RETTENS BEMÆRKNINGER

INDLEDNING

6.1. I dette kapitel præsenteres vores resultater vedrørende FFR-underudgiftsområde 1b »Økonomisk, social og territorial samhørighed«. I 2017 vedrørte betalingerne, som var omfattet af vores revision, for første gang afslutningen af programmeringsperioden 2007-2013 og gennemførelsen af programmeringsperioden 2014-2020 under den nye kontrol- og sikkerhedsramme.

6.2. Tekstboks 6.1 giver en oversigt over de vigtigste aktiviteter og udgifter under dette udgiftsområde i 2017. Se punkt 6.16-6.19 for yderligere forklaring på 2017-revisionspopulationen.

Tekstboks 6.1 — FFR-underudgiftsområde 1b »Økonomisk, social og territorial samhørighed« — Fordeling i 2017 Samlede betalinger for året 35,7 – forskud ( 68 ) -9,0 + afregninger ( 68 ) ( 69 ) 0,5 + årlige afslutningsafgørelser for programmeringsperioden 2014-2020 ( 70 ) 2,5 – betalinger for FFR-perioden 2014-2020 -20,8 – mellemliggende betalinger for ikkeafsluttede OP'er for programmeringsperioden 2007-2013 -0,9 Revideret population i alt (71) 8,0 Kilde: Den Europæiske Unions konsoliderede regnskab for 2017, Kommissionens afsluttende oplysninger og data fra Kommissionens systemer.

RETTENS BEMÆRKNINGER

Kort beskrivelse af udgiftsområdet »Økonomisk, social og territorial samhørighed«

Politiske målsætninger og udgiftsinstrumenter

6.3. FFR-underudgiftsområde 1b »Økonomisk, social og territorial samhørighed« har som fokus at mindske de udviklingsmæssige skævheder mellem de forskellige medlemsstater og regioner i EU og styrke alle regioners konkurrenceevne (1). Disse mål søges opfyldt ved hjælp af følgende fonde/instrumenter:

— Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), der har til formål at udligne de største regionale skævheder gennem finansiel støtte til etablering af infrastruktur og til produktive investeringer i jobskabelse, hovedsagelig rettet mod virksomheder.

— Samhørighedsfonden, der med henblik på at fremme bæredygtig udvikling finansierer miljø- og transportprojekter i medlemsstater, hvis BNI pr. indbygger er mindre end 90 % af gennemsnittet i EU (2).

— Den Europæiske Socialfond (ESF), som sigter mod at befordre et højt beskæftigelsesniveau og skabe flere og bedre job, herunder foranstaltninger gennem ungdomsbeskæftigelsesinitiativet (YEI) (3), som er rettet mod regioner med en høj ungdomsarbejdsløshed.

— andre mindre instrumenter/fonde såsom det europæiske naboskabsinstrument (støtte til grænseoverskridende samarbejde og politiske initiativer til at styrke båndene mellem EU og dets naboer) og Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede (FEAD — materiel bistand for at hjælpe mennesker ud af fattigdom).

Gennemførelse

6.4. Medlemsstaterne forelægger generelt flerårige operationelle programmer (OP'er) i begyndelsen af hver programmeringsperiode for hele en FFR's varighed (4). Efter at Kommissionen har givet sin godkendelse, deles ansvaret for at gennemføre en OP mellem Kommissionen (5) og medlemsstaten. Støttemodtagerne modtager godtgørelse via medlemsstaternes myndigheder i overensstemmelse med OP'ernes betingelser, hvorved EU-budgettet medfinansierer de omkostninger, der afholdes og betales i forbindelse med støtteberettigede tiltag.

Kontrol- og sikkerhedsrammen

Programmeringsperioden 2014-2020 (årlig godkendelse af regnskaberne)

6.5. Et vigtigt element i den nye kontrol- og sikkerhedsramme for programmeringsperioden 2014-2020 (6) er, at medlemsstaternes programmyndigheder (7) for hvert OP (eller hver gruppe af OP'er) skal indsende en årlig »kontrolpakke« (8), der dækker attesterede udgifter, til Kommissionen i regnskabsåret (9). Ved hjælp af denne pakke bekræfter myndighederne, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende, og effektiviteten af deres forvaltningssystemer og interne kontroller for OP'et (eller gruppen af OP'er) samt lovligheden og den formelle rigtighed af de attesterede udgifter.

6.6. Et centralt element i kontrolpakken er en årlig kontrolrapport, der udarbejdes af revisionsmyndigheden. Rapporten oplyser restfejlfrekvensen (10) for OP'et (eller gruppen af OP'er). Revisionsmyndigheden afgiver en revisionserklæring om udgifternes formelle rigtighed (11). Erklæringen kan kun være uden forbehold, hvis restfejlfrekvensen forbliver under den væsentlighedstærskel på 2 %, som er fastsat i forordningen (12) For at fastlægge denne frekvens tager revisionsmyndigheden højde for eventuelle uregelmæssigheder, den har identificeret, ved at undersøge en repræsentativ stikprøve af transaktioner, der som hovedregel er opnået ved at anvende statistiske stikprøvemetoder (13). Procentsatsen afspejler også eventuelle finansielle korrektioner, der er anvendt og registreret i regnskaberne for at kompensere for disse uregelmæssigheder.

6.7. Kommissionen kan kun godkende regnskaber, som er en del af kontrolpakken, og afregne det udestående EU-bidrag (14), hvis den, idet den tager hensyn til revisionsmyndighedens revisionserklæring, kan konkludere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende (15). Inden Kommissionen godkender regnskabet, foretager den primært administrativ kontrol af fuldstændigheden og nøjagtigheden af oplysningerne i den modtagne kontrolpakke. Det betyder, at Kommissionen kan godkende regnskaberne, selv hvis restfejlfrekvensen er over væsentlighedstærsklen, og derfor er revisionsmyndighedens udtalelse om den formelle rigtighed enten med forbehold eller negativ. I denne situation kan Kommissionen imidlertid også afbryde udbetalingen af restbeløbet (som omfatter frigivelsen af sikkerheden på 10 % (16)) og indlede de nødvendige endelige korrektioner.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

6.8. Efter at have godkendt regnskaberne kan Kommissionen også foretage en revision af den formelle rigtighed for at gennemgå en revisionsmyndigheds arbejde. Hvis disse revisioner afslører eventuelle uregelmæssigheder eller alvorlige mangler, kan Kommissionen pålægge yderligere finansielle (netto)korrektioner (17). Revisionens omfang kan også om nødvendigt udvides til at omfatte udgifter, der er indeholdt i tidligere regnskaber for så vidt angår de identificerede risici, under hensyntagen til de lovbestemte tidsfrister for den periode, hvor dokumentationen skal være til rådighed (18). 6.8. Før Kommissionen godkender regnskabet, kontrollerer den dets fuldstændighed, nøjagtighed og pålidelighed på grundlag af de oplysninger, der er indeholdt i kontrolpakkerne. Derefter vurderer den de oplysninger, herunder revisionserklæringer, der er indeholdt i kontrolpakkerne, vedrørende systemernes lovlighed og formelle rigtighed og funktion med henblik på valideringen af de indberettede fejlfrekvenser og som grundlag for sin risikovurdering i forbindelse med revisionen af den formelle rigtighed.

6.9. Efter sine revisioner og kontroller af den formelle rigtighed validerer Kommissionen (GD REGIO og GD EMPL) restfejlfrekvensen og drager konklusioner herom og offentliggør resultaterne i sine årlige aktivitetsrapporter for det følgende år. GD REGIO og GD EMPL erklærede i deres årlige aktivitetsrapporter for 2016, at de ville færdiggøre denne proces for 2015/2016-regnskaberne ved udgangen af 2017 (19) og offentliggøre resultaterne i de årlige aktivitetsrapporter for 2017. 6.9. GD REGIO og GD EMPL har til hensigt som hovedregel at validere og drage konklusioner om restfejlfrekvenserne og aflægge rapport herom i deres næste årlige aktivitetsrapporter. Dette er dog ikke en retlig forpligtelse, og som nævnt i generaldirektoraternes fælles revisionsstrategi kan der stadig efterfølgende finde revisioner sted af den formelle rigtighed. Revisioner kan derfor føre til yderligere vurdering af restfejlfrekvenserne og yderligere finansielle korrektioner, hvor det er relevant, herunder efter det år, der følger efter modtagelsen af kontrolpakkerne.

Programmeringsperioden 2007-2013 (afslutning af OP'er)

6.10. De kontroller, der var planlagt inden afslutningen af OP'er i programmeringsperioden 2007-2013, kan sammenlignes med dem, der anvendes til godkendelse af en årlig kontrolpakke i programmeringsperioden 2014-2020, idet den væsentligste forskel er tidsrammen. Når revisionsmyndigheden skal afgive sin erklæring om den formelle rigtighed af de udgifter, der er anmeldt for hele programmeringsperioden, beregner den en restfejlfrekvens. For at gøre dette tager den højde for de årlige rapporterede fejlfrekvenser og alle finansielle korrektioner i programmeringsperioden. I år rapporterer vi for første gang i vores årsberetning om gennemførelsen af disse foranstaltninger (20).

Risici med hensyn til formel rigtighed

6.11. På grund af ændringerne i kontrol- og sikkerhedsrammen vurderer vi risiciene for den formelle rigtighed for hver operation (jf. punkt 6.12) og i de systemer, som er udformet til at frembringe en pålidelig restfejlfrekvens (jf. punkt 6.13-6.15).

6.12. Udgifterne under »Økonomisk, social og territorial samhørighed« har et højt niveau af iboende risiko. Især kan støttemodtagerne anmelde omkostninger, der ikke er støtteberettigede i henhold til EU-reglerne og de nationale regler, eller der kan ydes støtte til modtagere eller operationer, der ikke opfylder støtteberettigelseskravene for OP'erne.

6.13. Den nye kontrol- og sikkerhedsramme har til formål at sikre, at restfejlfrekvensen for udgifter, der godtgøres over EU-budgettet, forbliver under væsentlighedstærsklen (2 %). De væsentligste risici i forbindelse hermed vedrører både revisionsmyndighederne og Kommissionen. 6.13. Kontrol- og sikkerhedsrammen for 2014-2020 har til formål at sikre, at restfejlfrekvensen for udgifter, der godtgøres over EU-budgettet, forbliver under væsentlighedstærsklen (2 %) for hvert operationelt program.

6.14. Revisionsmyndighederne kan undervurdere restfejlfrekvensen for et OP (eller gruppen af OP'er). Dette kan forekomme, fordi de baserer deres revisionsarbejde på en ikkerepræsentativ stikprøve af operationer, fordi de ikke overholder internationale revisionsstandarder, eller fordi de ikke opdager fejl. De kan også beregne restfejlfrekvensen forkert eller foreslå korrektioner, som ikke er tilstrækkelige til at rette de fejl, de har identificeret.

6.15. Hvis Kommissionen ikke opdagede ét eller flere af disse problemer via sine revisioner og kontroller af den formelle rigtighed, kan den have afregnet restbeløb, selv om de faktiske restfejlfrekvenser var over væsentlighedstærsklen på 2 %. 6.15. Hvis Kommissionen som følge af revisioner og kontroller af den formelle rigtighed konkluderer, at restfejlfrekvensen under hensyntagen til alle registrerede finansielle korrektioner fortsat ligger over væsentlighedstærsklen på 2 %, kan den indlede den nødvendige procedure vedrørende finansiel korrektion, herunder finansielle nettokorrektioner, hvis der fortsat er alvorlige mangler.

RETTENS BEMÆRKNINGER

Revisionens omfang og revisionsmetoden

6.16. Under hensyntagen til den reviderede kontrol- og sikkerhedsramme (jf. punkt 6.5-6.9) ændrede vi i år vores revisionsmetode for dette udgiftsområde. Vores mål var at bidrage til den samlede revisionserklæring som beskrevet i bilag 1.1 og at vurdere den nye kontrol- og sikkerhedsramme, og i hvilket omfang den kan benyttes. Dette blev foretaget med henblik på eventuelt at gøre større brug af den i fremtiden og i den forbindelse at fastlægge, hvor der er behov for yderligere forbedringer.

6.17. I 2017 reviderede vi derfor de attesterede udgifter i kontrolpakkerne for 2014-2020, og for 2007-2013 de udgifter, der ligger til grund for revisionsmyndighedernes endelige kontrolrapporter. Tidligere udtog vi stikprøver af de foreløbige og endelige betalinger eller afregninger fra EU-budgettet til OP'er.

6.18. Dette var det første år, hvor medlemsstaternes programmyndigheder indsendte kontrolpakker med udgifter for programmeringsperioden 2014-2020, og Kommissionen anvendte sine procedurer til at revidere og godkende regnskaberne og til at drage konklusioner om de rapporterede fejlforekomster. I marts 2017 havde Kommissionen modtaget 50 kontrolpakker, som dækkede regnskaber med udgifter for 71 af 419 OP'er. I maj 2017 godkendte den regnskaber med udgifter fra 17 medlemsstater (21), der dækkede 70 OP'er og udgifter på blot 2,5 milliarder euro (22). Det forklarer, hvorfor vi dækkede færre udgifter end sidste år. Endvidere vedrørte ca. 48 % af dette beløb operationer, som er medfinansieret af ESF/ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Dette skal sammenlignes med en samlet tildeling fra ESF/ungdomsbeskæftigelsesinitiativet til OP'er på 26 %, som er godkendt for 2014-2020.

6.19. Dette var også det første år, hvor Kommissionen afregnede balancen for OP'er fra programmeringsperioden 2007-2013. I 2017 afsluttede Kommissionen 141 (dem, den anså for at have en lav risiko) af de 440 relevante OP'er fra 18 medlemsstater (23).

6.20. Med henblik på del 1 af dette kapitel, der har fokus på formel rigtighed, undersøgte vi:

i) en stikprøve på 217 transaktioner, som var udformet, så den var statistisk repræsentativ for samtlige udgifter under dette FFR-udgiftsområde. Vi udtog stikprøven i to faser. Først valgte vi 22 kontrol-/afslutningspakker (24), som dækker 51 af de 211 OP'er, hvor der var en afregning fra Kommissionen fra EU-budgettet (25) i 2017. Inden for disse OP'er valgte vi derefter 217 transaktioner, for hvilke revisionsmyndighederne havde foretaget revision af operationerne. Dette arbejde bidrog til den samlede revisionserklæring i overensstemmelse med bilag 1.1

ii) det arbejde, revisionsmyndighederne har udført for at validere de oplysninger, der er indeholdt i de 22 kontrol-/afslutningspakker, også ved hjælp af den ovenfor beskrevne stikprøve på 217 transaktioner

iii) Kommissionens arbejde i forbindelse med gennemgang og validering af kontrol-/afslutningspakkerne for 2017. Vi så også på de relevante oplysninger i de årlige aktivitetsrapporter fra GD REGIO og GD EMPL.

Tekstboks 6.2 indeholder en oversigt over den reviderede stikprøve opdelt efter medlemsstater, mens punkt 6.21-6.23 har flere oplysninger om, hvordan vi har udformet vores metode.

Tekstboks 6.2 — »Økonomisk, social og territorial samhørighed« — Oversigt over den reviderede stikprøve Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

RETTENS BEMÆRKNINGER

6.21. Vores transaktionstest bestod af en gennemgang af 217 transaktioner fra revisionsmyndighedernes tjeklister og det bevis, de havde til at underbygge resultaterne af deres revisionsarbejde og deres revisionserklæringer. Hvor det var nødvendigt, genudførte vi revisionsarbejdet (26) (jf. punkt 6.50).

6.22. Da revisionsmyndighedernes arbejde er en kritisk del af sikkerheds- og kontrolrammen, lagde vi i år større vægt på at undersøge de centrale elementer i deres kontrol. Vi gjorde dette for at opnå sikkerhed med hensyn til effektiviteten af kontrollerne. For hver af de 22 kontrol-/afslutningspakker i vores stikprøve undersøgte vi revisionsmyndighedens revisionsstrategi, stikprøvemetode, hvordan den identificerede, kvantificerede og ekstrapolerede fejl, og dens arbejde vedrørende nøjagtigheden og pålideligheden af finansielle korrektioner gennemført på medlemsstatsniveau.

6.23. Vi så også på det arbejde, som de to ansvarlige GD'er havde udført med hensyn til at gennemgå og godkende årsregnskaberne og afslutningsbeslutningerne, og hvordan de brugte resultaterne af dette arbejde i deres årlige aktivitetsrapporter. Dette hjalp os med at vurdere, i hvilken udstrækning Kommissionen kan forlade sig på medlemsstaternes oplysninger om den formelle rigtighed.

6.24. Del 2 i dette kapitel har fokus på performance. Vi vurderede medlemsstaternes systemer til måling af performance for de 113 fysisk afsluttede projekter for begge programmeringsperioder, som indgik i vores stikprøve. Vi vurderede også, i hvilket omfang disse projekter nåede deres mål.

DEL 1 — TRANSAKTIONERNES FORMELLE RIGTIGHED

6.25. Denne del af kapitlet består af tre underafsnit. Det første vedrører vores test af dette års stikprøve på 217 transaktioner med henblik på at få indsigt i de vigtigste kilder til fejl og fremskaffe materiale til den samlede revisionserklæring. Det andet underafsnit omhandler vores vurdering af revisionsmyndighedernes arbejde, og det tredje vedrører Kommissionens arbejde, herunder de årlige aktivitetsrapporter fra de to ansvarlige GD'er. Resultaterne af alle underafsnit danner grundlag for, at vi kan drage en konklusion om oplysningerne om den formelle rigtighed i de årlige aktivitetsrapporter (jf. også tekstboks 6.3 ).

Tekstboks 6.3 — Byggestenene i vores metode Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

Resultaterne af vores gennemgang af transaktioner og genudførelse af revisionsarbejdet

6.26. Bilag 6.1 indeholder en oversigt over resultaterne af vores test af transaktioner. Vi identificerede og kvantificerede 36 fejl, som revisionsmyndighederne ikke havde opdaget. Under hensyntagen til de 50 fejl, som revisionsmyndighederne tidligere har fundet, og de korrektioner, som programmyndighederne har anvendt, til en samlet værdi af 101 million euro, der dækker begge programmeringsperioder, vurderer vi fejlniveauet til at være på 3,0 % (27). Dette gælder for betalinger i perioden 2014-2020 og for afslutninger fra 2007-2013, og det er lavere end i tidligere år. 6.26. Kommissionen noterer sig med tilfredshed, at Revisionsrettens anslåede fejlniveau for samhørighedspolitikken dette år er en væsentlig forbedring i forhold til de tidligere år. Kommissionen bemærker navnlig, at programmet vedrørende SMV-initiativet, der figurerer i regnskabet for 2015-2016 med en specifik reguleringsramme i forhold til generelle programmer, på grund af dets innovative karakter alene bidrager med 1 procentpoint til dette skøn. På grundlag af alle de oplysninger, Kommissionen har indhentet, konkluderer den, at der for langt størstedelen af programmerne ikke længere er nogen væsentlig fejlfrekvens i regnskabet for 2015-2016. Kommissionen vil følge op på de enkelte yderligere fejl, som Revisionsretten har konstateret, og om nødvendigt kræve yderligere finansielle korrektioner fra de pågældende programmyndigheder. Kommissionen bemærker endvidere, at dens anslåede risikobeløb ved betalingen for politikken, sådan som det fremgår af de årlige aktivitetsrapporter fra GD EMPL og GD REGIO, ligger inden for det interval, som Revisionsretten har beregnet for fejlfrekvensen (se fodnote 27).

6.27. Antallet af opdagede fejl og deres indvirkning tyder på vedvarende svagheder i den formelle rigtighed af de udgifter, som forvaltningsmyndighederne har anmeldt (28). 6.27. Som nævnt i svaret på punkt 6.19 i årsberetningen for 2016 har Kommissionen tilsendt medlemsstaterne en opdateret vejledning for programmeringsperioden 2014-2020, der sammen med den krævede brug af forenklede omkostningsmuligheder burde bidrage til yderligere at forbedre kvaliteten af forvaltningskontrollen i fremtiden.

6.28. Revisionsmyndighederne opdagede en række af disse fejl. De rapporterede 50 kvantificerbare fejl i kontrol-/afslutningspakkerne for de 217 transaktioner, vi udtog i stikprøven. Disse fejl vedrørte ikkestøtteberettigede omkostninger (30), offentlige udbud (12) og ikkestøtteberettigede deltagere (8). Medlemsstatens myndigheder anvendte korrektioner med henblik på at bringe restfejlfrekvensen under væsentlighedstærsklen på 2 %.

6.29. Det var det første år, som dækkede både betalinger for 2014-2020 og afslutninger vedrørende 2007-2013. Antallet og indvirkningen af de fejl, vi fandt for transaktioner i perioden 2014-2020, var højere end for transaktioner vedrørende afslutning i perioden 2007-2013. Finansielle instrumenter efterfulgt af ikkestøtteberettigede omkostninger bidrog mest til vores anslåede fejlforekomst. 6.29. Kommissionen understreger, at det finansielle instrument (SMV-initiativet) med beløb, der er attesteret i regnskabet for 2015-2016, udgjorde en væsentlig del af de udgifter for 2014-2020, der er anmeldt i dette regnskab. Dette instrument, der tegnede sig for en tredjedel af den anslåede fejlfrekvens, er underlagt særlige regler sammenlignet med andre generelle programmer, som er omhandlet i forordning (EU) nr. 1303/2013, på grund af dets innovative karakter (se navnlig punkt 6.37 og 6.47). I henhold til artikel 42 i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal støtteberettigelsen af sådanne udgifter vurderes endeligt ved afslutningen af det pågældende program, og fondsforvalteren bør derefter korrigere uregelmæssige transaktioner og erstatte dem med støtteberettigede transaktioner.

6.30. Tekstboks 6.4 viser, hvordan de fejl, vi fandt, fordeler sig på kategorier (inden der tages højde for finansielle korrektioner), og punkt 6.31-6.43 giver flere oplysninger om disse fejl.

Tekstboks 6.4 — »Økonomisk, social og territorial samhørighed« — Fordeling af de fejl, vi fandt Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

RETTENS BEMÆRKNINGER

De finansielle instrumenter bidrog mest til den anslåede fejlforekomst for 2017

6.31. Finansielle instrumenter under delt forvaltning har form af egenkapital- eller kvasiegenkapitalinvesteringer, lån eller garantier. De adskiller sig i sagens natur fra traditionelle tilskud, som indebærer godtgørelse af en støttemodtagers udgifter til støtteberettigede projekter.

6.32. Medlemsstaterne kan bidrage til etableringen af finansielle instrumenter:

a) under en forvaltningsmyndigheds ansvar på medlemsstatsniveau (i begge FFR-perioder) (29)

b) på EU-plan (kun perioden 2014-2020). Denne kategori omfatter SMV-initiativet (30), som gennemføres som et separat, individuelt OP (31).

6.33. Hvor finansielle instrumenter anvendes til finansiering, er det kun udbetalinger til endelige modtagere og fondsforvalternes omkostninger og gebyrer, som er støtteberettigede ved programafslutningen, og ubrugte bidrag skal returneres til EU-budgettet (32). Følgende punkter beskriver nogle af de problemer, som denne tilgang afstedkommer.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

To af de fire tematiske revisioner, vi undersøgte for så vidt angår OP'er for 2007-2013, afslørede ikke nogen væsentlige fejl ved afslutningen

6.34. Kommissionen stiller kun krav om, at revisionsmyndighederne ved afslutningen skal give sikkerhed for, at de beløb, der er udbetalt til de endelige modtagere, er blevet brugt som tilsigtet (33). For at opnå dette har den anbefalet, at revisionsmyndighederne foretager »tematiske« revisioner (34) af finansielle instrumenter. 6.34. og 6.35. I 2011 koordinerede Kommissionen med revisionsmyndighederne en metode til revision af finansielle instrumenter under delt forvaltning i programmeringsperioden 2007-2013 (»Common Audit Framework — Financial Engineering Instruments in the Context of Structural Funds«). Siden da har Kommissionen opfordret til, at revisionsmyndighederne foretager revisioner af gennemførelsen af disse instrumenter. Ved vurderingen af revisionserklæringerne kontrollerede Kommissionen også, at revisionsmyndighederne havde revideret gennemførelsen af de finansielle instrumenter. Hvis dette ikke var tilfældet, afbrød Kommissionen afslutningsprocessen og anmodede om yderligere revisionsarbejde. Kommissionen vil følge op på de to tilfælde, som Revisionsretten henviser til. Såfremt Retten skønner, at de finansielle virkninger af fejlen i væsentlig grad påvirker restfejlfrekvensen, som Kommissionen har valideret, henviser Kommissionen til sit svar på tekstboks 6.5 nedenfor.

6.35. Vi fandt, at ikke alle revisionsmyndighederne systematisk foretog disse revisioner. Hvor de gjorde, var det udførte arbejde ikke altid tilstrækkeligt til at identificere væsentlige uregelmæssigheder. Vi afslørede kvantificerbare fejl i to af de fire finansielle instrumenter i vores stikprøve af afslutninger. I ét af disse to tilfælde påvirkede de finansielle virkninger af fejlen i væsentlig grad den rapporterede restfejlfrekvens, som Kommissionen havde valideret (dvs. at procentsatsen oversteg 2 %).

Tekstboks 6.5 — Eksempel på ikkestøtteberettigede lån, der er godkendt til et finansielt instrument under delt forvaltning EFRU-medfinansiering af lån skal primært (dvs. over 50 % af lånets samlede værdi) anvendes til at støtte SMV'er (forordning (EF) nr. 1083/2006). Det finansielle instrument, vi reviderede i Spanien, havde investeret næsten 80 % af den godkendte samlede værdi af lånene i virksomheder, som ikke var SMV'er. Hverken revisionsmyndigheden eller Kommissionen opdagede denne overtrædelse af det grundlæggende støtteberettigelseskrav fra lovgiverens side. Tekstboks 6.5 — Eksempel på ikkestøtteberettigede lån, der er godkendt til et finansielt instrument under delt forvaltning Artikel 44 i forordning (EF) nr. 1083/2006 udelukker ikke, at der også kan ydes lån til store virksomheder, hvis alle øvrige betingelser er opfyldt. Da der ikke er anført noget minimumsniveau for finansiering til SMV'er i denne bestemmelse, kunne denne artikel også henvise til antallet af individuelle lån (og ikke nødvendigvis til beløb).

Alvorlige mangler i gennemførelsen af et OP i 2014-2020 under SMV-initiativet

6.36. I forbindelse med vores revision undersøgte vi 30 transaktioner fra det eneste OP under SMV-initiativet i det regnskab, der blev forelagt i 2017.

6.37. EIF er fondsforvalter for SMV-initiativet på EU-plan. Revisionsmyndighederne er forpligtede til at afgive en erklæring om lovligheden og den formelle rigtighed af de udgifter, der indgår i regnskabet for OP'er under SMV-initiativet. De har imidlertid ingen juridisk ret til at gennemføre kontrol på stedet for at opnå sikkerhed med hensyn til den formelle rigtighed hos den finansielle formidler (35). For at muliggøre en erklæring om regnskaberne underskrev EIF en aftale om den »aftalte procedure« (36) med en ekstern revisor. Vi konstaterede imidlertid, at aftalen om det OP, vi undersøgte, ikke omfattede arbejde hos den finansielle formidler, og den eksterne revisors erklæring indeholdt en ansvarsfraskrivelse om, at denne ikke kunne udtrykke nogen sikkerhed. Trods dette udstedte revisionsmyndigheden en positiv erklæring om lovligheden af de regnskaber, som var indsendt til Kommissionen (37). 6.37. I en aftalt procedure afgiver den eksterne revisor ikke en udtalelse, men revisionsresultaterne og -konklusionerne skal anvendes af revisionsmyndigheden, så den kan afgive sin egen revisionserklæring. Med henblik herpå gennemførte revisionsmyndigheden også en systemrevision både hos forvaltningsmyndighederne og attesteringsmyndighederne. I den årlige kontrolrapport beskrives det klart, hvordan revisionsmyndigheden er nået frem til sin udtalelse. Denne sikkerhedskløft tages op i omnibusforslaget, sådan som det foreligger efter den politiske enighed mellem Rådet og Parlamentet.

6.38. Vi afslørede også mangler, der i høj grad påvirkede berettigelsen af en række investeringer foretaget af finansielle formidlere (38). Det er kun de virksomheder, der opfylder EU-definitionen af SMV-status (39), som er berettiget til SMV-initiativet. De finansielle formidlere kontrollerede imidlertid ikke altid dette, eller kontrollerede det ikke korrekt. I de 30 investeringer, vi undersøgte, havde finansielle formidlere godkendt lån til fem modtagere uden at bekræfte deres SMV-status. Vi anser derfor disse investeringer for ikke at være støtteberettigede. Fire andre lån blev brugt, helt eller delvist, til ikkestøtteberettigede aktiviteter (f.eks. til refinansiering af andre lån). Disse uregelmæssigheder tegnede sig for 1,0 procentpoint af vores anslåede fejlniveau for dette kapitel (40).

6.39. Situationen skyldtes proceduremæssige mangler hos de finansielle formidlere, som ikke overholdt de retligt bindende støttekriterier, som er fastlagt i de kontrakter, der er indgået med EIF. Dette udgør en alvorlig risiko med hensyn til den formelle rigtighed for andre OP'er, der er godkendt under SMV-initiativet og forvaltes under lignende omstændigheder. Det viser også, at EIF's igangværende overvågning skal forbedres yderligere. Med henblik herpå har EIF forpligtet sig til at gennemføre en handlingsplan for at øge bevidstheden blandt finansielle formidlere om nødvendigheden af at overholde støttekriterierne, og for yderligere at udvikle sine egne interne mekanismer til at opdage ikkestøtteberettigede lån. Handlingsplanen sigter mod at imødegå de uregelmæssigheder, vi konstaterede, og reducere risiciene for SMV-initiativets OP'er. 6.39. I forbindelse med finansielle instrumenter udgør den kontrol, der skal foretages af de finansielle formidlere, et væsentligt element i processen for opnåelse af sikkerhed. Kommissionen noterer sig det omfattende sæt af foranstaltninger, som EIF har foreslået for at løse disse problemer. Den vil nøje overvåge gennemførelsen heraf i samarbejde med de nationale myndigheder, således at udgifter, der er støtteberettigede i overensstemmelse med artikel 39, stk. 8, i forordningen om fælles bestemmelser, er anmeldt og accepteret ved afslutningen af programmet vedrørende SMV-initiativet.

Refusionsberettiget moms ukorrekt attesteret som støtteberettigede udgifter

6.40. Moms er en indirekte afgift, som opkræves af forbruget af varer og tjenesteydelser. En afgiftspligtig person, generelt en virksomhed, enkeltmandsvirksomhed eller anden erhvervsdrivende, er forpligtet til at opkræve moms af sit salg og betale den videre til de nationale skattemyndigheder. Den afgiftspligtige person kan anmode om at få moms, som denne har betalt for sine egne indkøb, tilbagebetalt. Deraf begrebet »refusionsberettiget«. En ikkeafgiftspligtig person er ikke forpligtet til at opkræve moms og kan ikke få moms på indkøb tilbagebetalt. 6.40. og 6.41. Begrebet »refusionsberettiget moms« skal vurderes i hvert enkelt tilfælde. Kommissionen har udarbejdet en vejledning til brug for programmyndighederne og fremsat en række forslag til forenkling af støtteberettigelsen af moms for programmeringsperioden 2021-2027.

6.41. Ifølge EU-reglerne er momsudgifter kun berettiget til medfinansiering, hvis de ikke er refusionsberettigede ifølge national momslovgivning. Det er uden betydning, om momsudgifterne rent faktisk tilbagebetales. For så vidt angår offentlige organer er moms refusionsberettiget, når en operatør opkræver gebyrer med moms hos de endelige brugere af infrastrukturen (41).

6.42. Vi fandt 10 projekter i fem OP'er, hvor medlemsstatens myndigheder havde anmeldt refusionsberettiget moms som støtteberettigede udgifter. I de tilfælde fortolkede revisionsmyndighederne reglerne for støtteberettigelse forkert og rapporterede ikke situationen som en uregelmæssighed. Dette bidrog med 0,3 procentpoint til den anslåede fejlforekomst. I tre af disse fem OP'er påvirkede de finansielle virkninger af fejlene væsentligt den rapporterede restfejlfrekvens, som Kommissionen havde valideret (dvs. at procentsatsen oversteg 2 %). I vores årsberetning for 2015 fremhævede vi problemet med at medtage refusionsberettiget moms i udgiftsanmeldelser, især når der er tale om offentlige organer (42). I dette tilfælde godtgør EU-fonde moms som en støtteberettiget udgift til medlemsstaternes myndigheder, og samtidig opkræver medlemsstaten denne moms via sit normale skattesystem. I nogle tilfælde kan godtgørelsen fra EU endda overstige de faktiske omkostninger til projektet, eksklusive moms. 6.42. 9 af de 10 projekter, som Revisionsretten nævner, vedrører fire OP'er under ESF for 2014-2020 i én medlemsstat. Kommissionen har allerede konstateret dette problem i forbindelse med tidligere revisioner, men tilpasningen af medlemsstatens system fjernede ikke problemet helt. Kommissionen arbejder for øjeblikket tæt sammen med medlemsstatens forvaltninger for at sikre, at dette spørgsmål vil blive løst i nær fremtid gennem indførelse af en forenklet omkostningsmodel eller indførelse af en forpligtelse til momsrefusion for slutmodtagere. Kommissionen vil anvende de nødvendige finansielle korrektioner.

Tekstboks 6.6 — Eksempel på medfinansiering af ikkestøtteberettigede momsudgifter I Polen har forvaltningsmyndigheden indgået aftaler om tilskud for at hjælpe små virksomheder med at købe udstyr med det overordnede formål at reducere arbejdsløsheden. Hvor modtagerne erklærede, at de ikke havde til hensigt at få refunderet moms, vurderede forvaltningsmyndigheden, at momsudgifterne var berettigede til medfinansiering. Det var forkert, da modtagerne var momsregistrerede, og momsudgifterne rent faktisk var refusionsberettigede.

Ikkestøtteberettigede udgifter

6.43. Vi konstaterede væsentlige svagheder i kontrollen af deltagernes støtteberettigelse i 11 projekter. Dette påvirkede især ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og kravet om NEET-status (43). Vi fandt også syv tilfælde, hvor revisionsmyndighederne ikke havde opdaget ikkestøtteberettigede eller overanmeldte indirekte omkostninger. 6.43. I de tilfælde, hvor der er konstateret ikkestøtteberettigede eller overanmeldte indirekte omkostninger, vil Kommissionen foretage den nødvendige opfølgning og foreslå foranstaltninger, hvis den finder det nødvendigt. Med hensyn til indirekte omkostninger (se tekstboks 6.7) var de problemer, som Revisionsretten konstaterede, i vidt omfang blevet konstateret af revisionsmyndigheden, som anvendte en finansiel korrektion på 10 % på disse udgifter. Kommissionen vil følge sagen op med de relevante myndigheder og overveje at gennemføre eventuelle yderligere finansielle korrektioner, som måtte være nødvendige.

Tekstboks 6.7 — Eksempel på ikkestøtteberettigede udgifter — overanmeldelse af indirekte omkostninger Støttemodtageren, et stort forskningsinstitut i Tyskland, har sit hovedkvarter uden for OP'ets støtteberettigede område. Det reviderede projekt var finansieret af ESF og blev gennemført af en særlig projektgruppe, der var oprettet af støttemodtageren i det støtteberettigede område. Projektomkostningerne bestod hovedsagelig af direkte udgifter til personale, materialer og tjenesteydelser og en betydelig del af de indirekte udgifter under samme poster. Indirekte omkostninger bør for at være støtteberettigede afholdes på det støtteberettigede område, have en direkte forbindelse med projektet, og de bør tildeles på grundlag af deres bidrag til projektet. Vi konstaterede imidlertid at de fleste af de omkostningskategorier, der var tildelt projektet som indirekte omkostninger, faktisk var almindelige omkostninger afholdt i instituttets hovedkvarter. Adskillige omkostninger vedrørende disse kategorier blev også opført direkte under projektet som faktiske udgifter afholdt af projektgruppen på projektstedet. Revisionsmyndigheden var under sin revision ikke i stand til at opnå tilstrækkeligt bevis for sammensætningen af indirekte omkostninger, og den anvendte derfor en fast korrektion på 10 % på indirekte omkostninger. Vi konstaterede, at den faktiske fejl var større end 10 %, og vi betragter derfor alle omkostninger, der ikke er direkte forbundet med projektet, som ikkestøtteberettigede.

Vores vurdering af revisionsmyndighedernes arbejde

6.44. Revisionsmyndighedernes arbejde er en kritisk del af sikkerheds- og kontrolrammen for samhørighedsudgifterne (jf. punkt 6.22). Dette var det første år revisionsmyndighederne gennemførte afslutninger for programmeringsperioden 2007-2013 og den nye kontrol- og sikkerhedsramme for 2014-2020. Vores revision af deres arbejde er del af en proces med henblik på muligvis i større udstrækning at gøre brug af Kommissionens sikkerhedsmodel i fremtiden. I dette års revision foretog vi en vurdering af syv ud af 21 revisionsmyndigheders arbejde for perioden 2014-2020 fra medlemsstater, som i 2017 indsendte kontrolpakker med udgifter. Vi fandt en række mangler, der på nuværende tidspunkt påvirker pålideligheden af deres arbejde. 6.44. Kommissionen ser med tilfredshed på Revisionsrettens revisionsmetode, der har potentiale til generelt at mindske dobbeltarbejde og overlapning af revisionsarbejdet for programmyndighederne og støttemodtagerne. Som i den foregående programmeringsperiode arbejder Kommissionen fortsat tæt sammen med de 122 revisionsmyndigheder, der dækker EFRU/Samhørighedsfonden/ESF/ungdomsbeskæftigelsesinitiativet/Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede, for at forhindre eventuelle mangler og sikre fuldt pålidelige revisionsresultater. Hertil kommer, at der i Kommissionens fælles revisionsstrategi for samhørighedspolitik fokuseres stærkt på den fornyede gennemgang af revisionsmyndighedernes resultater på et løbende og risikobaseret grundlag. Se også Kommissionens svar på punkt 6.49 og 6.50.

6.45. I alle de kontrol- og afslutningspakker, vi undersøgte, havde revisionsmyndighederne rapporteret en restfejlfrekvens på under 2 %. Men på grund af de ekstra fejl, vi opdagede, lå vores genberegnede frekvens på over 2 % for seks af de 12 kontrolpakker for perioden 2014-2020 og tre af de 10 afslutningspakker for 2007-2013. 6.45. Med hensyn til tre programmer i én medlemsstat bemærker Kommissionen uden at bestride de påberåbte uregelmæssigheder, at de yderligere fejl, der blev konstateret, og som førte til en restfejlfrekvens på over 2 %, alle skyldtes en fejlfortolkning af støtteberettigelsen for moms hos alle medlemsstatens myndigheder og ikke kun hos revisionsmyndigheden. Med hensyn til programmet vedrørende SMV-initiativet var der endvidere indført specifikke juridiske krav på tidspunktet for udstedelsen af revisionsmyndighedens rapport, som ikke tillod revisionsmyndigheden at udføre revisioner på transaktionsniveau. Se også Kommissionens svar på punkt 6.29 og 6.37.

Svagheder i nogle revisionsmyndigheders stikprøveudtagning påvirkede stikprøvernes repræsentativitet

6.46. På grund af det store antal operationer, der medfinansieres af hvert OP, er revisionsmyndighederne nødt til at bruge stikprøver for at få en udtalelse om, hvorvidt udgifterne er støtteberettigede. For at få et pålideligt resultat skal prøverne være repræsentative for den reviderede population og som hovedregel være baseret på en statistisk gyldig metode (44). Vi kontrollerede revisionsmyndighedernes stikprøvemetode for de 22 kontrol-/afslutningspakker, vi undersøgte.

6.47. For så vidt angår OP'et under SMV-initiativet var der ingen stikprøve, da hverken revisionsmyndigheden eller den eksterne revisor, som EIF havde indgået kontrakt med, foretog revisioner hos den finansielle formidler (jf. punkt 6.37). 6.47. Der er en klar lovgivningsmæssig begrænsning for revisionsmyndigheden, idet den kun må foretage revisioner hos slutmodtagerne i forbindelse med programmerne vedrørende SMV-initiativet, jf. artikel 40, stk. 3, i forordningen om fælles bestemmelser. Se Kommissionens svar på punkt 6.37.

6.48. Vi konstaterede svagheder såsom utilstrækkelig stikprøvestørrelse, overrepræsentation af visse operationer og ukorrekt brug af stikprøveparametre i tre af de 22 pakker, vi undersøgte (alle for 2014-2020). Disse svagheder påvirkede i et vist omfang repræsentativiteten af stikprøverne og derfor også pålideligheden af de tilsvarende rapporterede restfejlfrekvenser. 6.48. Se Kommissionens samlede svar på punkt 6.64 og 6.65.

Andre mangler i revisionsmyndighedernes arbejde

6.49. Utilstrækkelig eller uhensigtsmæssig kontrol øger risikoen for ikke at opdage ikkestøtteberettigede udgifter. Endvidere pålægger de internationale revisionsstandarder (45) revisorer at dokumentere deres kontrol, herunder med tydelige henvisninger til alle de dokumenter, der er mest relevante for de reviderede udgifter. Dette gør det muligt for dem at være ansvarlige for deres arbejde og hjælper interne eller eksterne revisorer med at drage konklusioner om omfanget og kvaliteten af kontrollen. 6.49. og 6.50. Revisionsmyndighederne bør kunne dokumentere omfanget og kvaliteten af de kontroller, de har foretaget. Med hensyn til dokumentation for revisionsprocessen bør der imidlertid findes en passende balance for at sikre forsvarlige og effektive administrative procedurer. Kommissionen vil fortsat arbejde tæt sammen med revisionsmyndighederne for at tackle de problemer, som Revisionsretten har påpeget, gennem udveksling af bedste praksis og revisionsværktøjer og -metoder, herunder Kommissionens egne tjeklister. Kommissionen har inden for rammerne af sin fælles revisionsstrategi for samhørighedspolitikken planlagt at foretage 58 juridisk-kritiske revisioner og 19 undersøgelsesmissioner på grundlag af en risikovurdering i 2018 og 2019 for at sikre pålideligheden af revisionsmyndighedernes arbejde. Det forventes, at 21 af disse juridisk-kritiske revisioner og otte undersøgelsesmissioner vil blive foretaget i 2018, og at resultaterne af disse vil være tilgængelige for de årlige aktivitetsrapporter for 2018. Se også Kommissionens svar på punkt 6.26.

6.50. Vi var i stand til at drage konklusioner for 96 transaktioner af stikprøven på 217 transaktioner (44 %) på grundlag af vores egen revision af revisionsmyndighedernes arbejde. Vi identificerede mangler med hensyn til omfang, kvalitet og dokumentation af revisionsmyndighedernes arbejde i 121 transaktioner (56 %), som krævede, at vi genudførte revisionsarbejdet. Manglerne vedrørte 17 af de 22 kontrol-/afslutningspakker, vi undersøgte. De vedrørte f.eks. checklister, som ikke omfattede alle nødvendige punkter, eller ukorrekte kontroller af udgifters støtteberettigelse. For 80 af disse transaktioner (37 % af det samlede antal) betød det, at vi var nødt til at besøge støttemodtageren. I 30 af de 121 transaktioner, hvor vi genudførte vores revisionsarbejde, konstaterede vi kvantificerbare fejl, der ikke tidligere var blevet identificeret af revisionsmyndigheden. Fejlene vedrørte 11 pakker.

Kommissionens arbejde og dens rapportering om restfejlfrekvensen i sine årlige aktivitetsrapporter

6.51. De årlige aktivitetsrapporter er Kommissionens vigtigste redskab til rapportering af, om den har rimelig sikkerhed for, at de indførte kontrolprocedurer sikrer udgifternes lovlighed og formelle rigtighed (46). For så vidt angår økonomisk, social og territorial samhørighed giver de årlige aktivitetsrapporter forskellige frekvenser til måling af de risikobehæftede udgifter. Disse frekvenser omfatter restfejlfrekvensen for regnskabsåret 2015/2016, for hvilket Kommissionen har godkendt regnskaberne og for hvilket, den har draget konklusioner for så vidt angår den formelle rigtighed (47). 6.51. Kommissionen fastsætter forskellige satser i de årlige aktivitetsrapporter i forbindelse med udgifter under delt forvaltning med henblik på at måle de specifikke risici i forbindelse med forskellige typer af betalinger i rapporteringssåret (afslutning i 2007-2013 og forskellige regnskabsår for udgifter i 2014-2020) samt en samlet fejlfrekvens for kalenderåret 2017.

6.52. I dette underafsnit undersøger vi Kommissionens arbejde for at opnå sikkerhed for, at medlemsstaternes systemer under den nye kontrol- og sikkerhedsramme fungerer effektivt, og at den deraf følgende restfejlfrekvens er et pålideligt skøn.

6.53. Vores bemærkninger vedrører udformningen af sikkerhedsrammen og Kommissionens arbejde med at godkende regnskaber, validere individuelle restfejlfrekvenser og etablere en samlet restfejlfrekvens.

Udformningen af kontrol- og sikkerhedsrammen for 2014-2020

De årlige aktivitetsrapporter bør strømlines yderligere og tilpasses den nye kontrol- og sikkerhedsramme

6.54. Den nye kontrol- og sikkerhedsramme betyder, at det tager næsten to år fra afslutningen af den relevante regnskabsperiode, inden Kommissionen tidligst kan indberette sin konklusion om pålideligheden af revisionsmyndigheders restfejlfrekvens for et givet regnskabsår. Denne periode omfatter otte måneder, som er afsat til, at revisionsmyndighederne kan udføre deres revisionsarbejde. Kommissionen udfører efterfølgende sine skrivebordsgennemgange, supplerende undersøgelsesmissioner og revisioner af den formelle rigtighed. Tekstboks 6.8 viser tidsplanen for den nye ramme. 6.54. De to år, som Revisionsretten henviser til, begynder ved afslutningen af den relevante regnskabsperiode og omfatter derfor de otte måneder, der er fastsat i forordningen for revisionsmyndighedernes udførelse af deres revisionsarbejde. Derfor sigter Kommissionen i overensstemmelse med sin revisionsstrategi for samhørighedspolitikken for den efterfølgende årlige aktivitetsrapport, dvs. inden for højst 13 måneder, mod rettidigt at vurdere de kontrolpakker, der er modtaget for hvert af de 419 samhørighedsprogrammer. Efter en sådan grundig skrivebordskontrol og kontrol på stedet, risikobaserede revisioner og undersøgelsesmissioner vil generaldirektoratet aflægge rapport i den efterfølgende årlige aktivitetsrapport om, hvorvidt den betragter de tidligere indberettede restfejlfrekvenser som pålidelige, eller om der pågår eller er behov for, yderligere kontroller. Se også Kommissionens svar på punkt 6.49 og 6.50.

Tekstboks 6.8 — Tidsplan for den nye kontrol- og sikkerhedsramme Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

6.55. Sidste år henledte vi opmærksomheden på, at rapporteringsperioden for de årlige aktivitetsrapporter ikke er den samme som perioden for medlemsstaternes kontrolpakker (48). Den restfejlfrekvens, som rapporteres af revisionsmyndighederne, vedrører regnskabsåret. I de årlige aktivitetsrapporter giver generaldirektørerne imidlertid høj grad af sikkerhed for kalenderåret med henblik på at afspejle princippet om budgettets etårighed og som følge af de retningslinjer, der udstikkes af GD BUDG og generalsekretariatet. Med henblik herpå besluttede generaldirektørerne for GD REGIO og GD EMPL i de årlige aktivitetsrapporter for 2017 at anslå risikoen ved at fremskrive en foreløbig restfejlfrekvens for udgifterne i kalenderåret 2017, som de endnu ikke havde godkendt og valideret. 6.55. Kommissionen henviser til sit svar på punkt 6.34 i Revisionsrettens årsberetning for 2016. Finansforordningen og den tidsramme, der er fastsat for kontrolpakken for 2014-2020, giver mulighed for bedre tilpasning af rapporteringsperioderne, så der kun er en mellemliggende periode på seks måneder i forhold til et år i 2007-2013. Generaldirektoraterne har i overensstemmelse hermed tilpasset deres årlige aktivitetsrapporter og den måde, hvorpå de opnår sikkerhed for de forskellige typer af betalinger, der er foretaget, som dækker op til tre forskellige regnskabsår som beskrevet i de årlige aktivitetsrapporter for 2016 (afsnit A.1.2). Restfejlfrekvenserne for regnskabsåret 2016-2017, der blev modtaget den 1. marts 2018, blev anset for at være de bedste og seneste skøn med henblik på både at beregne risikoen for årets udgifter og om nødvendigt tage forbehold vedrørende individuelle programmer. Dette var navnlig tilfældet i 2017 på grund af det begrænsede antal modtagne regnskaber med udgifter og dermed indberettede fejlfrekvenser for regnskabsåret 2015-2016. Endvidere understreger Kommissionen, at på det tidspunkt, hvor en årlig aktivitetsrapport underskrives, dækkes de anmeldte udgifter i det foregående kalenderår af tilbageholdelsen på 10 % af EU's mellemliggende betalinger.

6.56. Rapporteringskravene for de årlige aktivitetsrapporter er ikke blevet tilpasset tilstrækkeligt til den nye kontrol- og sikkerhedsramme. Idet restfejlfrekvenserne for regnskabsåret 2015/2016 er de eneste for hvilke Kommissionen kan have opnået den nødvendige sikkerhed fra revisionsmyndighederne og sit eget arbejde vedrørende formel rigtighed, er det vores opfattelse, at de bør være den vigtigste indikator for formel rigtighed i de årlige aktivitetsrapporter for 2017. De bør ligeledes være det vigtigste grundlag for GD'ernes forvaltningserklæringer for de specifikke politikområder. Dog prioriterer ingen af GD'erne dem tilstrækkeligt eller nævner dem som central præstationsindikator. 6.56. og 6.57. Generaldirektoraterne anfører i de årlige aktivitetsrapporter en central resultatindikator (KPI 5) i overensstemmelse med de centrale instrukser for at sikre en sammenhængende og harmoniseret tilgang på tværs af alle budgetområder. Synligheden af restrisikoraten i forbindelse med regnskabet for 2015-2016 blev forbedret i de årlige aktivitetsrapporter for 2017 (herunder i fodnoten til KPI 5 og i sammenfatningen), hvor et særligt afsnit også vedrører valideringen af de indberettede restfejlfrekvenser for det pågældende regnskabsår. Kommissionen er åben over for at overveje og drøfte med Revisionsretten, hvordan den yderligere kan forbedre og strømline sin fremlæggelse af fejlfrekvenser i sine fremtidige årlige aktivitetsrapporter.

6.57. Endvidere præsenterer Kommissionen i de årlige aktivitetsrapporter mindst 13 forskellige frekvenser for de to programmeringsperioder til måling af de risikobehæftede udgifter. Et så højt antal frekvenser resulterer i en manglende klarhed og kan skabe forvirring for så vidt angår deres relevans og den givne sikkerhed.

Forskud til finansielle instrumenter bør ikke tages i betragtning ved beregningen af restfejlfrekvensen

6.58. Strukturen for programmeringsperioden 2014-2020 har til formål at forenkle afslutningen af OP'er ved at indføre en procedure for den årlige undersøgelse og godkendelse af regnskaberne, der svarer til »delvis afslutning«. Dette kan kun fungere, hvis den restfejlfrekvens, som indberettes af revisionsmyndighederne, er pålidelig, og der foreligger oplysninger, der udelukkende henviser til støtteberettigede udgifter ved afslutningen (dvs. uden forskud). 6.58. Kommissionen har rent faktisk anført, at årsregnskabet sigter mod at øge retssikkerheden for medlemsstaterne i en flerårig kontekst under delt forvaltning ved at indføre valideringen af »årlige blokke af støtteberettigede udgifter«. En sådan delvis afslutning omfatter pr. definition ikke forskud, der udbetales i forbindelse med finansielle instrumenter, eller statsstøtte, der yderligere bør omdannes til støtteberettigede udgifter i de efterfølgende regnskabsår (der er derfor forudset kumulativ rapportering i årsregnskabet). I de årlige aktivitetsrapporter har Kommissionens tjenestegrene fremlagt sådanne oplysninger om restfejlfrekvenser, der kun vedrører støtteberettigede udgifter ved afslutningen (dvs. uden forskud fra finansielle instrumenter). Se også Kommissionens samlede svar på punkt 6.59-6.62 nedenfor.

6.59. Forordning (EU) nr. 1303/2013 giver ikke et klart grundlag for beregningen af restfejlfrekvenser. 6.59.-6.62. I overensstemmelse med artikel 137 i forordning (EU) nr. 1303/2013 er regnskaber vedrørende programmer baseret på de beløb, der er anmeldt til Kommissionen, herunder forskud til finansielle instrumenter. Revisionsmyndighederne fremlægger restfejlfrekvenser baseret på de udgifter, der er opført i regnskabet. For på konstruktiv vis at følge op på Revisionsrettens anbefalinger fra 2016 indvilligede revisionsmyndighederne i at forelægge Kommissionen supplerende detaljerede oplysninger, der gjorde det muligt for den i de årlige aktivitetsrapporter at beregne restfejlfrekvenser, bortset fra indvirkningen af de forskud, der er udbetalt til finansielle instrumenter. Kommissionen kunne således beregne indvirkningen af forskud, der i regnskabet for 2016-2017 er udbetalt til finansielle instrumenter (og til programmer vedrørende SMV-initiativet), til i gennemsnit at være mindre end 0,2 procentpoint for EFRU (baseret på finansielle instrumenter som omhandlet i artikel 67) og 0,02 procentpoint for ESF (baseret på 15 finansielle instrumenter) (se side 50 i GD REGIO's årlige aktivitetsrapport for 2017 og side 58 i GD EMPL's årlige aktivitetsrapport for 2017). Revisionsrettens anbefaling bidrog derfor til at forbedre offentliggørelsen af oplysninger vedrørende individuelle programmer i de årlige aktivitetsrapporter, uden at sådanne forskud til finansielle instrumenter hidtil har haft en væsentlig samlet indvirkning på de indberettede fejlfrekvenser.

6.60. Revisionsmyndighedernes nuværende praksis med at medregne forskud til finansielle instrumenter i revisionspopulationen vil sandsynligvis føre til en underdrivelse af de restfejlfrekvenser, der indberettes til Kommissionen (49).

6.61. Med udgangspunkt i vores anbefaling i sidste års årsberetning (50) oplyser Kommissionen i sine årlige aktivitetsrapporter nu ekstra restfejlfrekvenser, som udelukker forskud til finansielle instrumenter.

6.62. I den foregående programmeringsperiode udførte revisionsmyndighederne normalt ikke revisionsarbejde hos de finansielle formidlere. Med hensyn til perioden 2014-2020 er revisionsmyndighederne nødt til at kontrollere, at støtteberettigelsesbetingelserne er opfyldt hos de finansielle formidlere for så vidt angår den anden tranche af forskud og de efterfølgende trancher (51). En delvis afslutning kan ikke finde sted for OP'er, der omfatter finansielle instrumenter, medmindre revisionsmyndighederne udfører passende arbejde hos de finansielle formidlere.

6.63. Dette problem kan blive mere akut i de kommende år for programmer, hvor antallet af finansielle instrumenter forøges betydeligt (52).

Kommissionens arbejde med sikkerhed i de årlige aktivitetsrapporter

Svaghederne vedrørende stikprøveudtagningen var ikke blevet behandlet i revisionen af kontrolpakker

6.64. Vores arbejde med revisionsmyndighedernes stikprøveudtagningsmetoder viste, at svagheder i tre af de 12 kontrolpakker, vi undersøgte (25 %), i et vist omfang påvirkede pålideligheden af de indberettede restfejlfrekvenser (jf. punkt 6.47-6.48). 6.64. og 6.65. Kommissionen konstaterede nogle af de problemer, som Revisionsretten har rejst, men fandt ikke, at betingelserne i artikel 31 i forordning (EU) nr. 480/2014 fandt anvendelse på disse tilfælde. Med hensyn til programmet vedrørende SMV-initiativet henviser Kommissionen til sit svar på punkt 6.47.

6.65. Kommissionen kontrollerede stikprøvemetoden for alle de indsendte kontrolpakker i overensstemmelse med sine interne procedurer. Den tog dog ikke fat på de ovennævnte forhold. Forordningen fastsætter en fast korrektion i tilfælde af alvorlige mangler (53).

6.66. I alle de ovennævnte tilfælde regulerede Kommissionen saldoen og frigav de 10 %, som var tilbageholdt med henblik på at beskytte EU-budgettet (jf. tekstboks 6.8 ). 6.66. Kommissionen skal afregne det udestående beløb for det pågældende regnskabsår i alle tilfælde, når betingelserne i artikel 139, stk. 2, i forordningen om fælles bestemmelser er opfyldt. Hvis dette resulterer i, at der skal foretages en betaling, har Kommissionen mulighed for at afbryde den, hvis restrisikoen fortsat er væsentlig. Når saldoen resulterer i en inddrivelse, skal Kommissionen straks inddrive beløbet i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

Kommissionen har endnu ikke draget nogen konklusion om den formelle rigtighed af udgifterne i regnskabsåret 2015/2016

6.67. Kommissionen påtog sig i sine årlige aktivitetsrapporter for 2016 at gennemføre sin tilbundsgående vurdering af den formelle rigtighed senest ni måneder efter indsendelsen af kontrolpakker (54). Dette ville have medført en konklusion om restfejlfrekvenserne for regnskabsåret 2015/2016 i de årlige aktivitetsrapporter for 2017. Begge GD'er konkluderede, at restfejlfrekvensen for regnskabsåret 2015/2016 var under væsentlighedstærsklen på 2 %. GD EMPL drog ikke nogen endelig konklusion for så vidt angår visse OP'er, som den endnu ikke selv havde opnået sikkerhed for, og som det derfor stadig skulle foretage en endelig vurdering af. 6.67. Der er ikke nogen formel forpligtelse til at drage konklusioner om gyldigheden af de indberettede fejlfrekvenser for alle programmer hvert år, men generaldirektoraterne arbejder klart hen imod dette mål, når alle betingelser er opfyldt og giver mulighed for, at Kommissionens tjenestegrene kan drage en sådan konklusion. Ifølge den fælles revisionsstrategi for samhørighedspolitikken skal der om nødvendigt foretages revisioner indtil udløbet af den i lovgivningen fastsatte periode, hvor støttemodtagerne skal opbevare dokumentation. Derfor kan bestemte situationer (som f.eks. »indkøringen« af dette første år af gennemførelsen af kontrolsystemet) eller administrativ effektivitet føre til, at Kommissionens juridisk-kritiske revisioner dækker mere end ét regnskabsår med mulige konsekvenser for revisionen af tidligere indberettede fejlfrekvenser.

6.68. Regnskabsåret 2015/2016 var det første under den nye kontrol- og sikkerhedsramme. For de 50 relevante kontrolpakker, som blev indsendt i marts 2017, udførte GD EMPL blot to juridisk-kritiske revisioner (55) fra juni 2017 til april 2018, der dækkede otte operationer og to kontrolpakker i to medlemsstater. GD REGIO foretog ingen sådanne revisioner. Vi konstaterede, at revisionsmyndighederne undervurderede de restfejlfrekvenser, som de indberettede til Kommissionen i seks af de 12 kontrolpakker, vi undersøgte. For at beskytte EU's budget giver forordningen Kommissionen mulighed for at gennemføre yderligere revisioner indtil udløbet af tilbageholdelsesperioden for støttedokumenter (jf. punkt 6.8). Disse to elementer kan betyde, at andre mangler, som opdages i Kommissionens fremtidige revisioner, kan forhøje restfejlfrekvensen for regnskabsårene 2015/2016. Derfor er de restfejlfrekvenser, på grundlag af hvilke Kommissionen drager sine konklusioner i de årlige aktivitetsrapporter for 2017, endnu ikke endelige. 6.68. For at beskytte EU's budget har Kommissionen mulighed for at foretage yderligere revisioner under hensyntagen til de juridiske krav til tilgængeligheden af dokumenter og revisionsbevis. Eventuelle påviste uregelmæssigheder som følge af sådanne revisioner skal korrigeres på behørig vis med mulige konsekvenser for tidligere validerede fejlfrekvenser. Se også Kommissionens svar på punkt 6.9. I 2017 ledsagede GD REGIO og GD EMPL Revisionsretten i forbindelse med et betydeligt antal revisioner. Det lave antal kontrolpakker, der faktisk blev indsendt i dette første regnskabsår med begrænsede anmeldte udgifter og dermed begrænsede muligheder for at genudføre revisioner, som allerede er udført af revisionsmyndighederne, kombineret med omfanget af Revisionsrettens revisionsdækning af disse programmer, fik Kommissionen til at beslutte at ændre sine planlagte juridisk-kritiske revisioner i 2017. Formålet med beslutningen er at undgå at gentage revisioner af de samme programmer og støttemodtagere. En række andre faktorer, herunder muligheden for, at Kommissionen ved fremtidige juridisk-kritiske revisioner kan gå tre regnskabsår tilbage (af hensyn til den administrative effektivitet i tilfælde af et lavt antal revisioner, der skal gennemgås), og overlapningen med GD REGIO's og GD EMPL's revisionsarbejde vedrørende afslutningen af perioden 2007-2013 blev taget i betragtning af Kommissionen ud fra et effektivitetssynspunkt ved planlægningen (og den efterfølgende gennemgang) af dens revisionsarbejde i 2017. Se også Kommissionens svar på punkt 6.56 og 6.57.

Der er ingen samlet restfejlfrekvens for samhørighed

6.69. For begge programmeringsperioder angiver Kommissionens årlige aktivitetsrapporter hver især en særskilt restfejlfrekvens (56). Kommissionen beregner og angiver dog ikke en samlet restfejlfrekvens, der dækker området »Økonomisk, social og territorial samhørighed« (FFR-underudgiftsområde 1b) for regnskabsåret. 6.69. og 6.70. Som krævet i finansforordningen følger Kommissionens indberetning kalenderåret. Kommissionens årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport viser en samlet restfejlfrekvens for samhørighed, migration og fiskeri baseret på data og indikatorer, der indberettes af de enkelte generaldirektorater i deres respektive årlige aktivitetsrapporter. Denne tilgang har af hensyn til sammenligneligheden været den samme siden den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport for 2015.

6.70. Kommissionen kunne fremlægge disse oplysninger med en lille ekstra indsats i den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport for EU-budgettet, hvilket ville være en hjælp for dechargemyndighederne. I stedet giver den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport en kombineret fejlfrekvens for området samhørighed, migration og fiskeri for kalenderåret.

6.71. I tekstboks 6.9 giver vi en oversigt over de årlige aktivitetsrapporters oplysninger om programmeringsperioden 2014-2020.

Tekstboks 6.9 — Oversigt over de årlige aktivitetsrapporters oplysninger om perioden 2014-2020 (millioner euro) Aktivitet Fond Samlede udgifter attesteret i kontrolpakken Antal kontrolpakker (72) OP'er (72) Restfejlfrekvens (73) Programmerings-perioden 2014-2020 EFRU/Samhørighedsfonden 993,7 20 34 0,6 % ESF/ungdomsbeskæftigelsesinitiativet (74) 1 443,5 33 49 0,7 % FEAD 144,3 8 8 0,6 % I alt uden SMV-initiativet (75) 2 581,5 50 70 0,7 % Kilde: GD REGIO's og GD EMPL's årlige aktivitetsrapporter for 2017.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

6.72. De rapporterede restfejlfrekvenser i de årlige aktivitetsrapporter fra 2017 for regnskabsåret 2015/2016 er under væsentlighedstærsklen (57). Resultaterne af vores revision af en repræsentativ stikprøve af operationer, som revisionsmyndighederne har revideret, viser imidlertid, at niveauet af fejl stadig er væsentligt (over 2 %), og at en række af de restfejlfrekvenser, som disse myndigheder har indgivet, var sat for lavt. 6.72. Kommissionen har omtalt de problemer, som Revisionsretten har påpeget, i de respektive årlige aktivitetsrapporter fra GD REGIO og GD EMPL og taget hensyn til dem i sine validerede fejlfrekvenser, når den fandt det muligt. Med hensyn til de relevante enkelte programmer vil Kommissionen foretage yderligere finansielle korrektioner, hvis det konkluderes, at de indberettede restfejlfrekvenser var underdrevet.

KONKLUSION OG ANBEFALINGER

Konklusion

6.73. Det samlede revisionsbevis indikerer, at fejlforekomsten i udgifterne på området »Økonomisk, social og territorial samhørighed« var væsentlig (se punkt 6.26-6.43). 6.73. Kommissionen noterer sig med tilfredshed, at Revisionsrettens anslåede fejlniveau for samhørighedspolitikken i år udgør en væsentlig forbedring i forhold til de tidligere år. Kommissionen bemærker navnlig, at programmet vedrørende SMV-initiativet, der figurerer i regnskabet for 2015-2016 med en specifik reguleringsramme i forhold til generelle programmer, på grund af dets innovative karakter alene bidrager med 1 procentpoint til dette skøn. På grundlag af alle de oplysninger, Kommissionen har indhentet, konkluderer den, at der for langt størstedelen af programmerne ikke længere er nogen væsentlig fejlfrekvens i regnskabet for 2015-2016.

6.74. Det antal svagheder, vi konstaterede i arbejdet fra adskillige revisionsmyndigheder, som var omfattet af vores stikprøve (jf. punkt 6.44-6.50), begrænser på nuværende tidspunkt i hvor høj grad, der kan fæstes tillid til dette arbejde. 6.74. og 6.75. Kommissionen har allerede nævnt nogle af de problemer, som Revisionsretten har påpeget, i de respektive årlige aktivitetsrapporter fra GD REGIO og GD EMPL og taget hensyn til dem i sine validerede fejlfrekvenser, når den fandt det muligt. Generaldirektoraterne vil anvende de nødvendige yderligere finansielle korrektioner. Kommissionen vil fortsat arbejde tæt sammen med revisionsmyndighederne for at tackle de spørgsmål, som Revisionsretten har rejst. Hertil kommer, at der i Kommissionens fælles revisionsstrategi for samhørighed fokuseres stærkt på den fornyede gennemgang af revisionsmyndighedernes resultater på et risikobaseret grundlag. Se også Kommissionens svar på punkt 6.26 og 6.29, Kommissionens samlede svar på punkt 6.34 og 6.35, punkt 6.37, 6.39 og Kommissionens samlede svar på punkt 6.49 og 6.50.

6.75. På grund af dette og af mangler i Kommissionens eget arbejde (jf. punkt 6.51-6.72) er de samlede restfejlfrekvenser, som blev fremlagt for regnskabsåret 2015/2016 i Kommissionens årlige aktivitetsrapporter, sat for lavt, og vi kan ikke på nuværende tidspunkt forlade os på dem. På grund af de yderligere fejl, vi opdagede, lå vores genberegnede fejlforekomst på over 2 % for så vidt angår seks af de 12 kontrolpakker for perioden 2014-2020 og tre af de 10 afslutningspakker for 2007-2013.

6.76. Den nye kontrol- og sikkerhedsramme er udformet med henblik på at sikre, at restfejlfrekvenserne er under væsentlighedstærsklen på 2 % på årsbasis. Vores revision viste imidlertid, at der er behov for yderligere forbedringer, i særdeleshed med hensyn til rammens gennemførelse i både revisionsmyndigheden og Kommissionen. 6.76. Uden at det berører det samlede svar på punkt 6.74 og 6.75 ovenfor, mener Kommissionen endvidere, at yderligere forbedringer altid er velkomne, og vil tage de nødvendige skridt til yderligere at forbedre sikkerhedsrammen og garantere, at alle uregelmæssigheder opdages og korrigeres i tide. Med hensyn til Kommissionens eget arbejde skal Kommissionens revisionsplaner tage hensyn til det arbejde, som Revisionsretten har planlagt for at mindske overlapninger og dobbeltarbejde i forbindelse med revisioner hos de ansvarlige forvaltninger og støttemodtagere. Dette var navnlig tilfældet med det første regnskab for 2014-2020, hvor der var et begrænset antal attesterede udgifter og dermed begrænsede muligheder for at genudføre revisioner, som revisionsmyndighederne allerede har udført. Se også Kommissionens svar på punkt 6.68.

Anbefalinger

6.77. Bilag 6.2 viser revisionsresultaterne fra vores opfølgning på de syv anbefalinger, vi fremsatte i vores årsberetning for 2014 (58). Kommissionen havde gennemført fire af disse anbefalinger fuldt ud, mens to var blevet gennemført i nogle henseender, og én slet ikke var blevet gennemført. 6.77. Med hensyn til anbefaling 3 i Revisionsrettens årsberetning fra 2014 havde Revisionsretten bemærket, at anvendelsen af forenklede omkostningsmuligheder var begrænset til 36 % af programbudgettet for ESF og til kun 2 % for EFRU/Samhørighedsfonden. Kommissionen fremmer fortsat anvendelsen af forenklede omkostningsmuligheder i programmeringsperioden 2014-2020. I denne forbindelse offentliggjorde Kommissionen den 27. marts 2018 sin endelige rapport om anvendelsen af forenklede omkostningsmuligheder i ESF, EFRU, Samhørighedsfonden og ELFUL, der viste, at størstedelen af ESI-fondenes forvaltningsmyndigheder mellem 2014 og 2017 anvendte forenklede omkostningsmuligheder (73 % og 95 % for programmerne under henholdsvis EFRU/Samhørighedsfonden og ESF). 65 % af ESF's projekter, 50 % af EFRU's projekter og 25 % af Samhørighedsfondens projekter anvender forenklede omkostningsmuligheder. Endvidere udvider omnibusforslaget, sådan som det foreligger efter den politiske enighed mellem Rådet og Parlamentet, omfanget og anvendelsen af forenklede omkostningsmuligheder. Kommissionen understreger, at den anbefaling, der blev anset for slet ikke at være blevet gennemført, ikke blev accepteret og derfor ikke gennemført.

6.78. På grundlag af denne gennemgang samt vores revisionsresultater og konklusioner vedrørende 2017 anbefaler vi, at Kommissionen:

— Anbefaling 1: sikrer, at de revisionsordninger for finansielle instrumenter, der forvaltes af EIF, er hensigtsmæssige for så vidt angår de finansielle formidlere. Når EIB/EIF anvender aftalte procedurer med eksterne revisorer, bør Kommissionen definere minimumsbetingelserne for sådanne kontrakter med henblik på behovet for at give sikkerhed, navnlig forpligtelsen til tilstrækkeligt revisionsarbejde på medlemsstatsniveau. Gennemførelsesdato: straks. Kommissionen accepterer anbefalingen og mener, at anbefalingen med ikrafttrædelsen af omnibusforslaget, sådan som det foreligger efter den politiske enighed mellem Rådet og Parlamentet, og med de nye bestemmelser om revision af finansielle instrumenter, der forvaltes af EIF, vil blive gennemført. Endvidere skal medlemsstaterne gennemføre kontroller og revisioner hos de finansielle formidlere og, for revisionsmyndighedernes vedkommende, hos slutmodtagerne i deres jurisdiktion, hvor det er relevant.

— Anbefaling 2: foreslår lovændringer for den finansielle ramme for perioden efter 2020, som udelukker godtgørelse af moms til offentlige organer fra EU-midler. Gennemførelsesdato: før vedtagelsen af den lovgivningsmæssige ramme for perioden efter 2020. Kommissionen accepterer delvist denne anbefaling og har fremsat et lovgivningsforslag om den finansielle ramme for 2021-2027. Med Kommissionens forslag (COM(2018) 375 final) indføres en enkel regel i forbindelse med moms uafhængigt af støttemodtagernes private eller offentlige status: for projekter til en samlet udgift på under 5 mio. EUR betragtes momsen som støtteberettiget, mens momsen på udgifter over denne tærskel ikke er støtteberettiget.

— Anbefaling 3: tackler de svagheder, vi har identificeret i dens kontrol af revisionsmyndighedernes arbejde i forbindelse med Kommissionens revisioner af den formelle rigtighed. Gennemførelsesdato: straks. Kommissionen accepterer anbefalingen. Kommissionens tjenestegrene vil i overensstemmelse med deres fælles revisionsstrategi og den aftalte revisionsplan fra 2018 og frem koncentrere deres revisionsarbejde om at kontrollere kvaliteten af revisionsmyndighedernes arbejde og dets overensstemmelse med reglerne med henblik på at opnå fuldt pålidelige revisionserklæringer og -resultater.

— Anbefaling 4: adresserer kompleksiteten af de oplysninger, der fremlægges vedrørende kontrol- og sikkerhedsrammen for 2014-2020 i de årlige aktivitetsrapporter fra GD REGIO og GD EMPL ved at: i) fokusere på udgifter, der har været igennem kontrolcyklussen, dvs. kontrolpakker, der dækker udgifter inden den 30. juni »n-1«. Til dette formål bør Kommissionen tilpasse sin rapportering for at sikre, at den ikke indeholder foreløbige skøn ii) klart at angive, at sådanne udgifter endnu ikke er blevet grundigt undersøgt (herunder kontrol vedrørende den formelle rigtighed). Den bør angive, hvilke forebyggede foranstaltninger, der beskytter EU-budgettet, og hvorvidt disse foranstaltninger er tilstrækkelige til at give sikkerhed, men den bør afstå fra at genberegne en restfejlforekomst for udgifter, der endnu ikke er blevet undersøgt iii) oplyse en samlet restfejlforekomst for FFR-underudgiftsområde 1b for det enkelte regnskabsår. Gennemførelsesdato: juni 2019. Kommissionen accepterer delvist denne anbefaling. Kommissionen understreger, at de årlige aktivitetsrapporter fra de berørte generaldirektorater allerede klart fokuserer på valideringen af fejlfrekvenserne for programmerne og regnskaberne vedrørende de regnskabsår, der afsluttes den 30. juni n-1. Dette kan gøres endnu tydeligere i fremtidige rapporter. I overensstemmelse med finansforordningen vedrører den sikkerhed, der kræves af de anvisningsberettigede i de årlige aktivitetsrapporter, alle typer af betalinger, der er foretaget i rapporteringsår n. Generaldirektoraterne rapporterer særskilt om den grad af sikkerhed, der opnås for hver af dem. Risikobeløbet er derfor beregnet på grundlag af de relevante udgifter i kalenderåret. Kommissionen gentager endvidere, at den er åben over for at overveje og drøfte med Revisionsretten, hvordan den kan forbedre og forenkle det system, der fører til fremlæggelsen af fejlfrekvenser i dens årlige aktivitetsrapporter.

— Anbefaling 5: sikrer, at revisionsordningerne ændres i overensstemmelse med det forslag, Kommissionen har fremsat vedrørende de lovgivningsmæssige rammer for finansielle instrumenter i perioden efter 2020, således at kun den reelle anvendelse af midler på endelig modtagerniveau anvendes til beregning af restfejlfrekvenser. Gennemførelsesdato: før gennemførelsen af den lovgivningsmæssige ramme for perioden efter 2020 påbegyndes. Kommissionen accepterer denne anbefaling, i det omfang Kommissionens forslag til en lovgivningsmæssig ramme for perioden efter 2020 vedtages af medlovgiverne. Ifølge dette forslag, der blev vedtaget den 29. maj 2018, skal medlemsstaten anmelde udgifter til finansielle instrumenter baseret på det beløb, der er udbetalt til slutmodtagerne. Der vil kun blive udbetalt ét forskud på 25 % til finansielle instrumenter, der ikke bør indgå i den reviderede population som fastsat i den lovgivningsmæssige ramme, hvilket vil begrænse den udgift, der kan anmeldes, før der sker betaling til slutmodtagerne.

— Anbefaling 6: udfører tilstrækkelig kontrol af den formelle rigtighed med henblik på at drage en konklusion om effektiviteten af revisionsmyndighedernes arbejde og opnå rimelig sikkerhed for udgifternes formelle rigtighed senest i de årlige aktivitetsrapporter, som den offentliggør efter det år, hvor regnskaberne er godkendt. Gennemførelsesdato: straks. Kommissionen accepterer delvist denne anbefaling, der er i overensstemmelse med dens fælles revisionsstrategi for de pågældende fonde. Kommissionen har sat sig som mål, at den skal være i stand til hvert år i de respektive årlige aktivitetsrapporter at rapportere om pålideligheden af de restfejlfrekvenser, som revisionsmyndighederne har indberettet i de foregående års kontrolpakker. Den understreger samtidig, at den har op til tre år til at foretage revision af de udgifter, der er opført i regnskabet, med henblik på at drage konklusioner om pålideligheden af de fejlfrekvenser, som revisionsmyndighederne har indberettet, og bekræfte lovligheden og den formelle rigtighed af de attesterede udgifter.

RETTENS BEMÆRKNINGER

DEL 2 — VURDERING AF PROJEKTERNES PERFORMANCE

6.79. Overholdelsen af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning i forbindelse med gennemførelsen af EU-budgettet kræver, at der ikke blot er fokus på overholdelse af reglerne, men også på opfyldelse af de fastsatte mål (59). Af denne grund vurderer vi, ud over at kontrollere transaktionernes formelle rigtighed, også performance for så vidt angår de operationer, som disse transaktioner tilhører.

6.80. Af de 217 transaktioner, vi undersøgte i år, kom 113 fra operationer, som var fysisk afsluttet på tidspunktet for vores revision (56 for perioden 2007-2013 og 57 for 2014-2020). I forbindelse med disse operationer vurderede vi:

— den måde, hvorpå performancesystemet var udformet (navnlig om OP'erne havde output- og resultatindikatorer, der var relevante for deres mål, og om output- og resultatmålene i projektdokumenterne (60) svarede til OP'ernes mål for de enkelte prioritetsakser)

— Projekternes faktiske performance, dvs. om de havde rapporteret om, hvorvidt målene for hver indikator var opfyldt, og om målene blev nået.

6.81. For så vidt angår finansielle instrumenter undersøgte vi den faktiske udbetalingssats (det udbetalte beløb til endelige modtagere som en andel af de samlede midler).

Vurdering af performancesystemernes udformning

6.82. I henhold til de relevante EU-regler for dette udgiftsområde skal støttemodtagerne definere og rapportere om output (61). Medlemsstaterne har også mulighed for at definere resultatindikatorer, der forbinder projektresultaterne med de tilsvarende indikatorer for OP'ets prioritetsakse. Fastsættelse af resultatindikatorer er, hvor det er muligt og giver mening, god praksis, da det giver myndighederne mulighed for at måle det specifikke bidrag, som et projekt yder til målene for den tilsvarende prioritetsakse.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

6.83. I vores undersøgelse af stikprøven på 113 projekter konstaterede vi en række svagheder i måden, hvorpå medlemsstaternes myndigheder havde udformet deres performancesystemer på både OP- og projektniveau. Disse resultater er sammenfattet i tekstboks 6.10 . Vi konstaterede, at der i store træk var indført et performancemålingssystem til at knytte projekternes output og resultater til OP-målsætningerne for kun 74 af de 113 projekter (65 %). I fem af de 74 tilfælde havde myndighederne dog fejlagtigt klassificeret output som resultater i OP'et og/eller projektgodkendelsesdokumenterne. 6.83. En veludformet interventionslogik som beskrevet i det operationelle program vil sikre, at output og resultater på projektniveau bidrager til opnåelsen af de forventede resultater af de operationelle programmer, idet man dog bør holde sig for øje, at disse også er påvirket af eksterne faktorer.

6.84. I 34 tilfælde havde myndighederne ikke defineret resultatindikatorer på projektniveau, og i fire tilfælde havde de ikke angivet indikatorer eller mål til måling af performance på projektniveau overhovedet. I ét yderligere tilfælde havde det tilsvarende OP ikke selv defineret nogen mål. Under sådanne omstændigheder er det ikke muligt at afgøre, om projekterne har bidraget til at opfylde de overordnede programmål. Omkring tre fjerdedele af disse 39 tilfælde vedrører perioden 2007-2013. 6.84. Vurderingen af de medfinansierede interventioners bidrag (som afspejlet i output- og resultatindikatorer på projektniveau) til OP-målene (som afspejlet i resultatindikatorerne) er en opgave, der skal løses ved konsekvensanalysen. Det utilstrækkelige fokus på resultater er blevet konstateret ved den efterfølgende evaluering af Samhørighedsfonden/EFRU. Dette er blevet taget op i lovgivningen vedrørende programmeringsperioden 2014-2020 gennem styrkelse af interventionslogikken og fokus på resultater.

6.85. Disse resultater supplerer vores seneste rapport om projektudvælgelse og -overvågning (62) i programmeringsperioden 2014-2020. I rapporten konkluderedes det, at udvælgelseskriterierne for EFRU- og ESF-projekter i perioden 2014-2020 ikke systematisk kræver en definition af kvantificerede resultatindikatorer på projektniveau. Selv i tilfælde, hvor sådanne indikatorer findes, svarer de ikke nødvendigvis til OP-indikatorerne. 6.85. Kommissionen mener, at der er forskel på de direkte resultater af de finansierede projekter og de resultater, der skal opnås på OP-niveau (som afspejlet i resultatindikatorerne). Mens de direkte resultater kun påvirkes af de medfinansiererede foranstaltninger, påvirkes resultatindikatorer af forskellige eksterne faktorer uden for forvaltningsmyndighedernes kontrol. En veludformet interventionslogik sikrer, at outputtene og de direkte resultater af de udvalgte projekter bidrager til opnåelsen af de forventede resultater af OP'et.

6.86. Vores beretning om absorption (63) viser også, at Kommissionen og medlemsstaterne for perioden 2007-2013 traf foranstaltninger til at håndtere langsom absorption og sikre lovligheden, men undlod at tage behørigt hensyn til performance, hvilket har ført til utilstrækkeligt fokus på resultater. 6.86. Kommissionen foreslog foranstaltninger til medlemsstater, der risikerede underudnyttelse, som var i overensstemmelse med den retlige ramme for 2007-2013, programmålene og interventionslogikken og var tilpasset de særlige forhold, der kendetegner hvert program. Derfor syntes der ikke at være behov for kun at tage særligt hensyn til resultater vedrørende garantierne for, at de planlagte resultater rent faktisk bliver leveret. Det er standardprogramforvaltningspraksis, at når et program viser tegn på en lavere udnyttelsesgrad, fokuserer de foranstaltninger, der er truffet for at tackle disse spørgsmål, på udnyttelsen inden for de eksisterende mål.

Tekstboks 6.10 — Vurdering af performancesystemernes udformning (113 projekter) Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

Mange projekter når ikke fuldt ud deres resultatmål

6.87. I de fleste af de tilfælde, vi undersøgte, konkluderede vi ikke, at samtlige resultatmål var blevet nået fuldt ud. For de 74 projekter, hvor der både var fastsat resultat- og outputindikatorer, konstaterede vi, at disse fuldt ud var opnået i 26 tilfælde (35 %), delvist opnået i 43 tilfælde (58 %), ikke kunne vurderes i to tilfælde (3 %) og ikke blev opnået i tre tilfælde (4 %). Et af de projekter, der ikke nåede målet, var »ikkefunktionsdygtigt« i henhold til definitionen i afslutningsretningslinjerne (64). 6.87. og 6.88. Det er vigtigt at minde om, at Revisionsrettens stikprøve vedrørte en blanding af projekter fra perioderne 2007-2013 og 2014-2020 med en væsentlig ændring af den performancebaserede tilgang og programmernes interventionslogik i henhold til forordningen vedrørende 2014-2020. De rapporterede resultater giver derfor et begrænset billede af de hidtidige specifikke resultater for 2014-2020. Alt i alt bemærker Kommissionen dog, at 93 % af projekter med både resultat- og outputindikatorer helt eller delvist havde opfyldt dem, hvilket er i overensstemmelse med de foregående års resultater. Dette tal nåede endog helt op på 100 % i de tilfælde, hvor der kun var fastsat outputindikatorer.

6.88. Af de 34 tilfælde, hvor der var fastsat outputindikatorer (men ikke resultatindikatorer), fandt vi, at disse var fuldt ud opnået i 23 tilfælde (68 %) og delvist opnået i 11 tilfælde (32 %) (jf. tekstboks 6.11 ).

6.89. Vi var ude af stand til at vurdere, om resultatmålene var nået i de resterende fem tilfælde, da der ikke var fastsat nogen indikatorer eller mål.

Tekstboks 6.11 — Opnåelse af resultatmålsætninger Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

6.90. I perioden 2014-2020 skal revisionsmyndighederne undersøge pålideligheden af resultatdataene. Vi konstaterede, at de generelt foretager kontrol af projekternes performance under deres revisioner af operationer. I 18 af 57 tilfælde var revisionsmyndigheden ude af stand til at danne sig en mening om opfyldelsen af målene, fordi projektet stadig var i gang. I 20 andre tilfælde havde revisionsmyndigheden begrænset sin kontrol til outputmål. 6.90. Kommissionen bemærker med tilfredshed, at revisionsmyndighederne har medtaget dette yderligere element vedrørende performancedataenes pålidelighed i deres revision af transaktionerne for 2014-2020 i overensstemmelse med Kommissionens vejledning og henstillinger og den lovgivningsmæssige ramme. Disse resultater er nyttige og supplerer Kommissions egne tematiske revisioner på dette område.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

De fleste medlemsstater var ikke i stand til at bruge deres bidrag fra de finansielle instrumenter under delt forvaltning fuldt ud

6.91. Medlemsstaterne skal årligt rapportere om den faktiske udbetaling af finansiering fra de finansielle instrumenter under delt forvaltning til endelige modtagere (65). Tekstboks 6.12 viser, hvordan de finansielle instrumenter under delt forvaltning blev brugt frem til den seneste rapporteringsperiode (66). Kun fire medlemsstater anvendte fuldt ud de tilgængelige bidrag med betydelig variation i udbetalingsrater. For så vidt angår perioden 2014-2020 rapporterede 16 medlemsstater ingen udbetalinger til endelige modtagere ved udgangen af 2016 (67). 6.91. Med hensyn til perioden 2014-2020 blev finansieringsaftalen i de fleste medlemsstater undertegnet i 2016 og endog i anden halvdel af 2016. Den omstændighed, at der ikke blev foretaget udbetalinger til slutmodtagerne ved udgangen af 2016, er således i overensstemmelse med tidsplanen for oprettelsen af disse finansielle instrumenter.

Tekstboks 6.12 — De finansielle instrumenters kumulerede udbetalingssatser Note 1 Irland og Luxembourg havde ikke oprettet finansielle instrumenter ved udgangen af 2016. Note 2 Udbetalinger indberettet til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 67, stk. 2, litra j), i forordning (EF) nr. 1083/2006 og artikel 46 i forordning (EU) nr. 1303/2013. For 2014-2020 dækker dette kalenderåret og ikke regnskabsåret. Note 3 I programmeringsperioden 2014-2020 kan medlemsstaterne ikke normalt anmode om yderligere OP-bidrag til finansielle instrumenter, før de når et bestemt omfang af udbetaling til de endelige modtagere. Kilde: Den Europæiske Revisionsret på grundlag af oplysninger fra Kommissionen.

RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

Konklusion