DA Den Europæiske Unions Tidende C 129/3

Strategi for håndhævelse af intellektuel ejendomsret i tredjelande

(2005/C 129/03)

INDLEDNING

Den intellektuelle ejendomsret (intellectual property rights — IPR) er fortsat udsat for meget store krænkelser: overtrædelserne har gennem de seneste år antaget industrielle proportioner. Dette til trods for, at de fleste medlemmer af Verdenshandelsorganisationen efterhånden har vedtaget lovgivning med minimumsstandarder for håndhævelsen af disse rettigheder. Det er derfor vigtigt, at EU lægger stadig større vægt på en håndfast og effektiv gennemførelse af lovgivningen.

Hensigten med denne strategi er at opnå en forbedring af forholdene i tredjelande. Strategien er en udløber af de seneste initiativer, bl.a. håndhævelsesdirektivet (1), der tager sigte på harmonisering af håndhævningslovgivningen i hele EU samt den reviderede toldforordning (2), der danner grundlaget for de foranstaltninger, der iværksættes over for varemærkeforfalskede og piratkopierede varer ved Fællesskabets grænser.

Formålet med strategien er:

— at afstikke en kurs for, hvordan Kommissionen på længere sigt kan opnå en væsentlig reduktion af overtrædelserne af den intellektuelle ejendomsret i tredjelande

— at beskrive, prioritere og samordne de ordninger, som Kommissionens tjenestegrene kan gøre brug af i arbejdet på at realisere dette mål (3)

— at udbygge samarbejdet med rettighedsindehavere og andre berørte parter ved at konsultere dem i forbindelse med fastlæggelsen af indsatsområder og opstille offentlige/private partnerskaber inden for faglig bistand, informering af offentligheden osv.

Formålet er ikke:

— at gennemtvinge unilaterale løsninger på problemet. Det er jo klart, at løsninger i sidste ende kun giver effektive resultater, når de berørte lande selv betragter dem som vigtige og giver dem den fornødne prioritet. Kommissionen er rede til at bidrage til at tilvejebringe sådanne forhold.

— at forelægge en udifferentieret politik til forbedring af håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret. Det, der er behov for, er en fleksibel politik, hvori der tages højde for de forskelle, der findes i de forskellige lande med hensyn til behov, udviklingsgrad, medlemskab af Verdenshandelsorganisationen, og de vigtigste problemer i forbindelse med intellektuel ejendomsret, hvad enten der nu er tale om produktionslande, transitlande eller forbrugslande.

— at kopiere andre løsningsmodeller for håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret eller at skabe alliancer rettet mod visse lande. Kommissionen er rede og villig til at forbedre samarbejdet og arbejde på at opnå positive samspilsvirkninger sammen med andre lande, som har samme bekymringer og samme problemer. Det er imidlertid vigtigt, at denne strategi fortsætter med først og fremmest at fokusere på positive og konstruktive bestræbelser.

FORSLAG TIL LØSNING AF PROBLEMET

1) Opstilling af en liste over problemlande

Der bør opstilles en kort liste over de lande, hvorom Kommissionen bør koncentrere sin indsats inden for rammerne af denne strategi (jf. bilag I, afsnit 4). Da der kun er begrænsede personale- og finansressourcer til rådighed til håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret (4), vil det være urealistisk at give det udseende af, at en sådan indsats kan omfatte de fleste — for ikke at sige alle — lande, hvor piratkopiering og varemærkefalsk forekommer. En vellykket gennemførelse af denne strategi indebærer i første række tilrettelæggelse af en ordning til vurdering af, hvilke lande/regioner der giver de største problemer, og hvor en EU-indsats er mest påkrævet.

Kommissionen iværksatte hen imod udgangen af 2002 en undersøgelse af, hvordan den intellektuelle ejendomsret krænkes/håndhæves i forskellige tredjelande (5). Kommissionen ønskede med denne undersøgelse at konstatere problemets omfang og på grundlag heraf opstille en strategi. Samtidig indsamlede man information om, hvilke lande EU's begrænsede ressourcer i første række bør fokuseres på.

Specifikke foranstaltninger

— Der bør indføres en ordning med regelmæssige undersøgelser, svarende til 'Survey on Enforcement of Intellectual Property Rights in Third Countries'; til hjælp i denne forbindelse kan der udsendes et spørgeskema til institutioner såsom Kommissionens delegationer, medlemsstaternes ambassader, rettighedsindehaverne og deres sammenslutninger, handelskamre osv. Resultaterne offentliggøres efter en analyse af de indkomne svar. Ved senere revisioner af listen over problemlande kan man basere sig på resultatet af disse undersøgelser og andre pålidelige informationskilder, som Kommissionen har adgang til (6).

2) Multilaterale/bilaterale aftaler

Aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights — TRIPS) indeholder et detaljeret kapitel, hvori der er fastsat minimumsstandarder for håndhævelse af den intellektuelle ejendomsret og det tekniske samarbejde (7). Ved aftalen blev der også oprettet en instans, det såkaldte TRIPS-Råd, til at varetage kontrollen med gennemførelsen af bestemmelserne i aftalen og konsultationen mellem medlemmerne. Og endelig blev der fastsat en ordning til forebyggelse og bilæggelse af tvister. Disse bestemmelser gør aftalen til et af de mest formålstjenlige og effektive midler til at løse problemerne omkring krænkelser af den intellektuelle ejendomsret.

Det Europæiske Fællesskabs mange bilaterale aftaler indeholder også et kapitel om intellektuel ejendomsret. Heri er der fastsat, at der skal sikres meget høje standarder for beskyttelse (og herunder også håndhævelse) af den intellektuelle ejendomsret. De fleste aftaler indeholder også bestemmelser om fagligt samarbejde på området. Det må nøje overvåges, hvordan disse bestemmelser sættes i værk, ikke mindst i de lande, som i første række giver anledning til problemer.

De institutioner, der er oprettet ved multilaterale og bilaterale aftaler (TRIPS-Rådet, associeringsrådene, samt Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO), kan bruges til at overvåge og drøfte lovgivnings- og håndhævelsesproblemer allerede i en meget tidlig fase. Disse institutioner åbner mulighed for en velstruktureret politisk dialog og kan tjene som forum for nye initiativer, ligesom de kan være til nytte, når der skal forelægges nye initiativer eller 'slås alarm' om begyndende problemer, inden det bliver nødvendigt at iværksætte strengere foranstaltninger.

Det er planen at sørge for, at håndhævelsesklausulerne i fremtidige bilaterale og biregionale aftaler bliver nemmere at gennemføre, og at opstille en klar definition af, hvad EU forstår ved høje internationale standarder på området, og hvilken indsats EU ønsker fra samhandelspartnernes side.

Specifikke foranstaltninger

— EU vil konsultere sine samhandelspartnere om, hvorvidt man kan iværksætte et initiativ inden for TRIPS-Rådet for at henlede opmærksomheden på, at håndhævelsen af TRIPS-bestemmelserne i de enkelte landes lovgivning ikke har været tilstrækkelig effektiv til at bekæmpe piratkopiering og varemærkefalsk, og at selve TRIPS-aftalen har forskellige mangler.

— TRIPS-Rådet kunne overveje at iværksætte en række fremtidige foranstaltninger for at bringe orden i forholdene, herunder en udvidelse af pligten til at iværksætte toldforanstaltninger over for transit- og eksportvarer (8).

— Der bør være vedvarende tilsyn med, hvorvidt TRIPS-bestemmelserne overholdes i de forskellige landes — og i første række i problemlandenes — lovgivning.

— Politikken vedrørende IPR-kapitlet i de bilaterale aftaler bør tages op til ny overvejelse, bl.a. med henblik på afklaring og styrkelse af håndhævelsesklausulerne. Ved udarbejdelsen af regler for de enkelte specifikke forhandlinger er det vigtigt, at der tages hensyn til partnerlandenes forhold og kapacitet, og her kan EU's nye direktiv om harmonisering af håndhævelsen af bestemmelserne om intellektuel ejendomsret i Fællesskabet og den nye toldforordning om varemærkeforfalskede og piratkopierede varer tjene som inspirationskilde og målestok.

— Problemerne omkring håndhævelsen bør tages mere systematisk op på topmøderne og møderne i de råd/udvalg, som er oprettet som led i de bilaterale aftaler. Forudsætningen for, at Kommissionen kan opnå en effektiv reaktion fra partnerlandene, er, at rettighedsindehaverne indsender pålidelig og detaljeret information, enten direkte til Kommissionen eller via EF's delegationer og medlemsstaternes ambassader i problemlandene.

3) Politisk dialog

Kommissionen må gøre det helt klart over for samhandelspartnerne, at en effektiv beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret — som minimum på det niveau, der er fastsat i TRIPS-aftalen — er en absolut nødvendighed, og at det første skridt i bekæmpelsen af piratkopiering og varemærkefalsk er at sørge for et adækvat håndhævelsesniveau på stedet, dvs. i de lande, hvor sådanne varer fremstilles og eksporteres. Kommissionen bør også understrege, at en effektiv håndhævelse i de fleste tilfælde er i den fælles interesse hvad enten der er tale om beskyttelse af folkesundheden eller forbrugerne eller om mulighederne for at tiltrække udenlandske investeringer til disse lande. Kommissionen må i sine kontakter med omverdenen sørge for, at de pågældende landes myndigheder på alle niveauer klart forstår, ikke blot at den er villig til at hjælpe dem i arbejdet på at forbedre håndhævelsen, men at den ikke vil tøve med at gøre brug af de disponible midler i de tilfælde, hvor en mangelfuld håndhævelse skader EU's rettighedsindehavere.

Det bør også nævnes, at Kommissionen er i gang med at styrke samarbejdet med andre lande, som lider under denne praksis, og som deler Fællesskabets bekymring, bl.a. Japan. Resultatet forventes at blive en bedre informationsudveksling og eventuelt gennemførelse af fællesinitiativer i tredjelande. Takket være sådanne initiativer vil ressourcerne kunne udnyttes mere rationelt af lande, som har samme problemer, og som iværksætter parallelle initiativer.

Det bør endelig nævnes, at EF's delegationer i problemlandene kan spille en vigtig rolle i arbejdet på at skabe nær kontakt både til de lokale håndhævelsesmyndigheder, de EU-rettighedsindehavere, som driver virksomhed i disse lande, og medlemsstaternes og andre landes ambassader.

Specifikke foranstaltninger:

— Kravet om en bedre håndhævelse bør lyde så ofte og så højt som muligt i alle kontakter, Kommissionen har med myndighederne i disse lande, og inden for alle relevante fora, bl.a. Verdenshandelsorganisationen og WIPO. Det må gøres helt klart, at dette er et højt prioriteret anliggende.

— Følgende initiativer illustrerer, i hvor høj Kommissionen er indstillet på at inddrage håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret i den politiske dialog:

— På topmødet mellem EU og Japan i 2003 indgik parterne en aftale om en udbyggelse af dialogen på en række punkter, herunder den intellektuelle ejendomsret. Parterne vedtog et fællesinitiativ for bedre håndhævelse af den intellektuelle ejendomsret i Asien; heri blev der lagt vægt på følgende punkter: a) nøje tilsyn med de konkrete fremskridt i de asiatiske lande, b) samordning af programmerne for faglig bistand og ansvaret herfor, c) styrkelse af EU's og Japans bestræbelser på at skabe større opmærksomhed om nødvendigheden af at bekæmpe piratkopiering og varemærkefalsk og arbejdet på at skærpe håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret, samt d) udforskning af mulighederne for at samarbejde på andre områder inden for intellektuel ejendomsret. Dette tiltag implementeres ved hjælp af en årlig arbejdsplan, som omfatter specifikke aktiviteter.

— I tilslutning til EU's og Kinas topmøde i 2003 indgik Kommissionen og Kina en aftale om, at parterne mindst en gang om året skal afholde en dialog om den intellektuelle ejendomsret. Her vil man bl.a. drøfte bekæmpelse af piratkopiering og varemærkefalsk, institutionsreform, aspekter i forbindelse med toldvæsenets, politiets og de administrative og retlige instansers håndhævelse på centralt og decentralt plan, samt informationskampagner med sigte på rettighedsindehavere og forbrugere. Det første møde fandt sted i oktober 2004.

— Der skal afholdes kurser for embedsmænd, der arbejder på delegationerne i problemlandene; formålet er at give instanser med håndhævelsesproblemer adgang til et minimum af information. Tanken er, at der skal oprettes et kontaktnet mellem Kommissionens embedsmænd i delegationerne og etableres et nærmere samarbejde mellem delegationerne og Kommissionen i Bruxelles. Et sådan samarbejde vil gøre det lettere at indsamle information og tilrettelægge målrettede foranstaltninger i de forskellige lande og/eller regioner.

4) Incitamenter — fagligt samarbejde

I de fleste lande, hvor håndhævelsen er mangelfuld, vil man undskylde sig med, at der mangler ressourcer, og at der er mere presserende ting at tage sig af end at beskytte den intellektuelle ejendomsret. Beskyttelse heraf er en kompleks sag, som involverer flere forskellig aspekter. Der er bl.a. tale om koncipering af ny lovgivning, uddannelse af domstole, politi og toldvæsen samt andre eksperter, oprettelse af agenturer og arbejdsgrupper, informering af offentligheden osv. De fleste af disse behov kan tilgodeses — og er allerede i vis udstrækning blevet tilgodeset — af Kommissionen ved hjælp af programmer for fagligt samarbejde, men det er vigtigt, at der gøres en videregående og endnu bedre indsats.

EU favoriserer faglig bistand i arbejdet på at afhjælpe fattigdom og sikre udvikling. Det er vigtigt at vise, at man gennem en passende håndhævelse af den intellektuelle ejendomsret kan bidrage til dette mål, idet der hermed skabes mulighed for investering, overførsel af teknologi og ekspertise, beskyttelse af traditionelle kundskaber, forbedring af sundheds- og sikkerhedsstandarden osv.

Der må anlægges en fleksibel holdning, således at der kan tages hensyn til modtagerlandenes forskellige behov, udviklingsniveau, om de er medlem af Verdenshandelsorganisationen, og hvilke andre problemer der er i forbindelse med intellektuel ejendomsret, hvad enten der er tale om produktions-, transit- eller forbrugslande. Samarbejdsprogrammer fungerer kun effektivt, hvis de berørte lande selv betragter dem som vigtige og tillægger dem den fornødne prioritet.

Det er også vigtigt at sikre en passende informationsudveksling og et minimum af samspil mellem hovedleverandørerne af faglig bistand, dvs. WIPO, Verdenstoldorganisationen, medlemsstaterne og tredjelande såsom Japan, USA mv.

Følgende vanskeligheder bør nævnes:

a) Fagligt samarbejde er i de fleste tilfælde efterspørgselsbaseret, dvs. at den partner, der får fordel af foranstaltningen, selv må anmode herom. Det er vigtigt, at foranstaltningerne gøres dialogbaserede, således at det kan undersøges, hvor stor betydning de har, og hvilke fordele de vil give modtagerlandet.

b) Der er tale om en løsning på mellemlangt sigt, som kun giver få øjeblikkelige resultater. Den nuværende strategi er langfristet, og en adækvat håndhævelse kan ikke realiseres blot ved øjeblikkelige foranstaltninger, specielt ikke hvor der er tale om mindstudviklede lande, som ikke er omfattet af TRIPS-kravene.

c) Gennemførelsen af programmerne forudsætter en kompleks administrationsproces. Dette er grunden til, at en yderligere styrkelse af samordningen mellem de tjenestegrene i Kommissionen, som er ansvarlige for de forskellige aspekter af håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret, og mellem Kommissionen og tredjepart er en fundamental del af denne strategi.

Specifikke foranstaltninger

— Det må sikres, at de stater, som er opført på listen over problemlande, får mulighed for at lade den intellektuelle ejendomsret indgå i programmerne for handelsrelateret faglig bistand eller mulighed for at opnå specifikke programmer vedrørende den intellektuelle ejendomsret.

— Kommissionen ønsker ikke mindst at give Latinamerika adgang til faglig bistand, da dette er en verdensdel, hvor der afgjort kan opnås en forbedring af håndhævelsen, og hvor der endnu ikke er iværksat programmer.

— Den intellektuelle ejendomsret er dækket i forskellige programmer. Nogle af disse — såsom ECAP I og II, for ASEAN-landenes vedkommende, og det program vedrørende intellektuel ejendomsret, der netop er indgået mellem EU og Kina — indeholder specifikke bestemmelser om bistand i forbindelse med intellektuel ejendomsret (9). Andre programmer er mere generelt udformet, idet deres målsætning tager sigte på samhandelsaspekter, eventuelt med inddragelse den intellektuelle ejendomsret; her tænkes på WTO II (10) og faciliteten for små projekter (11) for Kinas vedkommende, programmerne for fagligt samarbejde inden for rammerne af Cotonou-aftalen for AVS-landenes vedkommende, samt CARDS-programmet (12) for de balkanske landes vedkommende. Kommissionen vil sørge for, at disse programmer i passende grad tager højde for ønsket om beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret.

— Hvor der er tale om produktionslande, bør der i samarbejdsprogrammerne ikke så meget lægges vægt på koncipering af ny lovgivning som på en mere håndhævelsesorienteret strategi, med uddannelseskurser for domstole, politi og toldvæsen.

— Det bør påpeges, at en sådan strategi allerede er blevet praktiseret med held inden for toldvæsenet (generaldirektorat TAXUD). Der findes forskellige toldsamarbejdsaftaler, hvori der også indgår et grundelement af håndhævelse af intellektuel ejendomsret (toldkontrol af forfalskede varer). Disse aftaler, som er indgået med lande som f.eks. Indien og Kina (en ny forventes indgået snarligt) giver gode resultater med hensyn til uddannelse og videreformidling af EU's erfaringer og metoder til disse lande. De kan endvidere tjene til illustration af, hvordan der kan bygges videre på de eksisterende TRIPS-bestemmelser (f.eks. vedrørende kontrol med eksport- og transitgods, og ikke blot importvarer). Det er sandsynligt, at der kan indgås en tilsvarende aftale med Japan allerede i 2004.

— Det bør sikres, at man udveksler ideer og information med andre hovedleverandører af fagligt samarbejde, som f.eks. WIPO, USA, Japan og visse EU-medlemsstater, således at dobbeltarbejde undgås, og alle lægger den bedste praksis til grund.

— Man bør sørge for en bedre dialog med a) Verdenstoldorganisationen (under TAXUD-generaldirektoratets samordning) med henblik på en undersøgelse af, hvorvidt denne organisations faglige bistand er forenelig med EU's standpunkter og kompletterer EU's programmer, og b) med WIPO og andre bistandsformidlere (Den Europæiske Patentmyndighed, EU's varemærke- og mønsterkontor osv.) med henblik på udveksling af information og forbedring af koordineringsstrategierne.

— Faglig bistand indgår også som et vigtigt element i TRIPS-aftalen (artikel 67) og passer godt sammen med målsætningerne i Doha-udviklingsdagsordenen. Man kan anlægge det synspunkt, at der hermed i denne forbindelse tages et håndhævelsesorienteret initiativ.

5) Tvistbilæggelse — sanktioner

Lovgivning fungerer kun effektivt, hvis den bakkes op med sanktioner. Man kunne eventuel opstille en offentlig liste over lande, hvor bestemmelserne om den intellektuelle ejendomsret systematisk tilsidesættes, og regeringen ikke griber effektivt ind for at løse dette problem. Som en sidste mulighed kan det overvejes at gøre brug af tvistbilæggelsesordningerne i de multilaterale og bilaterale aftaler.

Udgangspunktet kunne være den ordning, der allerede findes i forordningen om handelsbarrierer (13). Denne ordning giver Fællesskabets virksomheder og industri ret til at indgive klager, som Kommissionen har pligt til at undersøge, idet den vurderer, om der foreligger bevis på, at de internationale samhandelsbestemmelser er blevet overtrådt med heraf følgende negative handelsvirkninger. Proceduren ender således med, at man enten finder en gensidigt accepteret løsning på problemet, eller at tvistbilæggelsesproceduren indledes.

Ordningen kan finde bred anvendelse, da den ikke blot omfatter varer, men også i en vis udstrækning intellektuel ejendomsret og tjenesteydelser, når reglerne vedrørende disse rettigheder overtrædes på en sådan måde, at samhandelen mellem EF og et tredjeland skades.

Andre handelsrelaterede ordninger kan også komme på tale. Til eksempel kan nævnes, at EU stadig hyppigere indsætter bestemmelser herom i de bilaterale aftaler. De udløses i tilfælde, hvor de fastsatte høje standarder for beskyttelsen af den intellektuelle ejendomsret overtrædes.

En mangelfuld beskyttelse skyldes mere den måde, hvorpå de ansvarlige myndigheder i praksis håndhæver bestemmelserne, end en egentlig mangel på lovgivning eller en helt klar uoverensstemmelse mellem lovgivningen og TRIPS-kravene. I tilfælde, hvor manglerne er systembetingede, kan de berettige til iværksættelse af en tvistbilæggelsesproceduren.

Specifikke foranstaltninger

— Rettighedsindehaverne bør igen informeres om, at de kan gøre brug af ordningen i ovennævnte forordning i tilfælde, hvor det er godtgjort, at der foreligger en krænkelse af TRIPS-bestemmelserne eller de høje standarder, som disse er blevet fastsat i bilaterale aftaler mellem EF og tredjelande. Denne procedure kan indledes ved indgivelse af klage.

— I sager, hvor noget sådan er klart berettiget, dvs. hvor de gensidigt aftalte standarder for beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret krænkes, er Kommissionen rede til umiddelbart at gøre brug af Verdenshandelsorganisationens tvistbilæggelsesordning og tilsvarende ordninger i EF's bilaterale aftaler.

— Det bør overvejes, hvilke andre ordninger der kan bringes i anvendelse for at mindske overtrædelsen af den intellektuelle ejendomsret i tredjelande.

6) Etablering af offentlige/private partnerskaber

Mange virksomheder og sammenslutninger har gennem mange år været aktive i kampen mod piratkopiering og varemærkefalsk. De sidder ikke blot inde med uvurderlig information, men har også en vigtig rolle at spille som partnere i informationskampagner. Nogle af disse organisationer er allerede til stede i mange problemlande, hvor de udfører et aktivt arbejde.

Ud over de her fremsatte forslag om specifikke foranstaltninger, er der i Kommissionen mange andre eksempler på projekter, hvor man har indgået offentlige/private partnerskaber med direkte eller indirekte sigte på håndhævelse af bestemmelserne om intellektuel ejendomsret.

Et af disse projekter går ud på at oprette innovationsformidlingscentre med sigte på virksomheder, som beskæftiger sig med teknologioverførsel (14). Deltagerne i projektet er personer med bred erfaring inden for intellektuel ejendomsret (licensudstedelse, overdragelse af intellektuelle ejendomsrettigheder mv.), som kan medvirke til at indsamle information om håndhævelsesproblemer i tredjelande. Hidtil har dette netværk kun været aktivt i EU, men det overvejes at udvide det til også at omfatte tredjelande. Der er iværksat et forsøgsprojekt med et kontor i Chile.

Man har også allerede oprettet en helpdesk for spørgsmål i forbindelse med den intellektuelle ejendomsret; dette projekt modtager bistand fra Kommissionen til støtte for kreativitet og innovation (15). Dette kontor tager sig ikke af klager, men formidler information til EU-industrien og rådgiver virksomheder, hvis rettigheder krænkes i tredjelande.

Kommissionen har endvidere lang erfaring med inddragelse af den private sektor i seminarer og uddannelsesprogrammer vedrørende bl.a. håndhævelse af kontrollen af den intellektuelle ejendomsret ved EU's grænser.

Specifikke foranstaltninger

— Støtte til oprettelse af lokale kontaktnet vedrørende intellektuel ejendomsret, med deltagelse af virksomheder, sammenslutninger og handelskamre. Noget tilsvarende praktiseres allerede i visse vigtige lande; generaldirektorat TRADE vil yde aktiv støtte hertil.

— Bedre samarbejde med virksomheder og sammenslutninger, som er aktivt involveret i kampen mod piratkopiering og varemærkefalsk; dette indebærer bl.a. udveksling af information om kommende initiativer og sikring af, at Kommissionens eksperter og den private sektors eksperter deltager i hinandens arrangementer.

7) Forbedring af informationsniveauet — udnyttelse af EU's erfaringer

En bedre information af offentligheden indgår som et vigtigt aspekt i denne strategi. Dette omfatter følgende elementer:

a) Bedre information af (for)brugerne i tredjelande. Dette må ske ud fra to vinkler: a) for at få bedre gavn af den intellektuelle ejendomsret med hensyn til kreativitet, investeringer, teknologioverførsel samt beskyttelse af tradition og kvalitet; b) for at informere om den fare, krænkelse af den intellektuelle ejendomsret indebærer for folkesundheden, forbrugerbeskyttelsen, den offentlige sikkerhed mv.

b) Bedre information af rettighedsindehaverne. Igen ud fra to vinkler: a) risikoen ved at drive handel i visse lande, hvor den intellektuelle ejendomsret ikke håndhæves effektivt, og hvor der må udvises et minimum af forsigtighed, f.eks. ved at registrere den intellektuelle ejendomsret i landet (det hænder ikke sjældent, at små og mellemstore virksomheder ikke engang ansøger om beskyttelse af deres intellektuelle ejendomsrettigheder i de tredjelande, hvor de producerer eller sælger deres varer); b) nødvendigheden af at anvende alle de midler, der står til rådighed i disse tredjelande, til at håndhæve rettighederne. Lande, som er medlem af Verdenshandelsorganisationen (med undtagelse af de mindstudviklede lande) havde en frist indtil 2000 til at iværksætte minimumsstandarder for beskyttelse og håndhævelse af intellektuel ejendomsret. Det er klart, at det er op til rettighedsindehaverne selv at tage de første skridt i beskyttelsen og håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret, og at de må udnytte de disponible retsmidler fuldt ud, inden de kan indgive klare over, at denne beskyttelse og håndhævelse ikke fungerer effektivt.

Specifikke foranstaltninger:

— Kommissionen har ikke de fornødne ressourcer til alene at gennemføre informationskampagner i tredjelande. Sådanne kampagner kan dog føres ved hjælp af ovennævnte midler, f.eks. ved at man gør brug af bestående programmer for fagligt samarbejde, og gennem offentlige/private partnerskaber.

— Kommissionens tjenestegrene har bakket op om udarbejdelsen af en vejledning for håndhævelse af den intellektuelle ejendomsret. Denne vejledning tager i første række sigte på at hjælpe de offentlige myndigheder i udviklingslandene og i de mindst udviklede lande i arbejdet på at indføre ordninger og procedurer for en effektiv håndhævelse af den intellektuelle ejendomsret. I vejledningen behandles de mest almindelige problemer, som landene kommer ud for i håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret, og der rådgives i, hvordan man opnår en effektiv og varig beskyttelse af sådanne rettigheder. Vejledningen indeholder en liste over nyttige ressourcer, der kan være til gavn for myndigheder og rettighedsindehavere, som er udsat for vanskeligheder.

— Vejledningen vil blive gjort offentligt tilgængelig på Kommissionens netsted.

8) Samarbejdet mellem institutionerne

De tjenestegrene i Kommissionen, som varetager de forskellige aspekter i forbindelse med håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret, agter at udbygge deres koordination og samarbejde, således at Kommissionens rolle styrkes. Man må — uden af den grund at skabe endnu et lag af bureaukrati — sørge for:

a) en yderligere forbedring af informationsudvekslingen og koordinationen mellem de tjenestegrene, der varetager forskellige aspekter af håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret

b) en forenkling af de eksterne parters (rettighedsindehavere, tredjelandes myndigheder) identificering og adgang til den tjenestegren, som tager sig af det specifikke spørgsmål, de ønsker løst.

Specifikke foranstaltninger:

— Der vil med regelmæssige mellemrum blive afholdt tværdepartementale møder til opfølgning af de initiativer, som iværksættes som led i denne strategi, og til drøftelse af de opnåede resultater og af, om nye initiativer bør medtager. Man agter ydermere at forbedre samarbejde mellem de tjenestegrene, som varetager spørgsmål i forbindelse med faglig bistand, for på denne måde at fremme håndhævelsesrelateret bistand til de relevante tredjelande.

— Med henblik på at give et klarere billede af, hvordan opgaverne fordeles mellem de forskellige tjenestegrene i Kommissionen, er det planen:

— at udarbejde en ny side til Kommissionens netsted, med a) eksisterende lovgivning vedrørende håndhævelsen af den intellektuelle ejendomsret, b) en redegørelse for håndhævelsesarbejdet, med oplysning om kontaktpersoner i Kommissionen for de forskellige former for intellektuel ejendomsret og de forskellige aspekter af håndhævelsen heraf, samt lænker til de netsider, der varetages af de forskellige afdelinger, som udfører disse opgaver.

— at indsætte krydshenvisninger i form af lænker i de allerede eksisterende netsider for hver enkelt afdeling, der beskæftiger sig med visse aspekter af den intellektuelle ejendomsret eller visse sektorer.

— Man vil sørge for en passende koordinering til andre kommissionsinitiativer, der vedrører den intellektuelle ejendomsret, såsom informationsformidlingscentre og helpdesk-kontoret for intellektuel ejendomsret, og sikre, at de effektivt bidrager til målsætningen i denne strategi gennem indsamling og formidling af information omkring den private sektor.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 kan ses på

http://europa.eu.int/eur-lex/pri/en/oj/dat/2004/l_195/l_19520040602en00160025.pdf

(2) Rådet forordning (EF) nr. 1383/2003 af 22. juli 2003 kan ses på

http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/customs/counterfeit_piracy/files/counterfeit_en.pdf

(3) Denne strategi medfører ingen direkte ekstraudgifter for Kommissionens budget

(4) Henvisninger til intellektuelle ejendomsrettigheder skal i denne redegørelse tages i bred forstand, dvs. ikke blot ophavsret og hermed forbundne rettigheder, men også varemærker, patenter, mønstre, geografiske oprindelsesbetegnelser, fortrolig information mv.

(5) Resultatet af undersøgelsen »Survey on Enforcement of Intellectual Property Rights in Third Countries«, inklusive detaljerede landerapporter for alle de stater, hvorom der indløb tilstrækkelig information, kan ses på:

http://europa.eu.int/comm/trade/issues/sectoral/intell_property/survey_en.htm

(6) De årlige statistikker over de varer med oprindelse i tredjelande, som beslaglægges af toldvæsenet ved Fællesskabets grænse, er en god kilde til information — både hvad angår oprindelse, transportrute og art — om de varemærkeforfalskede eller piratkopierede varer, som ankommer til Fællesskabet eller passerer gennem dette:

http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/customs/counterfeit_piracy/index_en.htm

(7) Aftale om handelsrelaterede aspekter af den intellektuelle ejendomsret, bilag 1C til aftalen om oprettelse af en Verdenshandelsorganisation (TRIPS, Marrakesh 1994).

(8) TRIPS-aftalens artikel 51 pålægger kun medlemsstaterne pligt til at iværksætte toldforanstaltninger for varer, som indføres.

(9) EF's og ASEAN-landenes program for intellektuelle ejendomsrettigheder, der omfatter både en regional og en national komponent, gælder for alle felter af intellektuelle ejendomsrettigheder. Det har et budget på 5 mio. EUR. Der påregnes et ekstrabeløb på 2 mio. EUR for at tage højde for optagelsen af Laos, Cambodja, og Vietnam. Projektet, som startede i 2000, løber over 5 år.

(10) WTO II er det største WTO-relaterede støtteprogram i Kina med et budget på 15 mio. EUR over en femårs periode; Kina har anført, at landet er villigt til at bidrage med yderligere 30 %. Der vil blive fremsat forslag om et kapitel vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder. Programmet forventes iværksat inden udgangen af 2004.

(11) Dette projekt tager sigte på at fremme små initiativer i Kina. Projektet har et budget på 9,5 mio. EUR og løber over 5 år; initiativer er efterspørgselsbaserede, men man vil aktivt tilstræbe, at projekter vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder medtages.

(12) Som led i Fællesskabets CARDS-program (genopbygning, udvikling og stabilisering) for Vestbalkan lancerede man i juli 2003 et projekt med titlen »industriel og intellektuel ejendomsret«. Projektet løber over 3 år med et budget på 2,25 mio. EUR.

(13) Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi.

http://europa.eu.int/comm/trade/issues/respectrules/tbr/legis/adgreg06a.htm

(14) Dette projekt varetages af ENTR-generaldirektorat. For yderligere oplysninger henvises til:

http://europa.eu.int/comm/enterprise/innovation/networks.htm#irc

(15) http://www.ipr-helpdesk.org