* it KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 04.12.1996 
KOM(%) 601 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
om Den Europæiske Unions samarbejde med Det Centraleuropæiske Initiativ 

Rapport fra Kommissionen til Rådet 
om Den Europæiske Unions samarbejde med Det Centraleuropæiske Initiativ 
RESUME 
Kommissionen fremlægger denne rapport efter en anmodning fra Det Europæiske Råd i 
Firenze. Kommissionen ønsker at fremme udviklingen af det regionale samarbejde mellem 
partnerlande og i denne sammenhæng navnlig mellem de lande, der deltager i Det 
Centraleuropæiske Initiativ. Ved at fremme gode naboforbindelser, støtte den politiske 
stabilitet, menneskerettighederne og demokratiet (også på det sociale område) samt 
udvikle det økonomiske og handelsmæssige samarbejde ønsker Kommissionen at udvikle 
forbindelserne såvel mellem Unionen og landene i Initiativet som mellem disse lande 
indbyrdes. 
Bistand gennem de eksisterende fællesskabsprogrammer (PHARE, TACIS, INTERREG) 
kan komme i betragtning som supplerende støtte til projekter, der fremlægges og 
finansieres inden for rammerne af Initiativet. Visse områder forekommer i denne 
forbindelse særlig interessante, især aktiviteter, som øger demokratiet og stabiliteten i 
regionen, fremmer den økonomiske udvikling og den fri handel, støtter udviklingen af 
transeuropæiske net samt beskyttelsen af miljøet, fremmer forbindelserne mellem 
erhvervsdrivende og navnlig SMV og deres repræsentative professionelle organisationer, 
muliggør udøvelse af individuelle og kollektive rettigheder på det sociale område, sikrer 
samarbejdet om indenrigs- og retsanliggender og styrker det grænseoverskridende 
samarbejde, især mellem lokale og regionale institutioner i forskellige lande. 
INDLEDNING 
1. I overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Firenze fremlægger 
Kommissionen en rapport vedrørende relevante initiativer, der kan tages med henblik på at 
fremme samarbejdet med Det Centraleuropæiske Initiativ. I ånden fra konklusionerne fra 
Det Europæiske Råd i Essen er målet for dette arbejde at identificere områder af fælles 
interesse for Unionen og Det Centraleuropæiske Initiativ, fremlægge en første samlet 
analyse af de mulige samarbejdsområder og angive de midler, der kan benyttes til at 
udvikle dette samarbejde på grundlag af konkrete ordninger. 
2. Kommissionen finder, at det vil være nyttigt at opmuntre regionalt samarbejde i denne 
del af Europa, da den mener, at sådanne samarbejdsmekanismer vil styrke stabiliteten 
mellem de pågældende lande. Gennem sit Østersøinitiativ, som blev udformet til topmødet 
for regeringscheferne for Østersøstaterne i Visby i maj 1995, har Kommissionen allerede 
stillet forslag til aktiviteter, der skal styrke samarbejdet i denne nordlige del af Europa. 
Kommissionen finder, at Sortehavet, i den sydlige del af Europa, udgør det andet 
strategisk vigtige område for Unionen og ønsker, at det regionale samarbejde mellem 
Sortehavsstaterne øges. 
3. Alle yderligere initiativer bør især vurderes på resultaterne af oprettelsen af 
organisationer på stedet og af beslutninger og projekter, der gennemføres gennem dette 
regionale samarbejde. Kommissionen vil evaluere disse grupperinger under hensyntagen til 
det berørte områdes geografiske og økonomiske homogenitet, den politiske støtte som 
ydes sådanne samarbejdsordninger både i regionen og i EU samt de eksisterende og 
potentielle resultater. Landenes aktive deltagelse i disse mekanismer og herunder i deres 
finansiering er et vigtigt led i at skabe et fundament for samarbejdet og udvikle det 
yderligere. 
4. Det Centraleuropæiske Initiativ bringer 16 lande sammen (se kort). Nogle af disse 
lande tilhører Den Europæiske Union (Østrig, Italien), andre har indgået Europaaftaler 
med De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater og ønsker selv medlemskab 
(Bulgarien, Ungarn, Polen, Den Tjekkiske Republik, Rumænien, Slovakiet, Slovenien), 
mens igen andre har forskellige kontraktmæssige forbindelser med Det Europæiske 
Fællesskab (Albanien: handels- og samarbejdsaftale fra 1992; Den Tidligere Jugoslaviske 
Republik Makedonien: samarbejdsaftale paraferet i juni 1996; Belarus, Moldova, Ukraine: 
partnerskabs- og samarbejdsaftaler) eller ikke har aftaler med Fællesskabet (Bosnien og 
Hercegovina, Kroatien). Det Europæiske Fællesskab har således meget forskelligartede 
kontraktmæssige forbindelser med landene i Det Centraleuropæiske Initiativ. Desuden 
modtager de centraleuropæiske lande bistand gennem PHARE-programmet, mens SNG-
landene er berettiget til TACIS-bistand. Nogle af de tidligere jugoslaviske stater modtager 
særlig støtte. 
Det Centraleuropæiske Initiativ er en generel regional samarbejdsmekanisme for det 
politiske, kulturelle og økonomiske område. Dets aktiviteter omfatter mange sektorer (se 
bilag). Konsultationsstrukturerne giver en tæt forbindelse mellem politiske og 
institutionelle aspekter og spørgsmål af en mere økonomisk og operationel karakter. Den 
Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) stiller et sekretariat til 
rådighed for projekterne. Det Centraleuropæiske Initiativ har således inden for nogle få år 
skabt en mangeartet regional samarbejdsstruktur og indført mekanismer til gennemførelse 
af praktisk samarbejde på basis af seriøse forslag på mange områder (landbrug, fiskeri, 
skovbrug, handel, turisme, sociale og samfundsmæssige tjenester, bygge- og 
anlægssektoren, energi, udvindingsindustrier, finanssektoren, industri, telekommunikation, 
transport og oplagring). 
5. Det Europæiske Fællesskab har ingen permanente institutionelle forbindelser med Det 
Centraleuropæiske Initiativ. Kommissionen er nu blevet opfordret til at deltage i møder, 
der vedrører områder af fællesskabskompetence. Mange regionale samarbejdsprojekter, 
der støttes over Fællesskabets budget, har tilsvarende formål som projekter udarbejdet af 
Det Centraleuropæiske Initiativs arbejdsgrupper. 
6. Det Centraleuropæiske Initiativ træder hvert år sammen på et topmøde for 
regeringscheferne. På det seneste topmøde, der blev afholdt i Graz den 8. og 9. november 
1996 under det østrigske formandskab, traf CEI beslutning om at bemyndige sin trojka til 
at etablere passende kontakter om deltagelse i Initiativet med Forbundsrepublikken 
Jugoslavien som en af efterfølgerstaterne til Den Socialistiske Føderative Republik 
Jugoslavien. Kommissionen modtog med velvilje denne beslutning, som styrker 
stabiliteten i regionen og er i fuld overensstemmelse med Unionens regionale holdning, der 
er baseret på specifikke betingelser. 
7. Kommissionen finder, at CEI er et nyttigt forum for at: 
- fremme gode naboskabsforbindelser 
- opmuntre til politisk stabilitet 
- styrke menneskerettighederne og demokratiet, herunder på det sociale område 
- øge det økonomiske og handelsmæssige samarbejde. 
HANDLINGSPRINCIPPER 
8. Det Centraleuropæiske Initiativ omfatter et stort antal lande, der dækker en betydelig 
del af det europæiske kontinent og har en befolkning på omkring 200 mio. indbyggere. 
Initiativet kan ikke inddrage alle indbyggere i hver enkelt konkret aktion, og det er derfor 
ikke nødvendigt, at alle CEI-medlemmer skal deltage i alle aktiviteter. Disse 
underregionale aktiviteter bør dog godkendes af CEI i henhold til dets sædvanlige 
beslutningsmekanismer. Kommissionen begunstiger det grænseoverskridende samarbejde 
og ønsker, at projekter, der foreslås af aktører på stedet, får særlig opmærksomhed. 
9. I det geografiske område, som dækkes af Det Centraleuropæiske Initiativ, støtter 
fællesskabsbudgettet allerede regionale projekter gennem strukturfondene samt PHARE's 
og TAGS' tværfaglige programmer og flerlandeinitiativer. Samarbejdet mellem Det 
Europæiske Fællesskab og Det Centraleuropæiske Initiativ kan således udbygges ved 
hjælp af allerede eksisterende midler. 
10. For at sikre lødigheden af foreslåede aktiviteter foreslås det, at 
fællesskabsfinansieringen anvendes som supplerende støtte til projektforslagsstillernes 
egne ressourcer. I denne forbindelse kan CEI's operationelle sekretariat (som stilles til 
rådighed af EBRD) spille en vigtig rolle i forbindelse med fastlæggelsen af finansielle 
arrangementer og sikringen af projekternes bæredygtighed. 
AKTIVITETSOMRÅDER 
11. Visse områder forekommer særlig interessante, navnlig vedrørende aktiviteter, som 
skal: 
styrke demokratiet og stabiliteten i regionen 
fremme økonomisk udvikling og fri handel 
støtte udviklingen af transeuropæiske net 
fremme forbindelserne mellem erhvervsdrivende, navnlig SMV og deres 
repræsentative professionelle organisationer 
- gøre det lettere at udtrykke individuelle og kollektive rettigheder på det sociale 
område og på forbrugerområdet 
sikre samarbejdet om indenrigs- og retsanliggender 
øge det grænseoverskridende samarbejde mellem lokale og regionale institutioner i de 
forskellige lande. 
12. Støtte til demokratiet og stabiliteten i regionen samt beskyttelsen af 
menneskerettighederne er essentielle elementer i Fællesskabets aktiviteter, og Unionens 
mål bør være at fremme disse mål i regionen. Beskyttelse af mindretal, deres økonomiske 
og sociale integration, udviklingen af det civile samfund gennem støtte til NGO og deres 
regionale og underregionale grupperinger, oprettelse af direkte kontakter mellem 
offentlige og private institutioner og dialog mellem forskellige administrative niveauer i 
flere lande er eksempler på de former for politiske retningslinjer, som EU kan fremme. 
13. Kommissionen finder, at udviklingen af handelsmæssige forbindelser mellem 
regionens lande vil skabe økonomisk integration og have positive virkninger både for 
hvert enkelt land og for hele regionen, men også for Unionen. Handelen mellem de 
centraleuropæiske lande, der er under forvandling, faldt med et årligt gennemsnit på over 
20% i perioden fra 1990 til 1993. Denne tendens synes nu vendt, også med SNG-landene. 
Der er nu tegn på, at handelen mellem landene i regionen igen er stigende. Den nuværende 
udvikling svarer til en årlig stigning på over 30% siden 1994 for visse CEI-lande. De 
positive følger af den igangværende økonomiske omlægning i disse lande er ved at kunne 
mærke med en fornyet vækst i flere CEI-lande med en deraf følgende stigning i 
udlandshandelen. 
14. De transeuropæiske net er under udvikling i Centraleuropa. De kræver et nært 
samarbejde mellem de forskellige partnere og er en afgørende faktor for at styrke det 
regionale samarbejde og fremme udviklingen af den dermed forbundne infrastruktur. I 
betragtning af størrelsen af den finansiering, som kræves for at gennemføre de projekter, 
som indgår i de transeuropæiske net, er et bidrag fra de internationale 
finansieringsinstitutioner og den private sektor en nødvendighed. Det Centraleuropæiske 
Initiativ er et vigtigt konsultationsinstrument til (med støtte fra andre partnere, især de 
internationale finansieringsinstitutioner) fremme af de projekter, som udgør disse net. 
Beskyttelsen af miljøet er en prioritet for såvel Den Europæiske Union som for landene i 
Det Centraleuropæiske Initiativ. Den regionale dimension i disse aktiviteter er vigtig, da 
den fremmer det grænseoverskridende samarbejde om konkrete projekter af fælles 
interesse. 
15. Hvis væksten skal bibeholdes på lang sigt må den understøttes af tiltag, der 
gennemføres i samordning med de offentlige myndigheder gennem deres økonomiske 
politik og med virksomheder, hvis dynamik muliggør en permanent fornyelse af det 
økonomiske liv. En præstationsdygtig økonomi kræver især, at der opstår en aktiv SMV-
sektor. Hvis små og mellemstore virksomheder skal skabe arbejdspladser og 
værditilvækst, har de behov for et stabilt økonomisk og retligt miljø samt for 
myndighedernes støtte, men også for repræsentative professionelle organisationer. 
Kommissionen går ind for, at der indføres en sammenhængende økonomisk lovgivning for 
de forskellige lande, der vil sikre etablering af virksomheder og et indbyrdes samarbejde 
mellem disse, gøre det muligt for SMV at få adgang til et banksystem tilpasset deres 
S* 
behov, støtte udbredelsen af økonomisk, retlig og handelsmæssig information samt udvikle 
handelsforbindelser, internationale partnerskabsrelationer og SMV-repræsentation. 
16. CEI-landene befinder sig på forskellige økonomiske og sociale udviklingstrin. 
Gennem samarbejdsordninger, som skal styrke retsstatsprincippet og den sociale 
beskyttelse, vil de kunne udveksle erfaringer med henblik på at fremme demokratisering 
og kohærens i deres samfund. 
17. Indre og retlige anliggender er et område, hvor stater normalt er tilbageholdende med 
at samarbejde, da der er tale om områder af national kompetence. Den Europæiske 
Unions erfaringer kan imidlertid være nyttige for CEI-staterne og fremme etableringen af 
et regionalt samarbejde. Kommissionen finder det hensigtsmæssigt at udveksle oplysninger 
og erfaringer vedrørende grænsekontrol, narkotikahandel og organiseret kriminalitet. Den 
følger med interesse udviklingen på dette område og vil tage hensyn hertil ved 
udarbejdelsen af samarbejdsprogrammer for disse lande samt i forbindelse med den 
strukturerede dialog. 
18. Det regionale samarbejde bør ikke kun være forbeholdt de deltagende landes centrale 
myndigheder, men skal inddrage alle beslutningstagende niveauer i hvert enkelt land. 
Nytten af dette samarbejde vil vokse, hvis de regionale og lokale forvaltninger deltager 
nært i udformningen af projekter. Der bør lægges særlig vægt på grænseoverskridende 
samarbejde, der udvikler forbindelser mellem lokalsamfund, som er adskilt af grænser, og 
fremmer kontakten mellem enkeltpersoner i samme region. Ved at lette handel og 
kontakter, gøre det lettere at krydse grænser, sikre gennemsigtigheden i regler og 
procedurer samt bidrage til at udstrække grænseoverskridende infrastrukturer vil Det 
Centraleuropæiske Initiativ fremme underregionalt samarbejde, som involverer flere 
aktører i de berørte områder. Kommissionen finder, at en fællesskabsindsats kun kan være 
effektiv, hvis CEI er i stand til at engagere det størst mulige antal aktører i sine 
mekanismer og projekter. 
INSTRUMENTER 
19. De to vigtigste EF-finansieringskilder er PHARE- og TACIS-programmet, navnlig 
gennem de horisontale og grænseoverskridende programmer samt flerlandeprogrammerne. 
Ud over de nationale bevillinger, som de forskellige berettigede lande har adgang til 
gennem PHARE, TACIS og samarbejdet med det tidligere Jugoslavien, kan de således 
gøre brug af vigtige ressourcer, som kan suppleres med finansiering fra sektorspecifikke 
fællesskabsprogrammer såsom SYNERGY. 
Da to af Unionens medlemsstater deltager i Det Centraleuropæiske Initiativ, 
samfinansierer strukturfondene, især INTERREG-programmet, grænseoverskridende 
programmer med PHARE. De vil kunne deltage i transnationale samarbejdsprogrammer, 
f.eks. via det nye INTERREG IIC-initiativ om regional planlægning. Sådanne aktiviteter 
ville være medvirkende til at støtte samarbejdsordninger mellem CEI-regioner som en del 
af en samlet plan, som kan udarbejdes af CEI. Det nye PHARE-program CREDO vil i 
Q 
øvrigt gøre det muligt at finansiere grænseoverskridende projekter, som foreslås af 
centraleuropæiske lande i områder, der grænser op til et andet centraleuropæisk land eller 
en SNG-medlemsstat. Det Europæiske Fællesskab råder således over redskaber, der kan 
støtte de forskellige initiativer, der udarbejdes af CEI. 
KONKLUSIONER 
20. Det er magtpåliggende for Kommissionen at udvikle det regionale samarbejde for 
derved at styrke sikkerheden og stabiliteten samt skabe en dynamisk økonomisk vækst og 
udvikling. Gode naboskabsforbindelser er en integrerende del af den store europæiske 
integrationsproces. Kommissionen vil støtte de projekter, der er fremlagt inden for 
rammerne af Det Centraleuropæiske Initiativ, gennem anvendelse af Unionens finansielle 
instrumenter som f.eks. PHARE, TACIS og INTERREG. Udviklingen af et sådant 
samarbejde vil skabe mulighed for, at erhvervsdrivende i alle medlemsstater, hvis de måtte 
ønske det, kan deltage i fuldt omfang i de samarbejdsprojekter, der gennemføres gennem 
Fællesskabets programmer og instrumenter inden for rammerne af det påtænkte initiativ. 
Det er op til Initiativets deltagerlande selv at udvikle konkrete samarbejdsformer, som 
Unionen kan yde supplerende støtte. Gennem en forenet indsats kan Det 
Centraleuropæiske Initiativ og Unionen undgå dobbeltarbejde og yde et reelt bidrag til 
overgangsprocessen i regionen. 
> 
Bilag 
Det Centraleuropæiske Initiativ: beskrivelse 
Konstituerende instrument: Premierministrenes afgørelse, Wien, 17. og 18. juli 1992 
Vigtigste organer: Udvalg på premierminister- (topmøder) eller ministerniveau 
(især udenrigsministrene) samt på fagligt niveau (herunder 
nationale projektkoordinatorer); et permanent sekretariat 
for projekterne stilles til rådighed af EBRD. Arbejdsgrupper 
mødes regelmæssigt på en række områder (landbrug, kultur, 
civilforsvar, energi, miljø, information og medier, migration, 
mindretal, små og mellemstore virksomheder, genrejsning af 
Bosnien-Hercegovina, videnskab og teknologi, statistik, 
telekommunikation, turisme og transport). Visse 
arbejdsgrupper kan opdeles i undergrupper (projekt- eller 
sektorgrupper). 
Deltagende stater: Albanien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik 
Makedonien, Belarus, Bosnien-Hercegovina, Bulgarien, 
Kroatien, Ungarn, Moldova (tiltrådt i november 1996), 
Polen, Den Tjekkiske Republik, Rumænien, Slovakiet, 
Slovenien, Ukraine; fra EU Østrig og Italien samt den tyske 
delstat Bayern, som deltager i arbejdsgruppernes aktiviteter 
som observatør. 
Yderligere bemærkninger: Italien har aktivt støttet firpartsfonden, som blev oprettet i 
november 1989 sammen med Ungarn, Østrig og 
Jugoslavien. Denne er senere flere gange blevet udvidet og 
førte efter krigen i det tidligere Jugoslavien til dannelsen af 
Det Centraleuropæiske Initiativ i 1992. Østrig varetog 
formandskabet i 1996. Kommissionen inviteres 
regelmæssigt til møderne. 
Efter de seneste møder vil arbejdsgruppernes system 
gradvist blive ændret til projektorienterede møder. Det 
Centraleuropæiske Initiativ vil sætte sit mærke på konkrete 
projekter, som omfatter mindst tre af CEI-staterne. Disse 
reformer bør bidrage til at bevare kun de 
minimumsstrukturer, som svarer til målene, og sikre en 
fortsat fleksibilitet i dette regionale samarbejdsforums 
arbejdsmetoder. 
% 


ISSN 0254-1459 
KOM(96) 601 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 
Katalognummer : CB-CO-96-595-DA-C 
ISBN 92-78-11690-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
A«