesgarantien skal gennemføres i praksis.

3.4. Artikel 5: Effektivitetskriterier

Der er tale om forpligtelser, der påhviler de enkelte medlemsstater.

3.5. Artikel 6: Nationale potentialer for højeffektiv kraftvarmeproduktion

Da forslaget ikke sætter tal på målsætningerne, anmoder Kommissionen medlemsstaterne om at analysere deres nationale potentiale for højeffektiv kraftvarmeproduktion. EØSU ser gerne, at medlemsstaternes rapporter tilskynder til fremme af kraftvarmeproduktion ved, at man kortlægger hindringerne for udvikling af kraftvarmeproduktion. Inflationen i rapporter eller informationer bør undgås.

3.6. Artikel 7: Støtteordninger

EØSU er imod forskelsbehandling, som det mener er til skade for kraftvarmeanlæg på mere end 50 MWe.

Udvalget insisterer på, at støtteordningerne ikke må medføre urimelige konkurrenceforvridninger.

3.7. Artikel 8: Spørgsmål vedrørende elforsyningsnettet

EØSU understreger betydningen af, at alle producenter af kraftvarmeproduceret el sikres adgang til nettet på lige vilkår.

Kommissionen lægger op til en præferencebehandling af vedvarende energikilder. EØSU ønsker dog at understrege, at forbrænding af husholdningsaffald og andre former for affald kan medføre mere skadelige emissioner end forbrænding af naturgas.

EØSU er klar over, at mindre kraftvarmeproduktionsanlæg - til brug i tætbefolkede områder - har ringere muligheder (af tekniske årsager, men også på grund af deres beliggenhed) for at nå de nødvendige sundhedsbeskyttelsesstandarder end større forbrændingsanlæg, som er specielt indrettet herpå.

3.8. Artikel 9: Administrative procedurer

EØSU er positivt indstillet over for princippet om ved lov at tilskynde til kraftvarmeproduktion, enten i form af positive foranstaltninger, der fremmer en sådan produktion, eller ved tiltag til forenkling af disse procedurer og til fremme af deres gennemskuelighed, samt til fjernelse af hindringer herfor.

Derimod mener udvalget, at dette ikke må udmønte sig i alt for informationstunge forpligtelser for medlemsstaterne, navnlig ikke hvis disse forpligtelser forbliver uklart definerede og dermed er uden reel værdi.

3.9. Artikel 10: Medlemsstaternes rapporter

EØSU vurderer, at forenkling er nødvendig.

3.10. Artikel 11: Kommissionens rapport

Bemærkningerne vedrørende artikel 10 angår også artikel 11. En mere koncentreret og målrettet information om den konkrete udvikling vedrørende kraftvarmeproduktion vil være mere interessant end en overflod af oplysninger, som ikke bliver benyttet.

Artikel 12, 13, og 14 giver ikke anledning til kommentarer.

4. Konklusion

EØSU støtter målsætningen om at udvikle kraftvarmeproduktionen. Det skal, under hensyntagen til den aktuelle virkelighed, hvor flere forskellige former for kraftvarmeanlæg fungerer side om side, sikres, at oplægget ikke går ud over de nyeste, mindre investeringstunge og effektive teknologier.

Opdelingen af effektivitetskriterierne efter anvendte teknologier forekommer i den forbindelse at være berettiget. Målet med dette direktivforslag er at fremme effektiv kraftvarmeproduktion, uanset hvilken teknik der benyttes og uanset anlæggenes størrelse. EØSU gentager, at det er imod en forskelsbehandling til skade for kraftvarmeanlæg på mere end 50 MWe.

EØSU henstiller, at de rapporter og analyser, som medlemsstaterne og Kommissionen skal udarbejde, koncentreres om at finde frem til hindringerne for kombineret kraftvarmeproduktion og midlerne til overvindelse heraf samt om opfølgningsevaluering.

Bruxelles, den 26. februar 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg