DA Den Europæiske Unions Tidende C 248/144

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om muligheder og udfordringer for europæisk film i den digitale tidsalder«

KOM(2010) 487 endelig

2011/C 248/25

Ordfører: Eugen Mircea BURADA

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 24. september 2010 under henvisning til artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om muligheder og udfordringer for europæisk film i den digitale tidsalder

KOM(2010) 487 endelig.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 24. maj 2011.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 472. plenarforsamling den 15.-16. juni 2011, mødet den 15. juni 2011, følgende udtalelse med 142 stemmer for, 1 imod og 9 hverken for eller imod:

Motto

»Europa skal spille en hovedrolle og under ingen omstændigheder en birolle i globaliseringen« (1)

PRÆAMBEL

» Europæisk film spiller en vigtig rolle for skabelsen af europæiske identiteter, hvilket står højt på den europæiske kulturdagsorden. «

Denne indledende sætning i Kommissionens meddelelse er en fremragende hensigtserklæring, idet den lige fra starten fremhæver emnets virkelige dimension og gør os opmærksomme på, hvor stor betydning det har for at nå målet om et forenet EU, sådan som EU's grundlæggere havde forstillet sig det. Kulturen i alle dens afskygninger og især den del, vi her beskæftiger os med, film, er den vigtigste formidlingskanal for kommunikation, solidaritet, demokrati og navnlig europæisk samhørighed. Film er som en tilværelsens hellige gral og skal beskyttes og betragtes med stor politisk og strategisk interesse. Digitalfilm frembyder en mulighed, som ikke bør forpasses, for at give europæisk filmindustri hovedrollen som grænseoverskridende idéformidler. EU er også nødt til at gribe denne enestående chance for at komme til at råde over de nødvendige værktøjer til at opnå europæisk samhørighed gennem skabelse af europæiske identiteter. Det er nemlig kun kunst i bred forstand og navnlig filmkunst, der kan opfylde denne ambition. Udtrykt i økonomiske vendinger kræver hele denne proces et BUDGET, dvs. en meget stor økonomisk indsats, uden hvilken EU, som er et sandt babelstårn med 27 forskellige medlemmer, sætter sin fremtid på spil pga. de enkelte medlemsstaters identitetsbetingede særinteresser.

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 Det foreliggende emne er både komplekst, følsomt og alvorligt, men frem for alt politisk:

— KOMPLEKST, pga. de europæiske identiteters kulturelle mangfoldighed;

— FØLSOMT, fordi de enkelte medlemsstater er stolte over deres righoldige og varierede nationale filmarv og derfor vil se på denne nye fase med stor forsigtighed eller ligefrem skepsis;

— ALVORLIGT, fordi der ikke er nogen egentlig strategi på EU-plan, og man ikke har nået de forventede resultater, hvilket på langt sigt kan være en trussel for EU's bestræbelser på at styrke EU ved at skabe og harmonisere de europæiske identiteter;

— POLITISK, fordi selvom film, det ultimative kulturelle udtryk, oprindeligt var en fritidsaktivitet, har den med tiden fået en ny og bredere betydning: moralsk støtte, kommunikationsmiddel, aftryk i historien og underbevidstheden, propagandamiddel osv.

1.2 EØSU anbefaler, at alle beslutningstagere, der beskæftiger sig med dette enestående projekts fremtid, går forsigtigt til værks og undgår fristelsen til at foretage sammenligninger, der er farvet af et kulturelt mindreværdskompleks, som f.eks. »amerikanske film styrer verden«, »publikum foretrækker amerikanske filmproduktioner« osv. Konkurrencen bør virke som en adrenalinindsprøjtning på europæisk digital filmindustri. Publikum vil gerne rives med, begejstres, overbevises, underholdes og vil gerne bydes inden for i en biografsal, som de ankommer til med deres egne idéer, men som de gerne skulle forlade med nye idéer, de har modtaget via lærredet. Dette er nøglen til succes. Det anbefales derfor at tage alle midler i brug (selvtillid, beslutsomhed, EU's ambition) for at finde en vej og de nødvendige finansielle midler til at sikre, at denne kulturelle og politiske drivkraft, som uden tvivl er en af hjørnestenene i et samlet Europa, bliver en succes.

1.3 Denne veritable digitale revolution inden for europæisk film vil med sine nye programmer, standarder og lovgivning vække mange af sektorens aktører af deres tornerosesøvn og pålægge dem en ny arbejdsramme, et nyt tempo og frem for alt et øget budget. Det bliver en ny udfordring, der imidlertid risikerer at føre til lukning af mange små og mellemstore virksomheder, hvilket klart fremgår af Kommissionens tekst. EØSU efterlyser og støtter alle nyttige EU-tiltag i den sammenhæng og mener, at man bør sætte alt ind på at bevare de små biografer og biograferne i landdistrikterne, som har afgørende betydning for den sociale samhørighed og for nichen med eksperimenterende film og kunstfilm.

1.4 Det er et kæmpe innovationsskridt, som er afgørende for europæisk films fremtid, der er en vigtig del af europæisk kultur og en solid bro mellem mennesker og kulturer i EU, der giver dem mulighed for at mødes og lære noget om hinanden, og i givet fald at lære, at de kan leve sammen i gensidig respekt og forståelse, og måske endda beundring, og som varsler starten på en mere imødekommende, konkurrencepræget og økonomisk overkommelig tilværelse.

1.5 EØSU går ind for at skabe en specifik, klar og stabil lovramme på EU-plan. Medlemsstaterne skal gøre en målrettet indsats for at få de mange millioner tidligere biografgængere tilbage i biograferne. Det er vigtigt at indse, at det i dag er blevet en luksus at se en film i biografen, medens det at se en DVD i hjemmebiografen (naturligvis med plasmaskærm) er en dagligdags foreteelse.

1.6 Når man tager fat på dette emne, bør man have in mente, at IKT - ny teknologi, informationer i realtid og direkte kommunikation uden sprogbarrierer – er særdeles velegnet til at udbrede Europas righoldige kulturelle og kreative værdier uden hindringer og så billigt som muligt. IKT giver samtidig gode adgangsmuligheder for syns- og hørehæmmede personer.

1.7 Der kan imidlertid ikke opnås stabile, varige resultater, hvis ikke EU stiller de nødvendige finansielle ressourcer til rådighed til at iværksætte og understøtte dette unikke multikulturelle projekt ordentligt. Alene forvaltningen af dette program vil uden tvivl medføre omkostninger, som vil være vanskelige at bære for mindre biografer, sektorens fagfolk og navnlig biografgængerne, som er den primære målgruppe. Eftersom der ikke findes en enkelt tilgang til offentlig støtte, der egner sig til samtlige lande og regioner i EU, understreger EØSU, at det er nødvendigt at yde tilstrækkelig finansiel støtte til digitaliseringen af de mindre biografer, især i landdistrikterne. Man bør anvende strukturfondene, sikre tilstrækkelig indenlandsk finansiering og først og fremmest give biograferne bedre adgang til Media's Production Guarantee Fund. Alligevel kan der ikke blive tale om at anlægge en standardstrategi for offentlig støtte, som skal være gældende i samtlige lande og regioner i EU. Tværtimod skal de enkelte lande og regioner have frihed til at iværksætte en ordning, der passer godt til det pågældende marked.

1.8 Det anbefales at benytte overgangen til digital teknologi, som helt sikkert vil finde sted i de kommende år, til at digitalisere filmarkiver for såvel dokumentarfilm, arkivmateriale som klassiske film, således at kommende generationer ikke berøves denne filmskat, og så der bliver let adgang til disse produktioner.

1.9 Meddelelsen fokuserer snævert på digitalisering af biografer i stedet for mere generelt på europæisk film og av-politik i en digital verden. Digitaliseringen er en langt mere kompleks proces end blot udskiftning af udstyr. Der vil være brug for en mere integreret tilgang, som tager højde for en bredere vifte af kulturelle hensyn og mål (skabelsesprocessen) på lige fod med de teknologiske/industrielle, for at gøre europæisk film til et vigtigt strategisk element i Den digitale dagsorden for Europa. Adgang til digitale film i underholdnings- såvel som informationssøgningsøjemed skal være en del af Den digitale dagsorden for Europa

2. Indledning

2.1 Digitale film er film, hvortil digital teknologi anvendes til distribution og forevisning i biograferne. Digital teknologi omfatter: digital optagelse, digital efterproduktion, fremstilling af digital master-kopi (Digital Cinema Distribution Master, DCDM), digital filmforevisning (DCI), hvilket kan ske i to opløsninger: 2k og 4k. Digitale film skal sikre bedst mulig gengivelse af billeder og lyd.

2.2 Distribution af film i digitalt format giver filmdistributører mulighed for at opnå betydelige besparelser. 80 minutters film distribueret på traditionel film koster mellem 1 500 og 2 500 USD. Dette tal ganget med flere millioner kopier giver et svimlende beløb. På et digitalt medie med maksimalt 250 Mb pr. sekund kan en almindelig film lagres på en harddisk med kun 300 GB til en meget lav pris. Desuden bør man ikke glemme, at det fysiske digitale udstyr er let at betjene, opbevare og transportere, hvortil kommer, at det kan genanvendes (kilde: Wikipedia).

2.3 Digital distribution (digital film) ville ikke findes uden filmproduktionen, som halter bagud, hvad angår digital tilpasning af optageudstyret. Det kræver en betydelig finansiel indsats at indhente det akkumulerede efterslæb og opnå hurtige fremskridt i forhold til konkurrencen.

Vi befinder os i dag i en temmelig paradoksal situation, hvor vi forsøger at opbygge et net af digitale biografer, medens de fleste filmproducenter fortsat anvender celluloidfilm som medie til at distribuere deres film.

Det samme gælder også i forbindelse med 3D-film, hvor de fleste distributører eller biografer for et par euro mere pr. billet sælger de europæiske borgere en slags erstatningsprodukt, som ikke lever op til de digitale standarder. I de tilfælde, hvor en digital master ikke er blevet optaget digitalt, kan der ikke være tale om egentlig digital filmforevisning. For eksempel blev filmen Avatar optaget i 3D, hvilket også forklarer de mange millioner biografgængeres interesse.

3. Forudsætninger

3.1 Meddelelsen behandler en række vigtige begreber, som skal fremme et fælles europæisk kulturområde, og går ud fra princippet om, at digitaliseringen skal foregå som beskrevet og ledsages af den nødvendige finansielle støtte.

3.1.1 Det står højt på DEN EUROPÆISKE KULTURDAGSORDEN at fremme europæisk film, som spiller en vigtig rolle for skabelsen af europæiske identiteter og tilnærmelsen mellem de forskellige kulturer i EU.

3.1.2 DEN DIGITALE DAGSORDEN FOR EUROPA er ét af Europa 2020-strategiens syv flagskibsinitiativer for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.

3.1.3 Det indre marked er det omdrejningspunkt, der til trods for alle vanskeligheder sikrer, at kulturelt indhold, sociale forbindelser og kommercielle tjenester frit kan flyde over EU's indre grænser og dermed give EU-borgerne mulighed for fuldt ud at nyde godt af fordelene ved oprettelsen af et indre digitalt marked.

3.1.4 UNESCO's konvention, som Den Europæiske Union ratificerede i 2006, har til formål at beskytte og fremme de kulturelle udtryksformers mangfoldighed og er særdeles nyttig til indkredsning af de tiltag, der er nødvendige – og som EU fuldt ud bør gennemføre i forbindelse med digitalisering af biografer.

3.1.5 Grønbogen – »Frigørelse af de kulturelle og kreative industriers potentiale«. Kulturelle og kreative industrier er ud over deres direkte bidrag til BNP også vigtige drivkræfter for økonomisk og social innovation i mange andre sektorer.

3.1.6 Media 2007-programmet er et vidtrækkende program, som også omfatter et uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri. Målet for programmet er at hjælpe personer, der arbejder i branchen, med at omstille sig til den europæiske og internationale situation på av-markedet gennem fremme af livslang læring og brug af ny teknologi.

3.1.7 Der mangler finansielle midler til digitalisering af de mindre biografer, navnlig i landdistrikterne. Man bør anvende strukturfondene, sikre tilstrækkelig indenlandsk finansiering og først og fremmest give biograferne bedre adgang til Media's Production Guarantee Fund.

4. Analyse af situationen

4.1 Den digitale revolution rejser politikspørgsmål på regionalt, nationalt og europæisk plan:

— europæiske værkers konkurrenceevne og distribution

— pluralisme og sproglig og kulturel mangfoldighed.

Disse problemer må analyseres og løses retfærdigt og ensartet af samtlige aktører i EU.

4.2 Det kan konstateres, at hidtil har den finansielle støtte, som medlemsstaternes myndigheder har ydet, været forbeholdt filmfremstilling og -produktion, hvilket efter vor mening er et meget prisværdigt valg, som er helt afgørende for at fremme de forskellige landes filmkultur. Betingelsen har været overgang til digital produktion.

4.3 Meddelelsen fremhæver endvidere, at det er nødvendigt at skaffe yderligere finansiel støtte til såvel fremstilling af master-kopier som til installation af digitale skærme, således at film kan udsendes og ses af flest muligt. Det er dog en betingelse, at der finansieres omskoling af dem, der mister deres job på grund af den teknologiske omstilling.

4.4 Teksten peger også på, at det er nødvendigt at inddrage en bred vifte af distributører og biografer, da man ellers ikke kan sikre distribution af europæiske værker og europæisk films mangfoldighed. Den omstændighed, at nogle distributører også er filmproducenter, burde ikke være noget problem, så længe billetprisen ikke er uoverkommeligt høj. Deres forretningsprægede tankegang bør udnyttes til gavn for nationale eller europæiske digitale film.

4.5 Kommissionen og medlemsstaterne nedsatte en ekspertgruppe vedrørende digital film så langt tilbage som i foråret 2008. Drøftelserne viste klart, at der er behov for et alternativ til den nuværende Virtual Print Fee-model (VPF), og understregede desuden, at det for at sikre digitaliseringen er nødvendigt med offentlig national støtte og finansiel støtte fra EU.

4.6 Formidlere (investorgrupper) finansierer anskaffelsen af alt digitalt udstyr til biograferne. Distributøren er fra første forevisning forpligtet til at tilbagebetale finansieringen – VPF-gebyret – hvilket i praksis svarer til at købe det digitale udstyr.

4.7 Meddelelsen giver os nogle finansieringseksempler, som kunne forlede os til at tro, at digitaliseringen bare kører på skinner, men vi har endnu ikke noget klart billede af dens hastighed, effektivitet, udstyrets stabilitet og navnlig størrelsen af det samlede net af digitale biografer, der er en af søjlerne i det indre marked, som har til formål at sikre intelligent, bæredygtig og solidarisk vækst.

4.8 Den offentlige høring om muligheder og udfordringer for europæisk film i den digitale tidsalder, som Kommissionen indledte den 16. oktober 2009, har ført til over 300 svar fra biografer, distributører, producenter, salgsagenter, filmagenturer, professionelle agenturer og digitale servicevirksomheder.

4.9 EØSU mener, at hvis vi ønsker at klare denne udfordring, bør denne langsigtede indsats tilpasses europæisk kulturs store mangfoldighed.

4.10 Filmindustrien har gennem årene været stillet over for adskillige udfordringer: stumfilm, farvefilm, Dolby Sound System osv. Nutidens store udfordring hedder den digitale revolution.

4.11 EØSU understreger, at digitaliseringen også frembyder alvorlige tekniske og finansielle problemer i forbindelse med opbevaring, langsigtet bevaring og adgang, som ikke behandles i meddelelsen. Der er ingen langsigtet plan for digital opbevaring, og der findes heller ingen afprøvet metode til langfristet bevaring af digitalt materiale med henblik på senere anvendelse. Et digitalt lagret medie har kortere levetid end en film, er væsentligt dyrere, og det digitale indhold vokser eksponentielt. Desuden er der også spørgsmålene om adgang, originalitet og ægthed.

4.12 EØSU anbefaler at gribe disse udfordringer an ved at organisere et samarbejde på tværs af sektoren og inddrage alle interessenter for at iværksætte passende ordninger for opbevaring og arkivering, fastlægge fælles standarder og træffe beslutning om en stabil og pålidelig støtte. Anbefalingerne vedrørende en sammenhængende ramme for digital opbevaring og arkivering går navnlig ud på garanteret adgang i 100 år, foranstaltninger til at imødegå lange perioder med manglende finansiering eller finansieringsvanskeligheder, evnen til at fremstille kopier for at opfylde fremtidige distributionsbehov, spørgsmålet om billed- og lydkvalitet bedre end eller svarende til originalen, såvel som sikring mod afhængighed af ustabile teknologiplatforme.

4.13 Meddelelsen understreger også den mulighed, der ligger i digital distribution: at sikre filmarkivers overlevelse og at distribuere de store klassikere, som risikerer at gå i glemmebogen pga. forældet teknologi, til et bredt publikum.

4.14 Digitaliseringen giver desuden mulighed for betydelige besparelser i produktions- og efterproduktionsleddet. En digital master (DSM, Digital Source Master) kan nemlig bruges på flere forskellige områder: biograf, video-on-demand (VOD), DVD, digitalt fjernsyn.

4.15 Digital distribution frembyder desuden en anden yderst vigtig mulighed: Den gør det lettere at overvinde de fysiske, kulturelle, men navnlig de sproglige grænser, idet den blot viser den originale version med oversættelse til sproget i det land, hvor den skal vises. Desuden indeholder DVD'er stadig oftere undertekster på flere sprog.

4.16 Digitaliseringen gør det også muligt for filminstruktører indtil sidste øjeblik at kontrollere kvaliteten af den digitale master (billeder, special effects, belysning, musik, lydeffekter osv.).

4.17 EØSU bifalder Kommissionens opfordring til de medlemsstater, der støtter deres respektive filmindustri, om at bruge den digitale distribution som en chance for at tage udfordringen op og gennem fortsat deltagelse i den digitale revolution sikre fremtiden for digital film, som bringer den multikulturelle mangfoldighed inden for EU-borgernes rækkevidde.

4.18 EØSU fremhæver sektorens beskæftigelsespotentiale og de pågældende jobs særlige beskaffenhed. Det er i dag vigtigt at investere i menneskelige ressourcer for at sikre en vellykket udbredelse af digital film i Europa, hvilket vil sikre den europæisk filmindustris fremtidige kvalitet og særlige kendetegn. Det skal desuden bemærkes, at man i videst mulig udstrækning – f.eks. ved hjælp af passende uddannelses- og genansættelsestiltag – bør mindske de sociale omkostninger, der er knyttet til digitaliseringsprocessen, når filmoperatører og/eller laboratorieteknikere mister deres job.

4.19 Media 2007-afgørelsens artikel 3, stk. 1, litra c), omfatter uddannelse, der på forhånd tager hensyn til digital teknologi til produktion, efterproduktion, distribution, forevisning og arkivering af europæiske av-programmer. Media 2007-programmet bør revideres og udvides for at give prioritet til og opfylde de nye krav, som er mere vidtgående end de hidtil fastsatte.

4.20 Media 2007 støtter ligeledes det andet aspekt af digitale film, der hedder distribution og udbredelse (art. 5).

4.21 Statsstøtte, der ydes i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra d), udgør en anden finansieringskilde. Som man kan forstå af sammenhængen, er der temmelig mange eksempler.

4.22 Standardisering: I 2002 fastlagde seks større amerikanske selskaber en række tekniske specifikationer for digital filmdistribution: Digital Cinema Initiative (DCI).

4.23 Disse DCI-specifikationer blev offentliggjort i 2005 af Society of Motion Picture and Television Engineers (SMPTE) og blev derefter gjort til standarder for digital film og vedtaget som internationale standarder af Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO). Kommissionen vil i 2011 vedtage en med stor interesse imødeset henstilling om fremme af specifikke europæiske standarder for europæiske digitale film.

4.24 I Europa er andelen af de film, der optages digitalt, eller som efterproduceres digitalt, foruroligende lav sammenlignet med USA. Vi halter bagud i forhold til denne vigtige konkurrent. Et godt eksempel: Af alle de digitale film, der blev vist i Frankrig (30 film i 2007,50 i 2008) var 35 nordamerikanske produktioner, 10 europæiske og 5 uafhængige produktioner.

4.25 Vores bestræbelser på at udvikle digitale biografer uden samtidig at støtte produktion af europæiske digitale film svarer til at »lægge en løkke om halsen« på europæisk filmproduktion og kapitulere over for de udenlandske digitale film.

4.26 Hvis dette omfattende europæiske program skulle mislykkes, vil det betyde dødsstødet til tanken om europæisk samhørighed baseret på skabelse af et europæisk multikulturelt indhold.

4.27 Morale: Europa har meget at indhente på det digitale filmområde.

Bruxelles, den 15. juni 2011 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Møde den 6. januar 2011 mellem formand Staffan NILSSON og kommissær Michel BARNIER.