EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 29.4.2020 COM(2020) 176 final 2020/0068(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om særlige og midlertidige foranstaltninger i forbindelse med covid-19-udbruddet og om gyldigheden af visse certifikater, licenser og godkendelser/tilladelser samt udsættelse af visse periodiske kontroller og efteruddannelser inden for visse områder af transportlovgivningen (EØS-relevant tekst)



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Formålet med dette udkast til forordning er at fastsætte særlige og midlertidige foranstaltninger gældende for fornyelse og forlængelse af gyldigheden af visse certifikater, licenser og godkendelser/tilladelser og om udsættelse af visse periodiske kontroller og efteruddannelser som reaktion på de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, inden for vej- og jernbanetransport samt sejlads på indre vandveje og maritim sikring. Covid-19-udbruddet og den dermed forbundne folkesundhedskrise udgør en hidtil uset udfordring for medlemsstaterne og er en stor byrde for de nationale myndigheder, EU-borgerne og de økonomiske aktører, herunder især transportsektoren. Covid-19-krisen har medført usædvanlige omstændigheder, der påvirker de kompetente myndigheders normale aktiviteter i medlemsstaterne og transportvirksomhedernes arbejde med hensyn til de administrative formaliteter, der skal opfyldes i forskellige transportsektorer. Disse omstændigheder kunne ikke med rimelighed forudses på tidspunktet for vedtagelsen af den berørte EU-lovgivning. Som følge af offentlige foranstaltninger, der er blevet nødvendige i forbindelse med udbruddet af covid-19, er transportvirksomhederne og andre berørte personer i mange tilfælde ikke i stand til at opfylde de nødvendige formaliteter eller udføre de nødvendige procedurer for at overholde visse bestemmelser i EU-retten vedrørende fornyelse, forlængelse eller fortsat gyldighed af certifikater, licenser eller tilladelser. Derudover er de kompetente myndigheder i medlemsstaterne af samme årsager muligvis ikke i stand til at overholde de forpligtelser, der er fastsat i EU-retten, eller til at sikre, at de relevante anmodninger fra transportvirksomhederne behandles inden udløbet af de gældende frister. Det er f.eks. tilfældet med kørekort, teknisk kontrol med motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil, fællesskabstilladelse og førerattester for ydelse af vejgodstransporttjenester, EU-sikkerhedscertifikater eller tilladelser til jernbanetransport, bådførercertifikater eller havnesårbarhedsvurderinger osv. Det er meget sandsynligt, at disse certifikater, licenser og godkendelser/tilladelser, som i overensstemmelse med EU-retten udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020, ikke kan fornyes rettidigt. For at sikre et velfungerende indre marked, et højt sikkerhedsniveau for transport og retssikkerhed og for at undgå potentielle markedsforstyrrelser er det nødvendigt at vedtage midlertidige bestemmelser om forlængelse af gyldigheden af disse certifikater, licenser eller godkendelser, der udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020, og sikre, at de forbliver gyldige i en rimelig periode i løbet af og efter covid-19-udbruddet. På samme måde bør fristerne for de relevante formaliteter forlænges, og gyldigheden af licenser, certifikater og lignende dokumenter bør opretholdes i overensstemmelse hermed. Når det er relevant, bør alternative midler til behørig kontrol tillades og gøres obligatoriske. Dette gælder f.eks. i forbindelse med takografer, i tilfælde hvor førerkort udløber, eller hvor det ikke er praktisk muligt at udstede nye kort. Det er desuden muligt, at certifikaterne, licenserne eller godkendelserne på grund af foranstaltninger, der er truffet af den pågældende medlemsstat, og som har til formål at forebygge eller begrænse udbredelsen af covid-19, stadig ikke kan forlænges efter den periode, der er omhandlet i en relevant bestemmelse i nærværende forordning. Hvis Kommissionen i et sådant tilfælde efter anmodning fra den pågældende medlemsstat finder, at omstændighederne berettiger hertil, giver Kommissionen den pågældende medlemsstat tilladelse til at forlænge den eller de relevante perioder. En sådan forlængelse bør begrænses til den periode, hvori de vanskeligheder, der er forbundet med at forny certifikater, licenser eller godkendelser, sandsynligvis vil vare ved i den pågældende medlemsstat. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Den lovgivning, der er berørt af denne forordning, indeholder ikke udtrykkelige bestemmelser, der giver mulighed for at forlænge gyldigheden af certifikater, godkendelser eller licenser i situationer som dem, der er opstået som følge af covid-19-krisen. Det er derfor nødvendigt at vedtage relevante bestemmelser for at tage hensyn til virkningerne af den nuværende krise og skabe retssikkerhed for enkeltpersoner, erhvervsdrivende og medlemsstaternes myndigheder. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Et velfungerende indre marked for transport og dertil knyttede tjenester afhænger af, at operatørerne fortsat kan yde deres transporttjenester. De negative konsekvenser af den aktuelle krise kan på grund af virksomhedernes manglende evne til at opfylde de gældende krav være til skade for gennemførelsen af deres aktiviteter. Det kan også medføre mangel på personale til disse aktiviteter, idet de vil mangle de gyldige dokumenter, der giver dem mulighed for lovligt at udøve deres erhverv. Bestemmelserne i den herved foreslåede forordning afhjælper dette store problem ved at sikre retssikkerhed og gøre det muligt at udøve erhvervsmæssig virksomhed inden for transport. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Forslaget er baseret på artikel 91 og artikel 100, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) I overensstemmelse med nærhedsprincippet må der kun handles på EU-plan, hvis de forventede mål ikke kan opfyldes af medlemsstaterne alene. De problemstillinger, der har givet anledning til nærværende forslag, er knyttet til bestemmelser i EU-retten og kan derfor kun afhjælpes ved bestemmelser i EU-retten, dvs. i form af midlertidige undtagelser.

•Proportionalitetsprincippet Denne EU-foranstaltning er nødvendig for at nå målet om, at de mekanismer, der er fastsat i de relevante EU-retsakter, fungerer efter hensigten, idet der tages hensyn til omfanget og alvoren af det nuværende udbrud af covid-19-udbruddet. Den foreslåede forordning indeholder målrettede midlertidige foranstaltninger, som er tæt knyttet til det aktuelle covid-19-udbrud, og som er begrænset til, hvad der er nødvendigt for at sikre retssikkerhed, transportsikkerhed og et velfungerende indre marked. •Valg af retsakt Dette forslag vedrører specifikke bestemmelser, der berører anvendelsen af flere direktiver og forordninger. Bestemmelserne i den foreslåede retsakt bør finde umiddelbar og direkte anvendelse for straks at garantere retssikkerheden for de berørte transportvirksomheder og personer samt for medlemsstaternes myndigheder. Gyldigheden af relevante certifikater, godkendelser og licenser samt forpligtelsen til at foretage regelmæssig kontrol, efteruddannelse eller undersøgelser bør derfor forlænges ved en retsakt, selv hvor de pågældende spørgsmål er omfattet af et direktiv. Denne retsakt bør derfor have form af en forordning, der finder direkte anvendelse, og som ikke kræver gennemførelse i national ret. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Høringer af interesserede parter I betragtning af sagens hastende karakter er der ikke blevet gennemført en formel høring af de interesserede parter. Både medlemsstaternes myndigheder og interessenter har imidlertid opfordret Kommissionen til at vedtage et forslag til passende foranstaltninger, og flere af dem har udtrykt bekymring over den fragmentering, der kan forekomme i mangel af et tiltag på EU-plan. Faktisk har flere medlemsstater allerede vedtaget eller bebudet en snarlig vedtagelse af nationale foranstaltninger til forlængelse af certifikaters og licensers gyldighed. Transportsammenslutningerne har givet udtryk for bekymring over sådanne ukoordinerede nationale initiativer. •Ekspertbistand Som tidligere forklaret har det ikke været muligt at foretage en passende indsamling af ekspertbistand på grund af situationens hastende karakter. •Konsekvensanalyse I betragtning af situationens hastende karakter er der ikke blevet gennemført konsekvensanalyse. Dette forslag ændrer ikke principperne og mekanismerne i den berørte EU-lovgivning og pålægger ikke de berørte parter nye forpligtelser. Det har primært til formål at forlænge gyldigheden af certifikater, licenser og godkendelser/tilladelser samt visse tidsfrister i en kort periode af særlige årsager i forbindelse med den nuværende covid-19-pandemi. •Grundlæggende rettigheder Ikke relevant 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Ikke relevant 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Foranstaltningen omfatter ingen specifikke overvågnings- eller rapporteringsordninger. I betragtning af den fortsatte usikkerhed med hensyn til den videre udvikling af covid-19-pandemien, navnlig risikoen for efterfølgende smittebølger, muligheden for genindførelse af isolationsforanstaltninger og behovet for at tage højde for de enkelte medlemsstaters situationer, bør Kommissionen tillægges beføjelser til at tillade anvendelsen af længere frister efter anmodning fra en medlemsstat. I lighed med bestemmelserne artikel 14 i forordning (EF) nr. 561/2006 er proceduren enkel og vil dermed gøre det muligt at vedtage de nødvendige afgørelser hurtigt. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget –Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/59/EF af 15. juli 2003 om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 samt Rådets direktiv 91/439/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 76/914/EØF.

I direktiv 2003/59/EF fastsættes de grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for erhvervschauffører i lastbiler og busser med det formål at garantere sikkerheden på de europæiske veje. Formålet med direktivet er at fastsætte harmoniserede minimumsstandarder for kompetence i hele Unionen. Direktivet kræver, at chaufførerne skal følge den grundlæggende uddannelse og derefter deltage i efteruddannelse hvert femte år. På grund af det aktuelle udbrud af covid-19 risikerer de chauffører, der er omfattet af uddannelsesforpligtelsen, at være ude af stand til at overholde den, eller det kan vise sig umuligt at forny deres dokumentation for, at forpligtelsen til efteruddannelse er blevet overholdt. Det er derfor nødvendigt at forlænge gyldigheden af kvalifikationsbeviser og påtegningen af den harmoniserede EU-kode "95", som er baseret på disse kvalifikationsbeviser eller chaufføruddannelsesbeviser, i enten kørekortet eller på chaufføruddannelsesbeviset, der i henhold til disse bestemmelser ville udløbe mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020. Gyldigheden af disse dokumenter bør anses for at være forlænget i en periode på seks måneder, og de bør forblive gyldige for at sikre kontinuitet i vejtransporten. –Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (omarbejdning). Direktiv 2006/126/EF indeholder bestemmelser om gensidig anerkendelse af kørekort udstedt af medlemsstaterne på grundlag af en EU-model til kørekort. Heri fastsættes en række mindstekrav til disse kørekort med henblik på at forbedre færdselssikkerheden, lette den frie bevægelighed for borgere, der rejser inden for Unionens grænser, og mindske risikoen for svig. Med dette direktiv er der dermed blevet indført harmoniserede gyldighedsperioder for alle kørekortkategorier. Som følge af det aktuelle covid-19-udbrud kan kørekortindehavere være forhindret i at forny eller udskifte deres kørekort. Det er derfor nødvendigt, at kørekort, som i henhold til disse bestemmelser ellers ville udløbe mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020, anses for at være forlænget med seks måneder for at sikre kontinuiteten i vejmobiliteten. –Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport. Overholdelse af reglerne om køretid, arbejdstid og hviletid er afgørende for at bevare principperne om trafiksikkerhed og fair konkurrencevilkår på det indre marked for vejtransport. Takografer og førerkort registrerer de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere, om disse regler er overholdt. I henhold til artikel 23 i forordning (EU) nr. 165/2014 ("takografforordningen") skal takografer kontrolleres af autoriserede værksteder hvert andet år for at vurdere, om anordningen monteret i køretøjet fungerer korrekt med hensyn til kalibrering og sikkerhedsfunktioner. Førerkort er personlige og udstedes af de nationale myndigheder for en periode på fem år. Når et førerkort udløber, skal det fornyes med et nyt kort i overensstemmelse med artikel 28 i takografforordningen. Hvis førerkortet beskadiges, bliver uanvendeligt, bortkommer eller stjæles, skal føreren, jf. artikel 29 i takografforordningen, inden for en frist på syv kalenderdage anmode de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor vedkommende har sin sædvanlige bopæl, om et nyt kort. Disse myndigheder udsteder et erstatningskort senest otte arbejdsdage efter at have modtaget en udførligt begrundet anmodning herom. Medlemsstaterne har underrettet Kommissionen om vanskeligheder i forbindelse med den periodiske kontrol af takografer og om fornyelse af førerkort i overensstemmelse med de frister, der er fastsat i EU-lovgivningen. Disse vanskeligheder skyldes de aktuelle ekstraordinære omstændigheder i forbindelse med covid-19-udbruddet. Under disse omstændigheder bør medlemsstaterne have mulighed for i en begrænset periode at give tilladelse til kørsel med køretøjer, der er udstyret med takografer, hvis kontrol ikke er blevet foretaget rettidigt. Med hensyn til de udløbne førerkort bør førere, der har anmodet om et nyt kort i henhold til takografforordningens artikel 28, sættes i stand til og være forpligtet til at anvende praktisk mulige alternativer til at registrere deres aktiviteter, indtil kortudstedelsesmyndighederne udsteder et nyt kort til føreren. Den procedure, der er fastsat i takografforordningens artikel 35, stk. 2, for beskadigede, uanvendelige, bortkomne eller stjålne førerkort, bør finde tilsvarende anvendelse på førere, hvis kort er udløbet. Denne tilgang vil sikre en passende balance mellem den nødvendige kontinuitet i transporten og behovet for ikke at bringe trafiksikkerheden i fare. –Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/45/EU af 3. april 2014 om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af direktiv 2009/40/EF. I direktiv 2014/45/EU fastsættes der harmoniserede mindstekrav til periodisk teknisk kontrol. Disse omfatter navnlig kontrolhyppigheden og dermed gyldigheden af synsrapporterne. På grund af de aktuelle ekstraordinære omstændigheder i forbindelse med covid-19-udbruddet kan disse aktiviteter blive praktisk umulige. Det er derfor nødvendigt, at de tekniske kontroller, der skal gennemføres mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020, kan gennemføres på et senere tidspunkt, dog ikke senere end seks måneder efter den oprindelige frist, og at de pågældende certifikater forbliver gyldige i overensstemmelse hermed. –Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF. I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 fastsættes der fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet. Under de aktuelle omstændigheder er det sandsynligt, at flere transportvirksomheder risikerer ikke at opfylde kravet om tilstrækkeligt økonomisk grundlag i betragtning af faldet i aktivitetsniveauet og dermed i omsætningen, hvilket kan føre til en nedgang i deres egenindtægter. Som følge heraf kan virksomheder, der ellers er strukturelt levedygtige, risikere at miste deres tilladelse, hvilket vil sætte en stopper for deres transportaktiviteter. Når en transportvirksomhed ikke længere opfylder kravet om tilstrækkeligt økonomisk grundlag, kan de kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1071/2009 fastsætte en frist for virksomheden på højst seks måneder til at påvise, at dette krav på ny vil blive opfyldt på varig basis. I betragtning af den aktuelle mangel på aktivitet og indtægter forekommer denne maksimale periode for kort og bør derfor forlænges til 12 måneder for vurderinger, der foretages fra den 1. marts 2020 til den 31. december 2020, og afgørelser, der træffes i samme periode. –Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel. –Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006. International godskørsel og international personbefordring med bus er betinget af, at de transportvirksomheder, der leverer disse ydelser, er i besiddelse af en fællesskabstilladelse på betingelserne i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1072/2009 for så vidt angår godskørsel og artikel 4 i forordning nr. 1073/2009 for så vidt angår personbefordring. Det fremgår af fællesskabstilladelsen, at transportvirksomhederne er etableret i Unionen og opfylder de nødvendige krav for at kunne yde internationale transporttjenester. Hvis føreren er statsborger i et tredjeland, skal denne fører desuden i tilfælde af international godskørsel være i besiddelse af en førerattest i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel II i forordning nr. 1072/2009. Dette giver medlemsstaterne mulighed for at kontrollere, om førere fra tredjelande er lovligt beskæftiget af eller stillet til rådighed for den transportvirksomhed, der er ansvarlig for en given transport. Rutekørsel med bus kræver tilladelse i henhold til bestemmelserne i kapitel III i forordning (EF) nr. 1073/2009. Proceduren for fornyelse af disse tilladelser er ligeledes underlagt en tilsvarende procedure. Tilladelsen gives på en række betingelser for at sikre, at den pågældende transportvirksomhed er egnet til at udføre en given rutekørsel. Fællesskabstilladelsen og tilladelsen til rutekørsel er indbyrdes afhængige i den forstand, at det er nødvendigt at være i besiddelse af en fællesskabstilladelse for at modtage en tilladelse til rutekørsel. Fællesskabstilladelser, førerattester og tilladelser til rutekørsel med bus udstedes af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne efter anmodning fra transportvirksomhederne for perioder på op til ti år (fællesskabstilladelse) og fem år (førerattest og tilladelse til rutekørsel), og de kan herefter fornyes. Før tilladelserne eller attesterne kan fornyes, skal det kontrolleres, at betingelserne for deres udstedelse stadig er opfyldt. Medlemsstaterne har underrettet Kommissionen om vanskeligheder med hensyn til at forny disse licenser, attester og tilladelser inden for de tidsfrister, der er fastsat i EU-lovgivningen, eller med at foretage den nødvendige kontrol, inden de fornyes. Dette skyldes de aktuelle ekstraordinære omstændigheder i forbindelse med covid-19-udbruddet. Det er til gengæld yderst vigtigt at sikre kontinuitet i transportydelserne. Det er derfor nødvendigt at forlænge gyldigheden af ovennævnte fællesskabstilladelser, attester og tilladelser i en begrænset periode. –Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 af 11. maj 2016 om jernbanesikkerhed. –Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet). Direktiv 2004/49/EF og direktiv (EU) 2016/798 indeholder bestemmelser om sikkerhedscertificering og sikkerhedsgodkendelse i Unionen. Direktiv 2004/49/EF ophæves ved direktiv (EU) 2016/798 med virkning fra den 16. juni 2020. Indtil denne dato gælder det stadig for de medlemsstater, som indtil samme dato har forlænget gennemførelsesperioden for direktiv (EU) 2016/798 i overensstemmelse med artikel 33, stk. 2, i sidstnævnte direktiv. I henhold til artikel 10, stk. 13, i direktiv (EU) 2016/798 skal en jernbanevirksomhed have et EU-sikkerhedscertifikat, der er udstedt af enten Den Europæiske Unions Jernbaneagentur eller en national sikkerhedsmyndighed, og som skal fornyes efter ansøgning mindst hvert femte år. I henhold til artikel 12, stk. 2, i direktiv (EU) 2016/798 er sikkerhedsgodkendelser af infrastrukturforvaltere gyldige i fem år. I henhold til artikel 10, stk. 5, i direktiv 2004/49/EF skal sikkerhedscertifikater fornyes efter ansøgning fra jernbanevirksomheden mindst hvert femte år. I henhold til artikel 11, stk. 2, i direktiv 2004/49/EF skal sikkerhedsgodkendelser fornyes efter ansøgning fra infrastrukturforvalteren mindst hvert femte år.

På grund af den usædvanlige situation som følge af covid-19-udbruddet oplever nationale myndigheder, jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere vanskeligheder med fornyelsen af (EU-)sikkerhedscertifikater og sikkerhedsgodkendelser eller, med henblik på forestående udløb af eksisterende sikkerhedsgodkendelser, udstedelsen af disse godkendelser for en efterfølgende periode. Det er derfor nødvendigt at forlænge fristen for fornyelse og gyldigheden af disse dokumenter for at sikre, at driften af jernbanevirksomhederne og infrastrukturforvalterne ikke undermineres. En forlængelse på seks måneder bør afhjælpe de nationale sikkerhedsmyndigheders vanskeligheder med at foretage inspektioner på stedet og afslutte andre nødvendige administrative opgaver. – Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF af 23. oktober 2007 om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet . I henhold til artikel 14, stk. 5, i direktiv 2007/59/EF er en licens gyldig i ti år, jf. dog artikel 16, stk. 1. På grund af den usædvanlige situation som følge af udbruddet af covid-19-udbruddet oplever de kompetente myndigheder vanskeligheder med at forny licenserne inden for rammerne af de fastsatte betingelser. Licenser, der skal fornyes inden for den periode, hvor en sådan fornyelse ikke er praktisk mulig, bør forblive gyldige i yderligere seks måneder. Tilsvarende bør lokomotivførere indrømmes yderligere seks måneder til at gennemføre periodiske kontroller. –Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU af 21. november 2012 om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde. I henhold til artikel 24, stk. 3, i direktiv 2012/34/EU kan den licensudstedende myndighed, når en licens suspenderes eller tilbagekaldes på grund af manglende opfyldelse af kravene om finansiel kapacitet, udstede en midlertidig licens, indtil jernbanevirksomheden er omorganiseret, forudsat at dette ikke indebærer en sikkerhedsrisiko. Den midlertidige licens gælder dog højst i seks måneder. Grundet de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, støder myndighederne på vanskeligheder, når de skal træffe relevante afgørelser, navnlig om udstedelse af nye licenser efter udløbet af midlertidige licenser. Derfor bør gyldigheden af de pågældende midlertidige licenser, som er blevet udstedt eller udløber fra den 1. marts 2020 til den 31. august 2020, forlænges med seks måneder. Ifølge artikel 25, stk. 2, i direktiv 2012/34/EU skal den licensudstedende myndighed træffe afgørelse om ansøgninger om licenser inden for tre måneder. Af ovennævnte grunde er de licensudstedende myndigheder imidlertid ikke i stand til at handle rettidigt. Det foreslås derfor, at disse myndigheder indrømmes en forlængelse på seks måneder for ansøgninger indgivet mellem den 12. januar 2020 og den 31. august 2020. I henhold til direktiv 2012/34/EU kan de licensudstedende myndigheder suspendere eller tilbagekalde licensen for enhver jernbanevirksomhed, hvis det konstateres, at denne ikke er i stand til at opfylde kravene om finansiel kapacitet. Hvis dette er tilfældet, kan myndighederne udstede en midlertidig licens til sådanne jernbanevirksomheder efter tilbagekaldelsen eller suspensionen af licensen. Hensigten med en midlertidig licens er at give jernbanevirksomheden mulighed for at omorganisere sig og fortsætte sin virksomhed, forudsat at dette ikke indebærer en sikkerhedsrisiko. Erfaringen har imidlertid vist, at det også sender et meget negativt signal til markedet om en jernbanevirksomheds levedygtighed, hvilket yderligere forværrer virksomhedens økonomiske problemer, navnlig hvad angår likviditet. Det er sandsynligt, at mange jernbanevirksomheder, som var finansielt stabile inden krisen, ender i en situation, hvor deres licens vil blive suspenderet eller tilbagekaldt i betragtning af deres økonomiske situation. I forbindelse med den aktuelle krise kan dette være uberettiget, navnlig i økonomisk og sikkerhedsmæssig henseende. Desuden kan jernbanevirksomhederne have behov for mere tid til at stabilisere sig finansielt i perioden efter covid-19-udbruddet. Det foreslås derfor at give medlemsstaterne mulighed for midlertidigt at bevare eksisterende licenser uden ændringer, dvs. at undlade at tilbagekalde eller suspendere dem og derefter udstede en midlertidig licens, forudsat at dette ikke indebærer en sikkerhedsrisiko. Medlemsstaterne vil fortsat være i stand til at overvåge de pågældende jernbanevirksomheders finansielle kapacitet, navnlig for at beskytte passagererne mod urimelige sikkerhedsrisici. Som følge heraf ville jernbanevirksomhederne ikke være underlagt urimelige begrænsninger og have bedre betingelser for økonomisk genopretning. – Rådets direktiv 96/50/EF af 23. juli 1996 om harmonisering af betingelserne for erhvervelse af nationale bådførercertifikater for gods- og persontransport ad indre vandveje i Fællesskabet . I henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 96/50/EF skal indehavere af bådførercertifikat gennemgå en lægeundersøgelse senest tre måneder efter at være fyldt 65 år og derefter hvert år. Da adgangen til lægetjenesten er begrænset til ikke-akutte undersøgelser som følge af de foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med covid-19-udbruddet, kan indehavere af bådførercertifikater muligvis ikke få foretaget de lægeundersøgelser, de skal inden for den periode, som disse foranstaltninger vedrører. I tilfælde, hvor fristen for at gennemgå lægeundersøgelser udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020, bør denne frist derfor forlænges med seks måneder. –Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1629 af 14. september 2016 om fastsættelse af tekniske forskrifter for fartøjer til sejlads på indre vandveje, om ændring af direktiv 2009/100/EF og om ophævelse af direktiv 2006/87/EF. Gyldighedsperioden for EU-certifikater for sejlads på indre vandveje er begrænset i henhold til artikel 10 i direktiv (EU) 2016/1629. Desuden er det fastsat af artikel 28 i direktiv (EU) 2016/1629, at dokumenter, der er omfattet af dette direktiv og udstedt af medlemsstaternes kompetente myndigheder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets tidligere gældende direktiv 2006/87/EF af 12. december 2006 om fastsættelse af tekniske forskrifter for fartøjer på indre vandveje og om ophævelse af Rådets direktiv 82/714/EØF, fortsat er gyldige indtil deres udløbsdato. De foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med covid-19-udbruddet, kan gøre det upraktisk og nogle gange umuligt for de kompetente myndigheder at udføre tekniske inspektioner med henblik på forlængelse af gyldigheden af de relevante certifikater eller erstatning af de i artikel 28 i direktiv (EU) 2016/1629 nævnte dokumenter. For at øge retssikkerheden og sikre fortsat relevant sejlads på indre vandveje er det derfor hensigtsmæssigt at forlænge gyldighedsperioden med seks måneder for EU-certifikater for sejlads på indre vandveje og dokumenter, der er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 28 i direktiv (EU) 2016/1629, som ellers ville udløbe mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020. –Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 725/2004 af 31. marts 2004 om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter. –Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/65/EF af 26. oktober 2005 om bedre havnesikring. Covid-19-udbruddet har gjort det vanskeligt at gennemføre inspektioner og undersøgelser af maritim sikring i denne periode, da de kræver inspektørernes fysisk tilstedeværelse i havne, i havnefaciliteter og på skibe. Det betyder ofte, at det ikke er praktisk muligt at forny de certifikater, vurderinger og planer, der kræves i henhold til EU-lovgivningen om maritim sikring, inden for de fastsatte frister. Det er derfor nødvendigt at tilvejebringe fleksible og pragmatiske løsninger, uden at sikkerheden svækkes, ved om nødvendigt at forlænge gyldigheden af disse dokumenter i en rimelig periode. Dette gælder også for hyppigheden af maritime sikkerhedsøvelser, som også kan være vanskelige at gennemføre i løbet af medlemsstaternes respektive nedlukninger. 2020/0068 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om særlige og midlertidige foranstaltninger i forbindelse med covid-19-udbruddet og om gyldigheden af visse certifikater, licenser og godkendelser/tilladelser samt udsættelse af visse periodiske kontroller og efteruddannelser inden for visse områder af transportlovgivningen (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91 og artikel 100, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Covid-19-udbruddet og den dermed forbundne folkesundhedskrise udgør en hidtil uset udfordring for medlemsstaterne og udgør en stor byrde for de nationale myndigheder, EU-borgerne og de økonomiske aktører, herunder især transportvirksomheder. Covid-19-krisen har medført usædvanlige omstændigheder, der ikke med rimelighed kunne have været forudset på tidspunktet for vedtagelsen af de relevante foranstaltninger, og som påvirker de kompetente myndigheders normale aktiviteter i medlemsstaterne og transportvirksomhedernes arbejde med hensyn til de administrative formaliteter, der skal opfyldes i forskellige transportsektorer. Disse usædvanlige omstændigheder har en betydelig indvirkning på forskellige områder, der er omfattet af EU's transportlovgivning. (2)Navnlig er transportvirksomheder og andre berørte personer muligvis ikke i stand til at opfylde de nødvendige formaliteter eller gennemføre de nødvendige procedurer for at overholde visse bestemmelser i EU-retten vedrørende fornyelse eller forlængelse af certifikater, licenser eller godkendelser eller til at gennemføre andre foranstaltninger, der er nødvendige for at bevare deres gyldighed. Af samme årsager er de kompetente myndigheder i medlemsstaterne muligvis ikke i stand til at overholde de forpligtelser, der er fastsat i EU-retten, eller til at sikre, at de relevante anmodninger fra transportvirksomhederne behandles inden udløbet af de gældende frister. Det er derfor nødvendigt at vedtage foranstaltninger, der har til formål at afhjælpe disse situationer og sikre både retssikkerheden og korrekt anvendelse af de pågældende retsakter. Der bør fastsættes bestemmelser om tilpasninger med henblik herpå, navnlig for så vidt angår visse frister, kombineret med muligheden for, at Kommissionen kan tillade forlængelser efter anmodning fra en hvilken som helst medlemsstat. (3)I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/59/EF er der fastsat regler om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej. Disse førere skal besidde et certifikat vedrørende faglig dygtighed og skal på deres kørekort eller chaufføruddannelsesbevis kunne dokumentere, at de har gennemført efteruddannelse. Grundet de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, er det vanskeligt at gennemføre efteruddannelse og forny kvalifikationsbeviser, som certificerer uddannelsen, hvorfor det er nødvendigt at forlænge gyldigheden af disse certifikater med seks måneder efter deres udløbsdato for at sikre kontinuitet i vejtransporten. (4)I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF er der fastsat regler om kørekort. Det indeholder bestemmelser om gensidig anerkendelse af kørekort udstedt af medlemsstaterne på grundlag af en EU-model til kørekort, ligesom der fastsættes en række minimumskrav til disse kørekort. Især gælder det, at førere af motorkøretøjer skal besidde et gyldigt kørekort, som skal fornyes, eller i visse tilfælde, udskiftes, når den administrative gyldighedsperiode udløber. Grundet de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, er det vanskeligt at forny kørekort, og det er derfor nødvendigt at forlænge gyldigheden af visse kørekort med seks måneder efter deres udløbsdato for at sikre kontinuitet i vejtransporten. (5)I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 er der fastsat regler for brugen af takografer inden for vejtransport. Overholdelse af reglerne om køretid, hviletid og arbejdstid, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF, er afgørende for at sikre fair konkurrencevilkår og trafiksikkerhed. Grundet behovet for at sikre kontinuitet i vejtransporttjenester til trods for de vanskeligheder med at foretage periodisk kontrol af takografer, der er opstået som konsekvens af de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, bør de kontroller, som er nævnt i artikel 23, stk. 1, i forordning (EU) nr. 165/2014, som skulle have været udført i perioden mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020, nu udføres senest seks måneder efter den dato, hvor de ifølge nævnte artikel skulle have været udført. Af samme årsag berettiger de vanskeligheder i forbindelse med fornyelse og erstatning af kørekort, der er opstået som konsekvens af de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, at myndighederne får mere tid til disse opgaver, og at førerne sættes i stand til og forpligtes til at anvende praktisk mulige alternativer til at registrere deres køretid, arbejdstid og hviletid, indtil de modtager et nyt kort. (6)I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/45/EU er der fastsat regler om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil. Periodisk teknisk kontrol er en kompleks opgave, der skal sikre, at køretøjerne holdes i en sikker og miljømæssigt acceptabel tilstand, så længe de benyttes. Grundet de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, er det vanskeligt at gennemføre periodisk teknisk kontrol, hvorfor de periodiske tekniske kontroller, som skulle have været udført i perioden mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020, nu skal udføres på et senere tidspunkt, dog ikke senere end seks måneder efter den oprindelige frist, og de pågældende certifikater bør forblive gyldige i overensstemmelse hermed. (7)I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 er der fastsat fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet. Covid-19-krisen har alvorlige konsekvenser for sektorens finansielle situation, og nogle transportvirksomheder kan ikke længere opfylde kravet om økonomisk grundlag. Det kan på grund af det reducerede aktivitetsniveau, som krisen har medført, forventes, at det vil tage længere tid end normalt for virksomhederne at dokumentere, at de igen opfylder dette krav på mere permanent basis. Det er derfor hensigtsmæssigt at forlænge den maksimale frist, der er fastsat med henblik herpå i artikel 13, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1071/2009, fra seks til 12 måneder for vurderinger, der foretages fra den 1. marts 2020 til den 31. december 2020, og afgørelser, der træffes i samme periode. (8)I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 er der fastsat henholdsvis fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel og fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel. International godskørsel og international personbefordring med bus er bl.a. betinget af en fællesskabstilladelse og, hvis der er tale om førere fra tredjelande, som udfører vejgodstransport, en førerattest. Rutekørsel med bus kræver også tilladelse. Disse licenser, attester og tilladelser kan fornyes, når det er kontrolleret, at de relevante betingelser fortsat er opfyldt. Grundet de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, er det vanskeligt at forny licenser, attester og tilladelser, og det er derfor nødvendigt at forlænge deres gyldighed med seks måneder efter deres udløbsdato for at sikre kontinuitet i vejtransporten. (9)I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 er der fastsat regler om jernbanesikkerhed. Grundet isolationsforanstaltningerne kombineret med den øgede arbejdsbyrde, der er forbundet med at begrænse covid-19-udbruddet, er det vanskeligt for nationale myndigheder, jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere at opfylde kravene i direktivets artikel 10 og 12, når det drejer sig om fornyelse af EU-sikkerhedscertifikater og — med hensyn til et forestående udløb af eksisterende sikkerhedsgodkendelser — om udstedelse af sådanne godkendelser for en efterfølgende periode. Fristen for fornyelse af EU-sikkerhedscertifikater bør derfor forlænges med seks måneder, og de berørte eksisterende sikkerhedscertifikater bør forblive gyldige. Tilsvarende bør gyldigheden af sikkerhedsgodkendelser forlænges med seks måneder. (10)Visse medlemsstater har i overensstemmelse med artikel 33, stk. 2, i direktiv (EU) 2016/798 forlænget perioden for gennemførelse af nævnte direktiv. Reglerne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF finder derfor fortsat anvendelse i disse medlemsstater. Det er følgelig nødvendigt at forlænge fristen for fornyelse af sikkerhedscertifikater og sikkerhedsgodkendelser, der er udstedt i henhold til artikel 10 og 11 i direktiv 2004/49/EF, og præcisere, at de pågældende sikkerhedscertifikater og sikkerhedsgodkendelser forbliver gyldige.

(11)I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF er der fastsat regler for certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Unionen. I nævnte direktivs artikel 14, stk. 5, er det fastsat, at en lokomotivførers licens er gyldig i ti år, og at indehaveren skal underkastes periodisk kontrol. Grundet de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, er det vanskeligt at forny licenser, hvorfor gyldigheden af licenser, der udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020, bør forlænges. Tilsvarende bør lokomotivførere indrømmes yderligere seks måneder til at gennemføre de periodiske kontroller. (12)Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU oprettes et fælles europæisk jernbaneområde. Ifølge nævnte direktivs artikel 24, stk. 3, kan en national licensudstedende myndighed suspendere eller tilbagekalde en licens på grund af manglende opfyldelse af kravene om finansiel kapacitet og udstede en midlertidig licens, indtil jernbanevirksomheden er omorganiseret, forudsat at dette ikke indebærer en sikkerhedsrisiko. Grundet de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, støder myndighederne på alvorlige vanskeligheder, når de skal træffe relevante afgørelser, navnlig om udstedelse af nye licenser efter udløbet af midlertidige licenser. Derfor bør gyldigheden af de pågældende midlertidige licenser, som udløber fra den 1. marts 2020 til den 31. august 2020, forlænges med seks måneder. (13)Ifølge artikel 25, stk. 2, i direktiv 2012/34/EU skal de licensudstedende myndigheder træffe afgørelse om ansøgninger om licenser inden for tre måneder. Grundet de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, er det vanskeligt at træffe de relevante afgørelser, hvorfor fristen bør forlænges med seks måneder. (14)Jernbanevirksomheder, som var finansielt stabile før covid-19-udbruddet, står over for likviditetsproblemer, som kan medføre, at deres licens bliver suspenderet, tilbagekaldt og muligvis erstattet af en midlertidig licens, uden at der eksisterer et strukturelt økonomisk behov. Udstedelse af midlertidige licenser i henhold til artikel 24, stk. 3, i direktiv 2012/34/EU kan sende et negativt signal til markedet om jernbanevirksomhedernes evne til at overleve, hvilket igen vil forværre eventuelle, om end midlertidige, økonomiske problemer. På grundlag af den vurdering, som den licensudstedende myndighed foretager, og den beslutning, der træffes i perioden fra den 1. marts 2020 til den 31. august 2020, bør det derfor fastsættes, at disse jernbanevirksomheders licenser ikke må suspenderes eller tilbagekaldes, forudsat at sikkerheden ikke er i fare, og at der realistisk set er udsigt til finansiel rekonstruktion i løbet af seks måneder. Ved udløbet af denne seks måneders periode bør virksomheden være underlagt de generelle regler i artikel 24, stk. 1, i direktiv 2012/34/EU. (15)I direktiv 96/50/EF fastsættes regler for erhvervelse af bådførercertifikater for gods- og persontransport ad indre vandveje i Unionen. Indehavere af bådførercertifikater skal fra det fyldte 65. år gennemgå periodiske lægeundersøgelser. I betragtning af de foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med covid-19-udbruddet, navnlig hvad angår den begrænsede adgang til medicinske ydelser, herunder lægeundersøgelser, er indehavere af bådførercertifikater måske ikke i stand til at gennemgå de fornødne lægeundersøgelser i den periode, foranstaltningerne er gældende. I tilfælde, hvor fristen for at gennemgå lægeundersøgelser udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020, bør denne frist derfor forlænges med seks måneder. (16)I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1629 fastsættes tekniske forskrifter for fartøjer til sejlads på indre vandveje. Artikel 10 i dette direktiv begrænser gyldighedsperioden for EU-certifikater for sejlads på indre vandveje. Desuden er det fastsat af artikel 28 i direktiv (EU) 2016/1629, at dokumenter, der er omfattet af dette direktiv og udstedt af medlemsstaternes kompetente myndigheder i henhold til Europa-Parlamentets og til Rådets direktiv 2006/87/EF før den 6. oktober 2018, er gyldige indtil deres udløbsdato. De foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med covid-19-udbruddet, kan gøre det upraktisk og nogle gange umuligt for de kompetente myndigheder at udføre tekniske inspektioner med henblik på forlængelse af gyldigheden af de relevante certifikater eller erstatning af de i artikel 28 i direktiv (EU) 2016/1629 nævnte dokumenter. For at sikre fortsat relevant sejlads på indre vandveje er det derfor hensigtsmæssigt at forlænge gyldighedsperioden med seks måneder for EU-certifikater for sejlads på indre vandveje og dokumenter, der er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 28 i direktiv (EU) 2016/1629, som ellers ville udløbe mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020. (17)I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 725/2004 er der fastsat regler om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter. I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/65/EF fastsættes der foranstaltninger, som skal forbedre sikringen af havne mod truslen om sikringsrelaterede hændelser. Det garanterer endvidere, at sikringsforanstaltninger, der træffes i medfør af forordning (EF) nr. 725/2004, understøttes af bedre havnesikring. De inspektioner og syn af den maritime sikring, som medlemsstaternes myndigheder skal foretage for at kunne forny visse dokumenter og således overholde de frister, der er fastsat i EU-lovgivningen om maritim sikring, vanskeliggøres af den igangværende sundhedskrise. Det er derfor nødvendigt at forlænge den i nævnte retsakt fastsatte gyldighed af certifikater og fristerne for vurderinger og planer med et rimeligt tidsrum for at give medlemsstaterne og søfartsindustrien en fleksibel og pragmatisk tilgang og holde vigtige forsyningskæder åbne uden at kompromittere sikkerheden. Der bør ligeledes udvises fleksibilitet med hensyn til maritime sikkerhedsøvelser, som ifølge lovgivningen skal finde sted inden for bestemte tidsrum. (18)Eftersom målet med denne forordning, navnlig at forlænge de frister, der er fastsat i EU-lovgivningen vedrørende fornyelse eller forlængelse af certifikater, licenser eller godkendelser, ikke i tilstrækkelig grad kan nås af medlemsstaterne, men snarere, på grund af den foreslåede foranstaltnings omfang og virkninger, kan nås bedre på EU-niveau, kan Unionen vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. (19)Denne forordning bør vedtages hurtigst muligt, så de situationer med retlig usikkerhed, der påvirker mange myndigheder og operatører i forskellige sektorer, navnlig der hvor de relevante frister allerede er overskredet, bliver så kortvarige som muligt. Det er derfor hensigtsmæssigt at gøre en undtagelse fra den periode på otte uger, der er omhandlet i artikel 4 i protokol nr. 1 om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab. (20)Det uforudsigelige og pludselige udbrud af covid-19-pandemien og de relevante lovgivningsmæssige procedurer, det kræver at vedtage passende foranstaltninger, har gjort det umuligt at vedtage sådanne foranstaltninger i rette tid. Derfor bør bestemmelserne i nærværende forordning også dække perioden før dens ikrafttræden. Arten af disse bestemmelser taget i betragtning bør en sådan tilgang ikke indebære en tilsidesættelse af de berørte personers berettigede formodninger. (21)På grund af sagens hastende karakter bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — VEDTAGET DENNE FORORDNING: Artikel 1 Genstand I denne forordning fastsættes særlige og midlertidige foranstaltninger gældende for fornyelse og forlængelse af gyldigheden af visse certifikater, licenser og godkendelser/tilladelser og for udsættelse af visse periodiske kontroller og uddannelser som reaktion på de ekstraordinære omstændigheder, der skyldes covid-19-udbruddet, inden for vej- og jernbanetransport samt sejlads på indre vandveje og maritim sikring. Artikel 2 Forlængelse af frister i direktiv 2003/59/EF (1)Uanset artikel 8, stk. 2 og 3, i direktiv 2003/59/EF forlænges fristen for gennemførelse af efteruddannelse, som ifølge disse bestemmelser udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder i hvert enkelt tilfælde. Kvalifikationsbeviser forbliver gyldige i overensstemmelse hermed. (2)Gyldigheden af påtegningen af den harmoniserede EU-kode "95", jf. bilag I til direktiv 2006/126/EF, som de kompetente myndigheder har foretaget på kørekortet eller chaufføruddannelsesbeviset i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, i direktiv 2003/59/EF på grundlag af kvalifikationsbeviser som nævnt i stk. 1, forlænges med en periode på seks måneder fra den dato, der er angivet på et sådant kørekort eller chaufføruddannelsesbevis. (3)Gyldigheden af chaufføruddannelsesbeviser, jf. bilag II til direktiv 2003/59/EF, som udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), forlænges med en periode på seks måneder fra den administrative udløbsdato, der er angivet på disse kort.

(4)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at gennemføre efteruddannelse eller certificere denne, påtegne den harmoniserede EU-kode "95" eller forny chaufføruddannelsesbeviser efter den 31. august 2020 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge de i stk. 1, 2 og 3 nævnte perioder, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioden eller perioden på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (5)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 4 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i henholdsvis stk. 1, 2 og 3. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at gennemføre den pågældende efteruddannelse eller certificere denne, påtegne den harmoniserede EU-kode "95" eller forny chaufføruddannelsesbeviser. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 3 Forlængelse af frister i direktiv 2006/126/EF (1)Uanset artikel 7 og punkt 3, litra d), i bilag I til direktiv 2006/126/EF forlænges fristen for kørekort, som ifølge disse bestemmelser udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder fra den dato, der er angivet på hvert af disse kørekort. (2)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny kørekort efter den 31. august 2020 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge den i stk. 1 nævnte periode, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioden eller perioden på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (3)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 2 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i stk. 1. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny kørekort. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 4 Forlængelse af frister i forordning (EU) nr. 165/2014 (1)Uanset artikel 23 i forordning (EU) nr. 165/2014 foretages de regelmæssige inspektioner, der er fastsat i nævnte artikels stk. 1, og som skulle have være foretaget mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), senest seks måneder efter den dato, hvor de ifølge nævnte artikel skulle have været foretaget. (2)Når en fører i perioden mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden) anmoder om fornyelse af sit førerkort i overensstemmelse med artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) nr. 165/2014, udsteder de kompetente myndigheder, uanset bestemmelserne i nævnte forordnings artikel 28, et nyt kort senest to måneder efter anmodningen. Indtil føreren modtager et nyt kort fra de kortudstedende myndigheder, finder artikel 35, stk. 2, i nævnte forordning tilsvarende anvendelse på føreren. (3)Når en fører i perioden mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden) anmoder om et erstatningskort i overensstemmelse med artikel 29, stk. 4, i forordning (EU) nr. 165/2014, udsteder de kompetente myndigheder, uanset bestemmelserne i nævnte forordnings artikel 29, stk. 4, et erstatningskort senest to måneder efter anmodningen. Uanset artikel 29, stk. 5, i forordning (EU) nr. 165/2014 kan føreren fortsat køre, indtil vedkommende modtager det nye kort fra de kortudstedende myndigheder, forudsat at vedkommende kan dokumentere, at kortet er blevet returneret til de kompetente myndigheder, da det blev beskadiget eller uanvendeligt, og at der er anmodet om et erstatningskort. (4)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at foretage regelmæssige inspektioner eller forny eller erstatte førerkort efter den 31. august 2020 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge de i stk. 1, 2 og 3 nævnte perioder, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioden eller fristerne eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (5)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 4 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i henholdsvis stk. 1, 2 og 3. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at udføre regelmæssige inspektioner eller forny eller erstatte førerkort. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 5 Forlængelse af frister i direktiv 2014/45/EU (1)Uanset artikel 5, stk. 1, sammenholdt med artikel 10, stk. 1, og bilag II, punkt 8, i direktiv 2014/45/EU forlænges fristen for tekniske kontroller, som ifølge disse bestemmelser udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder.

(2)Uanset artikel 8 sammenholdt med bilag II, punkt 8, i direktiv 2014/45/EU forlænges gyldigheden af synsrapporter, som udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. (3)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at foretage tekniske kontroller eller certificering heraf efter den 31. august 2020 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge de i stk. 1 og 2 nævnte perioder. Anmodningen kan vedrøre referenceperioden eller fristerne eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (4)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 3 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i henholdsvis stk. 1 og 2. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at foretage tekniske kontroller eller certificering heraf. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 6 Forlængelse af frister i forordning (EF) nr. 1071/2009 Hvis de vurderinger, der foretages fra den 1. marts 2020 til den 31. december 2020 viser, at en virksomhed ikke opfylder det krav om økonomisk grundlag, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1071/2009, må den frist, som en kompetent myndighed fastsætter med henblik på artikel 13, stk. 1, litra c), i nævnte forordning, uanset nævnte artikel, ikke overskride 12 måneder. Artikel 7 Forlængelse af frister i forordning (EF) nr. 1072/2009 (1)Uanset artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1072/2009 forlænges gyldigheden af fællesskabstilladelser, som i overensstemmelse med denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. (2)Uanset artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1072/2009 forlænges gyldigheden af førerattester, som i overensstemmelse med denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. (3)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny fællesskabstilladelser eller førerattester efter de frister, der er fastsat i stk. 1 og 2, grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge de i perioder, der er præciseret i nævnte stykker, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioderne eller perioderne på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (4)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 3 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i henholdsvis stk. 1 og 2. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny fællesskabstilladelser eller førerattester. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 8 Forlængelse af frister i forordning (EF) nr. 1073/2009 (1)Uanset artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1073/2009 forlænges gyldigheden af fællesskabstilladelser, som i overensstemmelse med denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. (2)Uanset artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1073/2009 træffer den tilladelsesudstedende myndighed afgørelse om ansøgninger, som transportvirksomheder indgiver mellem den 12. december 2019 og den 31. august 2020 (referenceperioden), inden for seks måneder efter indgivelsen af ansøgningen. Uanset artikel 8, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1073/2009 meddeler de kompetente myndigheder i de medlemsstater, der er blevet anmodet om at give deres samtykke i henhold til stk. 1 i nævnte artikel, den tilladelsesudstedende myndighed deres afgørelse vedrørende ansøgningen inden for tre måneder. (3)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny fællesskabstilladelser efter den 31. august 2020 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge den periode, der er fastsat i nævnte stykke. Anmodningen kan vedrøre referenceperioden eller perioden på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (4)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 3 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i stk. 1. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny fællesskabstilladelser.

Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende.



Artikel 9 Forlængelse af frister i direktiv (EU) 2016/798 (1)Uanset artikel 10, stk. 13, i direktiv (EU) 2016/798 forlænges fristen for fornyelse af EU-sikkerhedscertifikater, som ifølge denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. De pågældende EU-sikkerhedscertifikater forbliver gyldige i overensstemmelse hermed. (2)Uanset artikel 12, stk. 2, i direktiv (EU) 2016/798 forlænges gyldigheden af sikkerhedsgodkendelser, som i overensstemmelse med denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. (3)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny EU-sikkerhedscertifikater, der er udstedt i overensstemmelse med artikel 10, stk. 8, i direktiv (EU) 2016/798, eller forlænge gyldigheden af sikkerhedsgodkendelser efter den 31. august 2020 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge de i stk. 1 og 2 nævnte perioder, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioden eller perioden på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (4)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 3 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i henholdsvis stk. 1 og 2. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny EU-sikkerhedscertifikater eller forlænge gyldigheden af sikkerhedsgodkendelser. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 10 Forlængelse af frister i direktiv 2004/49/EF (1)Uanset artikel 10, stk. 5, i direktiv 2004/49/EF forlænges fristen for fornyelse af sikkerhedscertifikater, som i overensstemmelse med denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. De pågældende sikkerhedscertifikater forbliver gyldige i overensstemmelse hermed. (2)Uanset artikel 11, stk. 2, i direktiv 2004/49/EF forlænges fristen for fornyelse af sikkerhedsgodkendelser, som i overensstemmelse med denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. De pågældende sikkerhedsgodkendelser forbliver gyldige i overensstemmelse hermed. (3)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny sikkerhedscertifikater eller sikkerhedsgodkendelser efter den 31. august 2020 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge de i stk. 1 og 2 nævnte perioder, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioderne eller perioderne på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (4)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 3 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i henholdsvis stk. 1 og 2. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny sikkerhedscertifikater eller sikkerhedsgodkendelser. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 11 Forlængelse af frister i direktiv 2007/59/EF (1)Uanset artikel 14, stk. 5, i direktiv 2007/59/EF forlænges gyldigheden af licenser, som ifølge disse bestemmelser udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder fra udløbsdatoen for hver af sådanne licenser. (2)Uanset artikel 16 og bilag II og VII til i direktiv 2007/59/EF forlænges fristen for gennemførelse af periodiske kontroller, som ifølge disse bestemmelser udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder i hvert enkelt tilfælde. De licenser, der er nævnt i artikel 14 i direktiv 2007/59/EF, og de certifikater, der er nævnt i artikel 15 i samme direktiv, forbliver gyldige i overensstemmelse hermed.

(3)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny licenser eller gennemføre periodiske kontroller efter den 31. august 2020 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge de i stk. 1 og 2 nævnte perioder, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioden eller perioden på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (4)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 3 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i henholdsvis stk. 1 og 2. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny licenser eller gennemføre periodiske kontroller. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 12 Forlængelse af frister i direktiv 2012/34/EU (1)Uanset artikel 24, stk. 3, i direktiv 2012/34/EU forlænges gyldigheden af midlertidige licenser, som i overensstemmelse med denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder fra datoen for slutningen af den gyldighedsperiode, der er angivet på hver af de midlertidige licenser. (2)Uanset artikel 25, stk. 2, i direktiv 2012/34/EU træffer den licensudstedende myndighed senest ni måneder efter modtagelse af alle relevante oplysninger, herunder de særlige oplysninger, som er oplistet i bilag III til nævnte direktiv, en afgørelse med hensyn til ansøgninger, der er indgivet fra den 12. januar 2020 til den 31. august 2020. (3)Hvis en medlemsstat mener, at det efter den 31. august 2020 efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at ophæve suspensioner af licenser eller udstede nye licenser efter tidligere tilbagekaldelser grundet de foranstaltninger, medlemsstaten har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge den i stk. 1 nævnte periode. Anmodningen kan vedrøre referenceperioden eller perioden på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (4)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 3 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i stk. 1. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at ophæve suspensioner af licenser eller udstede nye licenser efter tidligere tilbagekaldelser. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 13 Behandling af jernbanevirksomheders licenser i henhold til direktiv 2012/34/EU i tilfælde af manglende finansiel kapacitet Hvis en licensudstedende myndighed i perioden fra den 1. marts 2020 til den 31. august 2020 konstaterer, at en jernbanevirksomhed ikke længere opfylder kravene vedrørende finansiel kapacitet, jf. artikel 20 i direktiv 2012/34/EU, kan den, uanset nævnte direktivs artikel 24, stk. 1, i denne periode vælge ikke at suspendere eller tilbagekalde den pågældende jernbanevirksomheds licens, forudsat at sikkerheden ikke er i fare, og at der realistisk set er udsigt til finansiel rekonstruktion i løbet af seks måneder. Den evaluerer den pågældende jernbanevirksomheds præstation ved udgangen af perioden på seks måneder og beslutter, hvorvidt licensen skal suspenderes eller tilbagekaldes i henhold til direktivets artikel 24, stk. 1, og hvorvidt der skal udstedes en midlertidig licens på grundlag af direktivets artikel 24, stk. 3. Artikel 14 Forlængelse af frister i direktiv 96/50/EF (1)Uanset artikel 6, stk. 2, i direktiv 96/50/EF forlænges fristen for foretagelse af lægeundersøgelser, som i overensstemmelse med denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. Bådførercertifikaterne forbliver gyldige i overensstemmelse hermed. (2)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at foretage lægeundersøgelser efter den 31. august 2020 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge den i stk. 1 nævnte periode, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioden eller perioden på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (3)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 2 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i stk. 1. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at foretage lægeundersøgelser. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 15

Forlængelse af frister i direktiv (EU) 2016/1629 (1)Uanset artikel 10, i direktiv (EU) 2016/1629 forlænges gyldigheden af EU-certifikater for sejlads på indre vandveje, som i overensstemmelse med denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. (2)Uanset artikel 28 i direktiv (EU) 2016/1629 forlænges gyldigheden af dokumenter henhørende under direktivets anvendelsesområde og udstedt af medlemsstaternes kompetente myndigheder i henhold til direktiv 2006/87/EF før den 6. oktober 2018, som i overensstemmelse med nævnte bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder. (3)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny EU-certifikater for sejlads på indre vandveje efter den 31. august 2020 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge de i stk. 1 og 2 nævnte perioder, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioderne eller perioderne på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (4)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 3 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i henholdsvis stk. 1 og 2. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at forny EU-certifikater for sejlads på indre vandveje. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 16 Forlængelse af frister i forordning (EF) nr. 725/2004 (1)Uanset artikel 3, stk. 6, i forordning (EF) nr. 725/2004 forlænges fristen for foretagelse af sårbarhedsvurderinger af havnefaciliteter, som ifølge denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), til den 30. november 2020. (2)Uanset bilag III, del B, afsnit 13.6 i forordning (EF) nr. 725/2004 bør øvelser, hvis de ikke kan gennemføres med de fastsatte intervaller i 2020, udføres mindst to gange i dette år med et maksimalt interval på seks måneder. (3)Uanset bilag III, del B, afsnit 13.7 og 18.6 i forordning (EF) nr. 725/2004 forlænges den periode på 18 måneder, der skal gå mellem gennemførelse af forskellige typer øvelser, og som ifølge disse bestemmelser udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder i hvert enkelt tilfælde, men under ingen omstændigheder til senere end den 31. december 2020. (4)Med henblik på kravet i bilag III, del B, afsnit 13.7 og 18.6 i forordning (EF) nr. 725/2004, ifølge hvilket de forskellige typer øvelser skal gennemføres hvert kalenderår, anses øvelser, som gennemføres i 2021 i den periode, der er omfattet af en tilladelse, jf. stk. 5, for at være blevet gennemført i 2020. Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at foretage sårbarhedsvurderinger af havnefaciliteter eller gennemføre de forskellige typer øvelser som omhandlet i bilag III, del B, afsnit 13.7 og 18.6 i forordning (EF) nr. 725/2004 grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge de i stk. 1 og 3 nævnte perioder, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioderne, fristen eller perioderne på seks måneder eller enhver kombination heraf. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020. (5)Hvis Kommissionen efter en anmodning indgivet i overensstemmelse med stk. 4 finder, at kravene i nævnte stykke er opfyldt, vedtager den en afgørelse, som giver den pågældende medlemsstat tilladelse til i hvert enkelt begrundet tilfælde at forlænge de perioder, der er præciseret i henholdsvis stk. 1 og 3. Forlængelsen begrænses til den periode, hvor det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at foretage sårbarhedsvurderinger af havnefaciliteter eller forskellige typer sikkerhedsøvelser. Kommissionen offentliggør sin afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 17 Forlængelse af frister i direktiv 2005/65/EF (1)Uanset artikel 10 i direktiv 2005/65/EF forlænges fristerne for revision af havnenes sårbarhedsvurderinger og sikringsplaner, som ifølge denne bestemmelse udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder i hvert enkelt tilfælde, men under ingen omstændigheder til senere end den 30. november 2020. (2)Uanset artikel afsnit 7, stk. 7, og bilag III i direktiv 2005/65 forlænges fristen på 18 måneder for gennemførelse af uddannelse, som ifølge dette bilag udløber mellem den 1. marts 2020 og den 31. august 2020 (referenceperioden), med en periode på seks måneder i hvert enkelt tilfælde, men under ingen omstændigheder til senere end den 30. november 2020. (3)Med henblik på kravet i bilag III til direktiv 2005/65/EF ifølge hvilket uddannelsesøvelser skal gennemføres hvert kalenderår, anses øvelser, som gennemføres i 2021 i den periode, der er omfattet af en tilladelse, jf. stk. 4, for at være blevet gennemført i 2020. (4)Hvis en medlemsstat mener, at det efter al sandsynlighed stadig ikke vil være praktisk muligt at foretage revision af havnenes sårbarhedsvurderinger og sikringsplaner eller gennemføre uddannelsesøvelser grundet de foranstaltninger, den har truffet for at forebygge eller begrænse spredningen af covid-19, kan den indgive en begrundet anmodning om at forlænge de i stk. 1 og 2 nævnte perioder, alt efter hvad der er passende. Anmodningen kan vedrøre referenceperioderne eller perioderne på seks måneder eller begge. Den fremsendes til Kommissionen senest den 15. juli 2020.