B4-0786/97

Beslutning om konferencen i Oslo om et totalforbud mod antipersonnelminer

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sine tidligere beslutninger om dette emne, herunder beslutningen af 14. marts 1996 ((EFT C 96 af 01.04.1996, s. 292.)) om personelminer og den internationale konference i Wien om revision af konventionen om visse konventionelle vaaben, af 23. maj 1996 ((EFT C 166 af 10.06.1996, s. 197.)) om den fejlslagne konference om personelminer og af 16. juli 1997 ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 13.)) om personelminer,

A. der henviser til, at der er gjort betydelige fremskridt i Ottawa- processen i retning af at faa indfoert et forbud mod antipersonminer,

B. udtrykker sin anerkendelse af de 97 signatarstater, som underskrev Bruxelles-erklaeringen, hvor man gik ind for indgaaelse af en traktat i december 1997 og for det oestrigske udkast, og af de medlemsstater, som indfoerte et moratorium paa salg eller anvendelse af landminer, foer Ottawa-processen blev indledt,

C. der henviser til det positive udfald af forhandlingerne i Oslo, saaledes at en traktat kan blive underskrevet i december 1997 i Ottawa,

D. der henviser til de enorme problemer, som ofrene for landminer staar over for efter en eksplosion, og til den vigtige og modige rolle, som de overlevende har spillet i bestraebelserne paa at faa indfoert et verdensomspaendende forbud,

E. der udtrykker sin anerkendelse af den indsats, som ikke-statslige organisationer og kendte personer som f.eks. lady Diana, prinsessen af Wales, har udfoert, idet de har gjort verdensoffentligheden opmaerksom paa de umenneskelige og tragiske foelger af antipersonminer,

F. der henviser til, at aftalen om refinansiering af Den Europaeiske Unions fjerde rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling boer indeholde et afsnit om stoette til udvikling af mineeftersoegningsteknologi,

1. glaeder sig over, at 89 stater i Oslo har kunnet naa til enighed om at udarbejde en juridisk bindende aftale om forbud mod fremstilling, lagring og anvendelse af antipersonminer, som skal underskrives i december 1997 i Ottawa;

2. beklager, at USA ved at forlade Ottawa-processen ikke har givet det signal til et verdensomspaendende forbud, man havde haabet paa;

3. beklager, at Finland og Graekenland kun har vaeret til stede under forhandlingerne som observatoerer, men opfordrer dem til alligevel omgaaende at undertegne traktaten;

4. opfordrer alle de stater, navnlig Rusland, Kina, Pakistan, Indien, Irak og Tyrkiet, som hidtil ikke har deltaget i Ottawa-processen, til at undertegne traktaten i december 1997;

5. opfordrer sin Delegation for Forbindelserne med USA til at henlede den amerikanske delegations opmaerksomhed paa den massive stoette fra befolkningen til et totalt forbud mod antipersonminer og at opfordre USA til at undertegne traktaten;

6. kraever, at det voksende samarbejde med lande, som naegter at underskrive traktaten eller deltage i Ottawa-processen, tages op til kritisk revision;

7. kraever, at det inden for den naermeste fremtid sikres, at det aarlige antal mineryddede omraader bliver stoerre end antallet af nye minerede omraader;

8. opfordrer De Forende Nationers generalsekretaer til at anvende sin politiske indflydelse til at genoplive de hensygnede nedrustningsforhandlinger i Genève;

9. opfordrer Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne til at skabe det noedvendige samarbejde mellem civile og militaere F& U-programmer for at fremme udbredelse, anvendelse og spredning af minesoegningsteknologier;

10. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, Oslo-konferencens generalsekretaer og De Forende Nationers generalsekretaer.