Nr. C 240/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.9.85 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anven­
delse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres 
familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet 
(KOM(85) 396 endelig udg.) 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 8. august 1985) 
(85/C 240/08) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 7, 51 og 
235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, udarbej­
det efter høring af Den administrative Kommission for 
vandrende arbejdstageres sociale Sikring, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og so­
ciale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det er påkrævet at ændre Rådets forordning (EØF) nr. 
1408/71 ('), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 
1660/85 (*); 
det er påkrævet at udvide definitionen af udtrykket »fa­
miliemedlem« i forordning (EØF) nr. 1408/71 for at 
bringe den i overensstemmelse med Domstolens fortolk­
ning af dette udtryk; 
det er ligeledes påkrævet at tage hensyn til Domstolens 
retspraksis, ifølge hvilken visse ydelser, der er fastsat i 
national lovgivning samtidig hører ind under social sik­
ring og social forsorg på grund af lovgivningens person­
kreds, målsætning og formålet med dens anvendelse; 
Domstolen har udtalt, at de lovbestemmelser, hvorefter 
sådanne ydelser tilkendes, i kraft af visse af deres ka­
rakteristika har lighedspunkter med den sociale forsorg, 
eftersom trang er et væsentligt kriterium for deres anven­
delse, og betingelserne for erhvervelse af ret til disse 
ydelser ikke er baseret på sammenlægning af beskæftigel­
sesperioder eller bidrag, hvorimod de i kraft af andre ka­
rakteristika nærmer sig den sociale sikring i det omfang, 
de efter at have givet afkald på enhver individuel vurde­
ring tillægger de berettigede en i loven fastslået retsstil­
ling; i henhold til artikel 4, stk. 4 i forordning (EØF) nr. 
1408/71 hører offentlig social og sundhedsmæssig for­
sorg ikke ind under forordningens saglige anvendel­
sesområde; 
de nævnte betingelser og reglerne for deres anvendelse er 
af en sådan art, at et koordineringssystem, som afviger 
fra det system, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 
1408/71, og som tager hensyn til de pågældende ydelsers 
særlige karakteristika, l?ør indføjes i forordningen for at 
beskytte vandrende arbejdstageres interesser i overens­
stemmelse med bestemmelserne i traktatens artikel 51; 
for personer, som omfattes af personkredsen i forordning 
(EØF) nr. 1408/71, bør sådanne ydelser udelukkende til­
kendes i henhold til lovgivningen i det land, hvor den 
pågældende person eller hans eller hendes familiemed­
lemmer er bosat, om fornødent med sammenlægning af 
bopælsperioder, der er tilbagelagt i andre medlemsstater, 
og uden forskelsbehandling på grundlag af nationalitet; 
det er imidlertid påkrævet at sikre, at det nuværende 
koordineringssystem i forordning (EØF) nr. 1408/71 
fortsat finder anvendelse på ydelser, som enten ikke hø­
rer ind under den pågældende særlige ydelseskategori, el­
ler som ikke udtrykkeligt er anført i et bilag til forord­
ningen; 
med henblik herpå er det påkrævet at indføje et nyt 
bilag — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
I forordning (EØF) nr. 1408/71 foretages følgende æn­
dringer: 
1. Artikel 1 ændres således: 
(l) EFT nr. L 149 af 5. 7. 1971, s. 2. 
O EFT nr. L 160 af 20. 6. 1985, s. 1. a) Litra f) bliver til litra f), i), som litra f), ii) indsæt­
tes: 
21.9.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 240/7 
»ii) hvis det imidlertid drejer sig om ydelser til 
handicappede, der i henhold til en medlems­
stats lovgivning tilkendes samtlige indbyggere i 
denne stat, som opfylder de foreskrevne betin­
gelser, betyder udtrykket »familiemedlem« æg­
tefællen til en arbejdstager eller en selvstændig 
erhvervsdrivende og dennes mindreårige børn 
eller myndige børn, som forsørges af denne;« 
b) I litra j) indsættes følgende i første afsnit: 
»eller de i artikel 4, stk. 2a, omhandlede særlige 
ikke-bidragspligtige ydelser;« 
2. I artikel 4 indsættes efter stk. 2: 
»2a Denne forordning finder ligeledes anvendelse 
på særlige ikke-bidragspligtige ydelser, der er fastsat i 
en anden lovgivning end de i stk. 1 omhandlede, når 
disse ydelser 
a) er ydelser, der træder i stedet for eller er tillæg til 
ydelser inden for en af de risici, der svarer til stk. 
1, litra a)-h) omhandlede sikringsgrene, 
b) udelukkende har til formål at yde særlig beskyt­
telse for handicappede, 
c) har til formål at sikre en social mindsteindtægt.« 
3. Artikel 5 affattes således: 
»Artikel 5 
Medlemsstaternes erklæringer om denne forordnings an­
vendelsesområde 
Medlemsstaterne skal i erklæringer, der meddeles og 
offentliggøres, i overensstemmelse med reglerne i arti­
kel 97, angive deres lovgivning og ordninger, der om­
fattes af artikel 4, stk. 1 og 2, de i artikel 4, stk. 2a 
omhandlede særlige ikke-bidragspligtige ydelser, de i 
artikel 50 omhandlede minimumsydelser samt de i 
artiklerne 77 og 78 omhandlede ydelser.« 
4. Efter artikel 10 indsættes: 
»Artikel 10a: 
1. Uden hensyn til bestemmelserne i artikel 10 og 
bestemmelserne i afsnit III modtager de personer, som 
er omfattet af denne forordning, de i artikel 4, stk. 2, 
omhandlede særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser 
udelukkende efter lovgivningen i den medlemsstat, på 
hvis område de er bosat, betinget af, at sådanne 
ydelser er anført i bilag Ha. 
Ydelserne udredes af institutionen på bopælsstedet og 
til udgift for denne institution. 
2. Institutionen i en medlemsstat, hvis lovgivning 
gør retten til de i stk. 1 omhandlede ydelser betinget 
af, at der er tilbagelagt beskæftigelsesperioder, perio­
der med selvstændig beskæftigelse eller bopælsperio­
der tager i fornødent omfang beskæftigelsesperioder, 
perioder med selvstændig skæftigelse eller bopælsperi­
oder, der er tilbagelagt i enhver anden medlemsstat, i betragtning, som om det drejede sig om perioder, der 
var tilbagelagt på førstnævnte medlemsstats område. 
3. Når lovgivningen i en medlemsstat gør retten til 
en i stk. 1 omhandlet ydelse, men som ydes i form af 
en tillægsydelse, betinget af, at der oppebæres en af 
de i artikel 4, stk. 1, litra a)-h), omhandlede ydelser, 
og der ikke gøres krav på nogen ydelse af denne art 
efter den pågældende lovgivning, betragtes enhver til­
svarende ydelse, der tilkendes efter lovgivningen i en 
anden medlemsstat, som en ydelse, der tilkendes efter 
lovgivningen i førstnævnte medlemsstat, med henblik 
på tilkendelse af tillægsydelsen. 
4. Når lovgivningen i en medlemsstat gør retten til 
de i stk. 1 omhandlede ydelser til invalider eller han­
dicappede betinget af, at invaliditeten eller handicappet 
første gang blev konstateret på denne medlemsstats 
område, anses denne betingelse for opfyldt, når invali­
diteten eller handicappet første gang blev konstateret 
på en anden medlemsstats område. 
5. Efter bilag II indsættes: 
»BILAG Ha 
(Forordningens artikel 10a) 
A. BELGIEN 
a) Ydelser til handicappede (lov af 27. juni 1969) 
b) Garanteret mindsteindtægt for ældre (lov af 
1. april 1969) 
c) Garanterede familieydelser (lov af 20. juli 1971) 
B. DANMARK 
Ingen 
C. TYSKLAND 
Ingen 
D. FRANKRIG 
a) Det supplerende tilskud fra Den nationale Solidari­
tetsfond (lov af 30. juni 1956) 
b) Det særlige tilskud (lov af 10. juli 1952) 
c) Tilskuddet til voksne handicappede (lov af 30. juni 
1975) 
E. GRÆKENLAND 
a) Særlige ydelser til ældre (anordning af 31. juli 
1981). 
F. IRLAND 
a) Arbejdsløshedshjælp 
b) Ikke-bidragspligtig alderspension 
c) Ikke-bidragspligtig enkepension 
d) Ikke-bidragspligtig børnepension 
Nr. C 240/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.9.85 
e) Pension til blinde 
f) Underholdshjælp for invalider 
g) Befordringstilskud 
h) Underholdshjælp i forbindelse med smitsomme 
sygdomme 
i) Tilskud til forældre med svært handicappede børn 
j) Bistandsydelse til blinde 
k) Underholdshjælp til personer, der er under revali­
dering. 
G. ITALIEN 
a) Socialpension til ubemidlede (lov nr. 153 af 30. 
april 1969) 
b) Ydelser til civilt handicappede og invalider (lov nr. 
118 af 30. marts 1974) 
c) Ydelser til døvstumme (lov nr. 381 af 26. maj 
1970) 
d) Ydelser til blinde (lov nr. 382 af 27. maj 1970) 
H.LUXEMBOURG 
a) Ydelser fra Den nationale Solidaritetsfond (lov af 
30. juli 1960) 
b) Dyrtidstillæg (lov af 13. juni 1975) 
c) Særydelse til svært handicappede (lov af 16. april 
1979) 
I. NEDERLANDENE 
Ingen 
J. DET FORENEDE KONGERIGE 
a) Befordringstilskud (lov om social sikring 1975 af 
20. marts 1975, afdeling 37A) 
b) Plejetillæg (lov om social sikring 1975 af 20. marts 
1975, afdeling 37)« 
Artikel 2 
1. Anvendelsen af bestemmelserne i artikel 1 kan ikke 
medføre bortfald af nogen af de ydelser, der forud for 
ikrafttrædelsen af denne forordning er tilkendt af med­
lemsstaternes kompetente institutioner i henhold til be­
stemmelserne i afsnit III i forordning (EØF) nr. 1408/71, 
og som er omfattet af forordningens artikel 10. 2. Denne forordning begrunder ikke ret til ydelser for 
noget tidsrum, der ligger forud for datoen for dens 
ikrafttrædelse. 
3. Enhver bopælsperiode samt enhver periode med 
lønnet eller selvstændig beskæftigelse, der er tilbagelagt 
efter en medlemsstats lovgivning forud for datoen for 
denne forordnings ikrafttrædelse, skal tages i betragtning 
ved afgørelsen af ret til ydelser efter bestemmelserne i 
den. 
4. Rettigheder kan erhverves i medfør af denne for­
ordning, selv om de vedrører en begivenhed, der er ind­
truffet før ikrafttrædelsen af den, jf. dog bestemmelserne 
i stk. 2. 
5. Enhver ydelse, som på grund af den pågældende 
nationalitet eller bopæl ikke har været fastsat, eller hvis 
udbetaling har været stillet i bero, skal efter den pågæl­
dendes anmodning fastsættes eller udbetales på ny fra 
datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, medmindre 
tidligere anerkendte rettigheder har givet anledning til 
udbetaling af en kapitalydelse. 
6. De rettigheder, der tilkommer personer, som før 
denne forordnings ikrafttrædelse har fået tillagt en pen­
sion eller rente, kan efter den pågældendes anmodning 
tages op til revision under hensyntagen til denne forord­
nings bestemmelser. 
7. Fremsættes den i stk. 5 eller stk. 6 omhandlede an­
modning inden udløbet af to år efter denne forordnings 
ikrafttrædelse, erhverves rettigheder i medfør af denne 
forordning med virkning fra dette tidspunkt uden, at no­
gen medlemsstats lovbestemmelser om bortfald eller for­
ældelse af rettigheder kan gøres gældende over for de 
pågældende. 
8. Fremsættes den i stk. 5 eller stk. 6 omhandlede an­
modning efter udløbet af to år efter denne forordnings 
ikrafttrædelse, erhverves de rettigheder, som ikke er 
bortfaldet eller forældet, fra tidspunktet for anmodnin­
gens fremsættelse, medmindre der efter en medlemsstats 
lovgivning gælder gunstigere regler. 
Artikel 3 
Denne forordning træder i kraft den første dag i den 
måned, der følger efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gæl­
der umiddelbart i hver medlemsstat.