ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
The potential dangers of electromagnetic fields and their effect on the environment

I den endelige udgave af Europarådets resolution 1815 af 27. maj 2011 omadvarer man om konsekvenserne af elektromagnetisk forurening på menneskers sundhed og medtager et sæt generelle og specifikke anbefalinger til en konsekvent mellem- og langsigtet tilgang til udfordringerne ved udbredelsen af mobiltelefoni. I dette dokument understreges behovet for at træffe alle rimelige foranstaltninger for at mindske eksponeringen for elektromagnetiske felter i henhold til ALARA-princippet ( 16 ) , som skal anvendes i tilfælde af ioniserende stråling.
4.4.11.

EØSU understreger, at uhindret adgang til medierne er et grundlæggende element i mediefrihed, og er bekymret over de mere og mere udbredte former for direkte eller indirekte forskelsbehandling på grund af handicap i medierne. EØSU opfordrer til, at der vedtages lovgivning for at fjerne restriktiv praksis, der har den effekt, at enkeltpersoner får sværere ved eller helt forhindres i at deltage i mediefrihed og -pluralisme.
3.21.

For at dette kan ske, er det imidlertid nødvendigt at stille passende terminalinfrastruktur til rådighed. Hvad angår ressourceeffektivitet, vil det også være nyttigt for medlemsstaterne at blive enige om at samarbejde om planlægningen af terminalinfrastrukturen i grænseregionerne.
3.1.

Ved at indføre obligatoriske minimumskriterier for grønne offentlige indkøb bliver det muligt at hæve udgangspunktet for bæredygtige og cirkulære offentlige indkøb i hele Europa. De kan gøre det lettere at formulere udbudsbetingelser, idet de indeholder forpligtelser, som offentlige myndigheder skal overholde, fordele for virksomheder med miljøcertificeringer, bonusser for de bedst egnede tilbud, nye kriterier for vurdering af tilbud og aggregering af den offentlige efterspørgsel med henblik på at fremme en kvalitativ vurdering af tilbud. Det er vigtigt, at disse minimumskriterier ikke er en hindring for frontløbere eller innovation eller giver ordregivende myndigheder en undskyldning for ikke at gå længere end til minimumsgrænsen. Det vigtige er, at de obligatoriske minimumskriterier løbende kontrolleres og opdateres for at tage højde for teknologiske fremskridt, og at de ikke holder dem tilbage, der ønsker at gå længere. I mellemtiden skal fleksible modeller fremme innovation.
7.1.

En nylig undersøgelse viser, at de færreste ansatte i møbelsektoren har kvalifikationer på videregående uddannelsesniveau eller kendskab til aspekter vedrørende den cirkulære økonomi ( 9 ) . Der er imidlertid et stort behov for en højt kvalificeret arbejdsstyrke, og sektoren står over for en stadig aldrende arbejdsstyrke og har vanskeligt ved at appellere til den yngre generation. For at gøre sektoren mere attraktiv er det yderst vigtigt løbende at forbedre arbejdsvilkårene (beskæftigelse, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen) og videreuddannelsesmulighederne samt fokusere på at motivere højt kvalificerede og digitale specialister til at arbejde i møbelindustrien.
5.4.

Det nationale og lokale civilsamfund spiller måske den vigtigste rolle i at hjælpe EU med bedre genopbygning, fordi de former de nationale og regionale politikker og yder vigtige tjenester til deres samfund ved at: — sikre, at tilbagevenden til fysisk undervisning efter pandemien gælder alle elever — bygge bro over den digitale kløft, især for marginaliserede grupper — sikre, at politikker fremmer kvalitetsbeskæftigelse for dem, der på nuværende tidspunkt har størst sandsynlighed for at blive afskåret fra arbejdsmarkedet, især unge, kvinder, personer med indvandrerbaggrund og personer med handicap — styrke sociale beskyttelsesordninger og deres evne til at støtte alle i at opretholde en værdig levestandard — sikre, at nationale politikker for langtidspleje og sociale tjenesteydelser fokuserer på lokale og familiebaserede alternativer til institutionel pleje, hvor vi så de fleste dødsfald under pandemien — presse på for politikker og investeringer, der fremmer integration af migranter og flygtninge på arbejdsmarkedet og i sociale beskyttelsessystemer. — Civilsamfundet er også afgørende for at kunne forbedre de økonomiske og politiske forhold. Især arbejdsmarkedets parter er afgørende for at fremme en tilstrækkelig indkomst og rimelige arbejdsvilkår gennem kollektive overenskomstforhandlinger.
3.6.

Der er en risiko for, at covid-19-krisen reducerer eller fjerner muligheden for at dyrke idræt. I mangel af specifikke og »innovative« tiltag, der er i stand til effektivt at tackle problemerne og finde løsninger, vil sammenkoblingen af den sociale og økonomiske dimension af denne kritiske situation have katastrofale konsekvenser og begrænse en række vigtige aktiviteter til sikring af borgernes livskvalitet, velbefindende og sundhed. Ud over at true »overlevelsen« for mange organisationer, foreninger og virksomheder, der er aktive inden for idrætten, skaber denne situation et socialt problem i forhold til borgernes livskvalitet og et økonomisk problem i kraft af den manglende indtægtskilde for dem, der lever af disse aktiviteter. På samme måde gør de økonomiske trængsler som følge af krisen det umuligt for mange borgere at afholde omkostningerne til idrætsaktiviteter for deres børn eller for dem selv med negative konsekvenser for det fysiske velvære og sundheden.
4.23.

Visse af disse overvejelser vedrørende ansatte inden for havtransport kan i nogle tilfælde overføres til transport ad indre vandveje, bortset fra at arbejdsmarkedet inden for transport ad indre vandveje hovedsagelig består af aldrende uafhængige operatører på grund af en kombination af sociale, økonomiske og kulturelle faktorer ( 12 ) . Det kan bemærkes, at aldringen også gælder kategorien af ansatte, fordi unge foretrækker at arbejde i land med regelmæssige arbejdstider og mulighed for at tilbringe deres weekender hjemme. F.eks. er denne faktor meget vigtig i Vesteuropa, hvor omkring 80 % af flodfragtselskaberne er selvstændige ejere/operatører, hvis arbejdstid ikke er regelmæssig. Dette fører til mangel på arbejdskraft på de indre vandveje, både på markederne for flodtransport af passagerer og på fragtmarkedet, og fænomenet kan konstateres for kvalificeret personale på lederniveau og kvalificerede bådførere i segmentet for flydende last.
2.12.

EØSU støtter anbefalingerne i ovennævnte undersøgelse og understreger, at de kræver en særlig aktiv og vedholdende politisk vilje, dvs.: — gennem uddannelse og erhvervsuddannelse at fremme borgernes generelle AI-kvalifikationer, således at alle civilsamfundets komponenter, herunder mikrovirksomheder og SMV'er, undgår forhindringer i deres tilegnelse af AI og har en kompetent og ansvarlig adfærd på dette område. Det er nødvendigt at supplere akademisk uddannelse med praktiske ordninger og oprette passende og økonomisk overkommelige videreuddannelser for selvstændige, ledere i mikrovirksomheder og SMV'er og deres medarbejdere (9). For så vidt angår ledere bør deres adgang til ekstern ekspertise lettes via B2B-partnerskaber, AI for alle og et udbud af »AI-as-a-Service« — at sikre, at mikrovirksomheder og SMV'er har nem adgang til både offentlig og privat finansiering og aktivere synergierne for europæisk finansiering til disse — at sørge for de nødvendige infrastrukturer og forbindelser i alle områder, herunder i landdistrikter, for at undgå en digital kløft og gøre det muligt at få adgang til relevante og interoperable data, som landbruget især er en vigtig bruger af — at sikre en hensigtsmæssig koordinering mellem alle aktører og alle niveauer — at fremme en generel bevidstgørelse om udfordringerne ved cybersikkerhed (10) og de økonomiske og samfundsmæssige skader, som systematiske datafejl forårsager, og andre nye potentielle risici. Den menneskelige mangfoldighed i udformningen af AI-værktøjer er et vigtigt middel til at forbedre datakvaliteten — at formidle bedste praksis og konkrete succeshistorier bredt på lokalt plan og fremme erfaringsdeling for at give det startsignal, som vil medføre almindelig udbredt indførelse af AI i mikrovirksomheder og SMV'er.
6.3.

EØSU gentager sit forslag om, at der bør oprettes og udvikles et netværk af »finansombudsmænd« i medlemsstaterne, som koordineres af EU, og foreslår, at anvendelsesområdet udvides til at omfatte alle finansieringskilder. EØSU har også foreslået, at der oprettes en SMV-likviditetstaskforce, der skal arbejde tæt sammen med ombudsmændene om at overvåge gennemførelsen af Kommissionens nye foranstaltninger rettet mod mikro-SMV'ers kortfristede likviditet, som der er stillet forslag om på EU- og medlemsstatsplan. Netværket vil hjælpe SMV'er med at få adgang til finansiering, men kan også bistå Kommissionen med at indsamle og analysere kvalitative data for at få klarhed over, hvordan de formidlende banker bruger finansinstrumenter til at nå ud til de SMV'er, der har mest behov for finansielle ressourcer, og hvorfor de ikke får kredit, i overensstemmelse med principperne for tilbagemeldinger fra banker. Netværket bør også afgøre mere generelle tvister mellem SMV'er, banker, andre udbydere af finansielle tjenester og likviditet samt finansieringsorganer.
3.15.2.

Disse undersøgelser og rapporter indeholder — ud over at påvise mangfoldigheden af plejemodeller og forskellige situationer medlemsstaterne imellem — sammenfaldende erfaringer, som der kan læres af. Der er ikke tale om en udtømmende liste, men følgende bør nævnes: i) de ældres præference for at modtage pleje i hjemmet eller som hjemme, ii) behov for bedre koordinering mellem social- og sundhedstjenester, iii) den væsentlige rolle, som plejepersonalet spiller, og den nødvendige anerkendelse af de forskellige aspekter her, herunder den øgede forekomst af sort arbejde, iv) den utilstrækkelige dækning af plejebehov, v) nødvendigheden af at imødekomme behovene for tilstrækkelig, tilgængelig og varig finansiering, vi) pligten til at modvirke partiske forslag og uoverensstemmelser i anerkendelsen af de ældre og ældres værdighed, vii) behovet for at give større synlighed, anerkendelse og beskyttelse samt støtte til uformelle omsorgspersoner, viii) de utilstrækkelige statistiske og sociologiske data om ældre, ix) forpligtelsen til at behandle hjemmepleje og pleje i hjemmet i analysen, x) samspillet mellem de forskellige aspekter, der påvirker ældreplejen, xi) den store kønsdimension i sektoren og xii) behovet for at etablere handlingsprotokoller, evalueringssystemer og reguleringsforanstaltninger for plejemodeller.
EØSU mener, at systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat altid underminerer eller som et minimum i alvorlig grad bringer gennemførelsen af EU-finansierede programmer og dermed beskyttelsen af EU-budgettet i fare. Hvis der konstateres systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat, bør denne derfor bære bevisbyrden for, at gennemførelsen af EU-finansierede programmer og beskyttelsen af EU-budgettet er sikret. EØSU opfordrer til , at dette præciseres i forordning (EU, Euratom) 2020/2092.

EØSU mener, at systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat altid underminerer eller som et minimum i alvorlig grad bringer gennemførelsen af EU-finansierede programmer og dermed beskyttelsen af EU-budgettet i fare. Hvis der konstateres systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat, bør denne forpligtes til at samarbejde fuldt ud, når det handler om at efterforske overtrædelserne og afhjælpe manglerne, så en korrekt gennemførelse af EU-finansierede programmer og beskyttelsen af EU-budgettet er sikret. EØSU anbefaler , at dette præciseres i forordning (EU, Euratom) 2020/2092.
3.11.

Den arbejdslovgivning og de sociale sikringssystemer, der er udviklet med henblik på standardbeskæftigelse, lader ikke til at være i stand til at imødekomme behovene hos arbejdstagere med atypiske kontrakter, som ikke desto mindre også har brug for social sikring og passende former for kollektive overenskomster. Mange af de udfordringer, som ændringerne i arbejdsformer og digitaliseringen medfører, har tilskyndet kooperativerne til at imødekomme de behov blandt arbejdstagerne, som ikke kan opfyldes inden for de nuværende institutionelle rammer. Samtidig bidrager kooperativerne til at styrke arbejdstagernes selvudfoldelse, ved at de tilskynder dem til at blive ejere.
8.1.

EU har med sine 450 mio. forbrugere et kæmpe potentiale som et digitalt indre marked. Den europæiske strategi for det digitale indre marked blev udarbejdet for at stimulere den grænseoverskridende e-handel mellem EU-landene. Den grænseoverskridende e-handel inden for EU er imidlertid ikke vokset så hurtigt som den tilsvarende e-handel fra tredjelande. Det europæiske marked for digitale tjenester halter klart efter USA og Kina, navnlig når det gælder tilstedeværelsen på verdensmarkedet, og dette afspejles i den eksplosive vækst i onlinesalg fra visse ikke-EU-lande, især Kina, til europæiske forbrugere. Gennem årene har vi set, at flere og flere innovative formater og teknologier skabes dér. EU og medlemsstaterne er nødt til at intensivere deres indsats for at skabe den rette ramme for, at virksomhederne kan konkurrere, innovere, betjene deres kunder og sikre forbrugerbeskyttelsen. Den bedste måde at gøre dette på er ved at sikre, at det er mere attraktivt at investere og gøre forretninger i EU end andre steder i verden.
5.5.

EØSU er af den faste overbevisning, at kontrollen med virksomhedens aktiviteter og ansvaret for disse i sidste instans bør ligge hos aktionærerne. Ejerne af en virksomhed bør holdes ansvarlige. Medlemsstaternes nuværende system med kodekser for virksomhedsledelse og selskabslovgivning bygger i øvrigt på aktionærerne, som er ejere af selskabet, og som i sidste ende udøver kontrol over virksomhedens strategier og prioriteter ved at udpege bestyrelsen. Dette klare ansvarsforhold betyder, at aktionærerne bærer ansvaret for virksomhedens økonomi og adfærd, og at de vil miste kapital, hvis virksomheden bliver tabsgivende. Et sådant grundlæggende og veletableret princip bør ikke ændres eller undermineres.
3.7.

2 -emissioner. Det indebærer navnlig, at investeringerne skal omdirigeres til økonomiske aktiviteter, som ikke påvirker miljøet. Kommissionen har for nylig forelagt en meddelelse EU har fastsat et ambitiøst mål inden for klimaforandringer om at være klimaneutral i 2050, hvad angår CO-emissioner. Det indebærer navnlig, at investeringerne skal omdirigeres til økonomiske aktiviteter, som ikke påvirker miljøet. Kommissionen har for nylig forelagt en meddelelse ( 9 ) med retningslinjer for finansieringen af bæredygtige aktiviteter. EØSU støtter dette initiativ fra Kommissionen og mener, at det er nødvendigt at udvikle et sæt indikatorer, som vil gøre det muligt dels at overvåge »forgrønnelsen« af finansieringen, dels at måle graden af forgrønnelse af de økonomiske sektorer. Disse indikatorer vil således give de politiske beslutningstagere bedre retningslinjer for planlægningen af offentlige incitamenter til bæredygtige aktiviteter. De kan desuden fungere som et vigtigt overvågningsværktøj for regeringerne i medlemsstaterne. En sådan overvågning er nødvendig, fordi det er af afgørende vigtighed at kontrollere den hastighed, hvormed vi retter investeringerne mod de bæredygtige sektorer. Hvis vi investerer for langsomt, risikerer vi at udtømme de tilgængelige ressourcer, inden der udvikles alternative løsninger, og en sådan situation ville få priserne til at eksplodere med dramatiske virkninger for det økonomiske system til følge. Modsat risikerer vi, hvis vi investerer for langsomt, at fratage en lang række sektorer nødvendige investeringer og dermed bremse den økonomiske aktivitet, som genererer de ressourcer, der er nødvendige for at investere.
4.2.2.

EØSU har tillid til, at intelligente materialer (og deres dertil knyttede bæredygtige produktionsprocesser) med henblik på helhedsorienteret at bidrage til de mål, der er defineret af Kommissionen, fremmes ud over »business as usual«. Vi må ikke glemme udstyret. Energieffektivitet opnås ikke, hvis vi kun fokuserer på bygningsrammen. Udstyr og systemer skal vurderes, fornys og sammenkobles korrekt. Dette kan føre til, at der bliver sat gang i markeder for intelligente materialer med offentlige indkøbsprocesser som et muligt praktisk udgangspunkt.
3.11.

Enkelte europæiske NATO-medlemslande, herunder Tyskland, der er den største EU-medlemsstat med hensyn til befolkning og økonomisk kapacitet, har i flere år undladt at investere tilstrækkeligt i deres forsvarskapacitet og har dermed ikke opfyldt de aftalte forpligtelser over for alliancen. Samtidig har disse lande i Bruxelles de facto støttet en kurs med ækvidistance til de største magter i det 21. århundrede. »Modellen«, hvor USA opfattes som sikkerhedspartner, Rusland som kilde til råstoffer, Kina som et økonomisk eldorado og Europa som en moralsk supermagt, uden at man behøver at udvikle egne udenrigs- og sikkerhedspolitiske kompetencer, med henblik på at forsvare definerede interesser og om nødvendigt også at kunne projicere stabilitet, har tydeligvis ikke stor gennemslagskraft og er heller ikke fremtidssikret. Europa svækker til dels sig selv, hvis Unionen forholder sig tøvende over for mange angreb på den frie verdensorden, demokratiet og retsstatsprincippet, hvor der er behov for et klart svar. Unionen gør sig sårbar og åbner op for tredjelandes indflydelse, herunder på Vestbalkan, som ellers bør have et perspektiv om at blive en integreret del af EU i fremtiden.
1.6.

udtrykker tilfredshed med EU's adfærdskodeks for ansvarlig forretnings- og markedsføringspraksis. Størsteparten af de berørte parter anser generelt udviklingen af den frivillige kodeks som en værdifuld proces, der har bragt partnerne i fødevareforsyningskæden tættere sammen. Initiativet markerer et udgangspunkt og bør fortsætte med at tjene som en samarbejdsplatform for ansvarlig og bæredygtig virksomhedspraksis; EØSU: — gør opmærksom på begrænsningerne ved en frivillig tilgang og opfordrer til, at der vedtages regler og lovgivning for at sikre en hurtig omstilling til bæredygtighed — anbefaler, at adfærdskodeksen styrkes inden for det sociale område, kollektive overenskomstforhandlinger og social beskyttelse. Arbejdsmarkedets parter skal inddrages — understreger behovet for en grundig gennemgang af den konkrete gennemførelse af adfærdskodeksen og behovet for at overvåge, hvorvidt de enkelte forpligtelser og tilsagn til de opstillede mål opfyldes, da erfaringen viser, at kun det, der måles og overvåges, bliver udført. Generelt vil en større inddragelse af civilsamfundet og social dialog også være en afgørende forudsætning for succes; — noterer sig, at det indtil videre hovedsagelig er større og multinationale virksomheder, der har tilsluttet sig adfærdskodeksen, og understreger behovet for gunstige rammer, især for små og mellemstore virksomheder (SMV'er), til støtte og fremme af et stærkere engagement i dagsordenen for bæredygtig udvikling. Mens større virksomheder ofte har oprettet interne bæredygtighedsafdelinger, har SMV'erne ofte kun begrænsede ressourcer og begrænset kapacitet til at indarbejde bæredygtighed i virksomheden;
3.2.

For at brødføde verdens voksende befolkning med en minimal miljøbelastning og på en måde, der fremmer CO 2 -neutralitet, er der behov for digital og teknologisk infrastruktur i landdistrikterne for at fremme en effektiv og præcis anvendelse af ressourcerne i landbruget. Til trods for at 30 % af Europas befolkning bor i landdistrikter, og at disse områder udgør 80 % af de 27 medlemsstaters territorium, er digitaliseringen i landdistrikterne forbundet med større vanskeligheder, og disse vanskeligheder vil — hvis de ikke afhjælpes, undergrave Europas digitale ambitioner. EU-lovrammen for Digital Rural Act har til formål at afhjælpe disse vanskeligheder ved at fremme: — garanteret lige bredbåndsdækning i alle Europas regioner: i øjeblikket er dækningen god i store bycentre og dårlig i landdistrikter. For at opfylde digitaliseringsmålene skal dette problem omgående løses, så der ikke skabes en endnu større kløft mellem regionerne — infrastruktur: sikring af private investeringer i udviklingen af infrastruktur til slutpunktsforbindelser, hvor der medtænkes ikkeøkonomiske gevinster såsom socioøkonomiske eksterne virkninger — kapacitetsopbygning: forbedring af landbobefolkningens digitale færdigheder — egnethed: fremme af udviklingen af applikationer, der opfylder behovene i landbrugs- og landbosamfundene, som kun i ringe grad gør brug af digitale tjenester, der er designet til bymiljøet.
6.2.

Fonden for Retfærdig Omstilling, som anvendes til at støtte regioner, der er stærkt afhængige af kulstofintensive industrier, er et positivt første skridt. Anvendelsesområdet, som er begrænset til regioner, der er stærkt afhængige af kul, lignit, tørv, olieskifer og kulstofintensive industrier, er imidlertid for snævert. EØSU foreslår ligesom Europa-Parlamentet, at budgettet for Fonden for Retfærdig Omstilling forhøjes drastisk for at yde støtte til andre sektorer, der vil blive berørt af dekarboniseringen af industrien. Yderligere budgetmidler bør målrettes mod at sikre jobskifte, alternativ skabelse af kvalitetsjob i de samme regioner og passende uddannelse, omskoling og opkvalificering af arbejdstagerne.
3.2.2.

EØSU vil bestræbe sig på at give de unge og ungdomsorganisationerne en stemme gennem mere strukturerede, meningsfulde og målrettede deltagelsesmekanismer for de unge, således at de unges og ungdomsorganisationernes interne inddragelse i EØSU's arbejde kan styrkes. Med henblik herpå bør EØSU tage følgende skridt: — Der bør indføres gennemskuelige og tværsektorielle koordineringsmekanismer for at integrere ungdomsperspektivet i EØSU's arbejde og lovgivning. — Der kunne indføres ungdomseksperter med relevant ekspertise i forbindelse med centrale udtalelser. — I forbindelse med det europæiske ungdomsår kunne ungdommen være et fælles emne i efterårsrunden af initiativudtalelser. — Der kunne afholdes tematiske drøftelser med europæiske ungdomsorganisationer og græsrodsorganisationer for at sammenkoble de nationale og europæiske perspektiver på en mere effektiv måde. — Der kunne udvælges ungdomsrelaterede emner til EØSU's studier (29) én gang om året. — Alle udtalelser udarbejdet af EØSU bør altid tage det generationsoverskridende perspektiv i betragtning (ligesom de gør med kønsperspektivet). — Der bør opbygges dynamiske relationer med andre EU-institutioner for at kortlægge inddragelsesmekanismer for unge og styrke opsøgende aktiviteter blandt unge og ungdomsorganisationer på nationalt, regionalt og lokalt plan. — Resolutionen om ungdomsinddragelse i EØSU (som er udarbejdet af koordinationsgruppen for det europæiske ungdomsår) bør vedtages. — Der bør oprettes en fane for »ungdomsinddragelse« på EØSU's hjemmeside for at vise tidligere, kommende og igangværende ungdomsrelaterede aktiviteter, herunder udtalelser, offentlige høringer, arrangementer osv. — Der kunne oprettes en permanent struktur inden for EØSU for at sikre, at arbejdet med ungdomsinddragelse inden for EØSU og med de øvrige institutioner kan fortsætte efter 2022.