BEGRUNDELSE

BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET

Indledning

Kommissionen vedtog den 29. juni 2011 et forslag til Rådets afgørelse [.../...] om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (i det følgende benævnt "ORD 2014")[1]. Som led i forslaget skulle der indføres en ny egen indtægt baseret på "en andel af merværdiafgiften" (moms) på levering af varer og tjenesteydelser, indkøb og import, der "pålægges en standardmomssats i hver enkelt medlemsstat" i hele Den Europæiske Union (i det følgende benævnt den "nye egne indtægt fra moms"). Kommissionen meddelte, at den ville fremlægge de tilhørende detaljerede forordninger i slutningen af året.

Formålet med dette forslag, som er i overensstemmelse med artikel 322, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (i det følgende benævnt "TEUF"), er at fastlægge den metode, som medlemsstaterne skal bruge til at beregne den nye egne indtægt, og de procedurer, som de skal følge ved overdragelsen af indtægten til EU-budgettet. Disse bestemmelser supplerer bestemmelserne i ORD 2014 og gennemførelsesforanstaltningerne, som er fastlagt i henhold til artikel 311, stk. 4, i TEUF vedrørende kontrol og tilsyn og supplerende rapporteringskrav[2].

I dette forslag trækkes der på den hidtidige erfaring med at administrere den egne indtægt fra moms. Målet er at gøre beregningen af de nationale bidrag enklere og herigennem mindske de administrative omkostninger og samtidig øge åbenheden og gøre det lettere at føre demokratisk tilsyn med indtægten og således skabe en reel forbindelse mellem EU's momspolitik, medlemsstaternes offentlige finanser og EU's budgetfinansiering.

En ny beregningsmetode

De grundlæggende principper

Den nye beregningsmetode, som foreslås indført, kan inddeles i følgende fire hovedpunkter.

- Metoden anvender som udgangspunkt de mest sikre og lettest tilgængelige oplysninger, nemlig de tal for momsindtægterne, som medlemsstaterne ligger inde med. Halvdelen af medlemsstaterne vil imidlertid fortsat skulle rense deres tal for renter og bøder, så det sikres, at det kun er momsindtægterne, der danner grundlag. Herudover vil et mindre antal medlemsstater fortsat skulle tilpasse tallene af hensyn til de oversøiske territorier, den særbehandling, de giver visse yderområder i momssammenhæng, og den støtte, som de yder via momsordningen.

- For at sikre, at ordningen bliver så enkel og så gennemskuelig som mulig, og at de administrative omkostninger bliver minimale, foreslås det, at Kommissionen sørger for, at der fastsættes en gennemsnitlig andel gældende for hele EU af momsindtægterne fra leverancer til endeligt forbrug til standardsats (til husholdninger eller andre enheder, som ikke er berettiget til at fradrage den moms, som de er blevet pålagt), dvs. leverancer, der momsbelægges efter en standardsats i alle medlemsstater. Af hensyn til forudsigeligheden bør der anvendes samme gennemsnit i hele den periode, en finansiel ramme varer.

- Medlemsstaterne anvender den fælles gennemsnitsandel gældende for hele EU på deres tilpassede indtægter. Herved fremkommer "momsindtægtsgrundlaget", som omregnes til et grundbeløb uden afgift ved hjælp af de enkelte medlemsstaters momsstandardssats.

- Når grundbeløbet er blevet fastsat, beregnes det faktiske bidrag ved hjælp af den andel, der er fastsat i forordningen om gennemførelse af afgørelsen om egne indtægter. Der fastsættes ikke noget kunstigt loft for grundbeløbet.

Kort fortalt vil medlemsstaterne således en gang om måneden foretage en enkel beregning ved hjælp af deres (tilpassede) momsindtægter i den pågældende måned, den fælles gennemsnitsandel (udarbejdes af Kommissionen) gældende for hele EU af momsindtægterne fra leverancer til endeligt forbrug til standardsats, deres standardsats og den andel, der er fastsat for den nye egne indtægt fra moms.

Vigtigste fordele set i forhold til den nuværende metode

Sammenholdt med den metode, der nu anvendes til beregning af den egne indtægt fra moms, har den forenklede metode tre store fordele.

- Den mindsker antallet af tilfælde, hvor medlemsstaterne er nødt til at korrigere deres momsindtægter. Det vil ikke længere være nødvendigt at korrigere standardsatsen for landbrugsordninger. De nuværende korrektioner er meget komplekse, men fører kun til begrænsede justeringer, da de tegner sig for under 1 % af indtægterne for alle medlemsstater på nær to i 2009. Det vil heller ikke længere være nødvendigt at korrigere for ordningerne for gradvis nedsættelse.

- Det vil således ikke længere være nødvendigt at beregne kompensationer. Det giver god mening, eftersom de forskellige justeringer generelt ikke ser ud til at have haft nogen større betydning for medlemsstaternes bidrag (bliver især klart, når der tages hensyn til BNI-indtægten) på trods af den administrative byrde, som de har betydet for medlemsstaterne[3].

I praksis vil de atten kompensationer, der dækker varer, som medlemsstaterne ifølge direktiv 2006/112/EF selv kunne vælge, om de ville momsbelægge, ikke længere skulle anvendes, eftersom der kun vil blive fokuseret på leverancer til standardsats.

En række andre kompensationer, som anvendes i nogle medlemsstater, vil også forsvinde. Dette gælder bl.a. kompensationerne for varierende registreringstærskler, som kun har egentlig betydning i to medlemsstater, og hvis betydning vil falde, eftersom forslaget fokuserer på leverancer til standardsats. De meget komplekse kompensationer for indgående moms i forbindelse med erhvervskøretøjer vil ligeledes blive afskaffet. I de fleste medlemsstater finder der en kompensation sted, men faldet i de forskellige medlemsstaters bidrag til de egne momsindtægter anslås i praksis til at være på under trehundrededele af 1 %.

I tilfælde, hvor der vil være behov for en justering, fordi EU-retten er blevet overtrådt, vil det fremover ske ved, at indtægterne justeres.

- Medlemsstaterne vil ikke længere skulle beregne en vejet gennemsnitssats, da der konsekvent vil blive fokuseret på leverancer til endeligt forbrug udelukkende til standardsats, hvilket skal sammenholdes med forslaget om en centraliseret beregning af en fælles gennemsnitsandel gældende for hele EU af disse transaktioner.

Den foreslåede metode er således ensbetydende med en enorm forenkling af ordningen, da den bliver lettere at gennemskue og forudsige, og der kun vil være et ringe tab af nøjagtighed.

Overdragelse af den nye indtægt fra moms til EU-budgettet

De grundlæggende principper

De ordninger, der foreslås indført med henblik på opkrævning af den egne indtægt og andre bogføringsmæssige og administrative formål, er en kombination af relevante dele fra de tidligere ordninger for den egne indtægt fra moms og for traditionelle egne indtægter. Følgende to væsentlige dele af forslaget bør fremhæves:

- Fordringen på den egne indtægt opstår først, når en medlemsstat faktisk har opkrævet indtægten. Herved opstår der en tæt og automatisk forbindelse mellem de nationale momsindtægter og økonomiske vilkår og EU-budgettet. EU's og medlemsstaternes momspolitikker vil have direkte indflydelse på den nye egne momsindtægt.

- Af hensyn til en hurtigere og mere effektiv opkrævning af den egne indtægt foreslås det, at indtægten overdrages på grundlag af månedlige opgørelser, hvor tidspunktet for overdragelsen af den egne indtægt klart fremgår. Beløbene skal overføres til den samme konto, som bruges til de øvrige former for egne indtægter.

I denne sammenhæng bør det også bemærkes, at Kommissionen ved hjælp af grønbogen om momssystemets fremtid[4] har taget initiativ til at ændre momssystemet, bl.a. med det formål at gøre skattegrundlaget bredere og begrænse svig og skatteunddragelse. Der er tilstrækkelig stor fleksibilitet i den nye egne indtægt fra moms, til at den kan fungere sammen med de ændringer, som denne reform måtte føre til.

Vigtigste fordele set i forhold til den nuværende ordning

Den procedure, der ifølge forslaget skal følges ved overdragelsen til EU-budgettet af den nye egne indtægt fra moms, er langt enklere og mere gennemskuelig end i forbindelse med den nuværende egne indtægt fra moms.

Ved at basere sig på medlemsstaternes faktiske indtægter vil det ikke længere være nødvendigt at arbejde med overslag med efterfølgende tilpasninger og momsopgørelser ved årets afslutning. Det vil føre til en væsentlig lettere forvaltning og mindskelse af de omkostninger, der er forbundet med indtægten.

Forslagets juridiske indhold gennemgås på næste side:

FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

Indledning

Dette forslag indgår i en pakke, som også omfatter et forslag til Rådets forordning om en ordning for overdragelse til EU-budgettet af den egne indtægt fra afgiften på finansielle transaktioner[5] samt en ændring af omarbejdelsen af Rådets nuværende forordning om overdragelse af de traditionelle egne indtægter og egne indtægter fra BNI[6].

Kommissionen vil undersøge mulighederne for at samle bestemmelserne om fastsættelse og overdragelse af alle EU's egne indtægter i en enkelt forordning på baggrund af en samlet aftale om pakken om egne indtægter.

Kapitel I "Almindelige bestemmelser"

- Artikel 1 i forslaget "Genstand" . I denne artikel fastslås det, at den foreslåede ordning gælder den nye egne indtægt fra moms som fastsat i artikel 2, stk. 1, litra c), i afgørelse [.../...].

- Artikel 2 i forslaget "Definitioner" indeholder for det første en forklaring på begrebet "leverancer", som anvendes i denne forordning med henvisning til afsnit IV i Rådets direktiv 2006/112/EF[7].

Herudover fastsættes i denne artikel kendetegnene ved leverancer, erhvervelser og import, som indgår i grundlaget for den nye egne indtægt fra moms. Enhver afgiftspligtig transaktion i henhold til afsnit IV i Rådets direktiv 2006/112/EF, for hvilke der gælder en fast momssats i alle EU's medlemsstater, indgår i grundlaget. En leverance skal ikke nødvendigvis være pålagt moms, for at den i forbindelse med denne forordning er at betragte som en afgiftspligtig leverance. Spørgsmålet om, hvorvidt leverancen er afgiftspligtig, afhænger af, om transaktionen er afgiftspligtig og ikke så meget de faktiske omstændigheder. Det vil sige, at levering af varer og tjenesteydelser, der i henhold til bestemmelserne i direktiv 2006/112/EF er omfattet af en reduceret momssats i en af EU's medlemsstater, ikke er afgiftspligtig, uanset at transaktionen i en eller flere EU-medlemsstater i praksis er omfattet af en standardmomssats. Det er heller ikke en afgiftspligtig leverance, når der er tale om leverance af varer og tjenesteydelser, der i henhold til det samme direktiv er fritaget for moms eller fritaget for moms med ret til at fradrage momsen på et tidligere stadie i en eller flere medlemsstater.

- Artikel 3 i forslaget "EU-gennemsnit af afgiftspligtige leverancer" . Ifølge denne artikel skal der fastsættes en fælles andel af de afgiftspligtige leverancer, som skal anvendes i hele EU ved beregningen af den månedlige værdi af andelen i den nye egne indtægt fra moms, samt hvor ofte denne andel skal fastsættes. Med henblik på fastsættelsen af gennemsnitsandelen vil det eventuelt for Kommissionen eller det organ, der er udpeget hertil af Kommissionen, være nødvendigt at kontakte de nationale myndigheder for at indhente oplysninger og høre deres synspunkter. Medlemsstaterne bør derfor sikre sig, at de ansvarlige myndigheder eller agenturer er de pågældende medarbejdere behjælpelige med den bistand, som de har brug for i udførelsen af deres opgaver.

Kapitel II "Beregning af andelen"

- Artikel 4 i forslaget "Beregningsmetode" I denne artikel fastsættes det, hvilke skridt der indgår i beregningen af en medlemsstats bidrag til den nye egne indtægt fra moms. Den foreslåede metode er meget forskellig fra den hidtidige metode. Den væsentligste forskel består i, at Kommissionen fastsætter en ensartet gennemsnitsandel, som er lig med den andel af de afgiftspligtige leverancer til endeligt forbrug, som er omfattet af en standardmomssats i hele EU. Alle medlemsstater vil basere deres beregning på den samme andel, som under normale omstændigheder vil gælde i hele den finansielle rammes løbetid. Andelen vil blive anvendt på medlemsstatens nettomomsindtægter, dvs. efter eventuelle tilpasninger for at få medregnet eventuelle indtægter i perifert beliggende områder og fradraget eventuelle beløb, som ikke er direkte momsindtægter, selv om de er momsrelaterede. Nogle medlemsstater vil desuden være nødt til at justere deres oprindelige tal for at rense dem for refusioner til ikke-afgiftspligtige personer eller afgiftspligtige personer, hvis der ikke er tale om afgiftspligtige leverancer, og refusionerne ikke er omfattet af bestemmelserne i direktiv 2006/112/EF. Slutresultatet omregnes til leverancernes bruttoværdi, dvs. uden afgift, ved hjælp af standardsatsen for moms i den pågældende medlemsstat. Herefter anvendes den andel, der fastsættes i forordning [.../...], på den således fremkomne afgiftspligtige grundværdi.

- Artikel 5 i forslaget "Beregningsperioder" . Her foreslås det, at medlemsstaterne får størst mulig fleksibilitet med hensyn til at skabe overensstemmelse mellem de perioder, der gælder for henholdsvis beregningen af den nye egne indtægt fra moms og de gældende bogføringsordninger, så det bliver muligt at undgå justeringer udelukkende af tidsmæssige årsager.

Kapitel III "Overdragelse af den nye egne indtægt fra moms"

- Artikel 6 i forslaget "Bogføring" . Denne artikel indeholder de bestemmelser, der foreslås for den nye egne indtægt fra moms, og de svarer til bestemmelserne i artikel 9 i forordning 1150/2000 vedrørende de nuværende egne indtægter. Det sammenfattende regnskab, der nævnes, kan lægges sammen med det tilsvarende regnskab, der føres for de øvrige egne indtægter, jf. artikel 6, stk. 1, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000.[8]

- Artikel 7 i forslaget "Kreditering, rapportering og tidsrammer for overdragelse" . Denne artikel indeholder de bestemmelser, der foreslås for den nye egne indtægt fra moms, og de svarer til de gældende bestemmelser i forordning 1150/2000 vedrørende de nuværende egne indtægter. Der er blevet valgt samme tidspunkt for indtægternes overdragelse, nemlig den første arbejdsdag i måneden. Af ændringer i forhold til de tidligere momsbestemmelser kan nævnes, at der skal udarbejdes en månedsopgørelse, som skal fremlægges senest ti dage før fristen for indtægternes overdragelse, som er den første arbejdsdag i den anden måned efter den måned, i hvilken medlemsstaten modtog indbetalingen. Opførslen i det sammenfattende regnskab bør normalt ske samtidig med, at månedsopgørelsen sendes, men under alle omstændigheder gælder samme tidsfrist.

- Artikel 8 i forslaget "Regnskabsmæssige berigtigelser" . Heri foreslås det, at der skal gælde samme tidsfrist for den nye egne indtægt fra moms som for de øvrige egne indtægter i henhold artikel 7 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000[9].

- Artikel 9 i forslaget "Renter på for sent overdragne beløb" . Det foreslås, at der ved forsinket overdragelse af den nye egne indtægt fra moms skal pålægges renter svarende til dem, der for øjeblikket pålægges i henhold til artikel 11 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000[10].

Kapitel IV "Administrative bestemmelser"

- Artikel 10 og 11 i forslaget "Opbevaring af bilag" og "Administrativt samarbejde" . Heri foreslås det, at de forpligtelser, der for øjeblikket gælder for medlemsstaterne i forbindelse med de øvrige egne indtægter, jf. artikel 3 og 4 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000[11], også skal gælde for den nye egne indtægt fra moms.

Kapitel V "Afsluttende bestemmelser"

- Artikel 12 i forslaget "Udvalgsprocedure". Heri fastsættes det, at den nye egne indtægt fra moms skal behandles af Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter, som for øjeblikket fungerer på grundlag af artikel 20 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 og i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011.

2011/0333 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om metoderne og proceduren for overdragelse af den egne indtægt fra moms

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 322, stk. 2, sammenholdt med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab[12], særlig artikel 106a,

under henvisning til forslag fra Europa- Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[13],

under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Revisionsret[14] og

ud fra følgende betragtninger:

1. Unionens egne indtægt baseret på en andel af merværdiafgiften (moms), jf. artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets afgørelse [.../...] om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter, (i det følgende benævnt "egen indtægt fra moms") bør overdrages til Unionen på den bedst tænkelige måde, og der bør derfor fastlægges bestemmelser om medlemsstaternes overdragelse af denne indtægt til Kommissionen.

2. For at gøre det så enkelt og gennemskueligt som muligt og for at mindske de administrative omkostninger bør der fastsættes en EU-gennemsnitsandel af værdien af afgiftspligtige leverancer sammenlignet med værdien af de samlede leverancer.

3. Der bør fastsættes ensartede bestemmelser for beregning af den egne indtægt fra moms.

4. Den egne indtægt fra moms bør overdrages ved, at det skyldige beløb krediteres en konto, som åbnes med henblik herpå i henhold til Rådets forordning [.../...] om metoderne og proceduren for overdragelse af de traditionelle egne indtægter og egne indtægter fra BNI og om foranstaltningerne for at opfylde likviditetskrav[15]. For at begrænse midlernes bevægelser til det for gennemførelsen af budgettet nødvendige bør Unionen indskrænke sig til kun at hæve på disse konti, når det er nødvendigt for at dække Kommissionens likviditetsbehov.

5. Medlemsstaterne bør betale morarenter, når den egne indtægt fra moms krediteres kontiene for sent. I overensstemmelse med princippet om sund finansiel forvaltning bør der sørges for, at omkostningerne til inddrivelse af påløbne renter ikke overstiger det skyldige rentebeløb.

6. Medlemsstaterne bør stille de bilag og oplysninger, som er nødvendige for, at Kommissionen kan udøve sine beføjelser vedrørende Unionens egne indtægter, til rådighed for Kommissionen og i givet fald sende dem til denne.

7. De nationale myndigheder, der har til opgave at opkræve egne indtægter, bør til enhver tid være i stand til at stille bilagene vedrørende opkrævning af egne indtægter til rådighed for Kommissionen.

8. Det er nødvendigt at sikre et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen for at lette en korrekt anvendelse af de finansielle regler om egne indtægter.

9. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser[16].

10. Ved vedtagelsen af gennemførelsesretsakter bør rådgivningsproceduren anvendes med henblik på fastlæggelse af de nærmere regler for de månedlige opgørelser af regnskaberne over den egne indtægt fra moms og med henblik på fastlæggelse og ajourføring af EU-gennemsnitsandelen, idet disse foranstaltninger er af teknisk art.

11. Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 af 29. maj 1989 om den endelige ordning for ensartet opkrævning af egne indtægter hidrørende fra merværdiafgiften[17] bør ophæves.

12. Denne forordning bør anvendes fra samme dag som afgørelse [.../...] —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Kapitel I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

ARTIKEL 1 Genstand

I denne forordning fastlægges bestemmelserne for beregning og overdragelse til Kommissionen af Unionens egne indtægt fra merværdiafgift (moms), som er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c), i afgørelse [.../...] (i det følgende benævnt "egen indtægt fra moms").

Artikel 2 Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) "leverance" en levering af varer og tjenesteydelser, EU-interne erhvervelser af varer og import af varer som defineret i afsnit IV i Rådets direktiv 2006/112/EF[18]

2) "afgiftspligtig leverance" en levering, som pålægges den standardmomssats, der gælder i de enkelte medlemsstater.

Artikel 3 EU-gennemsnitsandel af afgiftspligtige leverancer

1. Kommissionen fastsætter før starten på en flerårig finansiel ramme en fælles EU-gennemsnitsandel af værdien af afgiftspligtige leverancer sammenholdt med værdien af de samlede leverancer. Denne andel udtrykkes som en procent.

2. Den i stk. 1 nævnte EU-gennemsnitsandel anvendes i hele den flerårige finansielle rammes løbetid.

Kommissionen kan imidlertid i behørigt berettigede tilfælde beslutte at ajourføre EU-gennemsnitsandelen. Den ajourførte andel anvendes med virkning fra begyndelsen af det kalenderår, der følger efter ajourføringen.

3. Den bistand og de oplysninger, som Kommissionen eller det organ, som har Kommissionen har udpeget, har brug for til fastsættelse og ajourføring af den i stk. 1 nævnte EU-gennemsnitsandel, stilles til rådighed af medlemsstaterne.

4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter om fastsættelse og ajourføring af den EU-gennemsnitsandel, der omhandles i denne artikels stk. 1 og 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 12, stk. 2.

Kapitel II

BEREGNING AF DEN EGNE INDTÆGT FRA MOMS

ARTIKEL 4 Beregningsmetode

1. Hver enkelt medlemsstat beregner for hver måned den egne indtægt fra moms ved hjælp af den samlede nettomoms, som medlemsstaten har opkrævet i den foregående måned. Beløbet korrigeres for:

a) beløb, der er modtaget som betaling for en bøde, der er pålagt en afgiftspligtig for manglende opfyldelse af forpligtelserne i forbindelse med moms, eller morarenter, der er indbetalt på grund af forsinkelse i overholdelsen af disse forpligtelser

b) beløb, der, hvad egne indtægter angår, behandles som transaktioner med oprindelse i eller bestemt for en medlemsstat, selv om de har oprindelse i eller er bestemt for et tredjelands område, jf. artikel 6 i direktiv 2006/112/EF

c) beløb, der stammer fra et af de steder, der omhandles i artikel 7 i direktiv 2006/112/EF, forudsat at medlemsstaterne kan bevise, at indtægten er overdraget til dette sted

d) beløb, der er lig med en anden medlemsstat indtægt, forudsat at medlemsstaterne kan bevise, at indtægten er blevet overført til denne medlemsstat

e) justeringer, der er nødvendige som følge af anvendelsen af en anden eller en lavere standardsats på bestemte steder, jf. artikel 104, 105 eller 120 i direktiv 2006/112/EF

f) beløb, der af sociale eller lignende årsager refunderes eller betales tilbage til ikke-afgiftspligtige personer eller i forbindelse med ikke-afgiftspligtige aktiviteter, ekskl. poster, der er tilladt i henhold til direktiv 2006/112/EF.

2. Det beløb, der fremkommer ved anvendelse af stk. 1, multipliceres med EU-gennemsnitsandelen af afgiftspligtige leverancer til endeligt forbrug, jf. artikel 3.

3. Det resultat, der opnås ved anvendelse af stk. 2, multipliceres med den reciprokke værdi af den standardmomssats i procent, der er gældende i medlemsstaten, jf. direktiv 2006/112/EF.

4. Det resultat, der opnås ved anvendelse af stk. 3, multipliceres med den procentsats, der er angivet i artikel 1, stk. 2, i forordning [.../...], hvorved den egne indtægt fra moms, der skal overdrages til EU-budgettet, fremkommer.

Artikel 5 Beregningsperioder

1. Den egne indtægt fra moms beregnes på basis af kalendermånederne.

2. Som en undtagelse fra stk. 1 kan den egne indtægt fra moms beregnes på grundlag af en anden periode end en kalendermåned, dog uden justeringer bortset fra justeringer, der foretages i henhold til artikel 4, stk. 1, i følgende to tilfælde:

a) når medlemsstaterne foretager deres bogføring på grundlag af standardbogføringsperioder, som ikke er sammenfaldende med kalendermåneder og

b) når medlemsstaterne på visse tidspunkter af året træffer særskilte foranstaltninger for at afslutte de normale bogføringsperioder.

3. Når en medlemsstat ændrer sin standardmomssats, anvendes den reviderede sats ved anvendelsen af artikel 4, stk. 3, fra den første dag i den anden måned efter den måned, i hvilken den nye standardsats er trådt i kraft.

Kapitel III

OVERDRAGELSE AF DEN EGNE INDTÆGT FRA MOMS

ARTIKEL 6 Bogføring

1. Den enkelte medlemsstat indbetaler den egne indtægt fra moms på den konto, som den i henhold til artikel 9 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000[19] har åbnet i Kommissionens navn i sin finansforvaltning eller det hertil udpegede organ.

2. Medlemsstaterne eller de organer, de har udpeget, sender følgende til Kommissionen ad elektronisk vej:

a) et kontoudtog, der viser indbetalingen af den egne indtægt fra moms, senest den anden arbejdsdag efter krediteringen af Kommissionens konto

b) en kreditnota som bevis for indbetalingen af den egne indtægt fra moms, hvis det i litra a) nævnte kontoudtog ikke foreligger på den arbejdsdag, hvor de egne indtægter krediteres Kommissionens konto.

3. Det krediterede beløb angives i euro i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002[20].

4. Finansforvaltningerne i de enkelte medlemsstater eller det organ, som de enkelte medlemsstater har udpeget hertil, fører et sammenfattende regnskab over den egne indtægt fra moms.

Artikel 7 Kreditering, rapportering og tidsrammer for overdragelse

1. Beløb, der beregnes i henhold til artikel 4, krediteres de i artikel 6, stk. 1, nævnte konti på den første arbejdsdag i den anden kalendermåned efter den måned, hvor beregningen blev foretaget.

2. Senest ti arbejdsdage før den dato, der fastsættes i stk. 1, sender hver enkelt medlemsstat Kommissionen en månedlig kontoopgørelse over egne indtægter fra moms.

3. Bogføringer i det sammenfattende regnskab, der nævnes i artikel 6, stk. 4, skal være foretaget senest den første arbejdsdag i den anden kalendermåned efter den måned, hvor beregningen blev foretaget.

4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter indeholdende detaljerede bestemmelser om de månedlige opgørelser, der nævnes i stk. 2 i denne artikel. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 12, stk. 2.

Artikel 8 Regnskabsmæssige berigtigelser

Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om enhver ændring af de månedlige opgørelser, der indsendes i henhold til artikel 7, stk. 2.

Efter den 31. december i det tredje år efter et givet år kan der ikke længere ske ændringer i de månedlige opgørelser for det pågældende år, undtagen på punkter, som enten Kommissionen eller den pågældende medlemsstat har gjort opmærksom på inden dette tidspunkt.

Artikel 9 Renter på for sent overdragne beløb

1. Enhver forsinkelse af krediteringen af den i artikel 6, stk. 1, foreskrevne konto medfører, at den pågældende medlemsstat skal betale morarenter.

Beløb på under 500 EUR opkræves dog ikke.

2. Renter opkræves til de satser og på betingelser, der er fastsat i artikel 11, stk. 2 og 3, i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000.

3. For betaling af de i stk. 1 omhandlede renter finder artikel 6, stk. 2 og 3, tilsvarende anvendelse.

Kapitel IV

ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER

ARTIKEL 10 Opbevaring af bilag

Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger, for at bilagene vedrørende overdragelsen af den egne indtægt fra moms opbevares i mindst tre kalenderår regnet fra udgangen af det år, de vedrører.

Såfremt det ved den revision, der foretages i henhold til artikel 5 i forordning (EU) [.../...], af de i stk. 1 nævnte bilag viser sig nødvendigt at foretage en ændring, opbevares disse bilag i så lang tid ud over den i stk. 1 fastsatte frist, at nævnte ændring kan foretages og kontrolleres.

Når en tvist mellem en medlemsstat og Kommissionen vedrørende forpligtelsen til at overdrage et bestemt beløb af egne indtægter fra moms bilægges efter fælles aftale eller ved en afgørelse truffet af Den Europæiske Unions Domstol, overdrager medlemsstaten de bilag, der er nødvendige for den finansielle opfølgning til Kommissionen inden for to måneder efter bilæggelsen.

Artikel 11 Administrativt samarbejde

1. Hver medlemsstat giver Kommissionen følgende oplysninger:

a) navnet på de tjenestegrene eller organer, som er ansvarlige for opkrævningen, kontrollen og overdragelsen af den egne indtægt fra moms, samt de vigtigste bestemmelser vedrørende disse tjenestegrenes og organers rolle og funktion

b) de almindelige love og administrative bestemmelser og de almindelige bogføringsforskrifter vedrørende opkrævningen af moms, beregningen af bidragene til den egne indtægt fra moms samt overdragelsen heraf til Kommissionen

c) den præcise betegnelse på alle forvaltnings- og bogføringstekniske bilag, som vedrører den egne indtægt fra moms, bl.a. bilag vedrørende den i artikel 4 fastsatte beregning og de i artikel 7 fastsatte konti.

Alle ændringer i disse oplysninger meddeles med det samme til Kommissionen.

2. Kommissionen meddeler efter anmodning fra en medlemsstat alle medlemsstater de i stk. 1 omhandlede oplysninger.

KAPITEL V

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

ARTIKEL 12 Udvalgsprocedure

13. Kommissionen bistås af Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter, der er nedsat ved forordning (EU) nr. […/…]. Dette udvalg er et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.

14. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

Artikel 13

Forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 ophæves. Bestemmelserne i denne forordning finder dog fortsat anvendelse for beregning og overdragelse af egne indtægter fra merværdiafgift opkrævet af medlemsstaterne før den 1. januar 2014.

Artikel 14

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Den anvendes fra den 1. januar 2014.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EUT L […] af […], s. […].

[2] Ændret forslag til Rådets forordning om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltningerne i forbindelse med ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (KOM(2011) 740 af 9.11.2011).

[3] Jf. bilaget til Kommissionens arbejdsdokument om EU-budgettets finansiering (Financing the EU budget: Report on the operation of the own resources system (SEK(2011) 876 endelig af 29.6.2011, s. 104).

[4] KOM(2010) 695 af 1.12.2010 (Kommissions interne arbejdsdokument (SEK(2010) 1455 af 1.12.2010)).

[5] Forslag til Rådets forordning om metoderne og proceduren for overdragelse af den egne indtægt fra afgiften på finansielle transaktioner (KOM(2011) 738 af 9.11.2011).

[6] Forslag til Rådets forordning om metoderne og proceduren for overdragelse af de traditionelle egne indtægter og egne indtægter fra BNI og om foranstaltningerne for at opfylde likviditetskrav (KOM(2011) 742 af 9.11.2011 om ændring af KOM(2011) 512 af 29.6.2011).

[7] EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

[8] Denne forordning foreslås ændret gennem en omarbejdelse. Bestemmelsen optræder nu i artikel 5 i det ændrede forslag om omarbejdelse.

[9] Denne forordning foreslås ændret gennem en omarbejdelse. Bestemmelsen optræder nu i artikel 6 i det ændrede forslag om omarbejdelse.

[10] Denne forordning foreslås ændret gennem en omarbejdelse. Bestemmelsen optræder nu i artikel 11 i det ændrede forslag om omarbejdelse.

[11] Denne forordning foreslås ændret gennem en omarbejdelse. Bestemmelsen optræder nu i artikel 3 og 4 i det ændrede forslag om omarbejdelse.

[12] EUT L […] af […], s. […].

[13] EUT L […] af […], s. […].

[14] EUT L […] af […], s. […].

[15] EUT L […] af […], s. […].

[16] EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

[17] EFT L 155 af 7.6.1989, s. 9.

[18] EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

[19] EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1.

[20] EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.