Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Udnyttelse af lokale kvalitetslandbrugsprodukter - et udviklingsinstrument i en ny fælles landbrugspolitik« (98/C 284/12)

Det Økonomiske og Sociale Udvalgs besluttede den 29. januar 1998 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om »Udnyttelse af lokale kvalitetslandbrugsprodukter - et udviklingsinstrument i en ny fælles landbrugspolitik«.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Maria Louísa Santiago til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 16. juni 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 356. plenarforsamling af 1. og 2. juli 1998, mødet den 1. juli 1998, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Landbrugssektionen, blev under sit besøg i Douro-regionen i Portugal den 18.-19. september 1997, klar over behovet for at fremme og udbrede lokale kvalitetsprodukter inden for landbruget. ØSU besluttede følgelig at udarbejde en initiativudtalelse om fremme af sådanne produkter som et udviklingsinstrument i den nye fælles landbrugspolitik.

1.2. Den øgede standardisering af mange fødevarer og tendensen til en mere ensartet kvalitet er ikke blot en konsekvens af, at der bringes en større mængde produkter på markedet, men kan også virke som et incitament til en større produktion. Denne udvikling kan imidlertid også gå ud over udbuddet af produkter med særlige karakteristika, der er knyttet til deres oprindelse, og hvis særlige produktionsmetoder og stadig bedre kvalitetsgaranti er vanskelige at eftergøre.

1.3. Lokale kvalitetsprodukter fremstilles efter traditionelle metoder, som altid kræver råvarer af god kvalitet. Med deres karakteristiske udseende og smag er de mere spændende end de tilsvarende masseproducerede produkter, fordi deres særlige karakteristika altid er knyttet til en bestemt egn.

1.4. Der er tale om produkter, som ofte fremstilles under omstændigheder, der er vanskelige eller umulige at genskabe uden for deres oprindelsessted. Medmindre disse særlige omstændigheder og karakteristika anerkendes og beskyttes, vil det være vanskeligt at vedblive med at bringe disse produkter på markedet, idet en sådan anerkendelse er vigtig for at opnå en værditilvækst, som gavner alle led i kæden og især landmanden.

1.5. Når et produkt først er anerkendt som et kvalitetsprodukt, er det nemmere at tilføre det en merværdi. Og en sådan opgradering kan skabe mere stabilitet i produktionssystemet og beskæftigelsen og bidrage til at give lokalbefolkningen en ægte levevej. Dette vil desuden være en værdifuld støtte for en integreret landdistriktudvikling.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Det europæiske landbrug har ikke kun til opgave at producere sunde fødevarer og non food-produkter af god kvalitet. Det spiller også en vigtig rolle for arealudnyttelsen og egnsudviklingen, opretholdelsen af beskæftigelsen og livet på landet, videreførelsen af kulturen og de lokale traditioner samt beskyttelsen af naturressourcerne, miljøet og landskabets herlighedsværdi.

2.2. Det europæiske landbrug hviler på en harmonisk balance mellem menneske, produktion og landskab samt dets menneskelige dimension og kulturarv.

2.3. På baggrund af den stigende og stadig mere vidtgående liberalisering af markederne og omlægningen af den fælles landbrugspolitik er det nødvendigt at diversificere landbrugsproduktionen for at skabe bedre balance mellem udbuddet og efterspørgslen.

2.3.1. I dag udgør lokale kvalitetsprodukter ifølge Kommissionens skøn kun 10 % af den europæiske landbrugsproduktion, men 20 % af værditilvæksten. Hvis den stigende tendens fortsætter, kan disse produkter få stor vægt på markedet og blive nøglen til økonomisk fremgang for de mindre gunstigt stillede landdistrikter. Den nye reform af landbrugspolitikken, der er til debat nu, bør gå i den retning.

2.4. Europa har en begrænset produktion af landbrugsprodukter, som på grund af deres oprindelse eller særlige produktionsmetoder hæver sig over andre lignende produkter på markedet og bidrager til at højne ernæringens kvalitet på bekostning af masseproducerede produkter.

2.4.1. En stigende efterspørgsel efter kvalitetsprodukter forudsætter - set ud fra forbrugernes synspunkt - at disse produkter er sikre og har en karakteristisk smag, konsistens og udseende, at smag og andre karakteristika forbliver rimeligt konstante, at der er sikkerhed for en pålidelig kvalitetskontrol, samt at de udmærker sig ved at være anderledes end andre produkter af samme art.

2.4.2. Lokale kvalitetsprodukter kræver ikke yderligere forarbejdning, da der anvendes traditionelle metoder og opskrifter, og hverken de anvendte metoder eller produkter belaster miljøet. Dette bidrager til at øge forbrugernes tillid til disse produkter.

2.5. Fremme og opgradering af kvalitetsprodukter med særlige karakteristika kan blive et vigtigt aktiv for landdistrikterne, især ugunstigt og fjerntliggende områder og bjergegne (hvorfra 80 % af disse produkter stammer). Deres kulturelle rolle kan blive vigtig for udviklingen af landdistrikterne, stabiliseringen af det lokale befolkningstal samt for jobskabelsen.

2.5.1. Selv om kvalitetsprodukter kan drage fordel af teknologiske innovationer og arbejdsbesparende metoder, er produktionen af kvalitetsprodukter meget afhængig af den manuelle arbejdskraft som følge af arbejdets præcise karakter og de bestemte fremgangsmåder, der skal følges.

2.5.2. Dette kan ofte betyde, at der må ansættes flere til at fremstille disse produkter, hvilket på sin side giver en større værditilvækst.

2.6. To EF-retsakter har vist sig at være værdifulde instrumenter for fremme af landbrugsprodukter. Der er tale om forordning (EØF) 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler og forordning (EØF) 2082/92 om specifitetsattestering.

2.6.1. Vin behandles særskilt i Rådets forordning (EØF) 823/87, som fastlægger særlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder.

2.6.2. Selv om mange produkter allerede har fået tildelt en oprindelsesbetegnelse og geografisk betegnelse, kan de ikke blive konkurrencedygtige uden en bedre organisering af udbuddet, en teknologisk modernisering og passende markedsføringsmetoder. Disse aspekter bør indgå i de regionale udviklingsprojekter. Producenternes samarbejde i kooperativer og andre sammenslutninger kan være af stor værdi i denne sammenhæng.

2.6.3. Ud over at det i sig selv er af værdi, at produktnavne (geografiske eller traditionelle) er beskyttet, er det af utrolig stor betydning, at produktionen er underlagt en række regler, som producenterne selv har medvirket til at opstille og således frivilligt påtaget sig at overholde. I denne proces kan alle parter inddrages (producenter og distributører), og de muligheder, der ligger i branchekontrol, kan udnyttes.

2.6.4. De positive virkninger af disse fællesskabsinstrumenter viser sig allerede tydeligt i form af en forbedring af produktionsvilkårene for nogle produkter, tilslutning fra et voksende antal producenter, overholdelse af naturlige produktionsvilkår, respekt for miljøet og sågar en bedre indtjening for producenterne.

2.6.5. Der er også sket fremskridt inden for markedsføringen, især i form af større omhu ved emballering og præsentation af produkterne, som gøres mere attraktive for forbrugerne og dermed erobrer en stadig større markedsandel.

2.6.6. Et vigtigt aspekt er det voksende antal forretninger, herunder supermarkeder, der er interesseret i disse produkter, som præsenteres på en omhyggelig og attraktiv måde. De tjener således som reklame for den kvalitetspolitik, nogle af disse forretninger fører.

2.7. Det Europæiske Fællesskab indførte i 1992 nogle ordninger for fremme og beskyttelse af oprindelsesbetegnelse (BOB og BGB) og traditionelle specialiteter (GTS).

2.7.1. Hvad er en BOB?

2.7.1.1. Beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) er forbeholdt produkter, som er fremstillet, forarbejdet og tilvirket i et afgrænset geografisk område under anvendelse af anerkendt og afprøvet knowhow.

2.7.1.2. Af hensyn til forbrugerne kan BOB eventuelt erstattes af tilsvarende traditionelle betegnelser (AOC på fransk, DOC på italiensk) eller af det spanske »denominación de origen« og portugisiske »denominação de origem controlada«.

2.7.2. Hvad er en BGB?

2.7.2.1. Beskyttet geografisk betegnelse (BGB) betyder, at i det mindste én af faserne, produktion, forarbejdning og tilvirkning, er knyttet til det geografiske område. I dette tilfælde kan betegnelsen BGB figurere på emballagen.

2.7.3. Hvad er en GTS?

2.7.3.1. En garanteret traditionel specialitet (GTS) henviser ikke til oprindelsen, men er beregnet på at fremhæve et produkts traditionelle sammensætning eller fremstillingsmetode.

2.8. Da forbrugernes i stadig højere grad går efter kvalitetslevnedsmidler, er der et behov for en passende udbredelse af disse produkter. I mange tilfælde er de kun kendt og værdsat af små befolkningsgrupper.

2.8.1. Eftersom visse aspekter af den fælles landbrugspolitik kan gøre det vanskeligt for nogle af disse produkter at gøre sig gældende og trænge igennem på markedet, er det nødvendigt at lancere fremme- og reklamekampagner i og uden for EU. Den slags kampagner kunne nyde godt af de fællesskabsmidler, der er disponible til dette formål, og der kunne herigennem gives en passende beskrivelse eller et bedre kendskab til fremstillingsprocessen. Målet skulle være at vække forbrugernes interesse for lokale kvalitetsprodukter, så de får smag for dem og lyst til at købe dem noget oftere.

3. Et eksempel: portvinsregionen

3.1. Der kan nævnes mange eksempler på lokale kvalitetsprodukter i EU. Det store antal produkter, som allerede er registreret, er et bevis herpå.

3.1.1. Hovedsigtet med denne udtalelse er at slå et slag for lokale kvalitetsprodukter, men der ses dog kun nærmere på portvin og det område, hvor den fremstilles, nemlig Douro-regionen.

3.2. Douro-regionen hvis vinmarker dyrkes på en særlig måde for at fremstille den verdenskendte vin, var den første region i hele verden, der fik ret til geografisk oprindelsesbetegnelse (som går tilbage til anden halvdel af det 18. århundrede). Den er et levende eksempel på, hvordan en lokalbefolknings opfindsomhed, evner og arbejdsindsats kan omdanne et underudviklet landområde til et fortrinligt produktionsområde.

3.3. Den officielt demarkerede Douro-region har et typisk middelhavsklima med varme, tørre somre og en relativt lav, årlig nedbørsmængde. Den er blot en smal stribe land i Douro-dalen og strækker sig fra Barqueiros op mod den spanske grænse.

3.4. Her er der i området omkring Douro-floden, fra Armara til de afskærmede dale langs flodbredden, blevet udviklet et helt specielt system. Det var først i begyndelse af det 17. århundrede, at man begyndte at plante vinstokke på skråningerne med den skiferholdige jord, hvor der indtil da kun havde vokset krat. Terassestrukturen, der er beregnet på at understøtte jorden, afspejler en intens menneskelig aktivitet, som er ført videre i den forsatte anvendelse af systemet. Der er blevet skabt et enestående, overordentlig smukt landskab, hvor der er nøje relation mellem produktkvalitet og landskabets skønhed.

3.5. Til trods for den kraftige teknologiske udvikling, der har fundet sted siden det 18. århundrede til vore dage, har de anvendte vinfremstillingsmetoder gjort det muligt at bevare ligevægten mellem vindyrkning og miljø.

3.6. De smalle terrasser tillader kun anvendelse af traditionelle og meget arbejdskraftintensive metoder. Ved hjælp af en optimal udnyttelse af sollyset og den kombinerede effekt af jordbundens kvalitet og solens stråler er det her muligt at fremstille de fyldige kvalitetsportvine.

3.7. Én ting, der har ændret sig, er at terrassernes udformning, som er blevet tilpasset behovet for mekaniserede dyrkningsmetoder. Der er således anlagt stier for enden af terrasserne, hvor maskinerne kan køre, uden at skæmme landskabet.

3.8. I kontrast til de vinklædte skråninger står de »visne« terrasser, som blev forladt, da vinstokkene blev ødelagt af vinlus. Disse terrasser er i dag dækket af krat eller er visse steder på det seneste blevet anvendt til skovbeplantningsprojekter.

3.9. Ud over vinavl er der i området blevet udviklet halv-intensive systemer til produktion af frugt og grøntsager. Disse har stor betydning for de traditionelle bedrifters økonomi, selv om de kun lægger beslag på et begrænset areal. Den type landbrug, som ligger i de afskærmede dale, er et godt supplement til vinavl og er særdeles vigtig for opretholdelse af et afbalanceret eksistensgrundlag.

3.10. Den amerikanske geograf, Dan Stanislawski, gav i 1970 en udmærket beskrivelse af portvinsregionens særtræk:

»Portvin er en fremragende vin, fordi den er resultatet af mange års forsøg, nøje opmærksomhed på enkeltheder og streng kontrol; ingen portugisisk vinavler er i tvivl om, at klimaet og Douro-dalens beliggenhed spiller en afgørende rolle for vinens grundlæggende karakter. Den er en aristokrat blandt de højt forædlede landbrugsprodukter i verden; hver eneste drue, der anvendes til at lave denne vin, er blevet nøje undersøgt i henseende til oprindelse og tilblivelse, vækstbetingelser, typiske træk og udseende. Der har altid været enighed om, at oprindelsessted og efterfølgende behandling er en "sine qua non", men som det gælder for alle ædle produkter, findes der - inden for hver enkelt udvalgt gruppe - de "middelmådige", de "højbårne" og de "dannede". Der må derfor foretages udvælgelsestests for at eliminere alle dem, der ikke lever op til standarden. Disse tests foretages af erfarne vinsmagere, som bedømmer vinen uden at kende dens oprindelsessted eller forhistorie. De skal bedømme alle vinene og godkender normalt kun ca. en tredjedel af regionens produktion; de resterende to tredjedele sælges om almindelig bordvin eller laves til brændevin«. ()

3.11. Lokalbefolkningens levevilkår i Douro-regionen og dens afhængighed af det vinproducerende system

3.11.1. Selv om der er tale om en region med miljømæssige karakteristika, som ikke er videre egnet til landbrugsdrift, er der i kraft af de former for landbrug, der drives, en befolkningstæthed på 57 indbyggere pr. km2. De fleste bedrifter er små; 8 000 vinavlere producerer mellem 5 og 15 hl, 15 000 op til 25 hl og 10 000 over 25 hl. Området har ingen mineralressourcer, ej heller nogen industriel aktivitet af betydning. Vin er således lokalbefolkningens hovedindtægtskilde, især portvin, der i kraft af sin merværdi som kvalitetsprodukt yder et væsentligt bidrag til regionens indkomst.

3.11.2. I denne vanskelige region er det lykkedes for lokalbefolkningen at indføre et dyrkningssystem, som ikke belaster miljøet, men tværtimod beskytter det. Der er således blevet skabt et humant landskab med meget specielle karakteristika, så specielle, at det er blevet foreslået at klassificere det som en del af verdens kulturarv, da det er et kulturlandskab, som er en kombination af naturens og menneskets arbejde.

4. Konklusion

4.1. De lokale kvalitetsprodukter har i nogle regioner bidraget til befolkningens velstand, en bæredygtig udvikling på landet, fremme af landturisme og især til at få de unge til at blive på landet, hvilket er et vigtigt bidrag til bevarelse af kulturelle værdier.

4.1.1. Det ville være ønskeligt, at der generelt satses på en sådan udvikling, som - bl.a. via en bedre faglig uddannelse - kan bidrage til at opretholde eller øge denne produktion.

4.2. Det allerede nævnte faktum, nemlig at 80 % af de lokale kvalitetsprodukter kommer fra ugunstigt stillede bjergområder, kan - ud fra en særlig sociologisk synsvinkel - betragtes som en historisk og geografisk hævnakt fra naturens side.

4.3. Der kan naturligvis findes andre eksempler på dette fænomen i andre EU-lande; beviset herpå er det store antal produkter, der allerede er blevet registreret som BOB, BGB og GTS, jf.

4.4. Allerede i 1989 understregede ØSU i sin udtalelse om landdistrikternes fremtid, at »en omfattende kvalitetspolitik er nødvendig«, og at »I de fleste tilbagestående områder er der en tradition for kvalitetsprodukter, som må bevares og videreudvikles« ().

4.5. I denne initiativudtalelse, der udarbejdes på baggrund af en ny fælles landbrugspolitik og på tærsklen til en ny etape med store ændringer for de europæiske landmænd, som Agenda 2000 indebærer, ønsker ØSU at understrege, at Kommissionen bør iværksætte effektive foranstaltninger og metoder til fremme af lokale kvalitetsprodukter, der er en integreret del af Europas historiske og kulturelle arv. Øget forbrugerefterspørgsel efter kvalitetsprodukter kræver en sikker og kvalitetsbaseret produktion.

4.6. Disse foranstaltninger omfatter et ufravigeligt krav om beskyttelse af lokale kvalitetsprodukter under GATT- og WTO-forhandlingerne, jf. Marraquech-aftalen i 1994, artikel 23 og 24.

4.7. Det må ikke være tilladt at anvende oprindelsesbetegnelser for produkt-imitationer, der er fremstillet uden for de ægte produkters oprindelsessted, såsom portvin, chianti, champagne, parmesanost og mange andre produkter. Tredjelande skal følge de internationale bestemmelser om intellektuel ejendomsret, således at anvendelse af oprindelsesbetegnelser og markedsføring af produkterne forbydes. Intet land i eller uden for EU, ingen region og intet produkt har ret til at tilrane sig noget, som producenter af lokale kvalitetsprodukter har slidt for at bygge op.

Bruxelles, den 1. juli 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() Det sidste udsagn var korrekt for tredive år siden. Den teknologiske udvikling og innovation har betydet, at en stor del af de druer, der ikke anvendes til portvinsfremstilling, i dag laves til bordvine af høj kvalitet.

() EFT C 298 - 27.11.1989 (s. 32).