Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Forberedelsen af en EU-strategi for bæredygtig udvikling"

(2001/C 221/27)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 24.-25. januar 2001 under henvisning til forretningsordenens artikel 11, stk. 4, og artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's underudvalg om "Bæredygtig udvikling", som udpegede Ernst Erik Ehnmark til ordfører og Lutz Ribbe til medordfører. Sektionen vedtog sit forslag til udtalelse den 17. maj 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 382. plenarforsamling af 30.-31. maj 2001, mødet den 31. maj 2001, enstemmigt følgende udtalelse.

0. Resumé af udtalelsen

0.1. ØSU støtter kraftigt hensigten om, at man på Det Europæiske Råd i Göteborg i juni i år går i gang med at gennemføre langsigtede ændringer af politikken med henblik på at opnå en bæredygtig udvikling. ØSU mener, at dette vil imødekomme betænkelighederne hos den brede befolkning, selv om offentligheden som helhed ikke er informeret tilstrækkeligt. Det er vigtigt, at politikken omlægges hurtigt, og dette er det rette tidspunkt at indlede denne proces.

0.2. ØSU er klar over, at en politik for bæredygtig udvikling delvist og af natur bygger på en progressiv holdning til den videre samfundsudvikling. Man vil være nødt til at træffe smertefulde beslutninger henad vejen. Desto vigtigere er det, at ændringen af politikken er velforankret i den offentlige opinion. Uden kraftig støtte fra offentligheden vil ingen politik for bæredygtig udvikling blive nogen succes.

0.3. ØSU beklager dybt, at der kun blev afsat lidt over en måned til den offentlige høringsproces vedrørende den indledende udvikling af en så vigtig og vidtrækkende strategi. Dette er klart utilstrækkeligt. Spørgsmålet om bæredygtig udvikling er alt for vigtigt til at blive behandlet på en sådan måde.

0.4. ØSU henstiller, at man efter Göteborg-topmødet gør en langsigtet indsats for at bevidstgøre offentligheden, inspirere debatten på lokalt niveau og sørge for, at kommentarer og forslag vedrørende udviklingen af strategien for bæredygtig udvikling kanaliseres videre. ØSU betragter denne indsats som en god prøve på, hvordan man øger den brede offentligheds deltagelse på et centralt område i EU's politik.

0.5. ØSU vil i samarbejde med andre dele af det organiserede civilsamfund tage initiativ til og støtte en bred offentlig debat om de relevante spørgsmål. ØSU ser positivt på Kommissionens plan om at afholde fora hvert andet år for de berørte interessenter med det formål at evaluere EU's strategi for bæredygtig udvikling og erklærer sin villighed til at fungere som medarrangør.

0.6. Det understreges, at ØSU på grund af den korte frist ikke for øjeblikket ser sig i stand til at bidrage i den udstrækning, man havde ønsket. Af samme årsag vil Göteborg nødvendigvis kun blive starten på en strategisk proces og ikke den endelige fase, hvor EU's politik vedtages. ØSU vil derfor komme med yderligere, mere substantielle bidrag til udviklingen af en strategi for bæredygtig udvikling.

0.7. Göteborg-topmødet bør i betragtning af den korte forberedelsestid tage sigte på at fastsætte et antal almene målsætninger og foreslå Kommissionen og andre relevante organer at fremlægge mere konkrete forslag til topmøderne i Laeken og Barcelona.

0.8. EU's strategi for bæredygtig udvikling skal konsolidere det indbyrdes samspil mellem de tre søjler - den økonomiske søjle, den sociale søjle og miljøsøjlen - og i den forbindelse understreger ØSU behovet for, at alle forvaltningsniveauer indfører nye horisontale strukturer til planlægning og overvågning af EU-strategien.

0.9. ØSU foreslår, at der opstilles målsætninger for miljødimensionen inden for transport, energiproduktion, landbrug og klimaændringer.

0.10. ØSU bemærker, at kun et videnintensivt samfund, der har investeret store ressourcer i FTU og i almen, faglig og livslang uddannelse, kan gennemføre en strategi for bæredygtig udvikling.

0.11. ØSU er overrasket over, at spørgsmålet om den aldrende befolkning ikke bliver knyttet mere tydeligt sammen med den lave og faldende fødselsrate i medlemsstaterne. Som led i strategien for bæredygtig udvikling er der mulighed for at føre en aktiv familievenlig politik i medlemsstaterne, der sikrer forældrene virkelige økonomiske og sociale muligheder for et kombineret valg af børn og karriere.

0.12. ØSU støtter kraftigt Kyoto-protokollen og forventer, at EU agerer på en handlekraftig måde for at sikre, at protokollen forbliver en global strategi, og samtidig påpeger behovet for nye og strengere grænser.

0.13. ØSU tager gerne del i arbejdet med at evaluere og opfølge strategien for bæredygtig udvikling. Konkret er ØSU villig til at mobilisere sine medlemsorganisationer til at styrke kommunikationen med græsrodsniveauet og at udvikle en overvågningsfunktion med henblik på en kvalitetsanalyse af gennemførelsen af strategien for bæredygtig udvikling.

1. Indledning

1.1. En EU-strategi for bæredygtig udvikling

1.1.1. Med denne udtalelse ønsker Det Økonomiske og Sociale Udvalg at bidrage til diskussionen og forberedelsen af den planlagte EU-strategi for bæredygtig udvikling. Denne strategi, der for øjeblikket udarbejdes af Kommissionen og Rådet i henhold til det mandat, de blev givet af Det Europæiske Råd i Helsingfors i december 1999, vil være det vigtigste punkt på dagsordenen for Det Europæiske Råd i Göteborg den 15.-16. juni 2001.

1.1.2. Det forventes, at man på dette Europæiske Råd igangsætter en proces hen imod en bæredygtig udvikling, der skal gennemføres under de kommende EU-formandskaber, ved at vedtage et sæt politiske prioriteringer og mål og nå til enighed om procedurer. Hensigten er, at EU's strategi for bæredygtig udvikling skal knyttes sammen med opfølgningen af Lissabon. Strategiens formål er således ikke at indlede en yderligere EU-proces, der svarer til "Lissabon"- eller "Luxembourg"-processen, men snarere at tilføre Lissabon-indsatsen en ny og bredere dimension. I den forstand er der en klar forbindelse mellem topmødet i Stockholm (marts) og topmødet i Göteborg (juni).

1.1.3. Tidsperspektivet for strategien vil være langt, op til 20-25 år for visse målsætninger. Endvidere vil strategien betone behovet for kontinuerlig evaluering og yderligere udvikling af mål og procedurer.

1.1.4. Strategien vil også give en respons på Rio-topmødet i 1992 og de beslutninger, der blev truffet på Rio+5, og derved fungere som EU's bidrag til Rio+10-verdenstopmødet i Sydafrika i 2002. Den bør desuden ses i lyset af OECD's arbejde på dette område, der udføres på grundlag af et treårigt mandat fra OECD's ministerrådsmøde i 1998. Dette arbejde kulminerede med OECD's ministerrådsmøde den 17.-18. maj juni 2001.

1.2. Det Økonomiske og Sociale Udvalg har gennem årene fremsat en lang række udtalelser om miljømæssige, økonomiske og sociale anliggender. ØSU har både bidraget til de målsætninger og mål, der blev fastlagt på Det Europæiske Råd i Lissabon i marts 2000, og opfølgningen af topmødet i Stockholm. I kraft af, at ØSU repræsenterer et bredt udsnit af det civile samfunds organisationer, har det særligt gode forudsætninger for at bidrage til forberedelsen og opfølgningen af en strategi for bæredygtig udvikling.

1.3. Begrebet bæredygtig udvikling

1.3.1. Rapporten fra Verdenskommissionen for Miljø og Udvikling (Brundtland-kommissionen), der udsendtes i 1987, indeholdt den oftest citerede definition på bæredygtig udvikling: "en udvikling, som opfylder de nuværende generationers behov uden at bringe fremtidige generationers muligheder for at opfylde deres behov i fare".

1.3.2. På linje med dette og i overensstemmelse med konklusionerne fra det Europæiske Råd i Helsingfors vil EU's strategi for bæredygtig udvikling være en "langsigtet strategi, der integrerer politikker for en økonomisk, socialt og økologisk bæredygtig udvikling." Det er derfor et begreb, der sigter på at forene varig økonomisk stabilitet og vækst med bæredygtig social velfærd og miljøbeskyttelseskrav, herunder spørgsmål såsom fødevaresikkerhed og folkesundhed. Formuleret på en anden måde drejer strategien for bæredygtig udvikling sig om at løse visse ubæredygtige, langsigtede problemer, der har økonomiske, sociale og miljømæssige dimensioner.

1.3.3. ØSU tilføjer disse kommentarer til begrebet bæredygtig udvikling.

1.3.3.1. Begrebet er ikke nyt, og konsekvenserne for politikken har ikke forbigået opmærksomheden. En række lande har truffet beslutninger - navnlig på Rio-konferencen og de opfølgende konferencer - vedrørende behovet for politikker for bæredygtig udvikling.

1.3.3.2. Konkret er der imidlertid ikke sket meget. Der kan nævnes en række årsager til dette. Det centrale problem er formentlig, at bæredygtig udvikling er et meget bredt begreb, der omfatter parallelle foranstaltninger på såvel internationalt og nationalt plan som på lokalt plan og lægger op til ændringer i livsstil og forbrugsmønstre. Det er et begreb, der har en meget tydelig indvirkning på den enkelte borger.

1.3.4. Ikke desto mindre er det nødvendigt at begynde processen og udvikle konkrete politikker, og målet om at søsætte en EU-strategi for bæredygtig udvikling kan langt om længe blive et virkeligt bidrag til gennemførelsen af Rio-konferencens ambitiøse mål.

1.3.5. EU-strategien bør være med til at sikre en vedvarende og forbedret livskvalitet. Det er en vision, der forudser en udvikling i vore samfund, der bygger på en fundamental ansvarlighed over for såvel mennesker som natur. Det er et tidsaktuelt tema på grund af den øgede fokus på spørgsmålet om livskvaliteten hos et bredt udsnit af befolkningen. Bæredygtig udvikling er et begreb og en vision, som får stadig større betydning i EU og på verdensplan.

1.3.6. ØSU understreger, at begrebet bæredygtig udvikling indebærer et temmeligt radikalt syn på, hvordan vi bør udvikle vores samfund på længere sigt. Disse politikker kan ikke undgå at medføre visse ubehagelige beslutninger. Vores samfund oplever imidlertid en række tendenser, der helt enkelt ikke er bæredygtige, hvis vi skal bevare økonomisk vækst, sunde offentlige finanser og et velfærdssystem, der inkluderer alle borgere.

1.3.7. I grund og bund står valget mellem at træffe beslutninger på en planlagt, rationel måde eller at blive tvunget til at træffe dem i nødsituationer.

2. Kommissionens forberedende arbejde vedrørende EU-strategien for bæredygtig udvikling

2.1. Den 27. marts fremlagde Kommissionen sit høringsoplæg om bæredygtig udvikling. Dokumentet tog sigte på at skabe et grundlag for vidtspændende debatter og diskussioner. Der blev fastlagt en sidste dato for indsendelse af kommentarer, nemlig den 30. april, så Kommissionen kunne tage hensyn til dem i den endelige forberedelse af forslaget til EU-strategi.

2.1.1. Høringsoplægget omfattede ikke forslag til den kommende strategi. I stedet tilvejebragte den en struktur for at analysere og give bestemte spørgsmål konkret betydning. Det omfattede en analyse af faktorer, der hidtil har stået i vejen for væsentlige fremskridt på dette område, og et udkast til eventuelle løsningsværktøjer for gennemførelse af EU-strategien. For at konkretisere begrebet bæredygtig udvikling fokuserede høringsoplægget på et begrænset antal afgørende spørgsmål i samtiden, der er udvalgt på grundlag af tre kriterier: "problemets alvor/indvirkning,""tidsaspektet" (irreversibilitet, generationsaspektet) og "europæisk/international dimension". Disse fik Kommissionen til at udvælge seks prioriterede emner:

- klimaændringer og renere energi

- folkesundhed

- forvaltning af naturressourcerne

- fattigdom og social udstødelse

- aldring og befolkningsudvikling

- mobilitet, arealanvendelse og fysisk planlægning.

2.1.2. For hvert af disse seks emner udpegede høringsoplægget ubæredygtige tendenser i den økonomiske, miljømæssige og sociale udvikling. Høringsoplægget opfordrede derfor til en bred diskussion om de positive og negative aspekter af samfundstendenserne uanset deres tilknytning til en strategi for bæredygtig udvikling.

2.2. Høringsoplæggets force er analysen af ubæredygtige tendenser. Som oplægget påpeger, er der bred enighed om, at strategien for bæredygtig udvikling bør omfatte to væsentlige idéer:

- At udviklingen har en økonomisk, en social og en miljømæssig dimension. Udviklingen vil kun være bæredygtig, hvis der skabes ligevægt mellem de forskellige faktorer, som bidrager til livskvaliteten generelt.

- At den nuværende generation har pligt til at efterlade de kommende generationer tilstrækkelige sociale, miljømæssige og økonomiske ressourcer til, at de kan nå et velfærdsniveau, der er mindst lige så højt som vores eget.

2.3. ØSU har betragtet høringsoplægget som et værdifuldt grundlag for diskussion. Hovedproblemet er, at det kom sent og ikke gav tid til en bred høring. ØSU kommenterer dette i afsnit 6.

3. Fælles høring foranstaltet af ØSU og Kommissionen

3.1. I samarbejde med Kommissionen afholdt ØSU i slutningen af april en todagshøring om høringsoplægget. Høringen samlede omkring 200 repræsentanter for interessent- og civilsamfundsorganisationer, for regeringer og EU-institutioner. Debatterne var livlige, konkrete og mundede ud i en række forslag med henblik på topmødebeslutninger i Göteborg.

3.2. Der var navnlig kommentarer inden for følgende tre områder:

3.2.1. For det første blev der sat fokus på behovet for politisk vision og politisk ledelse. Det blev understreget igen og igen, at regeringer og politikere må føre an, når det gælder om at udforme en politisk vision, vise politisk lederskab og fastlægge prioriteter.

3.2.2. For det andet fremhævedes behovet for en omfattende indsats inden for forskning og udvikling som basis for beslutninger i forbindelse med strategien for bæredygtig udvikling. Et samfund med en høj profil inden for bæredygtig udvikling må nødvendigvis investere meget i forskning og udvikling samt i uddannelse og erhvervsuddannelse.

3.2.3. For det tredje drøftedes den globale dimension, som Kommissionens papir ikke kommer meget ind på. EU må føre an på globalt plan ved at fastlægge en strategi for bæredygtig udvikling og give inspiration til andre lande.

3.3. Til disse kommentarer kan føjes et par andre.

3.3.1. Der findes ingen endegyldig idealløsning. Den rigtige fremgangsmåde er derfor at lade princippet om bæredygtig udvikling gennemsyre de eksisterende politikområder i forlængelse af Cardiff-processen. Vigtige områder er landbrug og fiskeri, hvor artsmangfoldighed, folkesundhed og i sidste ende tilmed vores overlevelse står på spil, hvis politikken ikke sætter bæredygtighed i højsædet.

3.3.2. Erhvervslivets rolle i udformningen og gennemførelsen af strategien for bæredygtig udvikling blev drøftet meget. Erhvervslivet må i dag generelt ses som en forbundsfælle i gennemførelsen af strategien for bæredygtig udvikling, hvilket også kom frem under debatten.

3.3.3. Behovet for bæredygtige offentlige finanser var et andet vigtigt emne, navnlig i sammenhæng med befolkningens aldring og den stigende efterspørgsel efter ældreomsorg.

3.3.4. På den anden side blev spørgsmålet om lave fødselstal næsten ikke berørt, selv om det i det samlede billede klart spiller en rolle for befolkningsaldringen og spørgsmålet om bæredygtige offentlige finanser. Spørgsmålet om en mere aktiv familiepolitik på nationalt plan omfattende børn, forældre og ældre blev ikke drøftet, selv om aktiv familiestøtte kunne give forældre reelle muligheder for at kombinere børne-, omsorgs- og karrierehensyn.

4. Bemærkninger til det forberedende arbejde

4.1. ØSU betragter de kommende beslutninger om en bæredygtig udvikling som indledningen til en lang proces.

4.2. ØSU beklager imidlertid, at Kommissionens debatoplæg præsenteres sent i forberedelsesfasen og levner meget lidt tid til en omfattende høring. På EU's topmøde i Helsingfors i 1999 blev det besluttet, at bæredygtig udvikling skulle være et centralt emne på Göteborg-topmødet. Det ville tidsmæssigt have været muligt at lancere en omfattende høringsproces forud for beslutningerne. Der kunne have været sikret bred opbakning i befolkningen. Det organiserede civilsamfund ville have deltaget aktivt i forberedelsen af strategien.

4.3. En strategi for bæredygtig udvikling er tydeligvis meget vanskelig at formulere og kan af denne grund ikke hasteudarbejdes og -besluttes.

4.4. En bredt anlagt hørings- og deltagelsesprocedure burde have været indledt. Et høringspapir som det, der blev forelagt den 27. marts 2001, kunne afgjort have været et delmål i en sådan proces. Efter en drøftelse af årsagerne til den hidtidige uheldige udvikling ville en dialogbaseret strategi til afhjælpning af situationen have været den rigtige metode til udvikling af en politik, der kunne bakkes op af befolkningen.

4.5. ØSU anerkender dog, at det sammen med Kommissionen har haft lejlighed til at afholde en fælles todagshøring i slutningen af april.

4.6. Kommissionen er selv klar over, hvor vigtig en hørings- og deltagelsesproces er, og har faktisk offentliggjort en hvidbog herom ("nye styreformer"). Desuden fremhæver strategiforslaget "A Sustainable Europe for a Better World"(1), skrevet efter den fælles høring (4.5 ovenfor), på den afgørende rolle, som en tidlig og systematisk dialog spiller.

5. En bredt anlagt offentlig høring

5.1.1. ØSU betragter beslutningen om fastlæggelse af en strategi for bæredygtig udvikling som én af EU's vigtigste beslutninger i de seneste år. Beslutningen vil have gennemgribende samfundsmæssige virkninger, idet den indebærer ændringer i livsstil og forbrugsmønstre.

5.1.2. På grund af deres betydning må bæredygtighedsspørgsmål støttes og gennemføres nedefra og op og ikke indføres ovenfra.

5.1.3. EU har sjældent været stillet over for politiske spørgsmål, der i den grad kræver støtte på græsrodsniveau.

5.2. I betragtning af, at der ikke er tilstrækkelig tid til en omfattende høring og opinionsdannelse med henblik på at skabe støtte i befolkningen forud for beslutningerne, anbefaler ØSU, at Göteborg-topmødet følges op af en systematisk oplysnings- og høringsindsats i en række medlemsstater. I den forbindelse ville der være mulighed for deltagelse af en række forskellige organisationer og af de politiske partier. Synspunkter og kommentarer ville kunne formidles nedefra og op.

5.3. Dette ville have konsekvenser for beslutningsprocessen. Göteborg-topmødet kunne sætte fokus på en række generelle mål for de næste 10-20 år, angive, hvordan Lissabon-målene bør tilpasses den nye strategi, og henstille, at yderligere forberedende arbejde udsættes til Barcelona-topmødet i marts 2002.

5.4. På denne måde ville Göteborg-topmødet opfordre borgere og organisationer til at tage aktiv del i debatten forud for Barcelona-topmødet og dermed sikre tilstrækkelig forberedelse af de konkrete beslutninger, der skal tages i Barcelona. Det ville naturligvis være nødvendigt at fortsætte det forberedende arbejde bagefter.

5.5. ØSU foreslår at gøre bæredygtig udvikling til en prøvesten for en ny og bredere deltagelse i EU's centrale politikker!

6. Beslutningsramme for strategien for bæredygtig udvikling

Kommissionen konkluderer sin analyse med at understrege, at en strategi for bæredygtig udvikling ikke kun er nødvendig, men bydende nødvendig, hvis vi skal ændre visse udviklingstendenser, som de facto udgør en trussel mod vores og vores børns livspotentiale.

ØSU tilslutter sig fuldt ud denne konklusion. En forandringsproces skal starte et sted og på et tidspunkt, og efter alt at dømme er tidspunktet nu inde til at indlede processen. Som beslutningsgrundlag er der rigeligt analysemateriale til rådighed. Desuden er forsknings- og udviklingspotentialet stort, og den økonomiske situation i EU er bedre, end den har været i mange år.

Hertil kommer, at store befolkningsgrupper er alvorligt bekymrede over grundlæggende sundheds- og fødevarespørgsmål, for blot at nævne to aspekter. Der er således åbnet mulighed for at samle bred støtte i befolkningen til at indlede en forandringsproces, der skal føre til bæredygtig udvikling.

6.1. Balance mellem de tre søjler

6.1.1. Strategien for bæredygtig udvikling kan defineres som Lissabon-strategien (økonomisk og social bæredygtighed) med tilføjelse af miljøbæredygtighed som en tredje søjle. Strategien for bæredygtig udvikling bør fremhæve det indbyrdes forhold mellem de tre søjler. Den bør kombinere en dynamisk økonomi med et samfund, der rummer muligheder for alle, sikrer effektiv ressourceanvendelse og en vækst, der ikke belaster miljøet.

6.1.2. Høringsoplægget opstiller seks mulige indsatsområder. Et område, der ikke nævnes eksplicit er beskæftigelse, der indgår som et centralt led i Lissabon-strategien. Uden høj beskæftigelse vil økonomisk og social bæredygtighed ikke være mulig. Beskæftigelse er både et middel og et mål i sig selv. ØSU foreslår, at beskæftigelse samt det demografiske aspekt føjes til listen.

6.1.3. Den sociale søjle bør også omfatte andre aspekter. Samhørighed inden for EU vil ikke kun afhænge af økonomiske faktorer, men også af kulturel forståelse og udveksling. Faktisk er EU's kulturelle arv en integrerende del den europæiske sociale model. En politik for bæredygtig udvikling må tage hensyn til behovet for øget kendskab til nedarvede europæiske kulturelle værdier i traditioner og adfærdsmønstre.

6.1.4. Den europæiske sociale model er under stadig udvikling, idet samfundet og tiderne ændrer sig. En bæredygtig udvikling vil bidrage til denne udvikling, navnlig hvad angår behovet for solidaritet mellem forskellige folk og generationer.

6.2. Nøgletemaer

6.2.1. Bæredygtig udvikling er et komplekst fænomen og derfor vanskelig at beskrive og definere. Der er uden tvivl behov for nye slogans, når fænomenet skal præsenteres for offentligheden.

6.2.2. Et sådant image kunne dreje sig om ansvarlighed: Europa bør blive den mest ansvarlige region i verden, hvad angår beskyttelse af miljøet og menneskeheden.

6.2.3. Et andet tema kunne fokusere på de to generationer, denne generation og den næste: Europa bør fastlægge, hvilke udviklingsvalg der må træffes på det økonomiske, sociale og miljømæssige område for at sikre høj livskvalitet for denne og for den kommende generation.

6.2.4. ØSU understreger vigtigheden af generationsargumentet, navnlig fordi man dermed vil kunne appellere til store dele af befolkningen.

6.3. Strategiens forbindelse med andre EU-strategier og -programmer

6.3.1. Strategien for bæredygtig udvikling er nødt til at understrege behovet for politisk sammenhæng mellem en række EU-strategier og -programmer, herunder Luxembourg- og Cardiff-processen, det sjette miljøhandlingsprogram og de overordnede økonomiske retningslinjer.

6.3.2. Effektiv planlægning og samordning af disse som et integreret led i strategien for bæredygtig udvikling kræver konstant overvågning. Det er nødvendigt med nye horisontale strukturer på alle forvaltningsniveauer.

6.3.3. Høringsoplægget nævner, at der nu er ca. 60 relevante strategier og programmer på EU-plan. Det er tydeligt, at strategier og programmer har fået lov til at formere sig næsten uhæmmet, men bortset herfra viser nøgleelementer i strategien for bæredygtig udvikling, at der absolut er behov for bedre sammenhæng mellem politikområderne, hvad angår opstilling af mål og gennemførelse.

6.3.4. En systematisk evaluering af indvirkningen på bæredygtighed inden iværksættelsen af nye programmer vil også være til nytte.

6.3.5. Denne sammenhæng mellem de forskellige politikker må også gælde fastlæggelsen af evaluerings- og opfølgningsindikatorer. Behovet for indikatorsammenhæng indebærer, at indikatorerne skal begrænses til et antal, som er helt centrale for evalueringen og opfølgningen af bæredygtighedsstrategien som helhed og for de forskellige integrerede strategier. Det er kun alt for let at skabe et væld af statistik af begrænset værdi.

6.4. Strategien for bæredygtig udvikling og de berørte interessenter

6.4.1. Bæredygtighedsstrategien vil aldrig kunne indgå effektivt i Lissabon-strategien uden de berørte interessentorganisationers aktive deltagelse. Dette spørgsmål blev rejst for nylig af en række af disse organisationer. ØSU deler det generelle synspunkt, at strategien for bæredygtig udvikling vil få svært ved at komme ud af starthullerne uden aktiv støtte fra de berørte aktører.

6.4.2. Interessenternes deltagelse bør omfatte både gennemførelse og opfølgning af strategien samt revision af tidligere mål og målsætninger.

6.4.3. Interessenter bør defineres meget bredt. Det organiserede civilsamfund har således en nøglerolle at spille. ØSU kommer nærmere ind på dette i Del XX.

6.5. Vision og lederskab

6.5.1. Vision og lederskab er aspekter, som høringsoplægget ikke kommer ikke ind på. Man kan hævde, at en strategi for bæredygtig udvikling aldrig vil kunne gennemføres i praksis uden vision og lederskab. Politiske partier, civilsamfundsorganisationer og regeringer må føre an i debatten om mulige visioner. Selv om visionerne skal være langsigtede (20-25 år), bør de ikke gå længere ud i fremtiden end den næste generation. De fleste voksne mennesker finder en sådan tidshorisont både naturlig og tilstrækkelig.

6.5.2. Lissabon-topmødet vedtog en målsætning om at gøre EU til den mest konkurrencedygtige og dynamiske region i verden inden 2010. I denne målsætning indgik en række yderst interessante aspekter og værdier, herunder mål for vækst, beskæftigelse og konkurrenceevne, der minder om målene i Kommissionens hvidbog fra 1993. Hvidbogens målsætninger blev godkendt som værende både realistiske og visionære.

6.6. Opbygning af et vidensamfund

6.6.1. Et samfund kendetegnet ved politikker til fremme af en bæredygtig udvikling er i sagens natur et videnintensivt samfund. Nye fremskridt inden for transport og energifremstilling kræver en betydelig forsknings- og udviklingsindsats. En mere effektiv udnyttelse af naturressourcer i produktionsleddet vil øge behovet for et højere videninput i produkterne.

6.6.2. Menneskelige ressourcer vil vinde betydning i forhold til finansielle ressourcer og naturressourcer. Der vil være en betydelig efterspørgsel efter og et kraftigt behov for øget investering i kompetenceudvikling og livslang uddannelse. Skolesystemerne må endvidere tage sig godt af de enkelte elever for at undgå, at de forlader skolen i utide.

6.6.3. Lissabon-strategien omfatter et program for opbygning af et videnbaseret europæisk samfund. En strategi for bæredygtig udvikling kan kun yderligere understrege betydningen af et sådant program.

6.7. Et arbejdsliv under forandring

6.7.1. Forandringerne inden for industri- og produktionssektoren må modsvares af betydelige og fortsatte investeringer i efteruddannelse og omskoling af arbejdsstyrken.

6.7.2. Nye og velfungerende arbejdsmarkedsrelationer vil være nødvendige i et arbejdsliv, der er kendetegnet ved store investeringer i uddannelse og forskning.

6.7.3. Som allerede konstateret på Stockholm-topmødet vil arbejdskvalitet være et nøgleemne.

6.7.4. Arbejdslivsaspektet vil også omfatte arbejdsmiljøet. Inden for IKT-sektoren ses allerede nye former for stress og udbrændthed. Det videnintensive arbejdsliv vil kræve en ny indsats for at modvirke eventuelle negative virkninger. Fagforeningerne bærer et særligt ansvar på dette område.

6.7.5. Hvad angår alle disse aspekter, kan Lissabon-målsætningerne også omfatte målsætninger og mål for en strategi for bæredygtig udvikling.

6.7.6. Lissabon-strategien omfatter målsætningen om fuld beskæftigelse. Denne målsætning må understøttes fuldt ud af strategien for bæredygtig udvikling.

6.7.7. Befolkningens aldring og formindskelsen af både arbejdsstyrken og befolkningen skaber et nyt sæt udfordringer. Det er tydeligt og i overensstemmelse med det nye direktiv(2) mod aldersdiskrimination, at der må skabes nye incitamenter for at motivere ældre arbejdstagere til at blive længere på arbejdsmarkedet.

7. Prioriteringer for en EU-strategi for bæredygtig udvikling

7.1. ØSU har taget Kommissionens endelig strategiforslag til efterretning. I betragtning af den meget korte tidsfrist til at behandle dette vigtige dokument udførligt indskrænker ØSU sig i denne udtalelse til brede og almene bemærkninger om mål og procedurer. ØSU vil senere erklære sine holdninger i lyset af Göteborg-konklusionerne.

7.2.1. For det første vil ØSU gerne udtrykke sin tilfredshed med, at strategien er koncentreret om og fokuseret på et begrænset antal tydeligt ubæredygtige situationer, at det tydeligt fastslås, at dette er begyndelsen på en lang politisk proces, samt at man understreger behovet for tilstrækkelig høring i alle faser og for hver foranstaltning.

7.2.2. Kommissionen har i forslaget vist, hvordan den nye strategi for bæredygtig udvikling kan integreres i Lissabon-strategien og gøres til genstand for samme årlige evaluering og opfølgning. Dette er væsentligt på grund af behovet for politisk sammenhæng mellem den økonomiske, den sociale og den miljømæssige dimension.

7.2.3. Kommissionen gør ret i at understrege, at det endelige ansvar for resultatet af denne indsats for et mere bæredygtigt samfund ikke kan lægges over på en enkelt gruppe, men må deles kollektivt af alle institutioner og alle borgere.

7.2.4. Mere generelt ville ØSU gerne have set, at der var blevet lagt større vægt på forskning og udvikling. Det nye sjette rammeprogram bør målrettes meget præcist mod bæredygtighedsstrategiens målsætninger.

7.3.1. Hvad angår Göteborg-topmødet ønsker ØSU at foretage nogle generelle prioriteringer for en EU-strategi for bæredygtig udvikling. Det siger sig selv, at overvejelserne bygger på ØSU's tidligere arbejder.

7.3.2. Procedure: ØSU foreslår, at Göteborg-topmødet sætter fokus på et begrænset antal generelle målsætninger for bæredygtig udvikling, og opfordrer Kommissionen og andre relevante organer til at forelægge mere konkrete forslag på Barcelona-topmødet i marts 2002. Herved vil der kunne lanceres en bred hørings- og deltagelsesproces i hele EU og sikres tilstrækkelig støtte til de planlagte konkrete foranstaltninger.

7.3.3. Tidsramme: ØSU foreslår, at bæredygtighedsstrategiens mål dækker to tidshorisonter, en mellemlangsigtet (op til 10 år) og en langsigtet (20-25 år).

7.3.4. Måling: de valgte målsætninger bør kunne defineres således, at deres gennemførelse gøres målelig. Der må fastlægges passende indikatorer.

7.3.5. Strategien for bæredygtig udvikling bør integreres i Lissabon-strategien og indgå i den årlige opfølgning.

7.3.6. Målsætninger for en bæredygtig udvikling: ØSU finder det nødvendigt at opstille mål inden for transport, energifremstilling, landbrug og klimaændring.

7.3.7. Konkretiseringsniveau: ØSU foreslår, at Göteborg-beslutningerne ikke går for meget i detaljer.

7.3.8. Klimaændring: ØSU går helhjertet ind for Kyoto-protokollen og dens gennemførelse, men peger samtidig på behovet for at gå videre.

7.3.9. Befolkningens aldring: befolkningsaldringen frembyder en række udfordringer for EU-strategien for bæredygtig udvikling. Et længere arbejdsliv og nye tiltag inden for ældreomsorg er aspekter af dette komplekse emne, hvor medlemsstaterne har mange fælles erfaringer. Göteborg-topmødet bør fastlægge en tidsfrist for, hvornår Kommissionen senest skal have fremlagt en benchmarkrapport, der ajourfører eksempler på god praksis, så det bliver lettere at ansætte ældre medarbejdere.

7.3.10. Lave fødselstal: Kommissionen har tidligere ladet forstå, at den overvejer at fremlægge ideer til, hvordan medlemslande kan tilskyndes til at træffe familiepolitiske foranstaltninger, der giver forældre mulighed for at kombinere børn og karriere. ØSU vil hilse et sådant initiativ fra Kommissionen velkommen, og foreslår, at Göteborg-topmødet tager det med i sine overvejelser.

7.3.11. Videnskabelige netværk: Strategien for bæredygtig udvikling må støttes kraftigt, også af videnskabsmiljøet. Ved at oprette netværk mellem forskningsinstitutter vil den nødvendige kritiske masse af videnskabelige ressourcer kunne stilles til rådighed. ØSU foreslår, at der udpeges en eller flere koordinatorer for de videnskabelige netværk. En af disse koordinatorer kunne være de højere læreanstalter i selve Göteborg, som allerede er i færd med at nedsætte sig som netværkskoordinator.

8. Udvidelsen og bæredygtighedsstrategien

8.1. Vedtagelsen af en EU-strategi for bæredygtig udvikling vil have betydelige følger for ansøgerlandene. Selv om strategien ikke indgår i gældende fællesskabsret, forventes det, at ansøgerlandene deltager i strategien som medlemmer af EU. På sin vis er dette ikke nogen ny udfordring. Ansøgerlandene har allerede deltaget i Rio-konferencens beslutninger og opfølgning.

8.2. I sin mere konkrete udformning vil EU-strategien for bæredygtig udvikling imidlertid uden tvivl frembyde nye udfordringer og yderligere belaste knappe finansielle ressourcer. Strategien vil bl.a. også kræve nye investeringer i menneskelige ressourcer og i foranstaltninger, der skal tilskynde borgerne til at ændre livsstil og forbrugsmønstre.

8.3. Man bør ikke undervurdere de udfordringer, som strategien vil frembyde for ansøgerlandene, som ikke har nogen nævneværdig tradition for miljøbeskyttelse. Manglende bæredygtighed i udviklingen er ikke et emne, der er fremme i den politiske debat.

8.4. ØSU foreslår, at EU yder en særlig indsats for at sætte interesserede ansøgerlandene i stand til at deltage i strategiprocessen fra et tidligt tidspunkt, dvs. endnu inden de bliver medlemmer af EU.

8.5. ØSU foreslår, at finansielle midler øremærkes til det formål at hjælpe ansøgerlandene til fuld deltagelse i strategien for bæredygtig udvikling.

9. ØSU's rolle i overvågningen og opfølgningen af strategien for bæredygtig udvikling

9.1. Det organiserede civilsamfund bør tage aktiv del i forberedelsen, gennemførelsen og opfølgningen af strategien for bæredygtig udvikling. Med sin brede repræsentation af civilsamfundet indtager ØSU i den forbindelse en særlig position blandt EU's institutioner.

9.2. ØSU foreslår, at dets bidrag til fremme af strategien opdeles i tre dele.

9.2.1. Forumrollen: Effektiv gennemførelse af strategien kræver god kommunikation fra og til grædsrodsniveauet. ØSU og dets medlemsorganisationer kan spille en central rolle i denne forbindelse. I sit forslag til strategi fastslår Kommissionen, at den har til hensigt at afholde et forum for berørte interessenter hvert andet år for at evaluere EU's strategi, og Kommissionen opfordrer ØSU til at samarbejde om at arrangere disse begivenheder. ØSU bifalder Kommissionens plan om at afholde sådanne høringer og erklærer sig villig til at fungere som medarrangør.

9.2.2. Mobiliseringsrollen: denne rolle er nært knyttet til forumrollen. ØSU's medlemsorganisationer kan yde en indsats på nationalt og lokalt plan for at øge kendskabet til strategispørgsmål, sætte gang i debatten, viderekanalisere holdninger og optræde som formidlere i bred forstand.

9.2.3. Kvalitetsovervågningsrollen: Kommissionen vil have det overordnede ansvar for evaluering og opfølgning af bæredygtighedsstrategien, herunder udarbejdelse af statistisk basismateriale. Der vil imidlertid også være behov for andre former for evaluering. ØSU er parat til at påtage sig en overvågningsrolle i forbindelse med strategien og herunder foretage kvalitetsvurderinger af gennemførelsesindsatsen, måske ledsaget af årlige resultattavler. En sådan indsats kunne indgå i den årlige topmødeopfølgning af den samlede bæredygtighedsstrategi, herunder Lissabon-strategien.

Bruxelles, den 31. maj 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Meddelelse fra Kommissionen af 15. maj til Göteborg-topmødet (foreligger d.d. ikke på dansk).

(2) Direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000.