DA Den Europæiske Unions Tidende C 334/1

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG REVISIONSRETTEN

KONSOLIDERET ÅRSREGNSKAB FOR DEN EUROPÆISKE UNION FOR REGNSKABSÅRET 2012

2013/C 334/01

INDHOLD

Note til det konsoliderede årsregnskab

EU-budgettet: fra forberedelse til decharge

DEL I Konsolideret årsregnskab og forklarende bemærkninger

Balance

Resultatopgørelse

Pengestrømsopgørelse

Bevægelser i nettoaktiver

Bemærkninger til årsregnskabet

DEL II Konsolideret beretning om gennemførelsen af budgettet og forklarende bemærkninger

Resultatet af gennemførelsen af EU's budget og forklarende bemærkninger

Konsolideret beretning om gennemførelsen af budgettet

NOTE TIL DET KONSOLIDEREDE ÅRSREGNSKAB Den Europæiske Unions konsoliderede årsregnskab for regnskabsåret 2012 er udarbejdet på grundlag af de oplysninger, som de andre institutioner og organer har fremlagt, jf. artikel 148, stk. 2, i finansforordningen vedrørende Den Europæiske Unions almindelige budget. Jeg erklærer herved, at regnskabet er udarbejdet i overensstemmelse med afsnit IX i finansforordningen og med de regnskabsprincipper, -regler og -metoder, som er beskrevet i bemærkningerne til årsregnskabet. Jeg har fra regnskabsførerne for ovennævnte institutioner og organer, som har attesteret pålideligheden heraf, modtaget alle de oplysninger, der var nødvendige for opstillingen af regnskabet, der viser Den Europæiske Unions aktiver og passiver samt budgetgennemførelsen. Jeg attesterer herved, at jeg på grundlag af disse oplysninger og den kontrol, jeg har anset for at være nødvendig for underskrivelsen af Europa-Kommissionens regnskab, har rimelig sikkerhed for, at regnskabet på alle væsentlige punkter giver et retvisende billede af Den Europæiske Unions finansielle stilling, resultaterne af dens operationer samt dens pengestrømme. [underskrift] Manfred KRAFF Regnskabsfører for Europa-Kommissionen 24. juli 2013

EU-BUDGETTET: FRA FORBEREDELSE TIL DECHARGE

Det konsoliderede årsregnskab for Den Europæiske Union (i det følgende benævnt "EU") indeholder oplysninger om institutionernes, agenturernes og de andre EU-organers aktiviteter ud fra et budgetmæssigt synspunkt og i henhold til princippet om periodiseret regnskabsføring. Dette regnskab omfatter ikke medlemsstaternes årsregnskaber.

1. ÅRLIGT BUDGET

En lang række politikker og programmer i hele EU finansieres over EU's budget. I overensstemmelse med medlemsstaternes prioriteringer, der fastsættes i den flerårige finansielle ramme (FFR), gennemfører Kommissionen specifikke programmer, aktiviteter og projekter på de pågældende områder. Der kan være tale om støtte til uddannelsesprogrammer vedrørende studerendes og læreres mobilitet, støtte til landbrugere, støtte til erhvervsinvesteringer, der skaber eller bibeholder job, udviklingsbistand, støtte til projekter, der har til formål at støtte et bedre arbejdsmiljø for arbejdstagere i EU, og forbedring af kontrollen ved de ydre grænser.

Mere end 90 % af EU's budget bruges til at finansiere de EU-politikker og -aktiviteter, som alle medlemsstaterne er enedes om. Den direkte forbindelse mellem årsbudgettet og EU's politikker sikres via en aktivitetsbaseret budgetlægning. Den aktivitetsbaserede budgetkontoplan gør det muligt at foretage en tydelig indkredsning af EU's politikområder og det samlede beløb, der er afsat til hvert af disse områder.

Politikområderne er underopdelt i ca. 200 aktiviteter, hvoraf mere end 110 omfatter aktionsbudgetposter og dermed er afspejlet i budgetkontoplanen som budgetkapitler. Disse politikområder er overvejende operationelle, da der i de fleste tilfælde er tale om aktiviteter til fordel for eksterne modtagere inden for de forskellige aktivitetsområder. Der er dog en række horisontale politikområder, som skal sikre, at Kommissionen fungerer ordentligt, f.eks. koordinering og juridisk vejledning samt budget. Den aktivitetsbaserede budgetstruktur giver fælles begrebsmæssige rammer for prioritering, planlægning, budgettering, overvågning og rapportering, hvilket først og fremmest har til formål at sikre en mere økonomisk og effektiv anvendelse af ressourcerne.

Budgettet udarbejdes af Kommissionen og vedtages normalt af Europa-Parlamentet og Rådet i midten af december i henhold til proceduren i artikel 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

2. HVORDAN FINANSIERES EU?

Den Europæiske Union finansieres ved hjælp af to hovedkategorier af indtægter, nemlig egne indtægter og diverse indtægter.

2.1 Egne indtægter

Egne indtægter tilgår automatisk EU, således at EU kan finansiere sit budget, uden at det er nødvendigt, at de nationale myndigheder træffer særlige beslutninger herom. De samlede egne indtægter, der er nødvendige for at finansiere budgettet, bestemmes af de samlede udgifter minus andre indtægter. De samlede egne indtægter må ikke overstige 1,23 % af EU's bruttonationalindkomst (BNI). Egne indtægter kan opdeles i traditionelle egne indtægter, egne indtægter baseret på moms og indtægten baseret på bruttonationalindkomsten (BNI).

2.2 Diverse indtægter

Diverse indtægter fra EU's aktiviteter udgør mindre end 10 % af de samlede indtægter. Der kan f.eks. være tale om bøder i konkurrencesager og indtægtsordrer til private og offentlige debitorer i forbindelse med forvaltning af EU-projekter. Tvangsbøder, som Domstolen har pålagt medlemsstater, der ikke efterkommer en dom, falder også inden for denne kategori. På al gæld, der ikke betales til tiden, påløber der morarenter. Når andre tredjeparter end medlemsstaterne ikke betaler deres gæld, kan Kommissionen (og Rådet) vedtage afgørelser, der pålægger debitorerne at betale, og som fuldbyrdes direkte i overensstemmelse med den civile retsplejelov det sted, hvor tvangsfuldbyrdelsen skal ske. Kommissionens Juridisk Tjeneste indleder inddrivelsesprocedurer over for debitorer, der har misligholdt deres forpligtelser, med hjælp fra eksterne advokatfirmaer.

3. SÅDAN FORVALTES OG ANVENDES EU-BUDGETTET

3.1 Primære driftsudgifter

Den Europæiske Unions driftsudgifter dækker de forskellige udgiftsområder i den finansielle ramme og antager forskellige former afhængigt af, hvordan pengene udbetales og forvaltes. I årsregnskabet for 2012 opdeler Kommissionen sine udgifter således:

Direkte central forvaltning: Det er tilfældet, når gennemførelsen af budgettet foretages direkte af Kommissionens tjenestegrene.

Indirekte central forvaltning: Det er tilfældet, når Kommissionen tildeler opgaven med gennemførelse af budgettet til EU-retlige eller nationalretlige organer, som f.eks. offentligretlige EU-agenturer eller agenturer, der har fået overdraget offentlige serviceopgaver.

Decentral forvaltning: Det er tilfældet, når Kommissionen uddelegerer visse opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen til tredjelande.

Delt forvaltning: Ved denne forvaltningsmetode overdrages visse gennemførelsesopgaver til medlemsstaterne. Hovedparten af udgifterne henhører under denne post såsom landbrugsudgifter og strukturforanstaltninger.

Fælles forvaltning: Ved denne forvaltningsmetode overdrager Kommissionen visse gennemførelsesopgaver til en international organisation.

Fra 2014 og frem ændres denne opdeling, idet den opdaterede finansforordning træder i kraft.

3.2 De forskellige finansielle aktører i Kommissionen

Kommissionskollegiet påtager sig det kollektive politiske ansvar, men udøver i praksis ikke selv sine beføjelser til at gennemføre budgettet. Kollegiet uddelegerer hvert år disse opgaver til individuelle tjenestemænd, der skal stå til ansvar over for kollegiet, og som er omfattet af finansforordningen og tjenestemandsvedtægten. Det pågældende personale – generelt generaldirektører og kontorchefer – kaldes "de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede". De kan yderligere uddelegere opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen til "de ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede".

De anvisningsberettigedes ansvar dækker hele forvaltningsprocessen lige fra at fastslå, hvad det er nødvendigt at gøre, til at nå de af institutionen fastsatte politiske mål, for så vidt angår forvaltning af aktiviteter, der iværksættes både ud fra et drifts- og budgetmæssigt standpunkt, herunder vedtagelse af juridiske forpligtelser, overvågning af resultater, gennemførelse af betalinger og om nødvendigt inddrivelse af midler. I hver tjenestegren sikres der forsvarlig økonomisk forvaltning og ordentlig ansvarlighed ved hjælp af en adskillelse af kontrollen med forvaltningen (de anvisningsberettigede) og den interne revision, kontrol med overholdelsen af klare interne kontrolstandarder (baseret på internationale standarder), forudgående og efterfølgende kontrol, uafhængig intern revision på grundlag af risikovurderinger og regelmæssig rapportering om aktiviteterne til de individuelle kommissærer.

Hver anvisningsberettiget skal udarbejde en årlig aktivitetsrapport vedrørende de aktiviteter, som den pågældende har ansvar for. I den årlige aktivitetsrapport redegør den anvisningsberettigede for de opnåede resultater og for, hvorvidt han har rimelig sikkerhed for, at de midler, der er afsat til de i rapporten beskrevne aktiviteter, er blevet anvendt til det fastsatte formål og i overensstemmelse med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning. Endvidere vurderes det, om de anvendte kontrolprocedurer giver den nødvendige sikkerhed for, at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige. På baggrund af artikel 66 i finansforordningen og under hensyntagen til den interne revisors generelle udtalelse vedtager Kommissionen en sammenfattende rapport om de årlige aktivitetsrapporter, hvorved Kommissionen tager ansvar for forvaltningen af EU-budgettet i overensstemmelse med artikel 317 i TEUF. Denne rapport samt de årlige aktivitetsrapporter kan findes på: http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_en.htm.

Regnskabsføreren gennemfører betalinger og indtægtsordrer udstedt af de anvisningsberettigede og er ansvarlig for forvaltningen af likviditetsbeholdningen, fastsættelsen af regnskabsregler og -metoder, valideringen af regnskabssystemer, bogføringen og udarbejdelsen af institutionens årsregnskab. Regnskabsføreren skal desuden underskrive regnskaberne og erklære, at de på alle væsentlige punkter giver et retvisende billede af EU's finansielle stilling, resultaterne af dens operationer samt dens pengestrømme.

3.3 Indgåelse af forpligtelser for at anvende EU's budget

Inden der kan indgås en juridisk forpligtelse (f.eks. en kontrakt eller en støtteaftale) med tredjemand, skal der på årsbudgettet være en budgetpost for den pågældende aktivitet. Der skal også være tilstrækkelige midler på budgetposten til at dække udgifterne. Hvis disse betingelser er opfyldt, skal de nødvendige midler reserveres på budgettet ved hjælp af en budgetmæssig forpligtelse i regnskabssystemet.

Der kan ikke foretages betalinger over EU-budgettet medmindre den anvisningsberettigede har indgået en juridisk forpligtelse.

Når den budgetmæssige forpligtelse er godkendt, registreres den i budgetregnskabssystemet, og de tilsvarende bevillinger anvendes. Det har imidlertid ingen virkning på det almindelige regnskab (eller det generelle bogholderi), da der endnu ikke er påløbet udgifter.

3.4 Gennemførelse af en betaling

3.4.1 Generelle bestemmelser

Der kan ikke foretages en betaling, medmindre den anvisningsberettigede, der behandler den pågældende transaktion, har godkendt en budgetmæssig forpligtelse. Når en betaling er godkendt i regnskabssystemet, er næste trin overførslen til modtagerens konto. Kommissionen gennemfører 1,8 mio. betalinger om året. Kommissionen er med i SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication).

3.4.2 Forfinansiering, omkostningsopgørelser og støtteberettigede udgifter

Forfinansiering er en betaling, hvis formål er at yde modtageren et forskud i form af et kontant beløb. Forfinansieringen kan opdeles i et antal betalinger over en periode, der er fastsat i den pågældende juridiske forpligtelse. Kontantbeløbet eller forskuddet bruges enten til det formål, som det blev ydet til at dække i den periode, der er defineret i den juridiske forpligtelse, eller tilbagebetales, idet modtageren har pligt til at returnere forfinansieringsbeløbet til EU, hvis der ikke er påløbet støtteberettigede udgifter. Dermed er udbetalt forfinansiering først en afholdt udgift, når de relevante betingelser er opfyldt, hvorfor beløbet posteres som et aktiv på balancen, når den første betaling finder sted. Forfinansieringen nedsættes (helt eller delvis) på aktivsiden, efterhånden som støtteberettigede udgifter bliver godkendt, og ubrugte beløb tilbagebetales.

Nogen tid efter udbetalingen af forfinansieringen, vil det relevante EU-organ modtage et godtgørelseskrav for at bevise, at forfinansieringsbeløbet er blevet anvendt af modtageren i overensstemmelse med den juridiske forpligtelse. Disse godtgørelseskrav sendes med forskellige mellemrum året igennem afhængigt af aktivitetens type og betingelser, og de er ikke nødvendigvis alle modtaget inden årets udgang.

Støtteberettigelseskriterier defineres i basisretsakten, forslagsindkaldelser, andre oplysende dokumenter til støttemodtagerne og/eller i støtteaftalernes kontraktbestemmelser eller i afgørelsen om tilskud. Efter analysen flyttes de støtteberettigede beløb over til udgifter, og modtageren informeres om eventuelle ikke-støtteberettigede beløb.

4. LÅNTAGNINGS- OG LÅNGIVNINGSAKTIVITETER

EU-traktaten bemyndiger EU til at vedtage låneprogrammer for at mobilisere de finansielle midler, der er nødvendige for, at EU kan yde finansiel bistand til medlemsstaterne og tredjelande. Europa-Kommissionen, som handler på vegne af EU, forvalter på nuværende tidspunkt tre større programmer, som gør det muligt for den at yde lån og finansiere disse ved at udstede gældsinstrumenter på kapitalmarkederne eller hos finansielle institutioner: den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme (EFSM), betalingsbalancelån og makrofinansiel bistand (MFA). Da disse midler har de samme egenskaber som "back-to-back"-transaktioner, har de ikke indvirkning på EU's budget, men set ud fra et juridisk synspunkt påhviler betalingen af afdrag og renter for disse låntagninger imidlertid EU.

5. BESKYTTELSE AF EU-BUDGETTET: FINANSIELLE KORREKTIONER OG INDDRIVELSER

I henhold til finansforordningen og andre gældende retsakter, navnlig vedrørende landbrugs- og samhørighedspolitikken, kan udgifter kontrolleres i mange år, efter at de er opstået. I tilfælde af fejl, uregelmæssigheder eller svig foretages der inddrivelse eller finansielle korrektioner. Registreringen af fejl, uregelmæssigheder eller svig og korrektion heraf er sidste fase i kontrolsystemerne og er væsentlig for at kunne udvise forsvarlig økonomisk forvaltning.

I forbindelse med tilskud er det de relevante EU-tjenestegrene eller i tilfælde af delt forvaltning medlemsstaterne, der på grundlag af de bilag, der er anført i gennemførelsesbestemmelserne eller betingelserne for hvert tilskud, kontrollerer, om udgifter, der dækkes over budgettet, er støtteberettigede. Med henblik på at sikre det bedst mulige forhold mellem udgifterne til og fordelene ved kontrolsystemer er der tendens til, at kontrollen af bilagene til den sidste betalingsanmodning ved direkte central forvaltning er mere indgående end i forbindelse med de mellemliggende betalingsanmodninger, og der kan således afsløres fejl i forbindelse med mellemliggende betalinger, der korrigeres ved justering af den endelige betaling. EU og/eller medlemsstaterne er desuden forpligtet til under gennemførelsen af den finansierede foranstaltning og/eller herefter at kontrollere, at bilagene er korrekte, ved at foretage kontrol af ansøgerens lokaler. Den gældende lovgivning omhandler forskellige procedurer for behandlingen af fejl, uregelmæssigheder og svig, som Kommissionen og medlemsstaterne konstaterer. Se bemærkning 6 til regnskabet for yderligere oplysninger om dette område.

6. REGNSKABSAFLÆGGELSE

Den Europæiske Unions årsregnskab omfatter to særskilte, men indbyrdes forbundne elementer:

a) årsregnskabet

b) beretning om gennemførelsen af budgettet, der gør det muligt i detaljer at følge gennemførelsen af budgettet.

Årsregnskabet vedtages af Kommissionen og forelægges Revisionsretten med henblik på revision og endelig for Europa-Parlamentet og Rådet som en del af dechargeproceduren.

I tillæg til ovenstående udarbejdes der desuden månedlige beretninger om budgetgennemførelsen.

6.1 Årsregnskabet

Kommissionens regnskabsfører er ansvarlig for at udarbejde årsregnskabet og for at sikre, at det på alle væsentlige punkter giver et retvisende billede af EU's finansielle stilling, resultaterne af dens operationer samt dens pengestrømme. Årsregnskabet udarbejdes i overensstemmelse med EU's regnskabsregler, der er baseret på de internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor (IPSAS). Se bemærkning 1 i regnskabet for yderligere oplysninger.

6.2 Bevillingsregnskabet

Kommissionens regnskabsfører er ansvarlig for at udarbejde beretningen om gennemførelsen af budgettet på måneds- såvel som årsbasis. Det er kun Kommissionens budget, der omfatter både administrationsbevillinger og aktionsbevillinger. De andre institutioner har kun administrationsbevillinger. Budgettet omfatter desuden to forskellige former for bevillinger, nemlig ikke-opdelte bevillinger (IOB) og opdelte bevillinger (OB). De ikke-opdelte bevillinger skal dække de transaktioner, der er etårige (og som stemmer overens med princippet om etårighed). Opdelte bevillinger er indført for at forene princippet om etårighed med nødvendigheden af at finansiere foranstaltninger, som gennemføres over flere år. De skal primært dække de flerårige transaktioner. De opdelte bevillinger består af forpligtelsesbevillinger (FB) og betalingsbevillinger (BB):

— forpligtelsesbevillinger: dækker samtlige udgifter til de forpligtelser, der indgås i løbet af regnskabsåret med henblik på foranstaltninger, der strækker sig over flere år. Budgetforpligtelser for foranstaltninger, der løber over mere end ét regnskabsår, kan imidlertid opdeles på flere år i årlige trancher

— betalingsbevillinger: dækker de udgifter, der følger af gennemførelsen af de forpligtelser, der er indgået i løbet af det pågældende regnskabsår og/eller de foregående regnskabsår.

Indførelsen af opdelte forpligtelser har medført, at der er opstået en forskel mellem de indgåede forpligtelser og de gennemførte betalinger. Denne forskel, som svarer til de uindfriede forpligtelser, er udtryk for, at der går en vis tid, fra forpligtelserne indgås, til de tilsvarende betalinger foretages. Dette kendes som RAL ("Reste à Liquider").

7. REVISION OG DECHARGE

7.1 Revision

Den Europæiske Unions årsregnskaber og ressourceforvaltning kontrolleres af dens eksterne revisor, Den Europæiske Revisionsret, der udarbejder en årsberetning til Europa-Parlamentet og Rådet. Revisionsrettens hovedopgave er at foretage en ekstern, uafhængig revision af EU's årsregnskab. Revisionsretten udarbejder som en del af sine aktiviteter:

1) en årsberetning om de aktiviteter, der er finansieret over det almindelige budget med nærmere bemærkninger til årsregnskaberne og de underliggende transaktioner

2) en udtalelse på grundlag af revisionen og afgivet i årsberetningen i form af en revisionserklæring vedrørende i) regnskabernes pålidelighed og ii) de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, der omfatter både indtægter fra afgiftspligtige personer og betalinger til slutmodtagere

3) særberetninger om resultaterne af revisioner inden for bestemte områder.

7.2 Decharge

Den sidste fase i budgetproceduren er decharge for budgettet for et givet regnskabsår. Europa-Parlamentet er dechargemyndighed for EU. Det betyder, at det efter revisionen og afslutningen af årsregnskabet påhviler Rådet at henstille og dernæst Europa-Parlamentet at give decharge til Kommissionen og andre EU-organer for gennemførelsen af EU's budget for det foregående regnskabsår. Afgørelsen træffes på grundlag af en gennemgang af regnskabet, Kommissionens årlige evalueringsrapport, Revisionsrettens årsberetning og Kommissionens svar samt efterfølgende spørgsmål og yderligere anmodninger om oplysninger til Kommissionen.

Dechargen udgør det politiske aspekt af den eksterne kontrol med budgetgennemførelsen og er den afgørelse, hvorved Europa-Parlamentet, der handler efter en henstilling fra Rådet, "fritager" Kommissionen (og andre EU-organer) for dens ansvar for forvaltningen af et givet budget ved at markere afslutningen af budgettets eksistens. Dechargeproceduren kan give et af tre resultater: meddelelse, udsættelse eller nægtelse af decharge. Høringen af kommissærerne, som udspørges af medlemmer af Europa-Parlamentets budgetkontroludvalg om de politikområder, der er den enkelte kommissærs ansvar, er en integreret del af Europa-Parlamentets årlige budget- og dechargeprocedure. Den endelige betænkning om decharge, der omfatter en specifik anmodning til Kommissionen om at træffe visse foranstaltninger, vedtages på et plenarmøde. Rådets dechargehenstilling vedtages af ECOFIN. Både Europa-Parlamentets betænkning og Rådets henstilling giver anledning til en årlig opfølgningsrapport, i hvilken Kommissionen beskriver de konkrete skridt, den har taget for at gennemføre Europa-Parlamentets anmodning og Rådets henstillinger.

DEL I

KONSOLIDERET ÅRSREGNSKAB OG FORKLARENDE BEMÆRKNINGER (1)

INDHOLD

Balance

Resultatopgørelse

Pengestrømsopgørelse

Bevægelser i nettoaktiver

Bemærkninger til årsregnskabet

1. Væsentlige regnskabspolitikker

2. Bemærkninger til balancen

3. Bemærkninger til resultatopgørelsen

4. Bemærkninger til pengestrømsopgørelsen

5. Eventualaktiver, eventualforpligtelser og andre oplysninger

6. Beskyttelse af EU-budgettet

7. Finansielle støttemekanismer

8. Finansiel risikostyring

9. Oplysninger om nærtstående parter

10. Begivenheder efter balancedatoen

11. Anvendelsesområdet for konsolidering

BALANCE

mio. EUR Bemærkning 31.12.2012 31.12.2011 LANGFRISTEDE AKTIVER Immaterielle aktiver 2.1 188 149 Materielle anlægsaktiver 2.2 5 978 5 071 Investeringer behandlet regnskabsmæssigt efter den indre værdis metode 2.3 392 374 Finansielle aktiver 2.4 62 311 43 672 Tilgodehavender og inddrivelige beløb 2.5 564 289 Forfinansiering 2.6 44 505 44 723 113 938 94 278 OMSÆTNINGSAKTIVER Lagerbeholdninger 2.7 138 94 Finansielle aktiver 2.8 1 981 3 721 Tilgodehavender og inddrivelige beløb 2.9 14 039 9 477 Forfinansiering 2.10 13 238 11 007 Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler 2.11 10 674 18 935 40 070 43 234 AKTIVER I ALT 154 008 137 512 LANGFRISTET GÆLD Pension og andre ydelser til medarbejderne 2.12 42 503 34 835 Hensættelser 2.13 (1 258) (1 495) Finansielle forpligtelser 2.14 (57 232) (41 179) Anden gæld 2.15 (2 527) (2 059) (103 520) (79 568) KORTFRISTET GÆLD Hensættelser 2.16 (806) (270) Finansielle forpligtelser 2.17 (15) (51) Gæld 2.18 (90 083) (91 473) (90 904) (91 794) PASSIVER I ALT (194 424) (171 362) NETTOAKTIVER (40 416) (33 850) Reserver 2.19 4 061 3 608 Beløb, der skal indkræves fra medlemsstaterne (2) 2.20 (44 477) (37 458) NETTOAKTIVER (40 416) (33 850)

RESULTATOPGØRELSE

mio. EUR Bemærkning 2012 2011 DRIFTSINDTÆGTER Egne indtægter og indtægter fra bidrag 3.1 130 919 124 677 Andre driftsindtægter 3.2 6 826 5 376 137 745 130 053 DRIFTSUDGIFTER Administrationsudgifter 3.3 (9 320) (8 976) Driftsudgifter 3.4 (124 633) (123 778) (133 953) (132 754) OVERSKUD/(UNDERSKUD) PÅ DRIFTEN 3 792 (2 701) Finansielle indtægter 3.5 2 157 1 491 Finansielle udgifter 3.6 (1 942) (1 355) Bevægelser i forpligtelser vedrørende pension og ydelser til medarbejdere (8 846) 1 212 Andel af nettounderskud fra joint ventures og tilknyttede organer 3.7 (490) (436) REGNSKABSÅRETS ØKONOMISKE RESULTAT (5 329) (1 789)

PENGESTRØMSOPGØRELSE

mio. EUR Bemærkning 2012 2011 Regnskabsårets økonomiske resultat (5 329) (1 789) Pengestrømme fra driften 4.2 Nedskrivning 39 33 Afskrivning 405 361 (Stigning)/fald i lån (16 062) (27 692) (Stigning)/fald i fordringer og inddrivelige beløb (4 837) 1 605 (Stigning)/fald i forfinansiering (2 013) (1 534) (Stigning)/fald i lagerbeholdninger (44) (3) Stigning/(fald) i hensættelser 299 234 Stigning/(fald) i finansielle forpligtelser 16 017 27 781 Stigning/fald i anden gæld 468 (45) Stigning/(fald) i gæld (1 390) 6 944 Det foregående års budgetoverskud bogført som ikke-likvid indtægt (1 497) (4 539) Andre ikke-likvide bevægelser 260 (75) Stigning/(fald) i forpligtelser vedrørende pension og ydelser til medarbejdere 7 668 (2 337) Investeringsaktiviteter 4.3 (Stigning)/fald i immaterielle aktiver og materielle anlægsaktiver (1 390) (693) (Stigning)/ fald i investeringer behandlet regnskabsmæssigt efter den indre værdis metode (18) 118 (Stigning)/ fald i finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje (837) (1 497) NETTOPENGESTRØM (8 261) (3 128) Nettostigning/(fald) i kassebeholdning og tilsvarende likvide midler (8 261) (3 128) Kassebeholdning og likvide midler ved årets begyndelse 2.11 18 935 22 063 Kassebeholdning og likvide midler ved årets udgang 2.11 10 674 18 935

BEVÆGELSER I NETTOAKTIVER

mio. EUR Reserver (A) Beløb, der skal indkræves fra medlemsstaterne (B) Dagsværdireserve Andre reserver Akkumuleret overskud/ (underskud) Regnskabsårets økonomiske resultat BALANCE PR. 31.12.2010 (61) 3 545 (48 163) 17 232 (27 447) Bevægelser i Garantifondens reserve 165 (165) 0 Bevægelser i dagsværdien (47) (47) Andet 2 (30) (28) Tildeling af det økonomiske resultat for 2010 4 17 228 (17 232) 0 Budgetresultat for 2010 krediteret medlemsstaterne (4 539) (4 539) Regnskabsårets økonomiske resultat (1 789) (1 789) BALANCE PR. 31.12.2011 (108) 3 716 (35 669) (1 789) (33 850) Bevægelser i Garantifondens reserve 168 (168) 0 Bevægelser i dagsværdien 258 258 Andet 21 (19) 2 Tildeling af det økonomiske resultat for 2011 6 (1 795) 1 789 0 Budgetresultat for 2011 krediteret medlemsstaterne (1 497) (1 497) Regnskabsårets økonomiske resultat (5 329) (5 329) BALANCE PR. 31.12.2012 150 3 911 (39 148) (5 329) (40 416)

BEMÆRKNINGER TIL ÅRSREGNSKABET

1. VÆSENTLIGE REGNSKABSPOLITIKKER

1.1 LOVGIVNING OG REGNSKABSREGLER

Regnskaberne for Den Europæiske Union (i det følgende benævnt "EU") føres i overensstemmelse med Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 ( (3) om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (i det følgende benævnt "finansforordningen") og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 (4) om gennemførelsesbestemmelser til denne finansforordning.

Den Europæiske Union udarbejder i overensstemmelse med finansforordningens artikel 143 sit årsregnskab på grundlag af en regnskabspraksis, der er baseret på periodisering, og som tager udgangspunkt i de internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor (IPSAS). Disse regnskabsregler, der er vedtaget af Kommissionens regnskabsfører, skal anvendes af alle de EU-institutioner og -organer, der er omfattet af konsolideringen, således at man har et fælles sæt regler for regnskabsførelse, værdiansættelse og regnskabsaflæggelse, der gør det muligt at harmonisere proceduren for udarbejdelse og konsolidering af årsregnskabet. Regnskaberne føres i euro på basis af kalenderåret.

1.2 REGNSKABSPRINCIPPER

Formålet med årsregnskabet er at give en række oplysninger om et organs finansielle stilling, resultater og pengestrømme, som kan være nyttige for en bred vifte af brugere. For et offentligt organ som EU er formålene mere specifikt at give oplysninger, som kan være nyttige i forbindelse med beslutningsprocessen, og at bevise organets ansvarlighed for de ressourcer, det har fået betroet. Det er med disse mål for øje, at nærværende dokument er udarbejdet.

De overordnede hensyn (eller regnskabsprincipper), der skal følges under udarbejdelsen af årsregnskabet, er fastsat i EU-regnskabsregel 2 og er de samme som dem, der er beskrevet i IPSAS 1, dvs. principperne om et retvisende billede, periodisering, going concern, ensartethed, sammendrag af poster, modregning og sammenligningstal.

For at kunne udarbejde et årsregnskab i overensstemmelse med ovennævnte regler og principper skal ledelsen udarbejde en række overslag, som har indflydelse på de beløb, der præsenteres for visse poster i balancen og resultatopgørelsen, samt oplysningerne om eventualforpligtelser og eventualaktiver.

1.3 KONSOLIDERING

Anvendelsesområde for konsolidering

Den Europæiske Unions konsoliderede årsregnskab omfatter alle væsentlige kontrollerede enheder (institutioner og agenturer), tilknyttede organer og joint ventures; på nuværende tidspunkt er der i alt 51 kontrollerede enheder, 5 joint ventures og 4 tilknyttede organer. Den fulde fortegnelse over konsoliderede enheder findes i bemærkning 11.1. Anvendelsesområdet for konsolideringen er blevet øget med 1 kontrolleret enhed (1 agentur) i forhold til 2011. Virkningen af disse forøgelser på det konsoliderede årsregnskab var ikke væsentlig.

Kontrollerede enheder

Beslutningen om at medtage en enhed i anvendelsesområdet for konsolideringen er baseret på kontrolbegrebet. Kontrollerede enheder er alle de enheder, hvori EU direkte eller indirekte har beføjelse til at styre såvel drift som økonomi og dermed få udbytte af enhedernes aktiviteter. Denne beføjelse skal kunne udøves umiddelbart. De kontrollerede enheder konsolideres fuldt ud. Konsolideringen begynder på den første dag, hvor denne kontrol finder sted, og slutter, når kontrollen ophører.

De mest almindelige indikatorer for, at EU udøver kontrol, er oprettelse af enheden via oprettelsesretsakter eller sekundær lovgivning, finansiering af enheden over EU's almindelige budget, stemmerettigheder i de styrende organer, revision udført af Den Europæiske Revisionsret og decharge meddelt af Europa-Parlamentet. Det er klart, at der skal foretages en vurdering for hver enkelt enhed for at afgøre, om der er tale om kontrol, når ét af ovennævnte kriterier er opfyldt, eller om alle kriterierne skal være opfyldt.

Ud fra denne synsvinkel betragtes EU-institutionerne (med undtagelse af Den Europæiske Centralbank) og agenturerne (med undtagelse af agenturerne fra den tidligere anden søjle) som værende underlagt EU's kontrol, og de er derfor også omfattet af konsolideringen. Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (under afvikling) betragtes endvidere også som en kontrolleret enhed.

Alle væsentlige transaktioner og saldi mellem EU's kontrollerede enheder elimineres. De urealiserede gevinster og tab på transaktioner mellem enheder er ikke væsentlige og er derfor ikke blevet elimineret.

Joint ventures

Et joint venture er et kontraktligt arrangement, hvori EU og en eller flere (risikovillige) parter er fælles om at drive en økonomisk aktivitet, der er underlagt fælles kontrol. Fælles kontrol er en kontraktligt fastsat deling af den direkte eller indirekte kontrol med en aktivitet, der omfatter mulighed for tjenesteydelser.

Investeringer i joint ventures bogføres ved hjælp af den indre værdis metode og indregnes først til anskaffelsesværdien. EU's andel af over- eller underskud i de fælles kontrollerede enheder indregnes i resultatopgørelsen, og andelen af bevægelserne i reserverne indregnes i EU's reserver. Den indledende investering plus alle bevægelser (yderligere investeringer, andel af økonomisk overskud eller underskud og bevægelser i reserverne, forringelser og udbytte) giver tilsammen den bogførte værdi af det pågældende joint venture i regnskabet på balancedatoen.

De urealiserede gevinster og tab på transaktioner mellem EU og dets fælles kontrollerede enheder er ikke væsentlige og er derfor ikke blevet elimineret. Regnskabspraksis for joint ventures kan adskille sig fra den, som EU har vedtaget for lignende transaktioner og begivenheder under lignende omstændigheder.

Tilknyttede organer

Tilknyttede organer er enheder, hvori EU direkte eller indirekte har en betydelig indflydelse, men ingen kontrol. Det antages, at der udøves betydelig indflydelse, hvis EU direkte eller indirekte ejer mindst 20 % af stemmerettighederne.

Investeringer i tilknyttede organer bogføres ved hjælp af den indre værdis metode og indregnes først til anskaffelsesværdien. EU's andel af de tilknyttede organers over- eller underskud indregnes i resultatopgørelsen, og andelen af bevægelserne i reserverne indregnes i reserverne. Den indledende investering plus alle bevægelser (yderligere investeringer, andel af økonomisk overskud eller underskud og bevægelser i reserverne, forringelser og udbytte) giver tilsammen den bogførte værdi af det pågældende tilknyttede organ i regnskabet på balancedatoen. Modtagne udlodningsbeløb fra et tilknyttet organ nedbringer investeringens regnskabsmæssige værdi. De urealiserede fortjenester og tab på transaktioner mellem EU og dets tilknyttede organer er ikke væsentlige og er derfor ikke blevet elimineret.

Regnskabspraksis for tilknyttede organer kan adskille sig fra den, som EU har vedtaget for lignende transaktioner og begivenheder under lignende omstændigheder. I tilfælde, hvor EU har en andel på 20 % eller mere af en kapitalinvesteringsfond, har EU ikke ønske om at øve nogen betydelig indflydelse. Disse fonde behandles derfor som finansielle instrumenter, der kategoriseres som instrumenter, der besiddes med handel for øje (AFS, dvs. available for sale).

Ikke-konsoliderede enheder, hvis midler forvaltes af Kommissionen

Midlerne i den fælles sygeforsikringsordning for personalet i EU, Den Europæiske Udviklingsfond og Deltagergarantifonden forvaltes af Kommissionen på deres vegne. Da disse enheder ikke kontrolleres af EU, er de dog ikke omfattet af det konsoliderede regnskab (der gives yderligere oplysninger om de relevante beløb i bemærkning 11.2).

1.4 GRUNDLAGET FOR OPSTILLINGEN AF ÅRSREGNSKABET

1.4.1 Valuta og omregningsgrundlag

Funktionel valuta og rapporteringsvaluta

Årsregnskabet er opstillet i millioner euro, idet euroen er EU's funktionelle valuta og rapporteringsvaluta.

Transaktioner og balancer

Valutatransaktioner omregnes til euro ved hjælp af de gældende kurser på transaktionsdagen. Gevinster og tab på udenlandsk valuta fra valutatransaktioner og fra omregning af monetære aktiver og forpligtelser i fremmed valuta til de valutakurser, der er gældende ved årets udgang, indregnes i resultatopgørelsen.

Der anvendes særlige omregningsmetoder for materielle anlægsaktiver og immaterielle aktiver, nemlig værdiansættelse til købsprisen omregnet til den eurokurs, der var gældende på købsdagen.

Årsopgørelser over monetære aktiver og passiver i udenlandske valutaer omregnes til euro på grundlag af de gældende valutakurser pr. 31. december:

Vekselkurs i forhold til euro

Valuta 31.12.2012 31.12.2011 BGN 1,9558 1,9558 CZK 25,1510 25,7870 DKK 7,4610 7,4342 GBP 0,8161 0,8353 HUF 292,3000 314,5800 LVL 0,6977 0,6995 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,0740 4,4580 RON 4,4445 4,3233 SEK 8,5820 8,9120 CHF 1,2072 1,2156 JPY 113,6100 100,2000 USD 1,3194 1,2939

Ændringer i dagsværdien af monetære finansielle instrumenter i fremmed valuta, der er klassificeret som besiddet med handel for øje (AFS), og som vedrører omregningsforskelle, opføres i resultatopgørelsen. Omregningsforskellene vedrørende ikke-monetære finansielle aktiver og forpligtelser, der holdes til dagsværdi gennem resultatet, indregnes i resultatopgørelsen. Omregningsforskelle vedrørende ikke-monetære finansielle aktiver, der er klassificeret som besiddet med handel for øje (AFS), medtages i dagsværdireserven.

1.4.2 Anvendelse af overslag

I henhold til IPSAS og almindeligt accepterede regnskabsprincipper omfatter regnskabet nødvendigvis beløb, der er baseret på overslag og forvaltningens antagelser på baggrund af de mest pålidelige tilgængelige oplysninger. Vigtige overslag omfatter, men er ikke begrænset til, forpligtelser vedrørende ydelser til medarbejdere, hensættelser, finansielle risici forbundet med lageropgørelser og tilgodehavender, periodeafgrænsningsposter, eventualaktiver og -forpligtelser og værdiforringelsesgraden af immaterielle aktiver og materielle anlægsaktiver. De faktiske resultater kan vise sig at være forskellige fra overslagene. Ændringer i overslagene indarbejdes i den periode, hvor man får kendskab til ændringerne.

1.5 BALANCEN

1.5.1 Immaterielle aktiver

Erhvervede softwarelicenser opføres til kostpris minus samlede afdrag og afskrivningstab. Aktiverne amortiseres på lineær basis over deres forventede levetid. Immaterielle aktiver, der er udviklet internt, kapitaliseres, når de relevante kriterier i EU's regnskabsregler er opfyldt. De omkostninger, der kan kapitaliseres, omfatter alle nødvendige omkostninger, der er direkte forbundet med at oprette, fremstille og forberede aktivet til den af ledelsen planlagte anvendelse. Omkostninger forbundet med forskningsaktiviteter, udviklingsomkostninger, der ikke kan kapitaliseres, og vedligeholdelsesomkostninger indregnes som udgifter, efterhånden som de afholdes.

1.5.2 Materielle anlægsaktiver

Alle ejendomme og installationer samt alt udstyr opføres til den historiske anskaffelsesværdi med fradrag af afskrivning og værdiforringelse. Den historiske anskaffelsesværdi omfatter udgifter, der direkte kan henføres til anskaffelsen eller opførelsen af aktivet.

Efterfølgende omkostninger bliver kun medregnet i aktivets regnskabsmæssige værdi eller indregnet som et selvstændigt aktiv, når det er sandsynligt, at det fremtidige økonomiske udbytte heraf eller mulighed for tjenesteydelser vil tilfalde EU, og dets værdi kan ansættes pålideligt. Reparation og vedligeholdelse opføres på resultatopgørelsen for den regnskabsperiode, hvori udgifterne er afholdt.

Grunde og kunstværker afskrives ikke, da de skønnes at have en ubegrænset levetid. Aktiver under opførelse afskrives ikke, da disse aktiver endnu ikke kan anvendes. Andre aktiver afskrives efter den lineære metode, så anskaffelsesværdien fordeles på den resterende værdi i henhold til den skønsmæssige levetid, som følger:

Type af aktiver Lineære afskrivningssatser Ejendomme 4 % Installationer, maskiner og udstyr 10 % til 25 % Møbler 10 % til 25 % Inventar og tilbehør 10 % til 33 % Transportmateriel 25 % Computerhardware 25 % Andre materielle aktiver 10 % til 33 %

Gevinster eller tab på afhændelser fastlægges ved at sammenligne provenuet minus salgsomkostninger med den regnskabsmæssige værdi og medtages i resultatopgørelsen.

Leasing

Leasing af materielle aktiver, hvor EU bærer alle væsentlige risici og fordele ved ejendomsretten, klassificeres som finansiel leasing. Finansiel leasing kapitaliseres pr. datoen for indgåelse af leasingaftalen til den laveste værdi af dagsværdien for det leasede aktiv og nutidsværdien for minimumsbetalingerne på leasingaftalen. Hver leasingbetaling fordeles mellem restgælden og de finansielle afgifter, så der fremkommer en konstant sats på den udestående finanssaldo. Lejeforpligtelserne fratrukket finansielle afgifter medregnes i anden gæld (langfristet og kortfristet). Renteelementet i de finansielle afgifter bogføres i resultatopgørelsen over leasingperioden, så der for hver periode fremkommer en konstant periodisk rentesats for den resterende gældssaldo. Aktiver, der er erhvervet i henhold til finansiel leasing, afskrives over den korteste periode af aktivets levetid og leasingperioden.

Lejeaftaler, hvor udlejeren bærer en væsentlig del af risici og fordele ved ejendomsretten, klassificeres som operationel leasing. Betalingerne for operationel leasing opføres på resultatopgørelsen på lineær basis over leasingperioden.

1.5.3 Værdiforringelse af ikke-finansielle aktiver

Aktiver med ubestemt levetid amortiseres/afskrives ikke, men vurderes årligt med hensyn til nedskrivning på grund af værdiforringelse. Nedskrivning af aktiver tages op til overvejelse, hver gang en begivenhed eller en ændring i omstændighederne antyder, at den regnskabsmæssige værdi måske ikke er erholdelig. Tab som følge af en ændring i omstændighederne antyder, at den regnskabsmæssige værdi måske ikke er erholdelig. Det erholdelige beløb er det højeste beløb af et aktivs dagsværdi minus salgsomkostninger og dets brugsværdi.

De immaterielle aktivers og de materielle anlægsaktivers restværdi og levetid vurderes og korrigeres om nødvendigt mindst én gang om året. Et aktivs regnskabsmæssige værdi nedskrives straks til det erholdelige beløb, hvis den regnskabsmæssige værdi er større end de anslåede erholdelige beløb. Hvis de årsager til værdiforringelser, der var konstateret i de foregående år, ikke længere er relevante, tilbageføres det tidligere bogførte værdiforringelsestab tilsvarende.

1.5.4 Investeringer

Investeringer i tilknyttede organer og andele i joint ventures

Investeringer i tilknyttede organer og andele i joint ventures regnskabsføres efter den indre værdis metode. Omkostningerne vedrørende kapitalandelene justeres med henblik på at afspejle den stigning eller det fald i nettoaktiverne for de tilknyttede organer og joint ventures, der kan henføres til EU efter den første indregning, hvis der er tegn på værdiforringelse, og nedskrives om nødvendigt til det lavere erholdelige beløb. Det erholdelige beløb vurderes som beskrevet i bemærkning 1.5.3. Hvis årsagen til værdiforringelsen ikke længere er relevant på et senere tidspunkt, tilbageføres værdiforringelsestab til den regnskabsmæssige værdi, der ville være blevet bogført, hvis værdiforringelsestabet ikke var blevet bogført.

Investeringer i risikokapitalfonde

Investeringer i risikokapitalfonde klassificeres som aktiver, der besiddes med handel for øje (se bemærkning 1.5.5), og regnskabsføres derfor til dagsværdi, mens gevinster og tab fra ændringer i dagsværdien (herunder omregningsforskelle) indregnes i dagsværdireserven.

Eftersom investeringer i risikokapitalfonde ikke har en noteret markedsværdi på et aktivt marked, værdiansættes de linje for linje til den laveste værdi af anskaffelsesværdien og den identificerbare nettoaktivværdi (NAV). Urealiserede gevinster, som skyldes dagsværdimålingen, indregnes gennem reserverne, og urealiserede tab vurderes med hensyn til værdiforringelse for at afgøre, om de bør indregnes som værdiforringelsestab i resultatopgørelsen eller som ændringer i dagsværdireserven.

1.5.5 Finansielle aktiver

Klassificering

Den Europæiske Union rubricerer sine investeringer i følgende kategorier: finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet, lån og tilgodehavender, hold til udløb-investeringer, samt finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje. Klassifikationen af de finansielle instrumenter bestemmes ved den første bogføring og revurderes pr. hver balancedag.

i) Finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet

Et finansielt instrument klassificeres i denne kategori, hvis det hovedsagligt er erhvervet med henblik på salg på kort sigt, eller hvis EU betegner det således. Afledte finansielle aktiver hører også til i denne kategori. Aktiver i denne kategori klassificeres som omsætningsaktiver, hvis det kan forventes, at de realiseres inden 12 måneder fra balancedagen.

ii) Lån og tilgodehavender

Lån og tilgodehavender er ikke-afledte finansielle aktiver med faste eller bestemmelige betalinger, der ikke er noteret på et aktivt marked. De fremkommer, når EU tilvejebringer penge, varer eller tjenesteydelser direkte til debitor uden at have til hensigt at handle tilgodehavendet. De er inkluderet i de langfristede aktiver, undtagen hvis de udløber inden for 12 måneder fra balancedagen.

iii) Hold-til-udløb-investeringer

Hold-til-udløb-investeringer er ikke-afledte finansielle aktiver med faste eller bestemmelige betalinger og fast løbetid, som EU agter og formår at beholde til udløb. I dette regnskabsår havde EU ingen investeringer, der hørte til i denne kategori.

iv) Finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje

Finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje, er ikke-afledte aktiver, der enten hører til i denne kategori eller ikke er rubriceret i nogen anden kategori. De klassificeres enten som omsætningsaktiver eller langfristede aktiver afhængigt af, hvornår EU forventer at afhænde dem, hvilket normalt svarer til udløbsdatoen på balancedatoen. Investeringer i ikke-konsoliderede enheder og andre kapitalandele (f.eks. risikokapitaltransaktioner), der ikke bogføres ved hjælp af den indre værdis metode, klassificeres også som AFS-aktiver (available for sale).

Første indregning og måling

Køb og salg af finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet, hold-til-udløb-aktiver samt aktiver, der besiddes med handel for øje, indregnes på handelsdatoen, som er den dato, hvor EU forpligter sig til at købe eller sælge aktivet. Udlån indregnes, når låntagerne får et kontant beløb. Finansielle instrumenter indregnes første gang til dagsværdi. Alle finansielle aktiver, der ikke er indregnet til dagsværdi gennem resultatet, indregnes første gang til dagsværdi plus transaktionsomkostninger. Finansielle aktiver, der indregnes til dagsværdi gennem resultatet, indregnes første gang til dagsværdi, og transaktionsomkostningerne bogføres under udgifter i resultatopgørelsen.

Dagsværdien af et finansielt aktiv ved første indregning er normalt transaktionsprisen (dvs. dagsværdien af det modtagne vederlag). Når der ydes et langfristet lån, der er rentefrit eller forrentes under markedsvilkår, kan dets dagsværdi dog vurderes til nutidsværdien af alle fremtidige kontantbetalinger skønnet ved hjælp af den gældende markedsrentesats for lignende instrumenter med en lignende kreditvurdering.

Lån ydet af lånte midler måles til deres nominelle beløb, som anses for at være lånets dagsværdi. Det skyldes følgende:

— "Markedsmiljøet" for EU-lån er meget specifikt og forskelligt fra det kapitalmarked, der bruges til at udstede kommercielle obligationer eller statsobligationer. Da långiverne på disse markeder har mulighed for at vælge alternative investeringer, indregnes offeromkostningerne i markedspriserne. Denne mulighed for alternative investeringer findes imidlertid ikke for EU, som ikke har lov til at investere penge på kapitalmarkederne; EU låner kun penge med henblik på udlån til samme rente. Det betyder, at EU ikke har nogen alternativ udlåns- eller investeringsmulighed for de lånte beløb. Der er således ingen offeromkostninger og derfor ikke noget grundlag for sammenligning med markedsrenten. Faktisk udgør EU's lånetransaktion i sig selv markedet. Da muligheden med offeromkostninger således ikke kan anvendes, afspejler markedsprisen ikke på rimelig vis forholdene i forbindelse med EU's lånetransaktioner. Det er derfor ikke hensigtsmæssigt at fastlægge dagsværdien af EU's lån i forhold til kommercielle obligationer eller statsobligationer.

— Da der ikke er noget aktivt marked eller tilsvarende transaktioner at sammenligne med, bør den rente, som EU skal bruge til at fastsætte dagsværdien af sine lånetransaktioner i forbindelse med EFSM-lån, betalingsbalancelån og andre tilsvarende lån, desuden være den faktisk anvendte rente.

— Desuden sker der for disse lån en opvejning mellem långivning og låntagning, fordi der er tale om "back-to-back"-transaktioner. Den effektive rente for de ydede lån er således lig med den effektive rente for den tilsvarende låntagning. EU's transaktionsomkostninger, som videreføres til modtageren af lånet, indregnes direkte i resultatopgørelsen.

Finansielle instrumenter indregnes ikke længere i regnskabet, når rettighederne til at modtage pengestrømme fra investeringerne er ophørt eller overført, og EU har overdraget alle væsentlige risici og fordele ved ejendomsretten.

Efterfølgende måling

i) Finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet regnskabsføres efterfølgende til dagsværdi. Gevinster og tab som følge af ændringer i dagsværdien for kategorien "finansielle instrumenter til dagsværdi gennem resultatet" indregnes i resultatopgørelsen i det regnskabsår, hvor de opstår.

ii) Lån og tilgodehavender og hold-til-udløb-investeringer regnskabsføres til den amortiserede anskaffelsesværdi ved anvendelse af den effektive rentemetode. I tilfælde af lån ydet af lånte midler anvendes den samme effektive rente på både långivning og låntagning, da disse lån har de samme egenskaber som "back-to-back"-transaktioner, og forskellene mellem låntagnings- og långivningsvilkårene og beløbene ikke er væsentlige. EU's transaktionsomkostninger, der videreføres til modtageren af lånet, indregnes direkte i resultatopgørelsen.

iii) Hold-til-udløb-investeringer – EU har på nuværende tidspunkt ingen hold-til-udløb-investeringer.

iv) Finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje (AFS), indregnes efterfølgende til dagsværdi. Gevinster og tab som følge af ændringer i dagsværdien af AFS-aktiver indregnes i resultatopgørelsen. Når aktiver, der er klassificeret som finansielle AFS-aktiver, sælges eller nedskrives, skal de akkumulerede dagsværdijusteringer, der før blev indregnet i dagsværdireserven, indregnes i resultatopgørelsen. Renter af finansielle AFS-aktiver, der udregnes efter den effektive rentemetode, indregnes i resultatopgørelsen. Udbytte af AFS-egenkapitalinstrumenter indregnes fra det tidspunkt, hvor EU's ret til at modtage betaling er fastslået. Dagsværdien af noterede investeringer på et aktivt marked baseres på budprisen. Hvis markedet for et finansielt aktiv ikke er aktivt (og i tilfælde af unoterede værdipapirer), ansætter EU dagsværdien ved hjælp af værdiansættelsesteknikker, f.eks. nylige armslængdetransaktioner, henvisninger til andre i hovedtræk identiske instrumenter, tilbagediskonteret pengestrømsanalyse, modeller for prisfastsættelse af optioner og andre værdiansættelsesteknikker, som i almindelighed benyttes af markedsdeltagerne. Når dagsværdien af investeringer i egenkapitalinstrumenter, som ikke er noteret på et aktivt marked, ikke kan måles pålideligt, værdiansættes disse investeringer til anskaffelsesværdien minus værdiforringelse.

Nedskrivning af finansielle aktiver

Den Europæiske Union vurderer på hver balancedag, om der er objektive beviser for, at værdien af et finansielt aktiv er blevet forringet. Et finansielt aktivt bliver udelukkende nedskrevet, og der opstår udelukkende tab ved værdiforringelse, hvis der er objektive beviser for en værdiforringelse som følge af en eller flere begivenheder, der er indtruffet efter første indregning af aktivet, og den eller de tabsgivende begivenheder har en indvirkning på de skønnede fremtidige pengestrømme fra det finansielle aktiv, der kan værdiansættes pålideligt.

a) Aktiver regnskabsført til amortiseret anskaffelsesværdi

Hvis der er objektive beviser for, at der er opstået et værdiforringelsestab på lån og tilgodehavender eller hold-til-udløb-investeringer, som regnskabsføres til amortiseret anskaffelsesværdi, måles størrelsen af tabet som forskellen mellem aktivets regnskabsmæssige værdi og nutidsværdien af de skønnede fremtidige pengestrømme (ekskl. fremtidige kredittab, som endnu ikke er opstået) diskonteret til det finansielle aktivs oprindelige effektive rentesats. Aktivets regnskabsmæssige værdi reduceres, og tabet indregnes i resultatopgørelsen. Hvis et lån eller en hold-til-udløb-investering er variabelt forrentet, er diskonteringssatsen til måling af eventuelle værdiforringelsestab den gældende effektive rentesats, der er fastsat i kontrakten. Beregningen af nutidsværdien af de skønnede fremtidige pengestrømme fra et finansielt aktiv, der er stillet i pant, afspejler de pengestrømme, der kan hidrøre fra overtagelse af pantet med fradrag af omkostninger forbundet med erhvervelse og salg af pantet, uanset om en sådan overtagelse af pantet er sandsynlig. Hvis størrelsen af værdiforringelsestabet reduceres i et efterfølgende regnskabsår, og reduktionen objektivt kan henføres til en begivenhed, der er indtruffet, efter at værdiforringelsen er indregnet, tilbageføres det tidligere indregnede værdiforringelsestab gennem resultatopgørelsen.

b) Aktiver regnskabsført til dagsværdi

For kapitalandele, der klassificeres som AFS-aktiver, tages der ved vurderingen af, om aktierne er værdiforringet, hensyn til, hvorvidt der er tale om et væsentligt eller permanent (længerevarende) fald i aktiens dagsværdi til under anskaffelsesværdien. Hvis der findes belæg herfor for finansielle AFS-aktiver, bliver det akkumulerede tab, der måles som forskellen mellem anskaffelsesværdien og den aktuelle dagsværdi med fradrag af eventuelle værdiforringelsestab, som tidligere er indregnet i resultatopgørelsen, fjernet fra reserverne og indregnet i resultatopgørelsen. Værdiforringelsestab på egenkapitalinstrumenter, der er indregnet i resultatopgørelsen, tilbageføres ikke gennem resultatopgørelsen. Hvis dagsværdien af et AFS-gældsinstrument stiger i et efterfølgende regnskabsår, og stigningen objektivt kan henføres til en begivenhed, der er indtruffet, efter at værdiforringelsestabet er indregnet, tilbageføres værdiforringelsestabet gennem resultatopgørelsen.

1.5.6 Lagerbeholdninger

Lagerbeholdninger opføres til den laveste værdi af kostprisen og nettorealisationsværdien. Kostprisen bestemmes efter først ind, først ud-metoden (FIFU). Kostprisen på færdigvarer og varer under fremstilling omfatter råmaterialer, direkte løn, andre direkte omkostninger og tilknyttede produktionsomkostninger (baseret på normal driftskapacitet). Nettorealisationsværdien er den skønnede salgspris i et normalt forretningsforløb med fradrag af færdiggørelsesomkostninger og salgsomkostninger. Når lagerbeholdninger gratis eller for et symbolsk beløb opbevares til distribution, måles de til det laveste beløb af kostprisen og de aktuelle genanskaffelsesomkostninger. De aktuelle genanskaffelsesomkostninger er de omkostninger, som EU skulle afholde, hvis den erhvervede aktivet på tidspunktet for regnskabsaflæggelse.

1.5.7 Forfinansiering

Forfinansiering er en betaling, hvis formål er at yde modtageren et forskud i form af et kontant beløb. Forfinansieringen kan opdeles i et antal betalinger over en periode, der er fastsat i den pågældende forfinansieringsaftale. Kontantbeløbet eller forskuddet tilbagebetales eller anvendes til det formål, det er ydet til, inden for den periode, der er fastlagt i aftalen. Hvis modtageren ikke afholder støtteberettigede udgifter, har han pligt til at tilbagebetale forfinansieringen til EU. Forfinansieringsbeløbet nedsættes (helt eller delvis), efterhånden som de støtteberettigede omkostninger (der er indregnet som udgifter) godkendes, og beløb tilbagebetales.

Ved årets udgang værdiansættes udestående forfinansiering til det eller de oprindeligt udbetalte beløb minus tilbagebetalte beløb, udgiftsførte støtteberettigede beløb, anslåede støtteberettigede udgifter, der endnu ikke var afregnet ved årets udgang, samt værdinedsættelser.

Renter af forfinansiering indregnes, efterhånden som de påløber, i henhold til bestemmelserne i den pågældende aftale. Ved årets udgang foretages der på grundlag af de mest pålidelige oplysninger et skøn over indtægterne fra påløbne renter, og dette beløb indregnes i balancen.

1.5.8 Tilgodehavender

Tilgodehavender regnskabsføres til det oprindelige beløb med fradrag af nedskrivninger for værdiforringelse. En nedskrivning for værdiforringelse af et tilgodehavende foretages, når der er objektive beviser for, at EU ikke vil modtage alle forfaldne beløb i henhold til de oprindelige betingelser for tilgodehavendet. Nedskrivningsbeløbet svarer til differencen mellem aktivets regnskabsmæssige værdi og det erholdelige beløb. Nedskrivningsbeløbet indregnes i resultatopgørelsen. På grundlag af tidligere erfaringer foretages der også en almindelig nedskrivning for udestående indtægtsordrer, som endnu ikke specifikt er blevet nedskrevet. Se bemærkning 1.5.14 med hensyn til behandlingen af periodiserede indtægter ved regnskabsårets udgang.

1.5.9 Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler

Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler er finansielle instrumenter og defineres som omsætningsaktiver. De omfatter kontantbeholdning, anfordringsindskud i banker og andre kortfristede, letomsættelige investeringer med en oprindelig løbetid på tre måneder eller kortere.

1.5.10 Pension og andre ydelser til medarbejderne

Pensionsforpligtelser

Den Europæiske Union har en ydelsesbaseret pensionsordning. Medarbejderne betaler en tredjedel af de forventede omkostninger til disse ydelser ud af deres løn, men forpligtelsen er ikke finansieret. Den forpligtelse, der indregnes i balancen i forbindelse med den ydelsesbaserede pensionsordning, er nutidsværdien af den ydelsesbaserede forpligtelse på balancedagen. Den fastsatte ydelsesbaserede forpligtelse bliver beregnet af aktuarer ved hjælp af den såkaldte projected unit credit-metode. Nutidsværdien af en ydelsesbaseret forpligtelse fastsættes ved at diskontere de skønnede fremtidige udgående pengestrømme ved hjælp af rentesatserne for statsobligationer, der er udstedt i den valuta, som pensionerne vil blive udbetalt til modtagerne i, og med løbetider, der er nogenlunde de samme som for pensionsforpligtelserne.

Aktuarmæssige gevinster og tab fra erfaringsbaserede justeringer og fra ændringer i de aktuarmæssige forudsætninger indregnes straks i resultatopgørelsen. Omkostninger vedrørende tidligere tjenesteår indregnes straks i resultatopgørelsen, medmindre ændringerne i pensionsordningen afhænger af, om de ansatte forbliver i tjeneste i en bestemt periode (vestingperioden). I dette tilfælde afskrives omkostningerne vedrørende tidligere tjenesteår på lineær basis over vestingperioden.

Ydelser ved sygdom efter medarbejdernes fratrædelse

Den Europæiske Union godtgør medarbejdernes lægeudgifter. Der er oprettet en særskilt fond, som varetager den daglige administration. Både nuværende medarbejdere, pensionister, enker og enkemænd og deres ydelsesberettigede pårørende nyder godt af systemet. De ydelser, der udbetales til andre end nuværende medarbejdere (pensionister, forældreløse børn mv.), opføres som "Ydelser efter medarbejdernes fratrædelse". I betragtning af disse ydelsers art er det nødvendigt at foretage en aktuarberegning. Den forpligtelse, der indregnes i balancen, fastlægges på samme grundlag som forpligtelsen for pensionsforpligtelser (se ovenfor).

1.5.11 Hensættelser

Hensættelser indregnes, når EU som følge af tidligere begivenheder har en aktuel juridisk forpligtelse eller en implicit forpligtelse over for tredjemand, og når det er overvejende sandsynligt, at en udbetaling bliver nødvendig for at opfylde denne forpligtelse, og der kan foretages et pålideligt skøn over beløbet. Der foretages ikke hensættelser for fremtidige driftstab. Størrelsen af hensættelsen er det bedst mulige skøn over de forventede udgifter, der er nødvendige for at afregne den aktuelle forpligtelse på tidspunktet for regnskabsaflæggelse. Når hensættelsen omfatter et stort antal poster, værdiansættes forpligtelsen ved at vægte alle mulige udfald og disses sandsynlighed (expected value-metoden).

1.5.12 Finansielle forpligtelser

Finansielle forpligtelser klassificeres som finansielle forpligtelser til dagsværdi gennem resultatet eller finansielle forpligtelser regnskabsført til den amortiserede anskaffelsesværdi (låntagning). Låntagning omfatter lån hos kreditinstitutter og gældsbeviser. Lånene indregnes først til dagsværdi, dvs. deres emissionsprovenu (dagsværdien af modtagne vederlag) fratrukket påløbne transaktionsomkostninger, og regnskabsføres efterfølgende til den amortiserede anskaffelsesværdi ved hjælp af den effektive rentemetode. Forskelle mellem provenuet med fradrag af påløbne transaktionsomkostninger og indløsningsværdien indregnes i resultatopgørelsen i hele låntagningsperioden ved hjælp af den effektive rentemetode.

De klassificeres som langfristede forpligtelser, undtagen hvis de udløber inden for 12 måneder fra balancedagen. Ud fra en væsentlighedsbetragtning må den effektive rentemetode ikke anvendes på långivning og låntagning, når der er tale om lån ydet af lånte midler. EU's transaktionsomkostninger, der videreføres til modtageren af lånet, indregnes direkte i resultatopgørelsen.

Finansielle forpligtelser til dagsværdi gennem resultatet omfatter afledte instrumenter, når deres dagsværdi er negativ. Regnskabsmæssigt behandles de på samme måde som finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet (se bemærkning 1.5.5).

1.5.13 Gæld

En betydelig del af EU's gæld er ikke forbundet med køb af varer eller tjenesteydelser. I stedet vedrører den ubetalte krav om godtgørelse af udgifter fra modtagere af tilskud eller anden EU-finansiering. Kravene opføres som gæld med det krævede beløb, når kravet om godtgørelse modtages. Når de støtteberettigede omkostninger er verificeret og godkendt, værdiansættes gælden til det godkendte og støtteberettigede beløb.

Gæld, der hidrører fra køb af varer og tjenesteydelser, indregnes ved modtagelse af fakturaen til det oprindelige beløb, og de tilsvarende udgifter opføres i regnskaberne, når varerne eller tjenesteydelserne er leveret til og accepteret af EU.

1.5.14 Periodeafgrænsningsposter

I henhold til EU's regnskabsregler indregnes transaktioner og begivenheder i regnskaberne i den periode, de vedrører. Ved udgangen af regnskabsperioden fastsættes de påløbne udgifter ved hjælp af et skøn over periodens overførselsforpligtelser. Beregningen af påløbne udgifter sker i overensstemmelse med detaljerede operationelle og praktiske retningslinjer fra Kommissionen, der skal sikre, at årsregnskabet giver et retvisende billede.

Indtægter bogføres også i den periode, de vedrører. Hvis der ikke ved årets udgang er udsendt en faktura, og EU har leveret ydelsen eller varerne, eller hvis der findes en kontraktlig aftale (dvs. med henvisning til en traktat), skal en periodiseret indtægt indregnes i årsregnskabet.

Hvis der ved årets udgang derimod er udsendt en faktura, men tjenesteydelserne eller varerne endnu ikke er leveret, vil indtægten blive periodiseret og opført i den efterfølgende regnskabsperiode.

1.6 RESULTATOPGØRELSE

1.6.1 Indtægter

Ikke-kommercielle indtægter

Disse udgør langt størstedelen af EU's indtægter og omfatter hovedsaglig direkte og indirekte afgifter samt egne indtægter. Ud over afgifter kan EU også modtage betalinger fra andre parter, f.eks. told, bøder og donationer.

BNI-baserede indtægter og momsindtægter

Indtægter indregnes i den periode, hvor Kommissionen anmoder medlemsstaterne om at indbetale deres bidrag. De måles til deres "indkaldte beløb". Da momsindtægterne og de BNI-baserede indtægter bygger på skøn over oplysningerne for det pågældende regnskabsår, kan de revideres, når der sker ændringer, indtil medlemsstaterne indsender de endelige oplysninger. Virkningen af en ændring af et skøn medtages i beregningen af nettooverskuddet eller -underskuddet for den periode, hvor ændringen indtraf.

Traditionelle egne indtægter

Tilgodehavender og tilknyttede indtægter indregnes, når de relevante månedlige A-regnskaber (herunder told og skyldige beløb, som er garanteret og ikke anfægtes) modtages fra medlemsstaterne. På tidspunktet for regnskabsaflæggelse foretages der et skøn over de indtægter, som medlemsstaterne har opkrævet for perioden, men som endnu ikke er betalt til Kommissionen, og de indregnes som tjente, men endnu ikke modtagne indtægter. De kvartalsmæssige B-regnskaber (herunder told, der hverken er indbetalt eller garanteret, såvel som garanterede beløb, der anfægtes af debitor), der indsendes af medlemsstaterne, indregnes under indtægter efter fradrag af de opkrævningsomkostninger, som medlemsstaterne har ret til at fratrække (25 %). Derudover indregnes en værdinedskrivning i resultatopgørelsen på det beløb, der mangler at blive inddrevet.

Bøder

Indtægter fra bøder indregnes, når EU har truffet beslutning om at pålægge en bøde, og det officielt er meddelt debitor. Hvis der er tvivl om virksomhedens solvens, indregnes der en værdinedskrivning af fordringen. Efter at der er truffet beslutning om en bøde, har debitor to måneder fra meddelelsen til enten:

— at acceptere beslutningen og derfor betale bøden inden for den fastsatte frist, hvorved EU har inkasseret beløbet endeligt

— eller ikke at acceptere beslutningen og klage i henhold til EU-lovgivningen.

Selv hvis der klages over en bøde, skal bødens hovedstol imidlertid indbetales inden for den fastsatte frist på tre måneder, idet klagen ikke har opsættende virkning (artikel 278 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde). Debitor kan under visse omstændigheder og med Kommissionens regnskabsførers samtykke i stedet stille en bankgaranti.

Hvis virksomheden påklager beslutningen og allerede foreløbigt har betalt bøden, indregnes beløbet som en eventualforpligtelse. Da en klage over EU's beslutning ikke har opsættende virkning, anvendes det modtagne beløb til at frigøre tilgodehavendet. Hvis der er modtaget en garanti i stedet for betaling, udgør bøden fortsat en fordring. Hvis det forekommer sandsynligt, at Retten ikke giver EU medhold, indregnes en hensættelse til dækning af denne risiko. Hvis der i stedet er blevet stillet en garanti, nedskrives det udestående tilgodehavende som foreskrevet. De akkumulerede renter, som Kommissionen modtager på de bankkonti, hvor det modtagne beløb er indsat, indregnes som indtægt, og eventualforpligtelserne øges tilsvarende.

Kommercielle indtægter

Indtægter fra salg af varer og tjenesteydelser indregnes, når alle væsentlige risici og fordele ved ejendomsretten til varerne er overgået til køber. Indtægter fra transaktioner i forbindelse med tjenesteydelser bogføres på tidspunktet for regnskabsaflæggelse, i henhold til hvor stor en del af transaktionen, der er fuldført.

Renteindtægter og -udgifter

Renteindtægter og -udgifter indregnes i resultatopgørelsen ved hjælp af den effektive rentemetode. Det er en metode til at beregne den amortiserede anskaffelsesværdi for et finansielt aktiv eller en finansiel forpligtelse og til allokering af renteindtægter eller renteudgifter i den relevante periode. Når den effektive rente beregnes, foretager EU et skøn over pengestrømmene under hensyntagen til alle det finansielle instruments kontraktlige betingelser (f.eks. optioner på førtidig indfrielse), men uden hensyntagen til fremtidige kredittab. I beregningen medtages alle gebyrer og rentetillæg kontrahenterne imellem, der udgør en integrerende del af den effektive rente, transaktionsomkostninger samt alle andre tillæg og fradrag.

Når et finansielt aktiv eller en gruppe af ensartede finansielle aktiver er nedskrevet som følge af et tab ved værdiforringelse, indregnes renteindtægter på grundlag af den rentesats, som ved målingen af tab ved værdiforringelse blev anvendt til diskontering af de fremtidige pengestrømme.

Udbytte

Udbytte indregnes, når retten til at modtage betaling er fastslået.

1.6.2 Udgifter

Kommercielle udgifter, der hidrører fra køb af varer og tjenesteydelser, indregnes, når ydelserne er leveret til og accepteret af EU. De værdiansættes til den oprindelige fakturapris. Ikke-kommercielle udgifter er et særtræk ved EU og udgør størsteparten af dens udgifter. De vedrører overførsler til støttemodtagere og kan opdeles i tre typer: fordringer, overførsler i henhold til aftaler samt tilskud, bidrag og donationer.

Overførslerne indregnes som udgifter i den periode, hvor den udløsende begivenhed fandt sted, for så vidt overførslen er tilladt ved forordning (finansforordningen, tjenestemandsvedtægten eller andre bestemmelser), eller der er indgået en kontrakt om tilladelse til overførslen, såfremt støttemodtageren opfylder kriterierne for støtteberettigelse, og der kan foretages et rimeligt skøn over beløbets størrelse.

Når der modtages en betalingsanmodning eller et godtgørelseskrav, som opfylder kriterierne for indregning, indregnes anmodningen eller kravet som en udgift på det støtteberettigede beløb. Ved regnskabsårets udgang skønnes og indregnes støtteberettigede udgifter, der allerede er skyldige, men som endnu ikke er anmeldt, som påløbne udgifter i regnskabet.

1.7 EVENTUALAKTIVER OG -FORPLIGTELSER

1.7.1 Eventualaktiver

Et eventualaktiv er et muligt aktiv, der hidrører fra tidligere begivenheder, og hvis eksistens kun kan bekræftes ved, at en eller flere usikre fremtidige begivenheder, som ikke fuldstændigt kontrolleres af EU, indtræffer eller ej. Der gives oplysninger om et eventualaktiv, når det er sandsynligt, at der opstår økonomiske gevinster eller mulighed for tjenesteydelser.

1.7.2 Eventualforpligtelser

En eventualforpligtelse er en mulig forpligtelse, der hidrører fra tidligere begivenheder, og hvis eksistens kun kan bekræftes ved, at en eller flere usikre fremtidige begivenheder, som ikke fuldstændigt kontrolleres af EU, indtræffer eller ej, eller en nutidig forpligtelse, der hidrører fra tidligere begivenheder, som endnu ikke er blevet indregnet, fordi det ikke er sandsynligt, at en udgående strøm af ressourcer med økonomiske gevinster eller muligheder for tjenesteydelser vil være nødvendig for at opfylde forpligtelsen, eller i de sjældne tilfælde, hvor forpligtelsens størrelse ikke kan måles tilstrækkeligt pålideligt.

2. BEMÆRKNINGER TIL BALANCEN

LANGFRISTEDE AKTIVER

2.1 IMMATERIELLE AKTIVER

mio. EUR Beløb Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31.12.2011 301 Tilføjelser 89 Afhændelser (11) Andre ændringer 0 Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31.12.2012 379 Akkumulerede afdrag pr. 31.12.2011 (152) Afdragsbyrde for regnskabsåret (39) Afhændelser 4 Andre ændringer (4) Akkumulerede afdrag pr. 31.12.2012 (191) Regnskabsmæssig nettoværdi pr. 31.12.2012 188 Regnskabsmæssig nettoværdi pr. 31.12.2011 149

Ovenstående beløb vedrører hovedsagelig computersoftware.

2.2 MATERIELLE ANLÆGSAKTIVER

Pr. 31. december 2012 omfatter aktiver under opførelse 660 mio. EUR (2011: 219 mio. EUR) i aktiver vedrørende Galileo-projektet, EU's globale satellitnavigationssystem, som opbygges med hjælp fra Den Europæiske Rumorganisation (ESA). Når systemet er færdigt, vil det omfatte 30 satellitter, 2 kontrolcentre og 16 jordstationer. Beløbet i balancen afspejler de omkostninger, der kan kapitaliseres, som Kommissionen har afholdt til dette projekt siden den 22. oktober 2011, hvor systemets første to satellitter blev opsendt med succes. Før denne dato betragtede Kommissionen som forklaret i tidligere årsregnskaber projektet som værende i forskningsfasen, og alle de afholdte omkostninger blev derfor udgiftsført i overensstemmelse med EU's regnskabsregler. Fra iværksættelsen af projektet og indtil afslutningen af den nuværende finansielle ramme udgør EU's omkostninger efter planen 3 837 mio. EUR. For den næste finansielle ramme regner man med at bruge yderligere 5 400 mio. EUR på fuld ibrugtagning af systemet, anvendelse af systemet, levering af Galileo-tjenester frem til 2020 og forberedelse af næste generation af konstellationen, og dette vil fuldt ud blive finansieret over EU's budget. Et beløb på 13 mio. EUR er i 2012 indregnet som forskningsudgifter, der ikke kan kapitaliseres.

På balancedatoen er der opsendt i alt fire satellitter siden efteråret 2011, og når den efterfølgende afprøvning af dem er afsluttet, slutter projektets kredsløbsvalideringsfase (In-Orbit Validation, IOV). Denne fase er finansieret af EU og ESA i fællesskab, og ifølge den tilskudsaftale, som de to parter har indgået, skal ESA foretage en officiel overførsel af de opførte aktiver til EU. Den retlige overførsel vil kræve ESA-Ministerrådets godkendelse, idet det skal bemærkes, at alle medlemmerne af ESA undtagen to (Norge og Schweiz) også er EU-medlemsstater. På nuværende tidspunkt har Kommissionen ingen grund til at tro, at et eller flere medlemmer af ESA vil blokere for en sådan overførsel.

MATERIELLE ANLÆGSAKTIVER

mio. EUR Grunde og bygninger Installationer og udstyr Inventar og køretøjer Computerhardware Andre materielle aktiver Finansiel leasing Anlægsaktiver under opførelse I alt Regnskabsmæssig bruttoværdi ved udgangen af foregående år 4 118 528 229 557 228 2 685 645 8 990 Tilføjelser 96 42 22 52 11 511 583 1 317 Afhændelser (26) (23) (21) (54) (11) 0 0 (135) Overførsler mellem kategorier af aktiver 102 8 0 12 0 (14) (111) (3) Andre ændringer 24 3 3 11 3 (1) 1 44 Regnskabsmæssig bruttoværdi ved årets udgang 4 314 558 233 578 231 3 181 1 118 10 213 Akkumuleret afskrivning ved udgangen af foregående år (1 999) (425) (166) (396) (137) (796) (3 919) Afskrivningsbyrde for regnskabsåret (138) (45) (20) (67) (21) (114) (405) Tilbageførte afskrivninger 0 0 0 0 0 1 1 Afhændelser 3 23 21 51 10 5 113 Overførsler mellem kategorier af aktiver — 0 0 (11) 0 14 3 Andre ændringer (3) (2) (1) (13) (2) (7) (28) Akkumuleret afskrivning ved årets udgang (2 137) (449) (166) (436) (150) (897) (4 235) Regnskabsmæssig nettoværdi pr. 31.12.2012 2 177 109 67 142 81 2 284 1 118 5 978 Regnskabsmæssig nettoværdi pr. 31.12.2011 2 119 103 63 161 91 1 889 645 5 071

De endnu ikke betalte afgifter i forbindelse med finansiel leasing og lignende anføres under langfristede og kortfristede forpligtelser på balancen (se bemærkning 2.15 og 2.18.1). De fordeler sig som følger:

FINANSIEL LEASING

mio. EUR Beskrivelse Akkumulerede udgifter Beløb, der skal betales i fremtiden Samlet værdi Efterfølgende udgifter på aktiver Værdi af aktiver Afskrivning Regnskabsmæssig nettoværdi (A) < 1 år > 1 år > 5 år Passiver i alt (B) (A+B) (C) (A+B+C) (D) = (A+B+C+D) Grunde og bygninger 992 63 342 1 686 2 091 3 083 61 3 144 (877) 2 267 Andre materielle aktiver 18 7 11 1 19 37 — 37 (20) 17 I alt pr. 31.12.2012 1 010 70 353 1 687 2 110 3 120 61 3 181 (897) 2 284 Renteelementet 85 307 502 893 I alt fremtidige minimumsbetalinger på leasingaftaler pr. 31.12.2012 155 660 2 189 3 003 I alt fremtidige minimumsbetalinger på leasingaftaler pr. 31.12.2011 153 608 1 859 2 620

2.3 INVESTERINGER BEHANDLET REGNSKABSMÆSSIGT EFTER DEN INDRE VÆRDIS METODE

mio. EUR Bemærkning 31.12.2012 31.12.2011 Andele i joint ventures 2.3.1 42 62 Investeringer i tilknyttede organer 2.3.2 350 312 I alt 392 374

2.3.1 Andele i joint ventures

mio. EUR GJU SESAR ITER IMI BCB I alt Beløb pr. 31.12.2011 0 0 0 25 37 62 Bidrag — 70 116 98 54 338 Andel af nettoresultat — (70) (106) (91) (91) (358) Beløb pr. 31.12.2012 0 0 10 32 0 42

Andele i joint ventures regnskabsføres efter den indre værdis metode. Følgende regnskabsmæssige værdier kan tilskrives EU baseret på dets procentvise andel i joint ventures:

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Langfristede aktiver 226 211 Omsætningsaktiver 106 123 Langfristet gæld 0 0 Kortfristet gæld (291) (314) Indtægter 8 8 Udgifter (427) (379)

Fællesforetagendet Galileo (GJU) under afvikling

Afviklingen af fællesforetagendet Galileo blev iværksat i slutningen af 2006 og er fortsat i gang. Da enheden ikke var aktiv og stadig var under afvikling i 2012, var der ingen indtægter eller udgifter i den.

Fællesforetagendet SESAR

Dette fællesforetagende har til opgave at sikre moderniseringen af det europæiske lufttrafikstyringssystem og en hurtig gennemførelse af masterplanen for europæisk lufttrafik ved at koordinere og samle alle relevante forsknings- og udviklingsindsatser i EU. Pr. 31. december 2012 tegnede Kommissionen sig for 46,12 % af ejerandelen i SESAR. Kommissionens samlede (vejledende) bidrag til SESAR (fra 2007 til 2013) er på 700 mio. EUR. Den ikke-indregnede andel af tabet i regnskabsåret og kumulativt er på 157 mio. EUR.

Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER (ITER-organisationen)

Deltagerne i ITER er EU og Kina, Indien, Rusland, Sydkorea, Japan og USA. ITER-organisationen blev oprettet med henblik på at forvalte ITER-anlæggene, fremme udnyttelsen af ITER-anlæggene, fremme befolkningens forståelse og accept af fusionsenergi og gennemføre andre aktiviteter, der er nødvendige for at opfylde formålet med ITER. EU's (Euratoms) bidrag til ITER-organisationen ydes via agenturet "Fusion for Energy" og omfatter også bidrag fra medlemsstaterne og Schweiz. Det samlede bidrag betragtes juridisk som et bidrag fra Euratom til ITER, da medlemsstaterne og Schweiz ikke har ejerandele i ITER. Da EU juridisk ejer andelen i fællesforetagendet ITER International, skal Kommissionen indregne investeringen i sit konsoliderede regnskab. Pr. 31. december 2012 tegnede Kommissionen sig for 44,25 % af ejerandelen i ITER. Euratoms samlede (vejledende) bidrag til ITER (fra 2007 til 2041) er på 8 949 mio. EUR.

Fælles teknologiinitiativer

Offentligt-private partnerskaber i form af fælles teknologiinitiativer, som er gennemført via fællesforetagender, jf. artikel 187 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er blevet oprettet med henblik på at gennemføre målsætningerne i Lissabondagsordenen for vækst og beskæftigelse. IMI og BCB er medtaget under denne post, men tre andre, Artemis, Clean Sky og ENIAC, som rent juridisk betragtes som fællesforetagender, må ud fra et regnskabsmæssigt synspunkt betragtes som tilknyttede organer (og dermed medtages som sådan i bemærkning 2.3.2), fordi Kommissionen har betydelig indflydelse på dem, men ikke fælles kontrol over dem.

Fællesforetagendet for Initiativet om Innovative Lægemidler (IMI)

Fællesforetagendet IMI støtter prækompetitiv forskning i og udvikling af lægemidler i medlemsstaterne og de associerede lande med henblik på at styrke forskningsinvesteringerne i biofarmakasektoren og fremme små og mellemstore virksomheders involvering i aktiviteterne. Pr. 31. december 2012 tegnede Kommissionen sig for 78,58 % af ejerandelen i IMI. Kommissionens maksimale vejledende bidrag udgør 1 mia. EUR indtil den 31.12.2017.

Fællesforetagendet for brændselsceller og brint (BCB)

Fællesforetagendet BCB’s målsætning er at kombinere ressourcer fra den offentlige og den private sektor for at styrke forskningsaktiviteterne med henblik på at øge den overordnede effektivitet i den europæiske forskningsindsats og fremskynde udviklingen og udbredelsen af brændselscelle- og brintteknologier. Pr. 31. december 2012 tegnede Kommissionen sig for 80,6 % af ejerandelen i BCB. EU's maksimale vejledende bidrag udgør 470 mio. EUR indtil den 31.12.2017. Den ikke-indregnede andel af tabet i regnskabsåret og kumulativt er på 12 mio. EUR.

2.3.2 Investeringer i tilknyttede organer

mio. EUR EIF ARTEMIS Clean Sky ENIAC I alt Beløb pr. 31.12.2011 292 0 0 20 312 Bidrag — 22 97 16 135 Andel af nettooverskud/(underskud) 9 (22) (97) (22) (132) Andre kapitalbevægelser 35 — — — 35 Beløb pr. 31.12.2012 336 0 0 14 350

Investeringer i tilknyttede organer regnskabsføres efter den indre værdis metode. Følgende regnskabsmæssige værdier kan tilskrives EU baseret på dets procentvise andel i tilknyttede organer:

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Aktiver 505 460 Passiver (191) (162) Indtægter 33 28 Underskud (177) (182)

Den Europæiske Investeringsfond (EIF)

Den Europæiske Investeringsfond (EIF) er EU's finansieringsinstitution og er specialiseret i risikovillig kapital og garantier til små og mellemstore virksomheder. Kommissionen har indbetalt 20 % af sin andel, mens resten, der svarer til 720 mio. EUR, ikke er krævet indbetalt.

mio. EUR EIF EIF's samlede kapital Kommissionens tegnede andel Samlet aktiekapital 3 000 900 Indbetalt (600) (180) Ikke krævet indbetalt 2 400 720

Fællesforetagendet Artemis

Artemis blev oprettet med henblik på at gennemføre et fælles teknologiinitiativ om integrerede systemer sammen med den private sektor. Kommissionens maksimale vejledende bidrag udgør 420 mio. EUR. Den ikke-indregnede andel af tabet i regnskabsåret og kumulativt er på 5 mio. EUR (95,2 % af ejerandelen).

Fællesforetagendet Clean Sky

Formålet med Clean Sky er at fremskynde udvikling, validering og demonstration i EU af rene lufttransportteknologier og navnlig at skabe et radikalt innovativt lufttransportsystem med det mål at nedbringe lufttransportens miljøpåvirkninger. Kommissionens maksimale vejledende bidrag udgør 800 mio. EUR. Den ikke-indregnede andel af tabet i regnskabsåret og kumulativt er på 48 mio. EUR (62,89 % af ejerandelen).

Fællesforetagendet ENIAC

Formålet med ENIAC er at opstille en forskningsdagsorden efter fælles overenskomst vedrørende nanoelektronik med henblik på at fastlægge prioriteringerne for udviklingen og indførelsen af vigtige teknologiområder inden for nanoelektronik. Disse mål vil blive nået ved at sammenlægge ressourcer fra den private og den offentlige sektor til støtte for F&U-aktiviteter i form af projekter. EU's samlede forpligtelse udgør 450 mio. EUR. Pr. 31. december 2012 tegnede Kommissionen sig for 95,90 % af ejerandelen i ENIAC.

2.4 LANGFRISTEDE FINANSIELLE AKTIVER

mio. EUR Bemærkning 31.12.2012 31.12.2011 Finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje 2.4.1 4 870 2 272 Lån 2.4.2 57 441 41 400 I alt 62 311 43 672

2.4.1 Langfristede finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje (AFS)

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Garantifonden (5) 1 327 1 475 Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab - under afvikling 1 102 — BUFI-investeringer 832 — Finansieringsfaciliteten for risikodeling (RSFF) 593 — Lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter (LGTT) 52 — Det Europæiske Kemikalieagentur 52 — Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling 188 188 Risikokapitaltransaktioner 123 134 ETF-iværksætterfaciliteten 305 234 Andre AFS-investeringer 296 241 I alt 4 870 2 272

For bedre at afspejle den økonomiske virkelighed indregnes alle AFS-aktiver fra 2012 og frem i henhold til deres udløbsdato på balancedagen. AFS-aktiver med en udløbsdato, der ligger længere end 1 år efter balancedagen, indregnes som langfristede aktiver, mens aktiver, der udløber før 2013, indregnes som kortfristede aktiver (se bemærkning 2.8). Ovenstående beløb for Garantifonden for 2012 vises til forskel fra 2011 eksklusive kassebeholdning og likvide midler (2011: 302 mio. EUR) og den tilknyttede forpligtelse (2011: 1 mio. EUR). Såfremt det nuværende princip var blevet anvendt i 2011, ville sammenligningstallene have set ud som følger:

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Garantifonden (6) 1 327 973 Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab - under afvikling 1 102 982 BUFI-investeringer 832 588 Finansieringsfaciliteten for risikodeling (RSFF) 593 365 Lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter (LGTT) 52 47 Det Europæiske Kemikalieagentur 52 91 Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling 188 188 Risikokapitaltransaktioner 123 134 ETF-iværksætterfaciliteten 305 234 Andre AFS-investeringer 296 241 I alt 4 870 3 843

Garantifonden

Garantifonden for eksterne aktioner dækker lån, der er garanteret af EU på grundlag af en afgørelse truffet af Rådet, herunder navnlig Den Europæiske Investeringsbanks (EIB's) lånetransaktioner uden for EU, lån i forbindelse med makrofinansiel bistand og Euratom-lån uden for EU. Det er et langsigtet instrument, som dækker misligholdte lån, der er garanteret af EU. Fondens midler stammer fra udbetalinger over EU's almindelige budget svarende til 9 % af transaktionsbeløbet, fra renter af investering af fondens disponible midler og fra inddrivelser hos debitorer, der har misligholdt deres forpligtelser, i tilfælde hvor fonden har måttet indfri garantien. Eventuelle årlige overskud tilbageføres som en indtægt på EU's budget.

EU skal på budgettet opføre en garantireserve for lån til tredjelande. Denne reserve er beregnet på at opfylde Garantifondens behov for tilførsler og om nødvendigt imødekomme anmodninger om indfrielse af garantier, der overstiger fondens disponible midler, således at disse kan opføres på budgettet. Denne reserve svarer til målbeløbet på 9 % af udestående lån ved årets udgang.

Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab - under afvikling

Hvad angår beløbene under EKSF under afvikling er alle investeringer, der besiddes med handel for øje, udtrykt i euro og noteret på et aktivt marked. Pr. 31. december 2012 beløb værdipapirer (udtrykt i dagsværdi) med endeligt forfald i løbet af 2013 sig til 490 mio. EUR (2011: 481 mio. EUR).

BUFI-investeringer

Fra den 1. januar 2010 forvaltes foreløbigt inkasserede bøder af Kommissionen gennem BUFI, en fond som er særligt oprettet til formålet, og investeres i finansielle instrumenter, der kategoriseres som finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje.

Finansieringsfaciliteten for risikodeling (RSFF)

Finansieringsfaciliteten for risikodeling (RSFF) forvaltes af EIB og Kommissionens investeringsportefølje anvendes til at dække finansielle risici for lån og garantier fra EIB til støtteberettigede forskningsprojekter. I alt er der på Kommissionens budget for perioden 2007-2013 afsat op til 1 mia. EUR, hvoraf op til 800 mio. EUR vedrører særprogrammet "Samarbejde", mens op til 200 mio. EUR vedrører særprogrammet "Kapacitet". EIB har forpligtet sig til at tilvejebringe samme beløb.

Pr. 31. december 2012 havde Kommissionen, inklusive bidrag fra EFTA-lande og tredjelande, bidraget med 1 006 mio. EUR til RSFF. Disse bidrag er blevet investeret i obligationer (dagsværdi 754 mio. EUR pr. 31. december 2012) og tidsindskud (314 mio. EUR). Det beløb på 948 mio. EUR, som er indregnet som eventualaktiv (se bemærkning 5.2.1), udgør det anslåede maksimale tab pr. 31. december 2012, som Kommissionen ville kunne lide i tilfælde af misligholdelse af lån eller garantier fra EIB inden for rammerne af RSFF. Det skal bemærkes, at Kommissionens samlede risiko er begrænset til det beløb, den har bidraget med til faciliteten.

Lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter (LGTT)

Lånegarantiinstrumentet for TEN-transportprojekter stiller garantier for at mindske indtægtsrisikoen i TEN-transportprojekters første år. Denne garanti skal nærmere bestemt fuldt ud dække standby-kreditlinjer, som kun vil blive udnyttet i tilfælde af, at et projekt ikke har tilstrækkelig likviditet til at tilbagebetale foranstående gæld. Instrumentet er Kommissionens og EIB's fælles finansielle produkt, og i TEN-T-forordningen er der afsat 500 mio. EUR over EU's budget, som skal tildeles i perioden 2007-2013. EIB vil afsætte yderligere 500 mio. EUR, så der i alt vil være 1 mia. EUR til rådighed for instrumentet.

Pr. 31. december 2012 havde Kommissionen bidraget med 155 mio. EUR til LGTT. EIB har investeret beløbet i obligationer (dagsværdi 75 mio. EUR pr. 31. december 2012) og tidsindskud (88 mio. EUR). Ved udgangen af 2012 var der undertegnet lån til et beløb af 523 mio. EUR, som således er dækket af garantien. Det beløb på 39 mio. EUR, der er indregnet som eventualaktiv (se bemærkning 5.2.1), udgør det anslåede maksimale tab pr. 31. december 2012, som Kommissionen ville kunne lide i tilfælde af misligholdelse af lån ydet af EIB inden for rammerne af LGTT-aktiviteterne. Det svarer til 7,4 % af det samlede beløb, som der er stillet garanti for. Det skal bemærkes, at Kommissionens samlede risiko er begrænset til det beløb, den har bidraget med til instrumentet.

Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD)

Da EBRD ikke er børsnoteret, og i lyset af de kontraktlige restriktioner, der er indeholdt i EBRD's vedtægter om bl.a. salg af kapitalandele, som er begrænset til anskaffelsesværdien og kun tilladt for eksisterende aktieejere, værdiansættes Kommissionens aktiepost til anskaffelsesværdien fratrukket nedskrivninger.

mio. EUR EBRD EBRD's samlede kapital Kommissionens tegnede andel Samlet aktiekapital 29 601 900 Indbetalt (6 202) (188) Ikke krævet indbetalt 23 399 712

Risikokapitaltransaktioner

Risikokapitaltransaktioner omfatter beløb, der ydes til finansielle formidlere til finansiering af kapitalandele. De forvaltes af EIB og finansieres under den europæiske naboskabspolitik.

ETF-iværksætterfaciliteten

ETF-iværksætterfaciliteten omfatter programmet for vækst og beskæftigelse, MAP-programmet, CIP-programmet og pilotprojektet for teknologioverførsel, hvis finansielle forvaltning varetages af Den Europæiske Investeringsfond (EIF), og som støtter oprettelsen og finansieringen af små og mellemstore virksomheder i opstartsfasen ved at investere i passende specialiserede risikokapitalfonde. Ved årets udgang var yderligere 122 mio. EUR vedrørende ETF-iværksætterfaciliteten afsat til, men endnu ikke udnyttet af, de andre parter.

Andre AFS-investeringer

De primære beløb, der er medtaget under andre langfristede AFS-aktiver ovenfor er Den Europæiske Fond for Sydøsteuropa (113 mio. EUR), Den Grønne Vækstfond (39 mio. EUR) og GEEREF-fonden (68 mio. EUR).

2.4.2 Langfristede lån

mio. EUR Bemærkning 31.12.2012 31.12.2011 Lån ydet over EU's budget og lån fra EKSF 2.4.2.1 162 170 Lån ydet af lånte midler 2.4.2.2 57 279 41 230 I alt 57 441 41 400

2.4.2.1 Lån ydet over EU's budget og lån fra EKSF under afvikling

mio. EUR Lån på særlige vilkår EKSF-boliglån I alt I alt pr. 31.12.2011 151 19 170 Nye lån — — — Tilbagebetalinger (17) (4) (21) Kursforskelle 1 — 1 Ændringer i regnskabsmæssig værdi 11 1 12 I alt pr. 31.12.2012 146 16 162

Lån på særlige vilkår ydes til præferencesats som en del af samarbejdet med tredjelande. Alle beløb forfalder mere end 12 måneder efter årets afslutning. Den effektive rente for disse lån varierer mellem 7,73 % og 14,507 %.

2.4.2.2 Lån ydet af lånte midler

mio. EUR Makrofinansiel bistand (MFA) Euratom-lån Betalingsbalancelån EFSM EKSF under afvikling I alt I alt pr. 31.12.2011 595 451 11 625 28 344 266 41 281 Nye lån 39 — — 15 800 — 15 839 Tilbagebetalinger (84) (24) — — (46) (154) Kursforskelle — — — — 5 5 Ændringer i regnskabsmæssig værdi (1) (2) (2) 332 (4) 323 I alt pr. 31.12.2012 549 425 11 623 44 476 221 57 294 Beløb med forfald < 1 år 15 — — — — 15 Beløb med forfald > 1 år 534 425 11 623 44 476 221 57 279

Den store stigning i disse beløb skyldes de EFSM-lån, som blev udbetalt i 2012, og afspejles i en stigning i EU's låntagning (se bemærkning 2.14). Der gives yderligere oplysninger om låntagnings- og långivningsaktiviteter i bemærkning 7.

2.5 LANGFRISTEDE TILGODEHAVENDER OG INDDRIVELIGE BELØB

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Medlemsstater 545 268 Andet 19 21 I alt 564 289

Ud af ovenstående tilgodehavender vedrører 550 mio. EUR (2011: 273 mio. EUR) ikke-kommercielle transaktioner.

Stigningen i udestående beløb fra medlemsstaterne vedrører ikke-gennemførte afgørelser om regnskabsafslutning vedrørende Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL).

2.6 LANGSIGTET FORFINANSIERING

mio. EUR Bemærkning 31.12.2012 31.12.2011 Forfinansiering 2.6.1 40 790 40 625 Forudbetalte omkostninger 2.6.2 3 715 4 098 I alt 44 505 44 723

2.6.1 Forfinansiering

Tidspunktet for inddrivelse eller udnyttelse af forfinansieringen bestemmer, om den skal opføres som omsætningsaktiver eller langfristede aktiver. Udnyttelsen defineres i aftalen for projektet. Alle tilbagebetalinger og al udnyttelse, der sker inden 12 måneder fra tidspunktet for regnskabsaflæggelse, opføres som kortsigtet forfinansiering.

Modtagne garantier vedrørende forfinansiering

Der er tale om garantier, som Kommissionen i nogle tilfælde kræver af modtagere, når den udbetaler forskud (forfinansiering). Der skal opføres to værdier for denne type garanti, nemlig "den nominelle værdi" og "den løbende værdi". For den nominelle værdi er den udløsende begivenhed knyttet til eksistensen af en garanti. For så vidt angår den løbende værdi er den udløsende begivenhed for garantien udbetalingen af forfinansieringen og/eller den efterfølgende clearing. Pr. 31. december 2012 var den nominelle værdi af de modtagne garantier for forfinansiering på 1 348 mio. EUR, mens den løbende værdi af disse garantier var på 1 083 mio. EUR (2011: henholdsvis 1 330 mio. EUR og 1 083 mio. EUR).

Visse forfinansieringsbeløb udbetalt under det syvende rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (RP7) er dækket af en Deltagergarantifond (DGF) – i 2012 blev der i alt udbetalt 4 mia. EUR i forfinansiering (2011: 3,3 mia. EUR). Denne fond er en særskilt enhed i forhold til EU og er ikke konsolideret i dette regnskab, jf. bemærkning 11.2.3.

mio. EUR Forvaltningstype 31.12.2012 31.12.2011 Direkte central forvaltning 1 249 1 219 Indirekte central forvaltning 1 042 774 Decentral forvaltning 677 697 Delt forvaltning 37 214 37 249 Fælles forvaltning 592 686 Gennemført af andre institutioner og agenturer 16 — I alt 40 790 40 625

De største langsigtede forfinansieringer vedrører strukturforanstaltninger for programmeringsperioden 2007-2013: Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Samhørighedsfonden, 23,9 mio. EUR, Den Europæiske Socialfond (ESF), 6,5 mio. EUR, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), 6,1 mio. EUR, og Den Europæiske Fiskerifond (EFF), 0,6 mio. EUR. Da mange af disse projekter er langsigtede, er det nødvendigt, at de tilhørende forskud er til rådighed i mere end ét år. Forfinansieringsbeløbene opføres derfor som langfristede aktiver.

Forfinansiering udgør en stor andel af EU's samlede aktiver og kontrolleres derfor grundigt og regelmæssigt. Det skal bemærkes, at størrelsen af forfinansieringen for de forskellige programmer skal være tilstrækkelig til at sikre, at modtagerne har den nødvendige likviditet til at starte projektet, samtidig med at EU's finansielle interesser beskyttes, og de retlige og operationelle hensyn og kravene om omkostningseffektivitet overholdes. Kommissionen har taget behørigt hensyn til alle disse elementer i sine bestræbelser på at forbedre opfølgningen af forfinansieringen.

2.6.2 Forudbetalte omkostninger

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Finansieringstekniske instrumenter 2 717 3 378 Støtteordninger 998 720 I alt 3 715 4 098

Inden for rammerne af strukturfondens programmer for 2007-2013 kan der foretages udbetalinger fra EU's budget til medlemsstaterne for at bidrage til finansieringstekniske instrumenter (enten i form af lån, kapitalandele eller garantier), der er oprettet og forvaltes på medlemsstaternes ansvar. Beløb, som ikke er anvendt af disse instrumenter ved årets udgang, tilhører EU (ligesom med normal forfinansiering) og behandles dermed som et aktiv på Kommissionens balance. Basisretsakterne forpligter imidlertid ikke medlemsstaterne til at sende Kommissionen regelmæssige rapporter om anvendelsen af disse forskud, og i nogle tilfælde pålægger de ikke engang medlemsstaterne at identificere dem i de oversigter over udgifter, som de indsender til Kommissionen. På grundlag af oplysningerne fra medlemsstaterne om anvendelsen af midlerne foretages der derfor hvert år et skøn over dette aktivs værdi.

Beløb medregnet under støtteordninger afspejler Kommissionens skøn af åbne forskud i forbindelse forskellige støtteordninger (statsstøtte, markedsforanstaltninger under EGFL).

OMSÆTNINGSAKTIVER

2.7 LAGERBEHOLDNINGER

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Videnskabeligt materiale 81 78 Andet 57 16 I alt 138 94

2.8 KORTFRISTEDE FINANSIELLE AKTIVER

mio. EUR Bemærkning 31.12.2012 31.12.2011 Finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje 2.8.1 1 858 3 619 Lån 2.8.2 123 102 I alt 1 981 3 721

2.8.1 Kortfristede finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje

Finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje (AFS-aktiver), anskaffes for deres afkast eller udbytte eller holdes i porteføljen med henblik på opbygning af en særlig struktur på aktivsiden eller for at udgøre en sekundær likviditetskilde, hvorfor de kan blive solgt i tilfælde af likviditetsbehov eller renteændringer. Nedenstående tabel giver et overblik over AFS-aktiver, der udløber inden 2013:

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Garantifonden 268 — Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab - under afvikling 490 1 463 BUFI-investeringer 845 1 358 Finansieringsfaciliteten for risikodeling (RSFF) 160 547 Lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter (LGTT) 23 97 Det Europæiske Kemikalieagentur 69 151 Andre AFS-investeringer 3 3 I alt 1 858 3 619

Som forklaret i bemærkning 2.4.1, er præsentationen af finansielle AFS-aktiver ændret fra 2012 og frem. Såfremt det samme princip var blevet anvendt i 2011, ville sammenligningstallene have set ud som følger:

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Garantifonden 268 201 Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab - under afvikling 490 481 BUFI-investeringer 845 770 Finansieringsfaciliteten for risikodeling (RSFF) 160 182 Lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter (LGTT) 23 49 Det Europæiske Kemikalieagentur 69 60 Andre AFS-investeringer 3 3 I alt 1 858 1 746

2.8.2 Kortfristede lån

Under denne post hører bl.a. lån, der forfalder mindre end 12 måneder efter balancedagen (se bemærkning 2.4.2.2 ovenfor for yderligere oplysninger). Under denne post hører også tidsindskud, der vedrører Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (42 mio. EUR) og EKSF under afvikling (22 mio. EUR).

2.9 KORTFRISTEDE TILGODEHAVENDER OG INDDRIVELIGE BELØB

mio. EUR Bemærkning 31.12.2012 31.12.2011 Bøder 2.9.1 4 090 3 125 Medlemsstater 2.9.2 6 270 2 693 Periodeafgrænsningsposter 2.9.3 3 368 3 267 Andre tilgodehavender og inddrivelige beløb 2.9.4 311 392 I alt 14 039 9 477

I ovenstående samlede beløb indgår et anslået beløb på 13 729 mio. EUR (2011: 8 955 mio. EUR) vedrørende ikke-kommercielle transaktioner.

2.9.1 Bøder

Beløb til opkrævning vedrørende bøder udstedt af Kommissionen beløb sig til 4 357 mio. EUR (2011: 3 369 mio.) fratrukket nedskrivninger på 267 mio. EUR (2011: 244 mio. EUR).

Der er modtaget garantier på i alt 2 513 mio. EUR for de bøder, som endnu ikke var betalt pr. 31. december 2012 (2011: 3 012 mio. EUR) vedrørende disse tilgodehavender. Det skal bemærkes, at 1 471 mio. EUR af tilgodehavenderne forfaldt til betaling efter den 31. december 2012.

2.9.2 Medlemsstater

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Tilgodehavender vedrørende EGFL og udvikling af landdistrikterne: EGFL 1 172 1 439 ELFUL 14 23 TRDI 44 37 SAPARD 136 142 Nedskrivning (814) (771) I alt 552 870 Indbetalt moms, der skal inddrives 44 41 Egne indtægter Opført i A-regnskabet 45 29 Opført i det særskilte regnskab 1 294 1 263 Tilgodehavender vedrørende egne indtægter 3 617 — Nedskrivning (773) (779) Andet 16 114 I alt 4 199 627 Andre tilgodehavender hos medlemsstaterne Forfinansiering, der forventes inddrevet 1 220 963 Andet 255 192 I alt 1 475 1 155 I alt 6 270 2 693

Tilgodehavender vedrørende EGFL og udvikling af landdistrikterne

Denne post omfatter navnlig de beløb, som medlemsstaterne skyldte pr. 31. december, som anmeldt og attesteret af medlemsstaterne pr. 15. oktober. Der udarbejdes et skøn over de fordringer, som er opstået fra tidspunktet for anmeldelsen og frem til den 31. december. Kommissionen foretager også et skøn over nedskrivningen af fordringer på støttemodtagere, der sandsynligvis ikke vil kunne inddrives. Det, at denne justering foretages, indebærer dog ikke, at Kommissionen giver afkald på i fremtiden at inddrive disse beløb. Justeringen omfatter også et fradrag på 20 % af beløbet, som svarer til det beløb, medlemsstaterne har ret til at tilbageholde til dækning af administrationsomkostninger.

Tilgodehavender vedrørende egne indtægter

Den betydelige stigning i tilgodehavender fra medlemsstaterne skyldes især 3 617 mio. EUR i tilgodehavender vedrørende egne indtægter pr. 31. december 2012, der vedrører ændringsbudget nr. 5 og 6/2012. Disse ændringsbudgetter blev vedtaget henholdsvis den 21. november og den 12. december 2012. I henhold til artikel 10 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 blev de posteringer, der vedrører justeringen af BNI-bidrag, bogført den første arbejdsdag i januar 2013.

Det skal bemærkes, at medlemsstaterne har ret til at tilbageholde 25 % af de traditionelle egne indtægter til dækning af opkrævningsomkostningerne. Ovennævnte tal er således nettobeløb, hvor de 25 % er fratrukket. På grundlag af medlemsstaternes overslag er tilgodehavenderne hos medlemsstaterne nedskrevet. Dette indebærer dog ikke, at Kommissionen giver afkald på i fremtiden at inddrive de beløb, der er dækket af denne værdijustering.

2.9.3 Periodeafgrænsningsposter

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Periodiserede indtægter 3 002 2 952 Udskudte omkostninger 351 296 Andet 15 19 I alt 3 368 3 267

Det største beløb under denne post er periodiserede indtægter:

mio. EUR 31.12.2012 31.12.2011 Egne indtægter 2 388 2 644 Formålsbestemte landbrugsindtægter november og december 218 111 Samhørighedsfonden, EFRU og ELFUL: finansielle korrektioner 276 16 And