20. 3. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 71/17 
Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om ændring af direktiv 85/3/EØF om vægt, 
dimensioner og visse andre tekniske data for visse landevejskøretøjer (*) 
(89/C 71/05) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 1. juni 1988 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 75 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
udpegede G.B. Cavazzuti til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. januar 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 262. plenarforsamling, mødet den 26. januar 
1989, med 43 stemmer for, 11 imod og 7 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. I direktiv 85/3/EØF af 19. december 1984 (2), 
hvori det fastsættes, at en medlemsstat kan forbyde 
køretøjer, som ikke opfylder dets bestemmelser, adgang 
til dets territorium, defineres bestemmelserne vedrøren­
de vægt, dimensioner og visse andre tekniske data for 
visse landevejsjøretøjer, som anvendes i international 
trafik. I afsnittet »dimensioner« i dette direktiv fastsæt­
tes, som en af de fælles bestemmelser, 15,5 m som 
største længde for sættevognstog. 
1.2. Det skal bemærkes, at der er tale om den totale 
længde, og at der ikke inden for denne er fastsat en 
største længde for sættevogne eller en mindste længde 
for førerhuse. 
1.3. Selv om direktiv 85/3/EØF er af nyere dato, har 
det klart vist sig at være utilstrækkeligt, navnlig hvad 
angår afsnittet om »dimensioner«, og ØSU finder, at 
det giver anledning til almindelig forvirring. I forslaget 
til ændring af nævnte direktiv fastsætter Kommissionen 
den største længde for sættevognes lastareal til 13,61 m; 
samtidig sættes den samlede totallængde for et sætte­
vognstog op til 16,5 m, ligesom der stilles krav om 
anvendelse af koblingsanordninger, som opfylder ISO-
norm nr. 1726. 
1.4. Kommissionens forslag indeholder endvidere to 
udkast til Rådets erklæringer. Rådet skal med den første 
erklæring give Kommissionen et specifikt mandat til at 
foreslå konkrete foranstaltninger vedrørende den stør­
ste længde for vogntog i bevægelse (denne længde over­
stiger ofte de 18 m, som er fastsat i direktiv 85/3/EØF). 
Med den anden erklæring skal Kommissionen gives 
beføjelse til at fastlægge og forsvare medlemsstaternes 
fælles holdning med hensyn til standardisering af di­
mensionerne for containere til søtransport i Den Inter­
nationale Standardiseringsorganisations regi (ISO), og 
(!) EFT nr. C 173 af 2. 7. 1988, s. 12. 
(2) EFTnr. L 2 af 3. 1. 1985, s. 14. det med det formål at opretholde den gældende ordning 
(en længde på 40 fod), idet USA og Japan har fremsat 
ønsker om en forøgelse af længden til henholdsvis 45 
og 48 fod. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Den globale situation 
2.1.1. ØSU mener, at Kommissionen bør tage resul­
taterne af en transportpolitik, som hidtil har været 
yderst påvirkelig over for pres for og tendenser til 
systematisk at tillade en forøgelse af landevejskøretøjer-
nes vægt og dimensioner, op til overvejelse; dette må 
foranledige Kommissionen til at indse det nødvendige 
i, at EF-lovgivningen på området underkastes konse­
kvente ændringer og udbygges gradvis og mere mål­
rettet. 
Der er et presserende behov for en sådan harmonisering 
af de tekniske aspekter, eftersom Rådet jo den 20. juni 
1988 traf beslutning om i tiden frem til 1. januar 1993 
at skabe et vejtransportmarked helt uden kvantitative 
restriktioner. 
2.1.2. ØSU skal minde om, at en af de vigtigste 
målsætninger for den fælles transportpolitik drejer sig 
om fjernelsen af enhver form for konkurrenceforvrid­
ning, ikke blot inden for den enkelte transportform, 
men også mellem de forskellige transportformer. 
Kommissionen bør derfor sikre sig, at alle dens forslag 
på transportområdet, herunder om vægt og dimensio­
ner, ikke uretmæssigt favoriserer vejtransporten i for­
hold til andre transportformer (jernbane såvel som flod-
og kanaltransport). Noget sådant ville føre til øget 
energiforbrug, større forurening og specielt en større 
trafikmængde på vejene med forringet sikkerhed og 
flere og alvorlige ulykker til følge. 
Det vil også være til skade for vejinfrastrukturerne 
— of til en vis grad for jernbaneinfrastrukturerne via 
effekten fra den kombinerede transport — og endog 
kunne bevirke, at selv relativt nye anlægsstrukturer må 
Nr. C 71/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 3. 89 
underkastes meget omfattende og kostbare udbygnings-
og vedligeholdelsesarbejder som følge af tætheden i den 
tunge trafik, og fordi vægten pr. køretøj senhed ifølge 
kontrolmålinger nu er på grænsen af, hvad vejene kan 
bære. 
Den linje, der hidtil har været fulgt, har ikke altid givet 
positive resultater, idet den har fremmet en tilvækst i 
vejtrafikken på bekostning af jernbane- og flod- og 
kanaltrafikken. 
ØSU vil mene, at det nu er på høje tid, at man på en 
konsekvent måde imødegår denne udvikling ved specielt 
at tage øget hensyn til miljøproblemerne. 
2.1.3. I forbindelse med udarbejdelsen af tekniske 
normer på EF-plan må man i øvrigt være opmærksom 
på, hvilken indflydelse disse vil få på de igangværende 
forhandlinger med EF's traditionelle transitlande, da de 
kan gøre det endnu vanskeligere at nå frem til en 
forståelse. Normerne vedrørende vægt og dimensioner 
i transitlandene fjerner sig i stadig stigende grad fra 
EF's bestemmelser; imidlertid vil man ikke kunne ankla­
ge disse lande for at lægge hindringer i vejen for frem­
skridt, eftersom EF's beslutninger fortsat følger én be­
stemt kurs, uden at der finder forudgående samråd sted 
— ikke en gang uformelt — ligesom man konsekvent 
ignorerer bevæggrunde, som fortjente at blive taget op 
til indgående overvejelse. 
2.2. Forslag til ændring af direktiv 85/3/EØF 
2.2.1. ØSU er ikke uenig med Kommissionen i, at 
det er meget vigtigt og presserende at få sat en stopper 
for konstruktioner, som — omend de til dels er i over­
ensstemmelse med EF-bestemmelserne — indebærer al­
vorlige farer for vejsikkerheden og førernes arbejdsbe­
tingelser. Ud fra ønsket om bestandig at forbedre vejkø­
retøjernes økonomiske udnyttelse anvender bilkon­
struktørerne meget sofistikerede konstruktioner 
(kortere førerhuse med køjeplads over førerpladsen, 
kortere sammenkoblingssystemer, mindre hjul på på­
hængskøretøjerne, tynde vægge osv.) for at øge lastare­
alet maksimalt uden at gå ud over de ydre dimensioner 
(længde, højde, bredde), som er fastsat i de gældende 
bestemmelser, og som måles, når køretøjet står stille. 
ØSU konstaterer i den forbindelse, at navnlig konstruk­
tion af kortere førerhuse forringer arbejdsbetingelserne 
og sikkerheden. For så vidt angår de tre andre konstruk-
tionssædvaner, vil ØSU ikke udelukke, at disse også 
kan have positive indvirkninger på vejsikkerheden. 
2.2.2. Kommissionen mener med sit forslag at have 
fundet en balance mellem de berørte parters interesser: 
Transportvirksomhederne, som gerne vil have mulighed 
for at anvende køretøjer med stadig større lasteevne og (i dette tilfælde) dimensioner, og arbejdstagerne, som 
ønsker garantier om bedre arbejdsbetingelser og sikker­
hedsbestemmelser. 
I forslaget gives der dog i sidste instans kun sikkerhed 
for, at den ene parts interesser tilgodeses, da der ikke 
fastsættes minimumsdimensioner for førerhuse og 
navnlig ikke tages hensyn til den fysiske og psykologiske 
skade, som et sådant forslag vil betyde, i og med det 
vil opmuntre yderligere til vejtransport og medføre 
ringere trafiksikkerhed for alle brugere, dels på grund 
af den tiltagende trafik, dels på grund af sættevognsto-
genes øgede dimensioner: sættevognstog, der er 1 m 
længere, vil afgjort forringe trafiksikkerheden. 
Hvis ikke der på dette område findes bindende bestem­
melser vedrørende førerhusets dimensioner og udform­
ning, risikerer man senere at komme i den uheldige 
situation, som Kommissionen med rette har søgt at 
afhjælpe. Kommissionens valg af den indirekte løsning 
med begrænsning af sættevognenes lastareal rummer 
imidlertid ingen garanti for, at det resterende areal 
anvendes til en førerkabine, som opfylder førerens legi­
time krav. 
2.2.3. ØSU finder det uacceptabelt, at man af hensyn 
til en konstant forøgelse af erhvervskøretøjernes maksi­
male lastareal bestandig giver indrømmelser på de so­
ciale og sikkerhedsmæssige bestemmelsers område. 
ØSU mener derfor ikke, at det er givet, at den af 
Kommissionen foreslåede ændring vil resultere i en 
forbedring af chaufførernes arbejdsbetingelser og vej­
sikkerheden, helt bortset fra de øvrige nævnte negative 
aspekter, som er af lige så afgørende betydning. 
2.2.4. ØSU opfordrer derfor Kommissionen til sna­
rest at udarbejde et konkret forslag, hvori der fastsættes 
minimumsdimensioner og specifikationer for førerhuse, 
for derigennem at sikre opfyldelsen af forslagets mål­
sætning om større sikkerhed. 
ØSU erkender dog, at sådanne bestemmelser, som i 
princippet må indgå i EF's mere generelle sociale be­
stemmelser på transportområdet, naturligvis ikke bør 
have tilbagevirkende kraft og først bør indføres defini­
tivt efter en tilpas lang overgangsperiode, så bilkon­
struktørerne og transportvirksomhederne får mulighed 
for at tilpasse sig disse. 
2.2.5. ØSU understreger i den forbindelse, at det 
finder det uacceptabelt, når Kommissionen foreslår har­
moniseringsforanstaltninger, som tilsigter fri bevægelig­
hed for køretøjer i EF-landene, og ikke samtidig tager 
fat på problemerne vedrørende harmonisering af de 
sociale bestemmelser (førerhusets dimensioner). 
20. 3. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 71/19 
2.3. De to udkast til erklæringer fra Rådet 
2.3.1. ØSU konstaterer, at et forslag fra Kommissio­
nen for første gang er ledsaget af udkast til hensigtser­
klæringer fra Rådet af overvejende politisk karakter, 
hvori der kun angives nogle meget generelle retningslin­
jer for den aktion, som EF agter at iværksætte i frem­
tiden. 
2.3.2. ØSU har meget kraftige forbehold over for 
denne fremgangsmåde og er ikke sikker på, at det er 
hensigtsmæssigt i samme dokument at fremkomme med 
flere forskellige forslag, som — omend de vedrører 
samme globale område — hverken har samme specifik­
ke sigte eller samme juridiske karakter og rækkevidde. 
ØSU gør således opmærksom på, at de to erklæringer 
ikke vil være juridisk bindende, selv om de vedtages af 
Rådet, og at de derfor må følges op af en egnet EF-
lovgivning. 
2.3.3. For så vidt angår indholdet af udkastet til den 
første erklæring, mener ØSU, at Kommissionen må 
søge opnået, at ånd og bogstav i de fælles bestemmelser 
i direktiv 85/3/EØF respekteres generelt og ikke kun i 
isolerede tilfælde. Bestemmelserne bør gælde for lan­
devejskøretøjer under alle anvendelsesbetingelser. 
2.3.4. For så vidt angår indholdet af udkast til den 
anden erklæring, nærer ØSU de samme betænkelighed­
er som Kommissionen og henstiller til denne om inden 
for rammerne af ISO at tage kraftig afstand fra en for 
voldsom udvidelse af dimensionerne for containere til 
søtransport. Det er derfor nødvendigt, at Rådet giver 
Kommissionen mandat til at koordinere medlemsstater­
nes synspunkter og til at repræsentere disse på de ISO-
møder, hvor dette spørgsmål behandles. 
Bryssel, den 26. januar 1989. 3. Konklusioner 
ØSU noterer sig Kommissionens gode hensigter, men 
finder det foreliggende forslag utilstrækkeligt. Det an­
moder derfor Kommissionen om at revidere og kom­
plettere det og under alle omstændigheder at sikre op­
fyldelsen af følgende målsætninger: 
— det skal både i og uden for EF være med til at 
vende den tendens, som konstant har ført til en 
uoverskuelig og kraftig forøgelse af vejkøretøjernes 
vægt og dimensioner, 
— det skal fastsætte minimumsdimensionerne for fø­
rerhuse til samtlige de i bilag I til direktiv 85/3/EØF 
anførte køretøjer (motorkøretøjer — sættevognstog 
og andre vogntog) under hensyntagen til talværdier, 
som de berørte parter kan godkende; det vil under 
alle omstændigheder være nødvendigt at tage hen­
syn til ergonomiske og sikkerhedsmæssige krav, 
— det skal ikke yderligere rumme en tilskyndelse til 
vejtransport fremfor andre transportformer, specielt 
ikke når det drejer sig om mellemlange og lange 
afstande, 
— det skal gøre transportbestemmelserne i EF — der er 
verdens største handelsområde — til referencepunkt 
for alle EF's handelspartnere, med udgangspunkt i 
et syn på tingene, som er mere overbevisende, præ­
get af mere dynamik og som også åbner nye perspek­
tiver og i mindre grad end hidtil gør disse bestem­
melser afhængige af andre påvirkninger, 
— det skal ikke give anledning til yderligere tvivl om, 
at EF-lovgivningen bygger på et sundt og solidt 
grundlag. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 71/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 3. 89 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastet ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, som er fremsat på basis af sektionens udtalelse i overensstemmelse med forretnings­
ordenens bestemmelser, forkastedes under forhandlingerne. 
Punkt 2.1.2 
Dette punkt ændres fra andet afsnit og til punktets slutning: 
»Kommissionen bør sikre, at der i forslag til transportlovgivning, det foreliggende medregnet, tages tilbørligt 
hensyn til princippet om fair og lige konkurrencemuligheder såvel inden for de enkelte transportformer som 
mellem disse. Det siger sig selv, at øget sikkerhed og bedre miljøbeskyttelse indgår i transportpolitikken.« 
Begrundelse 
Det fremgår af den foreliggende tekst, at forslagene om vægt og dimensioner vil forringe sikkerheden 
væsentligt. Det fremgår ligeledes af denne tekst, at vejtransporten skal stilles ringere end andre transportfor­
mer. ØSU har altid tilstræbt en balance mellem de forskellige transportformer på grundlag af fair konkurrence­
vilkår. Det er dette princip, der ligger til grund for ændringsforslaget. 
Resultatet af afstemningen 
17 for, 26 imod, 5 hverken for eller imod. 
Punkt 2.2.2 
Andet afsnit ændres således: 
»Der fastsættes beklageligvis ikke minimumsdimensioner for førerhuse i forslaget.« 
Begrundelse 
Dette ændringsforslag skal ses i relation til pkt. 2.1.2. Den foreliggende tekst går for vidt, når det konkluderes, 
at der er en direkte sammenhæng mellem førerhusdimensioner og vejsikkerhed. Der foreligger intet bevis for 
noget sådant. Dertil kommer, at der i henhold til Kommissionens forslag skal være mulighed for at øge 
førerhusstørrelsen. 
Resultatet af afstemningen 
18 for, 32 imod, 2 hverken for eller imod. 
Punkt 2.2.3 
Udgår. 
Begrundelse 
Der tales i den foreliggende tekst om lastareal, hvilket er sagen uvedkommende, når det drejer sig om 
førerhuse. Det centrale spørgsmål i dette punkt kunne indgå som en tilføjelse til pkt. 2.2.4. 
Resultatet af afstemningen 
22 for, 34 imod, 0 hverken for eller imod.