KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 27.05.1998 
KOM(1998) 333 endelig udg. 
fy* 
.!»• KOMMISIONENS MEDDELELSE TIL DET EUROPÆISKE RÅD 
Integration gennem partnerskab - En strategi til integrering af 
miljøbeskyttelseskravene i EU-politikken 

Kommissionens meddelelse til Det Europæiske Råd 
m-. • .'"/•/is^r«- ^! 
mjin)ii)ii' JM^/^yi^i^iWi'^yii^Jiiiwiwi'iimv' m nu it 
Indholdsfortegnelse 
Side 
Resumé og henstillinger 3 
Integrering af miljøbeskyttelseskravene i andre politikker 5 
Procedurer til at sikre miljøets integrering i andre politikker 6 
Retningslinjer for integrering gennem partnerskab 6 
Integrering af miljøbeskyttelseskravene i politikken på visse områder 7 
• Agenda 2000 8 
• Klimaændringer 9 
Konklusioner 10 
-2 
limé og henstillinger 
i -
Med denne meddelelse imødekommer Kommissionen en anmodning fra Det Europæiske 
Råd i Luxembourg om at forelægge en strategi til opfyldelse af kravene i artikel 6 i den 
konsoliderede EF-traktat. I henhold til denne artikel skal miljøbeskyttelseskravene 
integreres i udformningen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og 
aktioner, især med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling, som i medfør af 
traktatens artikel 2 er en af Fællesskabets opgaver. 
At tilvejebringe et sundt miljø for borgerne og sikre en bæredygtig udvikling for vores 
børn er med rette en af Fællesskabets erklærede målsætninger. Herudover bør 
Fællesskabet også bidrage til og om muligt stå i spidsen for løsningen af globale 
miljøproblemer. De fremskridt, vi gør gennem traditionel miljøregulering, vil ikke i sig 
selv være tilstrækkelige. De fleste af vores miljøproblemer skyldes de metoder, der 
anvendes inden for f.eks. landbrug, transport, energi og industri, og vi må søge 
løsningerne dér, hvor problemerne opstår. Vi må også være opmærksomme på vores 
forbrugsmønstre, som langt fra er bæredygtige. Dette er idéen bag traktatens artikel 6 -
miljøintegrering som et positivt middel til at gøre fremskridt. Ny teknologi og 
forvaltningspraksis kan løse nogle af disse problemer. Vi må i vores politik anspore til 
udvikling og anvendelse heraf. 
Fællesskabet må give sig de nødvendige værktøjer i hænde for at realisere denne idé og 
opfylde traktatens juridiske forpligtelser. 
Opfyldelse af kravet om integrering af miljøbeskyttelseskravene er i princippet 
underkastet Domstolens kontrol, således som det også er tilfældet med 
subsidiaritetsprincippet. Med denne meddelelse ønsker Kommissionen at opridse visse 
praktiske skridt til at efterleve integrationsprincippet i fællesskabsinstitutionernes 
daglige arbejde. Hovedlinjen i denne strategi er til en vis grad et brud med vores 
traditionelle sektororienterede beslutningsprocesser. En strategi, der således går på tværs 
af sektorgrænserne, kan imidlertid kun lykkes, hvis stats- og regeringscheferne påtager 
sig deres ansvar. 
Det Europæiske Råd opfordres til: 
• at afgive et klart tilsagn om, at traktatens artikel 6 hurtigt vil blive gennemført i 
praksis, 
• at erkende, at ansvaret er fælles, og derfor fremme et partnerskab mellem Rådet, 
Parlamentet og Kommissionen med henblik på at integrere 
miljøbeskyttelseskravene i Fællesskabets politik på andre områder, på grundlag 
af de nedenstående retningslinjer, 
• at erkende den betydning, miljødimensionen spiller i de beslutninger, der snart 
skal træffes som led i både Agenda 2000 og Fællesskabets strategi til 
gennemførelse af Kyoto-protokollen, og derfor anmode Rådet om, at det bruger 
disse beslutninger som prøvebænk for de foreslåede retningslinjer, samt at 
afgive tilsagn om at vurdere miljøets integrering i Agenda 2000-beslutningerne 
på sit møde i december 1998 og fremskridtene med opfølgning af Kyoto på et af 
sine møder i 1999 
• at indlede drøftelser mellem Rådet, Parlamentet og Kommissionen om udvikling 
af mekanismer, herunder en fælles vurdering af fremskridtene, der kan sikre, at 
dette initiativ følges op. 
-4 
Den traditionelle tilgang til miljøregulering har givet gode resultater, men det erkendes i 
stigende grad, at det ikke er det rette svar på alle de problemer, vi står overfor. Den 
seneste rapport fra Det Europæiske Miljøagentur viser, at Det Europæiske Fællesskab 
med held har arbejdet for et bedre miljø. Rapporten viser imidlertid også, at det stadig er 
nødvendigt at forbedre miljøkvaliteten, og understreger først og fremmest, at vi hurtigst 
muligt må vende den foruroligende udvikling, der gør sig gældende på mange områder -
og som i de fleste tilfælde skyldes ikke-bæredygtige erhvervsaktiviteter. 
Miljøproblemerne på både globalt og lokalt plan er kun en af flere alvorlige udfordringer, 
Fællesskabet står over for. Sammen med den fortsatte store arbejdsløshed, den sociale 
udstødning og behovet for at forberede Fællesskabet forud for de øst- og 
centraleuropæiske landes tiltrædelse er det denne bekymring for miljøet, der har 
foranlediget, at bestemmelserne om sociale og økonomiske såvel som miljømæssige 
forhold er blevet skærpet med Amsterdamtraktaten. Fællesskabet må gøre det klart, at det 
vil komme borgernes betænkeligheder i møde ved hurtigst muligt at sætte ind på disse 
områder. 
Man har allerede i nogen tid erkendt, at miljøet burde integreres i politikken på andre 
områder og på alle niveauer. Dette mål blev oprindelig nedfældet i Den Europæiske 
Fællesakt og blev yderligere prioriteret i det femte handlingsprogram på miljøområdet. 
Der er gjort fremskridt, men meget skal endnu gøres. Amsterdamtraktaten har pustet nyt 
liv i denne proces ved at understrege integrationsprincippets betydning. 
Den vanskeligste udfordring for Fællesskabet er at finde frem til, hvorledes alle dets mål 
kan opfyldes på en integreret måde. Dette er den virkelige udfordring ved bæredygtig 
udvikling - et koncept, som for ofte udelukkende forbindes med miljøet, men som 
sammen med hensynet til miljøet også berører de sociale og økonomiske aspekter. Den 
nuværende tendens i den økonomiske udvikling skaber for ofte konflikt mellem 
udvikling og miljø - og dette kan ikke fortsætte. Politik, der resulterer i 
miljøødelæggelser og rovdrift på naturressourcerne, er næppe noget solidt grundlag for 
en bæredygtig økonomisk udvikling. 
Udviklingen af ny teknologi og nye metoder viser, at vi har den viden, der behøves til at 
løse nogle af disse problemer. Disse løsninger viser sig ofte ikke blot at være 
omkostningseffektive for de berørte industrigrene, men skaber også merværdi og 
arbejdspladser og derfor fordele for erhvervslivet som helhed - altså en dobbelt 
dividende. Der kræves imidlertid mere vidtrækkende adfærdsmæssige og politiske 
ændringer i mange af samfundets sektorer, hvis vi skal kunne nå de ønskede resultater. 
Gennemførelse af traktaten kræver derfor en ny tilgang til udformningen af 
fællesskabspolitikken ud fra erkendelsen af, at al politik skal bidrage til en bæredygtig 
udvikling. 
-5-
Procedurer til integrering af miljøet i andre politikker 
En sådan integrering kræver en betydelig indsats fra alle Fællesskabets institutioner. Som 
det for nylig blev understreget af det europæiske rådgivende forum for miljø og 
bæredygtig udvikling, skal integration og ansvarsdcling fuldt ud indarbejdes i Europa-
Kommissionens og de andre EU-institutioners arbejdsgange: for Kommissionens 
vedkommende i udformningen af dens forslag og for Rådets og Parlamentets 
vedkommende i beslutningsprocedurerne. 
Tidligere har forsøg på at opstille horisontale principper for ofte resulteret i 
bureaukratiske og mekaniske procedurer, som ikke har givet de ønskede resultater. Vi må 
passe på ikke at gentage denne fejltagelse i vores bestræbelser på at integrere miljøet. 
Procedurerne skal derfor være logiske, praktiske og meningsfulde for alle de berørte 
parter. Den tilgang, der foreslås i denne meddelelse, hviler på denne filosofi. 
For at kunne måle vores resultater og justere foranstaltningerne hen ad vejen, har vi brug 
for et system til regelmæssig overvågning og vurdering. Dette system bør baseres på 
indikatorer, der kan bruges til at måle fremskridtene. I visse tilfælde kan det være nyttigt 
at opstille kvantificerbare mål. Med tiden kan benchmarking være et nyttigt redskab til at 
udvikle den bedst mulige praksis. 
Følgende retningslinjer foreslås som grundlag for integrering gennem partnerskab: 
Retningslinjer for et partnerskab til integrering af 
miljøbeskyttelseskravene i politikken på andre områder 
Kommissionen bør sikre, at miljøhensynene integreres i alle vigtige politiske 
initiativer. Alle vigtige forslag, som kan ventes at få betydelige 
miljøkonsekvenser, bør ledsages af en detaljeret miljøvurdering og en beskrivelse 
af, hvordan der er taget hensyn til resultaterne af denne vurdering. 
Kommissionen bør forbedre sin vurderingsmetodologi. 
Kommissionen bør efterprøve den igangværende politik og på grundlag heraf 
udarbejde strategier for indgreb på vigtige områder, herunder opstilling af 
resultatindikatorer og i givet fald vejledende mål som grundlag for overvågning. 
Rådet bør udarbejde en rapport til Det Europæiske Råd i Wien om tidligere 
erfaringer og bedst mulig praksis i medlemsstaterne med hensyn til integrering 
af miljøbeskyttelseskravene i politikken på andre områder, som grundlag for 
udviklingen af bedre EU-procedurer. 
• Rådet bør på vigtige områder opstille en række prioriterede foranstaltninger til 
integrering af miljøbeskyttelseskravene og planlægge effektive mekanismer til 
overvågning af gennemførelsen heraf. 
Rådet bør påtage sig at sikre, at der i dets afgørelser om nye forsalg udtrykkeligt 
tages hensyn til miljøbeskyttelseskravene. Det bør endvidere forpligte sig til at 
tage sine nuværende organisatoriske procedurer op til overvejelse for at sikre, at 
denne integreringsstrategi gennemføres effektivt. 
Det Europæiske Råd bør regelmæssigt gøre status over miljøintegreringen i 
vigtige sektorpolitikker. 
Parlamentet bør tage sine nuværende organisatoriske procedurer op til 
overvejelse for at sikre, at det i sine beslutningsprocesser tager hensyn til, at 
miljøet skal integreres i politikken på andre områder. 
Parlamentet bør opstille prioriterede områder, hvor miljøet bør integreres i 
andre vigtige politikker. 
Rådet, Parlamentet og Kommissionen bør i fællesskab drøfte udviklingen af 
mekanismer til gennemførelsen af disse retningslinjer og til overvågning af 
gennemførelsen. 
Integrering af miljøbeskyttelseskravene i politikken på visse områder 
At integrere miljøet fuldt ud i politikken på andre områder er en langvarig opgave, der 
kræver en trinvis tilgang, som bygger på de indvundne erfaringer. På et senere stadium 
skal følgerne heraf på samtlige politikområder tages op til overvejelse. I første omgang 
mener Kommissionen imidlertid, at hovedvægten bør lægges på to vigtige og hastende 
foranstaltninger - Agenda 2000 og gennemførelsen af Kyoto-protokollen, hvor der skal 
træffes beslutninger i en nær fremtid: 
1. Agenda 2000 er højt prioriteret. Kommissionen har fremsat lovforslag, som vil 
binde en stor del af Fællesskabets budget og opstille rammerne for den fremtidige 
udvidelse. 
2. Den Europæiske Union har afgivet et bindende tilsagn i Kyoto-protokollen. 
Opfyldelsen af dette tilsagn skal nu forberedes. Hertil kræves vigtige politiske 
sporskift og inddragelse af en lang række politikområder. 
Skønt de to foranstaltninger er af forskellig art, er de ovennævnte retningslinjer 
tilstrækkelig fleksible og rummelige til at kunne følges i begge tilfælde. De vil derfor 
kunne fungere som prøvesager i implementeringen af de foreslåede retningslinier. 
Agenda 2000 
Agenda 2000-pakken indeholder forslag til reform af landbrugs- og 
samhørighedspolitikken og foranstaltninger til før-tiltrædelsesbistand til landene i 
Central- og Østeuropa. Kommissionen har lagt stor vægt på at sikre, at miljøkravene er 
fuldt ud indarbejdet i disse forslag. 
De vigtigste miljørelevante aspekter i disse forslag er anført nedenfor: 
Samhørighedspolitik: 
• I henhold til de foreslåede nye strukturfondsforordninger er miljøbeskyttelse og 
miljøforbedring opstillet som mål for at sikre, at fondene i fremtiden bidrager til en 
bæredygtig udvikling. 
• Der gives øget støtte til projekter af særlig stor betydning for miljøet. Derudover vil 
tilstedeværelsen af et ødelagt miljø blive betragtet som et kriterium for støtte til 
byområder i mål 2-regioner. 
• Kommissionen vil vurdere regionaludviklingsplaner for at afgøre, om de er i 
overensstemmelse med miljøbeskyttelseskravene. 
• Der vil blive gennemført en mere systematisk miljøvurdering af projekter til over 50 
mio. ECU. 
• Medlemsstaterne skal oprette et partnerskab med deltagelse af miljøorganisationer 
med henblik på at integrere miljøbeskyttelseskravene i strukturfondenes 
interventionsprogrammer. 
Landbrug: 
• Forslagene til reformen af den fælles landbrugspolitik går yderligere bort fra prisstøtte 
hen imod direkte betalinger. Dette vil både være til gavn for miljøet og den 
økonomiske effektivitet. Mere reelle priser fører til en mere forsvarlig anvendelse af 
forurenende produkter og til en mindre intensiv anvendelse af følsomme landområder. 
• Medlemsstaterne skal i højere grad sikre, at miljøkravene opfyldes, og i givet fald gøre 
direkte betalinger betinget heraf. Direkte betalinger vil i fremtiden udgøre en langt 
større andel af EU's landbrugsbudget. 
• Et landbrugsudviklingsprogram vil blive et nyt vigtigt element i den fælles 
landbrugspolitik. En stor del af midlerne vil blive afsat til foranstaltninger, der gavner 
miljøet direkte. Andre projekter under dette program skal være i overensstemmelse 
med miljømålsætningerne. 
Udvidelsen: 
• Ansøgerlandene er i færd med at udarbejde realistiske nationale programmer, herunder 
langsigtede strategier for gradvis tilnærmelse til EU's miljøregler, og nogle er 
begyndt at gennemføre disse. 
• Den udvidede før-tiltrædelsesstrategi lægger stor vægt på investeringer i 
miljøforbedringer og udbygning af de administrative strukturer til gennemførelse og 
håndhævelse af EU's miljølovgivning. 
• Øgede finansieringsfaciliteter, såsom PHARE, ISPA og landbrugsfaciliteten, vil 
hjælpe ansøgerlandene med at tilvejebringe yderligere midler til miljøbeskyttelse. 
Kommissionen har i sin Agenda 2000-pakke søgt at finde den rette ligevægt mellem de 
berørte sektorers behov på den ene side og miljøforbedringer og bæredygtig udvikling på 
den anden side. Efter Kommissionens opfattelse udgør de ovennævnte bestemmelser 
vigtige elementer i de fremsatte forslag. Ved vedtagelsen af pakken vil bevaring af denne 
ligevægt være afgørende for muligheden for at integrere miljøkravene i disse 
politikområder. 
Klimaændringer - opfyldelse af vores Kyoto-forpligtelser 
Der kan næppe findes et bedre eksempel på behovet for integrering af miljøkravene i 
politikken på andre områder end klimaændringerne. Protokollen til konventionen om 
klimaændringer, der blev vedtaget i Kyoto, opstiller et ambitiøst mål for reduktion af 
drivhusgasserne i tidshorisonten 2008 - 2012. I udformningen af politikken på alle 
nøgleområder bør en af de vigtigste opgaver være at opfylde denne forpligtelse og 
erkende, at der senere vil blive behov for yderligere reduktioner. 
Dette indebærer betydelige ændringer i energipolitikken og i energiforbruget. På 
transportområdet vækker den nuværende vækst i de mest brændstofslugende 
transportformer stor bekymring. Fortsætter dette, vil Kommissionen næppe kunne 
opfylde sine forpligtelser. 
Kommissionen er i færd med at udarbejde en meddelelse, hvor den vil opridse en række 
ideer til Fællesskabets overordnede strategi til opfyldelse af disse forpligtelser. Denne 
strategi skal senere udmøntes i initiativer på alle de berørte områder som f.eks. energi, 
transport, industri og landbrug. 
Til udvikling af disse strategier kræves der en snæver dialog og samordning mellem 
miljøministrene og andre fagministre. Det britiske formandsskab har været 
banebrydende for denne proces ved at indføre fælles miljø/transport-råd. Yderligere 
samarbejde af denne art vil kunne hjælpe de forskellige råd til at opstille de initiativer, 
der kræves til at opfylde vores internationale forpligtelser fra Kyoto. 
Konklusion 
Integrering af miljøhensynene i politikken på andre områder er ikke længere en 
mulighed, men en forpligtelse. De ovennævnte retningslinjer er et vigtigt skridt til at tage 
denne udfordring op. Dette er imidlertid ikke en cngangsforanstaltning; vi må løbende 
gøre status over processen og justere den på grundlag af erfaringerne. 
Vi har i første omgang koncentreret os om to vigtige spørgsmål - Agenda 2000 og vores 
Kyoto-forpligtelser, men det er klart, at integrationsprincippet også gælder andre 
politikområder. Som skitseret i de foreslåede retningslinjer vil det derfor være vigtigt at 
opstille strategier for andre politikområder. Institutionerne bør snarest muligt sætte ind på 
områder såsom det indre marked og industrien, handel og udvikling, turisme, fiskeri og 
beskatning. Der er allerede gjort fremskridt på nogle af disse områder, hvilket vil være et 
nyttigt grundlag for yderligere foranstaltninger. 
Til at iværksætte denne proces og overvåge resultaterne heraf kræves der et klart 
engagement fra Det Europæiske Råd. 
10 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 333 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 05 14 
Katalognummer : CB-CO-98-366-DA-C 
ISBN 92-78-36969-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg