BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET GENNEMFØRELSE AF DEN MAKROFINANSIELLE BISTAND TIL TREDJELANDE I 2001

Forkortelsesliste

BNP // Bruttonationalprodukt

CAMEL // Capital, assets, management, earnings, liquidity (parametre, der anvendes i international bank-rating)

CBA // Currency board-ordning

CPI // Forbrugerprisindeks

CØEL // Central- og østeuropæiske lande

DEM // Tyske mark

EF // Det Europæiske Fællesskab

EFF // Udvidet finansieringsfacilitet

EIB // Den Europæiske Investeringsbank

ESAF // Udvidet strukturtilpasningsfacilitet

EU // Den Europæiske Union

EUR // Euro

FDI // Udenlandske direkte investeringer

FESAL // Strukturtilpasningslån til finans- og erhvervssektoren

FRY // Forbundsrepublikken Jugoslavien

FYROM // Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

IFI // Internationale finansieringsinstitutioner

IMF // Den Internationale Valutafond

MFA // Makrofinansiel bistand

MOMS // Moms

NIS // Nye uafhængige stater

PRGF // Fattigdomsbekæmpelses- og vækstfacilitet

SAA // Stabiliserings- og associeringsaftale

SAF // Strukturtilpasningsfacilitet

SBA // Standby-arrangement

USD // US-dollar

WTO // Verdenshandelsorganisationen

INDHOLDSFORTEGNELSE

I. INDLEDNING

II. SAMLET BILLEDE

1. Baggrund

2. Makrofinansiel bistand i 2001

a) Nye afgørelser

b) Udbetalinger

c) Tilbagebetalinger og ikke-udbetalte beløb

3. Udviklingen i den makrofinansielle bistand

4. Byrdefordeling

III. ALBANIEN

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

IV. ARMENIEN

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den ekstraordinære finansielle bistand

V. BOSNIEN-HERCEGONIVA

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

VI. FORBUNDSREPUBLIKKEN JUGOSLAVIEN (Kosovo)

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den ekstraordinære finansielle bistand

VII. FORBUNDSREPUBLIKKEN JUGOSLAVIEN (Serbien og Montenegro)

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

VIII. DEN TIDLIGERE JUGOSLAVISKE REPUBLIK MAKEDONIEN

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

IX. GEORGIEN

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den ekstraordinære finansielle bistand

X. MOLDOVA

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

XI. RUMÆNIEN

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

XII. TADSJIKISTAN

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

XIII. UKRAINE

1. Resumé

2. Makroøkonomiske resultater

3. Strukturreformer

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

I. INDLEDNING

I denne beretning vurderes den økonomiske situation, reformprocessen og udsigterne for de lande, der i 2001 modtog makrofinansiel bistand; der lægges endvidere særlig vægt på opfyldelsen af de betingelser, der er knyttet til bistanden.

Kapitel II giver en oversigt over EF's makroøkonomiske bistand til tredjelande med en historisk baggrund, en sammenfatning af transaktionerne i 2001 og en analyse af byrdefordelingen mellem de internationale donorgrupper.

I de følgende kapitler diskuteres relevante aspekter af overgangsprocessen i de lande, som Rådet har besluttet at yde ny makrofinansiel bistand, eller som i 2000 modtog betalinger inden for rammerne af transaktioner, der var besluttet tidligere.

Denne beretning fremlægges i overensstemmelse med Rådets afgørelser om Fællesskabets makrofinansielle bistand eller ekstraordinære finansielle bistand til tredjelande og er en opfølgning af de beretninger, der blev fremlagt i tidligere år [1].

[1] Jf. følgende meddelelser fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet med titlen "Beretning om den makrofinansielle bistand til tredjelande":

Bilag 1 viser den fulde oversigt over de makrofinansielle bistandstransaktioner, som Rådet har truffet beslutning om, samt de hertil svarende udbetalinger frem til udgangen af 2001. Bilag 2 viser en sammenfatning af den makrofinansielle bistand, der er ydet af bilaterale og multilaterale donorer til lande, som har modtaget makrofinansiel bistand fra Fællesskabet. Endelig viser bilag 3 nogle udvalgte makroøkonomiske indikatorer.

II. SAMLET BILLEDE

1. Baggrund

Den makrofinansielle bistand støtter modtagerlandenes politiske og økonomiske reformbestræbelser og implementeres i tilknytning til støtteprogrammer fra IMF og Verdensbanken. Transaktionerne har fortsat inkorporeret et sæt principper, som understreger bistandens ekstraordinære karakter, dens komplementaritet til midler fra IFI og de økonomisk-politiske betingelser i tilknytning til bistanden. EF's makrofinansielle bistand har især støttet modtagerlandenes bestræbelser på at gennemføre økonomiske reformer og strukturændringer. I snæver koordination med IMF og Verdensbanken har den fremmet foranstaltninger, der er skræddersyet til særlige landebehov med den overordnede målsætning at stabilisere den finansielle situation og etablere markedsorienterede økonomier. Kommissionen implementerer bistanden i samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg.

2. Makrofinansiel bistand i 2001

a) Nye afgørelser

I 1999 og 2000 blev der ydet øget makrofinansiel bistand til Balkan-landene, idet Rådet - som følge af stigende betalingsbalanceproblemer og Kosovo-krisen - havde truffet afgørelse om syv transaktioner til et maksimalt beløb af 515 mio. EUR til Rumænien, Bulgarien, Albanien, Bosnien-Hercegovina, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM), -Kosovo og Montenegro. I 2001 blev denne forhøjelse af bistanden til Balkan-regionen bekræftet af en betydelig bistandspakke til Forbundsrepublikken Jugoslavien (Serbien og Montenegro). I juli 2001 besluttede Rådet at afsætte 300 mio. EUR i alt hertil, heraf 225 mio. EUR som lån og 75 mio. EUR som tilskud som følge af de demokratiske forandringer i dette land. I december 2001 godkendte Rådet en revision af denne afgørelse ved at forhøje den samlede bistand til 345 mio. EUR, heraf 120 mio. EUR som gaveelement. I juni blev det besluttet af yde yderligere 30 mio. EUR i tilskud til Kosovo. Herefter blev der i december vedtaget en tilskudspakke på 18 mio. EUR til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM).

b) Udbetalinger

Udbetalingerne af den makrofinansielle bistand androg i alt 392 mio. EUR i 2001, heri ikke medregnet tilskud på 5,5 mio. EUR til Armenien og 40 mio. EUR til Forbundsrepublikken Jugoslavien (Serbien og Montenegro), der var udbetalt på grundlag af procedurer iværksat i 2001, men først vedtaget i januar 2002. Udbetalingerne bestod af 15 mio. EUR til Forbundsrepublikken Jugoslavien (Kosovo), 260 mio. EUR til Forbundsrepublikken Jugoslavien (Serbien og Montenegro), 15 mio. EUR til Bosnien, 22 mio. EUR til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og 6 mio. EUR til Georgien. I marts 2001 betalte Tadsjikistan resten af sin restance over for Fællesskabet på 78,8 mio. EUR. Herefter modtog Tadsjikistan en ny bistandspakke på 95 mio. EUR bestående af et lån på 60 mio. EUR samt tilskud, der skulle betales over en femårig periode. Af denne bistandspakke, der blev vedtaget i marts 2000, blev der i 2001 udbetalt 14 mio. EUR i tilskud og 60 mio. EUR i lån.

Af de samlede udbetalinger på 392 mio. EUR havde de 95 mio. form af tilskud. De 95 mio. EUR blev ydet til henholdsvis Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (10 mio. EUR), Forbundsrepublikken Jugoslavien (Kosovo) (15 mio. EUR), Bosnien (15 mio. EUR), Forbundsrepublikken Jugoslavien (Serbien og Montenegro) (35 mio. EUR), Georgien (6 mio. EUR) og Tadsjikistan (14 mio. EUR). Resten af bistanden havde form af lån (Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 12 mio. EUR, Forbundsrepublikken Jugoslavien (Serbien og Montenegro), 225 mio. EUR, og Tadsjikistan, 60 mio. EUR).

c) Tilbagebetalinger og ikke-udbetalte beløb

Nogle transaktioner, som blev besluttet i første halvdel af 1990'erne, er ikke blevet fuldstændigt udbetalt som oprindeligt forudset. Dette skyldes enten forbedrede eksterne finansielle vilkår (Ungarn, de baltiske lande, Slovakiet, Algeriet) eller et vanskeligt politisk klima (Belarus). I disse tilfælde er udbetalingen af de resterende rater ikke længere programmeret. Hvad angår de nyligt vedtagne transaktioner har der i nogle tilfælde været forsinkelser i udbetalingerne på grund af opbremsningen af reformprocessen (Rumænien og Georgien). Hvad angår Albanien, Moldova og Ukraine tilfælde har ændrede omstændigheder fået Kommissionen til at genoverveje betingelserne for de nuværende bistandstransaktioner. Disse vil muligvis blive taget op til fornyet overvejelse eller erstattet af nye reviderede bistandspakker, eventuelt i 2002. Sidste kolonne i bilag 1 viser de beløb, der ikke er udbetalt.

3. Udviklingen i den makrofinansielle bistand

Fællesskabets makrofinansielle bistand har til formål at støtte den makroøkonomiske stabilisering i modtagerlandene og mindske disses betalingsbalanceproblemer. Bistanden er også et nyttigt middel til at fremme strukturreformer. I årenes løb er det antal lande, som det ville være hensigtsmæssigt for EF at yde en sådan støtte, vokset, da et stigende antal lande med grænser til EU stod over for betalingsbalancevanskeligheder og forpligtede sig til at gennemføre byrdefulde økonomiske reformprogrammer. Dette resulterede i en forskydning i den geografiske balance i bistanden i forhold til de første år, hvor de fleste modtagerlande var lande i Central- og Østeuropa. Som følge af konflikterne i de vestlige Balkan-lande, især Kosovo-konflikten i 1999, og den politiske udvikling i Forbundsrepublikken Jugoslavien (Serbien og Montenegro) var der i rådsafgørelserne i 1999-2001 en klar tendens til en relativ stigning i den makrofinansielle bistand til landene på Balkan.

Af de tre afgørelser om makrofinansiel bistand, der blev vedtaget i 2001, vedrørte de to traditionel betalingsbalancestøtte, mens den tredje afgørelse alene havde til formål at støtte den modtagende enheds budget. Denne budgetstøttetransaktion blev vedtaget til fordel for Kosovo, som ikke kunne omfattes af et IMF-støttet økonomisk program. Afgørelserne i perioden 2000-2001 var kendetegnet ved den store andel af det samlede bistandsbeløb, der blev ydet i form af tilskud, nemlig 43 % i stedet for 6 % i perioden 1990-1999. Det nye forhold mellem tilskud og lån i bistandspakkerne afspejler EU-organernes bedømmelse af modtagerlandenes relative fattigdom og begrænsede gældsbetjeningsevne. Som bemærket allerede i 1999 og 2000 tager den makrofinansielle bistand ikke alene sigte på at fremme en makroøkonomisk stabilisering og støtte betalingsbalancen, den spiller også en yderst nyttig rolle som støtte til en regerings strukturreformprogram. Den makrofinansielle bistand er konsekvent blevet kombineret med bistanden under Phare/Ispa-, Tacis- og Obnova/Cards-programmerne for at styrke den institutionelle kapacitet, som var af afgørende betydning for en vellykket gennemførelse af strukturreformforanstaltningerne.

Tabel 1 og 2 og de ledsagende figurer 1a og 2a understreger den makrofinansielle EF-bistands ekstraordinære karakter. De mest omfattende makrofinansielle bistandstransaktioner blev besluttet og udbetalt i årene umiddelbart efter ændringerne i de politiske og økonomiske systemer i de central- og østeuropæiske lande. Derefter afspejler svingningerne i den makrofinansielle bistand det forhold, at der er truffet beslutninger fra sag til sag efter en vurdering af den makroøkonomiske situation og finansieringsbehovene i de potentielle modtagerlande. Figur 1a vedrørende vedtagne transaktioner i hele perioden 1990-2001 (op til i alt 5,8 mia. EUR) og figur 2a vedrørende faktisk udbetalte beløb (op til i alt 4,7 mia. EUR) viser den betydelige koncentration af bistanden på CØE-ansøgerlande (omkring 57 % af den samlede makrofinansielle bistand inden for de seneste ti år). Den makrofinansielle bistand til disse lande blev dog gradvis udfaset i takt med landenes fremskridt i den makroøkonomiske tilpasnings- og reformproces. I den senere tid er der hovedsagelig ydet makrofinansiel bistand til de vestlige Balkan-lande (transaktioner i 1999, 2000 og 2001) og en del nye uafhængige lavindkomstlande. Den relativt lave bistand til middelhavslandene (14 % af de samlede godkendte beløb, men ingen ny godkendelse siden 1996) skal ses på baggrund af de andre former for makroøkonomisk støtte (navnlig MEDA-strukturtilpasningsfaciliteterne), der er stillet til rådighed for disse lande.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

4. Byrdefordeling

Inden for rammerne af bistandskoordineringsprocessen til støtte for CØE-landene og de vestlige Balkan-lande har Europa-Kommissionen i samarbejde med Verdensbanken organiseret donorkonferencer, hvor der foretages vurderinger af behov for ekstern finansiering, og hvor der træffes principiel beslutning om bidragene fra IFI og de bilaterale donorlande, herunder EF. For så vidt angår andre potentielle modtagerlande, anvendes en tilsvarende tilgang via en rådgivende gruppe, der sammenkaldes på Verdensbankens initiativ.

De midler, der leveres af forskellige bidragydere til dækning af det resterende behov for ekstern finansiering hos modtagere af makrofinansiel bistand fra EF, er anført i bilag 2. Der gives en nærmere beskrivelse af modtagerlandene for 2001 i bilag 2.1.

Siden EF begyndte at yde makrofinansiel bistand, har de absolutte beløb, som EF har afsat hertil, varieret betydeligt og parallelt med den finansielle støtte, der er ydet af det internationale samfund (jf. bilag 2 og tilsvarende tabeller i de tidligere beretninger om makrofinansiel bistand).

Til at begynde med var EF-bistanden meget stor sammenlignet med midlerne fra IFI. I den forbindelse spillede Fællesskabet en central rolle som en af de største bidragydere og som koordinator af den bilaterale bistand til CØE-landene via G-24. Efterhånden som IFI blev i stand til at mobilisere flere midler ved hjælp af nye instrumenter, voksede deres andel i finansieringspakkerne imidlertid betydeligt frem til 1999.

Sideløbende hermed blev der mobiliseret bidrag fra eksterne kreditorer, såvel offentlige som private, i form af gældssanerings- og gældseftergivelsestransaktioner, der navnlig var betydelige i 1991, 1994, 1995 og 2001. Blandt de lande, der modtager makrofinansiel bistand fra EF, var følgende lande omfattet af disse gældssaneringstransaktioner og lignende transaktioner: Algeriet i 1991 og 1994; Bulgarien i 1991, 1994 og 1997; Moldova i 1996; Ukraine i 1994, 1995 og 1999 og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Bosnien-Hercegovina og Albanien i 1999. Ingen af de lande, der modtager makrofinansiel bistand fra EF, var omfattet af gældssanering i 2000. I 2001 blev der inden for rammerne af Paris-klubben vedtaget en omfattende gældssaneringsordning til fordel for Forbundsrepublikken Jugoslavien (Serbien og Montenegro).

III. ALBANIEN

1. Resumé

Inden for rammerne af IMF's treårsprogram, der blev vedtaget i maj 1998, lykkedes det de albanske myndigheder at gøre yderligere fremskridt med den makroøkonomiske stabilisering: BNP-væksten i 2001 var på 6,5 %, hvilket er lidt lavere end den gennemsnitlige vækst på 7-8 %, der blev registreret i de tre foregående år, budgetunderskuddet blev yderligere reduceret, underskuddet på betalingsbalancens løbende poster blev svagt forværret, til dels på grund af en stor import af kapitalgoder, den albanske lek forblev stærk over for euroen, men faldt en smule over for dollaren, og den årlige inflation blev fastholdt på et lavt niveau (omkring 3,5 %).

For så vidt angår strukturreformerne, registreredes visse fremskridt. I den finansielle sektor blev der taget yderligere skridt til at privatisere den tilbageblevne statsejede bank, som forventes privatiseret i 2002. I begyndelsen af 2001 blev den anden GSM-licens tildelt. Fremskridtene med at omstrukturere energisektoren ligger på linje med den handlingsplan, der blev vedtaget i december 2000. Også på skatteområdet registreredes væsentlige fremskridt, idet den anden mellemfristede udgiftsramme for perioden 2002-2004 blev vedtaget.

Implementeringen af den makrofinansielle bistand på op til 20 mio. EUR, som Rådet havde besluttet i april 1999, blev ikke påbegyndt på grund af de albanske myndigheders forbehold over for øget låntagning på ikke-favorable vilkår under en forholdsvis komfortabel international nettoreserveposition (NIR). Som følge heraf er denne bistand nu taget af programmet.

// Kortfattet status over de økonomiske reformer

// 1. Prisliberalisering

De fleste priser er blevet liberaliseret med undtagelse af nogle få udvalgte offentlige tjenester.

// 2. Handelsliberalisering

Ingen kvantitative importrestriktioner. Kun få eksportforbud tilbage. Fire forskellige toldsatser (0 %, 2 %, 10 % og 15 %). Medlem af WTO siden september 2000.

// 3. Valutasystem

Siden juli 1992 frit flydende valutakurs. Stort set ingen restriktioner for transaktionerne på de løbende poster.

// 4. Udenlandske direkte investeringer

Liberal lovgivning. Ingen restriktioner for hjemtagning af overskud. Trods tilladelse til at sælge jord til udlændinge og fremskridt med jordregistreringen fungerer markedet for køb og salg af jord endnu ikke på en fornuftig måde.

// 5. Pengepolitik

Centralbankens pengepolitik er udelukkende baseret på anvendelse af indirekte instrumenter efter afskaffelsen af mindstesatser for kortfristede indlån i juli 2000. Auktioner med skatkammerbeviser (3, 6, 12 måneder).

// 6. Offentlige finanser

Moms blev indført i juli 1996 og ændret i oktober 1997. I juni 2001 blev den mellemfristede udgiftsramme (MTEF), der var fastlagt i december 2000, opdateret for perioden 2002-2004.

// 7. Privatisering og omstrukturering af virksomhedssektoren

Privatiseringen af den dyrkbare jord er stort set gennemført. Privatiseringsprogrammet for SMV'er er afsluttet. Den første store statsejede virksomhed i en strategisk sektor (AMC) blev privatiseret i 2000. Der blev skabt en børs i marts 1996.

// 8. Reform af den finansielle sektor

Todelt banksystem domineret af den tilbageblevne store statsejede bank, opsparingsbanken, der skal privatiseres i 2002.

//

2. Makroøkonomiske resultater

Siden 1998 har de albanske myndigheder gennemført et omfattende mellemfristet makroøkonomisk strukturtilpasningsprogram, der blev støttet af IMF inden for rammerne af en fattigdomsbekæmpelses- og vækstfacilitet (PRGF, tidligere ESAF). Det begyndende opsving i 1998 blev opretholdt i 1999 og 2000 med en BNP-vækst på henholdsvis 7,3 % og 7,7 %. Den årlige inflation ved udgangen af 2000 var fortsat under kontrol (4,5 %), det indenlandsk finansierede budgetunderskud blev yderligere reduceret, og underskuddet på de løbende poster faldt til 7 % af BNP.

Som følge af den svage vækst i landbrugsproduktionen og den forværrede elektricitetssituation faldt BNP-væksten i 2001 til 6,5 % fra et gennemsnit på 7-8 % i de foregående tre år. Denne stigning kan hovedsagelig tilskrives transport- og servicesektoren. Væksten i Albanien havde også en positiv indflydelse på arbejdsløsheden, som faldt fra ca. 17 % i december 2000 til ca. 14,5 % i december 2001 - muligvis også som følge af øget kontrol med virksomheder og den grå økonomi. En forholdsvis stram pengepolitik og væsentlige produktivitetsstigninger bidrog til at holde inflationen under kontrol. Trods inflationspresset, som skyldtes dels krisen i FYROM, dels valgrelaterede offentlige udgifter, var inflationen i december begrænset til 3,5 % (år-til-år).

Når de ændringer af 2001-budgettet, som energikrisen medførte, og som indebærer yderligere subsidier til elektricitetsimporten, medregnes, levede de finanspolitiske resultater i 2001 stort set op til forventningerne, dog med indtægter, men også udgifter, der lå under det budgetterede niveau. Det samlede budgetunderskud forventes at ville udgøre ca. 9 % af BNP, hvilket svarer til tallet i 2000. Den udenlandske finansiering af underskuddet, som især havde form af tilskud eller lån på gunstige vilkår, tegnede sig for ca. 4 % af BNP, den indenlandske finansiering for ca. 3 % mens privatiseringsindtægter udgjorde de resterende 2 %.

Som normalt siden begyndelsen af overgangsperioden kompenserede de store beløb, der blev hjemsendt fra albanere i udlandet - skønsmæssigt ca. 470 mio. USD i 2001 - delvis for det officielt registrerede handelsunderskud, som dog er blevet forøget som følge af en betydelig import af maskiner og bedre toldkontrol. Underskuddet på de løbende poster forventes derfor at ville udvise en svag stigning (7,4 % af BNP mod 7 % i 2000). De udenlandske direkte investeringer accelererede i 2001, hvilket bidrog til en ny stigning i valutareserverne (737 mio. USD svarende til 4,7 måneders import ved udgangen af 2001, mod 608 mio. USD svarende til 4,3 måneders import ved udgangen af 2000). Kombinationen af lav inflation og forholdsvis tilfredsstillende valutareserver bidrog til stabiliteten af den nationale valuta, lek. Således er lek igennem de senere år kun faldet en smule over for dollaren, mens den stort set er forblevet stabil over for euroen. Ved udgangen af 2001 nåede udlandsgælden, inklusive restancer, op på 1,19 mia. USD svarende til ca. 29 % af BNP, hvilket er et forholdsvis lavt niveau i forhold til visse andre vestlige Balkan-lande. Udlandsgælden forventes at stabilisere sig på dette niveau i de kommende år.

3. Strukturreformer

I 2001 gjorde privatiseringen og omstruktureringen af virksomhedssektoren yderligere fremskridt. Efter salget i juli 2000 af mobiltelefonselskabet AMC blev GSM-licens nummer to i august 2001 tildelt et britisk-græsk konsortium (hvilket bidrog til FDI). I maj 2001 vedtog det albanske parlament loven om fastnetoperatøren Albtelekoms privatisering, som forventes afsluttet i slutningen af 2002. Pr. september 2001 fulgte forløbet af omstruktureringen af energisektoren, herunder elektricitetsvirksomheden KESH, stort set handlingsplanen fra december 2000. Også privatiseringen af olievirksomheden Servcom gjorde fremskridt.

Privatiseringen af den nationale forretningsbank i oktober 2000 skabte forudsætningerne for privatiseringen af den sidste statsejede - og største - bank i landet, opsparingsbanken. Efter parlamentets vedtagelse af den nødvendige privatiseringslov og andre forberedende foranstaltninger blev starten på det internationale privatiseringsudbud annonceret i juni 2001. Som følge af begivenhederne den 11. september og fortsat uro i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er privatiseringsprocessen imidlertid blevet forsinket. Efter den reviderede tidsplan vil der inden udgangen af marts 2002 blive udarbejdet en "short list" over interesserede banker, og køberen vil blive udvalgt inden udgangen af juni. I mellemtiden bliver der gjort en indsats for at begrænse opsparingsbankens dominerende stilling på markedet dels ved at overføre 70 pensionsudbetalingskontorer til Albapost, dels ved efter en auktion at outsource opsparingsbankens skattemæssige funktioner i Elbasan-distriktet til den tyske FEFAD Bank.

Hvad angår handelsliberaliseringen er der ingen kvantitative importrestriktioner og kun meget få eksportrestriktioner tilbage (skind og huder, metalaffald samt visse træprodukter). Fra og med januar 2001 blev den maksimale importtold reduceret til 15 %, hvilket er væsentligt lavere end i 1999 (20 %) og 2000 (18 %).

Der er truffet nogle foranstaltninger med henblik på at forbedre det albanske forretningsmiljø og investeringsklima. I 2001 blev der vedtaget en konkurslov, der er i overensstemmelse med loven om sikring af gæld, samt en lov om indskudsforsikring. Løsøreregistret er nu operationelt. Der gøres en indsats for yderligere at forbedre den retlige ramme for at stimulere indenlandske og udenlandske investeringer. Der er således planer om i 2002 at etablere et kontor, der vil give investorer "one-stop"-faciliteter og kreditoplysningsfaciliteter samlet et sted. Loven om fuldbyrdelse af retsafgørelser blev vedtaget i januar 2001, og det var forventet, at der inden udgangen af 2001 ville være vedtaget en lov om mediering af tvister mellem virksomheder. Trods disse initiativer er de nuværende mangler i det albanske domstolsvæsen og i de erhvervsrelaterede administrationer - og gentagne korruptionssager - en hindring for at skabe et kraftigt opsving i investeringerne. Det er fortsat nødvendigt at forbedre vigtige områder af erhvervslovgivningen for at fremme implementering og håndhævelse.

På finansområdet blev den mellemfristede udgiftsramme (MTEF), der blev fastlagt første gang i 2000, opdateret og forbedret i juni 2001 med henblik på perioden 2002-2004 inden for rammerne af GPRS (Growth Poverty Reduction Strategy), der er sponsoreret af Verdensbanken. MTEF og GPRS giver et godt udgangspunkt for udarbejdelsen af 2002-budgettet med en klar prioritering af udgiftssiden.

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

I forbindelse med IMF's treårige program, der understøttes af PRGF, og som blev godkendt i maj 1998, besluttede Rådet den 22. april 1999 at yde Albanien en makrofinansiel bistand på op til 20 mio. EUR. I modsætning til de to foregående makrofinansielle bistandstransaktioner (et tilskud på 70 mio. EUR, der blev besluttet i 1992, og et tilskud på 35 mio. EUR, der blev besluttet i 1994) skulle denne bistand have form af et lån.

I 1999 og 2000 støttede Fællesskabet dog også Albaniens tilpasnings- og reformprogram på kort og mellemlangt sigt med et målrettet budgettilskud: 14,5 mio. EUR gennem PHARE's særlige bistand og 5 mio. EUR i henhold til EF's programmer for fødevaresikkerhed. For at hjælpe landet med at bære omkostningerne i forbindelse med tilstedeværelsen af flygtninge under Kosovo-krisen ydede Kommissionen endvidere Albanien et ekstraordinært budgettilskud på ca. 33 mio. EUR.

På denne baggrund men også på grund af landets gunstige valutareservestilling har de albanske myndigheder oplyst, at de ikke ønskede frigivelse af Fællesskabets makrofinansielle bistand i form af lån. Følgelig har Kommissionen nu fjernet denne bistandstransaktion fra programmet.

IV. ARMENIEN

1. Resumé

Den økonomiske vækst i Armenien nåede et rekordhøjt niveau i 2001. Den reale BNP-vækst var på 9,6 % (6,0 % i 2000). Væksten kan tilskrives landbrugs-, bygge- og anlægs- samt servicesektoren. Eksporten steg med 14 %, mens importen forblev på samme niveau som i 2000. Underskuddet på de løbende poster faldt til ca. 11 % af BNP (14,5 % i 2000). Budgetindtægterne steg som følge af en forbedret skatteopkrævning, men forholdet mellem skat og BNP forværredes.

Parlamentet godkendte i juli 2001 en liste over 900 virksomheder, som skulle privatiseres i de følgende tre år, bl.a. inden for mine-, metal- og energisektorerne. Manglende interesse fra udenlandske investorer og et vanskeligt investeringsklima har imidlertid forsinket tilbudsgivningen og forhandlingerne.

IMF's bestyrelse godkendte i maj 2001 et treårigt program inden for rammerne af fattigdomsbekæmpelses- og vækstfaciliteten. Af det samlede PRGF-lån på ca. 87 mio. USD blev 13 mio. udbetalt i 2001.

Kommissionen konkluderede i juni 2001, at Armenien havde gjort væsentlige fremskridt med at opfylde betingelserne for udbetalingen af den tilskudsrate, der var planlagt til 2001. Tilskudsraten blev udbetalt i februar 2002. // Kortfattet status over de økonomiske reformer

1. // 1. Prisliberalisering

Kun forsyningsselskabernes priser er endnu reguleret.

1. // 2. Handelsliberalisering

Liberal handelspolitik. Enkel og relativt åben importordning med lave toldtariffer. Ingen kvantitative restriktioner. Forhandlingerne om optagelse i WTO fortsatte i 2001 (spørgsmålet om beskyttelse af landbruget er fortsat uafklaret).

1. // 3. Valutasystem

Flydende valutakurs. Begrænset officiel intervention. Ubegrænset adgang til udenlandsk valuta. Interbankmarkedet dominerende for udenlandsk valuta.

1. // 4. Udenlandske direkte investeringer

Liberal politik over for udenlandske direkte investeringer, ingen restriktioner for hjemtagelse af overskud og kapital.

1. // 5. Pengepolitik

Lav inflation opretholdt gennem centralbankens forsigtige pengepolitik.

1. // 6. Offentlige finanser

Budgetindtægterne for 2001 er anslået til ca. 17 % af BNP; samlede udgifter anslås til omkring 22 % af BNP.

1. // 7. Privatisering og omstrukturering af virksomhedssektoren

Nyt privatiseringsprogram blev godkendt af Parlamentet. Privatiseringsprocessen forløber dog langsommere på grund af manglende investorinteresse og et vanskeligt erhvervsklima. Nye forsøg på at privatisere eldistributionsselskaberne efter det mislykkede internationale udbud.

1. // 8. Reform af den finansielle sektor

Den 100 % statsejede opsparingsbank blev solgt til lokale investorer i 2001. Forhøjelse af mindstekapitalkravene for eksisterende banker i 2001 og yderligere forhøjelser planlagt for de kommende år.

1. //

2. Makroøkonomiske resultater

Armenien har gjort fremskridt med hensyn til makroøkonomiske politikker, men har fortsat et stort underskud på de løbende poster og er afhængig af overførsler og indbetalinger fra armeniere i udlandet til finansiering af underskuddet. De økonomiske vækstrater i Armenien har aldrig været højere: Real BNP-vækst på 9,6 % i 2001 (den største stigning siden uafhængigheden). Da Armenien er forholdsvis isoleret fra verdensmarkederne, har den aktuelle økonomiske afmatning ikke berørt landet. Væksten bæres af såvel eksport som indenlandsk forbrug. Detailsalget forøgedes med 13 % i 2001. Eksporten steg med 14 %, mens importen forblev på stort set samme niveau som det foregående år. Det er vigtigt, at eksportfremgangen fortsætter, idet manglende handelsforbindelser har hæmmet en udvidelse af eksporten til regionale markeder (som følge af regional isolation i forbindelse med den uløste Nagorno Karabakh-konflikt). Underskuddet på de løbende poster (inklusive officielle overførsler) faldt i 2001 noget til 11 % af BNP (fra 14 % af BNP i 2000).

I løbet af 2001 øgedes budgetindtægterne, efterhånden som skatteopkrævningen blev forbedret, men den positive udvikling fortsatte ikke hele året ud, ligesom der var problemer med budgetgennemførelsen mod slutningen af 2001. Stigning i indtægterne gjorde det muligt for regeringen at reducere pensionsrestancerne. Alligevel faldt forholdet mellem skatter og BNP til 14,3 % i 2001. Der blev ikke registreret noget væsentligt fald i budgetunderskuddet i 2001, og det anslås, at underskuddet ved årets udgang fortsat lå på næsten 5 % af BNP.

Pengepolitikken blev gradvist lempet i 2001, og forbrugerprisinflationen steg fra 0,4 % i 2000 til 2,9 % i 2001, hvilket dog fortsat er lavere end prognosens 3,5 %. Kursen på den armenske dram lå ret stabilt i 2001 på ca. 560 dram pr. USD. Valutakursreserverne ligger fortsat på et pænt niveau svarende til mere end tre måneders import. Udlandsgælden beløb sig i begyndelsen af 2001 til ca. 860 mio. USD (ca. 45 % af BNP), og der skete ikke væsentlige ændringer i 2001. Armenien har med Rusland forhandlet sig frem til en gældsombytning mod aktiver for sin gæld på 94 mio. USD. Ordningen vil træde i kraft i 2002.

I maj 2001 godkendte IMF's bestyrelse et treårigt fattigdomsbekæmpelses- og vækstarrangement (PRGF) til fordel for Armenien. Af det samlede PRGF-lånebeløb på ca. 87 mio. USD blev 13 mio. USD udbetalt i 2001. Mod slutningen af året fik Armenien vanskeligheder med at opfylde de aftalte økonomisk-politiske mål, og yderligere udbetalinger blev udskudt til begyndelsen af 2002.

3. Strukturreformer

Tempoet for strukturreformer begyndte at stige igen i 2001 efter en opbremsning i perioden 1999-2000. Parlamentet godkendte i juli 2001 et nyt privatiseringsprogram omfattende en liste over 900 virksomheder, der skulle privatiseres over tre år. Listen omfatter også mine-, metal- og energivirksomheder. Samtidig er vægten blevet flyttet fra et hurtigt salg til en indsats for at tiltrække passende strategiske investorer. Privatiseringsprocessen er dog ikke forløbet som forventet. Af de 14 større virksomheder, der oprindelig var udvalgt med henblik på privatisering i 2001, blev kun syv solgt. Et vanskeligt investerings- og erhvervsklima har lagt en dæmper på udlandets interesse. F.eks. resulterede de internationale udbud med henblik på privatisering af fire eldistributionsvirksomheder ikke i noget bud i 2001. I stedet er det blevet besluttet at fusionere de fire net til ét, og regeringen har indledt forhandlinger om at lease distributionsvirksomhederne til en udenlandsk operatør for en treårig periode. Privatiseringen af kraftværker er også under forberedelse.

Mindstekapitalkravene for eksisterende banker er blevet forøget for at accelerere konsolideringen i den meget fragmenterede banksektor. Den sidste 100 % statsejede bank, opsparingsbanken, blev solgt til en gruppe armenske investorer i 2001.

Konkurrencepolitikken er blevet bragt mere i overensstemmelse med EU-bestemmelserne. Der er således vedtaget en ny lov om konkurrencepolitik, ligesom et uafhængigt konkurrencenævn er blevet oprettet. Håndhævelsen af konkurslovgivningen er dog stadig ineffektiv.

Der blev også vedtaget en ny lov vedrørende topembedsmænds obligatoriske afgivelse af indkomst- og formueerklæringer. Der er nedsat et regeringsudvalg, der skal fastlægge en antikorruptionspolitik, men vedtagelsen og gennemførelsen af nye foranstaltninger går langsomt.

En ny skattelov blev vedtaget i december 2000 med henblik på at erstatte den progressive selskabsbeskatning med en ensartet 20 %-sats for større virksomheder. Der er også taget skridt til at forenkle skattelovgivningen for mindre virksomheder.

Regeringen har erklæret udviklingen af informationsteknologier som sin hovedprioritet i bestræbelserne på at fremme den økonomiske udvikling og skabe nye jobs. Armenien råder over specialister og knowhow inden for denne sektor og søger at begrænse "hjerneflugten", som er blevet et alvorligt problem.

4. Gennemførelse af den ekstraordinære finansielle bistand

Fællesskabet har til fordel for Armenien vedtaget en bistandspakke omfattende et lån på 28 mio. EUR (udbetalt i 1998) og et samlet tilskud på 30 mio. EUR (der skal udbetales i perioden 1998-2004). De strukturelle betingelser, der var knyttet til udbetalingen af tilskudsraten for 2001, omfattede bl.a. forbedring af skatteopkrævningsindsatsen, styrkelse af banktilsynet, vedtagelse af en ny jordlov, betaling af løn- og pensionsrestancer og restancer til energiudbydere samt udarbejdelse af en vejledning for udenlandske investorer. En kommissionsmission konkluderede i juni 2001, at Armenien havde gjort store fremskridt med hensyn til at opfylde de makroøkonomiske og strukturelle betingelser for udbetaling af tilskudsraten for 2001 (5,5 mio. EUR). Udbetalingen fandt sted i 2002 på grundlag af den procedure, der blev iværksat i 2001, efter at Armenien havde reduceret sin nettogæld til Fællesskabet med 7 mio. EUR som aftalt mellem Kommissionen og de armenske myndigheder.

V. BOSNIEN-HERCEGONIVA

1. Resumé

Med støtte fra IMF's standby-arrangement (SBA), der blev godkendt i maj 1998, har Bosnien-Hercegovina gjort betydelige fremskridt hen imod makroøkonomisk stabilitet i kraft af en nøje overholdelse af de strenge regler i tilknytning til currency board-ordningen og en stram finanspolitik. Væksten fortsatte i 2001, selv om prognoserne blev nedjusteret fra de oprindelige 8 % til 5 %-6 %, og inflationen var afdæmpet (ca. 4,5 % i 2001). Det store underskud på de løbende poster anslås at være faldet yderligere i 2001 til 20,8 % af BNP (22,2 % i 2000). IMF afsluttede den sjette og den syvende og endelige revision under standby-arrangementet den 10. maj 2001, og der forventes at blive aftalt et nyt arrangement i begyndelsen af 2002.

For så vidt angår strukturreformerne, er der gjort markante fremskridt i 2001 med privatiseringen af mindre virksomheder, styring og reform af offentlige udgifter, reform af toldadministrationen og i den senere tid også privatiseringen af større virksomheder. Fremskridtene var dog mindre udtalte inden for skatteharmonisering, privatisering af statsejede banker og indførelse af enklere investeringsbestemmelser.

På baggrund af tilfredsstillende fremskridt med hensyn til de strukturelle betingelser, der er knyttet til Fællesskabets makrofinansielle bistand, udbetalte Kommissionen tredje og sidste tilskudsrate på 15 mio. EUR ved udgangen af 2001. // Kortfattet status over de økonomiske reformer

1. // 1. Prisliberalisering

De fleste priser er blevet liberaliseret med undtagelse af nogle få udvalgte offentlige tjenester.

1. // 2. Handelsliberalisering

Frihandelsaftalen med Kroatien trådte i kraft den 1. januar 2001, således at tolden på varer fra Bosnien-Hercegovina vil blive nedsat med mellem 30 % og 100 % fra 2004. Lignende frihandelsaftaler er genstand for forhandlinger med FYROM, Slovenien og FRY. Forberedelserne til optagelsen i WTO skrider frem, og optagelsen forventes at finde sted i første halvdel af 2002.

1. // 3. Valutasystem

Den fælles valuta, KM, har siden juni 1998 været knyttet til DEM/euro i henhold til currency board-ordningen, og der forventes ingen ændringer i pariteten i forbindelse med skiftet til euroen.

1. // 4. Udenlandske direkte investeringer

Usikkert miljø som følge af uigennemsigtige politikker, og fordi investorerne opfatter landet som et højrisikoområde. Føderationen vedtog i november 2001 en lov om udenlandske investeringer og bragte herved sin lovgivning i overensstemmelse med statsloven fra 1998 om politikken med hensyn til udenlandske investeringer.

1. // 5. Pengepolitik

Centralbanken er ansvarlig for administrationen af currency board-ordningen. Centralbanken og andre banker må ikke udlåne penge til regeringen.

1. // 6. Offentlige finanser

Oppustede lønninger i den offentlige sektor, subsidier og ikke-bæredygtige socialsikringsordninger. Statsbudgettet er ikke sikret egne indtægter og er afhængigt af bidrag fra enhederne. Forbedringer er dog opnået på institutionelt plan. Skatteharmoniseringen mellem enhederne er endnu ikke opnået.

1. // 7. Privatisering og omstrukturering af virksomhedssektoren

Der er i den senere tid gjort gode fremskridt med privatiseringen af mindre virksomheder i begge enheder, men privatiseringsprocessen for større virksomheder er gået langsomt. Den har dog fået ny fremdrift på det seneste som følge af ekstern teknisk bistand til gennemførelsen af udbudsprocedurerne.

1. // 8. Reform af den finansielle sektor

Lovrammen for banksektoren er fastlagt i begge enheder, men privatiseringen eller likvidationen af statsbankerne er gået langsommere end forventet. Reformen af betalingssystemet er gået fremad med den officielle lukning af betalingskontorerne, overdragelsen af deres opgaver til banksektoren og etableringen af en clearing-central.

1. //

2. Makroøkonomiske resultater

Der blev afholdt parlamentsvalgt i november 2000; det lykkedes dog kun efter langvarige forhandlinger og indgriben fra OHR's side (den høje repræsentants kontor) at danne regeringer i begge enheder og staten. Der blev dannet regering i januar 2001 i Republika Srpska (RS), i februar i staten og i marts i føderationen Bosnien-Hercegovina. Dette forsinkede de økonomiske reformer og førte til et lovgivningsmæssigt dødvande. I andet halvår fik de nye regeringer igen sat gang i reformerne.

Makroøkonomiske data for 2001 viser, at tempoet for BNP-væksten fortsatte med at falde, og myndighederne forventer en vækstrate på omkring 5 %-6 % for året 2001 som helhed, hvilket skal sammenlignes med højere vækstrater i de foregående år og et oprindeligt skøn for 2001 på 8 %. Foreløbige oplysninger peger på en vis bedring for landbrugsproduktionen efter faldet i 2000, som især skyldtes en voldsom tørke. Arbejdsløsheden anslås til ca. 40 % af arbejdsstyrken, hvilket er højt, især i sammenligning med den gennemsnitlige arbejdsløshed i den vestlige Balkan-region (17 %) eller i ansøgerlandene (12 %).

Inflationen er forblevet moderat (skønsmæssigt ca. 4,5 % i 2001), og kursen på den konvertible marka (KM) er forblevet stabil, hvilket bl.a. skyldes, at reglerne i tilknytning til currency board-ordningen, der blev indført i midten af 1998, nøje er blevet fulgt. Opretholdelse af tilliden til KM er centralbankens vigtigste pengepolitiske mål. KM blev bundet til DEM/euro i forholdet 1:1, og myndighederne har afvist enhver revision af pariteten i forbindelse med skiftet til euro. Hvad angår finansområdet forblev statens udgifter på et meget højt niveau, skønsmæssigt ca. 44 % af BNP i 2001. Oppustede lønninger til den offentlige sektor, subsidier og ikke-bæredygtige socialsikringsordninger giver anledning til bekymring. Underskuddet var større end forventet som følge af øgede udgifter til lønninger og pensioner, og ved årets udgang var statens nødt til at træffe foranstaltninger til at afpasse de løbende udgifter efter de disponible ressourcer.

Den tendens til ny fremgang for eksporten, der viste sig i 2000 (delvis som følge af en genåbning af det jugoslaviske marked), kombineret med en lille importstigning (især som følge af fald i donorlandenes finansiering af genopbygningen) resulterede i et handelsunderskud, der næsten konstant holdt sig på 1,6 mia. USD. Underskuddet på de løbende poster (eksklusive overførsler) faldt yderligere i 2001, men ligger stadig meget højt (20,8 % af BNP mod 22,2 % i 2000). Udlandsgælden er fortsat stor (ca. 61 % af BNP i 2001), hvilket til dels afspejler en betydelig gældsbyrde, der er arvet fra det tidligere Jugoslavien. Gældsbetjeningen i procent af vareeksporten er dog forholdsvis lav, hvilket skyldes dels, at der er knyttet gunstige vilkår til en stor del af gælden, dels at der er indgået favorable gældsomlægningsaftaler. Netto-FDI pr. indbygger steg fra 35 USD i 2000 til 38 USD i 2001 (skøn), men ligger på fortsat på et af de laveste niveauer for hele regionen. Det er nemlig kun i ringe grad lykkedes at forbedre lovgivningen omkring de udenlandske direkte investeringer, idet lovgivningen stadig er meget sammensat og uigennemsigtig og præget af forskellige regler i de to enheder.

3. Strukturreformer

Der blev i 2001 gjort fremskridt med hensyn til såvel styring som reformer af de offentlige udgifter. På statsplan arbejdes der allerede på at styrke budgetkontrollen med statsfunktioner i et Ministerium for Offentlige Finanser, der blev oprettet i oktober 2000. Der er ligeledes i årets løb blevet oprettet finansafdelinger i enhederne i tilknytning til deres respektive Finansministerier, som siden den 1. januar 2002 har rådet over en fælles kasse- og regnskabsafdeling. Alle betalingsanvisninger fra staten vil gå igennem denne afdeling, hvilket vil sikre en større finanspolitisk gennemsigtighed og kontrol.

Hvad angår reformer inden for told- og skatteområdet har begge enheder nu vedtaget en lov om skatte- og afgiftsadministration. Der er taget skridt til at harmonisere afgiftssatserne, især punkt- og omsætningsafgiftssatserne, men der er endnu ikke opnået fuld harmonisering. Med hensyn til programmet for omorganisering af skatteadministrationen skete der store fremskridt i 2001 i føderationen, hvor arbejdet med at etablere kontrol- og efterforskningsenheder og indføre en gældsstyringstjeneste skrider godt frem. Republika Srpska har for nylig fremskyndet denne proces og vedtaget den relevante lovgivning i oktober 2001. Drøftelserne om indførelse af moms befinder sig endnu i forberedelsesfasen og rejser en række spørgsmål om det vanskelige samarbejde mellem de to enheder.

Der er gjort gode fremskridt med privatiseringen af mindre virksomheder i begge enheder. Føderationen har hidtil privatiseret 192 mindre virksomheder, mens 169 mindre virksomheder er blevet solgt i Republika Srpska. Fristen for salget af de resterende mindre offentlige virksomheder er blevet forlænget og er nu sat til den 31. marts 2003. Det er gået langsommere med privatiseringen af større virksomheder, selv om processen for nylig blev fremskyndet. I føderationen er 34 af de 157 udbudte virksomheder blevet privatiseret. I Republika Srpska, hvor det har været særlig vanskeligt at tiltrække udenlandske tilbudsgivere, er hidtil kun tre strategiske virksomheder ud af den oprindelige liste på 86 blevet privatiseret, mens der er kontraktforhandlinger i gang i forbindelse med en fjerde virksomhed. Privatiseringens følger for "corporate governance" er uensartede og ofte forsinkede, idet borgerne og de investeringsfonde, der står for privatiseringen, ikke altid er i stand til at vurdere virksomhedernes levedygtighed eller påbyde industrielle omstruktureringer.

Betalingskontorerne blev lukket i begyndelsen af januar 2001, og deres opgaver blev overført til banksektoren. Der er også gjort store fremskridt med hensyn til banktilsyn og reglerne i denne forbindelse (f.eks. gennem forhøjelsen af mindstekapitalkravene). På den anden side gik privatiseringen af statsejede banker langsommere end forventet i begge enheder. Ingen bank er endnu blevet privatiseret i føderationen, selv om to banker nu er i gang med de sidste forhandlinger. I Republika Srpska er der kun solgt tre banker. I slutningen af 2001 var der udarbejdet et forslag til lov om indskudsgaranti, hvorefter der skal oprettes et statsligt indskudsgarantikontor, som forventes at dække indskud på op til KM 5 000 i medlemsbankerne. Hver enhed har for tiden sit eget indskudsgarantikontor, men i Republika Srpska er der ikke afsat midler til dækning af garantien.

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

I maj 1998 indgik Bosnien-Hercegovinas myndigheder et standby-arrangement (SBA) med IMF. I maj 1999 vedtog Rådet at yde Bosnien-Hercegovina en makrofinansiel EF-bistand omfattende en lånefacilitet på op til 20 mio. EUR og en tilskudsfacilitet på op til 40 mio. EUR (afgørelse 1999/325/EF). Efter afslutningen af den første revision i henhold til IMF-programmet og efter at Bosnien-Hercegovina havde afviklet sine udestående forpligtelser over for Fællesskabet og EIB, udbetalte Kommissionen i december 1999 den første rate på i alt 25 mio. EUR (tilskud på 15 mio. EUR og lån på 10 mio. EUR). Efter tilfredsstillende fremskridt inden for rammerne af IMF-programmet, herunder afslutningen af den fjerde og femte revision, og tilfredsstillende opfyldelse af de specifikke betingelser, der var knyttet til EF-bistanden (vedrørende strukturreformer) blev den anden rate på i alt 20 mio. EUR udbetalt ved udgangen af 2000. 2 mio. EUR af tilskudselementet på 10 mio. EUR blev stillet til rådighed for statsbudgettet, mens den resterende del blev stillet til rådighed for enhedernes budgetter.

Efter visse forsinkelser i politikimplementeringen, som krævede tre forlængelser af SBA (i maj 1999, marts 2000 og december 2000), afsluttede IMF sin sjette og sin syvende og endelige revision og godkendte udbetalingen af 18 mio. USD (14 mio. SDR) i maj 2001. Der forhandles fortsat med Bosnien-Hercegovinas myndigheder om et nyt SBA, som forventes at blive underskrevet i begyndelsen af 2002.

Udbetalingen af den tredje rate på 15 mio. EUR (kun tilskud) var gjort betinget af fortsatte fremskridt med gennemførelsen af IMF-programmet og af opfyldelsen af en række strukturreformkriterier bl.a. vedrørende udgiftsstyring, told og skat, privatisering og bankreformer. I midten af 2001 foretog Kommissionen en første revision, som viste fremskridt på flere områder, men opfordrede myndighederne til at gøre en yderligere indsats på andre nøgleområder som f.eks. inden for styring og reform af offentlige udgifter samt FDI-lovgivning. Efter den anden revision i november, som viste, at Bosnien-Hercegovinas myndigheder stort set havde opfyldt strukturbetingelserne, blev den tredje og sidste rate af Fællesskabets bistand udbetalt i slutningen af 2001. Af det samlede beløb blev 2,5 mio. EUR stillet direkte til rådighed for statsbudgettet, mens den resterende del blev stillet til rådighed for enhedernes budgetter.

VI. FORBUNDSREPUBLIKKEN JUGOSLAVIEN (Kosovo)

1. Resumé

Den økonomiske aktivitet i Kosovo blev genoptaget meget hurtigt efter konflikten, og levevilkårene forbedres fortsat. Den reale BNP-vækst anslås at have været på ca. 10 % i 2001, dog fra et lavt udgangspunkt. Væksten kan tilskrives den donorstøttede genopbygningsproces. BNP-inflationen anslås til 13 %. Inden for fremstillings- og eksportsektoren forbliver udviklingen dog afdæmpet, og arbejdsløsheden er stor.

UNMIK, og især den EU-ledede søjle IV, der er ansvarlig for økonomisk genopbygning og udvikling, har gjort yderligere fremskridt på væsentlige økonomiske områder. Det er gået over forventning med at forbedre skatteinddrivelsen og overholdelsen af skattelovgivningen. Antallet af banker, bankindskud og lån stiger. Da der ikke findes noget anerkendt privatiseringsorgan, har UNMIK også gennemført udbud med henblik på privatisering af statsejede virksomheder for at bane vej for investeringer.

I forlængelse af sin støtte besluttede Rådet i juni 2001 efter forslag fra Kommissionen at yde Kosovo yderligere ekstraordinær finansiel bistand fra Fællesskabet på op til 30 mio. EUR i form af tilskud (2001/511/EF). Den første rate blev udbetalt i september, efter at UNMIK og Fællesskabet havde underskrevet et aftalememorandum. // Kortfattet status over de økonomiske reformer

// 1. Prisliberalisering

Priserne er liberaliseret med undtagelse af nogle få offentlige tjenester.

// 2. Handelsliberalisering

UNMIK anvender en FRY-toldtarif med ændringer og pålægger importvarer en 10 % told, varierende punktafgifter samt en omsætningsafgift (15 %), der i juli 2001 blev erstattet af momsen. UNMIK pålægger ikke varer med oprindelse i resten af FRY told. UNMIK har opretholdt FRY's præferentielle handelsaftaler med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.

// 3. Valutasystem

Anvendelse af euro/DEM (og andre valutaer) er blevet legaliseret, selv om den jugoslaviske dinar fortsat er lovligt betalingsmiddel.

// 4. Udenlandske direkte investeringer

Indførelsen af den retlige ramme for handelen skrider frem. Som følge af den politiske situation og juridisk usikkerhed er erhvervsklimaet dog fortsat ugunstigt.

// 5. Pengepolitik

På grund af Kosovos status har den hverken en centralbank eller en pengepolitik. Kosovos bank- og betalingsmyndighed varetager en række opgaver, der normalt påhviler en centralbank, herunder forberedelsen af skiftet til euro fra og med januar 2002.

// 6. Offentlige finanser

I 2001 var de indenlandske indtægter højere end budgetteret. Yderligere udvidelse af skatte- og afgiftsgrundlaget og foranstaltninger til at styrke skatteopkrævningen er planlagt. Styringen af de offentlige lønninger er stadig et problem. For øjeblikket er der ikke noget omfattende socialt beskyttelsessystem.

// 7. Privatisering og omstrukturering af virksomhedssektoren

Privatiseringen af offentlige virksomheder er hæmmet af juridisk usikkerhed. UNMIK fortsatte med at privatisere virksomheder via forvaltningskontrakter.

// 8. Reform af den finansielle sektor

Med bank- og betalingsmyndigheden som retlig og tilsynsmæssig ramme er antallet af godkendte banker steget til syv. Mængden af konti og indlån udvikler sig positivt. Betalingssystemet gør fremskridt, og antallet af kontantløse transaktioner stiger. På grundlag af bestemmelser udstedt i oktober er de retlige og tilsynsmæssige rammer for forsikringsvirksomhed ved at blive etableret.

//

2. Makroøkonomiske resultater

Den økonomiske aktivitet blev genoptaget meget hurtigt efter konflikten, og levevilkårene forbedres fortsat, idet den reale BNP-vækst anslås at have været på omkring 10 % i 2001, dog fra et lavt udgangspunkt. Der er tydelige tegn på genopbygning, landbruget er hurtigt på vej op igen, og der er en livlig privat servicesektor. Vinproduktionen, der er en af de få eksportsektorer, synes at udvikle sig positivt, og for 2001 forventes en produktion på 10 millioner liter. Pr. oktober 2001 var antallet af registrerede virksomheder steget med 44 % i forhold til slutningen af 2000. Der er tegn på en omstilling fra handel til andre økonomiske aktiviteter, herunder fremstilling. Økonomien er dog fortsat præget af de donorstøttede genopbygningsprogrammer og en betydelig udenlandsk tilstedeværelse, som fører til en usædvanlig stor import og en problematisk ubalance i lønninger og skat. Arbejdsløsheden forbliver høj (omkring 50 %). BNP-inflationen i 2001 anslås at have været ca. 13 %. Der foreligger kun få makroøkonomiske oplysninger, idet der ikke findes officielle tal for BNP, BNP-vækst, inflation, forbrug, private investeringer eller befolkningstal fra det statistiske kontor i Kosovo. Trods de skete fremskridt og en stor indsats for at gøre skønnene mere nøjagtige er beregningerne som følge af det svage datagrundlag endnu præget af stor tilfældighed.

Den centrale budgetadministration (CFA) klarede gennemførelsen af Kosovos budget for 2001 godt, selv om en række udgiftsposter blev opjusteret i årets løb fra de oprindelige 500 mio. DEM til 566,5 mio. DEM. Foreløbige data tyder på, at de faktiske udgifter for 2001 vil komme til at ligge på omkring 537 mio. DEM. Det gik endvidere væsentligt bedre med inddrivelsen af de indenlandske indtægter end oprindeligt budgetteret (572 mio. DEM mod 338 mio. DEM). Afhængig af det endelige budgetresultat vil CFA, hvis donorstøtten til budgettet medregnes, kunne fremføre en akkumuleret kassebeholdning af en vis størrelse, som der midlertidigt vil blive brug for som sikkerhed for euroombytningen og til uforudsete udgifter. Kassebeholdningen vil gøre det muligt for budgettet at "modne", således at en række langfristede forpligtelser kan opfyldes, ligesom man inden for budgettets rammer vil kunne påbegynde at afholde kapitaludgifter, især til vedligeholdelse af donorinvesteringer. Dette har stor betydning, da donorstøtten forventes at falde.

Ifølge Det Europæiske Genopbygningsagentur er udbuddet af offentlige tjenester blevet forbedret, mens tjenesternes bæredygtighed er et større problem, der søges løst i forbindelse med genopbygningsindsatsen. Forsyningsselskaberne, især i energisektoren, lider stadig under upålidelige forsyninger og meget lav dækning af omkostningerne. De de facto lave priser tilskynder til at øge forbruget (f.eks. bilvaskfaciliteter, el-varme). På telekommunikationsområdet gøres der kun få fremskridt med etableringen af fastnettet, og provinsen er meget afhængig af det mobile telekommunikationsnet. På jernbaneområdet er visse linjer i drift; en masterplan for jernbanenettet er under udarbejdelse og omfatter etablering af reservedelsfaciliteter og værksteder, der kan udføre de basale reparationsarbejder.

3. Strukturreformer

UNMIK er nået uventet langt med at forbedre skatteinddrivelsen og overholdelsen af skattelovgivningen. Dette skyldes etableringen af skatteopkrævningskontorer ved den administrative grænse til Serbien, den vellykkede indførelse af moms fra den 1. juli, effektive kontrolforanstaltninger og en forbedret kapacitet som følge af løbende rekruttering og uddannelse.

UNMIK har forberedt indførelsen af et tostrenget pensionssystem omfattende dels et samtidighedssystem, der finansieres af bidrag (herunder en almenordning for personer, som ikke bidrog til det tidligere pensionssystem), dels et obligatorisk kapitaliseringssystem.

I 2001 tildelte bank- og betalingsmyndigheden i Kosovo (BPK) yderligere seks forretningsbanker licens, hvilket bringer det samlede antal op på syv banker, som driver 22 filialer. For at sikre stabiliteten og undgå for mange banker vil BPK fra januar 2002 hæve kapitalkravene. BPK foretager regelmæssigt tilsyn, som ikke har afdækket alvorlige uregelmæssigheder. Herudover har myndigheden givet licens til 15 mikrofinansieringsselskaber samt finansieringsinstitutter, der ikke er banker (syv i 2001), som tilbyder private og SMV'er lån. Stigningen i indskud afspejler såvel det voksende antal banker som tilliden til systemet. Låneaktiviteten er dog mere begrænset, og der ydes kun lån med en løbetid på under 12 måneder. Den manglende adgang til fremmedfinansiering af anlægsinvesteringer er en af de væsentligste hindringer for den yderligere udvikling af erhvervsaktiviteterne. Der peges især på den manglende sikkerhed for banklån som en af de største hindringer for adgang hertil.

Den 5. oktober 2001 vedtog UNMIK reglerne om forsikringslicenser, -tilsyn og -regulering, som giver BPK ansvaret for at udstede licenser til og føre tilsyn med forsikringsselskaber. Efter de nye regler skal eksisterende forsikringsselskaber ansøge om en licens.

BPK fortsatte udbygningen af betalingssystemet med henblik på at tilbyde UNMIK, Kosovos civilforvaltning og ngo'er betalingstjenester. Ifølge myndigheden hjælper den for tiden UNMIK med betalinger gennem syv filialer i hele regionen og foretager over 80 000 enkeltudbetalinger om måneden til dækning af offentlige lønninger og gager. BPK vil begrænse sine ydelser til bankerne og har lukket offentlige virksomheders konti. Bankernes clearingsystem, som blev indviet i maj, fungerer gnidningsløst og mere end fordoblede de månedlige transaktioner mellem juni og oktober.

Antallet af kontantløse betalinger vokser. Ministeriet for Offentlige Tjenester startede med ca. 75 kontantløse transaktioner i juli, overførte i oktober ca. 1 300 betalinger til lønkonti og gennemførte næsten 2 900 betalingstransaktioner i december. Indtil årets udgang gav UNMIK tilskud til dækning af udgifterne ved at åbne og opretholde bankkonti. Nogle ministerier begyndte at gøre ansættelse betinget af besiddelse af en konto.

UNMIK har lukket yderligere en række huller i erhvervslovgivningen. Gennem sine regionalkontorer tilbyder UNMIK forretningsoplysninger og kontakter, ligesom den organiserer seminarer og lederuddannelse. UNMIK gør også en stor indsats for at uddanne Kosovos indbyggere til at arbejde i ministeriet. UNMIK lider dog fortsat under manglende politisk støtte til privatisering. Da der ikke findes noget anerkendt privatiseringsorgan, har UNMIK også iværksat udbud med henblik på privatisering og underskrev pr. 15. november 11 aftaler om investeringer til et beløb af i alt 108 mio. DM over aftaleperioden. Der skal endnu gøres meget for at forbedre kvaliteten af retssystemet og retshåndhævelsen for ikke at afskrække investorer.

Hvad angår overgangen til euro følger UNMIK EU's model med kun to måneders overlapningsperiode for at begrænse hvidvaskningen af penge. Bank- og betalingsmyndigheden har anslået, at kontantbehovet ligger på omkring 15-20 mio. DEM i alt i mønter og 500 mio. DEM i sedler. I 2001 blev der gennemført en informationskampagne rettet mod offentligheden. BPK har været i forbindelse med ECB, Deutsche Bundesbank, Österreichische Nationalbank samt de banker, den har konti hos (Commerzbank, Raiffeisenbank). ECB godkendte også i Kosovos tilfælde en fordeling af udgifterne efter "frontloading"-modellen (hvor størstedelen af udgifterne falder i begyndelsen af en periode); forretningsbankerne har sørget for transporten af de kontante midler.

4. Gennemførelse af den ekstraordinære finansielle bistand

Efter beslutningen om at yde en første ekstraordinær finansiel bistand i form af tilskud på 35 mio. EUR i 2000 som en del af en større EF-bistandspakke på 360 mio. EUR, blev et nyt tilskud på op til 30 mio. EUR godkendt i juni 2001 (2001/511/EF) med henblik på at lette den økonomiske situation i Kosovo, fremme etableringen og fortsættelsen af væsentlige administrative funktioner og støtte udviklingen af en sund økonomisk ramme. Disse midler føjer sig til de 320 mio. EUR, som Fællesskabet havde forpligtet sig til at yde som CARDS-bistand i 2001.

En første rate på 15 mio. EUR blev udbetalt i midten af september, efter at UNMIK og Fællesskabet havde underskrevet et aftalememorandum. Frigivelsen af anden rate er betinget af, at de økonomisk-politiske betingelser, der er fastsat i aftalememorandummet, opfyldes på tilfredsstillende måde. Betingelserne omfatter foranstaltninger til at fremme udviklingen af den finansielle og den private sektor, producere makroøkonomiske data og som det vigtigste yderligere udvide indtægtsgrundlaget for at kunne føre en forsigtig budgetpolitik. Midlerne skal stilles til rådighed for UNMIK via CFA. Kommissionens første revision i november viste, at der var gjort betydelige fremskridt på disse områder.

Kommissionen har under gennemførelsen af den ekstraordinære finansielle bistand opretholdt nær kontakt med de internationale finansieringsinstitutioner, især IMF og Verdensbanken, såvel som led i det daglige arbejde som på de regelmæssige møder afholdt af Working Level Steering Group, som overvåger den økonomisk og finansielle udvikling i Kosovo.

VII. FORBUNDSREPUBLIKKEN JUGOSLAVIEN (Serbien og Montenegro)

1. Resumé

Et år efter de politiske omvæltninger i FRY i slutningen af 2000 synes myndighederne at have opnået store fremskridt i bestræbelserne på at genoprette den makroøkonomiske stabilitet, liberalisere valuta-, pris- og handelssystemerne og forbedre markedets tillid. I 2001 voksede produktionen med 5,5 % i faste priser, inflationen blev væsentligt nedbragt fra 115 % til 40 %, valutakursen forblev stabil, mens valutabeholdningerne steg væsentligt, og budgetresultaterne var gode med et lavere likviditetsunderskud før tilskud end forventet. Der er dog stadig økonomiske vanskeligheder, og flere vigtige afgørelser om omstrukturering af FRY's økonomi vil snart blive sat på den politiske dagsorden. Disse afgørelser vil højst sandsynligt føre til en lukning af en række store, ikke-levedygtige virksomheder og banker. Samtidig vil myndighederne skulle bibeholde offentlighedens støtte til reformerne.

I oktober 2001 blev den anden revision i henhold til IMF's standby-arrangement, som dækker perioden indtil slutningen af marts 2002, påbegyndt, og revisionen blev afsluttet med gode resultater i midten af januar 2002. Dette gjorde det muligt for FRY at trække på den tredje rate på 62,5 mio. USD af det samlede beløb på 250 mio. USD.

I juli besluttede Rådet at yde FRY en makrofinansiel bistand på op til 300 mio. EUR. Efter afviklingen af alle FRY's restancer over for Den Europæiske Investeringsbank og Fællesskabet blev den første rate på 260 mio. EUR frigivet i oktober 2001. Efter en tilfredsstillende gennemgang af de økonomisk-politiske betingelser blev den anden rate på 40 mio. EUR udbetalt i januar 2002. Den 10. december 2001 godkendte Rådet en revision af sin afgørelse fra juli med henblik på at forhøje det samlede bistandsbeløb til op til 345 mio. EUR.

// Kortfattet status over de økonomiske reformer

1. // 1. Prisliberalisering

Størstedelen af den administrative priskontrol er blevet fjernet med undtagelse af kontrollen med nogle offentlige tjenester, hvor der er gennemført betydelige prisforhøjelser.

1. // 2. Handelsliberalisering

En ny forbundslov i 2001 forenklede procedurerne, afskaffede de fleste licenser og kvoter, reducerede antallet af toldsatser og sænkede de gennemsnitlige toldsatser; Montenegro har sin egen handelslovgivning med lavere tariffer end tarifferne på forbundsplan.

1. // 3. Valutasystem

Ordning med styret flydning med en stabil dinarkurs. Montenegro indførte euroen som eneste lovlige betalingsmiddel i november 2000.

1. // 4. Udenlandske direkte investeringer

Fortsat forholdsvis lavt FDI-niveau, serbisk lov om udenlandske investeringer under forberedelse; Montenegro vedtog allerede i 2000 en lov om FDI.

1. // 5. Pengepolitik

Centralbanken i Jugoslavien fører en stram pengepolitik; den primære pengeforsyning dannes næsten udelukkende i kraft af stigninger i valutareserven og begrænsede kreditter til det offentlige; ingen selvstændig pengepolitik i Montenegro.

1. // 6. Offentlige finanser

Omfattende finanspolitiske reformer, herunder gennemførelse af en større skattereform i Serbien og forberedelse af en skattehandlingsplan i Montenegro; forberedelser til at forbedre den finanspolitiske styring; forbedret inddrivelse af skatter og kontrol med udgifter; finansforvaltningssystem under indførelse.

1. // 7. Privatisering og omstrukturering af virksomhedssektoren

Vedtagelse af nye privatiseringsbestemmelser i Serbien i juni 2001, virksomheds- og monopollovgivning under udarbejdelse, omstruktureringsplaner for to større tabsgivende virksomheder vedtaget, fortsættelse af masseprivatiseringsprogram i Montenegro.

1. // 8. Reform af den finansielle sektor

Fremskridt i saneringen af banker i Serbien, oprettelse af banksaneringskontor, alle banker er blevet analyseret og enten lukket, fusioneret eller sat under forstærket tilsyn. De fire største ikke-levedygtige serbiske banker skal lukkes. I Montenegro blev den største bank, Montenegro Banka, midlertidigt sat under administration.

1. //

2. Makroøkonomiske resultater

Den reale BNP-vækst i 2001 (5,5 %, inkl. ca. 3,5 % i Montenegro) var især drevet frem af et kraftigt genopsving i landbrugsproduktionen (20 %-25 %) efter det foregående års voldsomme tørke samt øget aktivitet i servicesektoren, herunder turismen i Montenegro, samt i transportsektoren. Industriproduktionen var dog fortsat svag, og lå i januar-november 2001 0,6 % lavere end i samme periode i 2000.

Som følge af en stram pengepolitik faldt inflationen i Serbien væsentligt fra 115 % ved udgangen af 2000 til ca. 40 % ved udgangen af 2001 trods en række større stigninger i elprisen, i alt 120 % siden begyndelsen af 2001. I Montenegro steg den årlige inflation en smule fra 22,5 % til 25 %, hvilket især kan tilskrives den accelererende liberalisering af priserne for elektricitet, kommunale tjenester, transport, mælk og brød i årets løb.

Det konsoliderede budget i FRY udviste før tilskud et underskud på statsregnskabet på ca. 2,4 % af BNP i 2001 (ca. 240 mio. USD), hvor der oprindelig var budgetteret med 6,1 % af BNP. Det lavere underskud skyldes især højere skatteindtægter, men afspejler tillige bestræbelserne på at begrænse de offentlige udgifter (med 1,8 % af BNP) på baggrund af en nedgang i den udenlandske budgetfinansiering samt forsinkelser i inddrivelsen af privatiseringsindtægter i Serbien.

Efter at Serbien i begyndelsen af 2001 indførte en styret flydning, holdt dinaren sig stort set stabilt på det niveau, der var fastlagt i oktober 2000 (30 dinarer pr. DEM). Den jugoslaviske centralbanks bruttoreserver nåede i slutningen af januar 2002 op på ca. 1 300 mio. USD (mod 605 mio. USD i begyndelsen af 2001), svarende til næsten 2,9 måneders budgetteret import i 2002. I Montenegro bidrog den ensidige godkendelse af DEM/euro som eneste lovlige betalingsmiddel i slutningen af 2000 til den makroøkonomiske stabilisering, idet muligheden for at øge den primære pengeforsyning herved udelukkes.

FRY's betalingsbalance udviste i 2001 et voksende handelsunderskud, muligvis helt op til 2 800 mio. USD, samt en stor strøm af indbetalinger fra udlandet og indtægter fra salg af tjenesteydelser. Sidstnævnte forhold hjalp med at holde underskuddet på de løbende poster nede på ca. 1 075 mio. USD før tilskud. De udenlandske direkte investeringer forblev på et lavt niveau og forventedes at beløbe sig til 120 mio. USD I 2001.

Den store udlandsgæld på ca. 12,2 mia. USD ved udgangen af 2001 svarende til 140 % af BNP er et større problem. Aftalen mellem Paris-klubben og FRY's myndigheder om en trinvis 66 % reduktion af nettonutidsværdien af forpligtelserne over for kreditorerne i Paris-klubben (omkring 4,5 mia. USD) og en omlægning af den resterende gæld, således at der opnås en seksårig afdragsfri periode og 22 års løbetid, må anses som et vigtigt middel til at gøre landets stilling over for udlandet mere bæredygtig.

3. Strukturreformer

I såvel Serbien som Montenegro fortsatte prisliberaliseringen i hele 2001, idet priskontrollen blev afskaffet for næsten alle varekategorier, og priserne blev gradvis tilpasset markedet, især energipriserne i Serbien og priserne for ydelser fra forsyningsselskaber og basale varer (f.eks. mælk og brød) i Montenegro.

Serbien gjorde store fremskridt, idet der blev vedtaget nye privatiseringsbestemmelser i juni 2001, som danner grundlag for privatiseringen af 150 stats- og samfundsejede virksomheder via udbud og ca. 5 000 andre virksomheder via auktioner efter gennemsigtige procedurer. Ifølge den nye lov kan udenlandske investorer erhverve indtil 70 % af aktierne gennem offentlige udbud. Ved udgangen af 2001 var 35 virksomheder genstand for udbudsprocedurer. Myndighederne havde modtaget bud på privatiseringen af tre større cementvirksomheder, som forventedes at blive solgt i januar 2002, noget senere end oprindelig forudset. Der blev udarbejdet omstruktureringsplaner for to store tabsgivende virksomheder (holdingselskabet Zastava inden for bilbranchen og en stor kobberproducent, BOR), og regeringen, ledelsen og fagforeningerne nåede til sidst til enighed om en plan vedrørende Zastava-selskabet. I november 2001 blev en ny serbisk lov om kontoret for udvikling af SMV'er vedtaget. I Montenegro blev masseprivatiseringsprogrammet omfattende 450 000 personer og 221 virksomheder afsluttet i begyndelsen af december 2001. Endvidere blev der iværksat udbudsprocedurer vedrørende ca. 20 virksomheder (ud af 110 virksomheder, der skal privatiseres via "pakkesalg", udbud, auktioner eller konkursprocedurer). 51 % af Montenegros teleselskab blev udbudt til salg i midten af 2001, og tre investorer har udtrykt interesse. I 2002 vil de montenegrinske myndigheder indkalde tilbud vedrørende Yugopetrol.

De første grundlæggende foranstaltninger til liberalisering af udenrigshandelen blev truffet i maj 2001, hvor forbundsmyndighederne vedtog loven om udenrigshandel, toldtariffen og tarifloven, som forenkler procedurerne, afskaffer de fleste licenser og kvoter, reducerer antallet af toldsatser og sænker de gennemsnitlige toldsatser. I Montenegro gjorde handelsliberaliseringen fremskridt, idet antallet af artikler, der er undergivet restriktioner, blev reduceret. Siden 2000 er toldtarifferne blevet reduceret væsentligt fra 25 % til under 3 % i gennemsnit og ligger nu lavere end i Serbien.

Bankomstruktureringen i Serbien skred hurtigt frem og fulgte den omstruktureringsstrategi, som Jugoslaviens centralbank havde vedtaget i maj 2001. Efter at alle 82 banker i Serbien var blevet gennemgået, blev 19 lukket og yderligere 15 blev fusioneret. Fem nye banklicenser blev udstedt fra maj til december 2001. En beslutning om at lukke de fire største banker blev offentliggjort i begyndelsen af 2002. Selv om hele banksystemet i Serbien fortsat er yderst skrøbeligt, har der været tegn på fornyet tillid fra befolkningens side, hvilket afspejler sig i en væsentlig stigning i opsparingen. I Montenegro blev der taget yderligere skridt til omstrukturering af banksystemet. Med støtte fra internationale rådgivere blev ti banker analyseret, og der blev udarbejdet rapporter over resultaterne heraf. Fire banker fik deres licenser tilbage på grundlag af disse rapporter. Myndighederne udarbejdede og godkendte principielt en omstruktureringsplan for den største bank, Montenegro Banka.

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

IMF's standby-arrangement for perioden frem til slutningen af marts 2002 blev godkendt den 11. juni 2001 og herefter gennemgået med gode resultater i oktober 2001 og januar 2002. Den 16. juli 2001 godkendte Rådet en makrofinansiel bistand til FRY fra Fællesskabet på op til 300 mio. EUR omfattende en lånefacilitet på op til 225 mio. EUR og en tilskudsfacilitet på op til 75 mio. EUR. Efter afviklingen af alle FRY's restancer over for Den Europæiske Investeringsbank og Fællesskabet blev den første bistandsrate på 260 mio. EUR (lån på 225 mio. EUR og tilskud på 35 mio. EUR) frigivet i oktober 2001. En kommissionsdelegation fastslog i december 2001, at betingelserne for udbetalingen af anden rate (40 mio. EUR) stort set var opfyldt på følgende områder: udgiftsstyring og -kontrol i den offentlige sektor, reform af skatteadministration og -politik, udvikling af den private sektor, bankomstrukturering og styring af udlandsgælden. Efter denne tilfredsstillende revision blev anden rate udbetalt i januar 2002. Den 10. december 2001 godkendte Rådet en revision af sin afgørelse fra juli med henblik på at forhøje tilskudselementet i bistanden til op til 120 mio. EUR, således at den samlede bistand andrager op til 345 mio. EUR.

VIII. DEN TIDLIGERE JUGOSLAVISKE REPUBLIK MAKEDONIEN

1. Resumé

2001 var præget af udbruddet af etniske kampe, som havde dramatiske følger for befolkningen og økonomien. Efter flere års positiv vækst faldt BNP voldsomt i 2001 med næsten 5 %. Som følge af sikkerhedskrisen påvirkedes de offentlige finanser af et vist skred i de offentlige udgifter, navnlig udgifterne til militæret, og et markant fald i den indbetalte moms. I 2001 var underskuddet på de offentlige finanser ca. 6,7 % af BNP. Inflationen (5,3 %) forblev moderat.

I 2001 skete der væsentlige fremskridt i gennemførelsen af strukturreformer på en række områder, især inden for skat, budgetkontrol, handelspolitik og offentlig forvaltning. På grund af forårskrisen var FYROM's regering ikke i stand til at nå målene for det treårige PRGF/EFF-støttede program, der var blevet godkendt af IMF i efteråret 2000, og som blev afbrudt. Som en overgang til et nyt arrangement enedes FYROM's myndigheder i december med IMF om et personaleovervåget program (SMP) for en seksmåneders periode (begyndende den 1. januar 2002).

Som følge af de store fremskridt i 2001 på strukturreformområdet og på baggrund af den politiske og økonomiske krise i foråret blev udbetalingen af den anden rate (tilskud på 10 mio. EUR og lån på 12 mio. EUR) af den makrofinansielle bistand (på i alt 80 mio. EUR) forberedt i december 2001 (selve udbetalingen fandt sted i begyndelsen af januar 2002 på grundlag af SMP). Den 10. december 2001 godkendte Rådet en supplerende makrofinansiel bistand i form af et tilskud på 18 mio. EUR til FYROM.

// Kortfattet status over de økonomiske reformer

// 1. Prisliberalisering

Prisliberaliseringen er i alt væsentligt gennemført, undtagen for de fleste ydelser fra forsyningsselskaber og forskellige varer som f.eks. olie og oliebaserede produkter, posttjenester.

// 2. Handelsliberalisering

Der findes fortsat et mindre antal toldbarrierer og ikke-toldmæssige barrierer. Den nyligt indgåede stabilitets- og associeringsaftale og interimaftalen vil medføre en mere liberal markedsadgang for EU-produkter og gradvis nedsættelse af tolden på de fleste vigtige produkter.

// 3. Valutasystem

Fra begyndelsen af 1994 har dinaren de facto været knyttet først til DEM og nu til euroen; siden devalueringen i juli 1997 koster 1 euro ca. 60,5 dinarer.

// 4. Udenlandske direkte investeringer (FDI)

Betingelserne for udenlandske direkte investeringer er forbedret. Regeringens godkendelse er imidlertid fortsat nødvendig for at gennemføre nogle typer FDI, samtidig med at mangelen på et velfungerende marked for køb og salg af jord også virker bremsende på FDI. FDI-indstrømningen har været sporadisk i de senere år og har hovedsagelig vedrørt nogle få store transaktioner.

// 5. Pengepolitik

Pengepolitikken er konservativ og hovedsagelig baseret på valutakursankeret.

// 6. Offentlige finanser

I april 2000 indførte regeringen momsen og sænkede skatten på arbejde fra januar 2001. Kontoret for offentlige indtægter øgede kontrollen i andet halvår 2001. Regeringen iværksatte i 2001 et offentligt investeringsprogram, som fokuserer på offentlige infrastrukturer (vandforsyning, vejvedligeholdelse), renovering af skoler og sundhedscentre.

// 7. Privatisering og omstrukturering af virksomhedssektoren

Privatiseringsprogrammet begyndte i 1993, og ved udgangen af december 2001 var ca. 1 646 virksomheder allerede blevet privatiseret. Privatiseringen i landbrugssektoren er næsten afsluttet. I andet halvår 2001 blev tre store industrivirksomheder privatiseret. Likvidationen af en række tabsgivende virksomheder er blevet forsinket og forventes at finde sted i 2002.

// 8. Reform af den finansielle sektor

Ny banklov i 2000 som retlig ramme for en moderniseret og styrket banksektor. Banksektoren er allerede hovedsagelig privatejet. Sektoren er meget koncentreret, idet de to største banker, Stopanska Banka (solgt i april 2000 til en græsk bank) og Komercijalna Banka modtager ca. to tredjedele af de samlede indlån i banksystemet.

//

2. Makroøkonomiske resultater

2001 var et exceptionelt år for FYROM på grund af de etniske kampe, der udbrød i foråret, og som varede indtil den politiske løsning af krisen i august. Krisen havde dramatiske følger for befolkningen og økonomien. BNP, som man tidligere havde forventet ville stige med ca. 6 %, faldt i stedet med 4,6 %, hvilket gav et negativt udsving på ca. 10 BNP-procentpoint. Herudover anslås reparationsomkostningerne for beskadigede boliger og ødelagt infrastruktur ifølge en nyere undersøgelse [2] til ca. 1,8 % af BNP. Faldet i produktionen påvirkede de fleste erhvervssektorer. Den høje arbejdsløshed på 29,5 % af arbejdsstyrken ved udgangen af 2001 (mod 32,2 % i 2000) afspejler det lave produktionsniveau.

[2] IMG-rapport om skadevurdering i FYROM, november 2001.

Trods krisen har den konservative pengepolitik baseret på valutakursankeret over for DEM/EUR forhindret landet i at komme ind i en højinflationsspiral. For at standse udhulningen af reserverne som følge af sikkerhedskrisen øgede centralbanken i maj-juni kravene til reserverne og hævede den korte rente til et niveau, der var mere end dobbelt så højt som tidligere. Forbrugerpriserne steg generelt med 5,3 % i 2001 mod 5,8 % i 2000.

I foråret lagde de øgede militærudgifter som følge af de interne kampe et særligt pres på regeringens budget, der især blev belastet af ansættelsen af nyt personel til militæret og politiet samt lønstigninger for specialenheder inden for politiet og hæren. Udgifterne toppede ved 41 % af BNP, dvs. 7 procentpoint højere end i 2000. Samtidig med denne udgiftsstigning skete der et markant fald i indtægterne. Generelt faldt budgetindtægterne i 2001 nominelt med 7 %, og det generelle budgetunderskud nåede op på 6,7 % for året som helhed mod et overskud på 2,5 % af BNP i det foregående år.

Hvad angår stillingen over for udlandet medførte et brat fald i importen (1 527 mio. USD mod 1 875 mio. USD i 2000) en reduktion af handelsunderskuddet til 370 mio. USD. Underskuddet på de løbende poster steg kraftigt til ca. 11 % af BNP. Dette høje underskud blev dog til en vis grad udlignet af tilstrømningen af langfristet kapital i forbindelse med privatiseringer til et beløb af 310 mio. USD (ca. 9 % af BNP) efter salget af den nationale teleoperatør i januar 2001. Derfor forblev reserverne af hård valuta trods de væsentlige tab i årets løb på et højt niveau og var ved årets udgang nået op på ca. 779 mio. USD svarende til 4,9 måneders import. Ved udgangen af 2001 var FYROM ajour med betalingen af renter og afdrag på lån.

Det program vedrørende fattigdomsbekæmpelses- og vækstfaciliteten (PRGF) og den udvidede finansieringsfacilitet (EFF), der var blevet aftalt med IMF i slutningen af 2000, blev afbrudt i løbet af foråret. I slutningen af 2001 nåede myndighederne til enighed med IMF om et seksmåneders personaleovervåget program (SMP) (som startede den 1. januar 2002), hvorved myndighederne forpligtede sig til en strammere budgetdisciplin med faldende offentlige udgifter (36,8 % af BNP i 2002 mod 41 % af BNP i 2001). SMP-programmet skal i løbet af 2002 erstattes af et nyt "upper credit tranche"-arrangement.

Alt i alt er situationen fortsat skrøbelig, og en yderligere konsolidering af den civile fredsproces er nødvendig for igen at bane vej for en bæredygtig stabiliserings- og reformpolitik og økonomisk vækst.

3. Strukturreformer

Efter liberaliseringen af brød- og melpriserne i oktober 2000 er prisliberaliseringen nu i det væsentlige afsluttet, undtagen for de fleste forsyningsselskabsydelser, offentlig transport samt forskellige varer og ydelser som f.eks. olie og posttjenester.

Trods det vellykkede salg i januar 2001 af 51 % af den nationale televirksomhed til Matav, den ungarske operatør, faldt privatiseringstempoet generelt i 2001. I andet halvår blev tre store industrivirksomheder privatiseret: Sletovo Battery, Gazella (skofabrikant) og Godel (læderarbejde). Privatiseringen af statens elektricitetsvirksomhed, ESM, er under forberedelse med henblik på salg inden udgangen af 2002.

Omkring 40 større tabsgivende virksomheder forventedes enten solgt eller likvideret i 2001. Krisen forsinkede processen i første halvår, men myndighederne trådte i aktion i sidste kvartal ved at likvidere en virksomhed og bestille knowhow fra internationale rådgivere til brug for beslutninger om 17 virksomheder, hvoraf de fleste forventes at blive lukket i løbet af 2002.

EU er FYROM's vigtigste handelspartner og tegner sig for 48,5 % af eksporten og 41,8 % af importen. Efter indgåelsen af en stabiliserings- og associeringsaftale (SAA) mellem FYROM og EF i 2000 (den første SAA-aftale) trådte interimaftalen i kraft i juni 2002. Kvoterne for landbrugs- og fiskeriprodukter blev afskaffet. Inden for landbrug aftalte parterne gensidige handelsindrømmelser (undtagen for vin). FYROM indgik frihandelsaftaler med en række nabolande (inklusive Kroatien, som er det andet land - ud over FYROM - der har indgået en SAA-aftale med EF), EFTA-lande og Ukraine. FYROM har observatørstatus i WTO, og forhandlingerne, som var blevet forsinket af krisen sidste år, blev genoptaget i slutningen af året med henblik på at opnå fuldt medlemskab i 2002.

Fra juli 2001 skete der en gradvis udfasning af betalingsfunktionerne i det gamle betalingskontor (ZPP), der var en arv fra socialisttiden, og funktionerne blev overført til banksystemet. I 2001 styrkede myndighederne tilsynet med finanssektoren, især med otte identificerede problembanker. Kreditvurderingen for tre af disse banker blev opgraderet til det nødvendige minimum. Med hensyn til de fem resterende banker blev der truffet foranstaltninger, som bl.a. omfattede udnævnelse af en administrator og fusion af to af problembankerne med andre banker for at øge deres finansielle styrke. Finanssektoren lider dog fortsat under et stort antal nødlidende engagementer (ca. 35 % var klassificeret som tvivlsomme eller nødlidende) og lav effektivitet, og sektorens udvikling hæmmes af at den ringe udbredelse af finansiel formidling.

4. Gennemførelse af den makrofinansielle bistand

Den 8. november 1999 besluttede Rådet at yde Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien en ny makrofinansiel bistand på op til 80 mio. EUR (lån på op til 50 mio. EUR og tilskud på op til 30 mio. EUR).

Efter IMF-bestyrelsens godkendelse af et PRGF/EFF-støttet program, en godkendelse der var blevet udskudt til den 29. november 2000, blev den første rate af fællesskabsbistanden på 20 mio. EUR som tilskud og 10 mio. EUR som lån udbetalt i december 2000/januar 2001.

De betingelser, der var knyttet til frigivelsen af anden rate, vedrørte bl.a. en skattereform, styrket budgetkontrol, handelspolitik og offentlig forvaltning. Efter en revision, der viste gode fremskridt, og på baggrund af landets vanskelige politiske og økonomiske situation tog Kommissionen i december 2001 skridt til at udbetale anden rate (tilskud på 10 mio. EUR og lån på 12 mio. EUR), som blev udbetalt i januar 2002 på grundlag af et personaleovervåget program, som var den makroøkonomiske ramme for udbetalingen.

Den oprindelige rådsafgørelse blev endvidere revideret den 10. december 2001, således at bistandsperioden blev forlænget indtil slutningen af 2003, mens tilskudselementet blev forhøjet med 18 mio. EUR (hvilket giver et samlet tilskudsbeløb på 48 mio. EUR ud af et samlet bistandsbeløb på 98 mio. EUR). Denne supplerende makrofinansielle bistand samt den udestående bistand i henhold til den oprindelige afgørelse vil blive implementeret som led i et nyt IMF-arrangement under overholdelse af særlige økonomisk-politiske betingelser, hvorom der skal forhandles.

IX. GEORGIEN

1. Resumé

Den økonomiske vækst accelererede i 2001 og anslås til 4,5 % (1,9 % i 2000). Inflationen forblev moderat (3,4 % mod 4,6 % i 2000). Situationen med hensyn til betalingsbalancens løbende poster blev noget forringet i forhold til det foregående år.

I marts 2001 indgik Georgien en aftale med Paris-klubben, hvorefter tilbagebetalingsperioden blev forlænget til 20 år med en afdragsfri periode på tre år. De bilaterale drøftelser er ikke afsluttet med alle kreditorer, især ikke med den største kreditor uden for Paris-klubben, Turkmenistan. De resterende gældsbetjeningsforpligtelser i 2003 og 2004 giver fortsat anledning til bekymringer.

Strukturreformprocessen tabte fart i 2001. Udenlandske investorer viste mindre interesse, og de bebudede privatiseringer inden for telekommunikations- og energisektoren fandt ikke sted. Regeringens afgang i november 2001 forsinkede yderligere reformbestræbelserne i slutningen af året.

IMF's bestyrelse godkendte i januar 2001 Georgiens treårige PRGF-arrangement, og landet kunne derfor ved årets udgang trække 27 mio. SDR på IMF.

I december 2001 modtog Georgien en tilskudsrate på 6 mio. EUR som en del af Fællesskabets ekstraordinære finansielle bistand.

// Kortfattet status over de økonomiske reformer

// 1. Prisliberalisering

De fleste priser er liberaliseret.

// 2. Handelsliberalisering

Liberal international handelspolitik. Georgien blev medlem af WTO i juni 2000. De fleste import- og eksportrestriktioner er fjernet, men parlamentet har indført et eksportforbud for ikke-jernholdigt metalaffald (Georgiens vigtigste eksportvare) fra februar 2002 for at bekæmpe ulovlige aktiviteter. Også tømmereksporten er blevet underlagt restriktioner.

// 3. Valutasystem

Der er ikke valutarestriktioner for larien. Flydende valutakurs.

// 4. Udenlandske direkte investeringer

Hensigtsmæssig lovgivning i almindelighed. Ubegrænset hjemtagelse af kapital og overskud og ingen begrænsninger for at have valutakonti i bankerne. Udenlandske investorer må kun leje og ikke eje landbrugsjord. Fremadskridende privatisering (tildeling af adkomstbeviser til og registrering) af by- og industrijord.

// 5. Pengepolitik

Den forsigtige pengepolitik har medvirket til at stabilisere inflationen på et lavt niveau. Dollariseringen af økonomien er stadig omfattende (ca. 80 % af indlånene er i udenlandsk valuta).

// 6. Offentlige finanser

Budgetindtægterne (inkl. tilskud) anslået til 16,5 % af BNP; de samlede udgifter og nettolångivningen anslået til 18 % af BNP. En antikorruptionsstrategi er under gennemførelse. En ny lov om budgetsystemet er under forberedelse.

// 7. Privatisering og omstrukturering af virksomhedssektoren

Privatiseringen af små og mellemstore virksomheder er stort set afsluttet. Der fokuseres nu på de vigtigste forsyningsselskaber (telekommunikations- og energisektoren), hvor regeringen ønsker at finde strategiske investorer eller give selskaberne en privat ledelse, såfremt der ikke findes egnede investorer. Der er sket et markant fald i interessen fra udenlandske investorer (som følge af et dårligt erhvervsklima), og fremskridtene går meget langsomt.

// 8. Reform af den finansielle sektor

En række foranstaltninger er truffet til styrkelse af banklovgivning og -tilsyn. Der er vedtaget lovændringer, som giver Georgiens centralbank beføjelse til at tilbagekalde banklicenser. I 2001 tilbagekaldte centralbanken licenser fra seks nødlidende banker. Mindstekapitalkravene er blevet forhøjet. IAS-standarderne for regnskabsaflæggelse og nye regler for klassificering af aktiver og hensættelser er blevet indført for forretningsbanker. Befolkningens tillid til banksektoren er dog fortsat lav.

//

2. Makroøkonomiske resultater

Den makroøkonomiske situation i Georgien forbedredes i 2001 med en anslået real BNP-vækst på 4,5 %. Dette resultat kan især tilskrives landbrugsproduktionen, som rettede sig op efter det foregående års voldsomme tørke. Derimod faldt industriproduktionen med 1 %.

Underskuddet på de offentlige finanser er klart blevet reduceret (-7 % af BNP i 1999, -4 % i 2000 og -2 % i første halvår 2001), hvilket især afspejler udgiftsnedskæringer, men kun meget moderate forbedringer på indtægtssiden. Georgien har stadig et af de laveste skat/BNP-forhold i regionen (ca. 14,5 % i 2001). Inddrivelsen af skatter og afgifter var også i 2001 skuffende, selv om de samlede indtægter i forhold til BNP steg svagt i forhold til det foregående år. Dårlig administration, korruption og smugleri er problemer, der ikke er søgt løst på en måde, der vil forbedre inddrivelsen væsentligt. Følgelig var regeringen ikke i stand til at nedbringe de akkumulerede socialbistandsrestancer som planlagt.

Myndighederne bekræftede, at de var fast besluttede på at holde inflationen på et lavt niveau. Forbrugerprisstigningen faldt i 2001 til 3,4 % (ved årets udgang) mod 4,6 % i 2000 (også ved årets udgang). Lariens værdi faldt i 2001 med ca. 7 % over for USD i to omgange, dels i begyndelsen af året, dels på tidspunktet for regeringskrisen i november 2001 (ved årets udgang lå lariens kurs på omkring 2,15 lari/USD). Befolkningen har stadig ikke fået tillid til larien, som ikke opfylder nogen opsparingsfunktion endnu (ca. 80 % af alle indlån er i udenlandsk valuta).

Underskuddet på de løbende poster i Georgien anslås at være steget yderligere i 2001 i forhold til 2000, hvor underskuddet inklusive overførsler var på 5,4 % af BNP. Valutareserverne var vokset ved årets udgang, men repræsenterede stadig kun en importdækningsgrad på 1,5. Udlandsgælden beløb sig ved udgangen af 2001 til omkring 1,7 mia. USD svarende til ca. 52 % af BNP (53 % af BNP i 2000).

Georgien indgik i marts 2001 en aftale med Paris-klubben, hvorefter tilbagebetalingsperioden blev forlænget til 20 år med en afdragsfri periode på tre år. De bilaterale drøftelser var i slutningen af 2001 endnu ikke afsluttet med alle kreditorer. Især fortsætter Georgiens drøftelser med landets største kreditor uden for Paris-klubben, Turkmenistan. Trods aftalen med Paris-klubben giver gældsbetjeningsforpligtelserne i 2003 og 2004 fortsat anledning til bekymringer.

IMF's bestyrelse godkendte Georgiens treårige PRGF-arrangement i januar 2001, og Georgien kunne i slutningen af året trække i alt 27 mio. SDR på IMF.

3. Strukturreformer

Georgien har en forholdsvis liberal udenrigshandelsordning, men i den senere tid har der været et voksende politisk pres for at få udstedt eksportforbud med henblik på at bekæmpe ulovlige aktiviteter i landet. Parlamentet forbød således eksport af trælast indtil udgangen af 2001 og udstedte et forbud mod eksport af ikke-jernholdigt metalaffald og skrot (Georgiens vigtigste eksportvare), som vil træde i kraft i 2002.

En række privatiseringsinitiativer endte resultatløst i 2001. Fokus har flyttet sig fra de resterende store statsejede industrivirksomheder (som er under omstrukturering, om end i langsomt tempo) til de vigtigste forsyningsselskaber, især i telekommunikations- og energisektoren. Der har været et fald i udenlandske investorers interesse på grund af et ugunstigt investeringsklima, og da det er blevet vanskeligere at finde egnede strategiske investorer, forsøger regeringen nu som et første skridt at bringe selskaberne under privat ledelse. Hvad angår de resterende statsejede eldistributionsvirksomheder er det f.eks. nødvendigt at give dem private ledelser, som vil håndhæve betalingspåbud og derved øge de samlede indtægter.

Georgiens centralbank fortsatte med at træffe foranstaltninger til at styrke banklovgivning og -tilsyn. Licenser blev tilbagekaldt fra seks banker i 2001, men i to tilfælde kunne bankerne beholde deres licenser som følge af en højesteretsafgørelse. Parlamentet vedtog i oktober 2001 ændringer til bank- og centralbanklovgivningen, således at centralbanken fik fuld kompetence til at løse problemet med de insolvente banker. Siden februar 2001 har forretningsbanker været forpligtet til at fremlægge månedlige rapporter i overensstemmelse med IAS. Centralbanken har også udstedt nye regler om klassificering af aktiver og hensættelser i 2001.

I overensstemmelse med en antikorruptionsstrategi, der blev offentliggjort i 2000, udstedte præsidenten i 2001 to dekreter, som fokuserede på kortsigtede foranstaltninger til forøgelse af gennemsigtigheden gennem en udvidet pligt til at offentliggøre finansielle oplysninger, afklaring af regeludstedende regeringsorganers rolle, intern revision af regeringsorganer og offentliggørelse af deres udgifter. Gennemførelsen af disse dekreter var lang tid om at komme i gang, men efter en regeringsrokade i slutningen af året har der været en fornyet vilje til at fokusere foranstaltningerne på skatte- og toldadministrationen.

4. Gennemførelse af den ekstraordinære finansielle bistand

De strukturelle betingelser for 2001-tilskuddet omfattede bl.a. betingelser vedrørende forbedring af skatteinddrivelsen, reduktion af restancer med lønninger, pensioner og sociale udgifter, privatisering af de resterende eldistributions- og produktionsvirksomheder og televirksomheder samt revision af konkurslovgivningen. Selv om der i 2001 skete væsentlige fremskridt på de fleste af disse områder, halter nogle områder endnu bagefter, især toldinddrivelsen, reformen af energisektoren og privatiseringen. Kommissionen besluttede derfor i december 2001 at udbetale et reduceret beløb på 6 mio. EUR i tilskud inden for rammerne af Fællesskabets ekstraordinære finansielle bistand til Georgien, efter at landet havde tilbagebetalt 8 mio. EUR af sin gæld til Fællesskabet.

X. MOLDOVA

1. Resumé

Ifølge foreløbige oplysninger steg det reale BNP med 6,1 %, år-til-år, i 2001. Trods de langsomme reformer og en forholdsvis svag stilling over for udlandet forventes økonomien stadig at vokse med ca. 4 %-5 % på årsbasis i 2002-2003. Dette skyldes, at udgangspunktet er meget lavt efter flere års kraftig økonomisk nedgang, samt de akkumulerede virkninger af den gradvise reformproces. Moldovas økonomi vil også have fordel af den relative makroøkonomiske stabilitet og en generelt solid russisk efterspørgsel efter importvarer.

Inflationen fortsatte med at falde markant og nåede i slutningen af 2001 ned på 6,4 %, efter at have været oppe på 18,4 % i 2000 og 43,8 % i 1999. Den gennemsnitlige månedlige prisstigning lå på et rekordlavt niveau, 0,5 %, trods en moderat stigning i den månedlige inflation mod årets slutning.

Den politiske udvikling medførte dødvande i reformerne i 2001, især inden for privatisering og omstrukturering af virksomhedssektoren.

Den 1. december 2000 indgik regeringen et treårigt PRGF-aftalememorandum med IMF. Men efter at en ny regering var tiltrådt i februar 2001, løb IMF-programmet konstant ind i problemer, og der blev ikke modtaget nogen ekstern finansiering.

Da frigivelsen af første rate af et lån på 15 mio. EUR som led i den makrofinansielle bistand til Moldova (godkendt af Rådet for Den Europæiske Union i juli 2000) var betinget af en tilfredsstillende implementering af Moldovas arrangement med IMF, er der hidtil ikke sket nogen udbetalinger af bistanden fra Fællesskabet.

// Kortfattet status over de økonomiske reformer

1. // 1. Prisliberalisering

Lang størstedelen af priserne blev liberaliseret i en tidlig fase af overgangsperioden. Der er kun meget få regulerede priser tilbage.

1. // 2. Handelsliberalisering

Moldova har en yderst liberal handelsordning. Der opereres med tre toldsatser (5, % 10 % og 15 %), og den gennemsnitlige sats er på kun 7 %. Moldova blev medlem af WTO i 2001.

1. // 3. Valutasystem

Frit flydende valutakurs, fuld konvertibilitet for transaktioner på de løbende poster.

1. // 4. Udenlandske direkte investeringer

Ordningen for udenlandske direkte investeringer er åben og ikke diskriminerende.

1. // 5. Pengepolitik

Konservativ politik med sigte på prisstabilitet ved anvendelse af pengemængdemål som nominelle ankre.

1. // 6. Offentlige finanser

Der blev opnået en imponerende og nødvendig mindskelse af budgetunderskuddet i 1999 og 2000, hovedsagelig ved nedskæringer af udgifterne til sundheds- og uddannelsesområdet og den offentlige sektor. Der skete ikke nye fremskridt i 2001; hvad angår udlandsgælden er situationen kritisk.

1. // 7. Privatisering og omstrukturering af virksomhedssektoren

Strukturreformerne tog et markant opsving i 2000. Der blev registreret betydelige fremskridt i energisektoren, jordreformen gennemførtes planmæssigt, og den alvorligste flaskehals, privatiseringen af den økonomisk set yderst vigtige vinbrugs- og tobakssektor, blev endeligt godkendt i oktober 2000. I 2001 skete der ikke flere fremskridt, og der fremkom endog forslag om at trække reformerne tilbage.

1. // 8. Reform af den finansielle sektor

Centralbanken har haft held med at implementere konsolideringen af banksektoren, og banksystemet er sundt.

Markederne er stadig underkapitaliserede.

1. //

2. Makroøkonomiske resultater

De forholdsvis gode resultater i 2001 skyldes især industriproduktionens genopsving kombineret med en standsning af faldet i landbrugssektoren. Der foreligger kun sektoropdelte BNP-data for første halvår 2001. Dataene bekræfter den dominerende rolle, der spilles af fremstillingssektoren, der tegnede sig for næsten 20 % af BNP for hele perioden, og som allerede ved begyndelsen af andet kvartal udviste en tocifret stigning. Dataene for industriproduktionen i tredje kvartal viser en fortsat om end mere moderat tocifret stigning. Derimod steg den meget større servicesektor, som nu tegner sig for over halvdelen af det samlede BNP, kun marginalt i første halvår og bidrog stort set ikke til væksten i perioden. På udgiftssiden tegnede den indenlandske efterspørgsel, især husholdningernes, sig for det meste af den BNP-vækst, der var registreret i første halvdel af 2001, især i første kvartal.

Forbrugerprisstigningen faldt til 6,4 % i slutningen af 2001 fra 18,4 % i 2000 og 43,8 % i 1999. Den gennemsnitlige månedlige prisstigning lå på et rekordlavt niveau, 0,5 %, trods en moderat stigning i den månedlige inflation mod slutningen af året. Stigningen kunne især tilskrives sæsonbetingede faktorer, som trak fødevarepriserne op (fødevarepriserne steg med 3 % i december). Den månedlige inflation i december (1,9 %) var den højeste, der var blevet registreret i næsten to år. Den høje inflation og de langsomme stigninger i lønningernes nominelle værdi medførte jævnt faldende reallønninger i hele 1999 og første halvdel af 2000. Et økonomisk opsving og en brat faldende inflation siden da har ført til en fornyet reallønsstigning gennem hele 2001, ikke mindst takket være regeringens aggressive tiltag for at hæve mindstelønnen, i overensstemmelse med Economic Trends i september 2001.

Regeringen har fjernet noget af frygten for, at den ville gennemføre væsentlige finanspolitiske lempelser. I slutningen af november 2001 udvirkede regeringen, at parlamentet godkendte et IMF-støttet budget for 2002, og den forventes ikke at ville sætte de finanspolitiske forbedringer, der blev opnået under de foregående to regeringer, over styr. IMF kræver, at landets budget skal balancere, og hvis f.eks. den nye administrative-territoriale reform kræver yderligere udgifter, skal der skaffes den nødvendige finansiering enten ved stigende budgetindtægter eller faldende udgifter på andre områder.

Det budget for 2002, parlamentet vedtog i slutningen af november, udviser et underskud på konsolideret basis på 320 mio. lei (24 mio. USD) svarende til ca. 1,4 % af målet for BNP. Under den afsluttende budgetdebat afviste parlamentsmedlemmer opfordringer til en forhøjelse af såvel indtægter som udgifter i budgettet.

Regeringen finansierede sit budgetunderskud i 2001 gennem nye centralbanklån, som beløb sig til i alt ca. 145 mio. lei mellem januar og september, samt salg af statspapirer til et beløb a