KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 20.02.1996 
KOM(96) 51 endelig udg. 
DET INDRE MARKED 
1995 
Kommissionens beretning til Rådet og Europa-Parlamentet 

NB 
I hele beretningen er referencer til Rådets og Kommissionens retsakter og traktatens 
artikler efterfulgt af en asterisk* uden fodnote. De fulde titler og referencer til 
lovgivningen og traktatartiklernes ordlyd findes i beretningens bilag 2. 
i 
Indhold 
Indledning 1 
Afsnit 1 - Samlet vurdering af, hvordan det indre marked fungerer 2 
§ 1 - Fuldendelse og strømlining af den lovgivningsmæssige 
ramme for det indre marked 3 
§ 2 Optimering af det indre marked 4 
§ 3 - Bekræftelse af det indre marked som en hjørnesten 
for Den Økonomiske og Monetære Union 5 
§ 4 - Borgernes indre marked 6 
§ 5 - Justering af det indre marked i takt med blandt andet 
den teknologiske udvikling 6 
§ 6 - Klargøring af det indre marked til udvidelse 7 
§ 7 - Konklusion 8 
Afsnit 2 - Administration af det indre marked 9 
§ 1 - Gennemførelse af EF-lovgivningen 9 
§ 2 - Håndhævelse af EF-lovgivningen 14 
A. Samarbejde med henblik på håndhævelse af 
reglerne for det indre marked 14 
B. Strå? for overtrædelse af EF-lovgivningen 16 
§ 3 - Domstolsadgang samt retligt samarbejde 17 
A. Uddannelse og information med sigte på de 
juridiske professioner inden for området EF-
lovgivning 17 
B. Forbrugernes domstolsadgang 17 
C. Gensidig anerkendelse af domme på tværs af 
landegrænserne 18 
§ 4 - Evaluering af, om lovgivningen har været effektiv 18 
§ 5 - Statistikker 19 
§ 6 - Lovreguleringspolitik samt forenkling 19 
A. Lovreguleringspolitik samt forenkling af 
lovgivningen 19 
B. Bindende og deklaratorisk kodificering 20 
§ 7 - Kommunikations- og informationspolitik 21 
Afsnit 3 - Fri bevægelighed for personer 23 
§ 1 - Afskaffelse af kontrollen ved de indre grænser 23 
§ 2 - Fri bevægelighed for personer i Fællesskabet 24 
A. Opholdsret 24 
B. Anerkendelse af kvalifikationer 24 
C. Arbejdsformidlingsstrukturer i grænseområder .... 25 
Afsnit 4 - Fri bevægelighed for varer 26 
DET INDRE MARKED 1995 t-
EF-rettens instrumenter til sikring af frie varebevægelser 26 
§ 1 Artikel 30-36* i EF-traktaten 26 
A. Indledning 26 
B. De vigtigste områder, hvor Kommissionen har 
grebet ind for at fjerne handelshindringer i 
1995 26 
a) Motorkøretøjer 27 
b) Levnedsmidler 28 
c) Kemiske produkter 28 
d) Farmaceutiske produkter og lægemidler 28 
e) Andre former for hindringer 28 
C. EF-Domstolens aktioner 29 
§ 2 Teknisk harmonisering og standardisering 30 
A. Godkendelse og gennemførelse af lovgivning inden 
for de forskellige sektorer 30 
a) Landbrugsprodukter 30 
Veterinær- og zooteknisk lovgivning 30 
Plantesundhed og anden lovgivning om 
markafgrøder og foder 31 
Sortsbeskyttelse 31 
Klager 32 
b) Anlægsaktiver 32 
c) Levnedsmidler 32 
d) Farmaceutiske produkter 33 
e) Kemiske produkter 33 
f) Motorkøretøjer 33 
B. Særlige ordninger i forbindelse med den frie 
bevægelighed 34 
a) Varer med dobbelt formål 34 
b) Landbrugsprodukter 34 
C. Standardiseringspolitik 34 
D. Politik for kvalitet, certificering, mærkning og 
overensstemmelse 35 
§ 3 Procedure med henblik på forebyggelse og kontrol 35 
A. Forebyggelse af nye hindringer - Procedure 
83/189/EØF* 35 
B. Ordning om gensidig information 36 
Afsnit 5 - Fri udveksling af tjenesteydelser og etableringsret 37 
§ 1 - Tjenesteydelser i almindelighed 37 
§ 2 - Finansielle tjenesteydelser 37 
A. Kreditinstitutter 37 
a) Derivater 37 
b) Fortolkningsmeddelelse om almene hensyn 38 
B. Forsikringstjenesteydelser 39 
C. Grænseoverskridende pengeoverførsler 40 
DET INDRE MARKED 1995 II 
INDHOLD III 
Afsnit 6 - Frie kapitalbevægelser 42 
Afsnit 7 - Beskatning 43 
§ 1 - Indirekte beskatning 43 
§ 2 - Direkte beskatning 45 
Afsnit 8 - Erhvervsklimaet 47 
§ 1 - Intellektuel og industriel ejendomsret 47 
A. Intellektuel ejendomsret 47 
B. Industriel ejendomsret 47 
§ 2 - Selskabsret og finansielle oplysninger 48 
§ 3 - Kommerciel kommunikation 50 
§ 4 - Medier 50 
A. Ejerskab i medierne 50 
B. Retsbeskyttelse af krypterede tjenester 50 
C. Audiovisuel politik 51 
§ 5 - Beskyttelse af personoplysninger 51 
§ 6 - Tjenester i informationssamfundet 52 
Afsnit 9 - Offentlige indkøb 53 
§ 1 - Anvendelse af EF-reglerne . 53 
A. Initiativer taget af Kommissionen 54 
B. Afgørelser truffet af Domstolen 55 
§ 2 - Udviklingen i EF-retten . 56 
§ 3 - Andre aktiviteter 56 
A. SKvIAP-projektet 56 
B. Øget deltagelse fra SMV's side i offentlige 
udbudsforretninger 57 
C. Indkøb på forsvarsområdet 57 
Afsnit 10 - Transport, energi og telekommunikation 58 
§ 1 - Transport 58 
A. Lufttransport 58 
B. Vejtransport 59 
C. Flodtransport 59 
D. Søtransport 59 
E. Jernbaner . 59 
§ 2 - Energi 60 
A. Ny lovgivning om det indre energimarked 60 
B. Frie varebevægelser 61 
C. Gennemførelse 61 
D. Standardisering 61 
§ 3 - Telekommunikation 61 
§ 4 - Transeuropæiske net 62 
Afsnit 11 - Det indre marked og andre fællesskabspolitikker 64 
§ 1 - Konkurrencepolitik 64 
§ 2 - Det indre markeds sociale dimension 66 
§ 3 - Forbrugerpolitik 67 
DET INDRE MARKED 1995 III 
INDHOLD IV 
A. Forbrugeradfærd - grænsehandel 67 
B. De vigtigste emner for forbrugerpolitikken 1996-
1998 68 
§ 4 - Miljøpolitik 68 
A. Integrering af miljøpolitikken og politikken for 
det indre marked 69 
B. Indbyrdes tilnærmelse af love og anden 
fællesskabslovgivning på miljøområdet 69 
§ 5 - Små og mellemstore virksomheder 71 
§ 6 - Uddannelse og erhvervsuddannelse 72 
§ 7 - Forskning 73 
Bilag 
1. Forkortelser og akronymer 
2. Citerede EF-bestemmelser 
EF-traktaten 
EFT-referencer 
3. Citerede domme 
4. Nyere rapporter, studier og undersøgelser vedrørende det indre marked 
DET INDRE MARKED 1995 IV 
Indledning 
Dette er Kommissionens tredje beretning om, hvordan det indre marked fungerer. I 
overensstemmelse med den anmodning, der blev fremsat på Det Europæiske Råds møde 
i Bruxelles i 1993, om at en beretning blev forelagt for Det Europæiske Råd ved 
udgangen af hvert år, blev der forelagt en kort rapport om det indre marked i 1995 for 
Det Europæiske Råds møde i Madrid den 15.-16. december. Den er gengivet som denne 
beretnings afsnit 1. 
DET INDRE MARKED 1995 
Afsnit 1 - Samlet vurdering af, hvordan det indre marked fungerer1 
1. Fuldendelsen af det indre marked er af afgørende betydning for Unionen, fordi 
det kan bidrage til vækst og jobskabelse i Europa. I 1995 har der været stigende 
forståelse for, at det indre marked spiller en central rolle, fordi det bereder vejen for 
Den Økonomiske og Monetære Union, styrker den europæiske industris konkurrenceevne 
og stimulerer den økonomiske vækst på grundlag af bæredygtig udvikling. Den 
rådgivende gruppe om konkurrenceevne under Ciampis ledelse understregede, at det var 
påtrængende at fremskynde udviklingen af det indre marked. Borgernes velfærd og 
forbedringen af deres livskvalitet afhænger af dets fulde gennemførelse. 
2. Selv om det indre marked alt i alt fungerer, er der stadig problemer på bestemte 
områder. I 1995 er der sket støt fremskridt hen imod gennemførelsen af det indre 
marked. Oplysninger fra mange sider viser tydeligt, at de fleste virksomheder mener, at 
det indre marked giver dem fordele. Der er dog stadig en vis bekymring. Det drejer sig 
blandt andet om fortsatte tekniske handelshindringer, ufuldstændig lovgivning på vigtige 
områder som skat og selskabsret, uensartet eller overbureaukratisk håndhævelse af 
lovgivningen og behovet for at fortsat at styrke konkurrencepolitikken, især med hensyn 
til statsstøtte og liberalisering af offentlige værker, samt krav om udligningsforanstalt­
ninger som følge af valutakursuro. Endnu værre er det, at det indre marked endnu ikke 
i tilstrækkelig grad har taget udgangspunkt i borgernes behov, da borgerne ofte ikke er 
klar over alle de muligheder, det giver dem. 
3. Kommissionen har i 1995 tilrettelagt sin politik efter seks retningslinjer, som 
skulle give det indre marked ny drivkraft: 
i) fuldendelse og strømlining af den lovgivningsmæssige ramme for det indre 
marked 
ii) optimering af det indre marked 
iii) bekræftelse af det indre marked som en hjørnesten for Den Økonomiske og 
Monetære Union 
iv) borgernes indre marked 
v) justering af det indre marked i takt med blandt andet den teknologiske udvikling 
vi) klargøring af det indre marked til udvidelse. 
4. Denne beretning giver en oversigt over det fremskridt, der er gjort under hver 
af disse overskrifter i 1995. Den ser nærmere på hovedtrækkene i udviklingen eller de 
største problemer. 
1 Dette afsnit svarer til den rapport om det indre marked, Det Europæiske Råd fik forelagt under 
sit møde i Madrid den 15.-16. december 1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 1 - SAMLET VURDERING AF, HVORDAN DET INDRE MARKED FUNGERER 3 
§ 1 - Fuldendelse og strømlining af den lovgivningsmæssige ramme for det indre 
marked 
5. Vores første prioritering må være fuldendelsen af den lovgivningsmæssige ramme 
for det indre marked, der blandt andet omfatter den hårde kerne af forslag fra hvidbogen 
fra 1985 og liberalisering af sektorer, der ikke var omfattet af dette program. Der kan 
nævnes en række eksempler. Det europæiske erhvervsliv kan endnu ikke nyde godt af 
en statut for det europæiske selskab, hvilket Ciampi-rapporten anslog kunne koste 
virksomhederne 30 mia. ECU om året. Desuden klager virksomheder og grænsearbejdere 
ustandselig over problemer med dobbeltbeskatning. Ikke desto mindre er Kommissionens 
forslag om disse emner stadig blokeret på trods af, at Det Europæiske Råd gentagne 
gange har insisteret på vigtigheden af at forbedre de skattemæssige og retlige forhold for 
erhvervslivet, ikke mindst små og mellemstore virksomheder. Samtidig hæmmes 
grænseoverskridende finansielle tjenesteydelser af vidt forskellige skatteordninger, der 
forhindrer forbrugerne i at drage fordel af nye produkter til konkurrencedygtige priser. 
Parlamentets forkastelse i marts 1995 af forslaget til direktiv om beskyttelse af 
bioteknologiske opfindelser2 betyder, at vores industri stilles betydeligt dårligere i 
konkurrencen. Kommissionen har taget et nyt initiativ på dette vigtige område3. 
6. Selv om den midlertidige momsordning har vist sig at være nyttig, kan de 
resterende problemer, de handlende melder om med gennemførelsen af ordningen, kun 
løses ved at indføre en permanent ordning. Der bliver behov for grundlæggende 
ændringer, inden handel i Fællesskabet kan behandles på samme måde som 
indenrigshandel, når medlemsstaternes momsprovenu skal holdes på det nuværende 
niveau. 
7. I 1995 var der fortsat problemer med personkontrollen ved de indre grænser. Der 
blev imidlertid taget afgørende skridt hen imod fri bevægelighed for personer. I juli 
fremsatte Kommissionen tre forslag om afskaffelse af denne kontrol4 på den udtrykkelige 
betingelse, at de først skulle træde i kraft, når de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger 
var gennemført. Rådet vedtog desuden to forordninger om personers frie bevægelighed. 
Den første (forordning (EF) nr. 1683/95*) omhandler ensartet udformning af visa, og 
den anden (forordning (EF) nr. 2317/95*) fastsætter, hvilke tredjelandes borgere der skal 
være i besiddelse af visum ved passage af Fællesskabets ydre grænser. 
8. Konkurrencepolitikken er særlig vigtig på en række nøgleområder, hvis fordelene 
ved det indre marked skal udnyttes fuldt ud. I telekommunikationssektoren er 1998 
fortsat fristen for fuld liberalisering, mens brug af alternative infrastrukturer til 
liberaliserede tjenesteydelser vil blive tilladt to år tidligere. I 1995 har der været tale om 
en kærkommen stigning i liberaliserings- og konkurrencetakten i telekommunikations­
sektoren, som har givet den mulighed for at indtage en central rolle i udviklingen af et 
europæisk informationssamfund. Der er behov for yderligere fremskridt i gas- og 
elektricitetssektoren. Og selv om rammen om det indre transportmarked er lagt, er der 
2 KOM(95) 661 endelig udg., endnu ikke offentliggjort. 
3 Se fodnote 92 til beretningen for 1994. 
4 KOM(95) 346, EFT C 306, KOM(95) 347, EFT C 289, og KOM(95) 348, EFT C 307. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 1 - SAMLET VURDERING AF, HVORDAN DET INDRE MARKED FUNGERER 4 
behov for supplerende foranstaltninger, især hvad angår groundhandling-faciliteter, 
jernbaner og indre vandveje. Kommissionen har fremsat forslag herom i 1995. 
9. Det er imidlertid ikke tilstrækkeligt at fuldende den lovgivningsmæssige ramme. 
Der er stigende forståelse for, at myndighederne såvel på nationalt plan som på 
fællesskabsplan skal sikre bedre og enklere forskrifter. Kommissionen har udarbejdet en 
rapport til Det Europæiske Råd om bedre lovgivning. Kodifikationsforslag, der omfatter 
afskaffelse af ca. 350 instrumenter, var blevet forelagt Rådet og Parlamentet ved 
udgangen af 1995. Molitor-gruppen har desuden aflagt rapport om lovgivningsmæssig 
og administrativ forenkling. Det er af afgørende betydning, at disse principper anvendes 
inden for det indre markeds område, da selve formålet med lovgivningen om det indre 
marked er at fjerne lovfæstede hindringer for den frie bevægelighed. De omfattende 
bestræbelser, der nu udfoldes på fællesskabsplan, skal følges op på nationalt plan. Det 
giver f.eks. anledning til bekymring, at 438 forslag om teknisk lovgivning på nationalt 
plan blev anmeldt til Kommissionen i 1995. 
§ 2 Optimering af det indre marked 
10. Borgerne og erhvervslivet skal have mulighed for at gøre fuldstændig og effektiv 
brug af de rettigheder, de har fået i kraft af lovgivningen om det indre marked. 
Kommissionen har derfor afsat store ressourcer til tilsyn med gennemførelsen af den 
vedtagne lovgivning og for at sikre, at den håndhæves fuldstændigt og effektivt. 
11. Et af de vigtigste redskaber til at opnå effektiv og hurtig løsning af problemerne, 
efterhånden som de opstår, er øget samarbejde mellem de nationale myndigheder. Et net 
af kontaktpunkter i alle de nationale administrationer, der omfatter prioriterede sektorer, 
er nu stort set på plads og skulle i stigende grad kunne hjælpe til med at blandt andet at 
løse administrative problemer inden for hele det indre marked. 
12. Blandt hovedpunkterne i udviklingen i 1995 kan nævnes Kommissionens forslag 
om handlingsprogrammet Told 20005 om modernisering af toldadministrationerne og 
styrkelse af det indbyrdes samarbejde. Rådet reagerede positivt på Kommissionens 
anmodning om at indføre passende sanktioner for overtrædelse af reglerne om det indre 
marked. Desuden nåede Rådet for nylig til enighed om et nyt anmeldelsessystem for 
nationale foranstaltninger, der skal træde i kraft i 1997, og styrkede dermed 
forholdsreglerne imod ulovlige begrænsninger af varers frie bevægelighed over 
grænserne og sikrede, at princippet om gensidig anerkendelse overholdes. Behovet for 
et sådant instrument er klart. Det samlede antal klager over sådanne foranstaltninger steg 
fra 202 i 1994 til 259 i 1995. Varers frie bevægelighed er også gjort lettere i kraft af 
fremskridt med europæisk standardisering og i lægemiddelsektoren ved åbningen af Det 
Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering. 
KOM(95) 119 endelig udg., EFT C 301 af 13.11.1995, som ændret ved KOM(95) 451 endelig 
udg., EFT C 327 af 7.12.1995, som ændret ved KOM(95) 576 endelig udg., endnu ikke 
offentliggjort. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 1 - SAMLET VURDERING AF, HVORDAN DET INDRE MARKED FUNGERER 5 
13. Gennemførelsen af fællesskabsdirektiver i national lov i alle 15 medlemsstater 
skred støt fremad i 1995. Set under ét havde medlemsstaterne i december 1995 vedtaget 
93,4% af de nationale bestemmelser til gennemførelse af fællesskabslovgivningen om det 
indre marked. De enkelte medlemsstaters gennemførelsesgrad varierer betydeligt. 
Danmark, Nederlandene, Spanien og Sverige ligger betydeligt over fællesskabsgennem­
snittet på 93,4%, mens Grækenland, Tyskland og Østrig ligger markant under. 
Uheldigvis er gennemførelsen af den vedtagne fællesskabslovgivning stadig ligesom 
sidste år meget mangelfuld på en række vigtige områder (især offentlige indkøb, intellek­
tuel ejendomsret og forsikring). Medlemsstaternes manglende opfyldelse af deres forplig­
telser giver anledning til større og større bekymring, jo længere tid der går. 
I 1995 koncentrerede Kommissionen sig i stigende grad om gennemførelsens kvalitet. 
Derfor har Kommissionen vist, at selv om den fortsat vil søge at løse problemerne i fuldt 
samarbejde med medlemsstaterne, vil den ikke tøve med at indlede overtrædelses­
procedure for ukorrekt eller ufuldstændig gennemførelse, og i 1995 har der rent faktisk 
været en kraftig stigning i antallet af procedurer vedrørende foranstaltningerne i 
hvidbogen fra 1985. 
14. Kommissionen vil desuden reagere hurtigt på klager fra enkeltpersoner og 
virksomheder og straks skride ind for at sikre, at deres rettigheder i henhold til 
fællesskabslovgivningen respekteres. 
§ 3 - Bekræftelse af det indre marked som en hjørnesten for Den Økonomiske og 
Monetære Union 
15. Økonomisk og monetær union betyder et indre marked, der arbejder med en 
fælles valuta, og først når dette er opnået, vil man kunne drage fuld fordel af det indre 
marked. Kommissionens grønbog om den fælles valuta6 har skabt en livlig debat om 
scenariet for dens indførelse. 
Finansielle institutioner og markeder har reageret med kommentarer og forslag om alle 
aspekter af det udkast til referencescenario for overgangen til den fælles valuta, der er 
opstillet i grønbogen. Alle berørte parter, herunder forbrugerne, blev opfordret til 
indgående drøftelser af emnerne i efterårets løb for at kunne give Kommissionen gode 
forslag. 
16. I perioden frem til ØMU's gennemførelse kan store valutaudsving, som dem vi 
har oplevet i de senere år, forhindre det indre marked i at fungere ordentligt. I oktober 
1995 afviste Kommissionen kategorisk anmodningerom kompenserende foranstaltninger, 
som ville medføre nye handelshindringer, og udtalte, at øget budgetdisciplin og 
økonomisk konvergens - med andre ord netop de retningslinjer, der skal til for at opfylde 
betingelserne for den fælles valuta - er den eneste vej fremad. 
6 KOM(95) 333 endelig udg. af 31.5.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 1 - SAMLET VURDERING AF, HVORDAN DET INDRE MARKED FUNGERER 6 
§ 4 - Borgernes indre marked 
17. Det indre marked er efter manges opfattelse kun indirekte nyttigt for borgerne i 
Europa, især i kraft af lavere priser, bedre kvalitet og et større udbud af varer og 
tjenesteydelser. Der skal gøres en større indsats, før den enkelte borger kan se sig selv 
som en central person i det indre marked. Oprettelse af et indre marked til fuld fordel 
for borgerne er et af Kommissionens vigtigste mål. Ud over afskaffelse af grænsekontrol 
og de resterende hindringer for den frie bevægelighed omfatter det øget forbruger­
beskyttelse, bedre domstolsadgang og bilæggelse af forbrugertvister inden for det indre 
marked samt forbedring af det indre markeds sociale og miljømæssige dimension. 
Flere forskellige tiltag bidrog i 1995 til opfyldelsen af dette mål. Nye regler for 
grænseoverskridende pengeoverførsler7 vil sikre borgerne og små og mellemstore 
virksomheder en mere effektiv service og sørge for erstatning i tilfælde af tab. EURES-
nettet fremmer arbejdstagernes frie bevægelighed ved at sørge for samarbejde mellem 
offentlige beskæftigelsesmyndigheder. Domstolens afgørelser bekræftede, at personer, 
der bor i én medlemsstat, men har størstedelen af deres indtægt i en anden medlemsstat, 
skal behandles på lige fod med landets egne skatteborgere8. Anerkendelse af kvalifika­
tioner er af lige så afgørende betydning for borgere, der ønsker at udnytte det indre 
markeds beskæftigelsesmuligheder fuldt ud. Hvert år får tusindvis af enkeltpersoner 
anerkendt deres eksamensbeviser i henhold til fællesskabsdirektiver, men i 1995 modtog 
Kommissionen et stigende antal klager. Kommissionen vil snarest foreslå en omfattende 
forenkling af den relevante lovgivning. 
18. Unionen skal også kommunikere mere effektivt med den enkelte borger for at 
gøre det klart, hvad Europa kan tilbyde. I 1995 foregik der omfattende arbejde med at 
forberede iværksættelsen i 1996 af et nyt initiativ, der skal informere borgerne om de 
fordele og muligheder, det indre marked giver dem. Kommissionen forbereder i nært 
samarbejde med medlemsstaterne og Europa-Parlamentet ti pjecer til offentligheden. 
Hver af dem vil indeholde nyttige generelle oplysninger om et bestemt emne, f.eks. 
borgernes ret til at bo og arbejde i en anden medlemsstat, modtage lægehjælp, udnytte 
lige muligheder, rejse i Den Europæiske Union og købe varer og tjenesteydelser på tværs 
af landegrænserne. Der bliver nu udarbejdet foldere (fact sheets), der vil give borgerne 
langt mere detaljerede oplysninger om deres rettigheder, og hvordan de kan udnytte dem. 
§ 5 - Justering af det indre marked i takt med blandt andet den teknologiske 
udvikling 
19. Det indre marked er ikke stillestående. Det udvikler sig, og regler og 
administrative procedurer skal udvikles i takt hermed. Det er en særlig udfordring at 
sikre, at bestemmelserne følger med den teknologiske udvikling. Nye tjenesteydelser og 
nye måder at yde dem på giver Fællesskabet nye udfordringer. 
Fælles holdning SEK(95) 1976 endelig udg. 
Wielockx-sagen, se nr. 135. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 1 - SAMLET VURDERING AF, HVORDAN DET INDRE MARKED FUNGERER 7 
20. Passende forskriftsmæssige rammer er af afgørende betydning for informations­
samfundet. De vil give markedet den nødvendige tillid til at muliggøre de investeringer, 
der skal foretages i netværkene, mens de tjenester, der benytter netværkene (f.eks. 
fjernindkøb, home banking og fjernundervisning), får mulighed for at udnytte det indre 
markeds muligheder fuldt ud. I løbet af 1995 blev der vedtaget vigtige dele af lovgiv­
ningen. I juli vedtog Rådet og Europa-Parlamentet et direktiv om beskyttelse af fysiske 
personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af 
sådanne oplysninger (direktiv 95/46/EF*). Rådet vedtog også en fælles holdning til et 
forslag til direktiv om retlig beskyttelse af databaser9. Der dukker imidlertid mange andre 
emner op på dette område, som skal behandles, og Kommissionen har i år udarbejdet 
grønbøger og foretaget høringer om emner som ophavsret og beslægtede rettigheder i 
informationssamfundet10 samt beskyttelse af pluralisme i medierne11. 
2.1. For at udnytte det indre markeds muligheder fuldstændigt er det desuden 
påkrævet, at oprettelsen af de transeuropæiske net fuldendes, om muligt med større 
deltagelse af private investorer. Kommissionen har forelagt Det Europæiske Råd en 
særskilt rapport herom12. Nettene vil imidlertid kun blive udnyttet fuldt ud, hvis de 
tjenesteydelser, der tilbydes via nettene, er åbne for konkurrence og ikke forbliver i 
hænderne på udbydere beskyttet af monopoler. 
§ 6 - Klargøring af det indre marked til udvidelse 
22. Det bliver en større udfordring at forberede integrationen af de associerede lande 
i Central- og Østeuropa i det indre marked. Et vigtigt element i Fællesskabets førtil­
trædelsesstrategi er Kommissionens hvidbog om det indre marked13, der blev forelagt for 
Det Europæiske Råd i Cannes. Den indeholder retningslinjer for de associerede lande, 
der vil tilpasse deres lovgivning og administrative strukturer til Unionens. Et kontor til 
udveksling af oplysninger om faglig bistand, der skal tilbyde praktisk hjælp og rådgiv­
ning, er blevet oprettet i Bruxelles. 
Desuden hjælper Unionen fortsat Malta og Cypern med at tilpasse sig gældende fælles­
skabsret som forberedelse til påbegyndelsen af tiltrædelsesforhandlingerne. 
23. Den Europæiske Union bestræber sig endvidere på at udbrede de principper om 
fri adgang, som det indre marked er baseret på, uden for sine nuværende og kommende 
grænser. I juli 1995 blev der på Unionens initiativ gjort et stort fremskridt inden for 
finansielle tjenesteydelser, da man indgik WTO-interimsaftalen om liberalisering af 
finansielle tjenesteydelser. 
9 
10 
11 
12 
13 KOM(92) 24 endelig udg., EFT C 156 af 23.6.1992, som ændret ved KOM(93) 464 endelig udg., 
EFT C 308 af 15.11.1993, Fælles holdning nr. 20/95, EFT C 288 af 30.10.1995. 
KOM(95) 382 endelig udg. af 19.7.1995. 
KOM(92) 480 endelig udg. af 16.12.1992. 
CSE(95) 571. 
KOM(85) 310 endelig udg. af 14.6.1985. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 1 - SAMLET VURDERING AF, HVORDAN DET INDRE MARKED FUNGERER 8 
§ 7 - Konklusion 
24. I 1995 udpegede Kommissionen seks hovedområder for initiativer i forbindelse 
med det indre marked. Der er sket fremskridt hen imod alle målsætningerne, men der 
ligger meget arbejde forude. 
Kommissionen vil i 1996 fremlægge en mere fuldstændig analyse af det indres markeds 
virkninger og effektivitet, siden det blev iværksat, hvilket skulle kunne danne grundlag 
for at finjustere og udvikle morgendagens dagsorden. 
25. Det står imidlertid allerede klart, hvor der skal sættes ind. Det drejer sig om at 
fuldende borgernes indre marked, styrke et mere effektivt indre marked for erhvervslivet, 
især små og mellemstore virksomheder, liberalisere gas-, elektricitets- og telekommuni­
kationsmarkederne, forberede informationssamfundet, fremskynde arbejdet med de trans-
europæiske net, hjælpe de central- og østeuropæiske lande med at tilpasse sig det indre 
markeds krav og sikre ensartet håndhævelse. 
Til denne liste skal nu føjes den udfordring, det er at strømline de forskriftsmæssige krav 
til virksomheder og enkeltpersoner for at skabe et effektivt, samlet område uden indre 
grænser for borgerne og erhvervslivet. Der skal være færre, men bedre, regler på alle 
niveauer: lokalt, regionalt, nationalt og på fællesskabsplan. 
26. Vi må alle gøre en ekstra indsats. Kommissionen har gjort sin og ser nu frem til, 
at Rådet og Parlamentet træffer beslutninger om de forslag, de har fået forelagt, at 
medlemsstaterne gennemfører lovgivningen om det indre marked effektivt, og at alle de 
berørte parter fortsat støtter og bestræber sig for at nå målet om et indre marked. 
DET INDRE MARKED 1995 
Afsnit 2 - Administration af det indre marked 
§ 1 - Gennemførelse af EF-lovgivningen 
27. Med henblik på det møde, som Rådet (det indre marked) skulle afholde den 
20. november 1995 fremlagde Kommissionens tjenestegrene deres seneste rapport, hvori de 
redegjorde for, hvor langt man var nået med gennemførelsen i national ret af de foranstaltninger, 
der var annonceret i hvidbogen og andre lovgivningsforanstaltninger, der er nødvendige for det 
indre markeds funktion14. 
Denne beretning indeholder for første gang fuldstændige oplysninger om de nye medlemsstater, 
herunder også Østrig. 
28. Gennemførelsen af fællesskabsdirektiverne i national lovgivning i alle 15 medlemsstater 
skred støt fremad i 1995. Ved udgangen af oktober måned 1995 havde medlemsstaterne generelt 
set vedtaget 93,4% af de nationale foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af den 
lovgivning, der skal gælde for det indre marked. Resultaterne varierer fra medlemsstat til 
medlemsstat: Danmark, Nederlandene, Spanien og Sverige har en gennemførelsesprocent, der 
ligger langt over gennemsnittet på 93,4%, mens Grækenland, Tyskland og Østrig ligger langt 
under. Beklageligvis er gennemførelsen af vedtagen fællesskabsret stadig, ligesom sidste år, 
meget mangelfuld på nogle vigtige områder (især offentlige udbud, intellektuel ejendomsret og 
forsikring). Medlemsstaternes manglende opfyldelse af deres forpligtelser vækker større 
bekymring, jo længere tid der går (se tabel 1). 
Ligesom i de tidligere år vedrørte de fleste overtrædelser det forhold, at der ikke var givet 
meddelelse om nationale foranstaltninger, da medlemsstaterne ikke altid har overholdt de fastsatte 
gennemførelsesfrister. Disse forsinkelser skyldes ofte, at visse lovgivningstekster teknisk set er 
meget komplicerede, ligesom det også skyldes proceduremæssige problemer, der kan henføres 
til de specifikke beslutningsprocedurer i de forskellige medlemsstater. Hvad angår de nye 
medlemsstater skyldes forsinkelserne med EF-lovgivningens gennemførelse det forhold, at de 
respektive nationale administrationer nødvendigvis må have en vis frist til at udforme en 
hensigtsmæssig gennemførelsesteknik. Når først et direktiv er trådt i kraft, følger Kommissionen 
systematisk, om det bliver gennemført i national ret. Endvidere foretager Kommissionen i stadig 
mere udstrakt grad en evaluering af de nationale foranstaltninger, der er blevet vedtaget, og som 
Kommissionen har fået meddelelse om, for derved at sikre sig en forbedring af 
gennemførelseskvaliteten. Dette kan føre til, at Kommissionen iværksætter konsultationer med 
de medlemsstater, hvor direktiverne ikke er blevet gennemført korrekt, og i givet fald indleder 
en overtrædelsesprocedure, hvis dette måtte være nødvendigt. 
14 Som i de tidligere beretninger har Kommissionen benyttet et forskelligt statistisk beregnings­
grundlag med henblik på at måle gennemførelsesgraden for så vidt angår foranstaltninger, der er 
anført i hvidbogen. Dette skyldes, at 282 af de foranstaltninger, der er forudset i hvidbogen, er 
blevet ændret i årenes løb: De foranstaltninger, der er blevet forældede, er blevet opgivet og 
erstattet af nye. Endvidere har de anførte foranstaltninger ikke altid ført til vedtagelsen af én 
enkelt lovgivningsakt. I visse tilfælde er gennemførelsen af visse af foranstaltningerne i hvidbogen 
sket ved vedtagelsen af flere lovtekster, mens forholdet i andre tilfælde har været det, at flere 
foranstaltninger er blevet samlet i én enkelt tekst. Det samlede antal lovgivningstekster, der er 
omfattet af programmet for gennemførelsen af hvidbogen, er i dag på 276. 
DET INDRE MARKED 1995 
Tabel I 10 
Status over gennemførelsen af foranstaltningerne i hvidbogen 
276 gældende foranstaltninger / 222 kræver gennemførelsesforanstaltninger 
Opdelt efter medlemsstat # 
(31. december 1995) 
DK 
NL 
E 
S 
L 
P 
UK 
F 
FIN 
B 
1 
IRL 
EL 
0 
A Foranstaltninger 
meddelt 
217 
214 
211 
203 
207 
207 
210 
209 
193 
200 
198 
198 
193 
194 
184 Uden relevans 
3 
2 
1 
4 
6 
3 
2 
1 
6 
2 
4 
4 
3 
3 
3 Dispensationer 
0 
0 
2 
7 
0 
3 
0 
0 
4 
0 
0 
0 
3 
0 
7 Foranstaltninger 
ikke meddelt 
1 
5 
4 
7 
9 
7 
3 
7 
10 
11 
15 
16 
21 
11 
18 Foranstaltninger 
delvis meddelt 
1 
0 
1 
1 
0 
0 
4 
3 
9 
2 
2 
2 
1 
4 
10 Overtrædelses 
procedurer 
0 
1 
3 
0 
0 
2 
3 
2 
0 
7 
3 
2 
1 
10 
0 
# Slualionen Vedrerende gennemførelsen i medlemsstaterne overvejes efter bilaterale meder i begyndelsen af 1996 
i O Dispensationer 
I 
i • Uden relevans 
• Foranstaltninger meddelt . 
OK 
NL 
E 
S 
L 
P 
UK 
F 99.1% 
97.3% 
96.4% 
96.4% 
95.9% 
95,9% 
95.5% 
94.6% FIN 
B 
I 
IRL 
EL 
O 
A 91.4% 
91.0% 
91.0% 
91,0% 
89.6% 
88.7% 
87,4% 220 
200 
180 
160KJ»-a 
ØEU 93,4% 
30 •' 
O Overtrædelses procedurer 
< • Foranstaltninger delvis meddelt 
O Foranstaltninger ikke meddel! 
OKNIESIPUKFFIBIIRELOA EU 
DET INDRE MARKED 1995 
11 
29. Hvad angår de nye medlemsstater er det vigtigt at bemærke, at mange af 
direktiverne vedrørende det indre marked allerede var inkorporeret i aftalen om det 
europæiske økonomiske samarbejdsområde og dernæst i en afgørelse vedtaget af det 
blandede EØS-udvalg nr. 7/94, som ændrer protokol 47 og visse bilag til EØS-aftalen15. 
De foranstaltninger, der var truffet til gennemførelse af disse direktiver, skulle derfor 
anmeldes til EFTA-tilsynsmyndigheden, som i givet fald indledte overtrædelses­
procedurer, hvor dette ansås for nødvendigt. Disse procedurer blev overført til 
Kommissionens kompetence (tiltrædelsestraktatens artikel 172, stk. 2). 
Hvad angår EF-foranstaltninger, der ikke er indeholdt i aftalen, vil Kommissionen fra 
sag til sag undersøge, hvorvidt der skal indledes overtrædelsesprocedurer eller ej. 
30. Gennemførelsesprocenten varierer også fra sektor til sektor (se tabel II). Inden 
for visse sektorer er der betydelige forsinkelser. Dette gælder navnlig for: 
• Forsikringssektoren, hvor der stadigvæk er forsinkelser med EF-lovgivningen s 
gennemførelse. Dette vedrører ikke specielt de nye medlemsstater, hvor EF-
lovgivningen er gennemført mere eller mindre tilfredsstillende, men snarere de 
ældre medlemsstater inden for Den Europæiske Union. Der er dog sket et vist 
fremskridt hvad angår gennemførelsen af den tredje generation af direktiver, 
hvorved der etableres et enhedsmarked for forsikring (direktiv 92/49/EØF*: 
skadesforsikringsdirektivet og direktiv 92/96/EØF*: livsforsikringsdirektivet). 
Grækenland er nu den eneste medlemstat, der endnu ikke har meddelt nationale 
foranstaltninger til gennemførelse af de pågældende direktiver. Dette betyder 
ikke, at gennemførelsen for de andre landes vedkommende er fuldstændig eller 
tilfredsstillende: i flere tilfælde er der kun sket delvis meddelelse eller 
gennemførelsen er ikke korrekt. Kommissionen har således allerede indledt en 
række overtrædelsesprocedurer over for de berørte medlemsstater. 
Endvidere skal det nævnes, at EF-Domstolen har domfældt Grækenland for ikke 
at have gennemført direktiver 90/618/EØF* (motorkøretøjsdirektivet - fri 
udveksling af tjenesteydelser), direktiv 88/357/EØF* (andet skadesforsikrings-
direktiv) og direktiv 90/619/EØF* (andet livsforsikringsdirektiv)16. 
• Sektoren for offentlige indkøb, hvor gennemførelsesfristerne sjældent over­
holdes, og hvor gennemførelsen i flere tilfælde har været ukorrekt. Meddelelsen 
af gennemførelsesforanstaltninger er systematisk sket med en forsinkelse på over 
flere måneder. 15 direktiver, som endnu ikke er blevet gennemført, til trods for 
at gennemførelsesfristerne er udløbet - i visse tilfælde for flere år siden. Dette 
gælder navnlig direktivet om tjenesteydelser (92/50/EØF*), det nye direktiv om 
vareindkøb (93/36/EØF*) og det nye direktiv om forsyningsvirksomheder 
(93/38/EØF*), som ikke er blevet gennemført af henholdsvis 5, 5 og 4 medlems­
stater. 11995 blev der behandlet 26 sager om traktatbrud, fordi der ikke var givet 
meddelelse om vedtagelse af nationale foranstaltninger til gennemførelse af 
16 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 7/94 af 21. marts 1994 om ændring af protokol 
47 og visse bilag til EØS-aftalen (EFT L 160 af 28.6.1994). 
De forenede sager C-109/94, C-209/94 og C-225/94; dom af 29. juni 1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 12 
direktiver. En vurdering af de foranstaltninger, der er blevet anmeldt, har i øvrigt 
vist, at der var 14 nye tilfælde af overtrædelse på grund af ukorrekt gennem­
førelse, således at der i dag behandles alt i alt 30 sager for ukorrekt gennem­
førelse. Disse sager vedrører af og til principielle spørgsmål, der kan bringe 
åbningen af licitationer, der udbydes i de pågældende medlemsstater, i fare. 
Sektoren for nye teknologier og tjenesteydelser, hvor direktiverne gennemføres 
med betydelige forsinkelser, og ofte efter at der er blevet iværksat en 
overtrædelsesprocedure. Nogle direktiver rejser reelle fortolkningsproblemer. 
Visse medlemsstater har således gennem lang tid betragtet direktiv 90/387/EØF* 
som et rammedirektiv, hvor det ikke var nødvendigt med gennemførelses­
foranstaltninger. Endvidere har flere medlemsstater, der for øjeblikket er ved at 
ændre de generelle regler for telekommunikationssektoren, valgt at gennemføre 
de komplicerede direktiver etapevis (91/263/EØF* og 92/44/EØF*). En sådan 
fremgangsmåde kan skabe uklarhed, fordi der ikke er kohærens mellem de 
forskellige nationale foranstaltninger, man har valgt til gennemførelse af et og 
samme direktiv. Som helhed er telekommunikationslovgivningen ikke blevet 
gennemført på tilfredsstillende vis, hvilket har forhalet virkeliggørelsen af de 
generelle mål for en europæisk telekommunikationspolitik. Kommissionen har 
foretaget forskellige skridt for at sikre en bedre gennemførelse samt for at sikre, 
at medlemsstaterne anvender telekommunikationslovgivningen mere korrekt og 
effektivt. Dette indebærer både en strengere anvendelse af den interne forret­
ningsgang og en styrkelse af nødvendige bilaterale kontakter samt bestræbelser 
via specifikke workshops med henblik på at øge forståelsen for nødvendigheden 
af en fuldstændig gennemførelse af telekommunikationslovgivningen samt også 
med henblik på her at understrege betydningen af princippet om direkte 
anvendelighed som et retsmiddel, hvis Fællesskabets telekommunikations-
direktiver ikke gennemføres eller gennemføres ukorrekt. 
Og endelig sektoren for intellektuel og industriel ejendomsret, hvor gennem­
førelsen har fundet sted med ret betydelige forsinkelser, og ofte efter at der har 
været iværksat overtrædelsesprocedurer. Hvad navnlig angår direktiv 
89/104/EØF* om varemærker skyldes forsinkelsen, at gennemførelsen blev 
påvirket af vedtagelsen af forordningen om EF-varemærker. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 13 
Tabel II 
Status over gennemforeisen af foranstaltningerne i hvidbogen 
Opdelt efter sektor 
(31. december 1995) 
Skalle- og afgifts mæssioe 
hindringer 
PunMaføM 
0% 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100% 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 14 
§ 2 - Håndhævelse af EF-lovgivningen 
A. Samarbejde med henblik på håndhævelse af reglerne for det indre marked 
31. Kommissionen har tillagt en ensartet håndhævelse af EF-reglerne for det indre 
marked inden for Unionen høj prioritet i 1995. Det vigtigste redskab til at nå dette mål 
var at fremme den gensidige tillid mellem den nationale retshåndhævende myndigheder 
ved at tilskynde dem til at samarbejde med hinanden og Kommissionen. 
32. Ved Rådets resolution af 16. juni 1994 om udbygning af det administrative 
samarbejde i forbindelse med gennemførelsen og håndhævelsen af EF-lovgivningen i det 
indre marked17 blev Kommissionen med henblik herpå opfordret til at spille en ledende 
rolle i den praktiske tilrettelæggelse af samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente 
myndigheder og Kommissionen. Medlemsstaterne er for deres vedkommende blevet 
opfordret til - inden udgangen af 1994 - at meddele Kommissionen kontaktpunkter og de 
vigtigste oplysninger om deres administrative strukturer (med henblik på håndhævelse 
af reglerne). Medlemsstaterne og Kommissionen blev opfordret til aktivt at videreføre 
deres program for drøftelser med det formål at få indkredset behovene og nå til enighed 
om den praksis, der skal følges for hver enkelt sektor. 
Med henblik på virkeliggørelsen af dette mål koncentrerede man sig oprindeligt primært 
om atten prioriterede områder og medlemsstaterne gav meddelelse om kontaktpunkter 
inden for langt de fleste af disse områder i 1995. Men der er givet meget få oplysninger 
om retshåndhævelsesstrukturen. Kommissionen indføjede dette i en database og uddelte 
listerne over hvert lovgivningsområde til medlemsstaternes repræsentanter i de berørte 
udvalg og arbejdsgrupper. 
Diskussionsprogrammet videreførtes, og den praksis, der har været anvendt inden for 
disse sektoren, hvor samarbejdet allerede var veludviklet, såsom veterinær- og levneds­
middelkontrol, told og skat, har været taget op til behandling for at se, om visse aspekter 
af denne praksis kunne overføres til andre sektorer. Navnlig er indførelsen af edb-net, 
og herunder brugen af elektronisk post, blevet mere udbredt. Man fik her et yderligere 
incitament, da Rådet blev enigt om at vedtage en beslutning om indførelse af et flerårigt 
EF-program til fremme af implementeringen af det transeuropæiske net for udveksling 
af oplysninger mellem administrationerne (IDA)(beslutning 95/468/EF*). Denne 
beslutning, der skulle vedtages i begyndelsen af november 1995, vil tilvejebringe 
grundlaget for finansieringen af en række net til retshåndhævelse, herunder SHIFT-
systemet for sundhedskontrol ved indførsel fra tredjelande. 
Kommissionens tjenestegrene har udarbejdet en rapport18, hvori man redegør for følgende 
spørgsmål: 
• gennemførelse af den planlagte meddelelse om kontaktpunkter hurtigst 
muligt og administrative strukturer samt ajourføring heraf 
17 EFT C 179 af 1.7.1994, s. 1. 
18 KOM(96) 20 af 29.1.1996. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 15 
• undersøgelse af brugen af online-versioner af lister (med de fornødne 
sikkerhedsforanstaltninger) samt overvågning af brugen af kontaktpunkter 
med henblik på samarbejde om retshåndhævelsen 
• medlemsstaternes etablering af kontaktpunkter til brug for offentligheden, 
særlig de små og mellemstore virksomheder (på linje med Rådets 
resolution af 10. oktober 199419) således at systemet med kontaktpunkter 
mellem administrationerne kan give det fulde udbytte 
• vedtagelse af ledsageforanstaltninger til fremme af samarbejdet, herunder 
tilrettelæggelse af seminarer og udveksling af embedsmænd, der udfører 
retshåndhævende funktioner, således som det for øjeblikket finder sted 
inden for rammerne af Karolus- og Matthaeus-programmerne. 
33. For så vidt angår sektorerne told, indirekte skatter og veterinærspørgsmål er der 
udarbejdet programmer om udveksling af embedsmænd, der beskæftiger sig med 
retshåndhævelse på disse områder (Matthaeus, Matthaeus-Tax og udvekslings­
programmet på veterinærområdet). Karolus-programmet finder anvendelse på andre 
områder af den lovgivning, der gælder for det indre marked, og for hvilket der er fastsat 
en prioritering i årlige beslutninger. 
To successive rapporter vedrørende programmet er blevet forelagt af Det Europæiske 
Institut for Offentlig Administration i Maastricht, med hvem der er indgået en kontrakt 
om administration af programmet. I disse rapporter anføres det, at de, der har taget del 
i programmet, har opnået betydelige fordele, herunder navnlig i form af kontakter med 
værtsadministrationerne. 
Pr. december 1995 havde der fundet 193 udvekslinger sted, efter at programmet startede 
i 1993, og det største antal udvekslinger omfattede embedsmænd, der fører tilsyn med 
tildeling af offentlige indkøbskontrakter samt embedsmænd, der beskæftiger sig med 
fødevarekontrol. Dette var mindre end det planlagte antal, og i oktober 1995 havde man 
en drøftelse med Karolus-Udvalget og andre interesserede parter for at se, om formålet 
med programmet, der er at fremme en mere ensartet retshåndhævelse, ville kunne 
gennemføres bedre, hvis reglerne ændredes. Navnlig drøftede man brugen af Karolus-
midler til uddannelsesaktiviteter. 
34. På toldområdet fremlagde Kommissionen i april 1995 et forslag til en afgørelse, 
der skal vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet, og som vedrører et handlingsprogram 
for fællesskabstold (Told 2000)20. Formålet med dette forslag er at få etableret rammer 
for en udvikling og modernisering af toldadministrationerne over en femårig periode. Det 
vil støtte medlemsstaternes bestræbelser på at styrke det vigtige samarbejde mellem 
toldadministrationerne og mellem disse og Kommissionen for derved at sikre en ensartet 
19 
20 Rådets resolution af 10. oktober 1994 om fri udfoldelse for dynamikken og innovationspotentiale 
i små og mellemstore virksomheder, herunder håndværks- og mikrovirksomheder, i en konkur­
rencepræget økonomi, EFT nr. C 294 af 22.10.1994 - side 7, afsnit III, sidste led. 
KOM(95) 119 endelig udg., EFT C 301 af 13.11.1995, som ændret ved KOM(95) 451 endelig 
udg., EFT C 327 af 7.12.1995, som ændret ved KOM(95) 576 endelig udg., endnu ikke 
offentliggjort. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 16 
anvendelse af fællesskabslovgivningen overalt ved de ydre grænser. Rådets fælles 
holdning blev vedtaget den 21. december 1995. 
B. Straf for overtrædelse af EF-lovgivningen 
35. Da Kommissionen den 3. maj 1995 vedtog en meddelelse om betydningen af 
sanktioner for gennemførelsen af fællesskabslovgivningen vedrørende det indre marked21 
opfordrede den Rådet og Europa-Parlamentet til at støtte det arbejde, der går ud på at 
øge gennemsigtigheden og sikre effektiviteten af de sanktioner, der finder anvendelse i 
tilfælde af overtrædelse af EF-reglerne. 
Rådet reagerede meget positivt på denne opfordring, da det den 29. juni 1995 vedtog en 
resolution om en ensartet anvendelse og effektiv gennemførelse af fællesskabsretten og 
om sanktioner i tilfælde af overtrædelse af dens bestemmelser vedrørende det indre 
marked22. 
Kommissionen har i sin meddelelse som det væsentligste fremhævet følgende elementer: 
Uden at udelukke muligheden for at foreslå en definition på fælles sanktioner, hvor dette 
måtte være nødvendigt, skal Kommissionen dog bekræfte, at princippet om henvisning 
til de nationale sanktionsordninger fortsat gælder. Kommissionen anførte nemlig, at der 
ikke a priori er nogen grund til at tro, at når en medlemsstat fastsætter sanktioner til 
håndhævelse af regler - det være sig EF-regler eller nationale regler - at de da ikke er 
effektive, proportionale og præventive; det er nemlig i en retsstats interesse at sikre en 
effektiv anvendelse af de regler, der gælder på statens område, og dette både af hensyn 
til statens egne borgeres tillid og af hensyn til tilliden hos de andre EU-medlemsstater. 
36. Men hvad angår de undertiden betydelige forskelle, som Kommissionen har 
konstateret under sin analyse af gennemførelsen og anvendelsen af de fælles regler -
navnlig inden for sektoren for offentlige indkøb - skal det understreges, at det er vigtigt 
at sikre en vis gennemsigtighed i de nationale sanktionsordninger, således at det kan 
konstateres, at sanktionerne er effektive, proportionelle og præventive. Med henblik 
herpå anføres det bl.a. i meddelelsen, at Kommissionen har til hensigt - i sine fremtidige 
forslag til forordninger og direktiver - at indføje en klausul, der eksplicit foreskriver 
anmeldelse af de sanktionsordninger, der gælder i tilfælde af overtrædelse af 
bestemmelserne vedrørende det indre marked. 
Kommissionen har i denne meddelelse opfordret Rådet og Parlamentet til: 
• at gøre sig bekendt med de første retningslinjer for sanktioner i tilknytning 
til reglerne for det indre marked 
• at bekræfte nødvendigheden af, at de nationale sanktionsordninger på dette 
område er gennemsigtige 
21 KOM(95) 162 endelig udg. af 30.5.1995. 
22 EFT C 188 af 22.7.1995, s. 1. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 17 
• klart at forpligte sig til at støtte arbejdet på sanktionsområdet, navnlig 
inden for sektorerne offentlige indkøb og toldlovgivning 
• at forpligte sig til - konstruktivt og åbent - at drøfte de sektorale forslag, 
som Kommissionen skal udarbejde inden for de kommende måneder for 
at sikre, at de sanktioner, der finder anvendelse på overtrædelse af regler 
for det indre marked, er effektive, proportionelle og præventive. 
Ved sin resolution af 29. juni 1995 har Rådet reageret positivt på Kommissionens 
opfordring. 
37. Kommissionens tjenestegrene fortsatte sit arbejde vedrørende sanktioner på 
toldområdet på grundlag af det mandat, de havde fået, og hvorefter de skulle undersøge 
karakteren af toldovertrædelser set i relation til bestemmelserne i Fællesskabets 
toldkodeks. 
§ 3 - Domstolsadgang samt retligt samarbejde 
A. Uddannelse og information med sigte på de juridiske professioner inden for 
området EF-lovgivning 
38. Inden for rammerne af det statistiske program "Optimering af det indre marked"23 
arrangerede Kommissionen i marts og oktober 1995 to møder med deltagelse af eksperter 
(dommere, advokater og andre jurister fra hver enkelt medlemsstat) med henblik på at 
drøfte mulige initiativer til at forbedre uddannelsen og informationen af alle praktiserende 
jurister for derved at forbedre de nationale domstoles anvendelse af EF-lovgivningen. 
Som et direkte resultat af disse møder er Kommissionen nu ved at udarbejde en ny 
målrettet aktionsplan, også kalder "Robert SCHUMAN-aktionen, som vil fremme under­
visningen i EF-lovgivning på universiteter, som har ansvaret for den indledende eller 
videregående uddannelse af dommere eller advokater. Med aktionen vil man også søge 
at udvikle alle midler til fremme af information om EF-lovgivningen på de steder, hvor 
de praktiserende jurister udfører deres arbejde (domstole, juridiske fakulteter osv.). 
B. Forbrugernes domstolsadgang 
39. Hvad angår forbrugernes domstolsadgang og bilæggelse af forbrugertvister inden 
for det indre marked, har Kommissionen udformet en afbalanceret løsning som 
opfølgning til den grønbog, der offentliggjordes den 16. november 199324. 
40. De initiativer, der er planlagt, fokuserer primært på en selvregulerende ordning 
og et samarbejde på tværs af landegrænserne - eventuelt suppleret med en lovgivning til 
regulering af specifikke problemer i forbindelse med overtrædelse af EF-lovgivningen. 
23 KOM(93) 632 endelig udg. af 22.12.1993. 
24 KOM(93) 576 endelig udg. af 16.11.1993. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 18 
Disse initiativer tager sigte på at forenkle bilæggelsen af individuelle tvister på tværs af 
landegrænserne ved at fremme indførelsen af udenretslige procedurer og et bedre 
samarbejde mellem de eksisterende relevante organer. 
41. Man kan også overveje at vedtage nogle retligt bindende foranstaltninger for at 
sikre, at der inden for Den Europæiske Union findes hurtige og effektive retsmidler med 
henblik på indgriben over for visse former for ulovlig grænseoverskridende praksis, som 
er til skade for forbrugerne og til hinder for et velfungerende indre marked. 
C. Gensidig anerkendelse af domme på tværs af landegrænserne 
42. Der er sket yderligere fremskridt henimod vedtagelsen af to konventioner 
vedrørende domstolskompetence, gensidig anerkendelse og fuldbyrdelse af domme i 
forbindelse med konkurs, skilsmisse, ophævelse af ægteskab og separation. Disse to 
områder var ikke omfattet af anvendelsesområdet for Bruxelles-konventionen af 1968. 
Den 25. september 1995 paraferede samtlige medlemsstater konkurskonventionen, og 12 
af dem underskrev den den 23. november. De øvrige medlemsstater, Irland, 
Nederlandene og Det Forenede Kongerige forventes at underskrive inden den 23. maj 
1996. På det familieretlige område har en række arbejdsgrupper videreført deres arbejde 
med henblik på udarbejdelse af et udkast til en konvention. 
43. Herudover har man indledt forhandlinger med henblik på udarbejdelse af en 
konvention til forenkling af fremsendelse af juridiske dokumenter. Formålet med 
konventionen er at tilvejebringe mulighed for direkte fremsendelse af juridiske 
dokumenter mellem medlemsstaterne. 
§ 4 - Evaluering af, om lovgivningen har været effektiv 
44. I overensstemmelse med den af Rådet i 1992 fremsatte anmodning og som 
forudset i det strategiske program for det indre marked af 1993 har Kommissionen 
foretaget en omfattende evaluering af konsekvenserne og effektiviteten af den lovgivning, 
der gælder for det indre marked. I 1995 var man gået i gang med 40 selvstændige 
undersøgelser, som vil danne grundlag for en rapport i 1996. Denne analyse vil give 
Kommissionen mulighed for at tilpasses den strategi for det indre marked, der skal følges 
i de sidste år af dette århundrede og at finjustere lovgivningskomplekset. Dette vil 
omfatte: 
• en virksomhedsundersøgelse omfattende 12 000 EU-selskaber 
• en virksomhedsundersøgelse baseret på udtalelser fra repræsentanter fra 
europæiske sammenslutninger inden for fremstillingsindustrien og service­
sektorerne 
• en række undersøgelser vedrørende handelshindringer (tekniske barrierer, 
offentlige indkøb, told og skatteformaliteter, beskyttelse af industriel 
ejendomsret) 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 19 
• undersøgelser vedrørende handel og investering (udenlandske direkte 
investeringsstrømme, intra- og inter-industrielle strømme, konkurrence-
dygtighed/handelsskabende foranstaltninger og omlægning, adgang til det 
eksterne marked) 
• undersøgelser af konkurrencen og af ståldriftsfordele (pan-europæiske 
markeder, konkurrence på det indre marked, stordriftsfordele, investe­
ringer i immaterielle goder) 
• undersøgelser vedrørende virkningerne af regionalpolitik, socialpolitik og 
beskæftigelsespolitik, liberaliseringen af kapitalmarkedet, forvaltning af 
flere valutaer og makroøkonomiske modeller 
• undersøgelse af enkelte sektorer (fødevarer, drikkevarer og tobak, 
lægemidler, tekstil og beklædning, konstruktion af entrepenørmaterial, 
kemiske produkter, motorkøretøjer, forarbejdede levnedsmidler, tele­
udstyr, forsikring, bankvirksomhed, lufttransport, distribution, vejgods­
trafik, liberaliserede teletjenester, reklamevirksomhed, audiovisuelle 
tjenester, informationstjenester, energi og omkostningerne ved en inadæ­
kvat transportinfrastruktur). 
Resultaterne af undersøgelsen forventes offentliggjort i det sidste kvartal af 1996. 
§ 5 - Statistikker 
45. Det er nødvendigt med pålidelige statistikker inden for det indre marked af 
hensyn til Eurostats statistiske arbejder, det være sig både på kort og lang sigt. 
46. Målet på kort sigt er at tilvejebringe objektive og pålidelige data til brug for 
1996-undersøgelser. Såvel kvantitative som kvalitative data enten direkte fra Eurostat 
eller fra medlemsstaterne blev udarbejdet til brug for " 1996-undersøgelsen" i tidsrummet 
mellem januar og oktober 1995, idet de indsamledes fra eksisterende Eurostat-databaser 
og i medlemsstaterne samt fra et langtidsstudie på virksomhedsplan i medlemsstaterne 
fra før 1995. 
47. Det langsigtede mål er at forbedre den nuværende dataindsamling. Dette vedrører 
frem for alt en række serviceindustrier, hvor mere detaljerede oplysninger ville hjælpe 
administrationer og de økonomiske beslutningstagere med henblik på en vurdering af 
udviklingen og for at udnytte det indre marked effektivt. 
§ 6 - Lovreguleringspolitik samt forenkling 
A. Lovreguleringspolitik samt forenkling af lovgivningen 
48. 11995 var det klart, at forretningslivet, administrationerne og EF-institutionerne 
var stadig mere interesseret i at sikre en bedre og mere enkel regulering både ved 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 20 
udarbejdelsen af nye regler og ved evalueringen af fordele og ulemper ved den 
eksisterende lovgivning. 
49. Kommissionen har udarbejdet generelle retningslinjer for lovregulerings-
politikken25, som er blevet udsendt til personalet. I retningslinjerne understreges 
nødvendigheden af hensigtsmæssige konsultationer, effektevaluering, sikring af kohærens 
mellem de forskellige mål for EF's politikker og bedømmelsen af et forslag i lyset af 
subsidiaritet- og proportionalitetsprincippet. 
50. Rapporten fra gruppen om lovgivningsmæssige administrative forenklinger26 (med 
Bernhard Molitor som formand) indeholdt mange specifikke henstillinger om, hvorledes 
man kunne forenkle EF-lovgivningen. I sine kommentarer til rapporten, der blev 
offentliggjort i november27, tilkendegav Kommissionen bred tilslutning til det generelle 
henstillinger i rapporten, hvor man anbefaler en politik med hensyn til ny lovgivning, 
der falder i tråd med de generelle retningslinjer, og hvor man understregede nødvendig­
heden af, at medlemsstaterne gennemfører direktiverne rettidigt og korrekt, samtidig med 
at man slog til lyd for, at der skulle gøres en større indsats for at konsolidere EF-
lovgivningen. Kommissionen bemærkede dog, at den gerne havde set, at gruppen havde 
engageret sig mere i en analyse og vurdering af virkningerne af den nationale lovgivning. 
I UNICE's rapport om lovregulering (Regulatory Report)28, der er udarbejdet med 
finansiel støtte fra Kommissionen, blev det bekræftet, at lovgivningsarbejdet til 
regulering af erhvervslivet snarere er medlemsstaternes ansvar end Fællesskabets. 
51. Kommissionen har til brug for Det Europæiske Råd udarbejdet en rapport "Better 
Law-making"29, der behandler udviklingen i 1995 og prioriterede områder i 1996 med 
hensyn til anvendelsen af subsidiaritet- og proportionalitetsprincippet. Udvalget for 
Forbedring og Forenkling af Virksomhedsmiljøet vil også blive inddraget i opfølgningen 
af visse af de henstillinger, der er indeholdt i Molitor-rapporten, hvor man primært har 
fokuseret på små og mellemstore virksomheder. 
B. Bindende og deklaratorisk kodificering 
52. Tekniske fremskridt samt nye metoder til fremskyndelse af arbejdet, der blev 
vedtaget som led i den interinstitutionelle aftale af 20. december 1994, har bidraget til 
fremskridt hvad angår bindende og deklaratorisk kodificering. Kommissionen vedtog i 
1995 ti forslag til formel kodificering inden for bl.a. telekommunikation, dyresundhed, 
foderstoffer samt såsæd og planter. Arbejdet med andre forslag er langt fremme og 
vedrører bl.a. bankvirksomhed, livs- og skadesforsikring samt børser og værdipapirer, 
som vil blive fremlagt i 1996. 
53. Man har arbejdet intensivt på en uformel kodificering, hvilket har resulteret i 
kodificering af henved 140 lovkomplekser, hvor man har kombineret ca. 1 500 
25 
26 
27 
28 
29 SEK(95) 2255 af 17.1.1996. 
KOM(95) 288 endelig udg. 2 af 21.6.1995. 
SEK(95)2121 af 29.11.1995. 
Releasing Europe's Potential through targeted Regulatory Reform, Bruxelles 1995. 
CSE (95) 580. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 21 
oprindelige retsakter. Disse kodificerede tekster vil kunne fås via Publikationskontoret 
og dets distributionsnet i begyndelsen af 1996. 
§ 7 - Kommunikations- og informationspolitik 
54. Et effektivt fungerende enhedsmarked forudsætter en adækvat strøm af 
informationer mellem EF-institutionerne, medlemsstaterne og aktørerne på 
enhedsmarkedet. 11995 iværksatte Kommissionen en række aktioner, med det formål at 
gøre borgerne og virksomhederne mere opmærksomme på de fordele, som enheds­
markedet frembyder samt med det formål selv at få et overblik over borgernes og 
virksomhedernes holdninger og erfaringer. 
55. Som følge af den succes, som de såkaldte internal market weeks, der var 
tilrettelagt i de tolv medlemsstater i 1994, fik, blev der holdt lignende arrangementer i 
de tre nye medlemsstater i 1995. Disse arrangementer gav tjenestemænd fra Kommis­
sionen, repræsentanter fra de nationale administrationer samt aktørerne på det indre 
marked mulighed for en meningsudveksling om situationen hvad angår det indre marked 
i hver af de berørte lande. 
56. Kommissionen har fortsat offentliggørelsen af en række periodiske tidsskrifter af 
relevans for det indre marked, herunder bl.a. GD XV News, der nu er omredigeret under 
titlen Single Market News, der har en større udbredelse. 
57. Med støtte fra Euro-Info Centre Network blev der udført en anden undersøgelse 
af de små og mellemstore virksomheders erfaringer30. 
58. Kommissionen har foretaget en udvidet undersøgelse af de elektroniske mediers 
potentiel. Kommissionen producerede sin første CD-ROM31 om det indre marked på 
grundlag af 350 spørgsmål og svar om det indre marked, der var indeholdt i databasen 
Info 92. Man er ved at undersøge muligheden for en mere omfattende udbredelse af 
denne CD-ROM. Som et første skridt hen imod åbning af information om det indre 
marked på Internet, har Kommissionen indført et såkaldt "Window" om dette emne i 
Eu r opa- serveren32. 
59. I sin tale i Europa-Parlamentet i januar 1995 lancerede Kommissionens formand 
Jacques Santer den idé, at der eventuelt skulle tages et initiativ for at vise borgerne, 
hvilke fordele de får af det indre marked - den største præstation for Fællesskabets 
integration indtil dato. Denne idé er blevet udmøntet i Citizens First-initiativet. 
Der er Dievel gjort et betydeligt forberedende arbejde i 1995 med henblik på at lancere 
kampagnen næste år. Der vil blive udarbejdet adskillige brochurer for at gøre borgerne 
bekendt med de rettigheder, de har inden for det indre marked, samt med, hvorledes de 
30 
31 
32 Kan fås ved henvendelse til GD XV. 
The Internal Market - Everybody's Business. Kan fås ved henvendelse til GD XV, afdeling Al. 
Internetadresse: http://www.cec.lu/. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 2 - ADMINISTRATION AF DET INDRE MARKED 22 
udøver dem i hver enkelt medlemsstat og hvilke retsmidler, der står til rådighed, hvis 
deres rettigheder ikke respekteres. 
DET INDRE MARKED 1995 
23 
Afsnit 3 - Fri bevægelighed for personer 
§ 1 - Afskaffelse af kontrollen ved de indre grænser 
60. Der er stadig mangler i den fuldstændige gennemførelse af et af traktatens 
vigtigste mål, den fri bevægelighed for personer. Kommissionen har imidlertid besluttet 
at tilsende Rådet og Europa-Parlamentet de sidste forslag som kompletterer de forslag, 
der allerede ligger på Rådets bord. Hvis disse mangler ikke afhjælpes, vil det kunne 
skade Den Europæiske Unions politiske troværdighed. 
61. Selv om der stadig er mange uløste problemer i forbindelse med personkontrollen 
ved grænserne, har Kommissionen noteret sig visse fremskridt i forbindelse med 
Schengen-aftalerne. Syv af Unionens medlemsstater (Tyskland, Belgien, Spanien, 
Frankrig, Luxembourg, Nederlandene og Portugal) har fra 1. juli 1995 indbyrdes, og 
uigenkaldeligt, anvendt Schengen-konventionen, der har til formål at afskaffe al kontrol 
med personer, der passerer de fælles grænser33. Iværksættelsen af konventionen 
repræsenterer et vigtigt skridt i gennemførelsen af målet i EF-traktatens artikel 7 A*. 
62. Sideløbende hermed vedtog Kommissionen den 12. juli 1995 tre forslag til 
direktiv om afskaffelse af kontrol med personer, der passerer de indre grænser i Den 
Europæiske Union som helhed. Efter Kommissionens opfattelse skal det indre marked 
fungere på samme måde som et nationalt marked, hvor det skal være muligt at foretage 
rejser inden for Fællesskabet på samme måde som rejser mellem regioner eller provinser 
i en og samme medlemsstat. Så længe kontrollen ved de indre grænser ikke er afskaffet, 
vil det indre marked ikke være en realitet for Fællesskabets borgere. Afskaffelsen af 
kontrollen ved de indre grænser må naturligvis ikke resultere i mindre sikkerhed for 
unionsborgerne. Tværtimod er det udtrykkeligt fastsat i forslagene, at afskaffelsen af 
kontrollen ikke træder i kraft, medmindre de vigtige støtteforanstaltninger for at sikre 
opretholdelse af et højt sikkerhedsniveau i området uden grænser er endeligt vedtaget og 
gennemført på tilfredsstillende måde. Alle disse foranstaltninger ligger på Rådets bord. 
Det første af de nye forslag er et konkret udtryk for afskaffelsen af kontrol, samtidig 
med at man definerer omfanget af forbud ved at gennemføre kontrol og indføre 
formaliteter ved de indre grænser34. Forslaget bekræfter, at alle personer, uanset 
nationalitet, drager fordel af afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser. Forslaget 
indeholder en "sikkerhedsklausul" i tilfælde, hvor en medlemsstat står over for en 
tilstrækkelig alvorlig reel trussel for den offentlige orden eller sikkerhed. 
Formålet med et andet forslag til direktiv er at ændre den afledte ret inden for fri 
bevægelighed for personer med henblik på at fjerne eventuelle bestemmelser, der gør det 
muligt at gennemføre kontrol med personer ved passage af en indre grænse35. 
33 Frankrig har imidlertid anvendt sikkerhedsklausulen, der giver mulighed for midlertidig 
genindførelse af grænsekontrol af hensyn til den offentlige orden og den nationale sikkerhed. 
KOM(95) 346 endelig udg., EFT C 306 af 17.11.1995. 
KOM(95) 347 endelig udg., EFT C 289 af 31.10.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 3 - FRI BEVÆGELIGHED FOR PERSONER 24 
Endelig tager et tredje forslag sigte på at give statsborgere fra tredjelande, som opholder 
sig lovligt i en medlemsstat, ret til at foretage et kort besøg i de øvrige medlemsstater, 
hvis de er i besiddelse af opholdstilladelse eller et visum, der er gældende i alle 
Unionens medlemsstater36. Dette forslag hænger uløseligt sammen med de forslag, 
Kommissionen fremlagde i december 1993 vedrørende passage af de ydre grænser37, idet 
der skabes ækvivalens mellem en opholdstilladelse og et visum, der er udstedt af en 
medlemsstat, samt gensidig anerkendelse af visa. Ved denne foranstaltning vil det være 
muligt for adskillige millioner udenlandske statsborgere at rejse til forskellige unions-
lande uden at være tvunget til først at erhverve et visum, hvilket vil fremme turismen 
og køb af varer og tjenesteydelser på tværs af grænserne. 
63. Rådet vedtog i 1995 to forordninger. Den første af 29. maj 1995 omhandler 
ensartet udformning af visa (forordning (EF) nr. 1683/95*), og den anden af 
25. september 1995 fastsætter, hvilke tredjelandes borgere der skal være i besiddelse af 
visum ved passage af Fællesskabets ydre grænser (forordning (EF) nr. 2317/95*). 
§ 2 - Fri bevægelighed for personer i Fællesskabet 
A. Opholdsret 
64. Skrivelser blev sendt til ni medlemsstater med meddelelse om ukorrekt 
gennemførelse af nogle eller alle tre direktiver om opholdsret 
B. Anerkendelse af kvalifikationer 
65. Mellem 1991 og udgangen af 1994 opnåede næsten 10 000 europæiske stats­
borgere anerkendelse af deres eksamensbevis i henhold til direktiv 89/48/EØF* og 
yderligere 5 000 nyder hvert år gavn af sektordirektiverne (for læger, tandlæger, 
dyrlæger, sygeplejersker, jordemødre, farmaceuter og arkitekter). 
66. I 1995 blev der imidlertid registreret en markant stigning i antallet af de klager, 
Kommissionen modtager fra vandrende arbejdstagere, som har haft problemer med at 
opnå anerkendelse af deres eksamensbeviser. Det er ikke muligt at vurdere, om denne 
stigning afspejler en reel forringelse i forhold til de foregående år, eller om det skyldes, 
at de potentielle vandrende arbejdstagere er blevet mere bevidste om deres rettigheder 
i henhold til fællesskabsretten. 
Størstedelen af klagerne vedrører den generelle ordning for gensidig anerkendelse af 
eksamensbeviser og erhvervsmæssige kvalifikationer, der er fastlagt i Rådets direktiv 
89/48/EØF* og 92/5l/EØF*. I nogle tilfælde skyldes problemerne manglende gennem­
førelseslovgivning, især i forbindelse med sidstnævnte direktiv, der skulle have været 
endelig gennemført af medlemsstaterne inden 18. juni 1994, men som kun er gennemført 
fuldstændigt i syv medlemsstater. Hvad angår direktiv 89/48/EØF* har en medlemsstat, 
Belgien, næsten fem år efter gennemførelsesfristen endnu ikke truffet foranstaltninger for 
36 KOM(95) 348 endelig udg., EFT C 307 af 18.11.1995. 
37 KOM(95) 684 endelig udg., EFT C 11 af 15.1.1994. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 3 - FRI BEVÆGELIGHED FOR PERSONER 25 
at omsætte direktivet i den nationale lovgivning. Andre problemer skyldes problemer i 
forbindelse med fortolkning afgrundbegreber i direktiverne (f.eks. "diplom", "højere 
uddannelse", "reguleret erhverv") og problemer med anvendelse af selve anerkendelses-
mekanismen. 
67. For at afhjælpe denne situation vil Kommissionen forsøge at sikre, at de der er 
ansvarlige for direktivernes gennemførelse, får en bedre forståelse af direktiverne, og at 
de, der ønsker at anvende den generelle ordning, bliver fuldstændig bekendt med deres 
rettigheder. 
68. For at gøre fællesskabslovgivningen mere klar og forenklet vil Kommissionen i 
den nærmeste fremtid fremlægge et forslag til direktiv om konsolidering af de vigtigste 
bestemmelser i de 35 eksisterende direktiver om erhvervsaktiviteter samt indførelse af 
en anerkendelsesmekanisme for eksamensbeviser inden for de aktiviteter, der endnu ikke 
er omfattet af de øvrige direktiver. 
C. Arbejdsformidlingsstrukturer i grænseområder 
69. 1995 var det første år, hvor EURES-nettet, der blev indført i november 1994 med 
det formål at lette den frie bevægelighed for arbejdstagere i Fællesskabet, var operativt. 
EURES er et partnerskab mellem Kommissionen, de offentlige arbejdsmarkeds-
myndigheder og repræsentanter for arbejdsmarkedets parter i grænseområder. I årets løb 
har det bidraget til at fremme udvekslingen af erfaringer og god praksis mellem nettets 
medlemmer. Samarbejdet mellem offentlige arbejdsmarkedsmyndigheder er allerede mere 
vidtgående end oprindeligt planlagt. 
DET INDRE MARKED 1995 
26 
Afsnit 4 - Fri bevægelighed for varer 
EF-rettens instrumenter til sikring af frie varebevægelser 
§ 1 Artikel 30-36* i EF-traktaten 
A. Indledning 
70. I henhold til EF-traktatens artikel 30 ff. * er kvantitative indførsels- og udførsels­
restriktioner samt foranstaltninger med tilsvarende virkning forbudt. Kommissionens 
foranstaltninger for at kontrollere, at medlemsstaterne overholder disse artikler, tager 
sigte på at fjerne handelshindringer, navnlig gennem en dialog med medlemsstaterne. 
71. I 1995 registrerede Kommissionen 258 nye sager, som enten blev opdaget som 
led i Kommissionens arbejde eller var resultat af klager fremsat af erhvervsdrivende eller 
erhvervsorganisationer. Finlands, Østrigs og Sveriges tiltrædelse af Fællesskabet kan for 
en stor dels vedkommende forklare denne stigning i forhold til 1994. 
I samme periode blev 238 sager afsluttet. Det skal bemærkes, at kun to sager blev 
henvist til Domstolen, hvilket bekræfter, at det partnerskab, som Kommissionen går ind 
for med henblik på at finde mindelige løsninger på de indbragte sager, har vist sig at 
være effektivt. 11995 blev der afholdt møder i Spanien, Frankrig, Italien, Nederlandene, 
Tyskland, Grækenland og for første gang i Belgien. Denne fremgangsmåde vil blive 
udvidet til at omfatte de nye medlemsstater Østrig, Finland og Sverige. Disse 
"pakkemøder" skaber de fornødne rammer for at få en detaljeret dialog i gang mellem 
Kommissionen og de kompetente organer i medlemsstaterne og har gjort det muligt at 
finde en løsning i 60 sager. 
B. De vigtigste områder, hvor Kommissionen har grebet ind for at fjerne 
handelshindringer i 1995 
72. Det fremgår af statistikken i tabel III, der er udarbejdet på grundlag af de 258 
registrerede nye sager, at de statslige foranstaltninger, der direkte eller indirekte 
medfører restriktioner for samhandelen i EU, især har gjort sig gældende på området for 
motorkøretøjer, levnedsmidler, kemiske produkter, farmaceutiske produkter og 
lægemidler. 
I lighed med 1994 blev størstedelen af problemerne registreret inden for levnedsmidler 
og motorkøretøjer. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 4 - FRI BEVÆGELIGHED FOR VARER 27 
TABEL III - REGISTREREDE KLAGER OVER HINDRINGER FOR SAMHANDELEN I 1995 (ARTIKEL 30 FF.) 
Med­
lemsstat 
B 
DK 
D 
GR 
E 
F 
IRL 
1 
L 
NL 
A 
P 
FIN 
S 
UK 
1 ALT Motor­
køretøjer 
6 
2 
4 
2 
4 
23 
0 
10 
3 
1 
1 
2 
2 
7 
4 
71 Levneds­
midler 
6 
0 
21 
3 
7 
10 
0 
5 
0 
3 
1 
1 
1 
8 
0 
66 Kemiske­
produkter 
1 
1 
4 
1 
1 
1 
0 
1 
0 
0 
2 
0 
0 
3 
0 
15 Farma­
ceutiske 
produkter 
og 
lægemidler 
1 
1 
0 
2 
1 
0 
0 
3 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
1 
10 Telekommu­
nikation 
0 
0 
2 
1 
0 
1 
0 
3 
0 
2 
0 
0 
0 
0 
0 
9 Byggeri 
1 
0 
2 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
2 
0 
1 
0 
0 
6 Andet 
2 
1 
21 
0 
13 
13 
0 
10 
0 
9 
3 
2 
1 
1 
5 
81 1 ALT 
17 
5 
54 
9 
26 
48 
0 
32 
3 
15 
10 
5 
5 
19 
10 
258 
73. Klagerne vedrører alle medlemsstater, bortset fra Irland. Det er i denne 
forbindelse interessant, at situationen i de nye medlemsstater Østrig, Finland og Sverige 
afspejler situationen i de øvrige medlemsstater. Størstedelen af klagerne i disse tre lande 
vedrører bestemmelserne om indregistrering af motorkøretøjer, salg af levnedsmidler og 
salg af farmaceutiske produkter. Hindringernes art og de tilstræbte mål i medlemsstaterne 
varierer fra sektor til sektor, men er ikke markant forskellige fra de hindringer, som 
Kommissionen har konstateret i tidligere rapporter. 
a) Motorkøretøjer 
74. I 1995 registrerede Kommissionen de fleste sager inden for motorkøretøjs-
sektoren. Disse problemer, der hovedsagelig vedrørte køretøjer, som tidligere havde 
været indregistreret i en anden medlemsstat, skyldes i lighed med i 1994 hovedsagelig 
de kompetente myndigheders manglende anvendelse af princippet om gensidig anerken­
delse og nationale tekniske standarder samt en manglende anerkendelse af dokumenter 
udstedt i en anden medlemsstat, selv om dokumenterne indeholder de nødvendige 
oplysninger. Kommissionen har derfor speciel opmærksomheden henvendt på denne 
situation, hvor der i mange tilfælde rejses tvivl om en ret, som det indre marked 
indrømmer den enkelte unionsborger. Eksempler på resultater af Kommissionens 
intervention er større fleksibilitet i Frankrig ved indregistrering af brugtvogne og i 
Spanien i forbindelse med bestemmelserne om individuel godkendelse af højrestyrede 
biler. 
For at gøre de nationale myndigheder opmærksom på deres forpligtelser vedrørende 
indregistrering af køretøjer og underrette borgerne om de rettigheder og garantier, 
fællesskabsretten giver dem, vedtog Kommissionen den 20. december 1995 en 
fortolkende meddelelse om procedurerne ved typegodkendelse og indregistrering af 
køretøjer, der tidligere har været indregistreret i en anden medlemsstat38. Hovedformålet 
38 SEK(95) 2262, endnu ikke offentliggjort. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 4 - FRI BEVÆGELIGHED FOR VARER 28 
med Kommissionens nye meddelelse er at redegøre for de principper og procedurer, de 
nationale myndigheder skal følge, så motorkøretøjer, der tidligere har været 
indregistreret i en anden medlemsstat, kan indregistreres enkelt og effektivt i deres land. 
Meddelelsen indeholder en klar oversigt over de praktiske konsekvenser for nationale 
myndigheder og enkeltpersoner af indførelsen af en EF-typegodkendelse af køretøjer og 
af Domstolens afgørelser. 
b) Levnedsmidler 
75. Kommissionen noterede sig, at de vigtigste hindringer i 1995 i lighed med i 1994 
var de forudgående nationale godkendelsesprocedurer, der tager sigte på kontrollere 
levnedsmidlers indhold, især tilstedeværelse af kosttilskud (næringsstoffer, vitaminer) 
og/eller tilsætningsstoffer. For bedre at kunne garantere, at fællesskabsreglerne 
overholdes på dette område har Kommissionen anmodet medlemsstaternes myndigheder 
om at tilsende den nærmere oplysninger om de i øjeblikket gældende procedurer i de 
enkelte medlemsstater. 
Kommissionen har understreget, at hovedkravet om forbrugerbeskyttelse ikke medfører, 
at man kan forbyde produkter på grund af den nationale "kvalitet". Efter Kommissionens 
intervention ændrede de græske myndigheder eksempelvis de gældende bestemmelser for 
at tillade salg af en række drikkevarer med et lavt indhold af frugtsaft på betingelse af, 
at indholdet var angivet specifikt på etiketten. 
c) Kemiske produkter 
76. Nogle af de hindringer, de 15 klager vedrørte, skyldes forbud mod indførsel eller 
anvendelse af produkter, som medlemsstaterne betragter som farlige for den offentlige 
sundhed og forbrugerne. De fleste sager vedrører godkendelsesprocedurerne med henblik 
på markedsføring og, i tilfælde af parallelimport, procedurerne for kontrol af, at det 
indførte produkt er identisk med produkter, hvis markedsføring allerede er godkendt. 
d) Farmaceutiske produkter og lægemidler 
77. Hindringerne for den frie bevægelighed for farmaceutiske produkter skyldes 
hovedsagelig procedurerne for markedsføringstilladelse og problemerne i forbindelse med 
parallelimport. Kommissionen har interveneret i en række tilfælde for at fremme 
parallelimport af produkter, der fremstilles i en anden medlemsstat, og som allerede 
markedsføres, eller af lægemidler med samme karakteristika som midler, der allerede 
findes på markedet39. 
e) Andre former for hindringer 
78. Hvad angår bestemmelserne på handelsområdet noterede Kommissionen sig i 1995 
en stigning i bestemmelserne, der kræver anvendelse af det nationale sprog i forbindelse 
med angivelse af visse oplysninger på produkters emballage. Kommissionen anførte 
Meddelelse om parallelimport inden for sektoren for farmaceutiske produkter, EFT C 115 af 
6.5.1982. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 4 - FRI BEVÆGELIGHED FOR VARER 29 
eksempelvis, at forpligtelsen til at sikre, at der på flasker skulle være angivet 
"engangsflaske" på hollandsk samt et logo med angivelse af separat indsamling af disse 
flasker, var en uforholdsmæssig overdrevet forpligtelse i forhold til, hvad forbrugeren 
havde behov for at vide. 
79. Kommissionen måtte endvidere undersøge en række bestemmelser vedrørende 
angivelse af oprindelsesland, der gav anledning til handelshindringer. Efter en klage over 
kravet i den danske lovgivning om, at tøj, der indføres og sælges under et dansk 
firmanavn eller et dansk mærke, skal være forsynet med et mærke med angivelse af, at 
varen er indført samt oplysning om oprindelsesland, konkluderede Kommissionen, at 
disse krav til mærkning af importerede beklædningsgenstande udgjorde en handels­
restriktion mellem medlemsstaterne og derfor var i strid med EF-traktatens bestemmelser 
(artikel 30*). 
C. EF-Domstolens aktioner 
80. EF-Domstolens retspraksis er et vigtigt instrument for en ensartet og effektiv 
anvendelse af fællesskabsreglerne i forbindelse med EF-traktatens artikel 30 ff.*, da 
begrebet "foranstaltninger med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion" ikke 
er defineret i traktaten. 
81. Blandt EF-Domstolens vigtigste domme i 1995 var: 
• Fjernsynsreklame for varer på vegne af distributionssektoren40 
Traktatens artikel 30* gælder ikke i et tilfælde, hvor en medlemsstat ved 
lov eller administrative bestemmelser med tilsvarende virkning forbyder 
udbredelse af reklamebudskaber på distributionssektorens vegne. Formålet 
med en sådan foranstaltning er ikke at regulere udvekslingen af varer 
mellem medlemsstaterne. Den vedrører salgsmetoder og gælder alle 
erhvervsdrivende uden at sondre mellem produkter og påvirker ikke salget 
af produkter fra andre medlemsstater på anden vis end de indenlandske 
produkter. 
• Fastsættelse af maksimale grænser for restkoncentrationer af pesticider41 
Rådets direktiv 90/642/EØF* af 27. november 1990 om fastsættelse af de 
maksimale grænser for retskoncentrationer af pesticider i visse produkter 
af planteoprindelse forhindrer ikke, at man på nationalt plan fastsætter de 
tilladte maksimale grænser for restkoncentrationer af chlorpropham og 
propham samt metoderne for kontrollen med, at disse grænser 
overholdelse. Domstolen fastslog alligevel, at sådanne bestemmelser bør 
overholde bestemmelserne i traktatens artikel 30 og 36*. 
40 Sag C-412/93, dom afsagt den 9. februar 1995. 
41 Forenede sager C-54/94 og C-74/94, dom afsagt den 23. februar 1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 4 - FRI BEVÆGELIGHED FOR VARER 30 
Indførsel af et narkotisk stof (diamorfin)42 
Et importforbud kan ikke tillades på grundlag af artikel 36*, hvis det er 
berettiget på grund af behovet for at sikre en virksomheds fortsatte 
eksistens. På den anden side kan det være omfattet af undtagelsen i 
artikel 36*, hvis det er et spørgsmål om at beskytte menneskers liv og 
sundhed, og dette mål ikke kan opnås ligeså effektivt ved hjælp af 
foranstaltninger, der begrænser samhandelen inden for Fællesskabet? 
Præsentation af et produkt, som muligvis begrænser friheden til at 
fastsætte detailpriser og vildleder forbrugeren43 
Et forbud mod i en medlemsstat at markedsføre produkter, der bærer 
samme reklame som i andre medlemsstater, hindrer samhandelen inden 
for Fællesskabet, fordi det kan tvinge importøren til at tilpasse 
produkternes præsentation på en anden måde, afhængig af det sted, hvor 
de udbydes til salg, og medføre ekstra omkostninger til emballage og 
reklame. 
§ 2 Teknisk harmonisering og standardisering 
A. Godkendelse og gennemførelse af lovgivning inden for de forskellige sektorer 
a) Landbrugsprodukter 
Veterinær- og zooteknisk lovgivning 
82. Der blev truffet vigtige beslutninger i 1995 inden for veterinær- og zooteknisk 
lovgivning. Det drejer sig bl.a. om direktiv 95/29/EF* om beskyttelse af dyr under 
transport, tre beslutninger om salmonellaprøver af.visse dyr og dyreprodukter bestemt 
til Finland og Sverige (beslutning 95/409/EF*, 95/410/EF* og 95/41 l/EF*) og 
ændringsdirektiver om handel med fersk kød og handel med kvæg og svin 
(direktiv 95/23/EF* og 95/25/EF*). 
83. Kommissionen forelagde endvidere Rådet forslag om en række spørgsmål, bl.a. 
kødbaserede produkter og beskyttelsesforanstaltninger mod visse former for zoonose. 
84. Kommissionen vedtog en række gennemførelsesbestemmelser i forbindelse med 
foranstaltningerne for at virkeliggøre det indre marked. Den vedtog endvidere beslut­
ninger om at harmonisere betingelserne for indførelse af fiskeprodukter og levende 
toskallede bløddyr (Rådets direktiv 95/22/EF*), tilvejebringelse af EF-finansiering med 
henblik på udryddelse af dyresygdomme og begrænsning af udvikling af sådanne 
sygdomme, især klassisk svinepest i Tyskland og mund- og klovsyge i Grækenland44. Der 
42 
43 
44 Sag C-324/93, dom afsagt den 23. marts 1995. 
Sag C-470/93, dom afsagt den 6. juli 1995 (endnu ikke offentliggjort). 
Endnu ikke offentliggjort. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 4 - FRI BEVÆGELIGHED FOR VARER 31 
blev indført beskyttelsesforanstaltninger for at undgå indførelse af sygdomme i 
Fællesskabet, især i forbindelse med opdukken af mund- og klovsyge i Rusland og 
DOURINE i Mexico. 
85. Kommissionen afholdt en større konference i Bruxelles i begyndelsen af december 
for at gøre status over det videnskabelige bevismateriale og den nuværende viden om 
anvendelse af vækstfremmere i kødproduktion. 
Plantesundhed og anden lovgivning om markafgrøder og foder 
86. Der er tale om områder, som har været genstand for harmonisering i mange år, 
og hvor der er et omfattende administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kom­
missionen. Der har ikke været alvorlige problemer i 1995. 
• Plantesundhed: Visse "beskyttede zoner" blev anerkendt ved Kommissio­
nens direktiv 95/40/EF* som værende udsat for særlige plantesundheds­
risici i Fællesskabet og fik indrømmet særlig beskyttelse, medens 
Kommissionens direktiv 95/44/EF * specificerede undtagelsesbestemmelser 
fra Fællesskabets plantesundhedsordning hvad angår forsøg, forskning 
eller planteforædling. Konsolideringen af Rådets direktiv 77/93/EØF* 
forventes af være afsluttet i 1996. 
• Frø- og planteformeringsmateriale: Rådet har endnu ikke vedtaget forslag 
med henblik på at ajourføre de syv grunddirektiver45 om frø for at sikre 
fuldstændig overensstemmelse med det indre marked, og man afventer 
stadig Europa-Parlamentets udtalelse. Det er ikke sandsynligt, at forslaget 
vil blive vedtaget inden midten af 1996. Konsolideringen af de syv 
grunddirektiver forventes også at være afsluttet i 1996. 
• Restkoncentrationer af pesticider: Rådet vedtog to nye direktiver 
(95/38/EF* og 95/61/EF*) om fastsættelse af maksimale grænser for 
restkoncentrationer af pesticider i en række landbrugsprodukter for endnu 
syv pesticider, der hidtil ikke har været omfattet af fællesskabs­
lovgivningen. 
Sortsbeskyttelse 
87. EF-Sortsmyndigheden påbegyndte sin virksomhed på en foreløbig adresse i 
Bruxelles, da der ikke kunne opnås enighed om en permanent placering. Kommissionen 
vedtog tre gennemførelsesforordninger vedrørende sortsbeskyttelse i henhold til 
grundforordningen (EF nr. 2100/94*)46. 
45 
46 KOM(93) 598 endelig udg., EFT C 39 af 31.1.1994. 
De tre gennemførelsesforordninger er offentliggjort i EFT L 121 af 1.6.1995, s. 31 og 37, og 
EFT L 173 af 25.7.1995, s. 14. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 4 - FRI BEVÆGELIGHED FOR VARER 32 
Klager 
88. De hindringer for den frie bevægelighed af landbrugsprodukter, der er blevet 
meddelt Kommissionens tjenestegrene i 1995, har især omfattet tekniske hindringer f.eks. 
de italienske myndigheders fastsættelse af maksimale grænser for restkoncentration af 
pesticider i citroner samt udvidelse af veterinærkontrollen til bl.a. Italien i forbindelse 
med konstatering af salmonella i fersk kød fra de øvrige medlemsstater. 
Det skal bemærkes, at de problemer i samhandelen, der er meddelt Kommissionen, 
findes inden for områder, hvor fællesskabsbestemmelserne endnu ikke er fuldstændige, 
eller hvor harmoniseringsdirektivet endnu ikke er trådt i kraft. 
b) Anlægsaktiver 
89. Inden for anlægsaktiver har Kommissionen fortsat sit arbejde med indførelse af 
rammebestemmelser for de forskellige sektorer. Gennemførelsesperioden for 92 direk­
tiver inden for sektorer som mekanik og elektronik, personlige værnemidler, gas, tryk­
beholdere, foremballering, juridisk anvendelse af metrologi og medicinske anordninger 
vil være udløbet inden 31. december 1995. Blandt disse er direktiverne om den "nye 
approach" af særlig betydning ud fra en juridisk og økonomisk betragtning. Gennemfø-
relseshastigheden er god, når der tages hensyn til den komplicerede beskaffenhed af 
direktiverne på dette område. Da der i medlemsstaterne allerede findes detaljeret lovgiv­
ning om de spørgsmål, der er omfattet af direktiverne, ofte i forbindelse med andre 
målsætninger (f.eks. installationsregler, social sikkerhed) kan det vise sig problematisk 
at indføre principperne om den "nye approach" i de nationale systemer, hvilket kræver 
et samspil mellem EF-bestemmelserne og de nationale systemer. 
c) Levnedsmidler 
90. I levnedsmiddelsektoren fuldendte Europa-Parlamentets og Rådets vedtagelse den 
20. januar 1995 af direktiv 95/2/EF* om andre tilsætningsstoffer end farve- og 
sødestoffer harmoniseringen af de grundlæggende regler for tilsætningsstoffer i 
Fællesskabet. Gennemførelsen af de nye regler vil være et vigtig bidrag til det indre 
marked i denne sektor. Kommissionen vedtog desuden to direktiver om henholdsvis 
specifikke renhedskriterier for farvestoffer (direktiv 95/45/EF*) og sødestoffer (direktiv 
95/31 /EF*). Der blev gjort yderligere vigtige fremskridt, da Rådet vedtog fire fælles 
holdninger om henholdsvis etikettering af levnedsmidler, nye levnedsmidler, smagsstoffer 
og naturligt mineralvand. Kommissionen forelagde Rådet tre nye forslag om tilsætnings­
stoffer, hvoraf to omhandler teknisk ajourføring af den nugældende forordning, mens det 
tredje opstiller en liste over traditionelle fødevarer, hvori medlemsstaterne kan begrænse 
brugen af godkendte tilsætningsstoffer47. Endvidere foretog Kommissionens tjenestegrene 
de første kontrolbesøg i medlemsstaterne i henhold til direktiv 93/99/EØF* om 
supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler, mens et 
stadigt større udsnit af opgaver indgik i videnskabeligt samarbejde mellem Kommissionen 
og medlemsstaterne. 
47 KOM(95) 126 endelig udg., EFT C 134 af 1.6.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 4 - FRI BEVÆGELIGHED FOR VARER 33 
d) Farmaceutiske produkter 
91. Der var tale om en betydelig udvikling inden for sektoren for farmaceutiske 
produkter og lægemidler i 1995. Det nye fællesskabssystem for godkendelse af human-
og veterinærmedicinske lægemidler trådte i kraft 1. januar 1995.1 forbindelse med dette 
system indføres to nye procedurer, en centraliseret procedure, som resulterer i udstedelse 
af en markedsføringstilladelse, der gælder for hele EF-området, og en decentraliseret 
procedure, der bygger på princippet om gensidig anerkendelse, og hvor Fællesskabet 
optræder som mægler i tilfælde af uoverensstemmelse. Ansøgninger om centraliseret 
godkendelse og mægling behandles af Det Europæiske Agentur for Lægemiddel­
vurdering, der indledte sin virksomhed i 1995, og Kommissionen træffer afgørelse efter 
afslutning af komitologiproceduren. Foreløbig er der udstedt tre EF-markedsførings-
tilladelser til meget innovative farmaceutiske produkter. 
e) Kemiske produkter 
92. Det indre marked for kemiske produkter fungerer forholdsvis godt. Markedsføring 
og anvendelse af farlige stoffer er imidlertid det største område, hvor medlemsstaterne 
anmoder om fritagelse for EF-traktatens artikel 100 A, stk. 4*, for at anvende strengere 
interne regler af hensyn til miljøbeskyttelse og den offentlige sundhed. I 1995 modtog 
Kommissionen anmodninger fra Nederlandene, Tyskland og Danmark vedrørende 
kreosot, som er omfattet af direktiv 94/60/EF* (14. ændring af direktiv 76/769/EØF* 
om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater). 
f) Motorkøretøjer 
93. Det indre marked inden for sektoren for motorkøretøjer er baseret på en række 
direktiver, der skal erstatte de nationale tekniske regler for konstruktion og drift af 
motorkøretøjer. Denne tekniske harmonisering på fællesskabsplan, der er baseret på 
hensynet til sikkerheden og miljøet, består af en række individuelle direktiver, der 
omfatter forskellige komponenter og enheder af et køretøj og et rammedirektiv, der 
omfatter den samlede typegodkendelsesprocedure (direktiv 70/156/EØF*), som skal 
erstatte alle de nationale procedurer. Anvendelsen af dette system betyder, at et køretøj 
med gyldig EF-typegodkendelsescertifikat kan sælges og indregistreres i enhver 
medlemsstat uden andre tekniske formaliteter. Dette system, der hidtil har været frivilligt 
for producenterne, vil blive obligatorisk for personbiler fra 1. januar 1996. Det samme 
gælder andre køretøjskategorier, når de sidste individuelle direktiver herom er vedtaget. 
94. Det skal understreges, at formålet med dette system ikke kun er at fremme 
markedsføring og indregistrering af nye køretøjer, men generelt også at fremme den frie 
bevægelighed af køretøjer inden for Unionen. Ethvert køretøj, der har fået tildelt 
typegodkendelse og er indregistreret i én medlemsstat, bør automatisk kunne få 
typegodkendelse og blive indregistreret i en anden medlemsstat på grundlag af sit EF-
typegodkendelsescertifikat. 
95. Ud over de fremskridt, der er gjort med hensyn til den tekniske harmonisering, 
er det klart, at gennemførelsen af det indre marked for motorkøretøjer kræver andre 
foranstaltninger, især hvad angår de skattemæssige aspekter, som kan resultere i 
betydelige forstyrrelser i det indre markeds normale drift. Kommissionen undersøger i 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 4 - FRI BEVÆGELIGHED FOR VARER 34 
øjeblikket mulighederne for at påbegynde harmoniseringen på området for 
indregistrerings- og vejafgifter. 
B. Særlige ordninger i forbindelse med den frie bevægelighed 
a) Varer med dobbelt formål 
96. Det integrerede system for eksportkontrol med varer med dobbelt formål (Rådets 
forordning (EF) nr. 3381/94*), der blev vedtaget af Rådet den 19. december 1994, trådte 
i kraft 1. juli 1995. Det centrale i systemet er, at der gennem harmonisering af kravene 
og oprettelse af en fælles godkendelsesprocedure for eksport fra Fællesskabet etableres 
fri bevægelighed for langt størstedelen af varer med dobbelt formål inden for 
Fællesskabet. Selv om et begrænset antal meget følsomme varer stadig vil blive 
kontrolleret, når de omsættes inden for Unionen, sker dette uden brug af grænsekontrol. 
Artikel 5 åbner stadig mulighed for nationale initiativer. Man har således indført 
princippet om fri bevægelighed inden for Fællesskabet inden for en sektor, som hidtil 
havde været en undtagelse fra reglerne i det indre marked, selv om der stadig skal gøres 
en del for at fuldende og afslutte disse regler. 
b) Landbrugsprodukter 
97. Forslagene om nye markedsordninger for kartofler48 samt forslag om at lade visse 
landbrugsprodukter af mindre betydning (honning, julesalat, ananas, kaffe, eddike, som 
ikke er fremstillet af vin, kork) være omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 827/68* 
om de fælles markedsordninger for visse produkter, der er opført i bilag II til traktaten49 
(opsamlingsforordning), er stadig til drøftelse i Rådet. 
C. Standardiseringspolitik 
98. Kommissionen har udarbejdet en rapport50 om det europæiske standardise­
ringsarbejde, hvilket blev meddelt på Rådets møde (industriministrene) i november 1995. 
Dette arbejde har afsløret nogle interessante oplysninger og bekræfter indtrykket af, at 
der er gjort store fremskridt i forbindelse med den nye metode og offentlige indkøbs­
aftaler, selv om der stadig er meget, der skal gøres. 
99. Inden for begge disse områder gives der fortsat mandater vedrørende nyt arbejde, 
selv om arbejdet på disse områder er gået ind i en konsolideringsfase. Det skal 
bemærkes, at det europæiske standardiseringsarbejde i takt med udviklingen af det indre 
marked er begyndt at nå et kritisk punkt i relation til den nationale og internationale 
standardisering. Selv om der er gjort betydelige fremskridt hvad angår effektiviteten, og 
de opnåede resultater er imponerende, er det en kendsgerning, at vedtagelsen af 
standarder sker for langsomt, og at der er behov for yderligere forbedringer. 
48 
49 
50 KOM(92) 185 endelig, udg., EFT C 333 af 17.12.1992. 
KOM(91) 328 endelig udg., EFT C 263 af 9.10.1991, s. 5. 
SEK(95) 2104 af 28.11.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 4 - FRI BEVÆGELIGHED FOR VARER 35 
100. Kommissionen er i færd med at gøre status over den europæiske standardiserings­
politik. Af særlig betydning er området for informationsteknologi og telekommunikation, 
hvor en større aktivitetsundersøgelse er undervejs efter udsendelsen af Bangemann­
rapporten om det globale informationssamfund og resultatetet af konferencen i Genval 
i Belgien i november 1994. Da økonomien inden for denne sektor er integreret på 
verdensplan, erkender såvel Kommissionen som industrien, at internationale standarder 
har første prioritet. 
D. Politik for kvalitet, certificering, mærkning og overensstemmelse 
101. Kommissionen fortsætter sit arbejde med gennemførelse af en kvalitetspolitik; 
Kommissionens afdelinger indsamlede oplysninger til forberedelse af en meddelelse til 
Rådet og Europa-Parlamentet om en europæisk politik for kvalitetsfremme. Rådet 
(industriministrene) bekræftede den 6. november sin interesse for dette initiativ. 
I 1995 trådte direktivet om EF-varemærker i kraft (Rådets direktiv 93/68/EF*): efter 
1. januar skal medlemsstaterne på deres område godkende ethvert produkt, der er i 
overensstemmelse med de nye harmoniserede regler. 
102. Arbejdet om konsolidering af det interne system, dvs. koordinering af 
anmeldelsesmyndigheder og indførelse af et akkrediteringssystem gennem EOTC, er 
blevet fulgt op af indledning af forhandlinger med henblik på at indgå aftaler om gensidig 
anerkendelse med seks andre lande (USA, Canada, Australien, New Zealand, Japan, 
Schweiz). Som led i sådanne aftaler vil konformitetsprøver og -certifikater, der udstedes 
af anerkendte organer i disse lande blive anerkendt i Fællesskabet hvad angår kravene 
i EF-direktiverne. I lighed hermed vil konformitetsvurderinger, der gennemføres af EF-
organer med hensyn til kravene i tredjelande, blive anerkendt af det pågældende land. 
Gennem disse ordninger vil man undgå mange af de forsinkelser og meget af det 
dobbeltarbejde, der er forbundet med afprøvning og certificering af de berørte produkter. 
103. Kvalitetspolitik for landbrugsprodukter og levnedsmidler - Kommissionen 
gennemgik medlemsstaternes forslag om europæisk beskyttelse af geografiske betegnelser 
og oprindelsesbetegnelser, der er anerkendt af medlemsstaterne inden dette beskyttelses­
systems ikrafttræden (forordning (EF) nr. 2081/92*) med hjælp fra det videnskabelige 
ad hoc-udvalg og udarbejdede listen over sådanne betegnelser, der skal danne grundlag 
for den registreringsafgørelse, der skal træffes af et ad hoc-forskriftsudvalg. 
§ 3 Procedure med henblik på forebyggelse og kontrol 
A. Forebyggelse af nye hindringer - Procedure 83/189/EØF* 
104. Informationsproceduren i direktiv 83/189/EØF*, især med hensyn til medlems­
staternes notifikation af deres udkast til teknisk lovgivning, er fortsat et grundlæggende 
instrument til forebyggelse af handelshindringer. Trods gennemførelsen af det indre 
marked ved udgangen af 1992 fastsætter medlemsstaterne fortsat en lang række tekniske 
produktforskrifter. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 4 - FRI BEVÆGELIGHED FOR VARER 36 
År 
1992 
1993 
1994 
19953/ Notifikationer31 
%1 
385 m 
438 Bemærkninger 
MS 
184 
134 
161 
102 KOM 
165 
139 
222 
114 Begrundede 
udtalelser 
MS 
66 
75 
85 
60 KOM 
121 
137 
99 
57 Påtænkte 
direktiver 
43 
10 
9 
6 
Analysen af disse nationale forskrifter rejser spørgsmål med hensyn til deres indvirkning 
på det indre marked. Der er risiko for, at de bringer både det indre marked og de 
fordele, det indebærer for de erhvervsdrivende, i fare. 
105. I landbrugssektoren blev der anmeldt 61 udkast til teknisk lovgivning af 
medlemsstaterne og EFT A-landene. Analyserne af de anmeldte lovgivningsudkast fik i 
de fleste tilfælde Kommissionen til at anmode om ændringer for at sikre, at vedtagelsen 
ikke førte til nye hindringer for varers frie bevægelighed. 
B. Ordning om gensidig information 
106. Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning (EF) om indførelse af en 
ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet 
om frie varebevægelser inden for Fællesskabet (Rådets beslutning 95/3052/EF*), blev 
vedtaget af Rådet ved dets møde (det indre marked) den 23. november 1995. 
I henhold til beslutningen indføres der fra 1. januar 1997 en procedure, hvorved 
medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om enhver foranstaltning, der udgør en 
hindring for den fri bevægelighed for en bestemt model eller en bestemt type produkt, 
der fremstilles eller markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, hvis foranstaltningen 
direkte eller indirekte indebærer et generelt forbud, en afvisning af at bringe produktet 
i fri omsætning, en ændring eller tilbagetrækning fra markedet af den berørte model eller 
det berørte produkt. 
Denne gennemsigtighed sikrer en hurtigere løsning af problemer i forbindelse med den 
fri bevægelighed for varer, enten ved en justering af de nationale bestemmelser, eller -
om nødvendigt - ved tilpasning af den gældende fællesskabslovgivning. 
Ved hjælp af dette informationssystem vil det samarbejde, der er oprettet mellem 
medlemsstaterne med støtte fra Kommissionen, bl.a. bidrage til at sikre, at Fællesskabets 
aktion ikke overskrider det, der er nødvendigt for at nå den tilstræbte frie bevægelighed. 
51 
52 Oplysningerne for 1992, 1993 og 1994 er for 12 medlemsstater. Hvis Østrig, Finland, og Sverige 
medtages bliver tallene 466 i 1992, 438 i 1993 og 442 i 1994. Oplysninger for 1995 er for de 
15 medlemsstater. 
Tallene for reaktionerne på notifikationerne dækker dem, hvor fristen var 8. januar, eftersom 
sidste frist for reaktion på notifikationer i 1995 er den 31. marts 1996. 
DET INDRE MARKED 1995 
37 
Afsnit 5 - Fri udveksling af tjenesteydelser og etableringsret 
§ 1 - Tjenesteydelser i almindelighed 
107. De økonomiske aktører kan direkte påberåbe sig principperne om etableringsret 
og fri udveksling af tjenesteydelser inden for Den Europæiske Union, således som de er 
nedfældet i EF-traktaten og fortolket af Domstolen. De mange henvendelser og 
anmodninger om oplysninger og navnlig klager, som Europa-Kommissionen har 
modtaget, er selvfølgelig en ufuldstændig, men dog vigtig indikator for, hvordan det 
indre marked fungerer på visse områder. 
108. Kommissionen har således i 1995 måttet behandle et stigende antal klager fra 
virksomheder, der ved præstering af tjenesteydelser i en anden medlemsstat stødte på 
hindringer i forbindelse med udstationering af personale fra et tredjeland, selv om 
virksomhederne beskæftigede personalet efter reglerne. 
109. Området messer og udstillinger er i øvrigt blevet underkastet en punktuel 
vurdering i forhold til den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser samt 
etableringsretten, og resultaterne vil indgå i en kommende fortolkningsmeddelelse. 
§ 2 - Finansielle tjenesteydelser 
A. Kreditinstitutter 
a) Derivater 
110. Derivater er finansielle kontrakter, hvis værdi afhænger af værdien af et eller 
flere underliggende aktiver, af en referencesats eller af et indeks. Selv om sådanne 
finansielle produkter har været benyttet til risikodækning og spekulation i mere end tyve 
år, har de seneste begivenheder som f.eks. Barings Plc-sagen bevirket, at der er kommet 
fokus på derivatprodukter og -markeder. 
Den rapport om Barings-sagen, som Bank of England's Board of Banking Supervision 
har udarbejdet53, indeholdt ikke forslag om yderligere reguleringer. På baggrund af den 
offentlige interesse og debat forelagde kommissionsmedlem Mario Monti imidlertid sine 
kolleger en meddelelse om derivater og kapitalbevægelser, som blev offentliggjort den 
12. april 1995. 
Den bestående fællesskabslovgivning dækker allerede mange af de tilsynsproblemer, som 
derivaterne skaber. Således fastsætter solvensnøgletalsdirektivet (Rådets direktiv 
89/647/EØF*), der har været i kraft siden 1991, og kapitaldækningsdirektivet (direktiv 
93/6/EØF*), der senest skal implementeres den 1. januar 1996, at banker og 
investeringsselskaber skal have en passende egenkapital i forhold til de kreditrisici og 
markedsrisici, der følger af deres aktiviteter på derivatområdet. 
53 HMSO, London den 18. juli 1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
38 
Kapitaldækningsdirektivet og investeringsservicedirektivet (direktiv 93/22/EF*), der også 
senest skal implementeres den 1. januar 1996, fastsætter desuden, at institutterne skal 
indføre passende risikostyringssystemer. 
111. Lovgivningen skal imidlertid følge med udviklingen på markederne. På baggrund 
af en række problemstillinger, der bl.a. blev fremhævet i Europa-Parlamentets 
betænkning om finansielle derivater fra 22. september 1995, er der derfor ved at blive 
taget yderligere lovgivningsinitiativer med hensyn til den tilsynsmæssige behandling af 
derivater: 
• Rådet vedtog en fælles holdning i september 1995 til et udkast til direktiv, 
der skal give medlemsstaterne mulighed for at anerkende såkaldte 
bilaterale nettingaftaler54, som i vid udstrækning kan reducere 
kreditrisiciene for derivater, der handles uden for anerkendte børser 
("over-the-counter (OTC) derivatives") 
• Kommissionen er ved at udarbejde et udkast til direktiv, der vil udvide 
kapitalkravene for kreditrisici, således at alle typer OTC-derivater 
dækkes, og som forbyder, at institutter, som ikke har indført en passende 
risikokontrol, anvender visse typer af OTC-derivater med relativ høj 
risiko 
• i samarbejde med medlemsstaterne er Kommissionen også ved at 
undersøge de nationale regnskabsstandarder for finansielle institutioners 
handel med derivater. 
b) Fortolkningsmeddelelse om almene hensyn 
112. Kommissionen har på baggrund af kontakter med de økonomiske aktører kunnet 
konstatere, at de fortolkningsforskelle og den usikkerhed, der fortsat eksisterer omkring 
begrebet fri udveksling af tjenesteydelser og omkring rækkevidden af begrebet almene 
hensyn i det andet bankdirektiv (89/646/EØF*), skader den fri bevægelighed for 
banktjenesteydelser. 
113. Den har udarbejdet et udkast til meddelelse om disse to spørgsmål, der er 
offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende55, og som tjener til at afklare de 
usikkerhedsmomenter, der fortsat måtte eksistere. 
Grænseoverskridende tjenesteydelser: Udkastet til meddelelse definerer 
specielt den præcise rækkevidde af direktivets artikel 20, hvori det 
hedder, at et kreditinstitut, der ønsker at præstere grænseoverskridende 
tjenesteydelser, har pligt til at meddele hjemlandets kompetente 
myndigheder, hvilke tjenesteydelser det har til hensigt at udøve for første 
gang i andre medlemsstater. Meddelelsen belyser forskellen mellem 
54 Fælles holdning nr. EF 21/95, vedtaget af Europa-Parlamentet den 4. december 1995. EP-
beslutning nr. A4-0309/95. 
55 EFT C 291 af 4.11.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNTT 5 - FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER OG ETABLERINGSRET 39 
præstering af tjenesteydelser og etablering og redegør for en række 
situationer, hvor det er vanskeligt at skelne mellem de to begreber. Der 
redegøres derefter for Kommissionens opfattelse af karakteren af 
proceduren i artikel 20 og for de retlige konsekvenser, hvis proceduren 
ikke overholdes. Til sidst giver Kommissionen udtryk for den opfattelse, 
at så snart et kreditinstitut har meddelt hjemlandets kompetente 
myndigheder, at det har til hensigt at præstere tjenesteydelser, kan det 
begynde at udføre tjenesteydelserne i kraft af den fri udveksling af 
tjenesteydelser uden at afvente bekræftelse på, at myndighederne i værts­
medlemsstaten har modtaget anmeldelsen. 
• Almene hensyn : I udkastet til meddelelse analyseres begrebet "almene 
hensyn" ud fra to synspunkter. Først anfører Kommissionen, at 
værtsmedlemsstaten ikke er forpligtet til at give meddelelse om sine regler 
om "almene hensyn" til et kreditinstitut, der ønsker at åbne en filial på 
værtslandets område. I lyset af Domstolens retspraksis analyseres dernæst, 
hvordan medlemsstaternes regler om "almene hensyn" finder anvendelse 
på fællesskabskreditinstitutter, der inden for medlemsstaternes område 
udøver bankvirksomhed, der nyder gensidig anerkendelse. På dette punkt 
noteres det i udkastet til meddelelsen, at princippet om gensidig 
anerkendelse bør anvendes, uanset om kreditinstitutterne udøver 
virksomhed i kraft af den fri udveksling af tjenesteydelser eller gennem 
en filial. 
Meddelelsen indeholder desuden en beskrivelse af den retlige ramme, inden for hvilken 
værtslandets regler om "almene hensyn" fortsat kan anvendes over for et fællesskabs-
kreditinstitut. 
B. Forsikringstjenesteydelser 
114. Det tredje livsforsikringsdirektiv (92/96/EØF*) og det tredje 
skadesforsikringsdirektiv (92/49/EØF*) sigter på at tilvejebringe et større produktudbud, 
lavere priser for forbrugerne og mere konkurrence mellem forsikringsselskaberne og 
forsikringsmarkederne i Europa. Det indre marked for forsikring har nu virket i lidt over 
et år, og man kan allerede observere disse virkninger på markedet. 
F.eks. har forbrugerne i Tyskland fået fordel af, at der er en større konkurrence mellem 
forsikringsselskaber, der sælger motorkøretøjsforsikringer. Pris- og produktafregule­
ringen har ført til langt større og billigere valgmuligheder på motorkøretøjsforsikrings-
markedet, end hvad der var tilfældet for kun et år siden. 
Belgiske kunder kan nu købe kapitaliserede livsforsikringsprodukter, der markedsføres 
af franske forsikringsselskaber. Da der ifølge belgisk lov altid har været begrænsninger 
på at sælge disse produkter, har de belgiske forbrugere aldrig haft adgang til den type 
livsforsikring. Det såkaldte "EU-pas", der blev indført med tredje direktiv, har ændret 
dette og har startet en sund konkurrenceproces mellem forsikringsmarkederne i Europa. 
115. Med hensyn til forsikring af store industrielle risici og selskabsrisici trådte det 
indre marked i kraft den 1.1.1990, og der er konkrete tegn på øget konkurrence. Risici, 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 5 - FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER OG ETABLERINGSRET 40 
der traditionelt ville være blevet tegnet af forsikringsselskaber fra en given virksomheds 
eget hjemland, er set placeret hos udenlandske forsikringsselskaber, fordi disse selskaber 
har kunnet tilbyde bedre betingelser. På nogle markeder kan forsikringsmæglere berette 
om, at kunderne på grund af øget konkurrence mellem forsikringsselskaberne er blev 
hårdere til at forhandle kontraktbetingelser og præmier med forsikringsselskaberne. 
Forsikringsselskaberne er også gradvis ved at begynde at positionere sig i andre EU-
lande, når de ser muligheder på længere sigt på udenlandske markeder. Et tysk selskab 
har opkøbt et sygeforsikringsselskab i Nederlandene. Et britisk forsikringsselskab har 
annonceret, at det agter at sælge motorkøretøjsforsikringer ved direkte telefonsalg i 
Italien. Disse eksempler, der var utænkelige for blot kort tid siden, er tegn på, at der 
langsomt, men gradvis er ved at ske en ændring i Europas traditionelt lukkede forsik­
ringsmarkeder. 
116. Denne opmuntrende udvikling er uomtvistelig, selv om der er problemer med 
gennemførelsen i national ret, jf. bemærkningerne i afsnit 2 ovenfor. Med hensyn til 
tredje livsforsikringsdirektiv og tredje skadesforsikringsdirektiv er implementeringen, der 
er blevet gennemført i alle medlemsstater, bortset fra Grækenland, ikke altid komplet og 
tilfredsstillende. Antallet af klager, der er indgivet til Kommissionen, såvel som sager, 
der er rejst af Kommissionen, er vokset betydeligt på forsikringsområdet. 
117. I oktober 1995 vedtog Kommissionen et forslag til direktiv om tilsyn med 
forsikringsselskaber, der udgør en del af en gruppe56. Forslaget sigter på at forhindre 
dobbelt medregning af egenkapitalen i en forsikringsgruppe for at kunne kontrollere de 
transaktioner, der finder sted inden for gruppen, og for at forbedre de kompetente 
myndigheders adgang til oplysninger vedrørende forsikringsselskaber. Forslaget 
fastsætter, at bestemmelserne skal gennemføres i national ret inden den 1. januar 1997 
og implementeres med virkning fra 1. juli 1997. 
C. Grænseoverskridende pengeoverførsler 
118. I december 1995 nåede Rådet frem til en fælles holdning til et forslag til direktiv 
om grænseoverskridende pengeoverførsler57. Direktivet fastsætter regler om 
gennemsigtighed og krav til grænseoverskridende overførsler for at afhjælpe de mangler, 
som resulterede i, at erhvervslivet og forbrugerne havde opfordret til en fællesskabs­
indsats på området. Rådet besluttede, at direktivet skal gælde for grænseoverskridende 
pengeoverførsler i medlemsstaternes valutaer og i ECU for beløb på under 25 000 ECU. 
Denne tærskel skal forhøjes til 30 000 ECU to år efter den dato, der fastsættes for 
medlemsstaternes implementering. 
Direktivet kræver, at et institut skal give sine kunder skrevne og let forståelige oplys­
ninger om overførslens effektueringstid, om beregningsmåde for kurser og gebyrer, om 
en eventuel valørdato samt om betingelserne for at få erstatning. Kunderne skal også 
modtage specificerede oplysninger efter en transaktion. 
56 
57 KOM(95) 406 endelig udg., EFT C 343 af 21.12.1995. 
Fælles holdning af 4.12.1995 indgår i Kommissionens meddelelse til Parlamentet (SEK(95) 1976 
endelig udg.). 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 5 - FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER OG ETABLERINGSRET 41 
Institutterne skal effektuere en pengeoverførsel inden for den tid, der er aftalt med 
kunden. Hvis der ikke findes en sådan aftale, skal pengene senest fem bankdage efter 
modtagelsen af ordren krediteres betalingsmodtagerens institut og stilles til rådighed for 
betalingsmodtageren senest efterfølgende bankdag. Hvis overførslen ikke gennemføres 
til tiden, tilfalder der kunden renter. Der kan ikke kræves gebyrer, der ikke er godkendt 
af ordregiveren, og hvis det sker, skal der betales kompensation. Hvis overførslen ikke 
når frem til betalingsmodtagerens bank, skal der tilbagebetales op til 10 000 ECU plus 
renter, gebyrer og kommission til ordregiveren. 
Medlemsstaterne skal også sikre, at der findes passende og effektive procedurer til 
behandling af kundeklager. 
Direktivet skal senest træde i kraft 30 måneder efter dets endelige vedtagelse, som 
Kommissionen håber vil finde sted i midten af 1996 efter Parlamentets andenbehandling. 
DET INDRE MARKED 1995 
42 
Afsnit 6 - Frie kapitalbevægelser 
119. Kommissionens overvågning af de frie kapitalbevægelser og frie betalingsstrømme 
inden for Unionen har vist, at situationen på dette område generelt er tilfredsstillende. 
Medlemsstaterne har gennemført EF-reglerne i national ret, og overgangsundtagelserne 
er udløbet. 
120. Der findes imidlertid fortsat en række hindringer for kapitalens frie bevægelighed. 
Selv om de i de fleste tilfælde ikke tager form af direkte restriktioner, kan deres virkning 
på den effektive kapitalmobilitet og finansielle integration alligevel være betydelig. 
Sådanne hindringer kan bl.a. tage form af særlige betingelser, der gælder for 
udenlandske værdipapirers adgang til det indenlandske kapitalmarked, men ikke for 
indenlandske værdipapirer, bestemmelser i privatiseringslove, der sigter på at opretholde 
kontrol over privatiserede selskaber, begrænsninger for institutionelle investorers 
investeringer i udlandet, der ikke er begrundet i forsigtighedshensyn, skatteregler, der 
favoriserer investeringer i indenlandske finansielle instrumenter, samt restriktioner for 
den fysiske overførsel af kapital. Kommissionen har indledt procedurer for at afskaffe 
sådanne hindringer. Disse foranstaltninger har resulteret i en forbedring af situationen 
i nogle tilfælde, og i andre tilfælde er procedurerne vidt fremskredne. 
121. De foreliggende data viser, at der i de seneste år har været en betydelig stigning 
i kapitalstrømmene inden for EU og i forhold til resten af verden. Der var navnlig en 
kraftig stigning i de direkte investeringer og porteføljeinvesteringer, hvilket er et tegn 
på, at investorer, privatpersoner og selskaber drager fordel af de muligheder, som 
kapitalens fri bevægelighed og det indre marked giver. Væksten i porteføljekapitalen 
giver et mål for de finansielle markeders integration. Den afspejler også den voksende 
sofistikering og tiltrækning, der karakteriserer kapitalmarkederne, særlig markederne for 
statsobligationer. F.eks. voksede ikke-bosiddendes andel af statspapirer mellem 1987 og 
1993 fra 3 til 31 % i Frankrig, fra 21 til 34% i Tyskland, fra 36 til 51 % i Danmark, fra 
9 til 16% i Nederlandene og fra 2 til 4% i Italien. Behovet for at udnytte de inter­
nationale markeder havde positive virkninger på de indenlandske finansielle markeder, 
idet der blev gennemført omfattende reformer, ligesom likviditeten, gennemsigtigheden 
og effektiviteten på markederne blev forbedret. 
122. Volatiliteten på valutamarkederne har sat fokus på nogle af de mindre ønskelige 
virkninger, der følger af frie kapitalbevægelser, og som ofte har haft forbindelse med 
handel på derivatmarkederne, og denne problematik har givet anledning til, at man i flere 
forskellige fora har diskuteret, hvilken økonomisk-politisk reaktion der ville være den 
rigtige. Blandt de vigtigste forslag kan nævnes følgende: i) beskatning af internationale 
kapitalstrømme, og ii) fastsættelse af reservekrav. Kommissionen havde lejlighed til at 
fremsætte sine synspunkter vedrørende dette spørgsmål i en offentlig høring i Europa-
Parlamentets udvalg og i en meddelelse fra det kommissionsmedlem, der er ansvarligt 
for dette område. Det anførtes i meddelelsen, at traktaten garanterer frie kapital­
bevægelser, og at enhver foranstaltning, der indebærer restriktioner på kapitalbevægel­
serne, og som der ikke er hjemmel for i traktaten, derfor er udelukket. Det blev også 
nævnt, at en sund økonomisk og finansiel politik er den bedste måde, hvorpå man kan 
begrænse et uønsket mønster i kapitalstrømmene. Tekniske foranstaltninger, der ikke 
direkte sigter på de fundamentale årsager til ustabiliteten på valutamarkedet, vil ikke 
være effektive. 
DET INDRE MARKED 1995 
43 
Afsnit 7 - Beskatning 
§ 1 - Indirekte beskatning 
123. Kommissionens mål på dette område (ligesom på andre områder) er fortsat at 
konsolidere det indre marked i overensstemmelse med reglerne i traktaten ved at 
garantere skattemæssig neutralitet i samhandelen og derved skabe et egentligt indre 
marked. Kommissionens vurdering af de første tre år med de nye arrangementer for 
indirekte skatter er positiv, for så vidt angår indførelsen og implementeringen af de nye 
regler. 
124. Med hensyn til merværdiafgiften (moms) har erfaringen imidlertid vist, at 
erhvervslivet ofte ikke er i stand til at udnytte de fordele, som det indre marked giver, 
på grund af problemerne i forbindelse med at implementere kravene i skattesystemet -
f.eks. behovet for at skelne mellem indenlandsk og EU-internt salg, problemet med at 
verificere kundernes status i andre medlemsstater, vanskelighederne ved at få bevis for 
transport til andre medlemsstater, de forskellige erklæringer og formaliteter, der skal 
udfyldes til skatte- og statistikformål i alle medlemsstater, hvor der gennemføres 
skattepligtige transaktioner osv. Disse problemer forværres ofte af de forskellige 
metoder, som medlemsstaternes myndighederne har valgt for at gennemføre EF-reglerne 
i national lovgivning, særlig når EF-lovgivningen giver dem mulighed for at vælge 
mellem forskellige muligheder, når de skal implementere EF-reglerne. 
125. I denne forbindelse viste en undersøgelse af 182 virksomheder i de 15 
medlemsstater, som blev foretaget af Euro Info Centrene i 1995, at 85% af de 
pågældende virksomheder var tilfredse med den midlertidige momsordning, selv om der 
stadig var nogle problemer at løse for at styrke deres konkurrenceevne. De største 
fordele, virksomhederne nævnte, var penge- og tidsbesparelser, lettere og hurtigere 
transport af varer og lettere adgang til nye markeder. Af områder, hvor virksomhederne 
stadig har problemer, nævntes INTRASTAT, skattemyndighederne, momsrefusion, 
godkendelse af momsnummer og tresidede transaktioner. 
126. De egentlige vanskeligheder, der ligger til grund for disse problemer, skyldes 
imidlertid strukturelle mangler i selve momsordningen. Kommissionen har analyseret 
disse mangler og har konkluderet, at de ikke kan løses inden for rammerne af 
principperne i det nuværende momssystem. Kommissionen har derfor forsøgt at tage 
hensyn til disse vanskeligheder i forberedelsen af indførelsen af den endelige 
momsordning. Den har konkluderet, at ethvert forsøg på at løse de underliggende 
problemer vil kræve grundlæggende ændringer af hele den nuværende momsordning, så 
handlende og virksomheder får mulighed for at behandle indenlandsk salg og salg på 
fællesskabsplan på samme måde med hensyn til moms, uden at medlemsstaternes 
momsprovenu forringes. 
Som led i forberedelsen vedtog Kommissionen i december 1995 et forslag om at fastsætte 
minimums- og maksimumsniveauerne for standardmomssatsen til henholdsvis 15% og 
25% for perioden 1. januar 1997 til 31. december 1998. Dette betyder, at medlems­
staterne ikke behøver at ændre deres bestående satser, og at momsintervallet ikke udvides 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 7 - BESKATNING 44 
yderligere, hvilket vil gøre det lettere at foretage den stramme tilpasning af satserne, som 
må gennemføres med den endelige ordning. 
127. På den positive side har afskaffelsen af de skattemæssige formaliteter ved 
grænserne inden for Fællesskabet imidlertid betydet, at medlemsstaterne i voksende grad 
benytter de muligheder, som EF-arrangementerne vedrørende administrativt samarbejde 
og gensidig bistand giver i forbindelse med momskontrol, herunder moms på EU-intern 
handel. Informationsudveksling og anden hjælp mellem medlemsstaternes kompetente 
myndigheder er blevet en integrerende del af medlemsstaternes momskontrolstrategi og 
har spillet en afgørende rolle i bestræbelserne for at sikre en gnidningsløs implemen­
tering af momsordningen i handelstransaktioner i det indre marked. Kommissionen og 
medlemsstaterne arbejder fortsat snævert sammen i Det Stående Udvalg for Administra­
tivt Samarbejde for at overvåge og forbedre disse arrangementers effektivitet. 
Samarbejdet er blevet understøttet af fællesskabsprogrammet for faglig uddannelse af 
embedsmænd i afgiftsadministrationerne, kendt som Matthaeus Tax. 
128. På punktafgiftsområdet gennemførte Kommissionen den første gennemgang af 
mindstesatserne, der blev indført den 1. januar 1993. Resultaterne af denne gennemgang, 
der skal foretages hvert andet år, blev forelagt i en rapport for Rådet og Europa-
Parlamentet den 13. september 1995. 
I gennemgangen blev der givet en behandling af det indre markeds virkemåde, real­
værdien af afgifterne og de videre målsætninger i traktaten. I gennemgangen indkred­
sedes en række potentielle problemområder, herunder særlig tilfældet med punktafgifts­
belagte produkter, der konkurrerer med produkter, der ikke er belagt med punktafgifter. 
Kommissionen bemærkede også, at selv forholdsvis mindre justeringer inden for systemet 
kunne have betydelige virkninger for andre politikområder. 
129. Ud over de problemer, der blev indkredset i rapporten, er det klart, at der på det 
generelle plan er afvigende synspunkter om, hvad det punktafgiftssystem, der blev 
indført den 1. januar 1993, repræsenterer - for nogle skaber det et indre marked for 
punktafgiftsbelagte varer, mens andre mener, at det simpelthen er et første skridt hen 
imod et marked, som i højere grad ligner et nationalt marked. 
130. Under de givne omstændigheder valgte Kommissionen, at den ikke ville fremsætte 
forslag til ændringer i sin rapport. Den mente derimod, at det var nødvendigt at høre de 
nationale administrationer, erhvervslivets organisationer og andre interessegrupper, inden 
der blev truffet lovinitiativer. Formålet med denne høring skulle være at give alle parter 
mulighed for at komme til orde efter at have drevet virksomhed i det indre marked i over 
to år og at reagere på beskrivelsen af situationen i Kommissionens rapport. Samtidig ville 
den medvirke til en bedre analyse af samspillet mellem punktafgifter og andre politikker, 
som f.eks. sundhed, landbrug, miljø, energi og transport. 
I sidste kvartal af 1995 iværksatte Kommissionen en sådan høringsproces. Den 
arrangerede således en konference i Lissabon den 13., 14. og 15. november med 
deltagelse af over 300 repræsentanter for de nationale administrationer, industrien, 
forbrugerne og andre interessegrupper. Konferencen behandlede den enkelte 
produktsektor med hensyn til, hvordan det indre marked fungerede, afgifters rolle som 
indtægtskilde og samspillet med andre politikker i en række workshopper. Som 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 7 - BESKATNING 45 
opfølgning af konferencen og endnu et vigtigt led i høringsprocessen blev alle de berørte 
parter anmodet om detaljerede skriftlige redegørelser. 
Kommissionen vil tage hensyn til de holdninger, der kom til udtryk på Lissabon­
konferencen og i de skriftlige redegørelser, i sit arbejde med punktafgifter i 1996 og især 
ved forberedelsen af den anden revision af punktafgiftssatserne, der skal finde sted inden 
den 31. december 1996. 
Som følge af drøftelserne i Lissabon er det allerede blevet besluttet at holde et særligt 
seminar i begyndelsen af 1996 for mineraloliesektoren med deltagelse af fagspecialister 
og de nationale myndigheder. Dette seminar vil drøfte, hvordan man kan forbedre 
kontrollen med og transporten af mineralolie i det indre marked og mindske risikoen for 
bedrageri. 
§ 2 - Direkte beskatning 
131. De forskellige nationale skatteregler bliver en stadigt større hindring for det indre 
markeds gnidningsløse funktion, efterhånden som andre forskriftsmæssige og økonomiske 
hindringer fjernes. Borgerne, små og mellemstore virksomheder og multinationale 
selskaber er alle i lige høj grad berørt af de hindringer for den frie bevægelighed for 
tjenesteydelser, arbejdskraft og kapital og for etableringsfriheden, som skyldes bestående 
forvridninger. F.eks.: 
• der diskrimineres ofte mod ikke-bosiddende 
• opsparings- og investeringsadfærden fordrejes 
• hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser på tværs af grænserne 
• grænseoverskridende indkomststrømme rammes af dobbeltbeskatning 
og/eller cash flow-tab. 
132. Der blev kun gjort meget få fremskridt med hensyn til at forbedre denne situation 
i 1995. Kommissionens forslag er fortsat blokeret i Rådet som følge af vanskelighederne 
med at nå til enighed efter princippet om enstemmighed. F.eks. er drøftelserne i Rådet 
om rentebeskatning og indførelse af en fælles kildeskat for medlemsstaterne endnu ikke 
resulteret i en aftale. Kommissionen mener fortsat, at en generel kildeskat - på et lavt 
niveau - for ikke-bosiddende i Unionen er den teknisk set bedste løsning og den løsning, 
som det er lettest for andre OECD-partnere at vedtage. Den eneste succes i Rådet var 
undertegnelsen i slutningen af december af en konvention om Østrigs, Finlands og 
Sveriges tiltrædelse af voldgiftskonventionen, en konvention, der indebærer bindende 
voldgift i tilfælde af uenighed mellem medlemsstaterne om fastsættelse af priser på 
overførsler58. Tiltrædelseskonventionen træder, ligesom i de stater, der allerede har 
ratificeret den, i kraft, når Østrig, Finland, Sverige og endnu én medlemsstat har 
undertegnet den. Den træder derefter i kraft for hver stat, der ratificerer den. 
Konvention om ophævelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne fore­
tagenders overskud, EFT L 225 af 20.8.1990 , s. 10. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 7 - BESKATNING 46 
133. Konkurrence på skat af forretningsaktiviteter eller kapital er fortsat en særlig 
trussel for det internationale skattesystem og medlemsstaternes skatteprovenu. 
Kommissionen står fast på en konsekvent anvendelse af traktatens konkurrenceregler på 
skatteområdet. Et eksempel på, hvor alvorligt Kommissionen ser på farerne for 
skattemæssig undergravning gennem særordninger, er dens beslutning af 12. april i sagen 
om Trieste-ordningen59 om skattelettelser for investeringer i Østeuropa. Kommissionen 
godkendte denne ordning på fem vigtige betingelser: en tidsbegrænsning på fem år; 
ordningen skal også være åben for bosiddende i Italien; der skal være et loft over 
skattelettelsen defineret som forskellen mellem den indbetalte skat og den skat, der skulle 
have været betalt efter de italienske regler; og de italienske myndigheder skal indføre 
kontrolprocedurer for at sikre, at midlerne ikke direkte eller indirekte geninvesteres uden 
for Østeuropa. De sidste tre betingelser er alle nye i forbindelse med skattemæssig 
statsstøtte. 
134. Selv på de områder, hvor Kommissionen søger at tilvejebringe fælles 
tilgangsvinkler via et frivilligt samarbejde mellem de nationale skattemyndigheder, har 
der været tale om langsomme fremskridt. Mens der f.eks. er enighed om princippet om 
direkte anvendelse af reducerede kildeskattesatser for renter60 (i modsætning til et system 
med senere tilbagebetaling), er man således endnu ikke blevet enig om de praktiske 
arrangementer for at implementere dette princip, herunder en fælles holdning til 
spørgsmålet om bopælsattestering. 
135. Eftersom Rådet ikke kan nå til enighed om lovgivningsmæssige foranstaltninger, 
henvender skatteyderne sig i stigende grad til Domstolen for at få en løsning på deres 
problemer med skat på tværs af grænserne. I 1995 afsagde Domstolen to vigtige domme 
om beskatning af grænseoverskridende arbejdstagere, i februar 1995 i Schumacker-sagen 
(C-279/93)61 og i august i Wielockx-sagen (C-80/94). Domstolen fastslog, at en ikke-
bosiddende skatteyder, hvad enten han er lønmodtager eller selvstændig, der har hele 
eller næsten hele sin indtægt i den stat, hvor han arbejder, er i samme situation med 
hensyn til indkomstskat som en bosiddende i denne stat, der udfører det samme arbejde. 
Hvis en sådan ikke-bosiddende skatteyder ikke får samme skattemæssige behandling med 
hensyn til fradrag i den skattepligtige indtægt som en bosiddende, vil der ikke blive taget 
hensyn til hans personlige situation hverken af skattemyndighederne i det land, hvor han 
arbejder, fordi han ikke er bosiddende der, eller i det land, hvor han bor, fordi han ingen 
indtægt har i landet. Hans samlede skattebyrde vil derfor være større, og han vil være 
dårligere stillet end en bosiddende. Domstolen fastslog derfor, at en sådan skatteyder er 
udsat for uberettiget forskelsbehandling. Disse afgørelser bekræftede de principper, som 
Kommissionen havde opstillet i sin henstilling 94/79/EF* fra december 1993. 
Kommissionen fører i øjeblikket drøftelser med de nationale skatteadministrationer om 
de nødvendige ændringer af medlemsstaternes skattelovgivning for at nå frem til en 
samordnet holdning i alle medlemsstater, hvoraf nogle har besluttet af ændre deres 
lovgivning som følge heraf. 
59 
60 
61 Kommissionens beslutning af 12. april 1995 om de i artikel 3 i den italienske lov nr. 19 af 
9. januar 1991 omhandlede støtteforanstaltninger i form af skattefordele for virksomheder, der 
arbejder i Centret for Finansielle Ydelser og Forsikringsydelser i Trieste, EFT L 264 af 
7.11.1995, s. 30. 
Jf. rapporten fra 1994, punkt 235. 
Jf. rapporten fra 1994, punkt 238. 
DET INDRE MARKED 1995 
47 
Afsnit 8 - Erhvervsklimaet 
§ 1 - Intellektuel og industriel ejendomsret 
136. Der er en række formål med Fællesskabets indsats på området intellektuel og 
industriel ejendomsret, nemlig at sikre fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser, der 
er beskyttet af disse rettigheder, at sikre loyal konkurrence og et højt beskyttelsesniveau 
på det indre marked. En række EU-foranstaltninger drøftes stadig i Rådet og Europa-
Parlamentet, mens andre allerede er vedtaget, bl.a. for at sikre, at de lovgivnings­
mæssige rammer til enhver tid holder trit med den tekniske udvikling, som f.eks. 
informationssamfundet. 
A. Intellektuel ejendomsret 
137. I juli 1995 fastlagde Rådet en fælles holdning til et direktivforslag om retlig 
beskyttelse af databaser62, der har til formål at harmonisere den ophavsret, der gælder 
for enhver form for databasestrukturer. Der påtænkes ligeledes indført en ny formueret, 
der sikrer beskyttelse af databasefremstillere. Da der kræves betydelige investeringer af 
menneskelige, tekniske og finansielle ressourcer for at oprette en database, og da det er 
langt billigere at kopiere en database end at oprette den, er disse bestemmelser vigtige. 
Vedtagelsen af dette forslag vil være afgørende for indehavere af intellektuelle 
ejendomsrettigheder i informationssamfundet. 
138. Der er imidlertid en række andre områder, der kræver behandling. Kommissionen 
offentliggjorde derfor i juli 1995 en "grønbog om ophavsret og ophavsretsbeslægtede 
rettigheder i informationssamfundet"63. I denne grønbog gennemgås en række problemer 
i forbindelse med ophavsret og dermed beslægtede rettigheder som følge af de nye 
teknologier og informationssamfundet, navnlig de virkninger, som foranstaltninger på 
dette område vil have for den frie udveksling af tjenester i informationssamfundet. 
Grønbogen vil være en anledning til drøftelser med alle berørte parter, hvilket skulle 
gøre det muligt for Kommissionen at udarbejde et arbejdsprogram for fremtiden. 
Grønbogen indeholder en række nøglespørgsmål, der kan danne udgangspunkt for 
overvejelser om de relevante problemer, ikke blot i Den Europæiske Union, men på 
internationalt niveau. 
B. Industriel ejendomsret 
139. Der blev taget et vigtigt skridt mod åbningen af Kontoret for Harmonisering i Det 
Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller), som har hovedsæde i Alicante i 
Spanien, med vedtagelsen af gennemførelsesforanstaltningerne til Fællesskabets 
forordning om EF-varemærker fra 1994. Disse foranstaltninger er nødvendige, for at 
kontoret kan blive funktionsdygtigt fra begyndelsen af 1996. Kontoret vil herefter kunne 
62 
63 KOM(92) 24 endelig udg., EFT C 156 af 23.6.1992, som ændret ved KOM(93) 464 endelig udg., 
EFT C 308 af 15.11.1993, Fælles holdning nr. 20/95, EFT C 288 af 30.10.1995. 
KOM(95) 382 endelig udg. af 19.7.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 8 - ERHVERVSKLIMAET 48 
modtage ansøgninger om EF-varemærker, der vil være gyldige i hele Fællesskabet, når 
de er bekendtgjort64. 
140. I juli 1995 vedtog Kommissionen en grønbog om brugsmønstre65, hvori der 
opfordres til en bred høring af de berørte kredse, hvad angår denne særlige form for 
beskyttelse af industrielle rettigheder for tekniske opfindelser. Brugsmønsterbeskyttelse, 
der giver et lavere beskyttelsesniveau af industrielle ejendomsrettigheder end patenter, 
anvendes ofte som en forholdsvis hurtig og billig måde til at beskytte tekniske 
opfindelser, som ikke er særlig innovative (som f.eks. anordninger eller værktøj). Dette 
sker for at fremme innovation overalt i Fællesskabet. Små og mellemstore virksomheder 
opfordres især til at fremsætte deres bemærkninger til grønbogen. 
141. Ved udgangen af året vedtog Kommissionen et nyt direktivforslag om 
retsbeskyttelse af bioteknologiske opfindelser66, efter at Europa-Parlamentet i marts 
måned forkastede det første forslag. Denne vigtige beslutning om at fremlægge et nyt 
forslag blev taget, efter at der var gennemført en tilbundsgående analyse af følgerne af 
en manglende lovgivning for sådanne opfindelser i Den Europæiske Union. Alle de 
betragtninger, der blev fremsat i forbindelse med drøftelserne om det første forslag, blev 
inddraget ved udarbejdelsen af det nye forslag. 
142. Det Forenede Kongerige har i 1995 deponeret sit ratifikationsinstrument til Den 
Europæiske Patentkonvention67 fra 1989, således at der nu er otte medlemsstater, der har 
opfyldt denne formalitet. EF-patentet er et vigtigt led i gennemførelsen af det indre 
marked, og de medlemsstater, der endnu ikke har taget dette skridt, blev opfordret til 
snarest at indlede den nationale ratifikationsprocedure, således at EF-patentet så hurtigt 
som muligt kan blive en mulighed for brugerne. 
§ 2 - Selskabsret og finansielle oplysninger 
143. Statutten for Det Europæiske Selskab, der endnu ikke er vedtaget af Rådet, er et 
vigtigt led i gennemførelsen af det indre marked, da det giver virksomheder i forskellige 
medlemsstater mulighed for omstrukturering og mobilitet inden for Fællesskabet, hvilket 
ikke er muligt udelukkende efter de nationale lovgivninger. Virksomhederne presser 
stadig på for at få forordningen vedtaget, og Den Rådgivende Gruppe om 
Konkurrenceevne med Ciampi som formand anførte i sin rapport til Det Europæiske Råd 
i Cannes: 
'Vedtagelsen af statutten for Det Ejrcpsdske Selskab ville være et strrt 
fremskridt. Det villB veaæ cnkostmrgsbesparerrb, cg små cg mellemstore 
virksorheders nulighed for at ekspandere i hele Edl&sskabet ville i hzj 
grad frame integrationen. Det indre narked vil ikke kume gememfjzz&s, 
så længe de europæiske virksomheder ikke kan drive forretning i hele 
Unionen på en mere smidig og effektiv måde" . 
64 
65 
66 
67 Jf. 1994-beretningen, nr. 210. 
KOM(95) 370 endelig udg. af 19.7.1995. 
KOM(95) 661 endelig udg., endnu ikke offentliggjort. 
EFT L 401 af 31.12.1989. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 8 - ERHVERVSKLIMAET 49 
Rådet har endnu ikke fastlagt en fælles holdning til forslaget til forordning om statutten 
for Det Europæiske Selskab, hvilket i høj grad skyldes, at der fortsat er divergerende 
meninger om, i hvor høj grad de ansatte skal inddrages i en virksomhed. Kommissionen 
har imidlertid et håb om, at direktiv 94/45/EF* om indførelse af europæiske 
samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner 
med henblik på at informere og høre arbejdstagerne kan føre til en løsning af problemet 
og betyde, at forordningen snarest kan vedtages. 
Forhåbentlig vil en løsning af disse problemer, der har udskudt vedtagelsen af en statut 
for Det Europæiske Selskab, ligeledes føre til en hurtig vedtagelse af det tiende 
selskabsdirektiv68 om grænseoverskridende fusioner af aktieselskaber. 
144. Kommissionen overvejer endvidere at fremlægge et direktivforslag om flytning 
af selskabers hovedsæde fra en medlemsstat til en anden. Dette ville gøre det muligt at 
foretage sådanne flytninger, uden (som på nuværende tidspunkt) at det omhandlede 
selskab igennem indviklede og bekostelige formaliteter i forbindelse med selskabets 
opløsning i den medlemsstat, hvor det oprindeligt er registreret, og fornyet registrering 
som en ny juridisk enhed i den medlemsstat, som hovedsædet ønskes overflyttet til; dette 
ville i høj grad lette den frie bevægelighed for virksomheder i det indre marked. 
145. Kommissionen har ligeledes fulgt nøje med i den løbende debat om andre emner 
inden for selskabsledelse, som føres både i europæiske og internationale erhvervskredse, 
og den er fortsat åben over for mulige forenklinger på dette område. I overensstemmelse 
med subsidiaritetsprincippet vil en række problemer imidlertid bedst kunne løses på 
nationalt niveau. 
146. Store europæiske virksomheder med aktiviteter på internationalt plan, de såkaldte 
globale markedsdeltagere, står over for det problem, at de årsregnskaber, som de 
udarbejder med udgangspunkt i den nationale lovgivning, der følger 
årsregnskabsdirektiveme, ikke anses for tilstrækkelige, når de søger kapital på de 
internationale kapitalmarkeder. Disse selskaber er derfor nødt til at opstille to særskilte 
årsregnskaber, hvoraf det ene opfylder de nationale krav, og det andet opfylder de krav, 
der stilles på de internationale kapitalmarkeder. 
Kommissionen har forsøgt at løse dette problem, der påvirker de europæiske 
virksomheders konkurrenceevne. Efter omfattende høringer af medlemsstaterne og de 
berørte parter har Kommissionen i november 1995 forelagt Rådet en meddelelse, der 
indeholder en række forslag til en ny årsregnskabsstrategi69. Denne strategi er helt på 
linje med subsidiaritets- og proportionalitetsprincipperne. 
I stedet for at ændre de eksisterende direktiver foreslår Kommissionen at forbedre den 
nuværende situation ved at lade EU deltage i det arbejde, der udføres i "International 
Accounting Standards Committee" og "International Organisation of Securities 
Commissions" med henblik på en international harmonisering af årsregnskabsstandarder. 
Samtidig foreslås det at forbedre koordineringen af de aktiviteter, som udføres af de 
68 KOM(84) 727. 
69 KOM(95) 508 endelig udg. af 14.11.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 8 - ERHVERVSKLIMAET 50 
forskellige organer i medlemsstater, der beskæftiger sig med årsregnskabsstandarder. En 
sådan koordinering vil gøre det muligt for EU at tage stilling til regnskabsproblemer med 
henblik på at opnå en yderligere forbedring af sammenligneligheden af finansielle 
oplysninger i Unionen og at kunne motivere disse holdninger internationalt. 
Kommissionen har allerede nedsat en arbejdsgruppe sammen med medlemsstaterne, der 
skal undersøge overensstemmelsen mellem de internationale årsregnskabsstandarder og 
årsregnskabsdirektiveme. 
§ 3 - Kommerciel kommunikation 
147. I 1995 er der arbejdet videre med en grønbog, der dækker alle former for 
markedsrelateret kommunikation, herunder reklame, direkte markedsføring, 
sponsorering, salgsfremme og PR-aktiviteter. Grønbogen, der er baseret på en 
omfattende høring, som Kommissionen gennemførte i slutningen af 1994 og begyndelsen 
af 1995, forventes offentliggjort i begyndelsen af 1996, og den vil indeholde en analyse 
af situationen i det indre marked på dette område samt forslag til en fremtidig EU-politik 
i den henseende. 
§ 4 - Medier 
A. Ejerskab i medierne 
148. I første halvår af 1995 blev EU-institutionerne, medlemsstaterne og de berørte 
parter hørt af Kommissionen om et eventuelt initiativ om ejerskab i medierne. Resultatet 
af denne høring viser, at der nu er en mere positiv holdning til et EU-initiativ. I lyset 
af denne høring forventer Kommissionen i begyndelsen af 1996 at fremsætte et forslag 
til direktiv om ejerskab i medierne, der skal indføre en ensartet garanti for pluralisme 
i hele Unionen ved at harmonisere nogle af de nationale særregler om adgang til ejerskab 
i medierne. 
B. Retsbeskyttelse af krypterede tjenester 
149. Som nævnt i meddelelsen "Europa på vej mod informationssamfundet - en 
handlingsplan"70 fra juli 1994 er Kommissionen ved at udarbejde en grønbog om 
retsbeskyttelse af krypterede tjenester i det indre marked. I grønbogen vil det med 
henblik på informationssamfundet blive undersøgt, i hvilket omfang virkeliggørelsen af 
det indre marked, herunder den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser, hæmmes 
af forskelle i medlemsstaternes lovgivning om retlig beskyttelse af krypterede tjenester 
mod ulovlig modtagelse. I 1995 blev der gennemført en række høringer af de berørte 
kredse. På baggrund af denne høring vil der i grønbogen, der forventes offentliggjort i 
begyndelsen af 1996, blive gennemgået forskellige mulige EU-initiativer. 
70 KOM(94) 347 endelig udg. af 19.7.1994. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 8 - ERHVERVSKLIMAET 51 
C. Audiovisuel politik 
150. Den 22. marts 1995 vedtog Kommissionen et forslag til direktiv om ændring af 
direktiv 89/552/EØF* "Fjernsyn uden grænser"71. Formålet er at forbedre den retlige 
ramme for at fremme udviklingen af radio- og tv-spredning i Unionen. I forslaget 
klarlægges reglerne for radio- og tv-selskaber, beskyttelse af mindreårige og fremme af 
europæiske værker, og reglerne tilpasses de nye økonomiske realiteter i denne sektor. 
Direktivet omhandler ikke de nye såkaldte "punkt-til-punkt-tjenester", som f.eks. 
bestillings-tv, der vil blive behandlet i en "grønbog om de nye audiovisuelle tjenester" 
som Kommissionen forventer at udarbejde i slutningen af 1995. 
151. Kommissionen vedtog i februar 1995 en meddelelse, der har til formål at skabe 
et gunstigt klima for den europæiske programindustri72. Den indeholder to forslag til 
Rådets afgørelser dels om et uddannelsesprogram for branchefolk inden for den 
europæiske audiovisuelle industri og dels om et program til fremme af udvikling og 
distribution af europæiske audiovisuelle produkter. De to programmer har en varighed 
på fem år fra 1. januar 1996. I juli 1995 vedtog Rådet afgørelsen vedrørende "udvikling 
og distributionsdelen" af programmet, der vil få et budget på 265 mio. ECU over fem 
år; inden for rammerne af samarbejdsproceduren har Rådet fastlagt en fælles holdning, 
der skal forelægges Europa-Parlamentet, vedrørende "uddannelses "-delen af programmet, 
der vil få et budget på 45 mio. ECU. 
152. Hvad angår de teknologiske aspekter, godkendte Kommissionen i juni 1995 den 
første årlige rapport73 om gennemførelsen af handlingsplanen for indførelse af 
avancerede tv-tjenester i Europa74, der har til formål at fremme udbuddet af et 
tilfredsstillende antal avancerede tv-tjenester i 16:9-format og en tilstrækkelig mængde 
programmer i 16:9-format af høj teknisk kvalitet. 
§ 5 - Beskyttelse af personoplysninger 
153. Rådet og Europa-Parlamentet har vedtaget direktiv 95/46/EF* af 24. oktober 1995 
om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og 
om fri udveksling af sådanne oplysninger. 
Dette direktiv bidrager til at sikre det indre markeds funktion, hvilket er særlig vigtigt 
i øjeblikket, hvor teletjenester, som f.eks. home shopping, tjenester i forbindelse med 
hjemmebank- og forsikringsforretninger, fjernundervisning samt de interaktive audio- og 
videotjenester udvikler sig i informationssamfundet. 
154. Forskelle i medlemsstaternes lovgivning på området kan betyde hindringer for den 
fri dataudveksling, idet en medlemsstat legalt vil kunne modsætte sig fri udveksling af 
sådanne oplysninger med henvisning til utilstrækkelig eller manglende beskyttelse i 
oprindelses- eller modtagermedlemsstaten. 
71 
72 
73 
74 KOM(95) 86 endelig udg., EFT C 301 af 13.11.1995. 
KOM(94) 523 endelig udg. af 8.2.1995. 
KOM(95) 263 endelig udg. af 16.6.1995. 
EFT nr. L 196 af 5.8.1993, s. 48. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 8 - ERHVERVSKLIMAET 52 
Sådanne hindringer ville være meget skadelige for det indre markeds funktion, idet 
formålet jo netop er at fremme udveksling af personoplysninger. En harmonisering af 
medlemsstaternes lovgivning efter retningslinjerne i direktivet vil gøre det muligt at sikre 
en passende personbeskyttelse i hele Fællesskabet, således at medlemsstaterne ikke 
opstiller hindringer for den frie udveksling af sådanne oplysninger. 
155. Medlemsstaterne har en frist på tre år fra vedtagelsen af direktivet til at omsætte 
det til national lovgivning. Kommissionen vil med regelmæssige mellemrum fremlægge 
en rapport om gennemførelsen. 
Denne rapport vil kunne indeholde forslag om yderligere harmonisering. Direktivet 
indeholder rammebestemmelser og overlader et vist spillerum til medlemsstaterne, og det 
kan derfor være nødvendigt med yderligere lovgivning inden for særlige sektorer af 
hensyn til det indre markeds funktion. 
§ 6 - Tjenester i informationssamfundet 
156. Som nævnt i meddelelsen fra Martin Bangemann, Mario Monti og Marcelino 
Oreja den 22. marts 1995 skal retsreglerne for tjenester i informationssamfundet tage 
udgangspunkt i de velafprøvede principper for det indre marked. Det er vigtigt at undgå 
for meget regulering på EU-niveau, men det er samtidig helt afgørende at undgå en 
fragmentering af det indre marked på grund af forskellige nationale lovgivninger. Der 
er derfor iværksat bestræbelser på at indføre lovgivningsmæssig gennemsigtighed, således 
at medlemsstaternes fremtidige lovgivning ikke medfører nye hindringer for den frie 
udveksling af sådanne tjenester. 
DET INDRE MARKED 1995 
53 
Afsnit 9 - Offentlige indkøb 
157. I løbet af 1995 intensiveredes anvendelsen af reglerne om offentlige indkøb 
ganske betragteligt på grund af en højere grad af gennemførelse af EF-regleme i de 
forskellige nationale love og et øget kendskab fra potentielle klageres side til deres 
rettigheder. Der blev således taget et stort skridt hen imod realisering af det indre 
marked inden for offentlige indkøb. 
Derudover har Kommissionen fremsat forslag til ændring af direktiverne om offentlige 
indkøb som følge af indgåelsen af WTO-aftalen om offentlige indkøb. 
§ 1 - Anvendelse af EF-reglerne 
158. Ud over at fortsætte behandlingen af tilfælde af manglende indberetning af 
gennemførelsesforanstaltninger og mangelfuld gennemførelse (se afsnit 2.1) har 
Kommissionen intensiveret sin kontrol med de forskellige ordregivende myndigheders 
og øvrige ordregiveres anvendelse af bestemmelserne i de enkelte medlemsstater. 
159. Kommissionen har desuden behandlet overtrædelsessager, som er kommet til dens 
kendskab via klager eller egne undersøgelser, i forbindelse med anvendelsen af EF-retten 
inden for offentlige indkøb (direktiver og traktatartikler). Der er på nuværende tidspunkt 
blevet indledt 214 overtrædelsessager som følge af mangelfuld anvendelse af direktiverne 
(se tabellen nedenfor). 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 9 - OFFENTLIGE INDKØB 54 
TABEL IV - ANTAL OVERTRÆDELSESSAGER SOM FØLGE AF MANGELFULD ANVENDELSE AF DIREKTIVERNE OM 
OFFENTLIGE INDKØB: 214 
A. Initiativer taget af Kommissionen 
160. Ud af de 244 sager, der var under behandling i 1995 (heraf 92 nye sager), kunne 
Kommissionen i løbet af 1995 afslutte 38 uden at fuldende overtrædelsesproceduren. Til 
dette formål er der blevet indført en dialog- og høringsprocedure (navnlig i form af 
bilaterale møder med de enkelte medlemsstater, hvor en bred vifte af spørgsmål er på 
dagsordenen), så medlemsstaterne kan få tilbudt den juridiske og tekniske bistand, de har 
behov for, og der kan findes gensidigt acceptable løsninger på tvister i overensstemmelse 
med EF-retten. 
161. Der skal nævnes et par eksempler i denne forbindelse: 
• To kommuner i Nederlandene havde i udbudsbekendtgørelserne vedrørende 
oprettelse af specialtransportsystemer dels anført, at tjenesteyderne skulle være 
medlem af den nederlandske transportorganisation, og dels at disses ansatte skulle 
have en uddannelse, der opfylder de krav, denne organisation stiller. Disse to 
krav, der strider mod EF-bestemmelseme, blev på Kommissionens foranledning 
ophævet. 
• En italiensk lov75 indeholdt en bestemmelse, der forpligtede kontrahenterne til at 
acceptere et nedslag i betalingen i kontraktens løbetid, hvis de ville undgå at blive 
udelukket fra andre kontrakter eller at blive udsat for, at kontrakten blev 
ophævet. Desuden fastsatte loven, at betalingen ved alle fremtidige offentlige 
indkøb skulle overholde visse maksimumsreferencepriser. Efter indgriben fra 
Kommissionen blev disse bestemmelser, som var i strid med de generelle 
principper om proportionalitet, legitim forventning og ikke-diskrimination samt 
75 Lov nr. 537/93, artikel 6. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 9 - OFFENTLIGE INDKØB 55 
med adskillige af bestemmelserne i direktiverne om offentlige indkøb, ophævet 
og erstattet med en ny ordning, der er i overensstemmelse med EF-retten. 
• Et offentligt sygehus i Grækenland havde iværksat en procedure om olie­
leverancer, hvorunder sygehuset på ordretildelingstidspunktet afviste et bud fra 
en leverandør med den begrundelse, at denne ikke havde fremlagt en attest 
vedrørende hans egne leverandører. Afvisningen af buddet på budvurderings­
tidspunktet var i strid med den sondring, der gøres i direktiverne mellem 
udvælgelsesstadiet og ordretildelingsstadiet. Efter at Kommissionen havde taget 
kontakt til de græske myndigheder, gav disse tilsagn om at træffe generelle 
foranstaltninger til at sikre, at denne type vanskelighed, der er forholdsvis hyppigt 
forekommende i Grækenland, ikke indtræffer igen. 
B. Afgørelser truffet af Domstolen 
162. Domstolens afgørelser 
• Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt en klage kan antages, udtalte 
Domstolen sig i sin dom af 24. januar 199576 (Kommissionen mod 
Kongeriget Nederlandene) for første gang om, hvilken indvirkning 
proceduren i artikel 3 i direktiv 89/665/EØF* om klagemuligheder 
eventuelt kan have på proceduren i traktatens artikel 169*. I denne 
forbindelse bekræftede Domstolen, at denne procedure er en præventiv 
foranstaltning, der ikke må afvige fra eller træde i stedet for de beføjelser, 
Kommissionen råder over i medfør af traktatens artikel 169*, som giver 
Kommissionen beføjelse til at indbringe en sag for Domstolen, når den 
finder, at en medlemsstat har misligholdt en af de forpligtelser, der 
påhviler den i henhold til traktaten, og den pågældende medlemsstat ikke 
efterlever Kommissionens begrundede udtalelse. Domstolen bekræftede 
dette princip i sin dom af 4. maj 199577 (rammeaftale om levering af 
forbindsstoffer (Kommissionen mod Den Hellenske Republik)). 
• Manglende gennemførelse af direktiv 89/440/EØF* og direktiv 
88/295/EØF*: inden udløbet af den frist, der var fastsat i den begrundede 
udtalelse, havde direktiv 89/440/EØF* og direktiv 88/295/EØF* i 
Tyskland kun været behandlet i administrative regler. Domstolen 
bekræftede sin retspraksis i henseende til gennemførelsen af direktiver: 
fuld og hel anvendelse af direktivet i tilstrækkelig klar og præcis form, 
således at eventuelle rettighedshavere i tilfælde, hvor direktivet tager sigte 
på at skabe rettigheder for enkeltpersoner, har mulighed for at få fuldt 
kendskab til deres rettigheder og for i givet fald at gøre dem gældende 
ved de nationale domstole. 
76 
77 Sag C-359/93, dom afsagt den 24. januar 1995. 
Sag C-79/94, dom afsagt den 4. maj 1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 9 - OFFENTLIGE INDKØB 56 
§ 2 - Udviklingen i EF-retten 
163. Den nye aftale om offentlige indkøb inden for rammerne af Verdenshandels­
organisationen (WTO) har affødt begrænsede ændringer i EF-direktiveme om offentlige 
indkøb med det formål at undgå en omvendt diskrimination, der ville være til skade for 
europæiske virksomheder og ordregivere, og gøre direktiverne nemmere at anvende efter 
aftalens indgåelse. 
Ændringerne behandles i to udkast til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv, 
det ene om ændring af direktiv 92/50/EØF*, direktiv 93/36/EØF* og direktiv 
93/37/EØF*, det andet om ændring af direktiv 93/38/EØF*78. Udkastene blev vedtaget 
af Kommissionen den 29. marts 1995 og er til behandling i Europa-Parlamentet og 
Rådet. 
§ 3 - Andre aktiviteter 
A. SEVIAP-projektet 
164. En vigtig begivenhed inden for offentlige indkøb i 1995 var lanceringen af to 
pilotprojekter som led i SIMAP ("Système d'Information pour les Marchés Publics"/ 
"Information System for Public Procurement "/informationssystem om offentlige indkøb). 
Under det første pilotprojekt benytter 75 ordregivere udpeget af medlemsstaterne elektro­
nisk post til at sende udbudsbekendtgørelser og bekendtgørelser om tildelte ordrer til 
offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende og dens on line-modstykke 
TED-databasen ("Tenders Electronic Daily"). 
Under det andet pilotprojekt opnår leverandørerne ved hjælp af værktøjer nemmere on 
line-adgang til information om indkøbsmuligheder og tildelte ordrer samt til andre 
oplysninger, der allerede forefindes i medlemsstaterne, og som kan hjælpe dem til at give 
mere konkurrencebaserede svar på muligheder for at deltage i udbudsforretninger. 
Eksempler på sådanne oplysninger er information om bud med en lavere kontraktværdi 
end tærskelværdierne i EF-lovgivningen, miljøemner, lokale forhold, lokal praksis og 
prisniveauer samt hjælp til virksomhederne med at finde lokale partnere, når de byder 
på kontrakter i andre medlemsstater, og hjælp med at oversætte indkaldelser af bud, 
standarder og elektroniske produktkataloger. 
Alle medlemsstaterne undtagen Belgien og Italien deltager i det første af de to pilot­
projekter. Norge og Island deltager som EØS-medlemmer, og Schweiz har tilkendegivet 
interesse for projektet. 
Kommissionen er skuffet over den manglende tilslutning til pilotprojekt nr. 2, hvortil der 
kun har meldt sig deltagere fra tre medlemsstater. Kommissionen understreger projektets 
store betydning: leverandørerne klager ofte over de utilstrækkelige oplysninger om bud, 
der står til rådighed for dem, og dette pilotprojekt har netop til formål at udvikle og 
78 KOM(95) 107/1 og 2 endelig udg., EFT C 138 af 3.6.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 9 - OFFENTLIGE INDKØB 57 
afprøve måder, hvorpå der formidles bedre og mere pålidelige data og derved banes vej 
for mere effektive offentlige indkøb. 
B. Øget deltagelse fra SMV's side i offentlige udbudsforretninger 
165. Efter en omfattende analyse af forskellige initiativer til støtte for SMV vil 
Kommissionen meget snart være i stand til at udsende en meddelelse, hvori der skitseres 
en række praktiske foranstaltninger, der kan træffes. Der findes ingen enkle løsninger, 
der vil kunne give SMV mulighed for at drage størst mulig nytte af liberaliseringen af 
offentlige indkøb. Det tilrådes derfor at begrænse de initiativer, der tages, til et mindre 
antal områder, hvorigennem der kan ydes hjælp til de SMV, der har den fornødne 
dynamik til at kunne drage fordel af de muligheder, der står åbne for dem. Dette 
forudsætter fælles handling fra alle implicerede parter: Kommissionen, medlemsstaterne, 
de ordregivende myndigheder, virksomhederne selv og andre. 
C. Indkøb på forsvarsområdet 
166. Som reaktion på den internationale udvikling gennem de senere år har alle 
medlemsstater besluttet at beskære forsvarsudgifterne. Dette har skabt fornyet interesse 
for også at benytte en fornuftig indkøbspraksis i forbindelse med indkøb til forsvaret, så 
de beskårne militærbudgetter udnyttes bedst muligt. 
167. I juni 1995 afleverede en uformel undersøgelsesgmppe bestående af 
repræsentanter for Den Vesteuropæiske Union (WEU), Det Vesteuropæiske 
Våbenagentur (WEAG) og Europa-Kommissionen en rapport i endelig form, der 
anbefalede, at der blev indført konkurrence om indkøb af forsvarsmateriel i Europa, og 
foreslog, at EF's regler om offentlige indkøb skulle benyttes til at føre denne målsætning 
ud i livet. 
DET INDRE MARKED 1995 
58 
Afsnit 10 - Transport, energi og telekommunikation 
§ 1 - Transport 
168. De grundlæggende retsregler for det indre transportmarked er nu på plads, og 
reglerne er ved at blive gennemført i den nationale ret. Nogle af de vigtigste 
foranstaltninger bliver dog kun indført gradvis. Dette gælder især på cabotageområdet, 
hvor cabotagelufttransport liberaliseres fuldt ud pr. 1. april 1997 og cabotagekørsel ad 
landevejen pr. 1. juli 1998. For cabotagesejlads gælder der en række 
overgangsbestemmelser: f.eks. vil en meget betydelig del af de indenlandske græske 
søfartstjenester først blive liberaliseret pr. 1. januar 2004. 
169. Visse spørgsmål af sekundær betydning, der ikke var inkluderet i det prioriterede 
program fra 1992 eller ikke kunne fomdses, skal løses, og nogle af de bestående 
foranstaltninger kræver en opfølgning. Dette gælder specielt inden for jernbaneområdet, 
hvor det første skridt hen imod liberalisering følges op af de tekniske og ikke-tekniske 
foranstaltninger, der er nødvendige for at sætte skub i udbygningen af jernbanerne inden 
for det indre marked. 
170. Selv om der er gjort visse fremskridt med hensyn til den eksterne dimension af 
transportydelser, er der en udbredt skepsis blandt medlemsstaterne, hvilket har bevirket, 
at der samlet er gjort utilfredsstillende fremskridt. Der er behov for et omfattende 
arbejde og en stærk politisk vilje for at skabe balance mellem de resultater, der er opnået 
internt, og de hidtil utilfredsstillende resultater i den eksterne dimension. 
A. Lufttransport 
171. Medlemsstaterne og luftfartsselskaberne har reageret positivt på tredje 
liberaliseringspakke79, hvorved der siden januar 1993 har været frihed til at udbyde 
lufttransporttjenester. I 1995 har Kommissionen kun modtaget få klager. Den vigtigste 
sag drejede sig endnu en gang om trafikfordelingsreglerne i Orly lufthavn: 
Kommissionen besluttede i marts 1995, at de nye regler var i overensstemmelse med EF-
retten med undtagelse af nogle bestemmelser, der var helt ude af proportioner80. 
172. De fremskridt, der er sket inden for lufttransportsektoren på det indre marked, 
blev grundigt analyseret i den britiske civile luftfartsmyndigheds seneste rapport "The 
Single European Aviation Market: Progress So Far" (september 1995)81. Analysen viste, 
at der er sket en betydelig udvikling i konkurrencen siden 1993. Selv om der stadig er 
plads til mere konkurrence, konkluderer rapporten, at succesen med at gennemføre 
liberaliseringen i praksis via tredje liberaliseringspakke giver grund til optimisme med 
hensyn til den fremtidige konkurrence mellem luftfartsselskaberne inden for EU, specielt 
efter 1997, hvor indenlandsk cabotage liberaliseres fuldt ud. I rapporten fra den britiske 
79 EFT L 240 af 24.8.1992. 
80 EFT L 162 af 13.7.1995. 
81 CAP 654. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 10 - TRANSPORT, ENERGI OG TELEKOMMUNIKATION 59 
civile luftfartsmyndighed anerkendes specielt effektiviteten i Kommissionens indsats for at 
håndhæve lovgivningen om det indre marked. 
Rådet og Parlamentet behandler for øjeblikket Kommissionens forslag fra december 1994 om 
liberalisering af tjenesterne i forbindelse med "ground handling"82, som ofte udføres under 
monopol af det nationale luftfartsselskab eller lufthavnsmyndigheden i lufthavnene inden for EU. 
B. Vejtransport 
173. Inden for vejtransportområdet har en række medlemsstater taget opløftende initiativer til 
at sikre en bedre overholdelse af de fælles regler. Via disse initiativer opnås en bedre funktion 
i det indre marked, en øget trafiksikkerhed og en indbyrdes tilnærmelse af konkurrencevilkårene, 
specielt via en styrkelse af kontrollen. 
Desuden har Kommissionen sammen med eksperter fra medlemsstaterne taget skridt til at 
forbedre reglerne om adgangen til vognmandserhvervet. Dette skulle gerne munde ud i et 
lovgivningsforslag, hvis vigtigste formål er at øge kvaliteten af transportydelserne. 
C. Flodtransport 
174. Rådet havde i september 1995 en foreløbig drøftelse af forslaget til forordning om 
indførelse af EF-regler om adgangen til at udøve tlodtransport mellem medlemsstaterne83, der 
skulle bane vej for anvendelse af principperne om fri udveksling af tjenesteydelser inden for 
denne type transport. Drøftelsen viste bred tilslutning til forslaget. 
Den 23. maj 1995 forelagde Kommissionen Rådet omfattende forslag om flodtransport, navnlig 
med henblik på en gradvis liberalisering af markedet fra år 2000 og et nyt ophugningsinitiativ 
for at begrænse den eksisterende strukturelle overkapacitet i sektoren. For at styrke 
flodtransporten foreslog Kommissionen desuden at give medlemsstaterne mulighed for at 
medfinansiere investeringer i terminaler og fast og mobilt udstyr til lastning og losning. Rådet 
tilsluttede sig den 7. december 1995 i princippet Kommissionens fremgangsmåde. 
D. Søtransport 
175. Den første rapport om anvendelsen af reglerne om det indre marked på cabotagesejlads 
(forordning (EØF) nr. 3577/92*) blev vedtaget af Kommissionen i september 1995. Den viser, 
at de økonomiske følgevirkninger af liberaliseringen hidtil ikke har været entydige. Kun 6% af 
de 22 millioner tons fragt, der blev liberaliseret, blev transporteret på skibe, der sejlede under 
andet flag end det nationale flag. Denne fragtmængde udgør kun 1% af den samlede 
cabotagehandel i de sydlige medlemsstater. Jo mere sektoren liberaliseres, jo mere vil det dog 
være muligt at øge effektiviteten i og udvide den fremtidige rolle for den nære linjefart i Europa. 
176. Overtrædelsesprocedurerne mod forskellige medlemsstater for overtrædelse af forordning 
nr. 4055/86* blev videreført; overtrædelserne drejer sig for størstedelens vedkommende om 
lastfordelingsarrangementer i bilaterale aftaler med tredjelande. 
E. Jernbaner 
177. Den gradvise anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for 
jernbanesektoren i henhold til direktiv 91/440/EØF* har åbnet mulighed for, at nye virksomheder 
får adgang til markedet, og for, at mange forskellige selskaber kan benytte 
82 KOM(94) 590 endelig udg., EFT C 142 af 8.6.1995. 
83 KOM(95) 167 endelig udg., EFT C 164 af 30.6.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 10 - TRANSPORT, ENERGI OG TELEKOMMUNIKATION 60 
én og samme infrastmktur. EF fandt det derfor nødvendigt at fastsætte de generelle 
betingelser for anvendelse af retten til adgang og vedtog derfor i juni 1995 to 
supplerende direktiver: det første om tildeling af licens til jernbaneselskaberne og det 
andet om brug af jernbaneinfrastrukturen og opkrævning af infrastrukturgebyrer 
(henholdsvis direktiv 95/18/EF* og direktiv 95/19/EF*). 
178. Efter Kommissionens opfattelse er tiden nu inde til at tage endnu et skridt i 
retning af at skabe et integreret marked, samtidig med at jernbanernes særlige karakter 
anerkendes fuldt ud. I en meddelelse til Rådet, der blev vedtaget i juli, foreslog den, at 
denne ret til adgang udvides til at omfatte internationale passagertjenester og samtlige 
fragttjenester, indenlandske såvel som internationale. Efter dens opfattelse vil en sådan 
udvidelse medvirke til at forbedre jernbanetransportens konkurrenceevne, specielt på EF-
plan, idet der derved vil blive tiltrukket ny kapital og nye virksomheder til sektoren. 
§ 2 - Energi 
A. Ny lovgivning om det indre energimarked 
179. Rådet har siden begyndelsen af 1994 drøftet det ændrede forslag til det indre 
marked for elektricitet84. I november 1994 anmodede Rådet Kommissionen om at 
undersøge mulighederne for sameksistens og gensidighed mellem enekøbersystemet og 
Kommissionens systemer med forhandlet tredjepartsadgang (TPA). Kommissionen 
udarbejdede et arbejdsdokument om gennemførelsen af det indre marked for elektricitet, 
som blev vedtaget den 22. marts 199585. Det konkluderedes heri, at der ikke kunne være 
gensidighed mellem de to systemer, medmindre der blev foretaget store ændringer i 
enekøbermodellen. 
180. Ligeledes på anmodning af Rådet udarbej dede Kommissionen et arbej dsdokument 
om små og meget små elnet i det indre marked for elektricitet, som blev vedtaget den 
10. maj 199586. Det konkluderedes heri, at små net ikke har behov for særlig behandling 
som følge af deres størrelse. 
Energiministerrådet den l.juni 1995 fulgte konklusionerne i Kommissionens 
arbejdsdokument og erklærede sig enig i, at der ikke kan være tale om sameksistens 
mellem det forhandlede TPA-system og enekøbersystemet, medmindre der foretages 
ændringer i enekøbermodellen. 
Under det spanske formandskab intensiverede Rådet drøftelserne, og selv om Energirådet 
den 20. december 1995 ikke nåede frem til en fælles holdning, skete der betydelige 
fremskridt. Forhandlingerne om direktivet er gået ind i sidste fase, hvor det vigtigste 
udestående spørgsmål er, om distributører kan godkendes som kunder. Man håber at 
gøre så store fremskridt på dette område, at en fælles holdning kan vedtages under det 
italienske formandskab i 1996. 
84 
85 
86 KOM(91) 548 endelig udg., EFT C 65 af 14.3.1992, som ændret ved KOM(93) 643 endelig udg., 
EFT C 195 af 18.7.1994. 
Dok. SEK(95) 464 endelig udg. 
Dok. SEK(95) 685 endelig udg. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 10 - TRANSPORT, ENERGI OG TELEKOMMUNIKATION 61 
B. Frie varebevægelser 
181. Kommissionen har anvendt traktatens regler direkte parallelt med den 
lovgivningsmæssige fremgangsmåde. For så vidt angår frie varebevægelser, er 
Domstolen således stadig ved at undersøge overtrædelsesprocedurerne mod fem 
medlemsstater vedrørende el- og gasimport og eksportmonopoler på gmndlag af EU-
traktatens artikel 30*, 34* og 37*. 
C. Gennemførelse 
182. I forhold til det foregående år er der sket en forbedring af gennemførelsen af 
direktiver i energisektoren til national ret. Gennemførelsen ligger nu på 89%. 
Et af de centrale emner i 1995 har været gennemførelsen af kulbrintedirektivet, der 
foreløbig er gennemført i seks medlemsstater. Nogle medlemsstater har offentliggjort 
regler for efterforskningsområder og godkendelsesprocedurer inden for rammerne af 
dette direktiv. 
D. Standardisering 
183. Kommissionen har vedtaget en meddelelse om den overordnede anvendelse af 
standardisering i Fællesskabets politik. Hvad angår energipolitikken, hedder det i 
meddelelsen, at energieffektivitet bliver et væsentligt krav i direktiverne efter den 
såkaldte "nye metode". Herved skulle Kommissionen få mulighed for at give de nye 
europæiske standardiseringsorganisationer mandater til udarbejdelse af standarder, der 
begrænser energiforbruget og forbedrer energieffektiviteten i elforbmgende apparater. 
Målet er at undgå nationale bestemmelser, der påvirker de frie varebevægelser på det 
indre marked. 
§ 3 - Telekommunikation 
184. Grønbogen om liberalisering af teleinfrastrukturen og kabel-tv-nettene87 er et 
vigtigt bidrag til den planlagte indførelse af lovmæssige rammer på teleområdet den 
1. januar 1998. 
De synspunkter, der er givet udtryk for under den efterfølgende høring, har resulteret 
i, at liberaliseringen afinfrastmkturen er blevet fremskyndet. Kommissionen har vedtaget 
et direktiv, der tillader, at kabel-tv-infrastmkturen anvendes til fremføring af 
liberaliserede teletjenester fra den 1. januar 1996. Den har ligeledes til orientering 
offentliggjort et udkast til direktiv, der liberaliserer mobilkommunikation88, hvilket vil 
muliggøre konkurrence om tilrådighedsstillelse af infrastruktur for mobilnet fra 1996, og 
endnu et direktiv om fuldstændig liberalisering af teletjenesterne og -infrastrukturen 
senest i 1998, hemnder fuldstændig liberalisering af den alternative infrastmktur for 
liberaliserede tjenester fra 1996, som et element i den generelle ændring af 
tjenestedirektivet fra 1990 som led i forberedelserne til 1998. 
87 KOM(94) 440 endelig udg. af 24.10.1994. 
88 Udkast til direktiv af 24.6.1995 om ændring af 90/388/EØF, EFT C 197 af 1.8.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 10 - TRANSPORT, ENERGI OG TELEKOMMUNIKATION 62 
185. Kommissionen forelagde i 1995 et nyt forslag til direktivet om tilrådighedsstillelse 
af åbne net (ONP) til taletelefoni, som var blevet forkastet af Parlamentet sidste år under 
den fælles beslutningstagning89. Dette forslag er det første skridt mod oprettelse af en 
ramme for sammenkobling samt skabelse af konsensus omkring de grundlæggende 
elementer i en universel tjeneste i EU. Parlamentet har foreslået en ændring, hvorefter 
de nationale lovgivere skal sørge for erstatningsmuligheder, når de kvalitetskriterier, der 
er anført i kontrakterne, ikke opfyldes. 
186. Kommissionen fremsatte i juli 1995 et forslag til direktiv om sammenkobling på 
telekommunikationsområdet90, som skal sikre en universel tjeneste og interoperatabilitet 
gennem anvendelse af ONP-principper. Betingelserne og omkostningerne ved 
sammenkobling vil blive det vigtigste kommercielle problem, som de nationale lovgivere 
vil blive stillet over for i de kommende år. 
187. Kommissionen har udarbejdet et forslag til direktiv om en fælles ramme for 
generelle tilladelser og individuelle licenser på teletjenesteområdet91. Dette forslag skulle 
mindske de lovgivningsmæssige problemer for operatører, tjenesteydere og sektoren som 
helhed, idet generelle tilladelser bliver normen, og kun i særlige situationer vil der være 
behov for individuelle licenser. 
188. Med Kommissionens nye forslag til beslutning om en foranstaltning på EU-plan 
inden for personlige kommunikationstjenester92 via satellit vil der blive taget et stort 
skridt hen imod en virkelig global informationsstruktur. 
189. De fremtidige lovgivningsmæssige rammer bør tage sigte på en udvidelse af 
konkurrencen til hele telesektoren på grundlag af effektive økonomiske betingelser, 
levering og udvikling af en universel tjeneste inden for EU samt indførelse af 
sammenkoblingsregler. I oktober afholdt Kommissionen en høring om den universelle 
tjeneste, og der er ved at blive udarbejdet en meddelelse med henblik på vedtagelse i 
begyndelsen af 1996. 
§ 4 - Transeuropæiske net93 
190. De transeuropæiske nets sammenkobling og interoperabilitet er af afgørende 
betydning, hvis det skal lykkes at forbedre det indre markeds funktion og fastholde 
konkurrenceevnen, jobskabelsen og samhørigheden i Den Europæiske Union. 
191. De transeuropæiske net er af afgørende betydning for konkurrenceevnen, 
arbejdspladserne og samhørigheden i EU. Siden Det Europæiske Råd i Essen er der sket 
fremskridt, men der er stadig en række store problemer med hensyn til prioriteringen af 
TEN-projekteme og deres finansiering, hvor der må gøres en større indsats. 
Kommissionens arbejde har vist, at med de nuværende cost/benefit-metoder 
undervurderer medlemsstaterne fordelene ved TEN-projekteme. Fordelene for alle 
89 
90 
91 
92 
93 Fælles holdning nr. 17/95, vedtaget den 12.7.1995. 
KOM(95) 379 endelig udg., EFT C 313 af 24.11.1995. 
KOM(95) 545 endelig udg., endnu ikke offentliggjort. 
KOM(95) 529 endelig udg., endnu ikke offentliggjort. 
Se rapporten herom til Det Europæiske Råd (CSE(95) 571). 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 10 - TRANSPORT, ENERGI OG TELEKOMMUNIKATION 63 
medlemsstaterne berettiger rent faktisk, at TEN-projekteme prioriteres højere i de 
nationale planer. Yderligere fremskridt med hensyn til miljøprojekteme vil afhænge af 
medlemsstaternes politiske vilje til at involvere EU i sådanne projekter. 
192. Hvad angår finansieringen, må der gøres en større indsats for at introducere 
private/offentlige partnerskaber i TEN-projekteme, hvilket er af afgørende betydning, 
hvis TEN skal fremskyndes. Kommissionen har tmffet en række foranstaltninger, 
herunder indførelse af en såkaldt One-Stop Help Desk vedrørende anvendelsen af EU-
reglerne for konkurrence og offentlige indkøb. Den opfordrer ligeledes medlemsstaterne 
til at fremme den holdningsændring, der er nødvendig i såvel den offentlige som den 
private sektor. For så vidt angår fællesskabsbudgettet for TEN på transportområdet, 
overstiger ansøgningerne langt de foreliggende ressourcer, og der viser sig finansielle 
underskud for adskillige prioriterede projekter. De pågældende myndigheder må tage 
hensyn til disse faktorer, når de - som ønsket i Essen - træffer de nødvendige 
beslutninger om at supplere de midler, der i øjeblikket er til rådighed for TEN. 
DET INDRE MARKED 1995 
64 
Afsnit 11 - Det indre marked og andre fællesskabspolitikker 
§ 1 - Konkurrencepolitik 
193. Erfaringerne med anvendelsen af konkurrencepolitikken viser, at nationale 
markeder stadig er det mest almindelige i mange sektorer. 
I nogle sektorer skyldes dette nationale præferencer som følge af kulturforskelle eller 
transportomkostninger og kan derfor ikke siges at hænge sammen med manglende 
rammer for et indre marked. I en række sektorer er der imidlertid andre årsager: på den 
ene side går det langsomt med at åbne de nationale lovgivningsrammer i en række 
sektorer (telekommunikation, energi, posttjenester), og på den anden side tager det tid 
for virksomhederne at tilpasse sig til de nye muligheder, der er opstået gennem fjernelse 
af de nationale hindringer i sektorer, hvor lovgivningsprogrammet for det indre marked 
er gennemført. Visse virksomheder vil måske forsøge at forsinke eller modvirke 
processen. De fleste vil forsøge at få et positivt udbytte af situationen, men har behov 
for tid til at finde egnede partnere og handelskanaler i udlandet. 
194. Nedenstående nylige begivenheder på konkurrenceområdet, som er særlig 
relevante for gennemførelsen af det indre marked, skal omtales særskilt: 
Konkurrencebegrænsende aftaler: (Artikel 85/86*) Kommissionen har 
vedtaget en ny gruppefritagelse for visse kategorier af aftaler om 
forhandling af motorkøretøjer og serviceydelser i forbindelse med disse. 
Formålet med forordningen er at intensivere konkurrencen i 
forhandlerleddet ved at give forhandlerne større kommerciel uafhængighed 
over for producenterne, ved at lette adgangen for uafhængige producenter 
og forhandlere af reservedele og ved at forbedre forbrugernes stilling i 
overensstemmelse med de principper, der ligger til gmnd for det indre 
marked. Den nye forordning trådte i kraft den 1. oktober 1995, mens 
bestående kontrakter vil være omfattet af den gamle forordning indtil den 
1. oktober 1996. 
Kommissionen har modtaget adskillige klager fra borgere i EU -
hovedsagelig i Østrig, Tyskland og Frankrig - som er blevet forhindret i 
at købe bil i Italien og Spanien, hvor priserne var forholdsvis lave. 
Enhver politik, der går ud på at forhindre forbmgerne i at foretage deres 
indkøb på det sted, hvor det efter deres opfattelse er mest fordelagtigt, 
kan risikere at være uforenelig med gruppefritagelserne og kan resultere 
i, at fritagelsen bortfalder. 
Kommissionen har vedtaget retningslinjer for anvendelsen af 
konkurrencereglerne på grænseoverskridende kreditoverførselssystemer. 
Retningslinjerne skal være til hjælp for bankerne, når de gennemfører 
direktivet om grænseoverskridende kreditoverførsler94. Målet er at gøre 
94 Se punkt 118. 
DET INDRE MARKED 1995 
65 
grænseoverskridende kreditoverførsler mere effektive uden at begrænse 
konkurrencen unødigt. 
Monopoler: (Artikel 90*) Liberaliseringen af markeder, hvor der 
traditionelt består et monopol, som f.eks. offentlige værker, er et stort 
skridt hen imod etableringen af et indre marked95. Kommissionen har 
videreført sine bestræbelser for at åbne disse markeder for konkurrence 
og fællesskabshandel, samtidig med at den har sørget for, at de foreslåede 
eller vedtagne foranstaltninger er forenelige med opretholdelsen af en 
universel service. 
Der kan spores fremskridt i telekommunikationssektoren med vedtagelsen 
af direktiver og direktivudkast, der tager sigte på liberalisering af 
anvendelsen af kabel-tv-net til tilrådighedsstillelse af teletjenester, 
liberalisering af mobilkommunikation og fuldstændig liberalisering af 
teleinfrastrukturer og -tjenester (hemnder taletelefoni) inden den 1. januar 
1998. Disse initiativer er af afgørende betydning for udviklingen hen imod 
informationssamfundet. 
Kommissionen har ligeledes forelagt Rådet og Parlamentet et 
direktivudkast og vedtaget et udkast til Kommissionens meddelelse, som 
begge tager sigte på en progressiv liberalisering af postsektoren96. 
Situationen i energisektoren er mindre tilfredsstillende. Rådet er endnu 
ikke nået til enighed om det direktivudkast, Kommissionen har forelagt 
om det indre marked for el og gas97, til trods for at Kommissionen 
allerede har ændret sine oprindelige forslag for at tage hensyn til de 
betænkeligheder, som visse medlemsstater har givet udtryk for. 
Fusioner: Som beskrevet ovenfor ansporer det indre marked 
virksomhederne til at søge samarbejds- og fusionsmuligheder på tværs af 
grænserne. På denne baggmnd er Kommissionen begyndt at undersøge 
mulighederne for eventuelt at sænke den anmeldelsestærskel, der gælder 
i henhold til fusionsforordningen, hvilket nu behandles i en grønbog98. 
I en række tilfælde har Kommissionen konstateret, at i betragtning af 
præferencerne for landenes egne produkter, forskellene i tekniske 
standarder og (sikkerheds)bestemmelser osv. har de undersøgte markeder 
stadig et nationalt præg. Som eksempel herpå kan anføres det tyske 
marked for busser (sagen Mercedes-Benz/Kåssbohrer) (beslutning 
94/354/EF*) og for jernbanetransportudstyr (sagen ABB/Daimler-Benz)99. 
95 
96 Jf. også afsnit 10. 
KOM(95) 227 endelig udg., EFT C 322 af 2.12.1995. 
97 KOM(91) 548 endelig udg., EFT C 65 af 14.3.1992, som ændret ved KOM(93) 643 endelig udg., 
98 
99 EFT C 195 af 18.7.1994. 
KOM(96) 19 af 31.1.1996. 
Endnu ikke offentliggjort. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 11 - DET INDRE MARKED OG ANDRE FÆLLESSKABSPOLITIKKER 66 
• Statsstøtte: Den forpligtelse, som medlemsstaterne ifølge traktaten har til 
at anmelde støtteprojekter, og forbuddet mod at yde støtte, før 
Kommissionen har givet sin godkendelse, skal forhindre, at der ydes 
støtte, som er uforenelig med det indre marked. Kommissionen har i en 
meddelelse til medlemsstaterne af 10. maj 1995100 gentaget, at den har til 
hensigt at gøre bmg af alle sine beføjelser efter traktaten til at tvinge 
medlemsstaterne til at opfylde disse forpligtelser. De nationale domstole 
kan spille en fremtrædende rolle med hensyn til at beskytte rettighederne 
for konkurrenterne til virksomheder, der har modtaget ulovlig støtte. Den 
31. oktober 1995101 vedtog Kommissionen et notat, hvori den beskriver, 
hvordan de nationale domstole anvender reglen om, at medlemsstaterne 
ikke må yde statsstøtte, før den er anmeldt og godkendt. Notatet tjener 
ligeledes til at støtte nationale dommere, der behandler sådanne sager. 
Dommeren kan i visse sager pålægge medlemsstaten at betale 
skadeserstatning til en part, der har lidt tab som følge af den ulovlige 
støtte. 
§ 2 - Det indre markeds sociale dimension 
195. Socialpolitikken er fortsat en integrerende del af gennemførelsen af det indre 
marked. Den gradvise økonomiske integration af EU og gennemførelsen af det indre 
marked rejser en lang række sociale spørgsmål, navnlig med hensyn til indvirkningen på 
borgernes leve- og arbejdsvilkår. Der er sket fremskridt på disse områder, og i april 
vedtog Kommissionen et socialt handlingsprogram på mellemlang sigt, der opstiller et 
detaljeret arbejdsprogram på det sociale område for perioden 1995-1997102. 
Kommissionen beklager imidlertid, at en række forslag fortsat befinder sig i Rådet i 
1995, og at medlemsstaternes anmeldelse af nationale foranstaltninger til gennemførelse 
af EU's sundheds- og sikkerhedslovgivning (75% pr. oktober 1995) er bagud i forhold 
til anden lovgivning. 
196. Ligestilling - Fjerde handlingsprogram om lige muligheder for mænd og kvinder103 
fastsætter de generelle rammer for initiativer på dette område i perioden 1996-2000. I 
februar 1995 indledte Kommissionen høringer med arbejdsmarkedets parter i henhold til 
aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken for at overveje muligheden af at 
forhandle en aftale om foreneligheden af arbejde og familieliv. Formålet skulle være at 
fremme lige muligheder og indføre nye fleksible modeller, der egner sig bedre til de 
ændrede behov i det europæiske samfund. Den 6. november 1995 meddelte 
arbejdsmarkedets parter, at de har indgået en forhåndsaftale, som støtter en sådan 
fremgangsmåde. 
Kommissionen har også indledt drøftelser med arbejdsmarkedets parter om eventuelle 
foranstaltninger i forbindelse med bevisbyrden i diskriminationssager. Efter denne høring 
100 
101 
102 
103 EFT C 156 af 20.6.1995. 
C(95) 2436 endelig udg. 
KOM(95) 134 af 12.4.1995. 
KOM(95)381 af 19.7.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 11 - DET INDRE MARKED OG ANDRE FÆLLESSKABSPOLITIKKER 67 
i henhold til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken vil Kommissionen tage skridt 
til at fremme processen i overensstemmelse med artikel 3 i aftalen. 
Med hensyn til ligestilling i erhvervsmæssige socialsikringsordninger forelagde 
Kommissionen den 16. maj 1995 et forslag104 til Rådets direktiv om ændring af 
direktiv 86/378/EØF*. Dette skulle bringe det i overensstemmelse med traktatens 
artikel 119* som fortolket i Domstolens afgørelse i Barber-sagen af 17. maj 1990105 og 
efterfølgende sager. Herved skulle det undgås, at der opstår forvirring omkring 
anvendelsen af fællesskabsretten. 
Kommissionen har også iværksat en række tekniske undersøgelser med det formål at 
afprøve skattesystemernes neutralitet på kvinders uafhængighed. Der vil følge yderligere 
tekniske undersøgelser af omkostningerne og konsekvenserne for forskellige sociale 
ordninger og ydelser ved at behandle hver ægtefælle som en enkeltperson frem for at 
behandle ægteparret som en enhed. Undersøgelserne skal også se på virkningerne heraf 
for deltids- og fuldtidsarbejde. 
197. Arbejdsret: Under aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken har 
Kommissionen indledt høringer vedrørende fleksibilitet i arbejdstiden og sikkerhed i 
beskæftigelsen for at høre parternes synspunkter om ønskeligheden af foranstaltninger 
til fordel for ligestilling mellem fuldtidsbeskæftigede, deltidsbeskæftigede og midlertidigt 
ansatte. Kommissionen forelagde desuden det fjerde fællesskabsprogram vedrørende 
sikkerhed,hygiejne og sundhed på arbejdspladsen106, der omfatter perioden 1996-2000,og 
hvori der opregnes en lang række foranstaltninger til beskyttelse af arbejdsmiljøet 
§ 3 - Forbrugerpolitik 
A. Forbrugeradfærd - grænsehandel 
198. Forbmgemes tilbøjelighed til at købe ind i en anden medlemsstat blev undersøgt 
i en Eurobarometer-undersøgelse i foråret 1995. Antallet af forbmgere, der foretager 
indkøb i en anden EU-medlemsstat ligger nu på 24%. 
199. De varer og tjenesteydelser, som forbrugerne købte på den anden side af grænsen, 
kan illustreres således: 
• 12,3% af EU's voksne befolkning købte tøj, fodtøj osv. 
• 11% af EU's voksne befolkning købte tjenesteydelser i forbindelse med 
rejser 
• 5,5% af EU's voksne befolkning købte finansielle tjenesteydelser 
• 3,8% af EU's voksne befolkning købte varige forbrugsgoder (tv, biler, 
vaskemaskiner osv.) 
• 0,6% af EU's voksne befolkning købte fast ejendom 
104 KOM(95) 186 endelig udg. af 16.5.1995. 
105 Sag C-262/88, dom afsagt den 17. maj 1990. 
106 KOM(95) 282 af 12.7.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 11 - DET INDRE MARKED OG ANDRE FÆLLESSKABSPOLITIKKER 68 
• 7,1% af EU's voksne befolkning købte andre ting (levnedsmidler, 
drikkevarer osv.). 
200. Nedenstående tabel viser, hvor stor en procentdel af forbmgeme i hver 
medlemsstat der har været involveret i grænsehandel i året frem til april 1995: 
L 
69.4 
% NL 
44.4 
% D 
37.5 
% B 
35.6 
% .,. ^ 
33.7 
% T)k 
31.6 
% A 
29.6 
% DR 
27.2 
% FIN 
22.7 
% IRL 
18.8 
% F 
17.5 
% 1 
11.4 
% P 
10.1 
% .. g 
8.8% EL 
8.9% EU 
24.0 
% 
Dette afspejler, at forbmgeme er klar over mulighederne på det indre marked og har 
tillid til de foranstaltninger, EU har truffet til at beskytte forbmgeme, og viser, at 
forbmgemes efterspørgsel eventuelt kan flyttes. 
B. De vigtigste emner for forbrugerpolitikken 1996-1998 
201. I oktober vedtog Kommissionen en meddelelse om de vigtigste emner for 
forbrugerpolitikken 1996-1998107. Formålet med denne meddelelse er at udstikke 
retningslinjerne for forbmgerpolitikken i de kommende tre år. 
202. Der er udpeget følgende ti hovedområder for forbmgerpolitikken: 
i) 
ii) 
iii) 
iv) 
v) 
vi) 
vii) 
viii) 
ix) 
x) en styrket uddannelses- og oplysningsindsats over for forbmgeme 
fuldførelse, revision og ajourføring af de foranstaltninger, der skal sikre, 
at der i fuldt omfang tages hensyn til forbmgemes interesser på det indre 
marked 
forbmgere og finansielle tjenesteydelser 
beskyttelse af forbmgemes interesser i forbindelse med varetagelse af 
samfundsvigtige offentlige tjenester 
bestræbelser på at sætte forbmgeme i stand til at udnytte de muligheder, 
der ligger i informationssamfundet 
bestræbelser på at skabe øget tillid hos forbmgeme på levnedsmiddel­
området 
støtte til en strategi for bæredygtigt forbmg 
styrkelse og udvidelse af forbrugerdeltagelsen 
hjælp til de central- og østeuropæiske lande til at udvikle en forbruger­
politik 
overvejelser vedrørende forbrugerpolitiske spørgsmål i udviklingslandene. 
§ 4 - Miljøpolitik 
203. Miljøpolitikken er et vigtigt led i oprettelsen af det indre marked. En integreret 
fremgangsmåde, som skal muliggøre en mere bæredygtig social og økonomisk udvikling, 
er ikke blot af afgørende betydning for selve miljøet, men også for det indre markeds 
succes på længere sigt. Dets succes afhænger af bæredygtigheden af de politikker, der 
føres på industri-, energi-, transport-, landbrugs- og turistområdet, hvor der skal tages 
107 KOM(95) 519 endelig udg. af 31.10.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 11 - DET INDRE MARKED OG ANDRE FÆLLESSKABSPOLITIKKER 69 
hensyn til, om de er miljøvenlige. En effektiv miljøbeskyttelse, som går ud over de 
nationale grænser, kan endvidere kun opnås inden for rammerne af et velfungerende 
indre marked og fælles miljøpolitiske regler. 
A. Integrering af miljøpolitikken og politikken for det indre marked 
204. I forbindelse med opfølgningen af det strategiske program og hvidbogen om 
vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse har Kommissionen udarbejdet et udkast til 
generelle retningslinjer for lovgivningspolitikken108. Disse retningslinjer tager sigte på 
at sikre en bred høring og en passende evaluering af bl.a. miljømæssige omkostninger 
og fordele og skal bidrage til at sikre overensstemmelse mellem forskellige politiske 
målsætninger, hemnder politikken for det indre marked og miljøpolitikken. 
205. På forsikringsområdet findes der en række eksempler på de bestræbelser, der er 
gjort for at tage hensyn til miljødimensionen i det indre marked. For at fremme 
integreringen af miljøet i forsikringspolitikken foreslog Kommissionen i 1994 
Forsikringskomitéen, at der som følge af udviklingen på markedet burde indføjes en 
særskilt risikoklasse i bilaget til det første skadesforsikringsdirektiv med henblik på 
godkendelse af selskaber, der tilbyder forsikring af risici for miljøskader. Denne 
foranstaltning blev positivt modtaget, men dens gennemførelse afhænger af en 
grundlæggende ændring af klassifikationen af de forskellige typer risici. 
B. Indbyrdes tilnærmelse af love og anden fællesskabslovgivning på 
miljøområdet 
206. Der er indført et stort antal produktrelaterede harmoniseringsforanstaltninger for 
at nå et miljømæssigt mål. De er baseret på artikel 100 A* eller artikel 130 S*. Den 
positive indvirkning på det indre markeds karakter er indlysende, idet medlemsstaterne 
har mindre behov for at vedtage ensidige miljønormer, der eventuelt kan udgøre 
handelshindringer. 
207. Pesticider reguleres ved direktiv 91/414/EØF*, hvis bilag blev ændret i 1995. 
Forslaget til Rådets direktiv om biocider109 har til formål at sikre et fælles marked for 
biocider (biocidprodukter omfatter en lang række produkter, der er nødvendige for 
kontrollen med organismer, som er sundhedsskadelige for mennesker og dyr). Rådets 
forordning EØF/793/93* af 23. marts 1993 omhandler vurdering og kontrol med 
risikoen ved eksisterende stoffer. Med hensyn til direktiv 67/548/EØF* om 
klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer fortsatte arbejdet med at holde 
klassificeringen ajourført i 1995. 
208. Direktiv 94/62/EØF* om emballage og emballageaffald tager sigte på at 
harmonisere nationale foranstaltninger vedrørende forvaltning af emballage og 
emballageaffald med henblik på dels at forebygge eventuel indvirkning på miljøet i alle 
medlemsstaterne og således tilvejebringe et højt miljøbeskyttelsesniveau, og dels sikre 
108 SEK(95) 2255. 
109 KOM(93) 351 endelig udg., EFT C 239 af 3.9.1993, som ændret ved KOM(95) 387 endelig udg., 
EFT C 261 af 6.10.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 11 - DET INDRE MARKED OG ANDRE FÆLLESSKABSPOLITIKKER 70 
det indre markeds funktion og undgå handelshindringer samt konkurrenceforvridninger 
og -begrænsninger inden for Fællesskabet. Det skal gennemføres af medlemsstaterne 
inden juni 1996. 
209. I juni 1995 blev der opnået politisk enighed om forslaget om at regulere handelen 
med vilde dyr. Hvis dette forslag vedtages, kan det træde i kraft den 1.1.1997. 
210. Miljømærket, som tildeles produkter med begrænsede miljøvirkninger, blev i 
1995 udvidet til også at omfatte vaskepulver. Dette giver forbrugeren mulighed for at 
finde miljøvenlige produkter i hele Europa, uanset oprindelseslandet. 
211. For at sikre, at det indre marked gennemføres med en bæredygtig transportpolitik, 
fastsætter fællesskabslovgivningen grænseværdier for forurenende emissioner som f.eks. 
kulbrinter (HC), kulilte (CO), nitrogenoxider (NOx), benzin (Bz) og VOC-
fordampningsemissioner fra transport og oplagring af benzin. Det seneste direktiv om 
bilemissioner er direktiv 94/12/EØF*, hvori der fastsættes differentierede 
emissionsnormer for benzin- og dieseldrevne biler, som skal gælde for alle nye køretøjer 
i 1997. Kommissionen har fremsat et forslag til direktiv om vurdering og styring af 
luftkvaliteten110. Hvad angår C02-emissionerne har Kommissionen i henhold til FN's 
rammekonvention om klimaændringerne forpligtet sig til at stabilisere sine C02-
emissioner inden år 2000 på emissionsniveauet i 1990. Der er særlig gmnd til 
bekymring, idet C02-emissionerne fra trafikken vokser stærkt i takt med den øgede 
trafik, hvilket bringer Fællesskabets mål for stabiliseringen af C02 i fare. 
212. Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 om overvågning af og kontrol med overførsel 
af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab trådte i kraft i 1994. I løbet af 
1995 blev det system, der indføres med denne forordning, som indebærer omfattende 
godkendelses- og overvågningsprocedurer for overførsel af affald, imidlertid forbedret 
og mere operationelt. Dette skyldtes især, at efter den 1. februar 1995 skal alle påtænkte 
overførsler af affald anmeldes ved hjælp af et standardfragtbrev, der består af en 
anmeldelses- og en ledsageformular. Gennemførelsesproblemerne blev drøftet af en 
gruppe repræsentanter for Kommissionen og medlemsstaterne, der mødes to gange årligt. 
213. Kommissionen planlægger at offentliggøre en meddelelse i 1996 indeholdende et 
forslag om brug af miljøskatter og -afgifter i medlemsstaterne. Kommissionens mål er 
at klarlægge, hvordan sådanne skatter og afgifter kan bmges effektivt af 
medlemsstaterne, uden at de overtræder lovgivningen om det indre marked og anden 
relevant EU-lovgivning. 
214. Østrig, Finland og Sverige har en overgangsperiode på fire år efter tiltrædelsen 
af EU, hvor de kan anvende deres strengere nationale miljønormer. Den indgåede aftale 
tager sigte på at forene kravet om frie varebevægelser med de nye medlemsstaters ønske 
om at undgå en sænkning af miljønormerne. 
110 KOM(94) 109 endelig udg., EFT C 216 af 6.8.1994, som ændret ved KOM(95) 312, EFT C 238 
af 13.9.1995. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 11 - DET INDRE MARKED OG ANDRE FÆLLESSKABSPOLITIKKER 71 
§ 5 - Små og mellemstore virksomheder 
215. Kommissionens integrerede program til fordel for SMV og håndværksfagene111 
implementerer de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå de mål, der er fastsat i 
Kommissionens hvidbog om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse112. Herved blev 
der sat fokus på nødvendigheden af at skabe et gunstigt erhvervsmiljø, navnlig for SMV, 
i erkendelse af deres afgørende bidrag til økonomisk vækst og jobskabelse. Det 
integrerede program styrker den samordning af nationale/regionale politikker og 
fællesskabspolitikker, som kan være af positiv betydning for SMV. Der er allerede 
indledt samordnede aktioner med både medlemsstater og erhvervsmiljø. 
216. I juni 1995 blev der afholdt et fomm i Paris under tilsyn af udvalget for 
forbedring af erhvervsklimaet med det formål at undersøge de lovgivningsmæssige og 
administrative problemer, som iværksættere støder på, når de opretter en virksomhed, 
og som præger de første år af virksomhedens eksistens. Dette vil blive fulgt op af en 
række workshops, der skal overveje spørgsmålene nærmere og endelig afgøre, hvilke 
fremgangsmåder medlemsstaterne med størst fordel kan anvende. 
217. En anden samordnet aktion omfattende medlemsstaternes myndigheder og 
europæiske erhvervsorganisationer blev gennemført i Madrid den 16. og 17. november 
1995, hvomnder der blev udvekslet synspunkter og tanker om de bedste måder til at 
fremme oprettelse af virksomheder og yde støtte til nyoprettede virksomheder i de første 
år af deres eksistens. Hensigten er igen at fastsætte kriterier for den bedste 
fremgangsmåde og overveje, hvorledes denne kan udnyttes af andre medlemsstater. 
218. Fællesskabet støtter de SMV, der ønsker at vokse og drage fordel af mulighederne 
på det indre marked gennem flere forskellige instrumenter samlet under det flerårige 
program for SMV (1993/1996), hemnder erhvervsinformationsnettet (EF-
rådgivningskontorer) og de tværnationale samarbejdsnet og programmer (BC-Net, BCC, 
Europartenariat og Interprise). 
219. I 1995 er nettet af EF-rådgivningskontorer udvidet til de nye medlemsstater, og 
der er åbnet korrespondancecentre i en række central- og østeuropæiske lande og i 
middelhavsregionen. 
Der er afholdt "Europartenariater" i Dortmund og Lissabon; disse er beregnet til at 
fremme kontakt og samarbejde mellem virksomheder fra mindre udviklede regioner eller 
regioner i industriel tilbagegang og virksomheder fra andre medlemsstater eller 
tredjelande. Inden udgangen af 1995 vil der være afviklet over 40 mindre "Interprise"-
arrangementer. 
Som ønsket af Det Europæiske Råd på Cannes-mødet i juni har Kommissionen udarbejdet 
en rapport om SMV113 som en dynamisk kilde til beskæftigelse, vækst og 
konkurrenceevne i EU, som skal forelægges for Det Europæiske Råd på dets møde i 
m 
112 
113 KOM(94) 207 endelig udg. af 3. juni 1994. 
Kommissionens hvidbog om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, december 1993. 
CSE(95) 2087. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 11 -DET INDRE MARKED OG ANDRE FÆLLESSKABSPOLITIKKER 72 
december i Madrid. Rapporten indeholder forslag på sådanne områder som SMV's 
skattemæssige og administrative forhold, arbejdslovgivning, bedre adgang til 
finansiering, nye teknologier og uddannelse. Fællesskabets bidrag til oprettelse og 
udvikling af SMV vil blive styrket gennem et nyt flerårigt program for SMV og 
håndværksfagene (1997/2000), som Kommissionen vil foreslå i 1996, gennem en revision 
af de prioriterede områder i den bestående politik og gennem forslag om supplerende 
foranstaltninger, navnlig for at hjælpe SMV med at udnytte mulighederne på det indre 
marked og øge deres konkurrenceevne på de internationale markeder. 
§ 6 - Uddannelse og erhvervsuddannelse 
220. Kommissionens aktiviteter inden for almen uddannelse og erhvervsuddannelse har 
i det forløbne år været koncentreret om realisering af konklusionerne af Det Europæisk 
Råd i Essen, ifølge hvilke kvalifikationer og adgang til livslang uddannelse er af største 
betydning for beherskelse af den nyeste teknologi og for den enkeltes 
beskæftigelsesmuligheder. 
221. I hvidbogen om almen uddannelse og erhvervsuddannelse114 påpeges de initiativer, 
der skal træffes frem til århundredets udgang: 
• nye metoder til anerkendelse af kvalifikationer, som enten er opnået ved 
uddannelse attesteret med et eksamensbevis eller under erhvervsudøvelse 
• tættere forbindelse mellem skole og virksomhed, navnlig ved etablering 
af lærepladser på europæisk plan 
• bekæmpelse af udstødelse ved at give unge mennesker, som ikke har 
kunnet klare sig i det traditionelle undervisningssystem, en ny chance i 
skolesystemet 
• beherskelse af tre europæiske sprog, der skal fremmes gennem et 
kvalitetsmærke til "Europa-klasser" 
• lige behandling af fysisk investering og investering i uddannelse. 
Forberedelsen af det europæiske år for livslang uddannelse i 1996 er ligeledes et vigtigt 
initiativ på dette område. 
222. Endelig er arbejdet med gennemførelsen af de tre nyligt vedtagne programmer, 
SOCRATES, LEONARDO og UNGDOM FOR EUROPA III, videreført. SOCRATES 
fremhæver uddybningen af den europæiske dimension på alle niveauer i undervisningen, 
for eksempel ved at fremme sprogundervisning og læreres og studerendes mobilitet. 
Under LEONARDO omfatter målsætningerne større konvergens i målene for 
erhvervsuddannelse i medlemsstaterne i retning mod de rammer, der er udstukket for 
EU, samt forbedring af uddannelsesstrukturerne. Under UNGDOM FOR EUROPA III 
er der fortsat ydet støtte til fremme af større engagement, initiativ og solidaritet fra de 
114 KOM(95) 590 endelig udg., endnu ikke offentliggjort. 
DET INDRE MARKED 1995 
AFSNIT 11 - DET INDRE MARKED OG ANDRE FÆLLESSKABSPOLITIKKER 73/ 
unges side ved at inddrage dem, hemnder især de svagest stillede, i opbygningen af 
Europa. 
§ 7 - Forskning 
223. 1995 blev præget af den hurtige gennemførelse af særprogrammerne for forskning 
og teknologisk udvikling (FTU) i det 4. rammeprogram, der blev vedtaget i 1994. 
Indkaldelserne af forslag til Fællesskabets forskningsprojekter var en stor succes blandt 
de erhvervsdrivende med en generel stigning i antallet af forslag, en forbedring i 
kvaliteten af disse og større deltagelse fra industriens side. Særprogrammernes nye 
betoning af bmger- og markedsbehov, SMV's deltagelse og udnyttelse og overførsel af 
resultater har betydet en markant forbedring af disse programmers gennemslagskraft og 
relevans for industrien, borgerne og de offentlige bmgere. 
224. Oprettelsen af operationelle "Task Forcer" som meddelt til Rådet i marts, tager 
sigte på at forbedre effektiviteten af FTU-aktionerne ved at samle indsatsen omkring 
fælles projekter af industriel og offentlig interesse. Disse Task Forcer dækker områder 
af generel interesse for EU, såsom "vaccination mod vimssygdomme". De Task Forcer 
der vedrører "fremtidens bil", "kombineret transport", "fremtidens maritime systemer", 
"den nye generation af fly", "fremtidens tog- og jernbanesystemer", skal bidrage til at 
opfylde den europæiske borgers mobilitetskrav. Task Forcen vedrørende "multimedie­
undervisningssoftware" skal fremme kommunikationen og borgernes adgang til ny 
informationsteknologi. *v 
DET INDRE MARKED 1995 
IS 
Bilag 
1 - Forkortelser og akronymer 
2 - Citerede EF-bestemmelser 
- EF-traktaten 
- EFT-referencer 
3 - Citerede domme 
4 - Nyere rapporter, studier og undersøgelser vedrørende det indre 
marked 
DET INDRE MARKED 11995 

li-
Bilag 1 - Forkortelser og akronymer 
BCC 
Bc-Net B 
Business Cooperation Centre (Kontoret for virksomhedssamarbejde) 
Business Cooperation Network (Europæisk net for virksomhedssamarbejde) 
CAA 
CAD Civil Aviation Authority (de civile luftfartsmyndigheder) 
Capital Adequacy Directive (direktivet om kravene til kapitalgrundlag) 
ECU European Currency Unit (Europæisk valutaenhed) 
EFT De Europæiske Fællesskabers Tidende 
EFTA Den Europæiske Frihandelssammenslutning 
EIC European Information Centre (EF-rådgivningskontor) 
Eurostat De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor 
EØF Det Europæiske Økonomiske Fællesskab 
EØS Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde 
I 
IDA Interchange of Data between Administrations (udveksling af oplysninger 
mellem administrationer) 
M 
Matthaeus Tax Fællesskabshandlingsprogram for faglig uddannelse af embedsmænd i 
afgiftsadministrationeme 
MOMS Merværdiafgift 
OECD 
ONP Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling 
Open network provision (tilrådighedsstillelse af åbne net) 
SHIFT 
SIMAP 
SMV System for sundhedskontrol ved grænsekontrolsteder ved indførsel fra 
tredjelande 
Information system on public procurement (informationssystem om offentlige 
indkøb) 
Små og mellemstore virksomheder 
TED 
TEN 
TPA Tenders Electronic Daily ("TED-databasen") 
Trans-European Networks (transeuropæiske net) 
Tredje parts adgang 
DET INDRE MARKED 11995 
BILAG 1 
u 
UNICE Sammenslutningen af Industri-og Arbejdsgiverorganisationer i Europa 
V 
VOD Video-on-demand 
W 
WEU Den Vesteuropæiske Union 
WEAG Western European Armaments Agency (vesteuropæisk våbenagentur) 
DET INDRE MARKED 11995 
^ 
Bilag 2 - Citerede EF-bestemmelser 
A. EF-traktaten (u 
PRINCIPPERNE 
Artikel 2 
Fællesskabet har til opgave gennem oprettelsen af et fælles marked og en økonomisk og monetær union 
samt gennem iværksæteisen af fælles politikker eller aktioner som omhandlet i artikel 3 og 3 A at 
fremme en harmonisk og afbalanceret udvikling af den økonomiske virksomhed i Fællesskabet som 
helhed, en bæredygtig og ikke-inflationær vækst, som respekterer miljøet, en høj grad af konvergens 
med hensyn til de økonomiske resultater, et højt beskæftigelsesniveau, et højt socialt beskyttelses­
niveau, højnelse af levestandarden og livskvaliteten, økonomisk og social samhørighed samt solidaritet 
mellem Medlemsstaterne. 
Artikel 7A 
Fællesskabet vedtager foranstaltninger med henblik på gradvis oprettelse af det indre marked i løbet af 
perioden indtil den 31. december 1992 i henhold til bestemmelserne i denne artikel og i artikel 7 B, 7 C, 
28, artikel 57, stk. 2, artikel 59, artikel 70, stk. 1, samt artikel 84, 99, 100 A og 100 B, og med forbehold 
af de øvrige bestemmelser i denne traktat. 
Det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, 
tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med bestemmelserne i denne traktat. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - FRIE VAREBEVÆGELSER - OPHÆVELSE 
AF DE KVANTITATIVE RESTRIKTIONER MELLEM MEDLEMSSTATERNE 
Artikel 30 
Kvantitative indførselsrestriktioner såvel som alle foranstaltninger med tilsvarende virkning er med 
forbehold af nedennævnte bestemmelser forbudt mellem medlemsstaterne. 
Artikel 34 
1. Kvantitative udførselsrestriktioner såvel som alle foranstaltninger med tilsvarende virkning er 
forbudt mellem medlemsstaterne. 
2. Senest ved udløbet af første etape ophæver medlemsstaterne de kvantitative udførselsrestriktio­
ner og alle de foranstaltninger med tilsvarende virkning, der består ved denne traktats ikrafttræden. 
Artikel 36 
Bestemmelserne i artiklerne 30-34 er ikke til hinder for sådanne forbud eller restriktioner vedrørende 
indførsel, udførsel eller transit, som er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, den offentlige 
orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter, 
beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, eller beskyttelse af 
industriel og kommerciel ejendomsret. Disse forbud eller restriktioner må dog hverken udgøre et middel 
til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne. 
(1 ) Som ændret ved traktaten om Den Europæiske Union. 
DET INDRE MARKED 11995 
BILAG 2 S-o 
Artikel 37 
1. Medlemsstaterne tilpasser gradvis de statslige handelsmonopoler, således at enhver 
forskelsbehandling af Medlemsstaternes statsborgere med h&nsyn til forsynings- og afsætningsvilkår er 
udelukket fra overgangsperiodens udløb. Denne artikels bestemmelser finder anvendelse på ethvert 
organ, gennem hvilket en Medlemsstat, de jure eller de facto, direkte eller indirekte, kontrollerer, leder 
eller øver mærkbar indflydelse på indførsel eller udførsel mellem Medlemsstaterne. Disse bestemmelser 
finder også anvendelse på statskoncessionerede monopoler. 
2. Medlemsstaterne afholder sig fra at indføre nye foranstaltninger, som strider mod de i stk. 1 
anførte principper, eller som begrænser rækkevidden af de artikler, der angår afskaffelse af told og 
kvantitative restriktioner mellem Medlemsstaterne. 
3. Tempøt for gennemførelsen af de foranstaltninger, der er foreskrevet i stk. 1, skal tilpasses den i 
artiklerne 30- 34 foreskrevne fjernelse af kvantitative restriktioner for de samme varer. Såfremt en vare 
kun er underkastet et statsligt handelsmonopol i en eller flere af Medlemsstaterne, kan Kommissionen 
bemyndige de andre Medlemsstater til, så længe den i stk. 1 nævnte tilpasning ikke har fundet sted, at 
anvende beskyttelsesforanstaltninger på de vilkår og i den nærmere udformning, som den fastsætter. 
4. I tilfælde af, at et statsligt handelsmonopol indebærer en regulering, der tilsigter at lette afsæt­
ningen eller sikre en bedre udnyttelse af landbrugsprodukter, skal der ved anvendelse af bestemmelserne 
i denne artikel sikres tilsvarende garantier for de pågældende producenters beskæftigelse og leve­
standard, idet hensyn tages til det tempo, hvori den mulige tilpasning og nødvendige specialisering kan 
gennemføres. 
5. Medlemsstaternes forpligtelser gælder kun i det omfang, de er forenelige med bestænde 
internationale aftaler. 
6. Fra begyndelsen af første etape udfærdiger Kommissionen henstillinger vedrørende den nærmere 
udformning af og tempøt for gennemførelsen af den i denne artikel omhandlede tilpasning. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - DE FÆLLES REGLER OM KONKURRENCE, 
FISKALE SPØRGSMÅL OG INDBYRDES TILNÆRMELSE AF LOVGIVNINGERNE -
KONKURRENCEREGLERNE - REGLER FOR VIRKSOMHEDERNE 
Artikel 85 
1. Alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder 
og alle former for samordnet praksis, der kan påvirke handelen mellem medlemsstater, og som har til 
formål eller til følge at hindre, begrænse eiler fordreje konkurrencen inden for fællesmarkedet, er 
uforenelige med fællesmarkedet og er forbudt navnlig sådanne, som består i: 
(a) direkte eller indirekte fastsættelse af købs- eller salgspriser eller af andre forretningsbetingelser, 
(b) begrænsning af eller kontrol med produktion, afsætning, teknisk udvikling eller investeringer, 
(c) opdeling af markeder eller forsyningskilder, 
(d) anvendelse af ulige vilkår for ydelser af samme værdi over for handelspartnere, som derved stilles 
ringere i konkurrencen, 
(e) at det stilles som vilkår for indgåelse af en aftale, at medkontrahenten godkender tillægsydelser, 
som efter deres natur eller ifølge handelssædvane ikke har forbindelse med aftalens genstand. 
2. De aftaler eller vedtagelser, som er forbudt i medfør af denne artikel, har ingen retsvirkning. 
3. Bestemmelserne i stk. 1 kan dog erklæres uanvendelige på: 
- enhver aftale eller kategori af aftaler mellem virksomheder, 
- enhver vedtagelse eller kategori af vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder, og 
- enhver samordnet praksis eller kategori deraf, 
som bidrager til at forbedre produktionen elier fordelingen af varerne eller til at fremme den tekniske eller 
økonomiske udvikling, samtidig med at de sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelen herved, og 
uden at der: 
(a) pålægges de pågældende virksomheder begrænsninger, som ikke er nødvendige for at nå disse 
mål; 
DET INDRE MARKED 11995 
BILAG 2 81 
(b) gives disse virksomheder mulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig del af de 
pågældende varer. 
Artikel 86 
En eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet eller en væsentlig del 
heraf er uforenelig med fællesmarkedet og forbudt i den udstrækning, samhandelen mellem medlems­
stater herved kan påvirkes. 
Misbrug kan især bestå i: 
(a) direkte eller indirekte påtvingeise af urimelige købs- eller salgspriser eller af andre urimelige 
forretningsbetingelser, 
(b) begrænsning af produktion, afsætning eller teknisk udvikling til skade for forbrugerne, 
(c) anvendelse af ulige vilkår for ydelser af samme værdi over for handelspartnere, som derved stilles 
ringere i konkurrencen, 
(d) at det stilles som vilkår for indgåelse af en aftale, at medkontrahenten godkender tillægsydelser, 
som efter deres natur eller ifølge handelssædvane ikke har forbindelse med aftalens genstand. 
Artikel 90 
1. Medlemsstaterne afstår, for så vidt angår offentlige virksomheder og virksomheder, som de 
indrømmer særlige eller eksklusive rettigheder, fra at træffe eller opretholde foranstaltninger, som er i 
strid med denne Traktats bestemmelser, navnlig de i artiklerne 7 og 85-94 nævnte. 
2. Virksomheder, der har faæt overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk 
interesse, eller som har karakter af fiskale monopoler, er underkastet denne Traktats bestemmelser, 
navnlig konkurrencereglerne, i det omfang anvendelsen af disse bestemmelser ikke retligt eller faktisk 
hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betrøt dem. Udviklingen af samhandelen må ikke 
påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod Fællesskabets interesse. 
3. Kommissionen påser, at bestemmelserne i denne artikel bringes i anvendelse, og meddeler, 
såfremt det er påkrævet, Medlemsstaterne passende direktiver eller beslutninger. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - DE FÆLLES REGLER OM KONKURRENCE, 
FISKALE SPØRGSMÅL OG INDBYRDES TILNÆRMELSE AF LOVGIVNINGERNE 
TILNÆRMELSE AF LOVGIVNINGERNE 
Artikel 100A 
1. Uanset artikel 100 og medmindre andet er bestemt i denne traktat, finder følgende bestemmelser 
anvendelse med henblik på virkeliggørelsen af de i artikel 7 A fastsatte mål. Rådet, der træffer afgørelse 
efter fremgangsmåden i artikel 189 B og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg, vedtager de 
foranstaltninger med henblik på indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative 
bestemmelser, der vedrører det indre markeds oprettelse og funktion. 
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på fiskale bestemmelser, bestemmelser vedrørende den frie 
bevægelighed for personer og bestemmelser vedrørende ansattes rettigheder og interesser. 
3. Kommissionens forslag i henhold til stk. 1 inden for sundhed, sikkerhed, miljø- og forbrugerbe­
skyttelse skal bygge på et højt beskyttelsesniveau. 
4. Når en medlemsstat, efter at Rådet med kvalificeret flertal har vedtaget en harmoniserings­
foranstaltning, finder det nødvendigt at anvende nationale bestemmelser, som er begrundet i vigtige 
behov, hvortil der henvises i artikel 36, eller som vedrører beskyttelse af arbejdsmiljøet eller 
miljøbeskyttelse, giver den Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser. 
Kommissionen bekræfter de pågældende bestemmelser efter at have konstateret, at de ikke er et middel 
til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne. 
Uanset den i artiklerne 169 og 170 fastsatte fremgangsmåde kan Kommissionen eller en medlemsstat 
henvende sig direkte til Domstolen, hvis de finder, at en anden medlemsstat misbruger de i nærværende 
artikel fastsatte beføjelser. 
DET INDRE MARKED 11995 
BILAG 2 
5. De ovennævnte harmoniseringsforanstaltninger indeholder i de relevante tilfælde en beskyttelses­
klausul, der bemyndiger medlemsstaterne til med en eller flere af de ikke-økonomiske begrundelser, der 
er nævnt i artikel 36, at træffe foreløbige foranstaltninger, der er undergivet en fællesskabskontrolpro­
cedure. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - SOCIAL OG ARBEJDSMARKEDSPOLITIKKEN UDDANNELSE 
ERHVERVSUDDANNELSE OG UNGDOM - SOCIALE BESTEMMELSER 
Artikel 119 
Hver Medlemsstat gennemfører i løbet af første etape og opretholder derefter princippet om lige løn til 
maend og kvinder for samme arbejde. 
Ved »løn« førstås i denne artikel den almindelige grund- eller minimumsløn og alle andre ydelser, som 
arbejdstageren som følge af arbejdsforholdet modtager fra arbejdsgiveren direkte eller indirekte i penge 
eller naturalier. 
Lige løn uden forskelsbehandling med hensyn til køn indebærer: 
(a) at den løn, der ydes for samme arbejde, der aflønnes i akkord, fastsættes på samme beregnings­
grundlag; 
(b) at den løn, der ydes for arbejde, betalt efter tid, er den samme for samme slags arbejde. 
FÆLLESSKABETS POLITIKKER - MILJØ 
Artikel 130R(2) 
Fællesskabets politik på miljøområdet tager sigte på et højt beskyttelsesniveau under hensyntagen til de 
forskelligartede forhold, der gør sig gældende i de forskellige områder i Fællesskabet. Den bygger på 
forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats, princippet om indgreb over for 
miljøskader fortrinsvis ved kilden og princippet om, at forureneren betaler. Kravene med hensyn til 
miljøbeskyttelse skal integreres i udformningen og gennemførelsen af Fællesskabets politikker på andre 
områder. I den forbindelse skal de harmoniseringsforanstaltninger, der skal iværksættes for at opfylde 
disse krav, i de relevante tilfælde omfatte en beskyttelsesklausul, der giver Medlemsstaterne 
bemyndigelse til af ikke-økonomiske miljøhensyn at træffe foreløbige foranstaltninger, der underkastes 
en fællesskabskontrolprocedure. 
Artikel 130S 
1. Rådet træffer efter fremgangsmåden i artikel 189 C og efter høring af Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg afgørelse om de aktioner, der skal iværksættes af Fællesskabet med henblik på at gennemføre 
de mål, der er anført i artikel 130 R. 
2. Uanset den i stk. 1 nævnte fremgangsmåde for beslutningstagning og med forbehold af 
bestemmelserne i artikel 100 A vedtager Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed på forslag af 
Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg, 
bestemmelser af hovedsagelig fiskal karakter, 
foranstaltninger vedrørende fysisk planlægning, arealanvendelse, bortset fra affaldshåndtering og 
foranstaltninger af generel karakter, samt forvaltning af vandressourcerne, 
foranstaltninger, der i væsentlig grad berører en Medlemsstats valg mellem forskellige 
energikilder og den generelle sammensætning af dens energiforsyning. 
Rådet kan på betingelserne i det foregænde afsnit fastlægge de i dette stykke nævnte spørgsmål, om 
hvilke der skal træffes afgørelse med kvalificeret flertal. 
3. På andre områder vedtager Rådet efter fremgangsmåden i artikel 189 B og efter høring af Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg generelle handlingsprogrammer for prioriterede mål, som skal virkelig­
gøres. 
DET INDRE MARKED 11995 
BILAG 2 53> 
Rådet vedtager på betingelserne i stk. 1 eller efter omstændighederne stk. 2 de nødvendige foranstalt­
ninger for disse programmers iværksættelse. 
4. Med forbehold af visse foranstaltninger af fællesskabskarakter finansieres og gennemføres 
miljøpolitikken af Medlemsstaterne. 
5. Med forbehold af princippet om, at forureneren betaler, fastsætter Rådet, såfremt en foranstalt­
ning, der bygger på 
undtagelser af midlertidig karakter og/eller bestemmelserne i stk. 1, indebærer udgifter, der 
sk?nnes uforholdsmæssigt store for en Medlemsstats offentlige myndigheder, i den retsakt, 
hvorved pågældende foranstaltning vedtages, passende bestemmelser i form af: 
undtagelser af midlertidig karakter og/eller - finansiel støtte fra den samhørighedsfond, der i 
henhold til artikel 130 D skal oprettes senest den 31. december 1993. 
FÆLLESSKABETS INSTITUTIONER - BESTEMMELSER VEDRØRENDE INSTITUTIONERNE -
INSTITUTIONERNE - DOMSTOLEN 
Artikel 169 
Finder Kommissionen, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse, der påhviler den i henhold til 
denne traktat, fremsætter den en begrundet udtalelse herom efter at have givet den pågældende stat 
lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger. 
Retter den pågældende stat sig ikke efter den fremsatte udtalelse inden for den frist, der er fastsat af 
Kommissionen, kan denne indbringe sagen for Domstolen. 
B. EFT-referencer (2) 
1967 
Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballe­
ring og etikettering af farlige stoffer (EFT nr. L 196 af 16/08/67) 
1968 
Rådets forordning (EØF) nr. 827/68 af 28. juni 1968 om en fælles markedsordning for visse varer der 
er anført i bilag II til traktaten (EFT nr. L 151 af 30/06/68) 
1970 
Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (EFT nr. L 42 af 23/02/70) 
1976 
Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administra­
tivt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige 
stoffer og præparater (EFT nr. L 262 af 27/09/76) 
1977 
Rådets direktiv 77/93/EØF af 21. december 1976 om foranstaltninger mod indslæbning af skadegørere 
på planter eller planteprodukter ( EFT nr. L 26 af 31/01/77) 
(2) Af klarhedshensyn er referencerne anført i nummerorden, dog således at forordningerne står efter de øvrige 
retsakter. 
DET INDRE MARKED 11995 
BILAG 2 <tfi\ 
[1983| 
Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske 
standarder og forskrifter (EFT nr. L 109 af 26/04/83) 
1986 
Rådets direktiv 86/378/EØF af 24. juli 1986 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af 
mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger (EFT nr. L 225 af 12/08/86) 
Rådets forordning (EØF) nr. 3842/86 af 1. december 1986 om foranstaltninger med henblik på forbud 
mod varemærkeforfalskede varers overgang til fri omsætning (EFT nr. L 357 af 18/12/86) 
Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveks­
ling af tjenesteydelser på søtransportområdet (EFT nr. L 378 af 31/12/86) 
1988 
Rådets direktiv 88/295/EØF af 22. marts 1988 om ændring af direktiv 77/62/EØF om samordning af 
fremgangsmåderne ved offentlige indkøb samt om ophævelse af visse bestemmelser i direktiv 
80/767/EØF (EFT nr. L 127 af 20/05/88) 
Rådets andet direktiv 88/357/EØF af 22. juni 1988 om samordning af love og administrative 
bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring, om fastsættelse af 
bestemmelser, der kan lette den faktiske gennemførelse af den frie udveksling af tjenesteydelser, og om 
ændring af direktiv 73/239/EØF (EFT nr. L 172 af 04/07/88) 
1989 
Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig 
anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst 
tre års varighed (EFT nr. L 19 af 24/01/89) 
Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta­
ternes lovgivning om varemærker (EFT nr. L 40 af 11/02/89) 
Rådets direktiv 89/440/EØF af 18. juli 1989 om ændring af direktiv 71/305/EØF om samordning af 
fremgangsmåderne med hensyn til indgaælse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (EFT nr. L 210 af 
21/07/89) 
Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestem­
melser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed (EFT nr. L 298 af 
17/10/89) 
Rådets andet direktiv 89/646/EØF af 15. december 1989 om samordning af lovgivningen om adgang til 
at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut og om ændring af direktiv 77/780/EØF (EFT nr. L 386 
af 30/12/89) 
Rådets direktiv 89/647/EØF af 18. december 1989 om solvensnøgletal for kreditinstitutter (EFT nr. L 
386 af 30/12/89) 
Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestem­
melser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgaælse af offentlige indkøbs-
samt bygge- og anlægskontrakter (EFT nr. L 395 af 30/12/89) 
1990 
Rådets tredje direktiv 90/232/EØF af 14. maj 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT nr. L 129 af 19/05/90) 
Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved 
gennemførelse af tilrådighedsstillelse af åbne net (EFT nr. L 192 af 24/07/90) 
Rådets direktiv 90/618/EØF af 8. november 1990 om ændring, navnlig med hensyn til ansvarsforsikring 
for motorkøretøjer, af direktiv 73/239/EØF og direktiv 88/357/EØF, som begge angår samordning af love 
og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (EFT 
nr. L 330 af 29/11/90) 
Rådets andet direktiv 90/619/EØF af 8. november 1990 om samordning af love og administrative 
bestemmelser vedrørende direkte livsforsikringsvirksomhed, om fastsættelse af bestemmelser, der kan 
lette den faktiske gennemførelse af den fri udveksling af tjenesteydelser, og om ændring af direktiv 
79/267/EØF (EFT nr. L 330 af 29/11/90) 
DET INDRE MARKED 11995 
BILAG 2 %5 
Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgræseværdier for pesti­
cidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grønsager (EFT nr. L 350 af 
14/12/90) 
1991 
Rådets direktiv 91/263/EØF af 29. april 1991 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning 
om teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (EFT nr. L 128 af 
23/05/91) 
Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT nr. 
L 230 af 19/08/91) 
Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner (EFT nr. L 237 af 
24/08/91) 
1992 
Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb (EFT nr. L 165 
af 19/06/92) 
Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser 
vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv 73/239/EØF 
og 88/357/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv) (EFT nr. L 228 af 11/08/92) 
Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af 
offentlige tjenesteydelsesaftaler (EFT nr. L 209 af 24/07/92) 
Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af 
erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT nr. L 209 af 24/07/92) 
Rådets direktiv 92/96/EØF af 10. november 1992 om samordning af love og administrative 
bestemmelser vedrørende direkte livsforsikringsvirksomhed og om ændring af direktiv 79/267/EØF og 
90/619/EØF (tredje livsforsikringsdirektiv) (EFT nr. L 360 af 09/12/92) 
Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og 
oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT nr. L 208 af 24/07/92) 
Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udvek­
sling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (EFT nr. L 364 af 
12/12/92) 
1093 
Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters 
kapitalgrundlag (EFT nr. L 141 af 11/06/93) 
Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer (EFT 
nr. L141 af 11/06/93) 
Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb 
(EFT nr.L 199 af 09/08/93) 
Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til 
indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (EFT nr. L 199 09/08/93) 
Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning 
inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (EFT nr. L 199 af 09/08/93) 
Rådets direktiv 93/68/EØF af 22. juli 1993 om ændring af direktiv 87/404/EØF (simple trykbeholdere), 
88/378/EØF (sikkerhedskrav til legetøj), 89/106/EØF (byggevarer), 89/336/EØF (elektromagnetiske kom­
patibilitet), 89/392/EØF (maskiner), 89/686/EØF (personlige værnemidler), 90/384/EØF (ikke-automa-
tiske vægte), 90/385/EØF (aktive, implantable medicinske anordninger), 90/396/EØF (gasapparater), 
91/263/EØF (terminaludstyr), 92/42/EØF (nye varmtvandskedler, der anvender flyvende eller luftformigt 
brændsel) og 93/23/EØF (elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser) 
(EFT nr. L 220 af 31/08/93) 
Rådets direktiv 93/99/EØF af 29. oktober 1993 om supplerende bestemmelser vedroerende offentlig 
kontrol med levnedsmidler (EFT nr. L 290 af 24/11/93) 
Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikøn ved 
eksisterende stoffer (EFT nr. L 84 af 05/04/93) 
DET INDRE MARKED 11995 
BILAG 2 <&# 
[1904 I 
Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller 
en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre 
arbejdstagerne (EFT nr. L 254 af 30/09/94) 
Europa Parlamentet og Rådets direktiv 94/60/EF af 20. december 1994 om fjortende ændring af 
direktiv 76/769/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte 
bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater 
(EFTnr. L 365 af 31/12/94) 
Europa Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballage­
affald (EFT nr. L 365 af 31/12/94) 
Kommissionens henstilling 94/79/EF af 21. december 1993 om beskatning af visse indkomster 
oppebåret i en anden medlemsstat end bopælsstaten (EFT nr. L 39 af 10/02/94) 
Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 om EF-sortsbeskyttelse (EFT nr. L 227 01/09/94) 
Rådets Forordning (EF) nr. 3381/94 af 19. december 1994 om en fællesskabsordning for kontrol med 
udførslen af varer med dobbelt anvendelse (EFT nr. L 367 af 31/12/94) 
1995 
Europa Parlamentet og Rådets direktiv 95/2/EF af 20. februar 1995 om andre tilsætningsstoffer til 
levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer (EFT nr. L 61 af 18/03/95) 
Rådets direktiv 95/18/EF af 19. juni 1995 om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (EFT nr. L 
143 af 27/06/95) 
Rådets direktiv 95/19/EF af 19. juni 1995 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning 
af infrastrukturafgifter (EFT nr. L 143 af 27/06/95) 
Rådets Direktiv 95/22/EF af 22. juni 1995 om ændring af direktiv 91/67/EØF om dyresundhedsmæssige 
betingelser for afsætning af akvakulturdyr og -produkter (EFT nr. L 243 af 11/10/95) 
Rådets Direktiv 95/23/EF af 22. juni 1995 om ændring af direktiv 64/433/EØF om sundhedsmæssige 
betingelser for produktion og afsætning af fersk kød (EFT nr. L 243 af 11/10/95) 
Rådets Direktiv 95/25/EF af 22. juni 1995 om ændring af direktiv 64/432/EØF om veterinærpoliti­
mæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin (EFT nr. L 243 af 11/10/95) 
Rådets Direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995 om ændring af direktiv 91/628/EØF om beskyttelse af dyr 
under transport (EFT nr. 148 af 30/06/95) 
Kommissionens Direktiv 95/31/EF af 5. juli 1995 om specifikke renhedskriterier for sødestoffer til brug i 
levnedsmidler (EFT nr. L 178 af 28/07/95) 
Rådets Direktiv 95/38/EF af 17. juli 1995 om ændring af bilag I og II til direktiv 90/642/EØF om fast­
sættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, 
herunder frugt og grøntsager, samt om opstilling af en fortegnelse over maksimalgrænseværdier (EFT 
nr. L 197 af 22/08/95) 
Kommissionens Direktiv 95/40/EF af 19. juli 1995 om ændring af direktiv 92/76/EØF om anerkendelse 
af beskyttede zoner, som er udsat for særlige plantesundhedsrisici i Fællesskabet (EFT nr. L 182 af 
02/08/95) 
Kommissionens Direktiv 95/44/EF af 26. juli 1995 om de betingelser, hvorunder visse skadegørende 
planter, planteprodukter og andre objekter, der er anført i bilag l-V til Rådets direktiv 77/93/EØF, må 
føres ind i eller flyttes inden for Fællesskabet eller visse beskyttede zoner inden for dette med henblik på 
forsøg, forskning eller planteforædling (EFT nr. L 184 af 03/08/95) 
Kommissionens Direktiv 95/45/EF af 26. juli 1995 om specifikke renhedskriterier for farvestoffertil brug 
i levnedsmidler (EFT nr. L 226 af 22/09/95) 
Europa Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske 
personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger 
(EFTnr. L 281 af 23/11/95) 
Rådets Direktiv 95/61/EF af 29. november 1995 om ændring af bilag II til direktiv 90/642/EØF om fast­
sættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, 
herunder frugt og grøntsager (EFT nr. L 292 af 07/12/95) 
Kommissionens Beslutning 95/354/EF af 14. februar 1995 om en procedure i henhold til Rådets for­
ordning (EØF) nr. 4064/89 (Sag IV/M.477 - Mercedes-Benz/Kåssbohrer) (EFT nr. L 211 af 06/09/95) 
DET INDRE MARKED 11995 
BILAG 2 £> 
Rådets Beslutning 95/409/EF af 22. juni 1995 om fastsættelse af regler for mikrobiologisk undersøgelse 
for salmonella af stikprøver af fersk okse- og svinekød bestemt til Finland og Sverige (EFT nr. L 243 af 
11/10/95) 
Rådets Beslutning 95/410/EF af 22. juni 1995 om fastsættelse af regler for mikrobiologisk undersøgelse 
af stikprøver på oprindelsesbedriften af slagtefjerkræ bestemt til Finland og Sverige (EFT nr. L 243 af 
11/10/95) 
Rådets Beslutning 95/411/EF af 22. juni 1995 om fastsættelse af regler for mikrobiologisk undersøgelse 
for salmonella af stikprøver, der skal foretages af fersk fjerkrækød bestemt til Finland og Sverige (EFT 
nr.L 243 af 11/10/95) 
Rådets Afgørelse 95/468/EF af 6. november 1995 om fællesskabsstøtte til telematisk dataudveksling 
mellem administrationerne i Fællesskabet (IDA) (EFT nr. L 269 af 11/11/95) 
Europa-Parlamentet og Rådets Beslutning 95/3052/EF af 13. december 1995 om indførelse af en 
ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebe­
vægelser inden for Fællesskabet (EFT nr. L 321 af 30/12/95) 
Rådets Beslutning (EF) nr. 1683/95 af 29. maj 1995 om ensartet udformning af visa (EFT nr. L 164 af 
14/07/95) 
Rådets Beslutning (EF) nr. 2317/95 af 25. september 1995 om fastlæggelse af de tredjelande, hvis 
statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre grænser (EFT nr. L 
234 af 03/10/95) 
DET INDRE MARKED 11995 

<£n 
Bilag 3 - Citerede domme 
Domstolens dom af 29. juni 1995 § 30 
Forenede sager C-109/94, C-207/94 og C-225/94 
Domssamling 1995 s. 1-1791 
Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber mod den Hellenske Republik 
Traktatbrud 
Direktiv 90/618/EØF, 88/357/EØF og 90/619/EØF - Manglende gennemførelse - Forsikring. 
Domstolens dom af 9. februar 1995 § 81 
Sag C-412/93 
Domssamling 1995 s. 1-0179 
Société d'importation Edouard Leclerc-SIPLEC mod TF1 Publicité SA og M6 Publicité SA 
Anmodninger om præjudiciel afgørelse: Tribunal de commerce de Paris - Frankrig 
Fjernsynsreklame - Frie varebevægelser og fri udveksling af tjenesteydelser. 
Domstolens dom af 23. februar 1995 § 81 
Forenede sager C-54/94 og C-74/94 
Domssamling 1995 s. 1-0391 
Straffesager mod Ulderico Cachiarelli og Gino Stanghellini 
Anmodninger om præjudiciel afgørelse: Pretura circondariale di Macerata - Italien 
Rådets Direktiv 76/895/EØF og 90/642/EØF - Maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i 
kartofler. 
Domstolens dom af 28. marts 1995 § 81 
Sag C-324/93 
Domssamling 1995 s. I-0563 
The Queen mod Secretary of State for Home Department, ex parte Evans Medical Ltd og Mac-
Farian Smith Ltd 
Anmodninger om præjudiciel afgørelse: High Court of Justice, Queen's Bench Division - Forenede 
Kongerige 
Frie varebevægelser - Import af narkotiske midler (diacetylmorfin). 
Domstolens dom af 6. juli 1995 § 81 
Sag C-470/93 
Domssamling 1995 s. I-0000 
Verein gegen Unwesen in Handel und Gewerbe Kôln e.V. mod Mars GmbH 
Anmodninger om præjudiciel afgørelse: Langericht Kôln - Tyskland 
Frie varebevægelser - Foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner -
Angivelse på et produkts emballage, som vil kunne begrænse retten til frit at fastsætte videre­
salgspriser, og som vil kunne vildlede forbrugerne. 
Domstolens dom af 14. februar 1995 § 135 
Sag C-279/93 
Domssamling 1995 s. I-0225 
Finanzamt Kôln Altstadt mod Roland Schumacker 
Anmodninger om præjudiciel afgørelse: Bundesfinanzhof - Tyskland 
Traktatens artikel 48 - Ligebehandlingsforpligtelse - Indkomstbeskatning af ikke hjemmehørende 
personer. 
Domstolens dom af 11. august 1995 § 135 
Sag C-80/94 
Domssamling 1995 s. I-0000 
G.H.E.J. Wielockx mod Inspecteur der directe belastingen 
Anmodninger om præjudiciel afgørelse: Gerechtshof s-Hertogenbosch - Nederlandene 
EF-Traktatens artikel 52 - Ligebehandlingsforpligtelse - Indkomstbeskatning af ikke hjemmehø­
rende personer. 
DET INDRE MARKED 11995 
°<0 BILAG 3 
Domstolens dom af 24. januar 1995 § 162 
Sag C-359/93 
Domssamling 1995 s. 1-0157 
Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene 
Udbudsbekendtgørelse 
Klageprocedure - Meddelelse - Tekniske specifikationer. 
Domstolens dom af 4. maj 1995 § 162 
Sag C-79/94 
Domssamling 1995 s. 1-1071 
Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber mod den Hellenske Republik 
Traktatbrud 
Direktiv 77/62/EØF - Rammeaftale om eksklusiv levering af gaze til brug på græske hospitaler og 
i den græske hær. 
Domstolens dom af 17. maj 1990 § 196 
Sag C-262/88 
Domssamling 1990 s. 1-1889 
Douglas Harvey Barber mod Guardian Royal Exchange Assurance Group 
Anmodninger om præjudiciel afgørelse: Court of Appeal - Forenede Kongerige 
Lige løn til mænd og kvinder - Afskedigelse, af økonomiske grunde - Udbetaling før tiden af en 
alderspension 
DET INDRE MARKED I 1995 
ti 
Bilag 4 - Nyere rapporter, studier og undersøgelser vedrø­
rende det indre marked 
(Nedenstående liste er ikke udtømmende. Der er tale om et udvalg af publikationer, som be­
handler spørgsmål om, hvorledes det indre marked fungerer, og som Kommissionen er blevet 
bekendt med i 1995. Listen omfatter ikke de mange akademiske værker, der regelmæssigt 
udgives på dette område). 
Reports of the Competitiveness Advisory Group (Ciampi Group), June and December 1995. 
Report of The Group of Independent Experts on Legislative and Administrative Simplification. (The 
"Molitor" Report). Office for Official Publications of the European Communities, 21.06.95; COM (95) 
288/2 final. 
Opinion on the Single Market in 1994. The Economic and Social Committee of the European 
Communities. 23.11.95; CES (95) 1310. 
The European Observatory for SMEs. Comments of the Commission on the third Annual Report. 
Office of Publications of the European Communities; COM (95) 526 final. 
Releasing Europe's Potential though Targeted Regulatory Reform. Union of Industrial and 
Employers' Confederations of Europe. October 1995. 
A Europe that Works. The Confederation of British Industry, June 1995. 
Barriers to Trade in Chemicals in the Single Market. The UK Department of Trade and Industry, July 
1995. 
Single Market Implementation Monitoring Report. The UK Simpler Trade Procedures Board, June 
1995. 
Ireland, The European Union and Economic Integration: A Business Perspective. IBEC, May 1995. 
Generic Study on Standards, Testing and Certification Barriers in Non-Harmonised Areas of the 
Single Market. The UK Department of Trade and Industry, 1995. 
DET INDRE MARKED 11995 
12. 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 51 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 
Katalognummer : CB-CO-96-063-DA-C 
ISBN 92-78-00497-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg