Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 om den fælles markedsordning for bananer« () (98/C 235/15)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 27. januar 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede José Maria Espuny Moyano til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 12. maj 1998.

ØSU vedtog på sin 355. plenarforsamling af 27. og 28. maj 1998, mødet den 27. maj 1998, med 82 stemmer for, 16 imod og 19 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Kommissionen ændrer i sit forslag de aspekter af den fælles markedsordning, som er blevet fordømt i rapporter fra WTO's panel og appelinstansen, for dermed at bringe EU's bananimportordning i overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationernes regler.

1.2. Kommissionens tekst er baseret på følgende elementer:

1.2.1. Et toldkontingent på 2,2 mio. ton for indførsel af tredjelandsbananer (med en told på 75 ecu pr. ton) og ikke-traditionelle AVS-bananer (nultold).

1.2.2. Et tillægstoldkontingent på 353 000 ton med en told på 300 ecu pr. ton for tredjelandsbananer og 100 ecu pr. ton for ikke-traditionelle AVS-bananer.

1.2.3. Den nuværende importlicensordning (B-licenser og opdeling efter aktivitet) afskaffes.

1.2.4. Der foreslås en importlicensordning, som er baseret på de traditionelle samhandelsstrømme (metoden med traditionelle importører over for nytilkomne). De nærmere bestemmelser for den praktiske forvaltning af ordningen fastlægges i Kommissionens gennemførelsesbestemmelser, som vedtages efter forvaltningskomitéproceduren.

1.2.5. Hvis der ikke med rimelighed kan opnås en aftale med alle de kontraherende parter i WTO, der har en væsentlig interesse i at levere bananer (Costa Rica, Colombia, Ecuador og Panama), er Kommissionen bemyndiget til at fordele en særlig kvote til hver af disse fire lande.

1.2.6. De traditionelle AVS-mængder fordeles ikke efter lande og kommer til at bestå af en samlet mængde på 857 700 ton.

1.2.7. Det foreslåede tillægstoldkontingent kan forhøjes, når efterspørgslen i Fællesskabet stiger, på grundlag af en prognose for produktion, forbrug samt indførsler og udførsler. Fastsættelsen af, hvilke elementer der indgår i overslaget, dettes vedtagelse samt forhøjelsen af tillægstoldkontingentet, sker efter forvaltningskomitéproceduren.

1.2.8. Hvis forsyningen af fællesskabsmarkedet berøres af ekstraordinære problemer, der påvirker vilkårene for produktion og indførsel, kan Kommissionen træffe de fornødne særlige foranstaltninger efter forvaltningskomitéproceduren. I så tilfælde kan tillægstoldkontingentet tilpasses, og der kan træffes særlige foranstaltninger. De skal undgå enhver forskelsbehandling på grundlag af forsyningernes oprindelse.

1.2.9. Den nye ordning træder i kraft den 1. januar 1999.

1.3. Forslaget til en ændring af den fælles markedsordning for bananer er ledsaget af en henstilling med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til at forhandle en aftale med de lande, der har en væsentlig interesse i at levere bananer: Costa Rica, Colombia, Ecuador og Panama.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU anerkender Kommissionens indsats for at bringe visse bestemmelser i forordning (EØF) nr. 404/93 i overensstemmelse med de internationale forpligtelser, der følger af WTO og den fjerde Lomé-konvention, især dens protokol 5 om bananer.

2.2. ØSU er opmærksom på, at WTO-panelets og appelinstansens dom gør det nødvendigt at ændre et af de bærende principper bag den fælles markedsordning for bananer, nemlig ordningen for udstedelse af importlicenser.

2.3. ØSU fastslår, at Kommissionens forslag ikke kan give EU- og AVS-bananproducenter kompensation for bortfaldet af B-importlicenser, der er kendt GATT-stridige. Det lægger nemlig ikke op til nogen form for kompensation til de pågældende producenter for afskaffelsen af B-importlicenser. Ændringen i måden at udstede importlicenserne på kan berøve EU- og AVS-producenterne den garanterede adgang til fællesskabsmarkedet til rimelige priser for producenterne selv og for forbrugerne, hvilket er en forudsætning for, at de kan opretholde deres indkomster.

2.3.1. ØSU frygter derfor, at den foreslåede ændring kan forværre beskæftigelsessituationen i bananproduktionsregionerne, som i forvejen slås med en høj arbejdsløshed.

2.3.2. ØSU mener følgelig, at Kommissionen bør forudse en justering på 20 % af den faste referenceindtægt, der anvendes til beregning af udligningsstøtten til EU-producenterne for at kompensere dem for ændringerne i importordningen. Et retsgrundlag for denne nødvendige justering kan findes i artikel 299 i den nye Amsterdam-traktat, som tillader fleksibel anvendelse af fællesskabsforanstaltninger i ultraperifere regioner.

2.3.3. Desuden mener ØSU, at Kommissionen bør foreslå en foranstaltning, som vedbliver med at tilskynde de erhvervsdrivende til at markedsføre EU-bananer og de traditionelle AVS-bananer. En sådan foranstaltning er nødvendig, fordi de særlige vilkår, disse bananer produceres under, især fraværet af stordriftsfordele og større sociale udgifter, betyder, at avancen er meget lavere end på latinamerikanske bananer.

2.4. ØSU mener, at man bør styrke en bæredygtig produktion samt markedsføring af bananer, der er produceret under rimelige sociale og miljømæssige vilkår. Det beklages, at der ikke sættes kraftigt ind på dette felt.

2.4.1. ØSU opfordrer derfor Kommissionen til at foreslå en række foranstaltninger, der støtter markedsføring og fremme af disse bananer, og som omfatter orientering af de europæiske borgere om bananproducenters problemer i Den Tredje Verden. Sådanne foranstaltninger er især nødvendige, fordi bananerne produceres af små producenter, der har meget højere produktionsomkostninger end de store multinationale virksomheder, som hyppigt står for både produktion og import, herunder transport.

2.4.2. Forbrugerne vil ligeledes få gavn heraf, idet en undersøgelse foretaget af Kommissionen viser, at bananer, produceret under ordentlige sociale og miljømæssige vilkår, accepteres bredt af EU's borgere, der ligeledes er meget bevidste om misbruget af pesticider og andre kemikalier i nogle latinamerikanske regioner.

2.4.3. Der bør indføres et effektivt kontrolsystem til at sikre, at de bananer, der sælges, produceres under ordentlige sociale og miljømæssige forhold. Et internationalt banancharter, adfærdskodekser og mærkning kan i den henseende være til nytte.

2.4.4. Samtidig vil det være vigtigt at opretholde producentindkomsterne gennem passende markedsmekanismer eller direkte støtte. EU-producenter bør således modtage større udligningsgodtgørelser. AVS-producenter bør ydes en støtte, der er forenelig med WTO-reglerne, og desuden bør der iværksættes strukturforanstaltninger til forbedring af sektorens konkurrenceevne.

2.5. ØSU mener, at det hele tiden bør tilstræbes at give forbrugerne et sikkert og varieret udbud af bananer af forskellig geografisk oprindelse og under anvendelse af forskellige produktions- og afsætningsmetoder. Den nye ordning må derfor garantere, at bananer fra såvel EU som AVS og Latinamerika kan eksistere side om side på markedet.

2.6. I betragtning af EU-bananmarkedets vækst siden indførelsen af den fælles markedsordning samt i lyset af den kommende EU-udvidelse bør der efter ØSU's mening opereres med en vis stigning i den mængde EU-bananer, som giver ret til udligningsstøtte, for på den måde at lade denne produktion få gavn af væksten i det interne forbrug. Ellers vil væksten på EU-markedet udelukkende komme tredjelandeprodukter til gode.

2.7. ØSU mener, at forslaget om at operere med en samlet mængde for de traditionelle AVS-lande kan forstyrre ligevægten i forsyningerne fra disse lande, og det må sikres, at ingen traditionel AVS-leverandør fratages adgang til sine traditionelle mængder.

2.7.1. ØSU opfordrer følgelig Kommissionen til at finde frem til den løsning, der er bedst til at sikre, at ingen af AVS-landene straffes i forhold til de øvrige lande.

2.7.2. ØSU konstaterer, at Kommissionens forslag ikke bidrager til en løsning af det særlige problem, Somalia har, således som ØSU allerede plæderede for i sin udtalelse af 30. maj 1996 (CES 704/96, pkt. 1.3 og 1.3.1).

Den alvorlige krise, Somalia er blevet ramt af i kølvandet på borgerkrigen, trækker ud, og de katastrofale oversvømmelser i 1996 har ødelagt næsten halvdelen af de dyrkede arealer. ØSU mener derfor, at den eneste måde, hvorpå man kan bidrage til at bringe Somalia på fode igen økonomisk og socialt set, er ved rent undtagelsesvis at tildele landet en særlig stor kvote.

3. Særlige bemærkninger

3.1. ØSU mener, at det foreslåede autonome tillægstoldkontingent på 353 000 ton er for stort og kun bør være på 100 000 ton. Kontingenterne, de traditionelle AVS-mængder og EU-referencemængden skaber således tilsammen uligevægt i forsyningssituationen med et udbud på 4,26 ton og en efterspørgsel på 3,9 ton.

3.1.1. De seneste års overforsyning af EU-markedet taler for et mindre tillægstoldkontingent. Dette kontingent kunne justeres årligt i opad- eller nedadgående retning, alt efter markedets reelle behov.

3.2. ØSU mener, at den nye ordning for udstedelse af importlicencer bør sikre passende konkurrencevilkår for alle erhvervsdrivende, således at ligevægten i forsyningen af EU opretholdes for samtlige leverandørlande uden undtagelse. Det er derfor vigtigt, at ordningen yder en effektiv garanti for afsætning af EU- og AVS-bananer og sikrer producenterne en rimelig indkomst. Især bør de europæiske bananproducenters konkurrenceevne yderligere forbedres. Kommissionen anmodes om at aflægge udførlig beretning om de anvendte midler og de opnåede fremskridt samt om eventuelle problemer.

3.3. ØSU mener, at referenceperioden for tildeling af importrettigheder bør være det sidste år, hvorfra der foreligger markedsoplysninger. På den måde sikres en bedre tilpasning til forholdene på markedet. For at beregningen af referencemængderne kan blive enklere, mere pålidelig og mere gennemsigtig, bør den kun baseres på den faktiske EU-import, således som den fremgår af de importlicenser, der er benyttet (eller certificeret af toldvæsenet).

3.4. For at lette overgangen fra den gældende importordning til den nye ordning, Kommissionen foreslår, bør der efter ØSU's mening indføres en række overgangsforanstaltninger, således at de forstyrrelser, den væsentlige ændring af den nuværende ordning skaber, reduceres til et minimum. I løbet af den periode, de pågældende foranstaltninger gælder, vil importørerne kunne foretage de nødvendige tilpasninger af deres erhvervsmæssige og kommercielle infrastrukturer til den nye importordning.

3.5. ØSU finder det vigtigt, at ordningen for importlicensudstedelse opretholdes i tilfælde af ekstraordinære omstændigheder.

3.5.1. ØSU mener, at sådanne ekstraordinære omstændigheder bør dække situationen i de lande, som traditionelt har leveret til EU-markedet, men som gennemgår en periode med regeringsmæssigt anarki, som forhindrer dem i at opretholde deres traditionelle eksportkvote.

4. Konklusion

4.1. ØSU er klar over nødvendigheden af at bringe den bananimportordning, der blev indført med forordning (EØF) nr. 404/93, i overensstemmelse med den beslutning, der er truffet af WTO's organ vedrørende bilæggelse af tvister. Den fælles markedsordning for bananer må dog ikke gøres mindre effektiv til at opfylde sine grundlæggende mål, især mht. bevarelse af markedsadgangsgarantien for EU- og AVS-bananer, som sikrer både EU- og AVS-producenterne en rimelig indtægt og forbrugerne et varieret udbud af bananer af forskellig oprindelse til rimelige og ensartede priser i hele EU. Desuden bør den nye ordning fremme salg af bananer, som er produceret under ordentlige sociale og miljømæssige vilkår, således at producenter og arbejdstagere i tredjelande kan tjene mere på salg af bananer, uden at deres helbred og den økologiske ligevægt i dyrkningsområderne bringes i fare.

4.1.1. ØSU håber derfor, at der tages behørigt hensyn til dens bemærkninger til den igangværende ændring af den fælles markedsordning for bananer. ØSU kan under ingen omstændigheder acceptere, at fællesskabspræferencen, som er det bærende princip i den fælles landbrugspolitik, afvikles på grund af bortfald af EU-producenternes garanterede markedsadgang. ØSU finder det også vigtigt at opretholde den præferenceadgang til fællesskabsmarkedet og de traditionelle fordele, AVS-producenter er garanteret under Lomé-aftalerne.

4.2. ØSU ønsker snarest muligt at blive informeret og hørt af Kommissionen om forslagene til gennemførelsen af den nye fælles markedsordning for bananer.

Bruxelles, den 27. maj 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 75 af 11.3.1998, s. 6.

BILAG til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne, men opnåede over en fjerdedel af de afgivne stemmer:

1. Punkt 2.3.2

Affattes således:

»Sektionen mener følgelig, at Kommissionen bør styrke alle egnede foranstaltninger til strukturforbedringer i de berørte regioner. Den bør starte med at foretage en grundig analyse af de hidtidige resultater af strukturstøtten.

I den forbindelse kunne man også undersøge muligheden for en justering af den faste referenceindtægt, der anvendes til beregning af udligningsstøtten til EU-producenterne.

Efter ratificeringen af Amsterdam-traktaten kan artikel 299 deri danne retsgrundlag for denne justering, idet artiklen tillader fleksibel anvendelse af fællesskabsforanstaltninger i ultraperifere regioner.«

Begrundelse

De strukturfremmeforanstaltninger, der er brug for i de pågældende regioner, skal ikke blot bestå i en forøgelse af udligningsstøtten. Støtten bør indgå i et overordnet sæt foranstaltninger.

Afstemningsresultat

For: 36, imod: 48, hverken for eller imod: 13.

2. Punkt 2.6

Affattes således:

»ØSU fastslår, at EU's bananproduktion er steget siden indførelsen af den fælles markedsordning takket være udligningsstøtten. Alligevel ligger den med 680 000-700 000 ton fortsat betydeligt under støttemængden i 1993 (854 000 ton).

Hvis de mængde- og kvalitetsmæssige mål for den europæiske produktion nås, kan det afgøres, om den støtteberettigede mængde - stik imod den generelle tendens i den fælles landbrugspolitik - bør øges. Dette er tænkeligt, især i lyset af den kommende udvidelse.«

Begrundelse

Selvindlysende.

Afstemningsresultat

For: 39, imod: 52, hverken for eller imod: 15.

3. Punkt 3.1 og 3.1.1

Udgår.

Begrundelse

Tillægskontingentet på 353 000 ton svarer til de tre nyeste medlemslandes tredjelandeimport før tiltrædelsen. Deres forbrug er i mellemtiden steget lidt (med en anden kombination af leverandørlande).

I praksis nåede man ikke op på et udbud på 4,26 mio. ton, fordi de støtteberettigede EU- og AVS-kontingenter af forskellige grunde ikke kunne udnyttes fuldt ud i produktionsregionerne. Heller ikke kvoterne for tredjelandeimport er blevet opbrugt, især af administrative årsager (bl.a. licenshandel).

Afstemningsresultat

For: 34, imod: 49, hverken for eller imod: 24.

4. Punkt 3.3, første punktum

Udtrykket »det sidste år« ændres til »de sidste tre år«.

Begrundelse

At tage udgangspunkt i et eneste år ved tildeling af importlicenser ville være meget uretfærdigt mod lande, som af klimatiske årsager eller af andre årsager har en usædvanlig lav produktion det pågældende år.

Afhængigheden af vejrforholdene betyder, at det normalt er gennemsnittet for et vist antal år, der danner grundlaget for tildeling af importrettigheder.

Afstemningsresultat

For: 35, imod: 38, hverken for eller imod: 26.

5. Punkt 3.3

Efter første punktum indføjes følgende:

»Under alle omstændigheder bør man opgøre den markedsforvridende virkning af den gamle ordning, der er kendt GATT-stridig.«

Begrundelse

Selvindlysende.

Afstemningsresultat

For: 32, imod: 49, hverken for eller imod: 25.

6. Punkt 3.4

Udgår.

Begrundelse

I henhold til WTO-reglerne skal den nye ordning være fuldt driftsklar pr. 1. januar 1999.

Afstemningsresultat

For: 35, imod: 53, hverken for eller imod: 18.