Statsstøtte - Italien

(EF-traktatens artikel 87-89)

Meddelelse fra Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, til de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter om den af Italien (Sicilien) anmeldte støtte til garantikonsortier (consorzi fidi) i landbrugssektoren - Regionallov nr. 23/95 og artikel 5 i forslaget til lov nr. 975-955 i det omfang, disse bestemmelser finder anvendelse på produktion, forarbejdning og afsætning af bilag I-landbrugsvarer

(2002/C 1/04)

Ved brev af 19. september 2001 med nedenstående ordlyd underrettede Kommissionen Italien om sin beslutning om at afslutte proceduren i henhold til artikel 88, stk. 2.

"Kommissionen ønsker at underrette Italien om, at den efter undersøgelse af tilbagetrækningen af anmeldelsen fra Deres myndigheder vedrørende ovennævnte foranstaltning i henhold til artikel 8, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999(1) har besluttet at afslutte den i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, fastsatte procedure.

I

Ved brev af 9. marts 1995, registreret den 14. marts 1995, underrettede Italiens faste repræsentation ved Den Europæiske Union i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, Kommissionen om forslag til regionallov (Sicilien) nr. 839 (støtte N 271/95) om støtte, som regionen agtede at yde til små og mellemstore virksomheder i forskellige sektorer (landbrug, fiskeri, industri, transport, turisme, handel og tjenesteydelser), til oprettelse og drift af kollektive garantikonsortier med henblik på at lette medlemmernes adgang til kredit og forskellige finansielle tjenesteydelser.

Med brev af 28. april 1995, registreret den 7. juni 1995, tilsendte samme myndigheder Kommissionen teksten til regionallov nr. 23/95 (om godkendelse, med nogle ændringer, af ovennævnte lovforslag) og til forslaget til regionallov nr. 975-955, hvis artikel 5 ændrede bestemmelserne i lov nr. 23/95 (støtte N 518/95).

Da den anden anmeldelse (registreret som støtte N 518/95) overlappede og erstattede den første (registreret som støtte N 271/95), annulleredes den første.

Kommissionen besluttede at foretage en separat undersøgelse (opdelt på de forskellige berørte produktionssektorer) af de pågældende tekster. Sagen opdeltes derfor således:

518/B/95 landbrug

518/C/95 transport

518/D/95 fiskeri

518/A/95 andre sektorer.

Hvad angår støtte nr. 518/B/95 (landbrug), meddelte de kompetente myndigheder efter en anmodning om oplysninger fra Kommissionens tjenestegrene fremsendt ved telex af 2. august 1995/VI/029959 og en efterfølgende påmindelse fremsendt ved telex af 8. november 1995/VI/041218 yderligere oplysninger ved brev af 20. november 1995, registreret den 23. november 1995. Efter anmodning fra Kommissionens tjenestegrene ved brev af 15. januar 1996 gav de italienske myndigheder ved telex af 31. januar 1996 deres samtykke til en forlængelse af fristen for undersøgelse af sagen.

II

Ved brev af 16. april 1996 SG(96) D/3905 underrettede Kommissionen Italien om, at den havde besluttet at indlede proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende støtten i medfør af regionallov (Sicilien) nr. 23/95(2) og artikel 5 i forslaget til lov nr. 975-955(3) for så vidt angik produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter.

Den støtteordning, der blev indført ved de pågældende bestemmelser, indebar en ny støttemekanisme for landbrugsvirksomheder for at lette deres adgang til lån og visse finansielle tjenesteydelser (factoring, leasing, kollektive garantier, subsidieret kredit osv.), der hidtil kun i ringe udstrækning var blevet anvendt af mindre virksomheder. Ordningen indebar, at der i landbrugssektoren indførtes samme model som den, der gjaldt for mindre virksomheder i andre produktionssektorer (godkendt af Kommissionen efter de minimis-reglen).

Formålet var at fremme dannelsen af sammenslutninger mellem virksomheder gennem oprettelsen af en juridisk person i form af et kooperativ eller et konsortium af kooperativer (kaldet consorzi fidi), der råder over en eller flere separate fonde, der skal garantere (og/eller reducere omkostningerne ved) visse finansielle transaktioner, som gennemføres af medlemmerne.

Det drejede sig specielt om 'risikofonde' (fondi rischi), der skulle garantere kredit-, leasing- og factoringtransaktioner, og en 'garantifond' (monte fideiussioni), der skulle garantere lånetransaktioner.

Det offentlige bidrag tog form af støtte (normalt som tilskud) til garantikonsortierne på forskellige tidspunkter. Disse tilskud skulle sætte konsortierne i stand til at tilbyde deres medlemmer støtte i form af garantier for gennemførelsen af finansielle transaktioner og i form af reduktion af omkostningerne ved de pågældende transaktioner.

De pågældende støtteforanstaltninger omfattede især:

- offentlige kapitalinteresser i garantifonde og risikofonde

- igangsætningsstøtte til garantikonsortierne

- reduktion af factoring- og leasingudgifter

- subsidierede drifts- og konsolideringslån

- dækning af tab ved mobilisering af garantier.

Kommissionen var i tvivl om, hvorvidt ovennævnte støtteforanstaltninger var forenelige med artikel 87, stk. 3, litra c, da de på grundlag af de foreliggende oplysninger ikke syntes at opfylde kravene ifølge de statsstøtteregler, der dengang anvendtes til undersøgelse af disse typer støtteforanstaltninger. Nævnte regler præciseredes i Kommissionens beslutning om indledning af proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, for de pågældende støtteforanstaltninger, som blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(4).

Efter Kommissionens ovennævnte beslutning fremsendte Italien bemærkninger ved breve af 17. marts 1997, registreret den 26. marts 1997. Efter offentliggørelsen af beslutningen i De Europæiske Fællesskabers Tidende(5) fremkom der ikke bemærkninger fra tredjemand.

III

Ved brev af 25. april 2001 anmodede de italienske myndigheder om tilbagetrækning af anmeldelsen registreret under støtte C 9/96 (regionallov 28. marts 1995, nr. 23 - støtte til garantikonsortier i landbrugssektoren) og anførte, at de pågældende foranstaltninger ikke var blevet gennemført(6).

I betragtning af brevet fra de italienske myndigheder om tilbagetrækning af den omstridte del af støtteforanstaltningen har Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i forordning (EF) nr. 659/1999(7) besluttet at afslutte denne procedure."

(1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).

(2) Lov af 28. marts 1995, nr. 23. Regler for kollektive finansielle garantikonsortier mellem små og mellemstore virksomheder. Bestemmelser om fortolkning og ændring af bestemmelserne i regionallov nr. 36/1991, 15/1993 og 25/1993.

(3) Nævnte artikel 5 (integration i regionalloven om garantikonsortier) fastsætter, at: »bestemmelserne i artikel 1 ff. i loven vedtaget af regionalforsamlingen den 16. marts 1995 om »regler for kollektive finansielle garantikonsortier mellem små og mellemstore virksomheder. Bestemmelser om fortolkning og ændring af bestemmelserne i regionallov nr. 36/1991, 15/1993 og 25/1993« også gælder for virksomheder, der anmoder om finansiering til konsolidering af kortfristet bankgæld i en periode på højst syv år«.

(4) EFT C 150 af 24.5.1996.

(5) EFT C 150 af 24.5.1996.

(6) I nævnte brev anførte de kompetente myndigheder også, at der ved artikel 99 i regionallov nr. 32/2000 indførtes en ny støtteordning for oprettelse af garantikonsortier (consorzi fidi), herunder i landbrugssektoren, og at den nævnte regionallov var ved at blive anmeldt. Det skal desuden bemærkes, at artikel 13 i regionallov nr. 23/95 gjorde den forudsete finansiering betinget af, at de gældende EF-statsstøtteregler overholdtes, og at proceduren ifølge EF-traktatens artikel 93 (nu artikel 88), stk. 2 og 3, afsluttedes.

(7) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.