Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. . . .

af . . .

om ændring af forordning (EØF) nr. 3950/92 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (98/C 170/05)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det EuropæiskeFællesskab, særlig artikel 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

Ved Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (1) blev tillægsafgiftsordningen, der oprindeligt blev indført den 2. april 1984 i nævnte sektor, forlænget med yderligere syv tolvmånedersperioder; formålet med ordningen var at formindske uligevægten mellem, udbud og efterspørgsel for mælk og mejeriprodukter og at nedbringe det heraf følgende strukturelle overskud; ordningen er fortsat nødvendig i fremtiden, hvis der skal opnås en bedre markedsligevægt; den bør derfor videreføres for yderligere seks tolvmånedersperioder fra den 1. april 2000;

prisstøtten i mejerisektoren vil gradvis blive nedsat med 15 % i alt over fire produktionsår fra den 1. juli 2000; denne foranstaltnings virkninger for det interne forbrug og udførsel af mælk og mejeriprodukter berettiger til en forhøjelse på 2 % af den samlede referencemængde for mælk i Fællesskabet i fire trin efter de respektive prisnedsættelser;

den individuelle referencemængde bør defineres som den mængde, der uden hensyn til de mængder, som måtte være afstået midlertidigt, er til rådighed den 31. marts 2000, hvor afgiftsordningens syv anvendelsesperioder udløber efter dens forlængelse, der blev besluttet i 1992;

de supplerende referencemængder bør fordeles på en sådan måde, at der herved opnås en forbedring af situationen for visse kategorier landbrugere, der behøver særlig støtte; det er derfor hensigtsmæssigt at pålægge medlemsstaterne først og fremmest at fordele disse mængder til unge landbrugere, der agter at indlede eller udvikle en mælkeproduktion, og til producenter i bjergområder; der bør træffes sikkerhedsforanstaltninger for at undgå, at nævnte fordelingskriterier omgås; med hensyn til producenter i bjergområder bør foranstaltningerne udformes på en sådan måde, at virkningen af at fjerne supplerende referencemængder fra bjergområder i de første to tolvmånedersperioder efter tildelingen ophæves;

erfaringen med tillægsafgiftsordningen har vist, at overførsel af referencemængder via juridiske konstruktioner såsom forpagtning, der ikke nødvendigvis fører til en permanent tildeling af de pågældende referencemængder til modtageren, kan være en yderligere omkostningsfaktor for mælkeproduktionen, som hindrer forbedring af produktionsstrukturerne; for at styrke referencemængdernes karakter som et middel til regulering af markedet for mælk og mejeriprodukter er det hensigtsmæssigt at fastsætte, at en del af de relevante referencemængder i tilfælde af ikke-permanent overførsel returneres til den nationale reserve med henblik på omfordeling til aktive producenter; medlemsstaterne bør imidlertid have mulighed for at fritage visse specifikke kategorier af personer eller tilfælde fra anvendelsen af denne foranstaltning på grundlag af en evaluering af de involverede interesser og de forfulgte mål; de anvendte procentsatser skal fastsættes af medlemsstaterne ud fra deres særlige situation; hvis referencemængder vender tilbage til personer, som ikke aktivt har produceret mælk eller mejeriprodukter i en given referenceperiode, bør medlemsstaterne endvidere have mulighed for at fastsætte, at de relevante referencemængder skal føres tilbage til den nationale reserve, medmindre de permanent overføres til en aktiv producent inden for en vis periode; personer, som genoptager mælkeproduktion indenfor en bestemt periode, bør dog have mulighed for at ansøge om en omfordeling af referencemængderne;

en række bestemmelser i forordning (EØF) nr. 3950/92 er forældede og bør derfor ophæves -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 3950/92 foretages følgende ændringer:

1. Artikel 1, stk. 1, affattes således:

»For yderligere seks på hinanden følgende tolvmånedersperioder, der begynder den 1. april 2000, erlægger producenter af komælk en tillægsafgift for de mængder mælk eller mælkeækvivalenter, de har leveret til en opkøber eller solgt direkte til konsum ud over en nærmere fastsat mængde i den pågældende tolvmånedersperiode«.

2. Artikel 3, stk. 2, affattes således:

»(2) De samlede mængder i bilag I og II inklusive de supplerende referencemængder i artikel 4, stk. 3 og 4, fastsættes uden at foregribe en eventuel revision i lyset af den generelle markedssituation og særlige forhold i visse medlemsstater.

Den overordnede mængde for de østrigske leverancekvoter kan forhøjes for at kompensere de østrigske SLOM-producenter med højst 180 000 t, der skal tildeles efter EF-bestemmelserne. Denne reserve kan ikke overføres og skal udelukkende anvendes til producenter, hvis ret til at genoptage produktionen påvirkes af tiltrædelsen.

Den overordnede mængde for de finske leverancekvoter kan forhøjes for at kompensere de finske SLOM-producenter med højst 200 000 t, der skal tildeles efter EF-bestemmelserne. Denne reserve kan ikke overføres og skal udelukkende anvendes til producenter, hvis ret til at genoptage produktionen påvirkes af tiltrædelsen.

Forhøjelsen af de overordnede mængder og betingelserne for tildeling af de i de to foregående afsnit fastsatte individuelle referencemængder besluttes efter fremgangsmåden i artikel 11«.

3. Artikel 3, stk. 3, udgår.

4. Artikel 4 affattes således:

»Artikel 4

(1) Den individuelle referencemængde, der er til rådighed på bedriften, er lig med den mængde, der er til rådighed den 31. marts 2000. Den:

- forhøjes eventuelt efter artikel 4, stk. 3 og 4, og

- tilpasses eventuelt for hver af de pågældende perioder, så summen af de individuelle referencemængder af samme art ikke overstiger den tilsvarende samlede mængde i artikel 3, idet der tages højde for eventuelle nedsættelser med henblik på at forsyne den nationale reserve som omhandlet i artikel 5.

(2) De individuelle referencemængder forhøjes eller fastlægges på behørigt begrundet anmodning fra producenten, for at der kan tages hensyn til ændringer, der påvirker producentens leverancer og/eller direkte salg. Forhøjelse eller fastlæggelse af en referencemængde forudsætter, at den anden referencemængde, som producenten råder over, nedsættes tilsvarende eller bortfalder. Disse tilpasninger må for den pågældende medlemsstat ikke føre til en forøgelse af de i artikel 3 omhandlede samlede mængder for leverancer og direkte salg.

Ved definitive ændringer af de individuelle referencemængder tilpasses de mængder, der er omhandlet i artikel 3, tilsvarende efter fremgangsmåden i artikel 11.

(3) Medlemsstaten:

(a) tildeler de supplerende referencemængder i kolonne (c) i tabellerne i bilag II først og fremmest til unge landbrugere, der agter at indlede eller udvikle en mælkeproduktion

(b) træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at tildelingen af de supplerende referencemængder når det tilstræbte formål og især tager højde for de tilfælde, hvor de tildelte referencemængder ikke er anvendt efter formålet.

(4) Medlemsstaterne tildeler de supplerende referencemængder i kolonne (d) i tabellerne i bilag II til producenter, hvis bedrifter helt og holdent ligger i bjergområder i den i artikel 17 i forordning (EF) nr. . . . (udvikling af landdistrikter) omhandlede betydning.

I to tolvmånedersperioder efter tildelingen som omhandlet i første afsnit:

(a) tillader medlemsstaterne ikke, at producenter, der har modtaget sådanne tildelinger foretager midlertidige overførsler som fastsat i artikel 6, stk. 1, til andre producenter end dem, der er omhandlet i første afsnit;

(b) tilfalder den supplerende referencemængde den nationale reserve i forhold til det solgte eller bortforpagtede areal i de tilfælde, hvor hele eller en del af en producents bedrift, der har modtaget en sådan tildeling, er solgt eller bortforpagtet til andre producenter end dem, der er omhandlet i første afsnit;

(c) overføres en del af den tildelte supplerende referencemængde, der er lig med den mængde, der skal overdrages, til den nationale reserve i de tilfælde, hvor producenter, der har modtaget sådanne tildelinger, overdrager referencemængder i henhold til en tilladelse efter artikel 8, litra d), eller e), til andre producenter end dem, der er omhandlet i første afsnit;

(d) tilfalder den supplerende referencemængde den nationale reserve i de tilfælde, hvor producenter, der har modtaget sådanne tildelinger, deltager i en foranstaltning vedrørende endelig opgivelse af referencemængder, og der ydes godtgørelse for den overdragne mængde minus den nævnte supplerende mængde.

De supplerende referencemængder, der overføres til den nationale reserve efter litra (b), (c) og (d), genfordeles til andre producenter som omhandlet i første afsnit.

(5) Medlemsstaterne fordeler de supplerende referencemængder, der er nævnt i stk. 3 og 4, under behørig hensyntagen til de krav, der følger af EF-forskrifterne på miljøområdet«.

5. Artikel 6, stk. 1, første afsnit, andet punktum, udgår.

6. Artikel 7, stk. 1, andet afsnit, affattes således:

»Hvis der overdrages jord til offentlige myndigheder og/eller til offentlig brug, eller overdragelsen sker til ikke-landbrugsmæssige formål, sørger medlemsstaterne for, at der træffes de nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af parternes legitime interesser, herunder at der gives den hidtidige producent mulighed for at fortsætte med mælkeproduktion, hvis han agter at gøre det«.

7. Artikel 8 affattes således:

»Artikel 8

For at omstrukturere mælkeproduktionen eller forbedre miljøet kan medlemsstaterne iværksætte en eller flere af følgende aktioner efter nærmere regler, som de fastsætter under hensyntagen til parternes legitime interesser:

(a) yde de producenter, der forpligter sig til definitivt at opgive hele deres mælkeproduktion eller en del af den, en godtgørelse, der udbetales i en eller flere årsrater, og overføre de således frigivne referencemængder til den nationale reserve;

(b) på grundlag af objektive kriterier fastsætte, på hvilke betingelser producenterne ved begyndelsen af en tolvmånedersperiode, mod betaling, fra den kompetente myndighed eller det af den udpegede organ kan opnå en ekstratildeling af de referencemængder, der ved udgangen af den foregående tolvmånedersperiode er endeligt frigivet af andre producenter mod ydelse i en eller flere årsrater af en godtgørelse svarende til ovennævnte betaling;

(c) ved overdragelse af jord med henblik på miljøforbedring at bestemme, at den referencemængde, der er til rådighed på den pågældende bedrift, stilles til rådighed for den hidtidige producent, hvis denne agter at fortsætte med mælkeproduktion;

(d) på grundlag af objektive kriterier fastsætte, i hvilke regioner og indsamlingsområder overdragelser af referencemængder mellem producenter fra bestemte kategorier uden overdragelser af den tilsvarende jord er tilladt med henblik på at forbedre mælkeproduktionens struktur;

(e) efter anmodning fra producenten til den kompetente myndighed eller til den organisation, som myndigheden har udpeget, tillade overdragelse af referencemængder uden tilsvarende overdragelse af jord eller omvendt med henblik på at forbedre mælkeproduktionens struktur på bedriftsniveau eller at muliggøre ekstensivering af produktionen«.

8. Som artikel 8a indsættes:

»Artikel 8a

(1) Hvis referencemængder overføres med eller uden de tilsvarende arealer i form af forpagtning eller andre arrangementer med tilsvarende retsvirkning, returneres en del af de overførte referencemængder, som fastsættes af medlemsstaten på grundlag af objektive kriterier, til den nationale reserve med henblik på omfordeling til producenterne.

Første afsnit anvendes ikke for tilfælde, hvor referencemængder, der er blevet overført med eller uden de tilsvarende arealer, som følge af udløb af forpagtninger eller i andre situationer med tilsvarende retsvirkning tilbageføres.

Medlemsstaterne kan på grundlag af objektive kriterier beslutte ikke at anvende første afsnit for visse kategorier af personer eller tilfælde, hvor en sådan manglende anvendelse under hensyntagen til de involverede interesser ikke indebærer risiko for opnåelsen af de mål, der forfølges i første afsnit.

(2) Medlemsstaterne kan beslutte, at i tilfælde, hvor referencemængder, der var blevet overført med eller uden de tilsvarende arealer, som følge af udløbet af forpagtninger eller i situationer med tilsvarende retsvirkning føres tilbage til en person, som ikke har markedsført mælk eller mejeriprodukter i den tolvmånedersperiode, der går forud for den periode, hvor overførslen fandt sted, og i tolvmånedersperioden op til overførslen, føres de pågældende referencemængder tilbage til den nationale reserve med henblik på omfordeling til producenter i overensstemmelse med nærmere regler, som de fastsætter, medmindre den pågældende person permanent overfører disse referencemængder med eller uden de tilsvarende arealer til en anden producent.

Hvis den pågældende person i forbindelse med anvendelsen af første afsnit genoptager produktionen af mælk eller andre mælkeprodukter i en periode, som fastsættes af medlemsstaten, får han tildelt en referencemængde i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, senest den 1. april efter datoen for hans ansøgning. Referencemængder, der er gentildelt i henhold til dette afsnit, må ikke overføres med eller uden de tilsvarende arealer i form af forpagtninger eller andre arrangementer med tilsvarende retsvirkning i de to tolvmånedersperioder, der følger efter gentildelingen.

(3) Stk. 1 og stk. 2, første afsnit finder ikke anvendelse for midlertidige overførsler efter artikel 6«.

9. Bilagene i bilaget til nærværende forordning indsættes i forordning (EØF) nr. 3950/92.

Artikel 2

Hvis overgangsforanstaltninger er nødvendige for at lette gennemførelsen af de i artikel 1 omhandlede ændringer, vedtages de efter proceduren i artikel 11 i forordning (EØF) nr. 3950/92.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. april 2000.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i . . .

På Rådets vegne

. . .

(1) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1. Forordningen senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 614/97 af 8.4.1997 (EFT L 94 af 9.4.1997, s. 4).

BILAG

»BILAG I

>TABELPOSITION>

BILAG II

SAMLEDE REFERENCEMÆNGDER SOM OMHANDLET I ARTIKEL 3, STK. 1, INKLUSIVE DE SUPPLERENDE REFERENCEMÆNGDER SOM OMHANDLET I ARTIKEL 4, STK. 3 OG 4

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

«

(1) Inkluderet i de samlede referencemængder for leverancer.