EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING (EU) 2022/1697

af 4. maj 2022

med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2020, Sektion III — Kommissionen og forvaltningsorganerne

EUROPA-PARLAMENTET,

— der henviser til sin afgørelse om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2020, Sektion III — Kommissionen,

— der henviser til sine afgørelser om decharge for gennemførelsen af forvaltningsorganernes budgetter for regnskabsåret 2020,

— der henviser til forretningsordenens artikel 99 og bilag V,

— der henviser til udtalelser fra Udenrigsudvalget, Udviklingsudvalget, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, Transport- og Turismeudvalget, Regionaludviklingsudvalget, Kultur- og Uddannelsesudvalget, Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling,

— der henviser til skrivelse fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter,

— der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A9-0127/2022),

A. der henviser til, at Unionens budget er et vigtigt instrument til at nå fælles politiske mål og i gennemsnit udgør 1,1 % af Unionens bruttonationalindkomst eller 2,4 % af medlemsstaternes samlede offentlige udgifter og de samlede offentlige udgifter i Unionen;

B. der henviser til, at Parlamentet, når det meddeler decharge til Kommissionen, kontrollerer og vurderer, om midlerne er blevet anvendt korrekt, og om de politiske mål er blevet nået efter interne og eksterne revisioner, og derved bekræfter den formelle rigtighed og resultaterne af Kommissionens udgifter med hensyn til valuta for pengene;

Politiske prioriteter

1. minder om sit stærke engagement i de grundlæggende principper, der er nedfældet i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), herunder forsvarlig økonomisk forvaltning som fastsat i artikel 317 og bekæmpelse af svig som fastsat i artikel 325;

2. fremhæver EU-budgettets betydning for opfyldelsen af Unionens politiske prioriteter samt dets rolle med hensyn til at bistå medlemsstaterne i forbindelse med uforudsete situationer som covid-19-pandemien og dens konsekvenser; understreger, at en forsvarlig og rettidig gennemførelse af budgettet bidrager til en mere effektiv og virkningsfuld håndtering af behovene og udfordringerne på forskellige politikområder; advarer om, at gennemførelsen af budgettet under tidspres kan føre til flere fejl og uregelmæssigheder;

3. understreger relevansen af at rapportere om resultaterne af EU-budgettets programmer med henblik på dechargeproceduren; henleder opmærksomheden på, at merværdien af de investerede ressourcer er tæt forbundet med de opnåede resultater og deres bidrag til at forbedre EU-borgernes dagligdag;

4. gentager sin dybe bekymring over situationen vedrørende retsstatsprincippet i en række medlemsstater, som i sig selv er dybt bekymrende og i sidste ende fører til alvorlige tab for Unionens budget, og understreger sine anmodninger til Kommissionen om at benytte alle tilgængelige værktøjer for at sætte en stopper for de vedvarende alvorlige krænkelser af retsstatsprincippet og begrænse risikoen for sådanne tab; mener, at dette bør omfatte øjeblikkelig og fuld anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 (1) om en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget (»forordningen om konditionalitet vedrørende retsstatsprincippet«) i form af fremsendelse af en skriftlig meddelelse i henhold til artikel 6, stk. 1, i nævnte forordning til de berørte medlemsstater;

5. understreger, at Parlamentet allerede i sin beslutning om Kommissionens rapport om retsstatssituationen 2020 opfordrede Kommissionen til at træffe øjeblikkelige foranstaltninger i henhold til forordningen om konditionalitet vedrørende retsstatsprincippet og til at anvende sine eksisterende undersøgelsesværktøjer fuldt ud for at imødegå mangler i forbindelse med overholdelsen af retsstatsprincippet i medlemsstater, som påvirker eller i alvorlig grad risikerer at påvirke den forsvarlige økonomiske forvaltning af Unionens budget; noterer sig Domstolens nylige dom, der bekræfter, at forordningen om konditionalitet vedrørende retsstatsprincippet er i overensstemmelse med EU-traktaterne, og påpeger navnlig, at overholdelsen af de fælles værdier, som Den Europæiske Union bygger på, ikke blot kan reduceres til at være noget, et land forpligter sig til for at kunne tiltræde Unionen, og som det kan se bort fra efter tiltrædelsen; bemærker med dyb bekymring, at Kommissionen på trods af Domstolens nylige afgørelse og adskillige opfordringer fra Parlamentet endnu ikke har anvendt forordningen om konditionalitet vedrørende retsstatsprincippet; bemærker, at Kommissionen i april 2022 endelig bekendtgjorde udløsningen af konditionalitetsmekanismen for første gang, og minder om betydningen af at beskytte rettighederne for de endelige modtagere af EU-midler; er af den opfattelse, at Kommissionen ved ikke at anvende denne forordning forsinker udførelsen af sin opgave som traktaternes vogter;

6. mener, at Kommissionens årlige rapporter om retsstatssituationen er et nyttigt redskab til at overvåge og vurdere retsstatssituationen i alle medlemsstater og af tilsvarende grunde; udtrykker imidlertid bekymring over, at rapporten ikke vil forbedre situationen i medlemsstaterne uden klare og specifikke henstillinger til EU's regeringer; understreger også, at de årlige rapporter er nødt til at indeholde en klar sondring mellem isolerede og systemiske mangler vedrørende retsstatsprincippet; opfordrer Kommissionen til at gennemføre henstillingerne i Parlamentets beslutning af 24. juni 2021 om Kommissionens rapport om retsstatssituationen 2020;

7. insisterer på, at Kommissionen sikrer, at alle organisationer (Unionen eller internationale), der yder ekstern bistand, overholder retsstatsprincippet og menneskerettighederne i de lande, der modtager bistanden; understreger navnlig nødvendigheden af at sikre, at tredjeparter og/eller fysiske personer tildeler eller kobler EU-midler til nogen form for terrorisme og/eller religiøs og politisk radikalisering;

8. understreger, at yderligere initiativer til at sikre beskyttelsen af Unionens budget er blevet endnu vigtigere med ikrafttrædelsen af NextGenerationEU-instrumentet, hvorigennem de samlede udbetalinger fra Unionens budget vil blive meget større i de kommende år; fremhæver, at Kommissionen på denne baggrund også bør sikre, at OLAF, Revisionsretten og EPPO har de nødvendige midler og medarbejdere til at efterforske potentielle tilfælde af svig mod Unionens budget; bemærker, at OLAF overførte 9 medarbejdere i 2020 og yderligere 9 medarbejdere til EPPO i 2021; er bekymret over, at denne betydelige personalenedskæring kan kompromittere OLAF's evne til effektivt at opfylde sit mandat på grund af personalemangel og overbebyrdelse; opfordrer derfor til forhøje OLAF's stillingsfortegnelse (navnlig med henblik på ansættelse af kriminaltekniske eksperter og IT-eksperter) for at kompensere for overførslen af medarbejdere til EPPO;

9. bemærker, at medlemsstaterne i henhold til artikel 22 i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten (2) er ansvarlige for at sikre beskyttelsen af Unionens finansielle interesser; bemærker, at Kommissionen spiller en vigtig rolle med hensyn til at sikre, at de nationale revisionssystemer giver troværdige, pålidelige og relevante oplysninger; understreger, at det er nødvendigt at øge medlemsstaternes og Kommissionens administrative kapacitet med henblik på at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning, hvilket omfatter effektiv forebyggelse, afsløring og korrektion af svig, korruption og interessekonflikter samt undgåelse af dobbeltfinansiering; bemærker, at Kommissionen er ansvarlig for at yde teknisk bistand og rådgivningstjenester for at forbedre medlemsstaternes respektive administrative kapaciteter; opfordrer Kommissionen til at give dechargemyndigheden et overblik over de specifikke foranstaltninger, der er truffet for at sikre en passende bemanding i Kommissionen og de relevante institutioner (dvs. Revisionsretten, OLAF, EPPO, Europol og Eurojust), så de kan udføre deres respektive opgaver; opfordrer Kommissionen til i sin årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport at fremlægge en revisionserklæring om dataene om performance i forbindelse med gennemførelsen af faciliteten;

10. opfordrer indtrængende Kommissionen til straks at anvende de midler, den har til rådighed, såsom anvendelse af suspensionsinstrumenter i tilfælde, hvor det er blevet bekræftet, at der er alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemerne;

11. understreger, at det forhold, at Kommissionen efter gentagne anmodninger fra Parlamentet stadig ikke kan fremlægge en liste over de modtagere, der modtager den største andel af Unionens midler under delt forvaltning, udgør en væsentlig hindring for både vurderingen af Unionens udgiftsrelaterede risici og den generelle gennemsigtighed i dens udgifter; mener, at de svar og forklaringer på dette spørgsmål, som Kommissionen har givet Parlamentet, er utilstrækkelige, og at Kommissionens bestræbelser på at oprette en sådan database er ineffektive og mislykkede;

12. mener, at den langvarige tvist om interessekonflikten mellem Kommissionen og Andrej Babis, Tjekkiets tidligere premierminister, er ineffektiv og urimeligt lang; gentager, at der ikke blev truffet nogen afgørende foranstaltninger over for interessekonflikten i forbindelse med premierminister Babis, og at det forhold, at valget i sidste ende bragte hans interessekonflikt til ophør, ikke efterlader et positivt indtryk af Kommissionen; påpeger, at premierminister Babis i mellemtiden har forhandlet den flerårige finansielle ramme (FFR) og genopretnings- og resiliensfaciliteten (RRF) på vegne af Tjekkiet;

13. understreger den alvorlige risiko for, at omfanget af uindfriede forpligtelser (UF) fortsatte med at stige ved udgangen af 2020, og at de nåede et nyt rekordhøjt niveau på 303,2 mia. EUR; erkender, at et vist niveau af uindfriede forpligtelser er en naturlig konsekvens af Unionens budgetsystem med forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger, men understreger, at et omfang af uindfriede forpligtelser, som svarer til to hele års betalingsbevillinger, udgør en risiko for budgettets gnidningsløse gennemførelse i fremtiden, hvilket kunne udsætte det for et alvorligt pres og eventuelt udgøre en alvorlig risiko for EU-budgettets likviditet; opfordrer Kommissionen til nøje at overvåge fremskridtene med gennemførelsen i medlemsstaterne, navnlig i tilfælde af underudnyttelse og lave udnyttelsesgrader, og til at aflevere en landespecifik analyse til dechargemyndigheden, hvori de tilbagevendende problemer samt de foranstaltninger, der er truffet for at optimere situationen, identificeres; anser det i lyset af det kommende NextGenerationEU-instrument og de meget øgede EU-udgifter den regelmæssige årlige stigning i uindfriede forpligtelser for at være en prioritet, at Kommissionen udarbejder en detaljeret handlingsplan med henblik på at reducere omfanget af uindfriede forpligtelser; opfordrer Kommissionen til at fremlægge denne plan for dechargemyndigheden;

14. beklager, at den samlede udnyttelsesgrad for de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) ved udgangen af 2020 fortsat er ca. 7 % lavere end under den foregående FFR for 2007-2013 på trods af erfaringerne fra den foregående FFR og det samarbejde, som Kommissionen har ydet gennem teknisk bistand; opfordrer Kommissionen til at fortætte sit samarbejde med medlemsstaterne, herunder gennem teknisk bistand, for at øge medlemsstaternes evne til at gøre brug af de midler, de har fået tildelt, og til at intensivere bestræbelserne på at øge udnyttelsesgraden for ESI-fondene, uden at det går ud over projekternes kvalitet og bestræbelserne på at undgå misbrug og svig med EU-midler; opfordrer Kommissionen til om nødvendigt at bistå landene med at finde støtteberettigede projekter, navnlig projekter med en klar europæisk merværdi; anmoder Kommissionen om at relancere taskforcen for bedre gennemførelse (TFBI) for at øge absorptionsgraden og udvikle bedste praksis blandt medlemsstaterne;

15. understreger sine stærke og gentagne anmodninger til Kommissionen og forvaltningsorganerne om at sikre beskyttelsen af Unionens budget ved at gøre global og systematisk brug af digitale og automatiserede systemer til rapportering, overvågning og revision; bemærker, at dette bør omfatte oprettelse af en obligatorisk interoperabel database over modtagere af midler fra alle EU-programmer; anerkender, at Kommissionen foreslog at gøre brugen af et fælles datamining- og risikovurderingsværktøj obligatorisk for fonde under delt forvaltning og genopretnings- og resiliensfaciliteten; bemærker, at dette ikke er bevaret i de vedtagne tekster; fremhæver, at et sådant system bør bygge på entydige identifikatorer for alle modtagere, herunder oplysninger om deres endelige støttemodtagere, og også automatisk bør sikre, at systemer, herunder, men ikke begrænset til, dataminingværktøjet Arachne, anvendes for at sikre den bedst mulige beskyttelse af Unionens finanser; understreger, at dette integrerede og interoperable system skal gøre det muligt at samle alle de individuelle beløb, som den samme endelige modtager eller reelle ejer har modtaget, i ét samlet beløb; bemærker, at denne digitalisering burde have været foretaget for længst og er nødvendig i betragtning af den grænseoverskridende karakter af misbrug af midler, svig, uretmæssig tilegnelse af bevillinger, interessekonflikter, dobbeltfinansiering og andre systemiske problemer; understreger, at dette fælles datamineringsværktøj bør være let at søge i og være tilgængeligt for OLAF, EPPO og Kommissionen med henblik på at forbedre beskyttelsen af Unionens budget og NextGenerationEU mod uregelmæssigheder, svig og interessekonflikter;

16. understreger behovet for at udvide de områder, hvor systemet for tidlig opdagelse og udelukkelse (EDES) anvendes ud over direkte forvaltning, og anmoder Kommissionen om at benytte det til alle EU-midler, herunder midler under delt forvaltning: bemærker, at EDES skal benyttes systematisk til at sikre, at virksomheder og reelle ejere, der er blevet dømt for svig, korruption eller andre alvorlige økonomiske kriminelle aktiviteter, ikke kan drage fordel af EU-midler; understreger behovet for at harmonisere Arachne-indikatorerne med EDES-udelukkelsesgrundene for at sikre, at udelukkede økonomiske aktører også er synlige i Arachne; opfordrer til størst mulig interoperabilitet mellem Arachne, EDES og anden software for at mindske behovet for at indlæse oplysninger i forskellige IT-systemer flere gange og for at begrænse den administrative byrde mest muligt;

17. anmoder Kommissionen om at følge op på Parlamentets initiativbetænkning om revisionen af finansforordningen (3) og Parlamentets lovgivningsmæssige initiativbetænkning(INL) om digitalisering af europæisk rapportering, overvågning og revision (4), hvilket indebærer specifikke forslag til revision af finansforordningen;

18. glæder sig over offentliggørelsen i april 2021 af vejledningen om undgåelse af interessekonflikter i henhold til finansforordningen — efter uddeling til medlemsstaterne i august 2020 — som fremmer en ensartet fortolkning af reglerne på tværs af alle forvaltningsmetoder; gentager sin opfordring til Kommissionen om at sikre en korrekt evaluering af de forebyggende foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet for at undgå interessekonflikter; understreger, at alle former for interessekonflikter skal håndteres effektivt, herunder inden for EU-institutionerne;

19. minder om, at Kommissionens revisionsrapporter, herunder i sager om interessekonflikter, bør offentliggøres inden for en rimelig tidsramme, hvilket bidrager til at sikre, at de anbefalede korrigerende og opfølgende foranstaltninger gennemføres af de reviderede; minder om Budgetkontroludvalgets holdning om, at Kommissionen på Parlamentets anmodning også skal udveksle oplysninger med dette inden afslutningen af en revision for at give Parlamentet mulighed for at udøve sin politiske kontrolfunktion;

20. bemærker, at covid-19-pandemien retfærdiggjorde betydelige ændringer af 2020-budgettet i form af overførsler og ændringsbudgetter, således at Unionen kunne give et robust input med henblik på at bidrage til at afbøde de udfordringer, der er opstået som følge af covid-19-pandemien, ikke mindst gennem hurtig udvikling af vacciner; bemærker endvidere, at covid-19-pandemien betød, at revisioner hovedsagelig måtte udføres på afstand; glæder sig over den øgede digitalisering af revisionsprocedurerne, effektivitetsgevinster og omkostningsbesparelser som følge af fjernrevisioner, men understreger, at fjernrevisioner ikke kan erstatte kontroller på stedet fuldt ud; bemærker også, at Kommissionen på grundlag af sin specifikke covid-19-relaterede risikovurdering, der blev foretaget i 2020, mener, at sikkerhedsniveauet blev sikret, og at dens anslåede risiko ved betaling og risiko ved afslutningen er repræsentativ for fejlforekomsten i de finansielle transaktioner;

21. noterer sig, at Revisionsrettens årsberetninger for 2019 og 2020 begge anfører, at der optræder gennemgribende fejl i udgifterne, og bemærker, at Revisionsretten afgiver en negativ udtalelse om udgifternes lovlighed og formelle rigtighed; minder om Revisionsrettens gentagne konstatering af, at Kommissionens og medlemsstaternes kontrolmekanismer ganske enkelt ikke er pålidelige nok;

22. anerkender den gradvise ændring af frigørelsesreglerne for programmeringsperioden 2021-2027 fra n+3 (2021-2026) til n+2 (2027) for midler under delt forvaltning i henhold til forordningen om fælles bestemmelser (5), som Parlamentet støttede; anmoder Kommissionen om at samarbejde og bistå medlemsstaterne i den rettidige gennemførelse af deres programmer; understreger, at den nuværende n+3-regel ikke bør anvendes til at bremse eller forsinke gennemførelsen, men til at sikre tilstrækkelig tid til, at projekterne kan gennemføres;

23. opfordrer Kommissionen og budgetmyndigheden til at sikre, at der stilles tilstrækkelige midler til rådighed til revision og kontrol af EU-midler i lyset af den massive stigning i de midler, der skal udbetales i de kommende år inden for rammerne af FFR og NextGenerationEU-instrumentet; noterer sig, at Kommissionen vil vurdere medlemsstaternes kontrolsystemer og udstikke retningslinjer for indførelsen af forsvarlige overvågnings- og kontrolsystemer; opfordrer Kommissionen til at forelægge dechargemyndigheden detaljerede vurderinger af revisions- og kontrolsystemerne for hver enkelt medlemsstat;

24. gentager sin bekymring over, at Kommissionen kun reviderer opfyldelsen af delmål og mål, før den udbetaler midler fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, samtidig med at det overlades til medlemsstaterne at sikre, at reglerne for offentlige indkøb eller statsstøtte er blevet overholdt; bemærker, at Kommissionen vil foretage systemrevisioner for at sikre, at medlemsstaterne har indført stærke kontroller til beskyttelse af Unionens finansielle interesser mod interessekonflikter eller alvorlige uregelmæssigheder; er imidlertid af den opfattelse, at Kommissionen som traktatens vogter ikke kun bør forlade sig på medlemsstaternes revisioner af overholdelsen af gældende regler med henblik på at sikre lige vilkår for investeringer under genopretnings- og resiliensfaciliteten; opfordrer derfor Kommissionen til at udvide sine revisionsaktiviteter ud over systemrevisioner til at omfatte kontrol af offentlige indkøb og statsstøtteregler i henhold til dens risikobaserede tilgang; minder i denne forbindelse om de alvorlige smuthuller i visse medlemsstaters nationale lovgivning med hensyn til effektiv kontrol og forebyggelse af interessekonflikter;

25. gentager behovet for at sikre en bedre balance mellem yderligere forenkling af regler og procedurer på den ene side og bedre kontroller inden for de områder, hvor størstedelen af de regelstridige udgifter gentages, på den anden side, udvikling af obligatoriske uddannelseskurser og udarbejdelse af praktiske oplysninger for ansøgere, navnlig nye ansøgere, samt forbedring af bistanden til og retningslinjerne for SMV'er, spinoffvirksomheder, nystartede virksomheder, administrations- og betalingsorganer og alle andre relevante interessenter; anerkender de fremskridt, der er gjort med revisionen af finansforordningen i 2018, og de forbedringer, der er indført for udgiftsprogrammerne for 2021-2027;

26. understreger den øgede betydning af resultatindikatorer, herunder udvælgelse af indikatorer, fastsættelse af mål og delmål samt overvågning og rapportering på baggrund af de nye gennemførelsesmodeller for genopretnings- og resiliensfaciliteten og den reformerede fælles landbrugspolitik; glæder sig i denne forbindelse over Kommissionens arbejde med at forbedre overvågningen af og rapporteringen om EU-budgettets performance med mere strømlinede og kvalitative indikatorer, således som det afspejles i de vedtagne basisretsakter for udgiftsprogrammerne for 2021-2027; bemærker, at delmål og mål samt outputindikatorer er af forskellig art; bemærker, at genopretnings- og resiliensfaciliteten skelner yderligere mellem investeringer og reformer; understreger, at forvaltningsrevision er et nyt redskab for de respektive revisionsmyndigheder; opfordrer Kommissionen til at give et overblik over hele revisionscyklussen i medlemsstaterne og Kommissionen samt et overblik over samarbejdet med de respektive revisionsmyndigheder, herunder Revisionsretten, og med OLAF og EPPO;

27. opfordrer Kommissionen, Revisionsretten og Rådet til at arbejde hen imod at fremskynde dechargeproceduren til n+1, samtidig med at de mindes om, at dette ikke må føre til, at kvaliteten af processen undergraves;

28. opfordrer Kommissionen til fortsat at fremme kønsbalancen og en tilgang baseret på kønsbudgettering inden for alle Unionens udgiftsområder på en kortfattet og konkret måde; glæder sig over Kommissionens fremskridt hen imod en metode til integrering af kønsaspektet og udviklingen af en pilotmetode til sporing af kønsrelaterede udgifter under FFR 2021-2027; anmoder Kommissionen om at underrette Parlamentet om sin gennemførlighedsundersøgelse af Unionens finansieringsprogrammer i forbindelse med budgetforslaget for 2023;

29. gentager, at det er nødvendigt at intensivere indsatsen for at bekæmpe svig både på EU- og medlemsstatsplan i tæt samarbejde med EPPO og OLAF; glæder sig over EPPO's bemærkelsesværdige indsats og understreger EPPO's rolle i forbindelse med efterforskning og retsforfølgning af svig og andre strafbare handlinger, der skader Unionens finansielle interesser; minder om vigtigheden af at give EPPO og OLAF tilstrækkelige finansielle og menneskelige ressourcer;

30. glæder sig over indførelsen af nye egne indtægter med henblik på fra 2028 at tilbagebetale de lån, der er ydet under NextGenerationEU (ca. 15 mia. EUR om året indtil 2050) med henblik på at sikre en bedre beskyttelse af Unionens budget; bemærker, at Unionens gældsbyrde derved ikke vil blive båret af fremtidige generationer, og at vigtige EU-programmer såsom Horisont Europa, ESF+ og Erasmus+ ikke vil skulle indsnævres;

31. er især bekymret over Revisionsrettens gentagne konklusioner om, at visse nationale revisionsmyndigheders eller attesterende organers arbejde anses for at være for fejlbehæftet og dermed upålideligt, hvilket bringer pålideligheden af data i Kommissionens årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport i fare; beklager, at Kommissionen ikke har fulgt op på denne specifikke bemærkning, som indgik i beslutningen om meddelelse af decharge til Kommissionen for 2019; forventer, at Kommissionen giver nærmere oplysninger om dette aspekt;

Rettens revisionserklæring samt budgetmæssig og økonomisk forvaltning

32. glæder sig over, at Revisionsretten for regnskabsåret 2020 konstaterer, at Unionens regnskaber er rigtige og i overensstemmelse med finansforordningen, samt at budgettets indtægtsside er uden væsentlig fejlforekomst;

33. beklager, at Revisionsretten for 2020 igen har afgivet en afkræftende erklæring om lovligheden og den formelle rigtighed af budgettets udgiftsside, og understreger samtidig, at fejlforekomsten på 2,7 % i 2020, som er den samme som for 2019, muligvis kun er en minimumsfejlfrekvens som følge af den opdagelsesrisiko, der er forbundet med, at Revisionsretten ikke var i stand til at foretage kontrol på stedet på grund af de restriktioner, der blev indført som følge af covid-19-pandemien; fremhæver dog, at en fejlprocent ikke automatisk er et udtryk for svig, og bemærker, at Revisionsretten i 2020 indberettede seks mulige tilfælde af svig til EU's Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) sammenlignet med ni i 2019; gentager, at det er nødvendigt at intensivere indsatsen for at bekæmpe svig både på EU- og medlemsstatsplan i tæt samarbejde med EPPO og OLAF;

34. bemærker, at Revisionsretten reviderede transaktioner til en værdi af 147,8 mia. EUR sammenlignet med de faktiske udgifter på 173,3 mia. EUR, og at udgifter med høj risiko, som primært er godtgørelsesbaserede, udgjorde 87,2 mia. EUR af revisionspopulationen, mens udgifter med lav risiko, som primært er rettighedsbaserede udgifter, udgjorde 60,6 mia. EUR;

35. bemærker med bekymring, at den anslåede fejlforekomst for udgifter med høj risiko, som Revisionsretten har kontrolleret på grundlag af 728 reviderede transaktioner, fortsat ligger et godt stykke over væsentlighedstærsklen på 4,0 %, mens den anslåede fejlforekomst ligger under væsentlighedstærsklen for udgifter med lav risiko;

36. gentager de anmodninger, som Parlamentet har fremsat til Revisionsretten i de seneste års dechargebeslutninger, nemlig om også at definere fejlprocenten for betalinger med lav risiko og for hver udgift i den flerårige finansielle ramme, samt om at udvide kapitlet om »Administration« med henblik på at opnå en mere dybtgående analyse af alle institutioner og kvalificere de korrigerende foranstaltningers indvirkning på den samlede fejlforekomst;

37. bemærker med stigende bekymring, at Unionens balance viser, at de samlede forpligtelser ved udgangen af december 2020 beløb sig til 313,5 mia. EUR, hvilket er en stigning på 62,0 mia. EUR eller 24,7 % sammenlignet med året før (251,5 mia. EUR);

38. bemærker, at Det Forenede Kongerige forlod Unionen den 1. februar 2020, og at Unionens regnskaber pr. 31. december 2020 viste et nettotilgodehavende hos Det Forenede Kongerige på 47,5 mia. EUR baseret på de forpligtelser, der er fastsat i udtrædelsesaftalen;

39. bemærker, at 2020 var det sidste år i FFR for 2014-2020; fremhæver, at budgettet for 2020 og ændringsbudgetterne beløb sig til i alt 173,9 mia. EUR i forpligtelser, hvoraf der faktisk blev indgået forpligtelser for 172,9 mia. EUR, mens budgettet og ændringsbudgetterne beløb sig til 164,1 mia. EUR i betalinger, hvoraf der faktisk blev brugt 161,8 mia. EUR; bemærker endvidere, at der blev foretaget betalinger på 9,9 mia. EUR i formålsbestemte indtægter og 1,6 mia. EUR i fremførsler, hvilket bragte de samlede betalinger op på 172,4 mia. EUR;

40. bemærker med bekymring, at der synes at være få fremskridt med hensyn til den samlede udnyttelsesgrad for ESI-fondene, som stadig kun var 55 % (7 % lavere end ved udgangen af det sidste år af den foregående FFR), selv om den årlige udnyttelsesgrad i 2020 var den samme som i det sidste år i den foregående FFR for 2007-2013 (15 %). bemærker, at dette indebærer, at 45 % af de samlede forpligtelser indgået under ESI-fondene for perioden 2014-2020, hvilket svarer til 209 mia. EUR, ikke er blevet udbetalt og ved udgangen af 2020 udgør størstedelen af de samlede uindfriede forpligtelser (UF) på 303 mia. EUR;

41. noterer sig de detaljerede svar på de specifikke anmodninger fra Parlamentet, der supplerer Kommissionens beretning om opfølgningen på decharge for regnskabsåret 2019 (COM(2021) 405);

Særlige omstændigheder som følge af covid-19-pandemien

42. bemærker, at covid-19-pandemien har resulteret i en lempelse af de gældende regler for at sikre yderligere likviditet og ekstraordinær og nødvendig fleksibilitet i forbindelse med covid-19-relaterede udgifter, herunder med hensyn til niveauet for administrative regler og kontroller med henblik på at kunne reagere hurtigt; er bekymret over, at dette øger risikoen for uigennemsigtige procedurer, misbrug og svig fra kriminelle strukturers side, der forsøger at misbruge krisesituationen; noterer sig informationen fra OLAF om kriminelle aktiviteter vedrørende personligt sundheds- og sikkerhedsudstyr og falske vaccinationstilbud; understreger nødvendigheden af, at der udføres efterfølgende kontroller og revisioner i denne henseende;

43. bemærker, at Kommissionen ifølge ikke-offentliggjorte oplysninger til Revisionsretten ydede 12,9 mia. EUR i forpligtelser under direkte og indirekte forvaltning og 34,2 mia. EUR i forpligtelser under delt forvaltning til formål i forbindelse med covid-19-pandemien i 2020; beklager, at Kommissionen endnu ikke har offentliggjort en rapport om covid-19-relaterede udgifter;

44. beklager, at covid-19-pandemien har gjort det meget vanskeligere at foretage kontrol og revision på stedet; bemærker imidlertid, at Kommissionen på grundlag af sin specifikke covid-19-relaterede risikovurdering, der blev foretaget i 2020, mener, at pålidelighedsniveauet blev sikret, og at den anslåede risiko ved betaling og risiko ved afslutningen er repræsentativ for fejlforekomsten i de finansielle transaktioner; understreger behovet for flere personlige revisionsbesøg i den kommende periode for at sikre en forsvarlig revisionsforvaltning;

Særlige omstændigheder som følge af NextGenerationEU-instrumentet

45. bemærker, at NextGenerationEU-instrumentet sammen med FFR for 2021-2027 i væsentlig grad vil øge tildelingen af kombineret finansiering til mere end 1 800 mia. EUR;

46. bemærker endvidere, at en stor del af forordningen for de underliggende udgiftsprogrammer for den nye FFR-periode er blevet vedtaget senere end under de foregående FFR'er, hvilket uundgåeligt vil føre til forsinkelser i programmeringen og gennemførelsen;

47. understreger, at den kombinerede virkning af det nye NextGenerationEU-instrument og forsinkelserne i vedtagelsen af lovgivning risikerer at lægge et alvorligt pres på den administrative kapacitet i medlemsstaterne og Kommissionen, hvilket igen kan føre til flere fejl, mindre kontrol og potentielle tab for Unionens budget;

48. bemærker, at anvendelsen af datamining og risikovurderingsværktøjer, såsom Arachne kan bidrage til at forebygge og beskytte mod interessekonflikter, svig, korruption og dobbeltfinansiering; bemærker, at det er nødvendigt, at medlemsstaterne i tillæg til oplysningerne om programmets modtagere også indsamler data om de reelle ejere; bemærker, at hvidvaskningsdirektivet kræver en central EU-platform, som er blevet oprettet, men at det endnu ikke er alle medlemsstater, der har tilsluttet sig den; bemærker, at der findes centrale registre med data om støttemodtagere i medlemsstaterne, men at ikke alle indeholder data om reelle ejere;

49. bemærker, at overvågningsværktøjer er afgørende for revisionen af gennemførelsen af delmål og mål; bemærker, at medlemsstaterne er forpligtet til at anvende FENIX-systemet, som er udviklet og stillet til rådighed af Kommissionen; glæder sig over resultattavlen for genopretning og resiliens, som Kommissionen har udarbejdet for at give et visuelt og brugervenligt overblik over de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten, hvilket fremmer facilitetens gennemsigtighed, offentlige kontrol og ansvarlighed;

50. bemærker, at Kommissionen i henhold til artikel 60 i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten med forbehold af godkendelse af følsomme eller fortrolige oplysninger eller om nødvendigt af passende fortrolighedsaftaler bør fremsende relevante dokumenter og oplysninger samtidigt og på lige fod til Europa-Parlamentet og Rådet;

51. bemærker, at Europa-Parlamentet har nedsat en arbejdsgruppe om genopretnings- og resiliensfaciliteten, som etablerer en dialog mellem medlemmerne af de respektive udvalg og Kommissionen; bemærker, at inddragelsen af Parlamentet og Rådet er af afgørende betydning for at sikre demokratisk tilsyn og kontrol; understreger, at tidlig og fuldstændig fremsendelse af dokumenter til Parlamentet og Rådet vil være et vigtigt og afgørende element i dechargeproceduren;

52. bemærker, at Kommissionen i henhold til artikel 31 i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten skal forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en årsrapport om gennemførelsen af faciliteten senest den 31. juli 2022;

53. bemærker, at Revisionsretten anslår, at EU-budgettets samlede eksponering som følge af NextGenerationEU-instrumentet vil stige betydeligt i de kommende år og kan nå op på 940 mia. EUR ved udgangen af 2023, hvilket udgør en enorm stigning fra 132 mia. EUR ved udgangen af 2020;

54. anmoder Kommissionen om at identificere flere muligheder for yderligere at styrke medlemsstaternes absorptionskapacitet ved at investere i administrativ kapacitet, uddannelse og digitalisering af fondsforvaltning;

Henstillinger

55. opfordrer Kommissionen til: a) at foretage en analyse for så vidt angår de midler, som de enkelte medlemsstater har modtaget, og fastslå status for gennemførelsen senest i maj for det foregående regnskabsår i forbindelse med den i artikel 31 i forordningen om genopretnings- og resiliensfaciliteten omhandlede årsrapport; forventer, at Kommissionen offentliggør årsrapporten første gang i begyndelsen af anden halvdel af 2022 og straks underretter dechargemyndigheden om resultaterne b) at sikre beskyttelsen af Unionens budget ved at gøre generel og systematisk brug af digitale og automatiserede systemer til rapportering, overvågning og revision og hurtigst muligt indføre et obligatorisk integreret og interoperabelt system, der bygger på, men ikke er begrænset til, eksisterende værktøjer og databaser i forbindelse med de kommende revisioner af finansforordningen; at udvikle resultattavlen for genopretning og resiliens for at sikre, at beskrivelsen af delmål er gennemsigtig, og at målet for og resultatet af revisionen er gennemsigtige; at sikre, at alle medlemsstater anvender systemerne og de centrale registre til at rapportere om reelle ejere og slutmodtagere c) at foretage en række efterfølgende kontroller på stedet og kontroller af nationale offentlige indkøb ved hjælp af EU-midler og tage hensyn til allerede gennemførte revisioner eller medierapporter, som indikerer en betydelig risiko for lovligheden af disse procedurer d) med forbehold af godkendelse af følsomme eller fortrolige oplysninger eller om nødvendigt af passende fortrolighedsaftaler at fremsende relevante dokumenter og oplysninger, såsom sammenfatningen af revisioner, og oplysninger til dechargemyndigheden på en rettidig måde e) at forenkle regler og procedurer, udvikle obligatoriske kurser og praktisk information til ansøgere, navnlig nye ansøgere, og forbedre bistanden til og retningslinjerne for SMV'er, spinoffvirksomheder, nystartede virksomheder, administrations- og betalingsorganer og alle relevante interessenter; at give dechargemyndigheden et overblik over de gennemførte kurser f) at følge op på Revisionsrettens anbefalinger, herunder udarbejdelse af en omfattende og standardiseret rapport om udgifter i forbindelse med covid-19-pandemien g) at dele resultatet af budgetkontrollen med dechargemyndigheden i lyset af revisionsrapporten ved at afholde et møde med det respektive udvalg h) at intensivere sit arbejde for at sikre, at midlerne under genopretnings- og resiliensfaciliteten anvendes til projekter, der fører til strukturreformer og investeringer med EU-merværdi, og for at sikre, at dobbeltfinansiering af projekter undgås; opfordrer indtrængende Kommissionen til ikke blot at forlade sig på medlemsstaternes overensstemmelsesrevisioner vedrørende gældende regler, såsom offentlige indkøb og statsstøtteregler, men også til at udvide sin revisionsaktivitet ud over systemrevisioner i overensstemmelse med en risikobaseret tilgang i) at sikre, at dens rapportering om EU-budgettets samlede finansielle eksponering er klar og rettidig, således at revisionsmyndighederne og offentligheden generelt kan få et klart billede af, hvordan eksponeringen udvikler sig i de kommende år j) at udvikle en metode og mangedoble efterfølgende kontroller og missioner på stedet vedrørende anvendelsen af NextGenerationEU-midlerne og deres effekt på medlemsstaternes genopretning k) at øge Kommissionens og medlemsstaternes administrative kapacitet og foreslå passende budgetposter for Revisionsretten, EPPO og OLAF med henblik på gennemførelsen af de nye kommende opgaver i forbindelse med NextGenerationEU-instrumentet med sigte på at beskytte Unionens finanser l) at udvikle en kortfattet og konkret metode til at integrere af kønsaspektet i hele budgettet ved hjælp af målrettede og effektive incitamenter senest ved udgangen af 2022 og følge Revisionsrettens anbefalinger i dennes særberetning om integration af kønsaspektet i EU-budgettet;

Årlig forvaltnings- og effektivitetsrapport og EU-budgettets performance

56. bemærker, at Revisionsretten baserer sin årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport på de oplysninger, der er indhentet fra flere rapporter fra Kommissionen; bemærker, at Revisionsretten supplerer disse oplysninger med de seneste resultater fra sit eget revisions- og gennemgangsarbejde; bemærker, at Revisionsretten gennemgår Kommissionens performancedata med hensyn til troværdighed og konsekvens i forhold til dens konklusioner, men ikke med henblik på pålidelighed;

57. noterer sig, at 11 ud af 51 generaldirektører (eller tilsvarende) i alt fremsatte 19 forbehold for 2020, og at den samlede finansielle effekt af forbeholdene var på 1 219 mio. EUR;

58. understreger, at revision af EU-budgettets performance er lige så vigtig som overensstemmelsesrevision med henblik på at få et samlet overblik, ikke blot over udgifternes lovlighed og sparsommeligheden, produktiviteten og effektiviteten af udgifterne, men også af de opnåede resultater, prioriteringer og opfyldte mål; påpeger de talrige anbefalinger fra Revisionsretten og dechargemyndigheden om, at Kommissionen bør være meget mere opmærksom på at vurdere resultaterne og virkningerne af sine politikker og programmer (sparsommelighed) ud over blot at anføre et beløb for anvendte midler eller personer, der er involveret i individuelle programmer (produktivitet);

59. bemærker, at tilgangen med bedre regulering hjælper Kommissionen med at identificere de indhøstede erfaringer fra tidligere gennemførelser af politikker og programmer; fremhæver, at alle udgiftsprogrammer bør gennemgås af Kommissionen, og påpeger, at omkostningseffektivitets- og cost-benefit-analyser er vigtige redskaber til at revidere udgifterne i forbindelse med budgetkontrol; opfordrer Kommissionen til at medtage mere kvalitativ information, som viser EU-merværdien af udgiftsprogrammer; glæder sig over, at Udvalget for Forskriftskontrol bidrager til at forbedre kvaliteten af evalueringer og konsekvensanalyser; opfordrer Kommissionen til at gennemføre henstillingerne fra Udvalget for Forskriftskontrol og til i tilstrækkelig grad at begrunde, hvornår der ikke er taget hensyn til bemærkninger;

60. bemærker, at forordningen om fælles bestemmelser for de syv fonde med delt forvaltning for perioden 2021-2027 ikke var genstand for en konsekvensanalyse, eftersom forordningen om fælles bestemmelser fastsætter fælles regler og gennemførelsesmekanismer for andre politikker; glæder sig over, at fondsrelaterede forordninger blev ledsaget af deres egne konsekvensanalyser; bemærker, at vigtige evalueringer af den fælles landbrugspolitik ikke forelå, før konsekvensanalysen vedrørende reformen af den fælles landbrugspolitik blev udarbejdet;

61. understreger, at det er vigtigt, at Kommissionen også efter udløbet af FFR-perioden fortsætter med at tage ved lære af programmernes performance, eftersom nogle resultater og virkninger måske først bliver tydelige flere år efter udløbet af FFR-perioden, navnlig for så vidt angår programmer med et stort omfang af uindfriede forpligtelser, og at det er vigtigt, at Kommissionen inkluderer disse observationer og konklusioner i de rapporter, som skal deles med dechargemyndigheden;

62. noterer sig, at Revisionsretten i dette års årsberetning gennemgik Kommissionens rapportering om finansielle korrektioner og inddrivelser, og er bekymret over, at den fandt den kompleks og ikke altid klar; opfordrer Kommissionen til at sikre, at dens rapportering giver en klar idé om omfanget af uregelmæssige udgifter, der er korrigeret og tilbageført til Unionens budget;

63. opfordrer Kommissionen til at foretage en mere nøjagtig opfølgning på Revisionsrettens anbefalinger og engagere sig i Parlamentets pålidelige kontrol- og dechargeprocesser med henblik på bedre at kontrollere gennemførelsen af de nye gennemførelsesmodeller samt genopretnings- og resiliensfaciliteten og den reformerede fælles landbrugspolitik;

64. gentager sin bekymring over Revisionsrettens vurdering af, at overvågningsdataene fra medlemsstaterne, som Kommissionens årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport og programerklæringerne er baseret på, ikke er fuldt ud pålidelige; beklager navnlig Revisionsrettens gentagne evaluering af den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport på samhørighedsområdet på grund af mangler i revisionsmyndighedernes arbejde og de konstaterede problemer vedrørende de restfejlfrekvenser, der er rapporteret i de årlige aktivitetsrapporter fra GD EMPL og GD REGIO;

65. noterer sig Kommissionens erklæring om, at den ikke er forpligtet til at tilpasse sin metode til den, der anvendes af Revisionsretten, men beklager, at den fører til meget forskellige tal, navnlig på området for konkurrenceevne, hvor Kommissionens skøn over risikoen ved betaling under dette FFR-udgiftsområde endda ligger under Revisionsrettens interval for den anslåede fejlforekomst; opfordrer Kommissionen til ikke at insistere på et strengt retligt krav og til seriøst at engagere sig i en refleksionsproces om sin metode med henblik på at sikre øget sammenlignelighed mellem Revisionsrettens og Kommissionens tal;

66. understreger sine stærke og gentagne anmodninger om at sikre beskyttelsen af Unionens budget ved at gøre generel og systematisk brug af digitale og automatiserede systemer til rapportering, overvågning og revision; opfordrer indtrængende Kommissionen til at indføre et integreret og interoperabelt system, der bygger på, men ikke er begrænset til, eksisterende værktøjer og databaser;

Indtægter

67. noterer sig, at indtægterne beløb sig til 174,3 mia. EUR i 2020: af dette beløb omfattede 123 mia. EUR (70,6 %) egne indtægter på grundlag af bruttonationalindkomsten, 19,9 mia. EUR (11,4 %) traditionelle egne indtægter (TEI), 17,2 mia. EUR (9,9 %) momsbaserede egne indtægter, 8,2 mia. EUR (4,7 %) bidrag og tilbagebetalinger i forbindelse med EU-aftaler og -programmer, 3,2 mia. EUR (1,8 %) overskud fra det foregående år og 2,8 mia. EUR (1,6 %) andre indtægter;

68. noterer sig, at Revisionsretten undersøgte en stikprøve på 55 indtægtsordrer fra Kommissionen, der var udformet, så den var repræsentativ for alle indtægtskilder, samt Kommissionens systemer, TEI-regnskaberne i tre medlemsstater og de årlige aktivitetsrapporter fra Generaldirektoratet for Budget (GD BUDG) og Eurostat; glæder sig over, at ingen af stikprøveelementerne var behæftet med kvantificerbare fejl; glæder sig over, at Revisionsretten for så vidt angår indtægter har konstateret, at fejlforekomsten ikke var væsentlig, og at de indtægtsrelaterede systemer generelt var effektive;

69. understreger, at de unddragne beløb, der ikke registreres i medlemsstaternes TEI-regnskabssystemer, ikke er omfattet af Revisionsrettens revisionserklæring om indtægterne; noterer sig, at eftersom forskellen mellem det teoretiske niveau for importtold, der bør opkræves for økonomien som helhed, og den faktiske importtold, der opkræves (»toldgabet«), kan påvirke de toldbeløb, som medlemsstaterne har fastsat, har Revisionsretten for andet år i træk vurderet de EU-foranstaltninger, der er truffet for at mindske forskellen og begrænse risikoen for, at de traditionelle egne indtægter ikke er fuldstændige;

70. bemærker med stor bekymring, at Revisionsretten konstaterede, at Kommissionen i 2020 afsluttede sin kontrolcyklus for BNI-data for egne indtægter fra 2010, dvs. en forskel på ti år; fremhæver, at Kommissionen på baggrund af den afsluttede kontrolcyklus tog et stort antal BNI-forbehold vedrørende specifikke udarbejdelsesprocedurer, som burde forbedres i medlemsstaterne; bemærker, at dette i væsentlig grad øger den budgetmæssige usikkerhed i de nationale budgetter i forhold til det BNI-baserede bidrag; er bekymret over Revisionsrettens konstatering af, at globaliseringens indvirkning på BNI ikke adresseres på passende vis, og at dette eventuelt kan få indvirkning på Unionens indtægter;

71. bemærker med bekymring, at harmoniseringen af kontrolsystemerne ikke er tilstrækkelig til at beskytte Unionens finansielle interesser, hovedsagelig på grund af svagheder, der gør det muligt for medlemsstaterne at variere betydeligt med hensyn til den måde, hvorpå de gennemfører dem; bemærker, at Revisionsretten har konstateret vedvarende svagheder med hensyn til effektiviteten af kontrolsystemerne i både Kommissionen og medlemsstaterne, hvoraf de væsentligste svagheder vedrører Kommissionens afslutning af BNI-kontrolcyklussen og pålideligheden af en medlemsstats TEI-opgørelser;

72. er bekymret over, at antallet af momsforbehold og udestående punkter vedrørende TEI fortsat er højt trods forbedringer, og at der fortsat er svagheder i medlemsstaternes regnskaber og forvaltning af TEI; bemærker med bekymring, at Revisionsretten har konstateret, at der mangler systematisk overvågning af importdata, og at toldkontrollen ikke er tilstrækkeligt harmoniseret på EU-plan;

73. bemærker med bekymring, at GD BUDG for femte år i træk har opretholdt forbeholdet om, at de TEI-beløb, der blev overført til Unionens budget, er unøjagtige, som følge af at tekstiler og sko importeret fra Kina blev værdiansat for lavt i perioden fra 2011 til 2017; noterer sig Domstolens dom af 8. marts 2022, hvori det fastslås, at Det Forenede Kongerige har tilsidesat sine forpligtelser, idet det ikke har anvendt effektive toldkontrolforanstaltninger, og idet det ikke har overdraget Kommissionen det korrekte beløb for traditionelle egne indtægter vedrørende de pågældende indførsler;

74. bemærker, at Domstolen delvist afviste Kommissionens beregning på grund af en betydelig usikkerhed med hensyn til nøjagtigheden af det beløb i egne indtægter, som Kommissionen havde anmodet om, og at Kommissionen ikke har fastlagt de fulde beløb i fornødent omfang; bemærker, at Domstolen godkendte den metode, som Kommissionen anvendte til at anslå tabene i traditionelle egne indtægter for en del af overtrædelsesperioden, og anførte, at det er op til Kommissionen at genberegne de tab af Unionens egne indtægter, der stadig er forfaldne; opfordrer Kommissionen til at forklare dechargemyndigheden, hvori fejlene i beregningen bestod, og hvordan den agter at rette op på fejlen i beregningen af tabene, samt til at underrette dechargemyndigheden om resultatet af de nye beregninger;

Henstillinger

75. opfordrer Kommissionen til: a) at sikre en ensartet anvendelse af toldkontrol og til at udvikle og gennemføre en fuldt udbygget analyse- og koordineringskapacitet på EU-plan b) at gennemgå og ajourføre sin tilgang til at kontrollere medlemsstaternes BNI-data i fremtidige flerårige cyklusser for yderligere at strømline processen og forkorte den periode, hvor BNI-data kan ændres efter afslutningen af cyklussen c) i samarbejde med medlemsstaterne fortsat at forbedre registreringen af globaliseringens indvirkning i de nationale regnskaber for at adressere BNI-forbeholdet på dette område for 2018 og fremefter og om nødvendigt revurdere kvaliteten af BNI-dataene for de foregående år med henblik på at underrette budgetmyndigheden om de resulterende reviderede statistikkers mulige betydning for indtægtsbudgettet siden 2010 d) at sikre, at alle medlemsstaters månedlige og kvartalsvise TEI-opgørelser er pålidelige ved at afhjælpe svaghederne i deres IT-systemer på toldområdet i relation til manglende revisionsspor, risiko for dobbeltregistreringer og ukorrekt fordeling af delvise betalinger e) at træffe foranstaltninger til bekæmpelse af svig inden for e-handel og momsopkrævning, navnlig ved at gøre brug af de yderligere fordele ved de digitale midler, der er til rådighed til sporing af fakturaer og momsbetalinger f) at sikre beskyttelsen af Unionens budget ved at gøre generel og systematisk brug af digitale og automatiserede systemer til rapportering, overvågning og revision og hurtigst muligt indføre et integreret og interoperabelt system, der bygger på, men ikke er begrænset til, eksisterende værktøjer og databaser;

Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse

76. noterer sig, at underudgiftsområde 1a »Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse« i FFR udgør 13,9 % eller 24,1 mia. EUR af Unionens budget: af dette beløb anvendes 13,6 mia. EUR (56,4 %) til forskning, 3,1 mia. EUR (12,8 %) til uddannelse, ungdom og idræt, 2,4 mia. EUR (10,2 %) til transport og energi, 1,6 mia. EUR (6,5 %) til rumfart og resten til andre tiltag og programmer; minder om, at de samlede planlagte udgifter under dette underudgiftsområde i FFR for 2014-2020 er på 142 mia. EUR, hvoraf 104,6 mia. EUR var blevet udbetalt ved udgangen af 2020;

77. anerkender, at små og mellemstore virksomheder (SMV'er) skal stå i centrum for alle overvejelser vedrørende konkurrenceevnen for vækst og beskæftigelse, eftersom SMV'er tegner sig for seks ud af ti job og otte ud af ti lærlingeuddannelser i nogle medlemsstater og tegner sig for næsten 60 % af den merværdi, der skabes i Unionen;

78. noterer sig, at Revisionsretten undersøgte en stikprøve på 133 transaktioner, der var udformet med henblik på at være repræsentativ for hele spektret af udgifter under dette FFR-underudgiftsområde; bemærker også, at Revisionsretten undersøgte oplysningerne om formel rigtighed i de årlige aktivitetsrapporter fra Generaldirektoratet for Forskning og Innovation (GD RTD), Generaldirektoratet for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi (GD CNECT) og Forvaltningsorganet for Innovation og Netværk (INEA), som Kommissionen havde inkluderet i sin årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport;

79. bemærker med bekymring, at Revisionsretten har anslået fejlforekomsten til at være 3,9 %, hovedsagelig som følge af fejl i forbindelse med ikkestøtteberettigede omkostninger, mangel på væsentlige bilag eller problemer med udbudsbekendtgørelserne; understreger, at Revisionsretten har konstateret, at RP7- og Horisont 2020-udgifterne fortsat udgør en højere risiko og er den vigtigste kilde til fejl;

80. bemærker med bekymring, at personaleomkostninger fortsat er den største kilde til fejl, navnlig inden for forskningsudgifter; beklager, at reglerne for anmeldelse af personaleomkostninger under Horisont 2020 fortsat er komplekse på trods af bestræbelser på at forenkle dem; glæder sig over en række forenklinger, der specifikt er rettet mod SMV'er under Horisont 2020, såsom én fast sats for indirekte omkostninger, herunder personaleomkostninger;

81. bemærker, at modtagerne kun kan anmelde personaleomkostninger for opgaver, der udføres af en fysisk person, der arbejder under en direkte kontrakt, mens omkostninger til opgaver, der er givet i underentreprise, ikke er støtteberettigede; noterer sig Revisionsrettens bemærkning om, at SMV'er, der ikke har tilstrækkeligt eget personale, er mere tilbøjelige til at lave fejl med hensyn til at anmelde udgifter til eksterne konsulenttjenester eller freelancere som personaleomkostninger;

82. bemærker, at Kommissionen har styrket sin oplysningskampagne rettet mod modtagere, der er særligt tilbøjelige til at lave fejl, såsom SMV'er og førstegangsansøgere med begrænset erfaring og begrænsede ressourcer til ansøgningsprocessen; bemærker, at Kommissionen afholdt seks webinarer i 2020 og nåede op på ca. 7 500 direkte deltagere; er af den opfattelse, at Kommissionen kan udvide sine informationsaktiviteter yderligere; understreger vigtigheden af, at potentielle ansøgere informeres på deres modersmål, navnlig om komplekse regler såsom personaleomkostninger og omkostninger til underleverandører;

83. minder om, at Kommissionen i den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 satte sig for at fastlægge en stærkere rolle for Unionen som en førende aktør inden for rumsektoren; fremhæver vigtigheden af SMV'er og nystartede virksomheder i forbindelse med alle aspekter af rumpolitikken, navnlig løfteraketinfrastruktur, raketter, satellitter samt up- og downstreamtjenester; er bekymret over de udbud, der er iværksat inden for rumpolitikken, navnlig med hensyn til Unionens satellitbaserede konnektivitetssystem, som udelukkede SMV'er ved at indføre usædvanligt høje byrder, som ingen små virksomheder kunne opfylde; anmoder Kommissionen om at give et overblik over a) resultaterne af alle udbud i 2020, b) hvor mange udbud der delvist eller helt blev vundet af SMV'er eller nystartede virksomheder, c) hvor mange udbud der blev vundet uden deltagelse af SMV'er eller nystartede virksomheder, d) hvor mange udbud der blev vundet af store virksomheder, og e) en oversigt over alle udbud i 2020, som udelukkede SMV'er som følge af udbuddets udformning;

84. henleder opmærksomheden på, at omkring 20 % af de efterfølgende revisioner af hele Horisont 2020 udføres af GD RTD's fælles revisionstjeneste, mens 80 % udføres på dennes vegne af private revisionsfirmaer; bemærker med bekymring, at Revisionsretten konstaterede, at stikprøveudtagningen af de reviderede omkostningsanmeldelser ikke altid var i overensstemmelse med de etablerede procedurer, og fremhæver, at den repræsentative fejlprocent til trods for de forbedringer, som Kommissionen har indført, potentielt er undervurderet; udtrykker bekymring over, at der stadig er svagheder i CAS's efterfølgende revisioner;

85. beklager, at ekspertiseniveauet inden for forskning fortsat varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat; bemærker, at det i henhold til studier anbefales, at forskere, eksperter og andre nationale aktører fra institutioner med lavere ekspertiseniveauer tilskyndes til at deltage aktivt i fælles forskerhold, herunder forskere og institutioner med det højeste ekspertiseniveau; er klar over, at hovedansvaret ligger hos medlemsstaterne og deres investeringer i uddannelse, men understreger, at Kommissionen kan bidrage til at udbrede ekspertise; glæder sig over det forhøjede budget til udvidelse af aktiviteterne under Horisont Europa;

86. noterer sig, at revisionsarbejdet vedrørende RP7 er afsluttet; beklager, at de årlige aktivitetsrapporter fra GD RTD og GD CNECT bekræfter, at den kumulerede restfejlfrekvens for RP7 ligger over 2 %; konstaterer, at på grund af de minimis-tærsklen for finansielle forbehold, der blev indført i 2019, tog ingen af GD'erne kvantificerede forbehold;

87. bemærker med bekymring, at GD RTD, med hensyn til Horisont 2020, rapporterede en forventet repræsentativ fejlforekomst på 2,95 % for alle GD'er og andre EU-organer, der forvalter Unionens forskningsudgifter; noterer sig, at restfejlfrekvensen er 2,24 % for GD RTD og 2,20 % for GD CNECT; bemærker med bekymring, at Kommissionen ikke mener, at der skal tages et forbehold for Horisont 2020-udgifterne; noterer sig, at gennemførelsesorganerne bestræber sig på at give rimelig sikkerhed for en fejlrisiko inden for et interval på 2-5 %;

88. glæder sig over Revisionsrettens beretning om Erasmus+'s performance, som udgør 13,3 % af de samlede betalinger, der var foretaget ved udgangen af 2020 for dette FFR-udgiftsområde på grundlag af den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport for 2020, programerklæringerne for budgetforslaget for 2022 samt centrale evalueringer og andre beretninger;

89. glæder sig over Revisionsrettens vurdering af, at Erasmus+'s størrelse og rækkevidde skabte merværdi, og at dets effektivitet er blevet forbedret gennem forenklingen af programmet i forhold til tidligere programmer; bemærker, at Revisionsretten er af den opfattelse, at Kommissionen ikke har taget hensyn til ligestilling mellem kønnene i alle aspekter af Erasmus+, og at programerklæringen for Erasmus+ ikke indeholdt et finansielt skøn over programmets bidrag til ligestilling mellem kønnene; minder om, at 58 % af det samlede antal deltagere i programmet er kvinder, til trods for at der er betydelige kønsforskelle mellem studieområder;

90. bemærker med bekymring, at kvindelige forskere er underrepræsenteret i Horisont 2020 og kun udgør 36 % af forskerne (28 % i projekter fra Det Europæiske Forskningsråd (EFR), 42 % i Marie-Skłodovska Curie-stipendier og 31 % i andre dele af programmet);

91. glæder sig over, at Nobelprisen i kemi i 2020 blev tildelt en forsker, der blev finansieret af Horisont 2020, og som til dato var den 10. deltager, der blev finansieret af dette program, som blev belønnet med en Nobelpris;

92. bemærker, at der i 2020 blev finansieret 1 173 projekter gennem EFR-programmet i Horisont 2020, og at 1 255 hovedforskere modtog støtte; bemærker også, at der i øjeblikket blandt værtsinstitutionerne findes institutioner fra 25 medlemsstater, og at der blandt de vigtigste hovedforskere er statsborgere fra 23 medlemsstater; bemærker endvidere, at Marie Skłodowska-Curie-aktiviteterne siden 2014 har støttet mobiliteten for og uddannelsen af omkring 69 000 forskere og dermed har overgået målet på 65 000 forskere;

93. glæder sig over, at Connecting Europe-faciliteten (CEF) har indført digitaltjenesteinfrastrukturer, der sikrer onlinetjenesters grænseoverskridende interoperabilitet for borgere, virksomheder og offentlige forvaltninger i Unionen; understreger, at der er blevet investeret næsten 630 mio. EUR i EU-dækkende interoperabilitet mellem specifikke digitale tjenester såsom e-sundhed, offentlige åbne data, elektronisk identifikation og cybersikkerhed;

94. understreger vigtigheden af at investere i bæredygtige transportnet for at muliggøre den nødvendige omstilling til mere bæredygtige transportformer; opfordrer til, at CEF 2021-2027 tilstræber at overgå de store resultater, der er opnået med CEF; bemærker, at det er nødvendigt at forbedre kendskabet til støtteberettigelsesreglerne under CEF blandt modtagerne;

95. glæder sig over, at der i perioden 2014-2020 blev tildelt medfinansiering fra CEF-Transport for i alt 23,03 mia. EUR til 959 aktioner, og at programmet, skønt det var orienteret mod infrastruktur langs både hovednettet og det samlede net i det transeuropæiske transportnet (TEN-T), fokuserede sin støtte på hovednettet med mere end 170 berørte strækninger;

Henstillinger

96. opfordrer Kommissionen til: a) at udvide regnskabsattesterne til også at omfatte kategorier af enhedsomkostninger under det nye rammeprogram for forskning, Horisont Europa, med henblik på at øge konstateringen og korrektionen af fejl i enhedsomkostninger; tilskynder til en forenkling af reglerne om personaleomkostninger under Horisont Europa b) at træffe foranstaltninger til at nedbringe fejlfrekvensen for Horisont 2020, herunder foretage en periodisk gennemgang af hovedårsagerne til fejl i regnskabet, give vejledning om komplekse spørgsmål såsom reglerne for underleverancer og gennemføre oplysningskampagner c) yderligere at forbedre kvaliteten af de efterfølgende revisioner ved at afhjælpe svaghederne i metoderne til stikprøveudtagning af omkostningsanmeldelser og gennemføre de korrektioner i metoden til beregning af fejlfrekvensen, der er foretaget i Horisont Europa d) fortsat at arbejde på at opnå en fejlforekomst på under 2 % for dette udgiftsområde e) at forenkle regler og procedurer, udvikle obligatoriske kurser og udarbejde praktiske oplysninger til ansøgere, navnlig nye ansøgere, og forbedre bistanden til og retningslinjerne for SMV'er, spinoffvirksomheder, nystartede virksomheder, administrations- og betalingsorganer og alle andre relevante interessenter; at udvikle et digitalt kompendium for europæiske SMV'er og midcapselskaber med henblik på lovgivningsmæssige oplysninger om støtte til beskæftigelse og vækstmuligheder inden for rammerne af FFR og genopretnings- og resiliensfaciliteten i lighed med »Min handelsassistent« på Access2Markets-portalen f) at anvende en bedre tilgang til kønsbalance i forhold til modtagere af midler fra Horisont Europa og til geografisk balance fra de underrepræsenterede medlemsstater samt at yde bedre støtte til forskning og samarbejde på universiteter i alle medlemsstater; at aflægge rapport til Parlamentet om andelen af mandlige og kvindelige forskere, der deltager i programmet g) at sikre beskyttelsen af Unionens budget ved at gøre generel og systematisk brug af digitale og automatiserede systemer til rapportering, overvågning og revision; straks at indføre et integreret og interoperabelt system, der bygger på, men ikke er begrænset til, eksisterende værktøjer og databaser h) at styre forventningerne ved at fastsætte realistiske og opnåelige målsætninger og mål; mener, at den nye styrkede EU-ungdomsgaranti bør afstedkomme mere positive resultater med hensyn til unges adgang til arbejdsmarkedet; opfordrer Kommissionen til at samarbejde bedre med medlemsstaterne om at udvikle Erasmus+ med henblik på faglig uddannelse, navnlig for visse tekniske erhverv, håndværkere osv.; opfordrer Kommissionen til at tilskynde Det Forenede Kongerige til igen at tilslutte sig Erasmus-programmet; opfordrer også til, at der udvikles et program for udveksling af studerende og forskere for landene i Det Østlige Partnerskab, navnlig Ukraine; yderligere at øge sine udvidelsesaktiviteter for at forbedre adgangen til ekspertise i hele Unionen og rapportere tilbage til dechargemyndigheden i) at oprette en ny budgetpost for turisme for at støtte genopretningen af en sektor, der er hårdt ramt af covid-19-krisen, og gøre den digitaliseret, bæredygtig og modstandsdygtig med henblik på fremtiden j) at fortsætte sin indsats med hensyn til grupperede indkøb af vacciner for at beskytte mod covid-19, hvilket åbner mulighed for besparelser og udvikler Unionens suveræne autonomi på sundhedsområdet og kan udvides til at omfatte andre områder såsom energi, halvlederelementer eller sjældne jordarter k) at sikre, at der er tilstrækkelige ressourcer til rådighed for Horisont Europa og dets søjler, vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse og andre finansieringsinstrumenter og projekter, også i forbindelse med jobskabelse, idet der sikres synergier med de nationale genopretningsplaner med henblik på at fremme forskning og udvikle en vækststrategi og lancere nye EU-partnerskaber på områder som ren brint, brændselsceller, vindenergi, elektrisk trækkraft, solcelleenergi, robotteknologi, droner, 3D-printbatterier, ren luftfart, jernbanetransport, opkoblet og automatiseret mobilitet, nulemissionstransport ad landevej og vand og en bred vifte af digitale teknologier i udlandet, navnlig til arbejdsprogrammet for 2021-2022, og glæder sig over fremskridtene i Horisont Europa i denne henseende; understreger, at det er nødvendigt at støtte projekter, der navnlig bidrager til et fremtidssikret, bæredygtigt, intelligent, konkurrencedygtigt, økonomisk overkommeligt og klimavenligt europæisk transportnet l) at foreslå en ny resultatorienteret mekanisme, herunder for kort-, mellem- og langsigtet planlægning og teknisk bistand, forstærke forbindelsen mellem finansiering og opnåelse af projektdelmål, øge merværdien af de europæiske fonde og sikre, at medlemsstaterne opfylder målene om færdiggørelse i 2030 og 2050 af henholdsvis hovednettet og det samlede TEN-T-net;

Økonomisk, social og territorial samhørighed

97. noterer sig, at underudgiftsområde 1b »Økonomisk, social og territorial samhørighed« i FFR udgør 34,3 % eller 59,5 mia. EUR af Unionens budget: af dette beløb anvendes 32,4 mia. EUR (54,5 %) til Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), 10,2 mia. EUR (17,1 %) til Samhørighedsfonden, 14,7 mia. EUR (24,7 %) til Den Europæiske Socialfond (ESF) og 2,2 mia. EUR (3,7 %) til andre foranstaltninger;

98. minder om den vigtige rolle, som udgifterne under FFR-udgiftsområde 1b »Økonomisk, social og territorial samhørighed« spiller, og som fokuserer på at mindske udviklingsforskellene mellem de forskellige medlemsstater og regioner i Unionen og styrke konkurrenceevnen i alle regioner;

99. noterer sig, at Revisionsretten har undersøgt en stikprøve på 227 transaktioner, der var udformet med henblik på at være statistisk repræsentativ for hele spektret af udgifter under dette FFR-underudgiftsområde; bemærker, at Revisionsretten også undersøgte den formelle rigtighed af oplysningerne i de årlige aktivitetsrapporter fra Generaldirektoratet for Regionalpolitik og Bypolitik (GD REGIO) og Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion (GD EMPL) samt Kommissionens årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport;

100. bemærker med bekymring, at Revisionsretten under hensyntagen til de fejl, som revisionsmyndighederne tidligere har konstateret, og de korrektioner, der er foretaget af programmyndighederne, har anslået fejlforekomsten til at være 3,5 %, hvilket er et godt stykke over væsentlighedstærsklen; glæder sig over, at dette ikke desto mindre udgør en reduktion i fejlprocenten i forhold til den rapporterede fejlprocent på 4,4 % i 2019; noterer sig, at de konstaterede fejl vedrører ikkestøtteberettigede omkostninger, offentlige indkøb, regnskabs- og beregningsfejl, statsstøtte og manglende dokumentation;

101. bemærker med bekymring dataene i resultattavlen for det indre marked for 2020 vedrørende offentlige indkøb, som viser, at andelen af kontrakter, der tildeles med blot én enkelt tilbudsgiver, er særlig foruroligende: 19 medlemsstater nåede eller overskred tærsklen på 20 %, og seks medlemsstater (Tjekkiet, Grækenland, Ungarn, Polen, Rumænien og Slovenien) havde et niveau på 39-51 %; bemærker, at andelen af indkøbskontrakter, der blev forhandlet med en virksomhed uden indkaldelse af bud, nåede op på eller oversteg tærsklen på 10 % i otte medlemsstater, og at fire (Bulgarien, Cypern, Rumænien og Slovenien) nåede op på 22-29 %; bemærker, at andelen af kontrakter, der blev tildelt efter et udbud, hvis navn og betingelse ikke var klar, lå over tærsklen på 3 % i ti medlemsstater med et niveau på 8-9 % i fire medlemsstater (Belgien, Bulgarien, Malta og Slovenien);

102. er dybt bekymret over disse bemærkninger, da de tyder på alvorlige og systemiske svagheder i procedurerne for offentlige indkøb i flere medlemsstater, som sandsynligvis også vil påvirke forvaltningen og anvendelsen af EU-midler; noterer sig i denne forbindelse Revisionsrettens bemærkning om en tidlig forebyggende systemrevision af forvaltningskontrollen af offentlige indkøb i Ungarn, som resulterede i en fast korrektion på 10 % for alle berørte kontrakter, der dækkede en periode på fire år, og som beløb sig til ca. 770 000 000 EUR;

103. er bekymret over, at 72 % af fejlene skyldes ikkestøtteberettigede projekter og omkostninger og 27 % overtrædelser af reglerne for det indre marked (navnlig manglende overholdelse af statsstøttereglerne); bemærker, at fem projekter var i strid med Unionens statsstøtteregler; noterer sig, at Revisionsretten er af den opfattelse, at to projekter ikke burde have modtaget offentlig finansiering fra Unionen og/eller medlemsstaten; fremhæver, at disse projekter tegnede sig for 1,0 procentpoint af den anslåede fejlforekomst;

104. glæder sig over, at den flerårige indkaldelse af forslag under Connecting Europe-faciliteten fra 2019 blev afsluttet i 2020 med et positivt resultat, idet der blev udvalgt 125 projekter med et samlet bidrag på mere end 2 mia. EUR; bemærker, at mere end 90 % af CEF-bidraget blev tildelt projekter, der forventedes at adressere klimarelaterede mål, navnlig infrastruktur til jernbaner, indre vandveje og søhavne og etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer;

105. noterer sig, at GD REGIO har indberettet en vægtet gennemsnitlig fejlprocent på 2,1 % og en »maksimal fejlprocent« på 2,6 %, og at GD EMPL rapporterede en vægtet gennemsnitlig fejlprocent på 1,4 % og en »maksimal fejlprocent« på 1,9 %; påpeger, at GD EMPL ifølge Revisionsretten ikke tog fuldt hensyn til eventuelle fejl ud over dem, der blev opdaget, i hvilket tilfælde maksimumssatsen ville have været 2,1 %; fremhæver Revisionsrettens konstatering af, at den samlede restfejlfrekvens, som Kommissionen har rapporteret, bør betragtes som en minimumssats; fremhæver, at fremtidige korrektioner måske ikke er tilstrækkelige til at sikre, at der ikke er nogen væsentlig fejlforekomst ved afslutningen;

106. udtrykker bekymring over, at antallet og effekten af de opdagede fejl viser, at den eksisterende kontrol endnu ikke i tilstrækkelig grad afbøder den høje iboende risiko for fejl på dette område; er bekymret over, at dette navnlig vedrører forvaltningsmyndigheder, hvis verificeringer er ineffektive med hensyn til at forebygge eller opdage uregelmæssigheder i de udgifter, som støttemodtagerne anmelder; bemærker med bekymring, at Revisionsretten også mener, at andre fejl skyldes beslutninger, som forvaltningsmyndighederne selv har truffet;

107. bemærker med bekymring, at Revisionsretten har konkluderet, at de restfejlfrekvenser, som revisionsmyndighederne rapporterede, ikke altid var pålidelige, og at der fortsat er mangler i den måde, revisionsmyndighederne udfører og dokumenterer deres arbejde på; fremhæver Revisionsrettens konstatering af, at revisionsmyndighederne er nødt til at overvåge risikoen for svig bedre i forbindelse med revision af operationer;

108. gentager sin dybe misbilligelse af praksis i nogle medlemsstater med systematisk at overbooke programmer og flytte problematiske eller ulovlige projekter over på det nationale budget, efter at Kommissionen eller OLAF har opdaget uregelmæssigheder eller misbrug; fordømmer, at de nationale skatteydere skal betale for projekter, der er ramt af interessekonflikter, svig eller andre mangler;

109. noterer sig, at Revisionsretten i sin særberetning nr. 07/2020 »Gennemførelse af samhørighedspolitikken: forholdsvis lave omkostninger, men oplysningerne til brug for vurdering af besparelserne ved forenkling er utilstrækkelige« konstaterede, at de samlede omkostninger, der er indberettet i forbindelse med gennemførelsen af fondene under samhørighedspolitikken, er forholdsvis lave, men baseret på data, der ikke er tilstrækkeligt fuldstændige, ensartede og sammenhængende; bemærker med bekymring, at Revisionsretten konstaterede, at de tilgængelige omkostningsoplysninger ikke var tilstrækkelige til at vurdere effekten af en forenkling af EU-reglerne;

110. noterer sig, at Revisionsretten i sin særberetning nr. 24/2021 »Resultatbaseret finansiering i samhørighedspolitikken: værdige ambitioner, men der var stadig hindringer i perioden 2014-2020« konstaterede, at forordningen om fælles bestemmelser for 2014-2020 indeholdt en eksplicit »resultatramme« for medlemsstaternes operationelle programmer, herunder delmål og mål med henblik på at opnå ESI-investeringer;

111. understreger den resultatreserve, som er fastlagt inden for den nye resultatramme, og som indebærer, at 6 % af midlerne skal fastfryses og efterfølgende på grundlag af en performancegennemgang efter den årlige gennemførelsesrapport i 2019 tildeles til de programmer, der har nået deres fastsatte delmål, således at medlemsstaterne tilskyndes til at optimere deres anvendelse af midler; beklager, at det i henhold til nylige data blev konstateret, at Kommissionen og medlemsstaterne kun delvist havde succes med at gøre finansieringen af samhørighedspolitikken mere resultatbaseret; er bekymret over, at det blev konstateret, at medlemsstaterne udviste meget begrænset interesse i at benytte nogle af de nye resultatbaserede finansieringsmodeller, dvs. »fælles handlingsplaner« og »finansiering, der ikke er knyttet til omkostninger«; tilskynder til en bredere anvendelse af de forenklede omkostningsmuligheder, som Revisionsretten mener har potentiale til at reducere støttemodtagernes administrative byrde, og som anses for at være mindre udsat for fejl;

112. minder om samhørighedspolitikkens bidrag til at yde støtte til medlemsstaterne med henblik på at afbøde de negative virkninger af covid-19-pandemien og muliggøre en hurtig omdirigering af de disponible midler for 2014-2020 til de hårdest ramte sektorer og foreslå betydelige forenklinger (CRII- og CRII+- initiativer for 2020); bemærker endvidere, at 179 operationelle programmer anvendte disse initiativer til at støtte sundhedspleje, små virksomheder og arbejdstagere, som beløb sig til 12,9 mia. EUR (6,2 mia. EUR i 2020 og 6,7 mia. EUR i 2021); noterer sig, at CRII- og CRII+-initiativerne har fremskyndet gennemførelsen af ESI-fondene og bidraget til at reducere uindfriede forpligtelser;

113. noterer sig, at Revisionsretten i sin særberetning nr. 26/2021 »Udgifternes formelle rigtighed inden for EU's samhørighedspolitik: Kommissionen rapporterer årligt en anslået minimumsfejlfrekvens, der ikke er endelig«, konstaterede, at de nye retlige bestemmelser for programmeringsperioden 2021-2027 afhjælper visse begrænsninger i godkendelsen af regnskaber; beklager dog, at Revisionsretten konstaterede, at der fortsat er visse risici på tidspunktet for frigivelsen af de tilbageholdte betalinger;

114. noterer sig Revisionsrettens konklusioner om, at Kommissionens skrivebordsgennemgange ikke er udformet med henblik på at opdage yderligere ikkestøtteberettigede udgifter, hvilket begrænser deres bidrag til at bekræfte de underliggende transaktioners formelle rigtighed og gyldigheden af den samlede restfejlprocent (RTER), som revisionsmyndighederne har rapporteret; bemærker endvidere, at sådanne skrivebordskontroller for så vidt angår programmer med en bekræftet resultatliste med lave fejlprocenter er et effektivt redskab til at bekræfte de rapporterede fejlprocenter og revisionserklæringer fra revisionsmyndighederne; bemærker med bekymring, at både Kommissionens og Revisionsrettens juridisk-kritiske revisioner fandt væsentlige fejl, som skrivebordsgennemgangene ikke kunne have opdaget;

115. noterer sig, at Revisionsretten konstaterede, at Kommissionen ikke altid fulgte sin risikobaserede tilgang til udvælgelse af de mest risikofyldte revisionsmyndigheder til juridisk-kritiske revisioner, og at Kommissionen, selv om den opdager uregelmæssige udgifter i sine juridisk-kritiske revisioner, ofte reviderer deres endelige resultater i opfølgningsfasen med medlemsstaterne;

116. er dybt bekymret over rapporter om alvorlig og systematisk korruption og misbrug af Unionens samhørighedsmidler i instrumentet for integreret territorial investering i Donaudeltaet i Rumænien til en værdi af 1,1 mia. EUR på tværs af otte rumænske programmer; bemærker, at disse midler er øremærket til fattigdomsbekæmpelse, naturbeskyttelse og miljøbeskyttelse langs Donaudeltaet i Rumænien, som finansieres af fem forskellige ESI-fonde; bemærker, at påstandene om uregelmæssigheder er koncentreret omkring ét program, det regionale operationelle program, og drejer sig om tre indkaldelser af projekter under en prioritetsakse, der hovedsagelig støtter SMV'er og mikrovirksomheder, og som er udstyret med 104 000 000 EUR til finansiering af 347 projekter; bemærker, at OLAF i maj 2021 indledte en undersøgelse vedrørende påstande om svig og andre uregelmæssigheder i forbindelse med et specifikt projekt finansieret under instrumentet for integreret territorial investering i Donaudeltaet i Rumænien;

117. er bekymret over mediernes afsløringer af, at en rumænsk national myndighed var korrupt og bidrog til godkendelsen af projekter, som involverede politikere, der var indblandet i en interessekonflikt, og som ikke boede langs Donaudeltaet;

118. bemærker, at Kommissionen efter mediernes beretninger om alvorlige påstande om svig, interessekonflikter og underslæb i juni 2021 afbrød betalingerne, hvilket blokerede for enhver godtgørelse af de 347 risikofyldte projekter fra Unionens side, mens resultaterne af de rumænske myndigheders kontroller afventedes; bemærker, at de rumænske myndigheder udvalgte 73 projekter til kontrol, hvilket førte til, at 35 af disse projekter blev anmeldt til det nationale organ for bekæmpelse af svig eller til den nationale anklagemyndighed med henblik på yderligere efterforskning på baggrund af mistanken om svig; bemærker, at de rumænske forvaltningsmyndigheder gennemførte kontroller af yderligere 22 operationer for at kontrollere, om de var formelt rigtige, og om de bidrager til udviklingen af Donauområdet, hvilket resulterede i, at der blev konstateret yderligere én potentiel uregelmæssighed;

119. bemærker, at Kommissionen var enig med de rumænske myndigheder i, at forvaltningsmyndigheden forelægger resultaterne af sin kontrol for revisionsmyndigheden med henblik på en uafhængig gennemgang af tilstrækkeligheden af risikovurderingsmetoden til udvælgelse af operationer, der skal gennemgås og udføres, og med henblik på bekræftelse af resultaterne; bemærker, at disse konklusioner vil indgå i forberedelsen af den målrettede revision, som Kommissionen planlægger også at gennemføre i begyndelsen af 2022 med henblik på at kontrollere effektiviteten af de foranstaltninger, som de rumænske myndigheder har truffet, på stedet; opfordrer indtrængende Kommissionen til at holde dechargemyndigheden underrettet om enhver ny udvikling og navnlig om eventuelle finansielle korrektioner;

120. er bekymret over, at oplysningerne om sådanne alvorlige påstande endnu en gang blev afsløret af journalister og ikke af en revision fra Kommissionens side; minder om, at journalisterne påpegede, at der findes alvorlige svagheder og smuthuller i den rumænske lovgivning i forbindelse med interessekonflikter; understreger, at disse love hurtigst muligt skal bringes i overensstemmelse med kravene i Unionens finansforordning; minder om, at klar og utvetydig lovgivning mod interessekonflikter på nationalt plan er en vigtig forudsætning for forebyggelse, afsløring og bekæmpelse af misbrug, korruption og svig;

121. beklager, at det betydelige potentiale i Unionens struktur- og investeringsfonde til at bidrage til ligestilling mellem kønnene er uudnyttet, som det fremgår af Revisionsrettens særberetning nr. 10/2021 med titlen »Integration af kønsaspektet i EU-budgettet: Det er på tide at omsætte ord til handling«, og at integration af kønsaspektet ikke gennemføres i tilstrækkelig grad i alle faser af budgetproceduren; er af den opfattelse, at integration af kønsaspektet skal håndteres på en ubureaukratisk og koncis måde gennem målrettede og effektive incitamenter;

122. glæder sig over Revisionsrettens beretning om Den Europæiske Socialfonds (ESF's) performance, som tegner sig for 25,9 % af alle betalinger under samhørighedspolitikken i perioden 2014-2020, der var afholdt ved udgangen af 2020; bemærker, at ESF-udgifterne steg fra 11,2 mia. EUR i 2019 til 13,7 mia. EUR i 2020 som følge af øget gennemførelse; noterer sig, at Revisionsrettens arbejde er baseret på Kommissionens performanceoplysninger, som navnlig bestod af den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport for 2020, programerklæringerne for budgetforslaget for 2022 og centrale evalueringer fra Kommissionen samt den 7. samhørighedsrapport;

123. minder om den afgørende betydning, som ESF, Erasmus+, Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede (FEAD) og EGF har som Unionens vigtigste redskaber til at fremme øget beskæftigelse og arbejdskraftsmobilitet, uddannelse og erhvervsuddannelse med henblik på færdigheder og livslang læring samt til at fremme social inklusion og bekæmpe fattigdom og forskelsbehandling; glæder sig over, at Revisionsretten har konstateret, at ESF's resultatramme er veludviklet, og at Kommissionen fastsætter et niveau for »målopfyldelse« i forbindelse med indikatorer med mål; beklager, at Revisionsretten konstaterede, at der — selv om ESF's performanceramme øgede tilgængeligheden af performanceoplysninger — fortsat var fokus på finansielle input og output og ikke i tilstrækkelig grad på resultater, og at der — selv om evalueringer dækker de fleste af ESF's områder — er behov for en større metodologisk indsats for at vurdere politikkernes effekt med hensyn til at nå ud til personer, der står uden for arbejdsmarkedet;

124. noterer sig, at indikatorerne viser, at medlemsstaterne gør gode fremskridt i forhold til de fastsatte mål, at Kommissionen frigav 85 % af resultatreserven for ESF-programmerne, og at ESF+-forslaget for 2021-2027 sigter mod yderligere forenkling og synergier;

125. beklager, at Revisionsretten, på grund af databegrænsninger og det forhold, at mange operationer stadig var i gang på tidspunktet for Revisionsrettens revision, ikke var i stand til at drage en samlet konklusion om de faktiske resultater af ESF-udgifterne i perioden 2014-2020;

126. bemærker med tilfredshed, at 45,4 millioner deltagere ved udgangen af 2020 var blevet støttet af ESF og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, og at 5,4 millioner mennesker fandt beskæftigelse job (herunder selvstændige) under begge programmer som indberettet af Kommissionen;

127. glæder sig over virkningen af den midlertidige støtte til mindskelse af risiciene for arbejdsløshed i en nødsituation (SURE) som rapporteret af Kommissionen i dens anden rapport; bemærker, at SURE har formået at afbøde de alvorlige socioøkonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien; bemærker, at SURE i 2020 støttede ca. 31 millioner mennesker i de 19 støttemodtagende medlemsstater, hvoraf 22,5 millioner er ansatte og 8,5 millioner er selvstændige, samt at omkring 2,5 millioner virksomheder, som er berørt af covid-19-pandemien, har nydt godt af SURE, hvilket gør det muligt for dem at fastholde arbejdstagere;

128. glæder sig over stigningen i gennemførelsen af de finansielle instrumenter under alle ESI-fondene i 2020, som førte til 10,3 mia. EUR i kumulative betalinger til endelige modtagere (4,7 mia. EUR i 2019);

129. bemærker, at opførelsen af Peljesac-broen i Kroatien, der blev færdiggjort med samhørighedsmidler, blev afsluttet af en kinesisk statsejet virksomhed, som kan have nydt godt af støtte fra den kinesiske regering og anvendt lavere og utilstrækkelige arbejdsstandarder, hvilket ville indebære en konkurrencefordel i forhold til EU-virksomheder, der afgav bud på samme udbud; er af den opfattelse, at Kommissionen som traktatens vogter skal sikre lige konkurrencevilkår mellem virksomheder i Unionen og virksomheder i tredjelande i forbindelse med offentlige udbud; er derfor af den opfattelse, at der i procedurerne for offentlige indkøb og byggeri bør indgå strenge bestemmelser om standarder for sociale rettigheder og arbejdstagerrettigheder på EU-plan;

130. er bekymret over forlydender om, at den ungarske regering havde til hensigt at nationalisere Ferenc Liszt-lufthavnen nær Budapest og erklærede, at den havde til hensigt at anvende Unionens samhørighedsmidler til at udvikle infrastruktur til at mindske lufthavnens værdi med henblik på at sænke omkostningerne ved ekspropriationen, hvilket skader de nuværende ejere; er dybt bekymret over den usikkerhed, som sådanne trusler udgør for internationale investorer; minder om, at Unionens samhørighedsmidler blev anvendt til at medfinansiere lufthavnen, hvilket ville gavne oligarkiske strukturer i tilfælde af et tvunget eller ufrivilligt salg af lufthavnen; bemærker, at regeringen har pålagt lufthavnsoperatøren ekstremt bureaukratiske hindringer og yderligere krav; er forbløffet over, at oligarker i direkte og tæt kontakt med premierministeren har indgivet lavere tilbud om køb af lufthavnen;

131. er bekymret over, at den kraftige prisstigning inden for byggeri og råstoffer kan ændre det samlede budget for mange projekter og føre til underbudgettering og til, at delmål ikke nås, samt til umulig gennemførelse, hvilket derfor kan undergrave færdiggørelsen af TEN-T-hovednettet;

132. bemærker med bekymring, at den portugisiske venturekapitalvirksomhed Alpac Capital, som angiveligt har tætte forbindelser til den ungarske premierminister, har erhvervet 88 % af aktierne i Euronews; bemærker, at Euronews' redaktionsudvalg nu omfatter tre personer, der er udvalgt af Alpac, og er derfor bekymret over, at dette kan påvirke dets fulde redaktionelle uafhængighed; bemærker, at Euronews i 2020 modtog 18,12 mio. EUR fra Unionens budget; opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre, at disse penge rent faktisk anvendes til objektiv og faktabaseret nyhedsdækning af uafhængige journalister;

Henstillinger

133. opfordrer Kommissionen til: a) at fastsætte en fejlprocent ved betalingen og ikke en restfejlprocent med henblik på at forbedre evalueringen af den gennemførte kontrol b) at fortsætte sit samarbejde med Revisionsretten med henblik på at harmonisere datastandarterne og tilpasse fortolkningen af retsakter yderligere c) at tilskynde til og nøje overvåge medlemsstaterne ved hjælp af dens standardsatser for enhedsomkostninger, da yderligere forenkling af regler og procedurer kan bidrage til en mere effektiv anvendelse af midlerne og en reduceret fejlprocent, samtidig med at det sikres, at ordningen ikke fører til uforholdsmæssigt store ubalancer til fordel for medlemsstaterne d) udtrykkeligt at tilskynde revisionsmyndighederne til at føje specifikke spørgsmål om risici for svig til deres tjeklister og dokumentere de skridt, der bliver taget med henblik på at afhjælpe sådanne risici konstateret under en revision; at være mere opmærksomme på og tildele øget teknisk støtte til medlemsstater, hvis forvaltnings- og kontrolsystemer kun er delvist pålidelige eller slet ikke pålidelige, hvor der er en øget risiko for svig og korruption i forbindelse med midler e) at gøre obligatorisk og systematisk brug af IT-værktøjer såsom EDES eller Arachne for alle EU-midler, herunder delt forvaltning, og sikre bedre anvendelse af ny teknologi med henblik på at øge kontrollen og beskytte Unionens budget mod svig og misbrug af midler f) at sikre beskyttelsen af Unionens budget ved at gøre generel og systematisk brug af digitale og automatiserede systemer til rapportering, overvågning og revision og hurtigst muligt indføre et integreret og interoperabelt system, der bygger på, men ikke er begrænset til, eksisterende værktøjer og databaser g) at sikre, at medlemsstaterne tager hensyn til og fremmer gennemførelsen af partnerskabsprincippet og ligestilling mellem kønnene i forbindelse med udarbejdelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af alle programmer som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (6) og forordning (EU) 2021/1060 h) at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning i forbindelse med anvendelsen af midler, herunder respekt for retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder, som væsentlige forudsætninger for forsvarlig økonomisk forvaltning og effektiv finansiering i) at sikre, at medlemsstaterne i den årlige oversigt giver tilstrækkelige oplysninger om konklusioner og opfølgning vedrørende operationer, hvor de har udeladt beløb fra regnskabet, som fortsat er genstand for en igangværende vurdering af den formelle rigtighed j) at fremsætte et lovgivningsmæssigt forslag i tilknytning til den kommende revision af finansforordningen for at sikre, at de tilbageholdte betalinger er tilstrækkeligt beskyttet, inden de frigives, for at forbedre sit revisionsarbejde, sin revisionsdokumentation og sin revisionsproces, for at styrke de vigtigste elementer i den formelle rigtighed af oplysningerne i de årlige aktivitetsrapporter og for at sikre, at kommissærkollegiet fremlægger relevante og pålidelige oplysninger i den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport; understreger, at forslaget bør have et klart og begrænset anvendelsesområde for ikke at påvirke fondenes performance negativt k) at forbedre den tilgang, der anlægges i forbindelse med undersøgelser af administrative omkostninger, ved at meddele, hvad der vil blive undersøgt og hvornår, samt vurdere, om de anslåede administrative omkostningsbesparelser er blevet realiseret l) i forbindelse med resultatbaseret finansiering i samhørighedspolitikken at gøre bedst mulig brug af grundforudsætningerne i perioden 2021-2027 for på et tidligt tidspunkt at bane vejen for en effektiv midtvejsevaluering og præcisere reglerne for og tilgangen til at give sikkerhed for EU-finansiering i finansieringsmodellen med »finansiering, der ikke er knyttet til omkostninger« m) at forenkle regler og procedurer og opfordre medlemsstaterne og Kommissionen til at udvikle obligatoriske kurser og udarbejde praktiske oplysninger til ansøgere, navnlig nye ansøgere, og forbedre bistanden til og retningslinjerne for SMV'er, spinoffvirksomheder, nystartede virksomheder, administrations- og betalingsorganer og alle andre relevante interessenter n) at yde vejledning og kontrol, der sikrer, at passende minimumsstandarder for sociale rettigheder og arbejdstagerrettigheder er krav i forbindelse med offentlige udbud, navnlig i forbindelse med udbud inden for bygge- og anlæg for at undgå, at EU-virksomheder stilles ringere i konkurrencen i forhold til tilbudsgivere fra tredjelande; opfordrer Kommissionen til at sikre, at kun virksomheder fra tredjelande, der giver EU-virksomheder mulighed for at deltage i deres offentlige udbud, kan deltage i europæiske offentlige udbud for at sikre lige vilkår og lige adgang for virksomheder i Unionen og tredjelande o) at lette vedtagelsen af den europæiske mekanisme til at imødegå retlige og administrative hindringer, som har potentiale til at påvirke tempoet i gennemførelsen af grænseoverskridende transportprojekter positivt og i sidste ende øge effektiviteten af transporttjenester på disse områder;

Naturressourcer

134. noterer sig, at udgiftsområde 2 »Naturressourcer« i FFR udgør 35 % eller 60,6 mia. EUR af Unionens budget: af dette beløb anvendes 41,6 mia. EUR (68,7 %) til direkte betalinger under Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), 2,6 mia. EUR (4,3 %) til markedsrelaterede udgifter under EGFL, 14,6 mia. EUR (24,1 %) til Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), 0,9 mia. EUR (1,4 %) til Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) og resten til andre områder;

135. noterer sig, at Revisionsretten har undersøgt en stikprøve på 218 transaktioner, der omfattede 19 medlemsstater og Det Forenede Kongerige, og som var udformet med henblik på at være repræsentativ for hele spektret af udgifter under dette FFR-udgiftsområde; bemærker, at Revisionsretten også undersøgte de årlige aktivitetsrapporter fra Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (GD AGRI) og Kommissionens Generaldirektorat for Miljø (GD ENV) samt Kommissionens årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport;

136. bemærker med tilfredshed, at Revisionsrettens arbejde støtter konklusionen om, at direkte betalinger som helhed var uden væsentlig fejlforekomst og tegnede sig for 69 % af udgifterne under dette FFR-udgiftsområde; bemærker, at direkte betalinger til landbrugere er rettighedsbaserede, og at der er en lavere risiko for fejl i sådanne betalinger, hvis de dertil knyttede betingelser ikke er komplekse; konstaterer, at de vigtigste forvaltningsværktøjer for direkte betalinger, det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) og markidentifikationssystemet (LPIS) ifølge Revisionsretten udgør et effektivt forvaltnings- og kontrolsystem; bemærker, at reformen af den fælles landbrugspolitik efter 2022 ikke længere bør være baseret på overholdelse, men på performance; håber, at denne grundlæggende ændring vil have en positiv effekt på fejlprocenten for direkte betalinger;

137. bemærker med bekymring de fejl, som Revisionsretten har konstateret i forbindelse med udvikling af landdistrikter, markedsforanstaltninger og andre udgiftsområder inden for »Naturressourcer«, som tegner sig for 31 % af udgifterne; er bekymret over Revisionsrettens vurdering af, at mere komplekse betingelser for støtteberettigelse øger risikoen for fejl; beklager, at fejlforekomsten anses for at være væsentlig på dette område;

138. konstaterer, at GD AGRI har beregnet risikoen ved betaling til ca. 1,9 % for udgifterne til den fælles landbrugspolitik som helhed i 2020; bemærker, at Revisionsretten anslår fejlforekomsten til 2 %, hvilket er en stigning på 0,1 % i forhold til 2019; beklager, at fejlforekomsten i udgifterne til »Naturressourcer« ligger tæt på væsentlighedstærsklen;

139. glæder sig over anvendelsen af nye teknologier såsom kontrol i form af monitorering ved hjælp af automatiserede processer baseret på Sentinel-satellitdata under EU's Copernicus-program til at kontrollere, om visse regler for den fælles landbrugspolitik overholdes; glæder sig over, at disse ændringer også blev godkendt for den fælles landbrugspolitik efter 2022, og opfordrer medlemsstaterne til at udnytte disse muligheder mest muligt;

140. glæder sig over, at Kommissionen har forpligtet sig til at yde støtte til medlemsstaterne i forbindelse med udviklingen af den nye tilgang med hensyn til kontrol i form af monitorering; bemærker, at medlemsstaternes betalingsorganer siden 2018 har kunnet udføre denne form for kontrol, men beklager det begrænsede omfang i 2020; støtter Revisionsrettens anbefaling til Kommissionen om at fremme kontrol i form af monitorering som et centralt kontrolsystem for den fælles landbrugspolitik efter 2022;

141. beklager dybt, at Kommissionens manglende indsamling af pålidelige data om endelige modtagere af midler fra den fælles landbrugspolitik efterlader mange uløste sager i forbindelse med medlemsstaternes inddrivelse af midler; bemærker med bekymring, at brugen af rapporterings- og overvågningsværktøjer, såsom Arachne, kun anvendes frivilligt;

142. beklager de tilbagevendende svagheder, som Revisionsretten har påpeget med hensyn til risikoen ved betalinger, der påvirker udgifterne til »Naturressourcer« i forbindelse med medlemsstaternes kontrol, hvilket afspejles i deres kontrolstatistikker;

143. minder om de svagheder, som Revisionsretten har påpeget med hensyn til såvel Kommissionens som medlemsstaternes politikker og procedurer for bekæmpelse af svig i forbindelse med den fælles landbrugspolitik; minder om henstillingen til Kommissionen i sidste års årsberetning og noterer sig, at GD AGRI ajourførte sin strategi for bekæmpelse af svig i 2020; afventer Revisionsrettens særberetning om den fælles landbrugspolitik og foranstaltninger til bekæmpelse af svig, som blev udskudt til andet kvartal af 2022, med henblik på en tilbundsgående analyse af den nuværende situation;

144. bemærker med bekymring 29 OLAF-sager vedrørende struktur- og landbrugsfonde i Bulgarien; er bekymret over resultaterne af undersøgelsen af den organiserede kriminalitets indvirkning på EU's finansielle interesser, som viser, at de fleste overtrædelser i Bulgarien er blevet konstateret på området for landbrugsfinansiering, navnlig i forbindelse med støtte til landbrugsafgrøder, samt opførelsen af »falske« gæstehuse, der rent faktisk anvendes som private hjem; er klar over, at spørgsmålet om EU-medfinansierede »falske« gæstehuse ikke er begrænset til Bulgarien, da lignende problemer også blev identificeret i Slovakiet og Tjekkiet; bemærker, at Kommissionen overvåger situationen og forventer, at den træffer hurtige og beslutsomme foranstaltninger mod denne form for svig med tilskud; bemærker endvidere, at de bulgarske myndigheder ikke har medtaget finansiering til lignende foranstaltninger i den nuværende programmeringsperiode 2021-2027;

145. bemærker med bekymring, at den fælles landbrugspolitik ifølge Revisionsrettens særberetning nr. 16/2021 »Den fælles landbrugspolitik og klimaet — Halvdelen af EU's klimaudgifter går til landbruget, men dets emissioner er ikke faldende«, ikke har reduceret husdyremissionerne, at emissionerne fra gødning og husdyrgødning på marker er stigende, at foranstaltningerne under den fælles landbrugspolitik ikke førte til en samlet stigning i kulstofindholdet i jord og planter, og at ændringerne af den fælles landbrugspolitik for 2014-2020 ikke afspejlede dens nye klimaambitioner;

146. beklager, at det fremgår af Revisionsrettens revisionsresultater i dens særberetning nr. 20/2021 »Bæredygtig vandanvendelse i landbruget: Midler under den fælles landbrugspolitik vil nok snarere fremme en øget end en mere effektiv vandanvendelse«, at direkte betalinger under den fælles landbrugspolitik ikke i væsentlig grad tilskynder til effektiv vandanvendelse, og at midler til udvikling af landdistrikterne og markedsforanstaltninger ikke i væsentlig grad fremmer bæredygtig vandanvendelse;

147. bemærker med bekymring, at der ifølge Revisionsrettens særberetning nr. 13/2020 »Biodiversitet på landbrugsarealer: Den fælles landbrugspolitiks bidrag har ikke standset nedgangen«, er mangler i udformningen af EU's biodiversitetsstrategi, dens koordinering med den fælles landbrugspolitik og overvågningen heraf; beklager, at Revisionsretten har konkluderet, at størstedelen af finansieringen af den fælles landbrugspolitik kun har en ringe positiv effekt på biodiversiteten;

148. minder om vigtigheden af en retfærdig tildeling af den fælles landbrugspolitik, som på den ene side bør forhindre misbrug af midler, navnlig begået af politisk fremtrædende velhavende enkeltpersoner, eliten og store konglomerater, og på den anden side bør fokusere på aktive landbrugere; påpeger, at en undersøgelse (7) af gennemførelsen af midler under den fælles landbrugspolitik afdækkede, at udbetalingen af Unionens landbrugsmidler er et yderst problematisk anliggende i mindst fem medlemsstater (8), og at der er en klar ulighed mellem tildelingen af midler til store og små landbrugere med systemiske fordele for store bedrifter, hvis reelle ejere har tætte forbindelser til de regerende politiske partier eller selv er medlemmer af disse partier i deres lande (9);

149. bemærker med bekymring, at Revisionsretten konstaterede, at Kommissionens performanceoplysninger koncentrerer sig om input, output og finansielle bidrag snarere end resultater; glæder sig over forøgelsen af fiskeriets økonomiske levedygtighed; beklager, at dataene om akvakultur er mindre entydige;

150. noterer sig, at Kommissionen rapporterer om EHFF's udgifter til miljømål; beklager, at forbindelsen mellem dette og de vigtigste miljøindikatorer ikke er veldefineret; beklager, at bevarelsesmålet under den fælles fiskeripolitik sandsynligvis ikke vil blive opfyldt;

151. noterer sig, at ESI-fondene ved udgangen af 2020 støttede over 2 millioner projekter i landbrugssektoren og landdistrikterne og bidrog til at bevare 31 500 arbejdspladser og skabe 4 000 nye arbejdspladser i den maritime sektor og fiskerisektoren; bemærker endvidere, at der er skabt mere end 54 000 nye arbejdspladser gennem projekter, der støttes af programmer for udvikling af landdistrikterne, og at 131 000 unge landbrugere har modtaget støtte til virksomhedsetablering;

Henstillinger

152. opfordrer Kommissionen til: a) at forenkle regler og procedurer og tilskynde medlemsstaterne til at udvikle obligatoriske kurser og udarbejde praktiske oplysninger til ansøgere, navnlig nye ansøgere, og forbedre bistanden til og retningslinjerne for unge landbrugere, SMV'er, spinoffvirksomheder, nystartede virksomh