GLOSSAR

Foranstaltning til destillation af biprodukter : Støtte ydet til frivillig eller obligatorisk destillation af biprodukter fra vinfremstilling (presserester fra vindruer samt vinbærme), der opfylder betingelserne i afsnit D i bilag XVb til forordning (EF) nr. 1234/2007.

Chaptalisering : Tilsætning af sukker til ugæret druemost med det formål at hæve alkoholprocenten efter gæringen.

Koncentreret druemost : Koncentreret druemost er ikke-karamelliseret druemost, som er fremstillet ved delvis inddampning af druemost under anvendelse af enhver anden godkendt metode end direkte opvarmning.

Koncentreret most (rektificeret) : Rektificeret (koncentreret) druemost er det flydende ikke-karamelliserede produkt, som er fremstillet ved delvis inddampning af druemost under anvendelse af enhver anden godkendt metode end direkte opvarmning, og som har undergået godkendte behandlinger for afsyring og fjernelse af andre bestanddele end sukker.

Krisedestillation : Støtte ydet indtil den 31. juli 2012 til frivillig eller obligatorisk destillation af overskydende vin, som medlemsstaterne træffer afgørelse om i begrundede krisetilfælde, for at mindske eller fjerne overskuddet og samtidig sikre kontinuitet i leveringen fra den ene høst til den anden.

Forhøjelse af alkoholindholdet : Forhøjelse af det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen for friske druer, druemost eller ikke-færdiggæret vin ved tilsætning af saccharose, koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost eller ved delvis koncentrering.

Grøn høst-foranstaltning : Ved grøn høst forstås fuldstændig destruktion eller fjernelse af endnu ikke modne drueklaser, der bringer udbyttet af det pågældende areal ned på nul. Støtten til grøn høst kan ydes som godtgørelse i form af et fast beløb pr. hektar, som skal fastsættes af den berørte medlemsstat.

Rydningspræmie : Støtte ydet til vindyrkere for permanent rydning af alle vinstokke på en parcel eller en bedrift.

Foranstaltning for høstforsikring : Støtte, der har til formål at bidrage til at beskytte producenternes indtægter, når disse berøres af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, sygdomme eller skadedyrsangreb.

Investeringsforanstaltning : Støtte til materielle og/eller immaterielle investeringer i forarbejdningsfaciliteter, vinbedriftinfrastruktur og markedsføring af vin, der generelt forbedrer virksomhedens resultater og vedrører et eller flere af følgende punkter: a) produktion eller markedsføring af produkter, der er omhandlet i bilag XIb til forordning (EF) nr. 1234/2007; b) udvikling af nye produkter, processer og teknologier i forbindelse med de produkter, der er omhandlet i bilag XIb.

Foranstaltning vedrørende gensidige fonde : Gensidige fonde yder støtte til producenter, der ønsker at forsikre sig mod markedssvingninger. Fællesskabsstøtte til oprettelse af gensidige fonde kan ydes i form af midlertidig og degressiv støtte til dækning af fondenes administrative omkostninger.

Plantningsrettigheder : Inden for EU er det forbudt at plante vinstokke af druesorter, medmindre der foreligger en plantningsrettighed – en rettighed, der tildeles i hektar, og som giver vindyrkere ret til at plante vinstokke. Disse rettigheder kan have form af i) individuelle genbeplantningsrettigheder, der ydes til en landbruger efter rydning af et areal, der tidligere også var beplantet med vinstokke; eller ii) nyplantningsrettigheder og rettigheder fra en national eller regional reserve forvaltet af medlemsstaterne, som endnu ikke er tildelt til specifikke dyrkere. Yderligere krav vedrørende ordningen for plantningsrettigheder findes i forordning (EF) nr. 1234/2007, artikel 85f- 85n.

Foranstaltning til destillation til konsumalkohol : Hektarstøtte, der kan ydes til producenter indtil den 31. juli 2012, for vin, der destilleres til konsumalkohol.

Salgsfremmende foranstaltning : Støtte til oplysningsforanstaltninger og salgsfremmende foranstaltninger for fællesskabsvine. De salgsfremmende foranstaltninger gælder for vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse eller vine med angivelse af druesort. Foranstaltningerne kan kun være: a) public relations, salgsfremme eller reklame, b) deltagelse i arrangementer, messer eller udstillinger af international betydning, c) oplysningskampagner, d) undersøgelser af nye markeder, som er nødvendige for at udvide afsætningsmulighederne, e) evalueringsundersøgelser af resultaterne af oplysningsforanstaltninger og salgsfremmende foranstaltninger. Fællesskabets tilskud til salgsfremstød må højst udgøre 50 % af de støtteberettigede udgifter.

Foranstaltninger til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer : Støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer kan kun dække en eller flere af følgende aktiviteter: a) sortsomstilling, også ved hjælp af dobbeltpodning, b) flytning af vindyrkningsarealer, c) forbedring af driftsmetoder. Den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer betragtes ikke som en omstrukturerings- og omstillingsaktivitet. Støtten til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer kan kun ydes som: a) godtgørelse til producenterne for indkomsttab i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltningen, b) tilskud til omstrukturerings- og omstillingsomkostningerne.

Enkeltbetalingsordningen (SPS) : En støtteordning, der erstattede størstedelen af de hidtidige direkte støttebetalinger, og som indebærer, at støtten er afkoblet fra enhver forpligtelse til at producere. Betaling af det fulde beløb i direkte støtte er betinget af, at landbrugerne bevarer al deres jord i god landbrugs- og miljømæssig stand (GLM) og opfylder lovgivningsbestemte forvaltningskrav (SMR) - krydsoverensstemmelseskrav.

Anvendelig produktion : Produktion af most, der er beregnet til vinfremstilling, og som svarer til den samlede produktion minus anden anvendelse end vin, navnlig af most, der udelukkende er beregnet til druesaft, og tab, der skyldes fordampning.

Brug af koncentreret druemost : Støtte, der ydes indtil den 31. juli 2012 til vinavlere, der anvender koncentreret druemost, herunder rektificeret koncentreret druemost, til at øge produkternes naturlige alkoholindhold i overensstemmelse med betingelserne i bilag XVa til forordning (EF) nr. 1234/2007.

Opgørelse over vindyrkningsarealer : En database med oplysninger om de enkelte medlemsstaters vinproduktionskapacitet.

Produktionsår : Produktionsår for vinprodukter (beskrevet i del XII i bilag I til forordning (EF) nr. 1234/2007). Det starter den 1. august hvert år og slutter den 31. juli det følgende år.

FORKORTELSER

ELFUL : Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne

EGFL : Den Europæiske Garantifond for Landbruget

EU-27 : Den Europæiske Union med 27 medlemsstater

ha : Hektar

hl : Hektoliter

SPS : Enkeltbetalingsordningen

RESUMÉ

I. Den Europæiske Union (EU) er verdens største vinproducent. På 3,5 millioner ha vindyrkningsarealer producerede EU i produktionsåret 2007/08 ca. 160 millioner hl vin. EU tegner sig for ca. 60 % af verdensproduktionen af vin. Vinproduktionen skønnes at repræsentere ca. 5 % af EU’s landbrugsproduktion. Frankrig, Spanien og Italien er de største vinproducerende medlemsstater.

II. I 2008 gennemførte Rådet en reform af den fælles markedsordning for vin, som primært havde til mål at forbedre EU-vinproducenternes konkurrenceevne og skabe balance mellem udbuddet og efterspørgslen i vinsektoren, som længe har været præget af et vedvarende strukturelt overskud og faldende efterspørgsel. De vigtigste finansielle instrumenter i denne reform var en midlertidig rydningsordning og etableringen af nationale støtteprogrammer; hvor der stilles et specifik budget til rådighed for hver enkelt medlemsstat, som kan vælge de foranstaltninger (blandt 11 anførte muligheder), som passer bedst til medlemsstatens særlige situation.

III. Hovedformålet med revisionen var at vurdere de fremskridt, der hidtil var nået med hensyn til et af reformens vigtigste mål: at skabe bedre balance mellem udbud og efterspørgsel. Revisionen fokuserede på foranstaltningerne "rydning" og "omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer", som er de to største udgiftsområder.

IV. I en situation med et generelt (EU-27) vedvarende strukturelt overskud og tab af international konkurrenceevne skabte eller ændrede reformen de redskaber, der skulle takle de største problemer på vinmarkedet. Det er for tidligt at vurdere foranstaltningernes effektivitet, bortset fra rydnings- og omstruktureringsforanstaltningerne, som blev indført med fastlæggelsen af de nationale rammebeløb, der tager hensyn til de forskellige markedsvilkår, der er i de enkelte medlemsstater.

V. For så vidt angår rydningsforanstaltningen, som var et vigtigt redskab til at skabe balance mellem udbud og efterspørgsel, idet den tilsyneladende fjernede eller i det mindste væsentligt reducerede uligevægten på markedet, konstaterede Retten, at støttesatserne var for høje i ordningens første to år. Hvert år var efterspørgslen efter ordningen højere end det fastsatte mål, selv da satserne blev fastholdt på deres tidligere niveauer i ordningens tredje år. Retten vurderer, at ordningen under disse omstændigheder kunne have været mere produktiv, eftersom det er sandsynligt, at mindre stigninger eller endda fastholdelse af støttesatserne på deres tidligere niveauer kunne have gjort det muligt at opnå bedre resultater med de ressourcer, der var til rådighed, eller samme resultater med færre ressourcer.

VI. Den forventede reduktion af mængden kom imidlertid ikke, fordi andre foranstaltninger ikke havde den forventede effekt. Målet om rydning af 175000 ha var ikke tilstrækkeligt til at rette op på den eksisterende uligevægt på markedet. Målet var baseret på kriterier, der ikke blev til noget, som for eksempel forbuddet mod at forhøje alkoholindholdet ved tilsætning af saccharose, samt effekten af andre foranstaltninger såsom grøn høst og salgsfremme.

VII. Omstrukturerings- og omstillingsforanstaltningen, som nu er tilgængelig for medlemsstaterne som led i de nationale rammebeløb, har haft en væsentlig effekt på store vindyrkningsarealer i Europa. Foranstaltningen fremmer og fremskynder dermed den kvalitative tilpasning af udbuddet til efterspørgslen samt moderniseringen og rationaliseringen af vinbedrifter. Medlemsstaterne har imidlertid brugt den fleksibilitet, som de har fået i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltningen, til at udvælge en lang række aktioner, som støttes, og til at vælge meget forskellige støttesatser. Hertil kommer, at de øgede udbytter, der er opnået som følge af omstruktureringen – uden en mærkbar effekt på det overordnede forbrug – delvis udligner effekten af rydningen i Spanien og Italien.

VIII. Til trods for, at Kommissionens forberedende arbejde generelt var omfattende og grundigt, blev nogle af de oprindelige forslag ikke til noget, mens den planlagte liberalisering af plantningsrettigheder ikke var underbygget af tilstrækkelig forskning.

IX. På grundlag af disse bemærkninger anbefaler Retten følgende:

- Kommissionen bør udarbejde et overslag over ligevægten mellem udbuddet og efterspørgslen i vinsektoren baseret på opdaterede data, herunder den planlagte liberalisering af plantningsrettigheder. På basis af dette overslag bør den afgøre, om det er nødvendigt at iværksætte foranstaltninger for at afhjælpe eventuel uligevægt.

- Såfremt det vurderes, at det er nødvendigt at iværksætte yderligere rydningsforanstaltninger, bør rydning af moderniserede bedrifter undgås ved, at der opstilles supplerende støtteberettigelseskriterier, der er knyttet til selve vindyrkningsarealet og ikke kun til landbrugeren.

- I lyset af den lange række af aktioner, som medlemsstaterne har defineret i forbindelse med gennemførelsen af omstruktureringsforanstaltningen, bør Kommissionen definere de støtteberettigede omstruktureringsaktioner mere præcist, navnlig dem der er tilladt under betegnelsen "Forbedring af driftsmetoder".

- For at undgå overkompensation i tilfælde, hvor betalinger til støttemodtagere er baseret på faste satser pr. hektar, bør Kommissionen kræve, at medlemsstaterne mindst på stikprøvebasis kontrollerer, at EU-tilskuddet ikke overstiger den støtteberettigede procentdel af de faktiske omkostninger.

- Mens EU på den ene side finansierer rydningsforanstaltningen for at reducere den overskydende vinproduktion, fører omstrukturerings- og omstillingsforanstaltningen på den anden side til øgede udbytter på vindyrkningsarealerne og dermed til øgede produktionsmængder, hvilket –uden nye afsætningsmuligheder – strider mod målet om at skabe ligevægt mellem udbud og efterspørgsel. Kommissionen bør derfor sikre, at det er en passende politiksammensætning til at afhjælpe dette spændingsforhold.

- For så vidt angår statistiske data bør Kommissionen definere nøgleresultatindikatorer, som er relevante for reformens mål, og som kan gøre det muligt rettidigt at måle, om reformen har været en succes.

INDLEDNING

BESKRIVELSE AF REVISIONSOMRÅDET

1. Den Europæiske Union er verdens største vinproducent. På 3,5 millioner ha vindyrkningsarealer producerede EU i produktionsåret 2007/08 ca. 160 millioner hl vin [1]. EU tegner sig for ca. 60 % af verdensproduktionen af vin, og vin repræsenterer ca. 5 % af EU’s landbrugsproduktion. Frankrig, Spanien og Italien er de største vinproducerende medlemsstater.

FIGUR 1

HØSTET VINDYRKNINGSAREAL OG ANVENDELIG VINPRODUKTION (GENNEMSNIT FRA 2003/04 TIL 2007/08) [2]

+++++ TIFF +++++

Kilde: Eurostat, forsyningsbalance og årlige statistikker over planteprodukter.

2. Den fælles markedsordning for vin blev etableret i 1962. På det tidspunkt var der kun få lovgivningsmæssige instrumenter på vinmarkedet. Den fælles markedsordning støttede produktionen ved praktisk talt at garantere salg via interventionsforanstaltninger såsom destillation og eksportrestitutioner, hvilket resulterede i et strukturelt overskud. Fra 1976 blev der indført et forbud mod nyplantning og en forpligtelse til at destillere den overskydende produktion, og ved udgangen af 1980’erne blev de finansielle incitamenter til rydning af vinmarker styrket. Formålet med 1999-reformen af den fælles markedsordning for vin var at skabe en bedre balance mellem udbuddet og efterspørgslen på markedet ved at finansiere omstruktureringen af en stor del af det samlede vindyrkningsareal i EU og styrke interventionsforanstaltninger som for eksempel eksportrestitutioner og støtte til destillation og oplagring. Til trods for de styrkede interventionsforanstaltninger blev der ikke skabt balance mellem udbud og efterspørgsel, da disse foranstaltninger reelt opretholdt en subsidieret afsætningsmulighed for overskudsvin.

OVERBLIK OVER EU’S VINSEKTOR PÅ TIDSPUNKTET FOR REFORMEN

3. Det strukturbetingede produktionsoverskud har været et gennemgående træk på det europæiske vinmarked i de seneste årtier, og det er gentagne gange blevet nævnt som et stort problem i de forskellige reformer af den fælles markedsordning. I 2005, da Kommissionen gik i gang med det forberedende arbejde til den seneste reform af den fælles markedsordning, svarede de akkumulerede vinlagre til et års produktion, og det strukturbetingede overskud var anslået til ca. 14,5 millioner hl [3], hvilket svarer til 8,5 % af den samlede produktion. Kommissionen skønnede, at ordningen til støtte for destillation til konsumalkohol øgede dette overskud med yderligere 4 millioner hl til 18,5 millioner hl. Effekten af, at udbuddet var langt større end efterspørgslen, var, at vinpriserne på producentniveau blev presset nedad.

4. På efterspørgselssiden er det samlede vinforbrug i EU faldet i de 20 år frem til 2009. Det skyldes i stor udstrækning, at der er sket et væsentligt fald i forbruget i de største producentmedlemsstater (figur 2). En række medlemsstater har øget deres vinforbrug, men den øgede efterspørgsel er i stor udstrækning blevet dækket af importeret vin. Mængden af importeret vin steg indtil 2007 og har siden været stabil (figur 3), hvilket tyder på et generelt tab af konkurrenceevne for europæisk vinproduktion. Som Kommissionen påpegede i 2006 har den positive udvikling i vinforbruget i ikke-vinproducerende medlemsstater ikke ført til en stigning i salget af EU-produceret vin, eftersom de supplerende mængder næsten fuldstændig svarer til stigningen i forbruget af vin importeret fra tredjelande. Da reformen blev iværksat, var eksporten steget, men ikke i samme tempo som importen.

FIGUR 2

VINFORBRUGET PR. INDBYGGER I UDVALGTE MEDLEMSSTATER

+++++ TIFF +++++

1 Dataene vedrørende produktionsåret 2010/11 er foreløbige.

Kilde: Eurostat, forsyningsbalance for vin.

FIGUR 3

HANDEL MED VIN MED LANDE UDEN FOR EU

+++++ TIFF +++++

1 Dataene vedrørende produktionsåret 2010/11 er foreløbige.

Kilde: Eurostat, forsyningsbalance for vin.

5. Den seneste særberetning, som Retten udgav om den fælles markedsordning for vin, blev offentliggjort i 1987, og omhandlede primært Fællesskabets destillationsordninger for vin [4]. Allerede på det tidspunkt var det klart, at udbuddet var større end efterspørgslen som følge af en kombination af øgede udbytter (som opvejede de foranstaltninger, der havde til formål at reducere vindyrkningsarealet) og faldende efterspørgsel. Retten konstaterede en række svagheder i både de gældende forordninger og deres gennemførelse på medlemsstatsniveau og konkluderede endvidere, at destillationsordningerne reelt forøgede det strukturbestemte overskud, idet de gav en sikker afsætningsmulighed til alt for fordelagtige priser. I realiteten var resultatet af destillationsordningerne i første række, at det strukturbestemte overskud blev flyttet fra vinmarkedet til alkoholmarkedet. De negative virkninger af destillationsordningerne sammen med de mere vidtrækkende problemer med vedvarende ubalancer på vinmarkedet og det forhold, at rydningsforanstaltningen var relativt ineffektiv (delvist fordi ordningens effekt blev opvejet af ordninger for støtte til genplantning), blev også bemærket i Rettens årsberetninger de følgende år [5].

MÅLENE MED REFORMEN

6. I sin meddelelse fra 2006 til Rådet og Europa-Parlamentet "Mod en bæredygtig europæisk vinsektor" [6] anførte Kommissionen den stigende ubalance mellem udbud og efterspørgsel som den vigtigste årsag til reformen. Som yderligere årsager anførte Kommissionen kompleksiteten af de eksisterende regler, den øgede brug af krisedestillation, der var ved at blive normal praksis, faldende forbrug, øget konkurrence fra tredjelande, beplantningsrettighedernes begrænsede virkning med hensyn til at regulere produktionskapaciteten og de negative virkninger af plantningsrestriktioner i forbindelse med rationaliseringen af brugenes struktur.

7. I lyset af disse problemer var målene for reformen derfor [7] at:

- etablere en vinordning med klare, enkle og effektive regler, der skaber balance mellem udbud og efterspørgsel

- forbedre Fællesskabets vinproducenters konkurrenceevne

- styrke Fællesskabets kvalitetsvines omdømme som verdens bedste

- generobre tidligere markeder og erobre nye i Fællesskabet og verden over

TEKSTBOKS 1

HOVEDTRÆKKENE I REFORMEN AF DEN FÆLLES MARKEDSORDNING

De vigtigste finansielle instrumenter, som støttes med et årligt budget på 1,4 milliarder euro, er:

Frivillig rydning af vinmarker, begrænset til en periode på 3 år.

Nationale bevillingsrammer: et specifikt budget, der stilles til rådighed for de enkelte medlemsstater, som kan vælge de foranstaltninger (blandt 11 anførte muligheder [8]), der er bedst egnede til den specifikke situation.

Udvikling af landdistrikter og miljøbeskyttelse i vinproducerende områder.

Blandt andre elementer i vinreformen kan nævnes:

Omgående indstilling af interventionsforanstaltninger såsom eksportrestitutioner og oplagring og gradvis indstilling af andre interventionsforanstaltninger (f.eks. krisedestillation), som skal ophøre inden udgangen af 2012. Sidstnævnte foranstaltninger er inkluderet i de nationale bevillingsrammer.

Forlængelse af ordningen med plantningsrettigheder indtil udgangen af 2015 med mulighed for, at medlemsstaterne kan forlænge ordningen til udgangen 2018.

Tilpasning af vinfremstillingsmetoder i overensstemmelse med de metoder, der er godkendt af Den Internationale Vinorganisation (OIV).

Nye regler for vinklassificering, i henhold til tre kategorier ("Beskyttet oprindelsesbetegnelse", "Beskyttet geografisk betegnelse" og andre vine, herunder sortsvine).

Enklere regler for mærkning.

Krydsoverensstemmelseskrav (vindyrkere skal nu overholde de betingelser for god landbrugs- og miljømæssig stand, der er defineret i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009).

+++++ TIFF +++++

- indføre en vinordning, der bevarer de bedste traditioner i Fællesskabets vinproduktion og styrker samfundsstrukturen i mange landdistrikter

- og at sikre, at al produktion respekterer miljøet.

8. Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 om den nye fælles markedsordning for vin trådte i kraft den 1. august 2008 og dannede det overordnede grundlag for en reform af vinsektoren. I august 2009 blev forordningen ophævet [9], og den fælles markedsordning for vin blev integreret i en enkelt fælles markedsordning, der blev etableret ved Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007.

+++++ TIFF +++++

OMSTRUKTURERET VINDYRKNINGSAREAL I SPANIEN

REVISIONSMÅL, REVISIONENS OMFANG OG REVISIONSMETODE

9. Formålet med revisionen var primært at vurdere de fremskridt, der hidtil er nået med hensyn til et af reformens hovedmål: at skabe en bedre balance mellem udbud og efterspørgsel. Revisionen fokuserede på foranstaltningerne "rydning" og "omstrukturering og omstilling", fordi de er de to største udgiftsområder, og fordi de har afgørende betydning for opfyldelsen af målet om at skabe bedre balance mellem udbud og efterspørgsel. Rydningsforanstaltningen har til formål at reducere udbuddet, og et af målene for omstrukturerings- og omstillingsforanstaltningen er at tilpasse udbuddet til efterspørgslen. Revisorerne gennemførte en overordnet undersøgelse af udformningen af de øvrige foranstaltninger, men de vurderede ikke disses effektivitet, fordi de først er blevet gennemført fra og med 2009. Det var for tidligt at foretage en sådan undersøgelse på det tidspunkt, hvor revisionen blev gennemført.

10. Retten aflagde revisionsbesøg i Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien og Rumænien og hos Kommissionen for at interviewe de tjenestemænd, der var ansvarlige for at forberede, gennemføre og overvåge reformen. I de udvalgte medlemsstater omfattede revisionen en gennemgang og analyse af den nationale lovgivning, statistiske data og interne procedurer på basis af en stikprøve af transaktioner samt kontrol på stedet hos støttemodtagerne – vinavlerne. Retten reviderede en stikprøve af transaktioner, der var udtaget af udgifter afholdt i regnskabsåret 2009 [10] – det første år af reformens gennemførelse.

+++++ TIFF +++++

OMSTRUKTURERET VINDYRKNINGSAREAL I RUMÆNIEN

BEMÆRKNINGER

REFORMENS UDFORMNING

GENERELT HAVDE KOMMISSIONEN GENNEMFØRT EN OMFATTENDE UNDERSØGELSE

11. I forbindelse med forberedelsen af reformen gennemførte Kommissionen en vidtrækkende undersøgelse af vinsektoren. Mellem 2005 og 2008 gennemførte den en efterfølgende vurdering af den tidligere gældende ordning, en høring af interesserede parter, en konsekvensanalyse og forskning inden for specifikke aspekter af vinsektoren.

TEKSTBOKS 2

ANVENDELSE AF "KRISEDESTILLATION" OG "OPLAGRING", DESTILLEREDE MÆNGDER OG EU-UDGIFTER I PERIODEN 2000-2008

Anvendelse af krisedestillation | | Oplagring af vin og druemost |

Produktionsår | Destilleret mængde (hl) | Udgifter (euro) | | Regnskabsår | Udgifter (euro) |

2000/01 | 5923000 | 120400000 | | 2001 | 61706018 |

2001/02 | 6679000 | 165160000 | | 2002 | 68534023 |

2002/03 | - | - | | 2003 | 53182036 |

2003/04 | - | - | | 2004 | 50206010 |

2004/05 | 7058000 | 175053000 | | 2005 | 69571712 |

2005/06 | 4880000 | 120300000 | | 2006 | 90332117 |

2006/07 | - | - | | 2007 | 85452311 |

2007/08 | - | - | | 2008 | 73821269 |

I alt | 24540000 | 580913000 | | I alt | 552805497 |

Kilde: Europa-Kommissionen, GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter. | | Kilde: Europa-Kommissionen, GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter. |

12. Ud over rydnings- og omstruktureringsforanstaltningerne, som gennemgås detaljeret i de følgende afsnit, omfattede reformen følgende vigtige elementer:

a) Fastlæggelse af nationale rammebeløb, hvilket betyder, at medlemsstaterne som følge af vinsektorens forskellighed [11] kan vælge de foranstaltninger, der er bedst egnet til deres specifikke situation, herunder ovennævnte omstruktureringsforanstaltninger. Vin er ikke en udifferentieret vare, og der er en stor produktmangfoldighed samt forskellige markedssituationer i de forskellige medlemsstater. Nationale rammebeløb, der kan tilpasses, kan være en passende reaktion på disse forskellige nationale markedsforhold.

b) Den gradvise indstilling af interventionsforanstaltninger som oplagring og destillation, som blev brugt systematisk, jf. tekstboks 2, har til formål at eliminere alternative ikke-markedsbaserede afsætningsmuligheder for vinproduktion.

ET VIGTIGT SPØRGSMÅL BLEV IMIDLERTID IKKE UNDERSØGT TILSTRÆKKELIGT AF KOMMISSIONEN

OPHØR AF ORDNINGEN MED PLANTNINGSRETTIGHEDER

13. Et af de centrale elementer i den fælles markedsordning for vin er ordningen med plantningsrettigheder, som har været gældende siden 1976, og som væsentligt begrænser beplantningen af nye vindyrkningsarealer. Selv om det i den fælles markedsordning i 1999 var planlagt, at ordningen skulle ophøre i 2010, videreføres den med 2008-reformen indtil udgangen af 2015 og giver medlemsstaterne mulighed for at opretholde ordningen på deres område eller på dele af deres område indtil udgangen af 2018 [12].

14. I et internt notat analyserede Kommissionen kort effekten af afskaffelsen af plantningsrettigheder og konkluderede, at der ikke var nogen risiko for, at der ville ske en stigning i beplantningen, hvis ordningen med plantningsrettigheder ophørte, idet den vurderede, at producenterne efter markedsstøttemekanismernes ophør kun ville plante vinstokke, hvis de var sikre på, at der var afsætningsmuligheder. Kommissionen gennemførte imidlertid ikke en dybdegående konsekvensanalyse af de potentielle konsekvenser – risici og muligheder – af forlængelsen af ordningen med plantningsrettigheder [13].

OG NOGLE AF KOMMISSIONENS OPRINDELIGE FORSLAG BLEV IKKE VEDTAGET

ORDNINGEN FOR DESTILLATION TIL KONSUMALKOHOL

15. Tidligere udgaver af den fælles markedsordning omfattede støtte til vin, der destilleres til konsumalkohol – som derefter kan anvendes i drikkevarer såsom portvin eller brandy. Denne støtte blev beregnet på basis af den mængde vin, der reelt blev destilleret. Under forberedelsen af den seneste fælles markedsordning overvejede Kommissionen både at reducere støtten til destillation og at indstille ordningen. Baggrunden for disse alternativer var, at Kommissionen var bekymret for, at de tidligere støttesatser for destillation var for attraktive sammenlignet med priserne på vinmarkedet og dermed kunstigt fremmede produktionen af vin af lav kvalitet og hæmmede omstruktureringen af sektoren. I sidste ende besluttede Rådet at opretholde ordningen i en begrænset overgangsperiode på 4 år, men i form af hektarstøtte (uafhængigt af mængden af destilleret vin), der betales til producenter, hvis produktion anvendes til vindestillater. Denne beslutning har en positiv effekt på ligevægten på vinmarkedet på kort sigt, men den afhjælper ikke ordningens negative virkninger.

FORHØJELSE AF ALKOHOLINDHOLDET

16. I de år, hvor vejrforholdene er ugunstige, kan det være nødvendigt at forhøje alkoholindholdet for at producere vin med den krævede alkoholprocent. I Europa forhøjes alkoholindholdet på årsbasis i gennemsnit for 27 millioner hl vin ved tilsætning af koncentreret most eller rektificeret koncentreret most, mens det for 28 millioner hl vin forhøjes ved tilsætning af saccharose (sidstnævnte proces kaldes også "chaptalisering"). Den samlede mængde på 55 millioner hl svarer til 30 % af EU’s samlede vinproduktion. Ved alkoholforhøjelse af dette omfang anvendes der 5 millioner hl most og 90000 ton saccharose.

17. Kommissionen foreslog oprindeligt at afskaffe støtten til anvendelse af koncentreret most og forbyde brugen af saccharose. Det ville ikke volde væsentlige tekniske problemer at gå fra tilsætning af sukker til tilsætning af rektificeret koncentreret most for at forhøje alkoholindholdet, men det ville øge produktionsomkostningerne, f.eks. omkostningerne forbundet med transport af den rektificerede koncentrerede most. Kommissionen forventede, at forslaget ville have ført til en årlig besparelse på 130 millioner euro om året, og at det ville have skabt bedre balance på markedet (4,4 millioner hl ved erstatning af saccharose med rektificeret koncentreret most). Forslaget mødte imidlertid stærk modstand fra en række medlemsstater, som hævdede, at det ville have negative konsekvenser for de berørte producenters konkurrenceevne og fremtvinge en ændring af traditionelle praksis i regioner, hvor der ikke var strukturbetingede overskud. Rådet besluttede at afskaffe støtten til anvendelse af koncentreret most fra og med produktionsåret 2012/13, samtidig med at det fortsatte med at tillade anvendelsen af saccharose i en række regioner (som defineret i bilag XVa til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007). Den teoretiske reduktion på 4,4 millioner hl kunne således ikke nås.

BEGRÆNSEDE FORANSTALTNINGER TIL AT AFHJÆLPE KORTVARIGE PRODUKTIONSUDSVING

18. Historiske fortegnelser har vist, at den samlede vinproduktion kan variere med mere end 15 % mellem to på hinanden følgende år [14]. Med reformen ophørte de markedsstøttemekanismer (såsom oplagring, destillation eller eksportrestitutioner), der hjalp vinproducenter med at takle uensartede produktionsniveauer. De to foranstaltninger, der blev indført med reformen med det formål at minimere de negative konsekvenser af denne uensartethed (grøn høst og gensidige fonde), er hidtil enten kun blevet anvendt i begrænset omfang eller har et begrænset anvendelsesområde [15]. Grøn høst, som er den foranstaltning, der er bedst egnet til at afhjælpe høstudsving, har den yderligere iboende svaghed, at den er begrænset til en periode i juni og juli [16], hvor landbrugerne måske endnu ikke har et klart billede af årets høst. Denne nye foranstaltning kan således ikke have en væsentlig effekt på balancen på vinmarkedet.

EFFEKTEN AF RYDNINGS- OG OMSTRUKTURERINGSFORANSTALTNINGERNE

RYDNINGSORDNINGEN

ET EGNET INSTRUMENT

19. Den midlertidige "rydningsordning" er et væsentligt element i reformen af den fælles markedsordning, der har til formål at give en hurtig og permanent reaktion på det strukturbetingede overskud gennem en reduktion af produktionen. Kort fortalt godtgør ordningen landbrugere, som vælger endeligt at nedlægge vindyrkningsarealer og give afkald på de tilsvarende plantningsrettigheder. Eftersom rydningsordningen yder støtte til permanent rydning af vinstokke, er den mere effektiv til at afhjælpe det strukturbetingede overskud af vin end de tidligere interventionsforanstaltninger som for eksempel oplagring og destillation, som blot var midlertidige løsninger på et strukturbetinget problem. Under disse omstændigheder er rydningsordningens succes afgørende for, at der kan opnås en strukturel ligevægt mellem udbud og efterspørgsel på vinmarkedet.

20. Der eksisterede allerede en lignende ordning i de tidligere udgaver af den fælles markedsordning ("nedlæggelsespræmien"), men foranstaltningens anvendelsesområde blev udvidet, navnlig fordi det ikke længere var op til medlemsstaterne selv at beslutte, om de ville anvende foranstaltningen på deres område. Mellem 1996 og 2008 afhang landbrugernes adgang til denne foranstaltning af nationale regler, hvilket resulterede i, at det område, der reelt blev ryddet i denne periode, var ubetydeligt i de fleste medlemsstater [17]. Med den seneste reform kan hver enkelt landbruger ansøge om foranstaltningen, hvorved dens potentielle rækkevidde udvides til alle vindyrkningsarealer i EU [18].

21. I forordning (EF) nr. 479/2008 fastsættes budgettet for rydningsforanstaltningen til 1074 millioner euro, som skal bruges over en 3-årig anvendelsesperiode fordelt på følgende måde:

(millioner euro) |

Produktionsår | 2008/09 | 2009/10 | 2010/11 | I alt |

Budget | 464 | 334 | 276 | 1074 |

MEN STØTTESATSERNE VAR FASTSAT PÅ ET FOR HØJT NIVEAU, OG EFTERSPØRGSLEN EFTER FORANSTALTNINGEN OVERSKRED MÅLET, SELV NÅR SATSERNE BLEV FASTHOLDT PÅ DERES TIDLIGERE NIVEAU

22. Kommissionen besluttede uden nogen indlysende begrundelse at øge støttesatsen med 20 % i det første af de 3 år, ordningen blev anvendt, og med 10 % i det andet, mens satserne blev fastholdt på deres tidligere niveau i det tredje og sidste år [19]. Dette var baseret på den forudsætning, at præmieniveauerne skulle dække landbrugerens fortjenstmargen i mindst fem år. En række områder i EU’s opgørelse over vindyrkningsarealer, der tegnede sig for væsentlig rydningsaktivitet [20], opfyldte imidlertid allerede dette kriterium inden reformen. Retten anslår, at disse forhøjelser af støttesatserne ca. koster EGFL 100 millioner euro, eller 10 % af de samlede omkostninger til rydningsordningen.

23. Da reformen af den fælles markedsordning blev implementeret i 2008, førte kombinationen af højere støttesatser og den stort set ubegrænsede adgang til ordningen til en væsentlig stigning i efterspørgslen efter denne foranstaltning i mange vinproducerende medlemsstater, hvorved efterspørgslen oversteg de midler, der var til rådighed for hvert af de tre år, ordningen blev anvendt. Kommissionen var derfor nødsaget til at begrænse accepten af anmodninger i de enkelte medlemsstater til en given procentdel af beløbet i de modtagne anmodninger. Den overordnede situation vises i tabel 1.

24. I de tre år, ordningen varede, oversteg efterspørgslen efter rydningsforanstaltningen langt de disponible midler, og det var derfor nødvendigt at prioritere. Det tyder på, at der var langt flere landbrugere, der var villige til at rydde vindyrkningsarealer til den fastsatte sats end dem, der reelt drog fordel af ordningen. Dette gjorde sig endda gældende i det tredje og sidste år, foranstaltningen fandt anvendelse, da støttesatserne var lig med dem, der var gældende inden reformen. Det drager omfanget af forhøjelsen af støttesatserne og dermed foranstaltningens produktivitet i tvivl: den store efterspørgsel efter foranstaltningen tyder på, at der kunne have været opnået samme ryddede areal med færre ressourcer, med mindre forhøjelser af støttesatserne eller endda med støttesatserne på deres tidligere niveau.

TABEL 1

RYDNINGSORDNINGEN – ANMELDTE AREALER, ACCEPTERET EFTER ANVENDELSE AF EN ACCEPTPROCENT OG RYDDET

Kilde: Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af landdistrikter, Meddelelser fra medlemsstaterne.

Produktionsår | Anmeldt areal (ha) | % accepteret | Accepteret areal (ha) | Ryddet areal (ha) | % ryddet |

2008/09 | 159949 | 45,9 | 73377 | 68903 | 93,9 |

2009/10 | 108064 | 50,1 | 54182 | 47613 | 87,9 |

2010/11 | 83210 | 59,6 | 49612 | 44033 | 88,8 |

I alt | 351223 | 50,4 | 177171 | 160550 | 90,6 |

MÆNGDEN BLEV DOG IKKE REDUCERET SOM FORVENTET, PRIMÆRT FORDI ANDRE FORANSTALTNINGER IKKE HAVDE DEN FORVENTEDE EFFEKT

25. Under hensyntagen til den foreslåede indstilling af destillationsforanstaltningerne skønnede Kommissionen oprindeligt, at det strukturbetingede overskud af vin var på 18,5 millioner hl (jf. punkt 3), og den beregnede, at en tilsvarende reduktion af udbuddet ville kræve, at der blev ryddet 400000 ha over en femårig periode, hvilket i alt ville beløbe sig til 2,4 milliarder euro. Senere, i 2007, antog Kommissionen, at andre reformforanstaltninger som f.eks. forbud mod saccharose, grøn høst, landdistriktsudvikling, salgsfremme og mærkning ville reducere vinoverskuddet med 10 millioner hl. Som følge heraf blev målet for rydningsordningen ændret til 175000 ha med et tilhørende budget på ca.1,1 milliard euro.

26. Nogle af disse antagelser blev imidlertid ikke til noget: forbuddet mod saccharose kom ikke med i den endelige reformtekst, mens grøn høst og salgsfremme indtil videre kun har haft en begrænset effekt. Retten vurderer også, at den stigning i efterspørgslen, Kommissionen forventede ville komme fra salgsfremme, mærkning og udvikling af landdistrikter ikke var underbygget af et specifikt kvantitativt bevis, som begrundede sådanne forventninger. Uden den planlagte effekt fra andre foranstaltninger var målet om 175000 ha fra rydning ikke i sig selv tilstrækkeligt til at afhjælpe det strukturbetingede overskud, som i følge Kommissionens skøn fandtes på tidspunktet for reformen.

27. Selv om efterspørgslen efter rydningsforanstaltningen var på over 350000 ha (tabel 1), blev effekten således begrænset med det fastsatte mål på 175000 ha, og i sidste ende blev kun 160550 ha ryddet. Retten skønner, at rydningsordningen i sidste ende reducerede det areal, der er omfattet af opgørelsen over vindyrkningsarealer, med ca. 5 % [21] svarende til ca. 10,2 millioner hl vin eller 6 % af den anvendelige vinproduktion [22]. Som det fremgår af figur 4, faldt EU-27’s anvendelige vinproduktion og lagre en anelse i produktionsåret 2010/11, men vinforbruget faldt også. Selv hvis en sådan reduktion af produktion og lagre fortsatte på længere sigt, ville det være nødvendigt med en væsentlig stigning i eksporten for at takle den tilbageværende uligevægt på markedet.

28. Figur 5 og 6 viser de seneste tilgængelige data om vinproduktion frem til produktionsåret 2011/12, som kommer efter de tre produktionsår, hvor rydningsforanstaltningen blev implementeret.

FIGUR 4

DEN SENESTE UDVIKLING I ANVENDELIG PRODUKTION, FORBRUG OG LAGRE

+++++ TIFF +++++

1 Dataene vedrørende produktionsåret 2010/11 er foreløbige.

Kilde: Eurostat, forsyningsbalance.

FIGUR 5 OG 6

EU-27’S VINPRODUKTION

+++++ TIFF +++++

UDVIKLINGEN I VINPRODUKTIONEN OR EN RÆKKE MEDLEMSSTATER (2008/09=100)

+++++ TIFF +++++

1 Dataene vedrørende produktionsåret 2010/11 er foreløbige.

Kilde: GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter.

29. Generelt faldt EU-27’s vinproduktion i produktionsåret 2010/11, men ikke i de medlemsstater, der havde ryddet det største areal i de to første produktionsår: Spanien (68447 ha), Italien (20532 ha) og Frankrig (16674 ha). Uden nye afsætningsmuligheder kan en del af reduktionen i produktionskapaciteten blive udlignet af stigende udbytter i visse regioner (jf. punkt 36 og 37 for en mere detaljeret beskrivelse). Faldet i EU-27’s vinproduktion i produktionsåret 2010/11 skyldes navnlig Tyskland og Rumænien, hvor det samlede ryddede areal var henholdsvis 56 ha og 185 ha i de to første produktionsår, ordningen blev håndhævet. I produktionsåret 2011/12 steg vinproduktionen sammenlignet med 2010. Under hensyntagen til klimaforholdene mener Retten ikke, at rydning endnu har ført til den forventede reduktion af vinproduktionen.

RYDNING VAR IKKE RETTET MOD DE MINDST LEVEDYGTIGE VINBEDRIFTER

30. Åbningen for støtten til de fleste vindyrkere samt det kriterium, der er fastsat i artikel 85s, stk. 5, i forordning nr. (EF) 1234/2007, som giver prioritet til de landbrugere, som er mindst 55 år gamle eller ældre, eller som ansøger om at rydde hele deres vindyrkningsareal, betyder, at rydningen ikke nødvendigvis er rettet mod de mindst konkurrencedygtige eller mindst levedygtige vinbedrifter. Det afspejler målet med ordningen, som lader det være op til producenterne at afgøre, om deres vindyrkningsarealer er levedygtige [23]. Det skaber imidlertid en risiko for, at ordningen finansierer rydning af vindyrkningsarealer, der allerede er blevet omstruktureret og i princippet var konkurrencedygtige. Retten fandt sådanne tilfælde af moderniserede vindyrkningsarealer, som ikke desto mindre blev ryddet med EU-støtte (jf. tekstboks 3). Der er således en indbygget modsætning mellem rydningsordningen og omstruktureringsforanstaltningerne, som resulterer i ineffektiv anvendelse af EU-støtten.

TEKSTBOKS 3

EKSEMPEL PÅ EN MODERNISERET VINBEDRIFT, DER BLEV RYDDET

En af de landbrugere, som Retten besøgte i Spanien, havde ansøgt om rydningspræmie for en parcel på ca. 55 ha, som var blevet beplantet blot 11 år tidligere med en rød druesort (tempranillo) og i espalier (espaldera) – betingelser, som er meget lig forholdene hos andre vindyrkere, der også modtog omstruktureringsstøtte. EGFL bidrog med ca. 420000 euro til denne aktion. Det viser tydeligt, at der med politikken finansieres omstrukturering af ældre vinbedrifter, samtidig med at der ydes støtte til rydning af vindyrkningsarealer, der allerede har en moderniseret, markedsorienteret struktur, og det viser, at rydningsstøtten kan være uberettiget attraktiv selv for konkurrencedygtige vinbedrifter.

MANGLER I DE NATIONALE GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER

31. Efter rydningen er landbrugerne underlagt krydsoverensstemmelseskrav, dvs. at rydningspræmien kan blive sat ned i tilfælde af manglende overholdelse af visse krav [24] på deres bedrifter i en periode på tre år [25]. I Frankrig ses der imidlertid bort fra disse krav, hvis modtageren helt stopper med at udøve landbrugsvirksomhed, ud fra den antagelse, at modtageren i sådanne tilfælde ikke længere svarer til definitionen af "landbruger" i forordningen. Denne fortolkning underminerer imidlertid hovedformålet med kravene, som er "at sikre en forsvarlig behandling af de ryddede arealer". Retten mener derfor, at den del af forordningen, der fastsætter, "at retten til præmien bør være betinget af, at de pågældende producenter overholder de gældende miljøbestemmelser" [26], fortsat er gældende, selv når landbrugere ophører med at udøve landbrugsvirksomhed.

OMSTRUKTURERINGS- OG OMSTILLINGSFORANSTALTNINGEN

VIGTIG FORANSTALTNING TIL AT FORBEDRE TILPASNINGEN TIL EFTERSPØRGSLEN

32. Omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer har været en hjørnesten i den fælles markedsordning for vin siden reformen i 1999. Målet med foranstaltningen er at øge vinproducenternes konkurrencedygtighed ved at godtgøre indkomsttab, mens vindyrkningsarealet er under tilpasning, og bidrage til omkostningerne forbundet med omstrukturering og omstilling.

33. Der er tildelt betydelige EU-midler til foranstaltningen, ikke kun i absolutte tal (4,2 milliarder euro over tiåret 2001-2010, et gennemsnit på 420 millioner pr. år), men også som en del af de samlede midler under den fælles markedsordning (ca. 32 %). Denne tendens fortsatte efter indførelsen af den seneste reform, fordi medlemsstaterne fortsatte med at lægge stor vægt på foranstaltningen, som nu er en mulighed blandt andre inden for rammerne af de nationale rammebeløb. I regnskabsåret 2009 beløb de samlede omkostninger sig til ca. 326 millioner euro, og det var således det vigtigste instrument i alle medlemsstater med undtagelse af Spanien (som i regnskabsåret 2009 tildelte den største del af rammebeløbet til destillation) og andre mindre producentmedlemsstater, som valgte at overføre en væsentlig del af deres rammebeløb til enkeltbetalingsordningen [27].

34. Foranstaltningen har haft en væsentlig effekt. I de to største vinproducerende regioner Castilla-La Mancha og Lanquedoc-Rousillon er henholdsvis 16 % og 21 % af det samlede vindyrkningsareal blevet omstruktureret over de seneste 10 år med støtte fra EU-midler [28].

35. En række faktorer er vigtige for at sikre, at en vinbedrift er konkurrencedygtig: druesort (om den er tilpasset efterspørgslen på markedet), udbytte (produktivitet) og omkostningsstruktur (produktionsomkostninger). I denne forbindelse betragtes omstruktureringsforanstaltningen, som omfatter støtte til sortsomstilling [29], flytning af vindyrkningsarealer eller forbedring af driftsmetoder, generelt som et vigtigt redskab til at fremme konkurrenceevne [30], fordi det fremmer landbrugerens bestræbelser på at tilpasse produktionen til efterspørgslen og skabe produktivitetsforbedringer og/eller omkostningsbesparelser [31].

TABEL 2

EFFEKTEN AF EU-FINANSIERET OMSTRUKTURERING I NOGLE MEDLEMSSTATER OG REGIONER

Kilde: Data indsamlet fra Eurostat (Basic and Annual Vineyard Survey) og de nationale og regionale myndigheder, Retten besøgte.

| Italien | Spanien (Castilla-La Mancha) | Frankrig (Languedoc-Roussillon) | Tyskland |

Samlet vindyrkningsareal 2000 (2002 for Languedoc- Roussillon) i ha | 724860 | 566380 | 295464 | 101541 |

Antal ha omstruktureret mellem produktionsårene 2000/01 og 2008/09 | 127177 | 90000 | 63166 | 16016 |

% omstruktureret | 18 | 16 | 21 | 16 |

UDEN NYE AFSÆTNINGSMULIGHEDER KAN ØGEDE UDBYTTER FRA OMSTRUKTURERING OG OMSTILLING AF VINDYRKNINGSAREALER TIL DELS UDLIGNE EFFEKTEN AF RYDNINGEN

36. Når omstrukturering fører til en stigning i vinbedriftens udbytte, kan dette på den anden side til dels udligne rydningens effekt med hensyn til at reducere uligevægten på markedet, med mindre der findes nye afsætningsmuligheder. Dette er navnlig tilfældet, nu hvor de nye EU-regler om omstrukturering ikke længere forbyder sådanne stigninger, som det var tilfældet med reformen fra 1999 [32]. De samlede resultater af de seneste omstruktureringsprojekter foreligger endnu ikke, men der har været stigende udbytter i de seneste to årtier, navnlig i Spanien, hvor de historiske udbytter har været lave i forhold til andre vindyrkningsområder (jf. figur 7).

37. I Castilla-La Mancha viste Rettens analyse af fortegnelsen over vindyrkningsarealer, at de omstrukturerede parceller har næsten 60 % højere gennemsnitlige udbytter end parceller, der ikke er blevet omstruktureret (jf. figur 8). Figur 9 viser, hvordan effekten af rydning af vindyrkningsarealer er blevet delvist udlignet af udbyttestigninger i Spanien og Italien. Hvis der ikke er et afsætningsmarked til denne øgede produktion, vil problemet med det mangeårige overskud vokse.

FIGUR 7

UDVIKLINGEN I UDBYTTET AF DRUER TIL VINFREMSTILLING

+++++ TIFF +++++

Kilde: Eurostats årlige statistikker over planteprodukter.

FIGUR 8

SAMMENLIGNING AF GENNEMSNITSUDBYTTER MELLEM OMSTRUKTUREREDE OG IKKE-OMSTRUKTUREREDE PARCELLER I CASTILLA-LA MANCHA FOR PERIODEN 2007-09

+++++ TIFF +++++

Kilde: Fortegnelse over vindyrkningsarealer, Castilla-La Mancha.

FIGUR 9

RETTENS SKØN OVER RYDNINGENS OG UDBYTTESTIGNINGENS EFFEKT PÅ VINPRODUKTIONEN I SPANIEN, FRANKRIG OG ITALIEN

+++++ TIFF +++++

Kilde: Rettens skøn baseret på Eurostats årlige statistikker over planteprodukter og data fra Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter.

38. Omstruktureringens effekt på produktionen blev også øget ved, at projekter er støtteberettigede, selv når de er baseret på plantningsrettigheder, der kommer fra en national eller regional reserve. Retten konstaterede, at omstruktureringsforanstaltningen i Rumænien reelt finansierer en udvidelse af vindyrkningsarealet i stedet for en fornyelse af de eksisterende bedrifter, som for manges vedkommende ikke er tilpasset til den nuværende efterspørgsel på markedet. Retten skønner, at det kunne betyde en forøgelse af produktionen på yderligere 250000 hl eller 5 % af Rumæniens gennemsnitlige produktion i perioden 2000-2008 [33]. Dette kan igen bidrage til at opretholde uligevægten på markedet på europæisk niveau, hvis den øgede produktion ikke modsvares af en samlet øget efterspørgsel.

RETTEN KONSTATEREDE EN RÆKKE IKKE-STØTTEBERETTIGEDE AKTIONER SAMT MEGET FORSKELLIGARTEDE OMKOSTNINGER I FORBINDELSE MED OMSTRUKTURERING OG OMSTILLING

39. I henhold til artikel 103q i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan støtten til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer kun ydes som godtgørelse til producenterne for indkomsttab i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltningen og/eller tilskud til faktiske omkostninger i forbindelse med omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer, som højst må udgøre 50 %, eller 75 % i konvergensregioner. Forordningen fastsætter også, at foranstaltningen kan omfatte følgende aktiviteter: sortsomstilling, flytning af vindyrkningsarealer og forbedring af driftsmetoder.

TEKSTBOKS 4

IKKE-STØTTEBERETTIGEDE AKTIONER FINANSIERET UNDER OMSTRUKTURERINGS- OG OMSTILLINGSFORANSTALTNINGEN FOR PRODUKTIONSÅRET 2008/09

I Den Tjekkiske Republik konstaterede Kommissionens revisionstjenester, at aktiv og passiv beskyttelse mod fugle og det vilde dyre- og planteliv var blevet finansieret under omstrukturerings- og omstillingsforanstaltningen på den betingelse, at der skulle bruges mindst 300 timer på beskyttelse af vindyrkningsarealet.

Jordfordeling – omfordeling af jordparceller og ejerskabet til disse – støttes som en landdistriktsudviklingsforanstaltning under Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005, artikel 30). I Tyskland konstaterede Retten, at et supplerende beløb på 1500 euro pr. ha betales som omstruktureringsstøtte i sager, der har relation til jordfordeling.

Efter Rettens opfattelse bør ingen af de ovenfor beskrevne situationer være berettigede til støtte under foranstaltningerne til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer, eftersom de falder uden for det normale anvendelsesområde, som er fastsat i artikel 103q i forordning (EF) nr. 1234/2007: sortsomstilling, flytning af vindyrkningsarealer og forbedring af driftsmetoder.

40. Bestemmelsen vedrørende "driftsmetoder" har et bredt anvendelsesområde og giver mulighed for bred fortolkning i medlemsstaterne, som i sidste ende er ansvarlige for at gennemføre foranstaltningen. Det forhold, at der ikke er yderligere vejledning, navnlig ikke i gennemførelsesforordning (EF) nr. 555/2008, har to vigtige konsekvenser for foranstaltningens effektivitet og produktivitet:

a) Medlemsstaterne har defineret en lang række aktiviteter, hvoraf nogle er vanskeligt sammenlignelige, mens andre slet ikke har relation til omstruktureringsprojekter – en række eksempler konstateret under Rettens revision og også af Kommissionen findes i tekstboks 4.

b) Medlemsstaternes skøn over omkostningerne til de enkelte aktioner varierer meget, hvilket også gælder for de EU-støttesatser, der beregnes for de enkelte aktioner. Der blev fundet afvigelser på op til 200 % i de skønnede omkostninger til sammenlignelige aktioner, selv i tilfælde af samme tæthed af vinstokke pr. ha.

41. De besøgte medlemsstater, med undtagelse af Spanien, brugte faste satser pr. ha til at beregne betalinger og ikke en procentdel af de faktiske omkostninger, som støttemodtageren havde afholdt. Denne procedure har hjemmel i forordningen, men hvis betalingsorganet ikke foretager supplerende kontrol for at sikre, at EU-tilskuddet ikke overstiger den lovbestemte grænse på 50 % eller 75 % af de faktiske omkostninger på bedriftsplan, er der ingen garanti for, at landbrugerne ikke modtager for meget støtte.

42. Hertil kommer, at Retten fandt særlige tilfælde (kollektive omstruktureringsplaner i Frankrig), hvor landbrugere, som ikke genplantede, men blot ryddede deres vindyrkningsarealer, fejlagtigt fik godtgjort indkomsttab, og hvor landbrugere, som både ryddede og genplantede deres vindyrkningsarealer, fik godtgjort et for stort beløb (svarende til op til 6,5 år i tabt arbejdsindtægt, hvilket er længere end det normalt tager, før en ny vinbedrift er produktiv).

43. Endelig konstaterede Retten i Frankrig (i Bordeaux-regionen), at adgangen til omstruktureringsstøtte for vinbedrifter med beskyttede oprindelsesbetegnelser er betinget af, at landbrugeren er tilsluttet et specifikt regionalt organ og betaler en afgift for denne deltagelse. Landbrugere, som vælger at omstrukturere deres bedrifter uden EU-støtte, er ikke omfattet af en sådan forpligtelse. Retten mener, at denne afgift er en uretmæssig reduktion i det EU-tilskud, som disse landbrugere er berettigede til, og dermed at en sådan forpligtelse ikke er i overensstemmelse med artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 [34] eller artikel 96 i forordning (EF) nr. 555/2008, som begge fastsætter, at betalinger til modtagerne foretages med det fulde beløb.

IMPLEMENTERING AF NATIONALE RAMMEBELØB OG KONTROLSYSTEMER PÅ NATIONALT NIVEAU

NATIONALE VALG MED STÆRK FOKUS PÅ OMSTRUKTURERING

44. Medlemsstaternes mulighed for at vælge de foranstaltninger, der er bedst egnet til deres lokale forhold, er et centralt element i reformen af den fælles markedsordning for vin. I regnskabsårene 2009 og 2010 (figur 10) valgte medlemsstaterne at fokusere kraftigt på omstrukturerings- og omstillingsforanstaltningen, som tegnede sig for 41 % af de samlede udgifter i de nationale rammebeløb i disse år (714 millioner euro [35] ud af i alt 1737 millioner euro) og næsten 27 % af det samlede budget for den fælles markedsordning for vin.

FIGUR 10

NATIONALE PROGRAMMER – FAKTISKE UDGIFTER I 2009 OG 2010 PR. FORANSTALTNING OG OVERSLAGET FOR 5-ÅRSPERIODEN 2009-2013

Udgifter i regnskabsårene 2009 og 2010 - Nationale rammebeløb

Overslag 2009-2013 - Nationale rammebeløb

+++++ TIFF +++++

Kilde: Meddelelser fra medlemsstaterne i henhold til bilag IV til forordning (EF) nr. 555/2008.

45. Omstrukturering er en foranstaltning, der kan bidrage til at forbedre konkurrenceevnen, men ikke alle de valg, som medlemsstaterne traf i forbindelse med implementeringen af deres nationale programmer, var i overensstemmelse med reformens mål. I en meddelelse til Kommissionen af 1. marts 2011 skønnede Spanien, at næsten 450 millioner euro eller 30 % af landets nationale rammebeløb for perioden 2009-2013 ville blive tildelt SPS, som er en af de foranstaltninger, som er fastsat i forordningen. I Spanien blev den største del af betalingsrettighederne under enkeltbetalingsordningen imidlertid beregnet på basis af historiske data om støtte til destillation til konsumalkohol, hvorved der skabes en permanent økonomisk fordel for en specifik gruppe vindyrkere – nemlig den gruppe, hvis produktion blev destilleret snarere end markedsført. I modsætning til de dyrkere, som valgte rydningsforanstaltningen, kan disse vindyrkere forsætte med at levere vin til markedet. Disse udgifter hæmmer derfor reformens mål, eftersom de hverken fremmer ligevægt mellem udbud og efterspørgsel eller tilskynder til at forbedre vindyrkernes konkurrencedygtighed på markedet.

DE NATIONALE KONTROLSYSTEMER FUNGERER GENERELT GODT

46. For så vidt angår de udvalgte medlemsstater (jf. punkt 10) konstaterede Retten, at systemerne til kontrol af transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed generelt fungerede godt til trods for, at en række elementer i forordningerne stiller særligt store krav til medlemsstaterne.

47. For eksempel er de arealopmålinger, der foretages i henhold til artikel 75 i forordning (EF) nr. 555/2008, og som er af afgørende betydning for beregningen af rydnings- og omstruktureringsbetalinger, nu baseret på det faktiske areal, der er beplantet med vinstokke, og ikke længere det samlede areal af de pågældende parceller – hvilket var det kriterium, der tidligere blev brugt, og som stadig er referencen for markidentifikationssystemet (LPIS) samt for fortegnelsen over vindyrkningsarealer. Det tvang nogle medlemsstater til at gennemføre nye parcelopmålinger på stedet og derefter til at føre databaser med op til tre forskellige opmålinger for den samme parcel.

MEN DER BLEV KONSTATERET SVAGHEDER PÅ FORSKELLIGE OMRÅDER

48. Selv om Rettens vurdering af de nationale kontrolsystemer generelt var positiv, jf. punkt 46, taler de forhold, der beskrives i det følgende punkt, for, at der foretages en revision af de skønsbeføjelser, som medlemsstaterne har til at administrere foranstaltningerne, og for, at Kommissionens overvågning styrkes.

49. Alle vindyrkningsarealer uden tilhørende plantningsrettigheder er ulovlige efter den 1. januar 2010 og skal ryddes for landbrugerens egen regning. Til trods for denne forpligtelse erkender flere medlemsstater, at der fortsat er ulovlige vindyrkningsarealer på deres område, samtidig med at de anfører, at processen med obligatorisk rydning er i gang.

KOMMISSIONENS OVERVÅGNINGSROLLE: TILGÆNGELIGE OPLYSNINGER, MEN BEGRÆNSET ANALYSE

50. Forordning (EF) nr. 555/2008 indeholder en liste over de oplysninger, som medlemsstaterne skal fremsende på specifikke datoer for at gøre det muligt for Kommissionen at opfylde sin overvågningsrolle. Retten vurderer, at informationskravene er fyldestgørende. Men Retten bemærker, at der ikke er fastsat specifikke resultatindikatorer, som kunne underbygge en analyse af, hvilke resultater der er opnået med reformen i relation til de fastsatte mål. Relevante indikatorer baseret på aktuelle data kunne f.eks. være indikatorer, der var knyttet til en stigning i EU-vinproducenternes konkurrenceevne (import, eksport, priser, mængder) og til ligevægten mellem udbud og efterspørgsel (produktion, forbrug, lagre).

KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER

KONKLUSIONER

51. I en situation med et kronisk strukturbetinget overskud og tab af international konkurrenceevne udviklede eller ændrede reformen de redskaber, der var udformet til at takle de største problemer på vinmarkedet. Det var navnlig tilfældet for de to foranstaltninger, der allerede var blevet brugt i længere tid, og som tegner sig for de fleste udgifter, nemlig rydning samt omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer.

52. Generelt var Kommissionens arbejde med at forberede reformen omfattende og grundigt, men nogle af forslagene var ikke underbygget af tilstrækkelig forskning. Blandt disse skal nævnes den planlagte liberalisering af ordningen med plantningsrettigheder. For specifikke områder var de fastsatte mål endvidere baseret på kriterier, som ikke blev til noget, som for eksempel forslaget om at forbyde forhøjelse af alkoholindholdet ved tilsætning af saccharose samt effekten af supplerende foranstaltninger som grøn høst og salgsfremme.

53. Rydningsordningen er en hurtig og permanent måde at reducere produktionskapaciteten på, og den er derfor en central del af Kommissionens målsætning om at reducere det strukturbetingede overskud. Selv om ordningen reducerede udbuddet med ca. 10,2 millioner hl vin, viste målet på 175000 ha sig at være utilstrækkeligt til at fjerne det strukturelle overskud, der eksisterede inden reformen, hvilket i stor udstrækning skyldtes, at de antagelser, som målet var baseret på, ikke konkretiserede sig. Opfyldelsen af et af reformens vigtigste mål afhænger af, at der sker en væsentlig stigning i eksporten, som kan afhjælpe den tilbageværende uligevægt på markedet.

54. Hertil kommer, at rydningsordningen med den seneste reform blev gjort tilgængelig for alle vindyrkere, modsat hvad der var tilfældet tidligere, hvor medlemsstaterne kunne begrænse landbrugernes adgang til ordningen. Dette kombineret med, at Kommissionen uden nogen indlysende begrundelse forhøjede de tilsvarende støttesatser, resulterede i en stor efterspørgsel efter ordningen i de fleste producerende medlemsstater svarende til to gange de disponible midler. Retten mener under disse omstændigheder, at ordningen kunne have været mere produktiv, eftersom det er sandsynligt, at mindre stigninger eller endda en fastholdelse af støttesatserne på deres tidligere niveauer ville have gjort det muligt at opnå bedre resultater med de tilgængelige ressourcer eller de samme resultater med færre ressourcer (Retten anslår EGFL’s omkostninger til disse forhøjelser af støttesatserne til 100 millioner euro).

55. Målet om at rette op på markedsuligevægten kan blive hæmmet af den effekt, som omstrukturerings- og omstillingsforanstaltningen har haft i en række vinproducerende regioner, som har oplevet en udbyttestigning i de seneste to årtier. Effekten af rydningen blev delvist udlignet af udbyttestigninger i Spanien og i Italien. En stigning i udbytte er ikke et problem, hvis den supplerende vin, der produceres reelt er konkurrencedygtig og opfylder øget markedsefterspørgsel uden at erstatte anden EU-produktion. Der forudsætter imidlertid, at der findes nye afsætningsmuligheder uden for EU, eftersom vinforbruget I EU er faldende.

56. Omstrukturerings- og omstillingsforanstaltningen havde ikke desto mindre klart en væsentlig og positiv effekt på vindyrkerne, idet den støttede tilpasningen af udbuddet til efterspørgslen for et stort vindyrkningsareal og bidrog til at forbedre driftsmetoderne. Retten vurderede imidlertid, at det i for høj grad var overladt til medlemsstaterne at implementere foranstaltningen, og de derfor har mulighed for at finansiere aktioner, som gik længere end foranstaltningens anvendelsesområde, og at tillade meget forskellige faste satser til beregning af betalinger.

57. Kommissionen modtog en stor mængde oplysninger fra medlemsstaterne om gennemførelsen af de forskellige foranstaltninger, men Kommissionens overvågning, som burde omfatte en vurdering af, om målene for reformen bliver opfyldt, er begrænset af, at der ikke er opstillet nøgleresultatindikatorer. Sådanne indikatorer er afgørende for, at man i rette tid kan måle, om reformen er en succes.

ANBEFALINGER

58. For så vidt angår rydningsforanstaltningerne og under hensyntagen til plantningsrettigheder:

- Kommissionen bør udarbejde et overslag over ligevægten mellem udbuddet og efterspørgslen i vinsektoren baseret på opdaterede data, herunder den planlagte liberalisering af plantningsrettigheder. På basis af dette overslag bør den afgøre, om det er nødvendigt at iværksætte foranstaltninger for at afhjælpe eventuel uligevægt.

- Såfremt det vurderes, at det er nødvendigt at iværksætte yderligere rydningsforanstaltninger, bør rydning på moderniserede bedrifter udgås ved, at der opstilles supplerende støtteberettigelseskriterier, der er knyttet til selve vindyrkningsarealet og ikke kun til landbrugeren.

59. For så vidt angår omstruktureringsforanstaltninger:

- I lyset af den lange række aktioner, som medlemsstaterne har defineret i forbindelse med gennemførelsen af omstruktureringsforanstaltningen, bør Kommissionen definere de støtteberettigede omstruktureringsaktioner mere præcist, navnlig dem der er tilladt under betegnelsen "Forbedring af driftsmetoder".

- For at undgå overkompensation i tilfælde, hvor betalinger til støttemodtagere er baseret på faste satser pr. hektar, bør Kommissionen kræve, at medlemsstaterne mindst på stikprøvebasis kontrollerer, at EU-tilskuddet ikke overstiger den støtteberettigede procentdel af de faktiske omkostninger.

60. For så vidt angår reformens vigtigste mål – at skabe bedre balance mellem udbud og efterspørgsel:

- Mens EU på den ene side finansierer rydningsforanstaltningen med henblik på at reducere den overskydende vinproduktion, fører omstrukturerings- og omstillingsforanstaltningen på den anden side til øgede udbytter på vindyrkningsarealerne og dermed til øgede produktionsmængder, hvilket – uden nye afsætningsmuligheder – strider mod målet om at skabe ligevægt mellem udbud og efterspørgsel. Kommissionen bør derfor sikre, at der er en passende politiksammensætning til at afhjælpe dette spændingsforhold.

61. For så vidt angår statistiske data bør Kommissionen definere nøgleresultatindikatorer, som er relevante for reformens mål, og som kan gøre det muligt rettidigt at måle, om reformen har været en succes.

Vedtaget af Afdeling I, der ledes af Michel CRETIN, medlem af Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 7. marts 2012.

På Revisionsrettens vegne

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Formand

[1] Europa-Kommissionen/Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter – oversigt over vindyrkningsarealer og Eurostat – forsyningsbalance.

[2] Kun medlemsstater med en gennemsnitlig produktion på over 1 million hl er vist i denne figur. De anførte produktionsværdier er et udjævnet gennemsnit, der ikke inkluderer de højeste og laveste værdier for de enkelte lande i den pågældende periode.

[3] Den samlede produktion kan variere meget fra et år til det næste som følge af klimatiske forhold, og det strukturbetingede overskud måles derfor bedst ved, at der anvendes gennemsnit for mere end et enkelt år. Den skønnede mængde på 14,5 millioner hl er baseret på Kommissionens analyse for perioden 1999-2003, og Rettens egen analyse adskiller sig ikke væsentligt.

[4] Særberetning nr. 4/87 (EFT C 297 af 6.11.87, s. 14).

[5] Rettens årsberetninger for regnskabsåret 1991 (EFT C 330 af 15.12.1992, s. 1), regnskabsåret 1993 (EFT C 327 af 24.11.1994, s. 1), regnskabsåret 1996 (EFT C 348 af 18.11.1997, s. 1) og regnskabsåret 1999 (EFT C 342 af 1.12.2000, s. 1) henviser specifikt til disse problemer.

[6] KOM(2006) 319 endelig af 22.6.2006.

[7] Betragtning 5 i Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 af 29. april 2008 om den fælles markedsordning for vin, om ændring af forordning (EF) nr. 1493/1999, (EF) nr. 1782/2003, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 3/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2392/86 og (EF) nr. 1493/1999 (EUT L 148 af 6.6.2008, s. 1).

[8] I artikel 103m i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1) anføres det, hvilke foranstaltninger der er til rådighed for medlemsstaterne: enkeltbetalingsordningen, salgsfremstød, omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer, grøn høst, gensidige fonde, høstforsikring, investeringer, destillation af biprodukter, destillation af konsumalkohol, krisedestillation og brug af koncentreret druemost.

[9] Rådets forordning (EF) nr. 491/2009 af 25. maj 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1234/2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter ("fusionsmarkedsordningen") (EUT L 154 af 17.6.2009, s. 1).

[10] EGFL’s regnskabsår løber fra den 16. oktober n-1 til 15. oktober n.

[11] Der er stor forskel på vinsektorerne i de forskellige medlemsstater, ikke kun med hensyn til produkternes mangfoldighed, men også med hensyn til produktionsstrukturen og balancen eller ubalancen mellem den nationale produktion og forbruget.

[12] Artikel 85g, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1234/2007.

[13] I modsætning til, hvad der skete på andre markeder, der gennemgik væsentlige ændringer, f.eks. mælkemarkedet efter afskaffelsen af mælkekvoteordningen.

[14] Den anvendelige vinproduktion var på 168 millioner hl i 2003, men steg til 194 millioner hl i 2004, dvs. yderligere 26 millioner hl vin fra 2003 til 2004.

[15] I regnskabsåret 2009 brugte Slovenien som den eneste foranstaltningen vedrørende grøn høst for et beløb af 131000 euro, eller 3,7 % af det nationale rammebeløb. I 2010 steg anvendelsen af foranstaltningen (16,8 millioner euro), men den blev stadig kun brugt af Italien, Slovenien og Cypern. I regnskabsårene 2009 og 2010 var der ingen udgifter under foranstaltningen for gensidige fonde, og der var ikke planlagt nogen frem til udgangen af programmeringsperioden i 2013.

[16] Artikel 12 i Kommissionens forordning (EF) nr. 555/2008 af 27. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår støtteprogrammer, samhandel med tredjelande, produktionskapacitet og kontrol i vinsektoren (EUT L 170 af 30.6.2008, s. 1) – Ansøgninger skal indgives mellem den 15. april og den 31. maj, mens den egentlige høst og endelige kontrol skal finde sted mellem den 15. juni og den 31. juli.

[17] I perioden op til den seneste reform af den fælles markedsordning, navnlig mellem 1988 og 1996, blev mere end 500000 ha vindyrkningsarealer ryddet, primært i Spanien, Italien og Frankrig, som er de største vinproducerende medlemsstater. Det svarer til en reduktion på mere end en ottendedel af EU-12’s vindyrkningsareal i 1988 – ca. 4 millioner ha. Efter 1996 fik medlemsstaterne imidlertid mulighed for at begrænse anvendelsen af foranstaltningen i deres eget område, hvilket har resulteret i, at der blev ryddet et væsentligt mindre areal efter denne dato (mindre end 30000 ha er blevet ryddet mellem 1997 og 2008, rydningen foregik primært i Frankrig).

[18] Medlemsstaterne har imidlertid fortsat mulighed for at begrænse effekten af rydningen i visse regioner, eller når det faktisk ryddede areal når op på en forud fastsat tærskel.

[19] Støttesatserne pr. ha er i rydningsordningen beregnet på grundlag af den pågældende bedrifts historiske udbytter, men der er en række undtagelser i tilfælde af, at disse oplysninger ikke er til rådighed. Satserne svinger mellem 1450 euro/ha og 12300 euro/ha for henholdsvis de laveste og højeste kategorier af udbytter. Disse satser blev forhøjet med 20 % i det første år, ordningen blev anvendt, og med 10 % i det andet.

[20] Kommissionens egen analyse viser, at for Castilla-La Mancha (hvor 44 % af den samlede rydning i den 3-årige kampagne fandt sted) dækkede de tidligere støttesatser allerede en margen på 6,5 år, mens Languedoc-Roussillon (hvor 10 % af den samlede rydning under den 3-årige kampagne fandt sted) næsten opfylder kriteriet (en margen på 4,9 år).

[21] 3,5 millioner ha i produktionsåret 2007/08.

[22] Skønnet over den samlede anvendelige produktion, der er endeligt indstillet gennem rydningsordningen, er baseret på de officielle meddelelser fra medlemsstater til Kommissionen om antallet af ryddede ha og deres klassificering i udbytteklasser, i dette tilfælde for den treårige periode med produktionsårene 2008/09 til 2010/11. Den gennemsnitlige anvendelige produktion for perioden 2000-2008, som offentliggjort af Eurostat, var på 176,3 millioner hl.

[23] I betragtning 68 i forordning (EF) nr. 479/2008 hedder det "Når producenterne vurderer, at betingelserne for en levedygtig produktion ikke er til stede på visse arealer, bør de have mulighed for at nedbringe deres omkostninger og tage de pågældende arealer endeligt ud af vinproduktionen […]".

[24] Krydsoverensstemmelse henviser til de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand, jf. artikel 3-7 i forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1).

[25] Artikel 85t i forordning (EF) nr. 1234/2007.

[26] Betragtning 71 i forordning (EF) nr. 479/2008.

[27] Grækenland, Luxembourg, Malta og Det Forenede Kongerige (pr. 2010) valgte uigenkaldeligt at overføre en væsentlig del af deres rammebeløb til enkeltbetalingsordningen.

[28] I nogle regioner som f.eks. Languedoc-Roussillon i Frankrig, hvor omstruktureringsforanstaltningen har været anvendt siden 1980’erne, var effekten endnu højere. I henhold til data fra det franske betalingsorgan FranceAgriMer var næsten 40 % af de vindyrkningsarealer, der fandtes i 1977, blevet omstruktureret eller ca. 164000 ha.

[29] Retten noterede for eksempel en væsentlig ændring i mønstret for de vinsorter, som vindyrkerne anvendte. Vindyrkerne øgede deres fokus på røde druesorter i perioden 2000-2010. Rødvinsområdet blev øget med 18 procentpoint i Spanien (til 55 % af det samlede vindyrkningsareal), med 8 procentpoint til 32 % i Tyskland, med 5 procentpoint til 75 % i Frankrig og med 5 procentpoint til 56 % i Italien.

[30] Artikel 103q, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007: "Formålet med foranstaltningerne til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer er at øge vinproducenternes konkurrenceevne".

[31] Et eksempel på en potentiel omkostningsbesparende faktor er mekanisering: Mekanisering er ikke omfattet af omstruktureringsforanstaltningen, men mekaniseringen af visse aktiviteter på vinbedrifter er kun mulig med en specifik vindyrkningsmetode (f.eks. espalier) – en ændring, som støttes via omstrukturerings- og omstillingsforanstaltningen.

[32] Dette forhold er blevet påpeget tidligere, og i Rettens konklusioner i særberetning nr. 4/87 henvises der specifikt til det. Kommissionens forordning (EF) nr. 1227/2000 (EFT L 143 af 16.6.2000, s. 1) om produktionskapacitet søger at forhindre udbyttestigninger ved at fastsætte at "medlemsstaterne fastlægger regler, der begrænser udnyttelsen af genplantningsrettigheder, der opstår ved rydning efter en plan, hvis planen medfører en eventuel forøgelse af udbyttet for det areal, som er omfattet af den". Et sådant krav findes ikke længere i den nye fælles markedsordning.

[33] Dette skøn er baseret på de 9169 ha i plantningsrettigheder, der var til rådighed i de nationale og regionale reserver for Rumænien, og på et gennemsnitligt udbytte på 27 hl/ha.

[34] EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1.

[35] I regnskabsårene 2009 og 2010 var udgifterne til omstrukturering og omstilling særligt store i Italien (168,7 millioner euro), Frankrig (148,6 millioner euro), Spanien (134,7 millioner euro) og Rumænien (83,2 millioner euro).

--------------------------------------------------