Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens grønbog om retlig beskyttelse af krypterede tjenester i det indre marked« (97/C 30/03)

Kommissionen besluttede den 12. marts 1996 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens grønbog om retlig beskyttelse af krypterede tjenester i det indre marked«.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Jean Pardon til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 17. juli 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 338. plenarforsamling af 25. og 26. september 1996, mødet den 25. september 1996, med 91 stemmer for, 2 imod og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Problemstillingen i grønbogen

1.1. Kommissionen foretager en høring om behovet for en EF-foranstaltning om retlig beskyttelse af krypterede tjenester i det indre marked.

2.2.1. Ved »krypterede tjenester« forstås ifølge definitionen i grønbogen tjenester, hvis signal er krypteret for at sikre betaling af licens. I denne kategori indgår traditionel krypteret radio- og tv-spredning (pr. kabel, radiokæder eller via satellit), de nye radio- og tv-spredningstjenester (digital-tv, pay-per-view, video-on-demand), og informationssamfundets tjenester, dvs. teleformidlede tjenester, der bestilles af en modtager (f.eks. video-on-demand, bestillingsspil, elektronisk handel, multimedie-informationstjenester).

2.2. Dekoderudstyr defineres som apparater, udstyr eller andre anordninger, der helt eller delvis er specialfremstillet eller tilpasset for at muliggøre adgang til dekryptering af en krypteret tjeneste, dvs. uden at ændre tjenestens karakteristika.

3. Udviklingen af nye radio- og tv-spredningstjenester, hvis signal krypteres, så kun licensbetalere kan modtage det, er udsat for piratvirksomhed. Ved siden af de officielle dekoderudstyrsfabrikanter har der udviklet sig en blomstrende industri af ulovlige fabrikanter. Uden operatørens tilladelse fremstiller og markedsfører disse udstyr, som gør det muligt at modtage tjenesten uden at have betalt licens. Denne ulovlige modtagelse medfører store tab for tjenestens leverandør og går indirekte ud over programleverandørers og fabrikanters udnyttelsesmuligheder.

4.4.1. Markedsføring af ulovligt dekoderudstyr, dvs. uden tilladelse fra tjenestens leverandør, har negative følger for operatørerne af krypterede tjenester. Ud over tab (af potentielle markedsandele og af indtægter) påføres disse ekstraudgifter, fordi de er nødt til at etablere distributionssystemer for dekoderudstyret (hvilket er særdeles kostbart), således at de kan kontrollere udstyrets anvendelse.

4.2. Markedsføring af ulovligt udstyr medfører indtægtstab for leverandørerne af udsendelsesprogrammer, fordi de privatpersoner, som modtager programmet via ulovligt udstyr, ikke er taget med i billedet under forhandlingerne om vederlag for rettighedsoverdragelse, hvor der kan være taget hensyn til tjenestens abonnentantal.

4.3. For teknologileverandørerne medfører salget af ulovligt udstyr, at markedets tillid til deres system ødelægges, hvilket resulterer i tab af indtægter, idet det ulovlige udstyr har sat sig på en del af det potentielle marked.

4.4. Endelig udgør salget af det ulovlige udstyr en risiko for forbrugerne, der kunne tage fejl af dets oprindelse og tro, at de køber autoriseret udstyr, mens der i virkeligheden er tale om en piratdekoder.

5.5.1. For at stoppe piratindustrien har lovtiltag vist sig nødvendige, hvilket har sat lovgivningstendenser i gang i medlemsstaterne.

5.2. De problemer, som ulovlig modtagelse af krypterede tjenester rejser, er ikke blevet tacklet ensartet og systematisk i EU.

5.3. I nogle lande findes der særlovgivning; andre tyr til eksisterende bestemmelser såsom lovgivningen om ophavsret; i atter andre lande findes der ingen retsmidler, som sikrer beskyttelse.

6. ØSU's mening

6.1. ØSU rejser spørgsmålet om det kommende EU-tiltags anvendelsesområde.

6.2. Kryptering af meddelelser i almindelighed er helt nødvendig, bl.a. af hensyn til meddelelsens fortrolighed, integritet og ægthed, og for at forhindre uvedkommende i at få adgang til den eller ændre den.

6.3. Dette spørgsmål behandles i Kommissionen om Edb-, telekommunikations- og informationspolitik under Det Internationale Handelskammer, som for nylig vedtog vejledende principper for international kryptografi. I dette dokument sammenfattes de rejste problemer, og der slås til lyd for internationalt samarbejde om en klar formulering af en konsekvent kryptografipolitik.

6.4. Spørgsmålet behandles i OECD og i en henstilling fra Ministerrådet til Europarådets medlemsstater.

6.5. ØSU erfarer, at grønbogen kun omhandler krypteret beskyttelse af ophavsrettigheder og beslægtede rettigheder, og i øjeblikket kun søger at løse problemet med piratfremstilling og dekoderudstyr.

6.6. ØSU godkender denne indfaldsvinkel som et første skridt i retning af at tackle de forskellige problemer, som kryptering i almindelighed opkaster, men opfordrer Kommissionen til efterfølgende at tage de generelle problemer op og fremsætte forslag desangående.

6.7. På denne baggrund godkendes den definition af anvendelsesområdet, som foreslås i grønbogen, idet det henstilles at definere krypterede tjenester som værende tjenester, hvor der benyttes kryptering, og hvortil adgang er mulig mod licensbetaling; derudover henvises der til svaret på spørgsmål nr. 5.

6.8. Da ulovlig modtagelse er et globalt problem, bør der på internationalt plan, f.eks. i bilaterale aftaler og i WTO, sættes ind med fastlæggelse af effektive regler på verdensplan. Reglerne på det indre marked må nødvendigvis udbygges med en international løsning, bl.a. for at beskytte mod import fra tredjelande.

6.9. ØSU erkender, at EU-niveauet i første omgang er det mest velegnede, men insisterer på, at indsatsen snarest må videreføres på internationalt plan.

6.10. ØSU vurderer allerede nu, at den beskyttelse, som EU-foranstaltningen indebærer, ikke må begrænses til krypterede tjenester, som leverer signaler med oprindelse i en medlemsstat, men bør tage højde for, at rettighedshavernes væsentlige interesser berøres af alle former for signalpiratvirksomhed, som optræder i EU, uanset signalets kilde.

7.7.1. Med ovenstående forbehold mener ØSU, at de nuværende lovforskelle kan hæmme den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser samt skade det indre marked.

7.2. Nationale lovforskelle og mangelen på lovgivning i nogle lande kan forvride konkurrencen på det indre marked.

7.3. Disse forskelle i nationale konkurrencevilkår kan ramme udviklingen af krypterede tjenester på det indre marked, da operatørerne ikke er underkastet samme markedsvilkår overalt i EU.

7.4. EU-regler er også nødvendige for at værne om ophavsret og beslægtede rettigheder. Reglerne bør ikke blot komme leverandørerne af krypterede tjenester til gode, men bør også omfatte dem, der har rettighederne til programmer, som sendes og/eller opfanges med ulovlige metoder.

7.5. Det harmoniseringsinstrument, som skal tilskynde til udvikling af en industri for krypterede tjenester, bør som forbillede have ophavsrettighedsreglerne og indeholde civilretlige og strafferetlige sanktioner for både ulovlig modtagelse, videredistribution af krypterede tjenester og for bestemte forberedende aktiviteter, der letter signalpiratvirksomhed.

7.6. De forbudte forberedende aktiviteter bør omfatte bl.a. fremstilling, distribution, salg, import, eksport (og fremstilling til eksport), markedsføring, brug og besiddelse af ulovligt dekoderudstyr og ulovlige dekodersystemer.

7.7. Desuden kan det være tilrådeligt at forbyde den særskilte og stadig mere udbredte aktivitet i elektronikinteresserede kredse, som består i offentliggørelse af oplysninger om dekryptering.

8. Endelig bør der sørges for kompatibilitet mellem de krypterede net, da der ellers vil opstå oligopoler. For at undgå dette opfordres Kommissionen til at tilvejebringe forudsætningerne for teknisk standardisering af dekoderudstyret, så forbrugerne ikke tvinges til at købe en dekoder for hver kanal, som de ønsker at modtage.

SVAR PÅ SPØRGSMÅLENE

9. (Spørgsmål 3 i grønbogen)

9.1. Et ensartet beskyttelsesniveau i samtlige medlemsstater er nødvendigt for at fjerne de identificerede hindringer og supplere det regelsæt for det europæiske audiovisuelle område, som er indført med direktiverne om »Fjernsyn uden grænser« (89/552/EØF) () og »Kabel og satellit« (93/83/EØF) ().

9.2. Målet er at fjerne de hindringer for det indre markeds funktion, som skyldes nationale forskelle i de krypterede tjenesters retsbeskyttelse. Dette mål kan kun nås effektivt via EU-harmonisering.

9.3. En klar regelramme, som gør det muligt at opnå retsbeskyttelse mod ulovlig modtagelse af tjenesten og at sikre fri bevægelighed for tjenesteydelser og varer i hele EU, er en nødvendig forudsætning for, at der kan udvikles nye tjenester.

10. (Spørgsmål 4 i grønbogen)

10.1. ØSU mener, at Kommissionen bør foreslå en rådsforordning, som har den fordel, at den medfører en mere effektiv harmonisering, idet en forordning finder direkte anvendelse i medlemsstaterne uden at skulle omsættes i national lovgivning, hvilket altid medfører forsinkelser.

11. (Spørgsmål 5 i grønbogen)

11.1.

11.1.1. ØSU mener, at man ikke bør begrænse harmoniseringsforanstaltningens anvendelsesområde til radio- og tv-spredningstjenester, men lade det omfatte samtlige krypterede tjenester.

11.1.2. Det valgte kriterium, en krypteret tjeneste som der opnås adgang til mod licensbetaling, forekommer passende.

11.2. Harmoniseringsforanstaltningens anvendelsesområde bør omfatte privatpersoners besiddelse af dekoderudstyr, som de pågældende ved er ulovligt.

11.3. Der bør kunne anlægges sag om erstatningssøgsmål.

11.4.

11.4.1. I strafferetlig henseende bør man lade sig inspirere af Kommissionens meddelelse om strafferetlige sanktioner (se tillige den sidste betragtning og artikel 2 i Rådets direktiv af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge) (91/308/EØF) ().

11.4.2. ØSU finder på ingen måde, at sidstnævnte henstilling er uforenelig med bemærkningen om, at der bør opereres med en forordning i stedet for et direktiv, selv om bestemmelsen, hvad strafferetlige sanktioner angår, ikke finder direkte anvendelse, men forudsætter, at medlemsstaterne selv gennemfører lovgivning.

Bruxelles, den 25. september 1996.

Carlos FERRER

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 301 af 13. 11. 1995.

() EFT nr. C 98 af 21. 4. 1992.

() EFT nr. C 166 af 28. 6. 1991.