KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(91) 301 endelig udg. - SYN 363 
Bruxelles, den 12. november 1991 
RÅDETS DIREKTIV 
om forvaltnings- og 
investeringsfrihed for pensionskasser 
(forelagt af Kommissionen) 

- 2 -
BEGRUNDELSE 
l. INPLEPNING ~ QENERELLE BEMÆRKNINGER 
Et sammenfald af en rakke omstændigheder har i de senere år gjort 
pensionsordninger til et aktuelt og omdebatteret emne. 
Det vigtigste af disse forhold er formentlig virkningen af de sociale og 
demografiske cndringer, der sker i nssten alle medlemsstaterne, og som 
sandsynligvis vil resultere i en betydelig stigning i antallet af 
pensionister i forhold til antallet af erhvervsaktive i de neste 20-30 år. 
Selv om det ikke nævnes direkte i direktivforslaget, skal det alligevel ses 
på denne baggrund. 
Samtidig har udviklingen i EF og bestrebel serne pà at gennemføre det indre 
marked, bl.a. vedtagelsen af kapital Iiberaliseringsdirektivet (88/361/EØF) 
og andet Iivsforsikringsdirektiv (90/619/EØF), henledt opmcrksomheden pà en 
rckke problemer på pensionsområdet pâ europcisk plan. 
Pensionskasserne og deres medlemmer har forskellige rettigheder, der kan 
afledes direkte af Traktaten eller af den eksisterende lovgivning. Selv om 
der findes relativt få EF-regler, der ser ligt vedrører sådanne institutio­
ner, er Traktatens bestemmelser om fri udveksling af tjenesteydelser og fri 
bevcgelighed for kapital samt kapital Iiberaliseringsdirektivet af direkte 
betydning for dem. 
De forskellige direktiver om andre finansieringsinstitutter er også af 
indirekte betydning. Idet disse institutioner tilbyder pensionskasserne 
ydelser, bl.a. forvaltning af Investeringer og opbevaring af aktiver. En 
vis sammenligning med bestemmelserne I disse direktiver er også uundgåelig, 
fordi de fordele, pensionskasserne tilbyder, ofte også tilbydes af andre 
finansieringsinstitutter, bl.a. livsforsikringsselskaber. 
- 3 -
De vigtigste bestemmelser i dette direktivforslag vedrører gennemførelse i 
praksis af de rettigheder, der principielt allerede er sikret i Traktaten 
og i den eksisterende lovgivning. 
Efter at Kommissionens tjenestegrene tog problemerne op på EF-plan, har de 
identificeret tre hovedformål, der blev skitseret og drøftet i et 
arbejdsdokument, der blev tilsendt medlemsstaterne i oktober 1990, og som 
derefter blev drøftet på en rckke møder med medlemsstaternes eksperter. 
Formelet er at gennemføre Traktatens bestemmelser om fri udveksling af 
tjenesteydelser og fri bevcgelighed for kapital i praksis for 
pensionskasser. De er blevet drøftet under følgende overskrifter: 
fri bevcgelighed for investeringsforvaltning på tvcrs af grcnserne 
fri bevcgelighed for investering pa tvcrs af grcnserne 
frit medlemskab af pensionskasser på tvcrs af grcnserne. 
Selve målene følger blot af principperne i Traktaten om fri udveksling af 
tjenesteydelser og fri bevcgelighed for kapital. Under drøftelserne blev 
der imidlertid peget pA en rckke praktiske problemer, bl.a. vedrørende 
gennemførelsen af det tredje af de ovenncvnte mål, der imidlertid ikke på 
nogen måde kan begrense de underliggende friheder, der er hjemlet i 
Traktaten. 
Pensioneringsordningerne er udviklet over mange år og pA vidt forskellig 
måde i EF's medlemsstater. Dette fremgår tydeligst af de forskellige andele 
af pensionerne, der hidrører fra staten, erhvervspensionskasser eller pri­
vate pensionsopsparingsordnlnger, fra fondsbaserede eller bidragsfinan-
3 ierede pensionsordninger, fra offentligt eller privat administrerede 
pensionsordninger og fra lovpligtige eller frivillige pensionsordninger. 
- 4 -
Erhvervsbaserede pensionsordninger kan være organiseret af de enkelte 
arbejdsgivere eller på branchebasis. Samme forskelligartethed gør sig 
gcldende for sA vidt angår de erhvervsbaserede pensionsordningers 
etableringsform. -De kan være etableret på grundlag af kollektive aftaler, 
af de enkelte arbejdsgivere, koncerner eller på anden måde. Disse forskelle 
har dybe rødder i de nationale kulturer og økonomiske systemer, og 
harmonisering på EF-plan er hverken nødvendig eller ønskelig. 
Det er f.eks. ikke nødvendigt at harmonisere størrelsen af de ydelser, der 
udbetales som enten individuelle komponenter af pens ions indkomsten eller i 
henhold til ordningen som helhed. EF's foranstaltninger skal omhyggeligt 
afvejes, sA de ikke forstyrrer eller fordrejer den ligevægt, der er skabt 
pA nationalt plan. Kommissionen gør i sit dokument SEC(91)500 "Initial 
Contributions by the Commission to the Inter-Governmental Conference on 
Political Union" opmærksom pâ, at der ikke er tale om at foretage en 
generel harmonisering af de eksisterende ordninger. Det skal ogsA bemærkes, 
at det pA den mellemstatslige konference overvejes, hvordan beslutnings­
processen med henblik pA gennemførelse af Traktatens artikel 51 kan 
gennemføres. 
Der er imidlertid en række aspekter af pensionsordningerne, der går på 
tværs af grænserne, og som i betydelig grad kan hindre gennemførelsen af de 
grundlæggende friheder i EF-Traktaterne. 
Efterhånden somd et indre marked gennemføres, tilrettelægger selskaberne i 
stigende omfang deres virksomhed pA et tværnationalt grundlag og anvender 
personale, der er bosiddende i mere end én medlemsstat, en tendens, der kun 
kan forventes at tiltage med stigende økonomisk integration. Dermed henle­
des opmærksomheden uundgåeligt pâ de mange vanskeligheder, der er forbundet 
med at tilrettelægge de erhvervsbaserede pensionsordninger pA et ordnet 
grundlag set fra såvel arbejdstagernes som arbejdsgivernes synspunkt; 
spørgsmålet er navnlig aktuelt for mange mindre virksomheder i grænseom­
råder. 
Disse vanskeligheder er mest iøjnefaldende for vandrende arbejdstagere,, der 
har haft beskæftigelse i mere end én medlemsstat, og navnlig n|F de har 
haft samme a*r<beJ<Js§jyer eller, «ere genera H« liar arbejde! for samme 
- 5 -
koncern, i sådanne tilfælde er det ofte umuligt for dem at tilrettelægge 
deres pensionsordning pA en konsekvent og skattemæssig effektiv måde, hvil­
ket kan være en betydelig hindring for arbejdstagernes frie bevægelighed. 
Opmærksomheden er ogsA blevet henledt pA tilsvarende problemer for 
pensionskasser som følge af den fremadskridende gennemførelse af det indre 
marked inden for livsforsikring og navnlig vedtagelsen af andet livsforsik-
ringsdirektiv (90/619/EØF), som ogsA vedrører gruppe Iivsforsikringskon-
trakter. SAdanne kontrakter er almindelige i pensionsordninger, og det vil 
dermed blive muligt at etablere erhvervsbaserede pensionsordninger pA tværs 
af grænserne ved hjælp af Iivsforsikringskontrakter. Kommissionen har 
endvidere med hjemmel i Traktatens artikel 169 taget skridt til at fjerne 
de skattemæssige hindringer for sAdanne kontrakter. Alternative, ofte mere 
direkte pensionsordninger lader sig imidlertid kun yderst vanskeligt 
etablere, og der bør være lige muligheder for disse alternative finan­
sieringsmetoder. Forskelligartetheden i de nationale ordninger for 
finansiering af pensionsordninger giver anledning til mange praktiske 
problemer i denne henseende. 
Trods disse forskellige problemer bør det understreges, at pensionskasserne 
og deres medlemmer ikke er uden rettigheder, som i mange tilfælde kan 
udledes direkte af Traktaten eller den eksisterende lovgivning. Direktiv­
forslaget indeholder ikke foranstaltninger, der har til formål at fjerne de 
resterende hindringer, men Kommissionen overvejer for øjeblikket disse 
problemer for senere at fremsætte yderligere forslag eller træffe andre 
foranstaltninger for at lette den frie bevægelighed for personer og 
tjenesteydelser. Med henblik herpA har Kommissionen den 17. Juli 1991 
vedtaget en meddelelse til Rådet om de erhvervsbaserede pensionsordningers 
rolle i den sociale beskyttelse af arbejdstagere og konsekvenserne for den 
frie bevægelighed. Forslaget er i overensstemmelse med meddelelsen, og det 
samme vil naturligvis gælde eventuelle fremtidige forslag. 
- 6 -
Forbrugerorganisationerne presser pA for at fa flere forslag, der giver 
forbrugerne større frihed. Efter deres opfattelse kan nærværende forslag 
muligvis forekomme skævt, idet det gør det lettere for institutionerne at 
udøve visse friheder uden at give forbrugerne (dvs. institutionernes 
medlemmer eller begunstigede) flere friheder, sAledes at de kan forblive i 
en bestemt pensionskasse og samtidig benytte sig af deres ret til at 
arbejde i forskellige medlemsstater. Til gengæld må eventuelle fremtidige 
forslag ikke stille spørgsmålstegn ved de lovpligtige, supplerende 
bidragsfi nans lerede pensionskasser, der er udtryk for "social solidaritet". 
Hvis de praktiske problemer i forbindelse med medlemskab pA tværs af 
grænserne skal overvindes, kræves der pA nuværende stadium yderligere 
undersøgelser, før der kan fremsættes flere forslag til retsakter. Dette 
direktivforslag vedrører derfor hovedsagelig pensionskasserne i deres 
egenskab af finansieringsinstitutter, med andre ord de to første af de tre 
mål, der er nævnt ovenfor, men ikke det tredje. SAdanne institutioner er 
blandt de største finansieringsinstitutter i EF malt i mængden af aktiver, 
de kontrol lerer. 
Størrelsen af disse aktiver varierer betydeligt fra medlemsstat til 
medlemsstat og mellem de forskellige pensionsordninger. I de tilfælde, hvor 
pensionsforpligtelserne dækkes af hensættelser pA en arbejdsgivers balance, 
er der ikke tale om et finansieringsinstitut som omhandlet ovenfor, og 
sAdanne ordninger falder derfor ikke ind under dette forslag. Bestemmel­
serne i dette forslag ville nærmest være meningsløse i sAdanne tilfælde. 
Det samme gælder til en vis grad de bidragsf i nans i erede kasser, der 
udbetaler pensioner direkte af de indkomne bidrag. I det omfang, der 
opbygges reserver i sådan et system til investering i finansielle aktiver, 
kan de imidlertid klart betragtes som finansieringsinstitutter, for hvilke 
bestemmelserne i dette forslag giver mening, og som falder ind under 
direktivforslaget. 
- 7 -
Hovedparten af de aktiver, der omfattes af forslaget, besiddes imidlertid 
af pensionskasser, der er baseret pA en fond, hvor aktiverne ikke blot 
dækker de løbende pensionsydelser, men ogsA fremtidige pens ionsfor­
pligtelser. For sAdanne institutioner star det klart, at aktiverne skal 
investeres forsigtigt for at beskytte medlemmernes pensionsrettigheder. 
Bestemmelserne i kapital Iiberaliseringsdirektivet (88/361/EØF) vedrører 
klart pensionskasserne, men beskærer ikke medlemsstaternes ret til at 
træffe foranstaltninger, som er tvingende nødvendige for at imødegå 
overtrædelser af deres love for forskrifter, især inden for tilsynet med 
penge- og finansieringsinstitutter (artikel 4). 
For at pensionskasserne kan få fuldt udbytte af den<frle bevægeligheet for 
tjenesteydelser og kapital, er det vigtigt omhyggeligt at fastsIA, hvilke 
typer af tilsynsregier der kan indføres, og hvor vidtrækkende de må være, 
idet de kun må have tilsynsmæssige formål. SAdanne regler kan være 
begrundet i almenvellet og giver medlemsstaternes kompetente myndigheder 
mulighed for at føre en kontrol med pensionskasserne, der står i forhold 
til de legitime mal for deres tilsyn. 
Direktivforslaget fastsætter derfor pA den ene side begrænsninger i de 
restriktioner, medlemsstaterne kan fastsætte med tiIsynsmyfige formål i de 
tilfælde, hvor de ikke er i overensstemmelse med principperne i Traktaten. 
PA den anden side indeholder det forslag ti I en række forsigt ighedsmæssige 
investeringsprincipper, alle pensionskasser bør følge. Medlemsstaterne 
hindres ikke i at anvende andre, maske mere detaljerede investeringsregler, 
der er i overensstemmelse med disse principper, men de er en standard for 
sAdanne regler. 
Under udarbejdelsen af sine forslag om forsigtig investering af aktiver har 
Kommissionen taget hensyn til de forslag, der allerede findes for forsik­
ringsselskaber, navnlig pA IivsforsikringsomrAdet, og i nogle tilfælde 
- 8 -
fores IAs der identiske regler. Dette gel der navnlig begrensningerne i, 
hvilken type restriktioner der kan indføres for f.eks. lokalisering eller 
investering i bestemte kategorier af aktiver. I forslaget er der ogsA taget 
hensyn til forskelle mellem pensionskasser og forsikringsselskaber både pA 
grundlag af arten af deres passiver og omfanget af den nødvendige harmo­
nisering. Da forslaget ikke har til formål at Åbne mulighed for medlemskab 
pA tvcrs af grcnserne, kræves der navnlig ikke gensidig anerkendelse af 
tilsynsordningerne i de forskellige medlemsstater. Den harmonisering, der 
fores IAs for de forsigtighedsmessige invester ingsreg1er, er derfor ikke sA 
omfattende som for livsforsikring. 
Formålet med forslaget er at gøre det lettere for pensionskasserne at 
udnytte frihederne i forbindelse med investering af deres aktiver og valg 
af investeringsadmin i stråtor. Der er naturligvis ikke nogen forpligtelse 
til at anvende disse større friheder. Forslaget endrer ikke pA nogen måde 
pensionskassernes beslutningsprocesser vedrørende investeringer eller 
investeringsforvaltning. Det endrer navnlig ikke rekkevidden eller arten af 
eventuelle ordninger om medlemsreprcsentanters deltagelse i beslutnings­
processen. 
Kort sagt ligger forslagets hovedvcrdi i, at det fast legger mere precise 
regler for anvendelsen pA pensionskasser af de grundleggende regler i 
Traktaten. Ved at skabe rammer for anvendelsen af forsigtighedsmessige 
invester ingsregIer vil forslaget gøre det vesentligt lettere at vurdere, om 
de enkelte regler i medlemsstaterne er i overensstemmelse med frihederne i 
Traktaten. PA samme mAde præciseres adgangen til fri udveksling af 
tjenesteydelser Juridisk, uden at der Indføres nogen grundleggende nye 
principper. 
- 9 -
II. BEMÆRKNINGER TIL ARTIKLERNE 
Artikel 1 - Definitioner 
Denne artikel indeholder definitioner pA visse udtryk, der anvendes i 
direktivforslaget, med det formål at forklare deres betydning og dermed Øge 
forståelsen af direktivet. 
Definitionerne af "pensionskasse" og "pensionsydelser" er brede, idet det 
har veret hensigten at lade direktivets anvendelsesområde omfatte en lang 
rckke institutioner, som imidlertid har det til fælles, at de besidder 
aktiver med det formAI at udbetale pensionsydelser eller andre sociale 
ydelser pA baggrund af en erhvervsmæssig tilknytning. Lovpligtige sociale 
sikkerhedsordninger som defineret i forordning (EØF) nr. 1408/71 udelukkes 
udtrykkeligt fra anvendelsesområdet. 
Artikel 2 - Anvendelsesområde 
PA baggrund af definitionerne i artikel 1 fastsettes direktivforslagets 
anvende IsesomrAde. Det er bredere, end det ville have veret i et direktiv, 
der havde til formAI at indføre medlemskab pA tvers af grcnserne, og 
omfatter bl.a. institutioner, der hovedsagelig er bidragsfinans lerede og 
har tvungent medlemskab og begrensede reserver. Forslaget stiller ikke pA 
nogen mAde spØrgsmAlstegn ved det tvungne medlemskab af disse institu­
tioner, og det vil der heller ikke blive gjort i eventuelle fremtidige 
forslag. 
I stk. 2 gøres det klart, at det ikke er hensigten, at forslaget skal geide 
for finansieringsinstitutter, der allerede er omfattet af andre direktiver 
pA beslcgtede omrader. Dette er nødvendigt pA baggrund af det nere slægt­
skab og overlapningerne i de forskellige typer finansieringsinstitutters 
aktiviteter. 
- 10 -
Artikel 3 - InvesterInosforvaltning og deponering 
Udnyttelse i praksis af retten til fri bevcgelighed for tjenesteydelser, i 
dette tiifelde forvaltning af investeringer, krever ikke blot, at de 
tjenesteydende frit kan tilbyde deres ydelser i hele EF, men ogsA at dem, 
der efterspørger ydelserne, frit kan veIge at lade en tjeneste udføre af en 
tjenesteydende, der ikke er etableret i deres egen medlemsstat. Hvor de 
andre EF-retsakter eller forslag til retsakter vedrører udstedelse af 
tilladelser og de aktiviteter, der udøves af dem, der tiIbvder at 
administrere investeringer, er formålet med stk. 1 at sikre, at 
pensionskasserne, der efterspørger disse tjenester, frit kan veIge mellem 
dem, der har tilladelse til at prestere de pågældende ydelser. Stk. 3 har 
samme virkning for funktionen som depositar for pensionskasseaktiver. 
Bestemmelserne i disse stykker bidrager til at tydeliggøre situationen i 
disse henseender, men frihederne kan i princippet allerede udnyttes under 
direkte henvisning til Traktaten. 
Stk. 2 vedrører en situation, hvor en pensionskasse forvalter sine egne 
investeringer eller tilknyttede pensionskassers investeringer inden for en 
koncern. Denne mulighed består ikke i alle medlemsstaterne, men der, hvor 
den findes, bør der ikke diskrimineres, navnlig i tiifelde, hvor et selskab 
eller en koncern har oprettet separate pensionskasser for de ansatte i 
forskellige medlemsstater. SAdanne kasser skal kunne velge administrator 
for deres investeringer pA samme mAde, som hvis der havde veret tale om en 
enkelt pensionskasse, og de skal bl.a. kunne forvalte deres egne 
investeringer. 
NAr en pensionskasse anvendes som administrator af Investeringer for en 
serskilt kasse, der er knyttet til samme koncern, indebarer det imidlertid 
hverken, at kassernes aktiver indgår i en pulje, eller at kasserne er 
forskelligt stillet i skattemessig henseende. I praksis skal de enkelte 
kassers aktiver sandsynligvis Identificeres af flere grunde, bl.a. 
medlemmernes ret til at deltage i kassernes ledelse. 
- 11 -
Artikel 4 - Investering af pensionskassers aktiver 
I denne artikel fastsættes en række principper for forsigtig investering af 
pensionskassers aktiver. Samtidig begrænses medlemsstaternes muligheder for 
at indføre regler, der kan begrænse denne frihed. Det gælder navnlig krav 
om, at et minimum af investeringerne skal placeres I bestemte kategorier af 
aktiver, og regler om lokalisering af aktiverne og om valutakongruens, som 
ellers ville begrænse mulighederne for investeringer pA tværs af grænserne. 
I denne henseende er de fores I Aede bestemmelser i overensstemmelse med dem, 
der er foreslået for forsikringsselskaber. I forslaget skelnes der imidler­
tid mellem pensionskasser, hvis forpligtelser er udtrykt i faste beløb, og 
pensionskasser, hvis forpligtelser i stedet afgøres af andre faktorer som 
f.eks. fremtidige lønniveauer. I sidstnævnte tilfælde gælder principperne 
om valutakongruens ikke pA samme mAde, og valutaspredning kan fA større 
betydning for en forsigtig investeringspolitik. Kongruenskravene bør derfor 
være mindre restriktive. 
I stk. 5 bestemmes det, at medlemsstaterne frit kan fastsætte mere 
detaljerede regler for investering af de pensionskassers aktiver, der er 
etableret pA deres område. SAdanne regler må imidlertid ikke være i strid 
med principperne i artiklen. 
PA nuværende stadium er der ikke behov for at harmonisere de mere detal­
jerede regler på EF-niveau, og fordi der ikke er fremsat forslag om 
- 12 -
medlemskab pA tværs af grænserne, forudsætter forslaget ikke, at 
tilsynsordningerne i de forskellige medlemsstater skal anerkendes gensi­
digt. 
Artikel 5-7 - Gennemførelse af direktivet 
Disse artikler indeholder de afsluttende bestemmelser 

- 13 -
RÅDETS DIREKTIV 
forvaltnings- og Investeringsfrihed for pensionskasser 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, ser lig artikel 57, stk. 2, og artikel 66, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Pensionskasser er institutioner af en ser lig type, der er blandt de største 
og vigtigste finansieringsinstitutter i EF og ofte representerer et 
alternativ til andre konkurrerende finansieringsinstitutter med hensyn til 
at opnA bestemte ydelser; 
supplerende pensionsopsparing i pensionskasser er af stor social betydning 
i EF og indgAr i pensionsordningernes generelle struktur, hvis komponenter 
varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, navnlig med hensyn 
til størrelsen og formen af de lovfestede offentlige pensionsordninger; det 
er ikke hensigten pA EF-plan at endre den balance, der er opnAet i de 
- 14 -
enkelte medlemsstater i denne henseende; de supplerende pensionsordninger 
kan i betydelig grad medvirke til at sikre pens ions indkomster af 
tilfredsstillende størrelse; beskyttelsen af pensionsrettigheder ligger 
derfor med rette medlemsstaterne pA sinde; 
direktivets bestemmelser gælder pA samme mAde for en lang række 
pensionskasser af forskellig type, herunder fondsbaserede kasser, men ogsA 
for nogle kasser, der hovedsagelig er bidragsfinansierede med tvungent 
medlemskab og begrænsede reserver, og som overfører indkomster mellem 
generationerne; sAdanne kasser er forskellige i mange andre henseender; der 
bør tages hensyn til de særtræk, der er en nødvendig forudsætning for deres 
stabiIitet; 
fri udveksling af tjenesteydelser omfatter forvaltning af investeringer og 
depositarfunktionen for pensionskasser; en situation, hvor de pågældende 
kasser kun kan benytte administratorer eller depositarer, der er etableret 
i en bestemt medlemsstat, er uforenelig med princippet om fri udveksling af 
tjenesteydelser; kravet om tilladelse og gensidig anerkendelse af dem, der 
yder sAdanne tjenester, findes i lovgivningen for de pågældende 
tjenesteydende; 
pensionskasserne representerer betydelige kap i ta Iophobninger i EF; 
bestemmelserne i Rådets direktiv 88/361/EØF<1) er af stor betydning for 
pensionskasser uden imidlertid at begrænse medlemsstaternes ret til at 
treffe foranstaltninger, der er tvingende nødvendige for at imødegå 
overtredelser af deres love og forskrifter, iser inden for tilsynet med 
penge- og finansieringsinstitutter; det er derfor nødvendigt at fastsætte 
(1) EFT nr. L 178 af 8.7.1988, s.5 
- 15 -
mere nøjagtige forsigtighedsregler for investeringer, der er i 
overensstemmelse med den frie bevægelighed for kapital og den frie 
udveksling af tjenesteydelser; vedtagelsen af fælles fors igtighedsmæssige 
investeringsprincipper vil gøre det lettere for pensionskasserne at benytte 
sig af den frie etableringsret; 
for at beskytte medlemmernes rettigheder skal pensionskassernes aktiver 
investeres forsigtigt; kapitalbevægelser i EF må ikke medføre, at et øget 
risikoniveau kan true disse rettigheder; pensionskassernes aktiver skal 
derfor under hensyntagen ti I de herskende forhold investeres med den omhu, 
dygtighed og forsigtighed, som en fornuftig og forstandig person, der 
fungerer i en tilsvarende egenskab og er bekendt med dette 
aktivitetsområde, ville udvise ved tilsvarende virksomhed med tilsvarende 
formAI; de ansvarlige for investeringen af pensionskassers aktiver, f.eks. 
bestyrelsesmedlemmer i pensionskasser eller Trustees, og deres 
repræsentanter, f.eks. eksterne eller interne ledere og rådgivere, skal 
virke sammen og alene med pensionskassemedlemmernes og de begunstigedes 
interesser for øje-, der bør ikke foretages investeringer, der i særlig grad 
er til fordel for sAdanne bestyrelsesmedlemmer eller deres repræsentanter, 
og ej heller bør der foretages investeringer, der udelukkende tjener det 
eller de pensionstegnende selskabers interesser; pensionskassernes 
investeringer bør følge principperne for en tilstrækkelig grad af 
spredning, kvalitet, likviditet og tilbageholdenhed med hensyn til 
investering i det eller de pensionstegnende selskaber; investeringen af de 
pågældende aktiver skal betragtes og bedømmes pA grundlag af den samlede 
portefølje og pensionskassens afkast, målsætninger og risikomargen og ikke 
pA grundlag af hver enkelt investering taget for sig; 
supplerende pensionsordninger er ofte organiseret pA et erhvervsmæssigt 
grundlag enten for en given branche eller for bestemte virksomheder; som 
følge af udviklingen hen imod det indre marked er sAdanne virksomheder ofte 
grænseoverskridende og Ønsker at tilrettelægge deres 
- 16 -
pensionsordninger pA et sammenhængende grundlag; der er stadig direkte og 
indirekte hindringer for, at pensionskasserne frit kan yde tjenester pA 
tvers af grcnserne; i denne forbindelse har ogsA representanter for 
forbrugerne givet udtryk for, at der bør tages hensyn til fællesskabs-
dimensionen ved udviklingen af supplerende pensionsydelser; denne dimension 
vil under visse forudsætninger kunne øge arbejdstagernes mobilitet pA tvers 
af grcnserne; emnet mA tages op igen under hensyntagen til forskellene 
mellem pensionskasserne, og uden at driften af pensionskasser med tvungent 
medlemskab berøres heraf -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
1. Dette direktiv galder for pensionskasser og har til formAI at sikre en 
rakke friheder inden for forvaltning og investering af deres aktiver. 
2. Dette direktiv gælder ikke for finansieringsinstitutter, der falder ind 
under 
Rådets direktiv 89/646/EØF<1> 
direktiv (tredje Iivsforsikringsdirektiv) 
direktiv (tredje skadesforsikringsdirektiv) 
Rådets direktiv 85/611/EØF<2> 
direktiv (investeringsservicedirektivet). 
(1) EFT nr. L 386 af 30.12.1989, 3.1. 
(2) EFT nr. L 375 af 31.12.1985. s.3. 
- 17 -
Artikel 2 
I dette direktiv forstAs ved: 
a) "Pensionskasse" en Institution, der er adskilt fra den pensionstegnende 
virksomhed og oprettet med det formAI at finansiere pensioneringen af 
en gruppe personer, der har samme erhvervsmæssige eller professionelle 
tilhørsforhold eller en anden lignende indbyrdes forbindelse. Bortset 
fra de kompetente institutioner, der er omhandlet i RAdets forordning 
(EØF) nr. 1408/71<1), betrages institutioner, der udbetaler 
pensionsydelser, der er foreskrevet eller hjemlet i lovgivningen om 
sociale sikringsordninger, som pensionskasser efter denne definition. 
b) "Pensionsydelser" ydelser i form af livsvarige eller ophørende pen­
sioner eller I form af et engangbeløb ved død, invaliditet, udtrcden af 
arbejdsmarkedet eller pensionsalderens indtreden eller støtteudbeta­
linger som supplement til ovennævnte ydelser ved sygdom eller social 
trang. Ydelser, som erstatter ovenfor definerede sociale sikrings­
ydelser, betragtes som pensionsydelser efter denne definition. 
c) "Pensionstegnende selskab" et selskab eller et andet organ, der 
indbetaler bidrag til en pensionskasse. 
Art II» I ? 
1. Medlemsstater, der tillader ekstern forvaltning af visse typer pen­
sionskassers investeringer, kan ikke begrense de pAgeldende pensions­
kassers mulighed for frit at veIge at overlade forvaltningen af en del 
af eller alle deres aktiver til en administrator, der er etableret i en 
anden medlemsstat, og som har tilladelse til at udøve sAdan virksomhed 
i henhold til direktiv (tredje Iivsforsikringsdirektiv), 
direktiv (investeringsservicedirektivet) eller direktiv 
89/646/EØF. 
(1) EFT nr. L 149 af 5.7.1971, s.2. 
- 18 -
2. Medlemsstaterne tillader, at pensionskasser, hvis pensionstegnende 
selskaber tilhører en koncern, lader deres investeringer forvalte pA 
koncernbasis gennem en af de pAgcldende pensionskasser. Dette berører 
ikke medlemsstaternes ret til at kreve, at pensionskasser forvaltes af 
en sårskilt Juridisk person. 
3. Medlemsstater, der tillader eller krever, at en pensionskasses aktiver 
opbevares af en depositar, kan ikke begrense kassernes mulighed for 
frit at veige at lade en del af eller alle deres aktiver opbevare hos 
en depositar, der er etableret i en anden medlemsstat og har tilladelse 
til at udøve sAdan virksomhed i henhold til direktiv 89/646/EØF eller 
direktiv (investeringsservicedirektivet) eller er godkendt 
som depositar i henhold til direktiv 85/611/EØF. 
ArtlKOl 4 
i. Medlemsstaterne krever, at pensionskasser, der er etableret pA deres 
omrAde, investerer alle aktiver til dekning af de forventede fremtidige 
pensionsydelser efter følgende principper: 
a) Under hensyntagen til de krav om sikkerhed, kvalitet, likviditet og 
afkast, der stilles til pensionskassens portefølje som helhed, 
investeres aktiverne i overensstemmelse med de tilsvarende 
forpligtelsers karakter og varighed samt kassens fondsfinansie-
ringsgrad. 
b) Aktjveme spredes ti istrckkel igt pA en sAdan mAde, at en større 
risikoophobning i porteføljen som helhed undgAs. 
c) Investeringer begrenses i det pensionstegnende selskab til et 
forsvar Iigt niveau. 
Under anvendelsen af disse principper skal der tages hensyn til en 
eventuel Insolvensforsikring eller til eventuelle statsgarantier. 
- 19 -
2. Medlemsstaterne kan ikke kræve, at pensionskasser skal investere i 
bestemte kategorier af aktiver, eller af de skal lokalisere deres 
aktiver i en bestemt medlemsstat. 
3. Medlemsstaterne kan i intet tilfælde kræve, at pensionskasser skal 
anbringe over 80% af deres aktiver i kongruente valutaer, efter at der 
er taget hensyn til virkningen af kassernes eventuelle valutakurs­
sikr i ngs instrumenter . For sA vidt angår pensionskasser, hvis forplig­
telser ikke er udtrykt i faste beløb, men er knyttet til f.eks. 
fremtidige lønniveauer, reduceres denne andel til 60%. 
Aktiver, der lyder pA ecu, betragtes som kongruente med enhver af 
Fællesskabets valutaer. 
4. Medlemsstaterne kan ikke underkaste en pensionskasses eller dens 
administrators investeringsbeslutninger nogen form for krav om 
forudgående godkendelse eller systematisk anmeldelse. 
5. Medlemsstaterne kan fastsætte mere detaljerede bestemmelser, der skal 
være i overensstemmelse med stk. 1-4. 
Artikel 5 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative 
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. 
december 1992. De underretter straks Kommissionen herom. 
NAr medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til 
dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan 
henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsettes af 
medlemsstaterne. 
- 20 -
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste love og 
administrative bestemmelser, som de udsteder pA det omrAde, der er 
omfattet af dette direktiv. 
Artitel 6 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne 
Udfardiget i Bruxelles, den 
PA Rådets vegne 
Formand 
- 21 -
KONSEKVENSVURDERING 
PORSLAGETS KONSEKVENSER FOR ERHVERVSLIVET 
især for så vidt angår små og mellemstore virksomheder (SMV'er) 
Forslagets titel: Forslag til Rådets direktiv om samordning af de admi­
nistrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om 
forvaltnings- og investeringsfrihed for pensionskasser 
Referencenummer (Répertoire): K0M(91) 
Foralaget 
1. I betragtning af nærhedsprincippet, hvorfor er det da nødvendigt med 
EF-lovgivning på dette område, og hvad er hovedformålene hermed? 
Direktivet har følgende hovedformål: 
1. At fastlægge omfanget og arten af forsigtighedsmæssige investe-
ringsregler, som er i overensstemmelse med bestemmelserne om 
fri udveksling af tjenesteydelser og om frie kapitalbevægelser, 
således som de anvendes på pensionskasser. 
2. At fjerne hindringerne for fri udveksling af tjenesteydelser 
for institutioner, der forvalter investeringer, og for 
institutioner, der opbevarer aktiver, ved at sikre, at 
pensionskasserne frit kan vælge mellem de institutioner, der 
tilbyder sådanne ydelser. 
Eftersom hovedformålene med direktivet indebærer en fjernelse af 
hindringerne for grænseoverskridende levering af tjenesteydelser og 
investering af aktiver, er der behov for lovgivning på EF-plan. Det 
- 22 -
erkendes imidlertid, at anvendelsen af nærhedsprincippet på pensions­
området forudsætter, at medlemsstaterne bevarer en udstrakt grad af 
frihed til selv at vælge, hvordan pensionsydelserne skal finansieres og 
hvor store ydelserne skal være. Denne frihed respekteres fuldt ud i 
dette direktivforslag. 
Konsekvenser for erhvervelivet 
2. Hven vil blive pyeôirket af forslaget? 
- hvilke dele af erhvervslivet 
Der vil opstå en indirekte virkning for virksomheder inden for alle 
sektorer, for så vidt som virksomhederne bidrager til de pensions­
kasser, der er oprettet til fordel for deres ansatte. Pensionskasserne 
selv er ikke erhvervsvirksomheder i ordets sædvanlige betydning, selv 
om de på visse områder handler på samme måde som en erhvervsvirksomhed. 
- hvilken størrelse af virksomheder (hvad er fordelingen af små og 
mellemstore virksomheder) 
Alle virksomhedsstørrelser pyeôirkes potentielt på den ovenfor omtalte 
indirekte måde. Imidlertid påvirkes sandsynligvis et forholdsmæssigt 
større antal store virksomheder, for når virksomhederne har mulighed 
for at selv at vælge niveauet for pensionsydelserne og hvordan de skal 
finansieres, vil store virksomheder være mere tilbøjelige til at 
oprette en pensionskasse. Mindre virksomheder vil derimod være mere 
tilbøjelige til at sikre pensionerne gennem livsforsikringsaftaler. 
- er der sarlige geografiske områder i Fællesskabet, hvor disse virksom­
heder findes 
De 
Det i direktivforslaget definerede pensionskassetyper findes navnlig i 
Forenede Kongerige og Nederlandene og i et mindre omfang i Irland, 
- 23 -
i hvert fald i henseende til mængden af aktiver. Mængden af dækkede 
aktiver i de øvrige medlemsstater er meget lavere, om end de absolutte 
beløb stadig kan være ganske betragtelige. 
3. Hvad skal virksomhederne gøre for at efterleve forslaget? 
Virksomhederne behøver ikke at gøre noget direkte for at efterleve 
forslaget. Det er kun de nationale lovgivere og tilsynsmyndigheder, der 
vil skulle træffe direkte foranstaltninger. Forslaget vil imidlertid 
forøge pensionskassernes handlefrihed, og det kan tænkes, at de vil 
være interesseret i at udnytte denne større frihed. I det omfang, at 
pensionskasserne selv kan betragtes som erhvervsvirksomheder, eller i 
det omfang, at erhvervsvirksomheder deltager i administrationen af 
sådanne pensionskasser, kan de derfor blive indirekte påvirket. 
4. Hvilke økonomiske virkninger vil forslaget sandsynligvis have? 
- på investeringer og oprettelsen af nye virksomheder 
Ved at fjerne begrænsningerne på pensionskassers investering af aktiver 
skulle forslaget indebære en forbedring af den økonomiske effektivitet 
af investeringer og en kanalisering af ressourcer i retning af mere 
produktive investeringer, som kunne omfatte oprettelse af nye virksom­
heder . 
- på virksomhedernes konkurrencestilling 
I mange tilfælde omfatter pensionsplaner fast definerede ydelser, hvor 
virksomhederne påtager sig en forpligtelse til at finansiere omkost-
ningsbalancen efter indregnig af medlemmernes faste bidrag. Enhver 
forbedring af investeringernes økonomiske effektivitet vil derfor in­
direkte kunne reducere virksomhedernes omkostninger i forbindelse med 
finansieringen af denne forpligtelse og dermed forbedre deres konkur­
rencestilling. 
- 24 -
5. Indeholder forslaget foranstaltninger, der tager hensyn til den sarlige 
situation for små og mellemstore virksomheder (lempede eller forskel­
lige krav osv.)? 
Sådanne foranstaltninger anses ikke for nødvendige i betragtning af 
forslagets karakter, da det netop har til formål at formindske de 
begrænsninger, der er pålagt pensionskasser - og dermed indirekte 
virksomheder - af enhver styxôrelse. 
Høring 
6. De organisationer, der er blevet hørt om forslaget, og deres hoved­
synspunkter 
Den Europæiske Sammenslutning af Pensionskasser (European Federation 
for Retirement Provision - EFRP) 
EFRP støtter forslaget, navnlig for så vidt angår forslagene om ret til 
grænseoverskridende investeringer. EFRP har også tilkendegivet sin 
støtte til fælles forsigtighedsprincipper for investering af aktiver. 

ISSN 0254-1459 
KOM(91) 301 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 05 
Katalognummer : CB-CO-91-491-DA-C 
ISBN 92-77-77253-0 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg