[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 16.7.2009

KOM(2009) 368 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

Utilsigtet fangst af hvaler ved fiskeri: Rapport om gennemførelsen af visse bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 812/2004 og om den videnskabelige vurdering af konsekvenserne af brugen af specielt hildingsgarn, toggegarn og indfiltringsgarn for hvaler i Østersøen, jf. Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

Utilsigtet fangst af hvaler ved fiskeri: Rapport om gennemførelsen af visse bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 812/2004 og om den videnskabelige vurdering af konsekvenserne af brugen af specielt hildingsgarn, toggegarn og indfiltringsgarn for hvaler i Østersøen, jf. Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005

BAGGRUND

Rådets forordning (EF) nr. 812/2004

Rådets forordning (EF) nr. 812/2004[1] fastsætter foranstaltninger, der tager sigte på at begrænse fiskerfartøjers utilsigtede fangst af hvaler. Forordningen fastsætter, i hvilke fiskerier der skal anvendes akustiske alarmer (også kaldet pingere), og den fastsætter de tekniske specifikationer og betingelserne for anvendelsen af disse alarmer. Desuden udpeges de fiskerier, hvor der skal indføres ordninger for observation på havet (observatørordninger). Medlemsstaterne er ansvarlige for at gennemføre kravene om de akustiske alarmer, for at overvåge effektiviteten af alarmerne og for at indføre overvågningsordninger i henhold til forordningens retningslinjer.

Rapporteringsforpligtelser

I henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 812/2004 skal medlemsstaterne sende Kommissionen en sammenfattende årsberetning om gennemførelsen af visse af forordningens bestemmelser og et "skøn over de samlede utilsigtede fangster af hvaler i hvert af de pågældende fiskerier."

Når Kommissionen har modtaget medlemsstaternes anden årsberetning, skal den i henhold til forordningens artikel 7 aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om forordningens gennemførelse. Rapporten bør være baseret på en vurdering foretaget af ICES og STECF af medlemsstaternes årsberetninger.

Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005

Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005[2] indeholder tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen.

Rapporteringsforpligtelser

Ifølge artikel 27 i forordning (EF) nr. 2187/2005 skal Kommissionen senest den 1. januar 2008 sørge for, at der foretages en videnskabelig vurdering af konsekvenserne af brugen af specielt hildingsgarn, toggegarn og indfiltringsgarn for hvaler, og at resultaterne heraf sendes til Europa-Parlamentet og Rådet.

To rapporter samles i én

De oplysninger, der kræves til den videnskabelige vurdering af konsekvenserne af brugen af hildingsgarn, toggegarn og indfiltringsgarn for hvaler, som skal foretages i henhold til forordning (EF) nr. 2187/2005, svarer stort set til de oplysninger om utilsigtet fangst, som medlemsstaterne ved hjælp af deres observatørordninger indsamler i henhold til forordning (EF) nr. 812/2004. Den rapport, som Kommissionen skal udarbejde i henhold til sidstnævnte forordnings artikel 7, skal hovedsagelig være baseret på medlemsstaternes årsberetninger, som bl.a. skal omfatte skøn over utilsigtet fangst af hvaler i hvert fiskeri. Medlemsstaternes beretninger skal desuden indeholde en vurdering af observatørrapporternes konklusioner og alle andre relevante oplysninger, herunder om eventuel forskning, der er foretaget i medlemsstaten med henblik på at reducere den utilsigtede fangst af hvaler ved fiskeri. Begge rapporter ville derfor indeholde de samme oplysninger om utilsigtet fangst af hvaler ved anvendelsen af fiskeredskaber. Kommissionen har derfor besluttet at slå to fluer med ét smæk ved at samle de to rapporter, der skal forelægges Europa-Parlamentet og Rådet, i én.

Da Kommissionen havde foretaget en foreløbig gennemgang af medlemsstaternes beretninger, foreslog den at afholde en workshop om utilsigtet fangst af hvaler med det formål at forbedre anvendelsen af forordningen. Workshoppen blev afholdt den 24.-25. marts 2009 i Bruxelles. Det blev besluttet, at konklusionerne fra workshoppen skulle indgå i den samlede rapport, således at den blev så dækkende som muligt på grundlag af de tilgængelige oplysninger. Som følge af workshoppen og forsinket modtagelse af nogle af medlemsstaternes beretninger var det ikke muligt at forelægge den rapport, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 2187/2005, til tiden.

INDHOLDET I RAPPORTEN OG DE ANVENDTE METODER

Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EF) nr. 812/2004 modtaget medlemsstaternes årsberetninger for 2004-2005 og 2006. Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) og Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) er blevet bedt om at analysere medlemsstaternes beretninger med henblik på at vurdere det videnskabelige indhold og gennemførelsen af forordning (EF) nr. 812/2004. Deres konklusioner indgår i denne rapport.

ICES blev også bedt om at foretage en videnskabelig vurdering af konsekvenserne af brugen af specielt hildingsgarn, toggegarn og indfiltringsgarn for hvaler i Østersøen. Rapporten indeholder både resultaterne af denne vurdering og andre relevante oplysninger om utilsigtet fangst af hvaler i Østersøen.

Som led i vurderingen af gennemførelsen af forordning (EF) nr. 812/2004 arrangerede Kommissionen en workshop, som blev afholdt den 24.-25. marts 2009 i Bruxelles. Rapporten omfatter både de vigtigste resultater af workshoppen og forslag til de næste skridt.

ANALYSE AF MEDLEMSSTATERNES ÅRSBERETNINGER OM GENNEMFØRELSEN AF FORORDNING (EF) NR. 812/2004

Ifølge de vurderinger af medlemsstaternes beretninger, som ICES[3] og STECF[4] har foretaget, var der store forskelle i beretningernes format og indhold. Der er ikke meget, der tyder på, at medlemsstaterne har samarbejdet, og de fleste af de oplysninger, der er indberettet, er resultatet af de enkelte medlemsstaters egen indsats. Når det gælder oplysningerne om utilsigtet fangst, er der kun indberettet få nye skøn over den samlede utilsigtede fangst af småhvaler i de enkelte fiskerier i de europæiske farvande3.

Kommissionen konkluderer, at medlemsstaternes årsberetninger i de fleste tilfælde ikke giver et klart billede af de foranstaltninger, som de har truffet i henhold til forordning (EF) nr. 812/2004. Kun få medlemsstater har kunnet prioritere foranstaltninger, der tager sigte på at reducere utilsigtet fangst af hvaler. Frankrig og Det Forenede Kongerige er de eneste medlemsstater, der har angivet skøn over den samlede utilsigtede fangst.

Kommissionen har klart fået det indtryk, at der i de fleste medlemsstater har været problemer med gennemførelsen af forordning (EF) nr. 812/2004, specielt når det gælder følgende krav:

Kravet om a nvendelse af akustiske alarmer, de tekniske specifikationer og anvendelsesbetingelserne

De medlemsstater, der har rapporteret om anvendelsen af akustiske alarmer (pingere), har konkluderet, at disse alarmer er meget dyre og ikke altid effektive, dvs. at alarmer, der kan virke afskrækkende på nogle hvalarter, kan virke tiltrækkende på andre dyr. Det kan være vanskeligt, ja endda farligt for fiskerne at håndtere instrumenterne. Enkelte medlemsstater arbejder på forskningsprojekter for at udvikle mere effektive akustiske alarmer.

Kommissionen er klar over, at der er problemer med brugen af pingere og anerkender den indsats, som nogle medlemsstater gør i kraft af deres forskning i pingere, herunder også de medlemsstater, der ikke er omfattet af kravet om at bruge dette udstyr. Det undersøges stadig på både nationalt og internationalt plan, hvordan disse skræmmere og andre beskyttelsesforanstaltninger kan gøres mere effektive. Medlemsstaterne bør prioritere forskning i og udveksling af oplysninger om bedste praksis.

Eftersom medlemsstaternes oplysninger om anvendelsen af pingere var ufuldstændige og ikke peger i retning af et klart resultat, kan Kommissionen ikke ud fra medlemsstaternes beretninger konkludere, om pingerne er effektive, når det gælder om at reducere utilsigtet fangst af hvaler.

Kravet om oprettelse og indførelse af observatørordninger og overvågning af den utilsigtede fangst af hvaler

Kravet om at indføre observatørordninger er tilsyneladende ikke blevet gennemført særlig konsekvent. Nogle medlemsstater påstår, at de ikke har tilstrækkelige (finansielle eller menneskelige) ressourcer til at gennemføre ordningerne eller/og at de ikke kan dække alle områder. Oplysningerne om de vedtagne ordninger og observatørrapporterne er i mange tilfælde ufuldstændige. Seks ud af de 22 medlemsstater oplyste, at deres fiskeriaktiviteter ikke falder ind under forordningens anvendelsesområde. Nogle af medlemsstaterne forelagde oplysninger baseret på undersøgelser, som gennemføres på nationalt plan eller i samarbejde med andre lande. Andre medlemsstater har indsamlet oplysninger hos de nationale havnemyndigheder eller ved hjælp af interviews med fiskere. Eftersom kun enkelte medlemsstater har indberettet oplysninger om utilsigtet fangst af hvaler, er det ikke muligt at danne sig et klart billede af samspillet mellem fiskeriet og hvalbestandene. Kommissionen kan derfor ikke foretage en omfattende og objektiv analyse af den utilsigtede fangst af hvaler i EU's farvande.

Drøftelse

Oplysningerne om de foranstaltninger, der er gennemført i henhold til forordning (EF) nr. 812/2004, viser, at der kun er få medlemsstater, der virkelig har bestræbt sig på at gennemføre forordningen. Det skal indrømmes, at gennemførelsen af forordningen kræver et stort engagement og en stor indsats fra medlemsstaternes side, som de fleste har ikke kunnet mønstre af de årsager, der er beskrevet ovenfor. Kommissionen kan derfor konkludere, at bestræbelserne på at løse problemet med utilsigtet fangst af hvaler stadig er i sin vorden.

Forskellene i resultaterne kan forklares med, at der gælder forskellige regler for, hvornår medlemsstaterne skulle anvende forordningen i de forskellige områder. Nogle medlemsstater har desuden udskudt anvendelsen af pingere på grund af de problemer, der er forbundet med dem, og har i stedet koordineret/deltaget i forskellige nationale og internationale forskningsprojekter, som tager sigte på at udvikle bedre beskyttelsesforanstaltninger og -teknikker.

Kommissionen samfinansierer flere projekter igennem Life (EU's finansielle instrument til støtte for miljø- og naturbevaringsprojekter), og nogle af disse projekter bidrager til gennemførelsen af Natura 2000 for havmiljøet. Life-projekterne omfatter i mange tilfælde undersøgelser af, hvordan man kan undgå eller begrænse utilsigtet fangst af havpattedyr.

Selvom forordning (EF) nr. 812/2004 udpeger de fiskerier, som medlemsstaterne skal være særlig opmærksomme på, når det gælder utilsigtet fangst og drab af hvaler, skal det bemærkes, at foranstaltninger, der tager sigte på at mindske fiskeriets indvirkning på hvalbestandene, på ingen måde er begrænset til denne forordning. Medlemsstaterne er allerede efter artikel 12 i Rådets direktiv 92/43/EØF (habitatdirektivet) forpligtet til at foretage undersøgelser eller træffe bevaringsforanstaltninger for at sikre, at uforsætlig fangst af hvaler ikke får en væsentlig negativ virkning for disse arter. Efter habitatdirektivet nyder alle hvalarter godt af streng beskyttelse i deres naturlige udbredelsesområde. Medlemsstaterne skal undersøge hvalernes bevaringsstatus og oprette en ordning for overvågning af utilsigtet fangst og drab. Medlemsstaterne skal desuden ifølge habitatdirektivets artikel 6 træffe egnede foranstaltninger til at undgå en forringelse af arternes naturlige levesteder i de særlige beskyttelsesområder og til at undgå forstyrrelse af de arter, som områderne er udpeget til. Der er udpeget en række beskyttelsesområder for arterne Phocoena phocoena og Tursiops truncatus.

VIDENSKABELIG VURDERING AF KONSEKVENSERNE AF BRUGEN AF HILDINGSGARN, TOGGEGARN OG INDFILTRINGSGARN FOR HVALER I ØSTERSØEN

De hvalarter, der normalt er til stede i Østersøen, er marsvin ( Phocoena phocoena ). Det anslås, at bestanden er på under 1 000 individer[5]. Ifølge medlemsstaternes beretninger blev der ikke konstateret utilsigtet fangst af hvaler i Østersøen i forbindelse med de overvågede fiskeriaktiviteter i 2005 og 2006. I april 2008 meddelte ICES Kommissionen, at medlemsstaternes oplysninger var utilstrækkelige til at foretage en videnskabelig vurdering af virkningerne af brugen af hildingsgarn, toggegarn og indfiltringsgarn for hvalbestanden i Østersøen.

Der er også tydelig mangel på andre oplysninger vedrørende utilsigtet fangst af hvaler i fiskeredskaber i Østersøen. De foreliggende oplysninger vedrører hovedsagelig hvaler, der er skyllet i land, og som har mærker, der tyder på, at dyrene er omkommet i et net. Af en nylig undersøgelse fra Tyskland fremgår det, at der i 2007 blev fundet godt 150 marsvin langs Tysklands Østersøkyst, hvoraf 47 % anses for at være skyllet i land som følge af utilsigtet fangst eller formodet utilsigtet fangst[6]. Oplysninger om hvaler, der er skyllet i land, er ikke nok til at kunne foretage en dækkende vurdering af konsekvenserne af brugen af hildingsgarn, toggegarn og indfiltringsgarn, når det gælder utilsigtet fangst i Østersøen, fordi disse oplysninger ikke fortæller noget om, hvor og i hvilket fiskeredskab dyrene blev fanget. Der kan derfor ikke på nuværende tidspunkt drages nogen præcise konklusioner af konsekvenserne af brugen af hildingsgarn, toggegarn og indfiltringsgarn for hvaler i Østersøen.

Drøftelse

Den nuværende marsvinebestand er alarmerende lille, idet der knap er 1 000 individer tilbage5. Tidligere oplysninger om bestanden og om bifangster viser, at arten for ikke så lang tid siden[7],[8] både var mere talrig og mere udbredt længere mod nord i Østersøen. Foruden risikoen for, at den genetiske mangfoldighed reduceres, hvilket begrænser bestandens mulighed for at tilpasse sig ændringer i miljøet, er svækkede bestande mere sårbare over for utilsigtet fangst end sunde bestande.

Mangelen på oplysninger om utilsigtet fangst af marsvin i Østersøen skyldes formodentlig følgende:

1) Bestanden af marsvin i Østersøen er lille.

2) Fiskerne indberetter ikke fangster af marsvin. Rapporterne om marsvin, der er skyllet i land langs Østersøens kyster, tyder på, at marsvin, der fanges som bifangster, smides over bord[9],[10].

Konklusionerne af ASCOBAN'S seneste genopretningsplan for marsvin i Østersøen (bevarelse af små hvalarter i Østersøen og Nordsøen)5, bekræfter disse formodninger: Det konkluderes bl.a., at marsvinenes meget lave bestandstæthed betyder, at fiskernes sjældent ser eller fanger dyrene, og at de derfor er utilbøjelige til at acceptere videnskabens eller miljøforkæmpernes påstande om, at bifangster er en alvorlig trussel mod marsvinebestanden. Hvis ikke der træffes foranstaltninger til at forebygge bifangster, vil marsvin fortsat være sjældne (hvilket gør det vanskeligt at skønne bestandsstørrelsen mere nøjagtigt), bifangsterne vil fortsat ikke være omfattende (hvilket gør det vanskeligt at kvantificere dem), og fiskerne vil fortsat være skeptiske over for tanken om, at bifangster er et problem for marsvinebestanden. Det vil derfor være risikabelt at konkludere, at manglende indberetning af bifangster betyder, at der ikke er problemer på dette område.

WORKSHOP OM GENNEMFØRELSEN AF FORORDNING (EF) NR. 812/2004

Kommissionen er klar over, at gennemførelsen af forordning (EF) nr. 812/2004 er forbundet med problemer, og den agter at forsøge at løse dem. I dette øjemed afholdte Kommissionen derfor en workshop om emnet den 24.-25. marts 2009 i Bruxelles. Formålet med workshoppen var at indhente oplysninger, sætte gang i nogle overvejelser og drøfte eventuelle ændringer af forordning (EF) nr. 812/2004. Programmet omfattede følgende punkter:

- forelæggelse ved Kommissionen af en vurdering af gennemførelsen af forordning (EF) nr. 812/2004 i løbet af de sidste 4 år

- status over hvalbestandene i EU's farvande

- en gennemgang af forordningens gennemførelse i EU's forskellige havregioner

- en præsentation af den seneste videnskabelige og tekniske udvikling, når det gælder akustiske alarmer og andre beskyttelsesforanstaltninger.

Workshoppen blev afholdt med deltagelse af repræsentanter for de nationale administrationer, de regionale rådgivende råd, Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur, forskere og de to tjenestegrene i Kommissionen, som beskæftiger sig med emnet.

De vigtigste resultater af workshoppen:

- Der er behov for større viden om hvalbestandenes størrelse og udbredelse i EU's farvande. Forekomsten af hvaler er variabel.

- Deltagerne blev enige om, at pingere har en effektiv afskrækkende virkning på marsvin. Det er imidlertid nødvendigt at udvikle den tekniske og praktiske anvendelse, således at fiskernes sikkerhed ikke sættes over styr. Fiskere bør inddrages i processen fra afprøvning af pingerne til den praktiske anvendelse. Der forskes i øjeblikket også i andre former for beskyttelsesforanstaltninger og -teknikker. Hvis de viser sig at være effektive, bør man overveje alternativer til pingere.

- Det bør overvejes, om små fartøjer på under 12 m og 15 m også skal anvende beskyttelsesforanstaltninger og deltage i observatørordninger.

- Nogle medlemsstater har indført observatørordninger som krævet i forordning (EF) nr. 812/2004. Resultaterne viste, at forordningens krav til oplysningernes præcision er meget ambitiøse og nogle gange umulige at efterkomme for arter, der sjældent fanges som bifangst.

- Overvågningsordningerne bør gøres mere effektive, f.eks. ved at foretage krydskontrol af reglerne og samle alle medlemsstaternes oplysninger. Det bør også overvejes, om der skal foretages overvågning af områder, hvor anvendelsen af pingere er obligatorisk.

- Samarbejdet med fiskerne bør forbedres, således at det bliver lettere at dokumentere virkningen af foranstaltninger, der tager sigte på at reducere utilsigtet fangst af hvaler eller enhver anden bestand, som ikke er af økonomisk interesse.

KONKLUSIONER OG VEJEN FREM

Konklusionerne er baseret på analysen af medlemsstaternes beretninger, resultaterne af workshoppen om gennemførelsen af forordning (EF) nr. 812/2004 (jf. punkt 5) og konklusionerne af den videnskabelige vurdering af konsekvenserne af brugen af hildingsgarn, toggegarn og indfiltringsgarn for hvaler i Østersøen. Selvom der kun er indberettet få utilsigtede fangster i EU's farvande, er der på grundlag af oplysningerne fra observatørordningerne og post mortem-undersøgelser af dyr, der er skyllet i land, videnskabeligt belæg for, at der fortsat er konflikter mellem hvaler og visse fiskerier. Oplysningerne om hvalbestandene er usammenhængende, og der er uklarhed om deres bevaringsstatus .

Kommissionen er klar over, at nogle medlemsstater har gjort sig store anstrengelser for at gennemføre forordning (EF) nr. 812/2004 korrekt, og at andre er langt bagefter. Kommissionen erkender, at der kan være grund til at ændre forordningen på et senere tidspunkt, men gør samtidig opmærksom på, at det ikke har været muligt at vurdere virkningen af de gældende foranstaltninger til begrænsning af utilsigtet fangst af hvaler, fordi forordningen endnu ikke er gennemført fuldt ud i alle medlemsstaterne. De erfaringer om god praksis, der blev forelagt i forbindelse med workshoppen, viser, at det er muligt at opnå gode resultater under de nuværende omstændigheder. Forordningen giver desuden mulighed for fleksibilitet, som bør udnyttes fuldt ud.

Eftersom det er absolut nødvendigt at reducere fiskeriets indvirkning på hvalbestandene i EU's farvande, opfordrer Kommissionen indtrængende medlemsstaterne til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre forordning (EF) nr. 812/2004. Kommissionen gør også opmærksom på, at medlemsstaterne i henhold til habitatdirektivet er forpligtet til at overvåge utilsigtet fangst og drab af alle hvaler og sørge for, at sådanne aktiviteter ikke har væsentlige konsekvenser for bestandene. Det vil sige, at medlemsstaterne er ansvarlige for at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at beskytte hvalbestandene, også i forbindelse med fiskeriaktiviteter og på områder, som ikke er omfattet af forordning (EF) nr. 812/2004, men hvor utilsigtet fangst er et problem.

Som opfølgning på workshoppen vil Kommissionen dog overveje følgende spørgsmål:

- optimal udnyttelse af den fleksibilitet, som forordning (EF) nr. 812/2004 giver mulighed for, når det gælder overvågningsordninger, redskaber og områder

- inkludering af Sortehavet i forordning (EF) nr. 812/2004

- tilskyndelse af medlemsstaterne til at udvide de nuværende overvågningsordninger med henblik på at inkludere utilsigtet fangst af hvaler, således som visse medlemsstater har gjort det

- tilskyndelse til drøftelser om beskyttelsesforanstaltninger med repræsentanter for fiskeriet inden for rammerne af de regionale rådgivende råd

- fastlæggelse af kvantificerbare mål for de maksimalt tilladte bifangster for de forskellige hvalbestande.

Med henblik på at harmonisere oplysningerne fra medlemsstaterne agter Kommissionen desuden at gennemgå det rapporteringsformat, som ICES[11] har forelagt og STECF[12] har revideret, og gøre det tilgængeligt for medlemsstaterne. Kommissionen håber således på fra næste år at modtage fuldstændige beretninger fra alle de berørte medlemsstater, som indeholder alle de oplysninger, der kræves i henhold til forordningen såvel som de yderligere oplysninger, der kræves i henhold til artikel 6, stk. 2.

EU bør også se nærmere på den kritiske situation, som marsvinebestanden i Østersøen befinder sig i, og overveje, hvilke foranstaltninger der skal træffes. Ifølge den seneste rådgivning om hvaler fra ICES vil den bedste beskyttelse af bestanden kunne opnås, hvis de berørte parter inddrages3. Kommissionen er enig i dette synspunkt og opfordrer hermed medlemsstaterne og de forskellige interesseorganisationer til at undersøge, hvordan man kan forhindre utilsigtet fangst af hvaler i Østersøen. For at opnå større viden har Kommissionen for nylig offentliggjort en forslagsindkaldelse til en undersøgelse med temaet "Dataindsamling om bifangster af hvaler i Østersøen, Kattegat, Øresund og Bælterne."

[1] Rådets forordning (EF) nr. 812/2004 af 26. april 2004 om foranstaltninger vedrørende utilsigtede fangster af hvaler ved fiskeri og om ændring af forordning (EF) nr. 88/98.

[2] Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 af 21. december 2005 om bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund gennem tekniske foranstaltninger, om ændring af forordning (EF) nr. 1434/98 og ophævelse af forordning (EF) nr. 88/98.

[3] ICES advise 2008. 1.5.1.2 Status of small cetaceans and by-catch in European waters (dokumentet findes på nettet).

[4] 28th PLENARY MEETING REPORT OF THE SCIENTIFIC, TECHNICAL AND ECONOMIC COMMITTEE FOR FISHERIES (PLEN-08-02) (PLEN-08-02) (dokumentet fås ved henvendelse).

[5] ASCOBAN, Recovery plan for Baltic Harbour Porpoises. Draft, 8 april 2009.

[6] ICES WKFMMPA Report 2008 ICES CM 2008/MHC:11 Report of the Workshop on Fisheries Management in Marine protected areas.

[7] Koschinski, S (2002) Current knowledge on habour purpoises (Phocoena phocoena) in the Baltic SEA. Ophelia.

[8] Lindroth, A (1962) Baltic salmon fluctuations 2: porpoise and salmon. Reports of the institute of the Swedish Freshwater Research Drottningholm.

[9] Siebert U. et al (2006) A decade of harbour porpoise occurrence in German waters – analyses of aerial surveys, incidental sightings and strandings. Journal of Sea research.

[10] Swedish Federal Agency for Nature conservation and the Swedish board of Fisheries (2008) Action plan for the conservation of harbour porpoise 2008-2013.

[11] Forslaget fra ICES kan ses på ICES' websted.

[12] Se punkt 3.6.6. i beretningen fra det otteogtyvende plenarmøde i Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité For Fiskeri (PLEN-08-02).