DA Den Europæiske Unions Tidende CE 51/72

Onsdag den 14. september 2011

Aktindsigt 2009-2010

P7_TA(2011)0378

Europa-Parlamentets beslutning af 14. september 2011 om årlig rapport om aktindsigt (forretningsordenens artikel 104, stk. 7) for 2009-2010 (2010/2294(INI))

2013/C 51 E/09

Europa-Parlamentet,

— der henviser til artikel 1, 10 og 16 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 15 og 298 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TFEU),

— der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 41 (ret til god forvaltning) og artikel 42 (ret til aktindsigt),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (1),

— der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1700/2003 af 22. september 2003 om ændring af forordning (EØF, Euratom) nr. 354/83 om åbning for offentligheden af de historiske arkiver for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Europæiske Atomenergifællesskab (2),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6. september 2006 om anvendelse af Århus-konventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Det Europæiske Fællesskabs institutioner og organer (3),

— der henviser til Den Europæiske Unions Domstols og Rettens retspraksis vedrørende aktindsigt, navnlig Domstolens domme i sagerne Turco (forenede sager C-39/05 P og C-52/05 P) (4), Bavarian Lager (sag C-28/08) (5) , Volker und Marcus Schecke (forenede sager C-92/09 og C-93/09) (6) , Technische Glaswerke Ilmenau - TGI (C-139/07 P) (7) og API (forenede sager C-514/07 P, C-528/07 P og C-532/07 P) (8) , og til Rettens domme i sagerne Access Info Europe (T-233/09) (9), MyTravel (sag T-403/05) (10), Borax (sag T-121/05 og T-166/05) (11), Joséphidès (sag T-439/08) (12), Co-Frutta (forenede sager T-355/04 og T-446/04) (13), Terezakis (sag T-380/04) (14), Agrofert Holdings (sag T-111/07) (15) og Editions Jacob (sag T-237/05) (16),

— der henviser til Den Europæiske Ombudsmands aktiviteter og dokumenter vedrørende aktindsigt og til Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelses aktiviteter og dokumenter vedrørende en rimelig balance mellem gennemsigtighed og databeskyttelse,

— der henviser til Kommissionens forslag af 30. april 2008 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (KOM(2008)0229),

— der henviser til Kommissionens forslag af 20. marts 2011 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (KOM(2011)0137),

— der henviser til UNECE-konventionen fra 1998 om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet (Århuskonventionen),

— der henviser til Europarådets konvention fra 2008 om aktindsigt i offentlige dokumenter,

— der henviser til årsrapporterne for 2009 og 2010 fra Rådet, Kommissionen og Europa-Parlamentet om aktindsigt i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EF) nr. 1049/2001,

— der henviser til rammeaftalen fra 2010 om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen (17),

— der henviser til den interinstitutionelle aftale af 20. november 2002 mellem Europa-Parlamentet og Rådet om Europa-Parlamentets adgang til Rådets følsomme oplysninger på det sikkerheds- og forsvarspolitiske område (18);

— der henviser til sine tidligere beslutninger af 14. januar 2009 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (19), 25. november 2010 om Den Europæiske Ombudsmands årsberetning 2009 (20) og 17. december 2009 om de forbedringer af retsreglerne om aktindsigt i forordning (EF) nr. 1049/2001, der er nødvendige som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden (21),

— der henviser til forretningsordenens artikel 48 og artikel 104, stk. 7,

— der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0245/2011),

A. der henviser til, at der ved Lissabontraktaten indførtes en ny konstitutionel ramme for institutionel gennemsigtighed i EU med henblik på en åben, effektiv og uafhængig europæisk forvaltning (EUF-traktatens artikel 298) gennem fastlæggelse af en helt klar grundlæggende ret til aktindsigt i dokumenter fra EU's institutioner, organer, kontorer og agenturer; der henviser til, at traktaten ikke blot giver denne ret til EU-borgere, men også til alle fysiske eller juridiske personer med bopæl i en medlemsstat, og at den skal udøves i overensstemmelse med de generelle principper og begrænsninger (fastsat med henblik på at beskytte visse offentlige eller private interesser), der er fastlagt i de forordninger, som Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget (EUF-traktatens artikel 15),

B. der henviser til, at der nu er en generel regel om, at der bør gives fuld aktindsigt i lovgivningsmæssige dokumenter, mens undtagelser vedrørende ikke-lovgivningsmæssige dokumenter bør begrænses, og til, at disse to tilgange ikke bør undergrave hinanden,

C. der henviser til, at de nye traktater ikke længere indeholder ordlyden "samtidig med at beslutningsprocessen forbliver effektiv" (artikel 255 og artikel 207, stk. 3, i den tidligere EF-traktat) - den såkaldte mulighed for en tænkepause - som en mulig begrænsning af gennemsigtighed for så vidt angår lovgivningsmæssige procedurer; der henviser til, at “tænkeboksen" for så vidt angår de administrative procedurer bør udformes i overensstemmelse med EU-traktatens artikel 1 og EUF-traktatens artikel 298, ifølge hvilken der kræves en åben, effektiv og uafhængig forvaltning,

D. der henviser til, at gennemsigtighed er en vigtig bestanddel i et deltagelsesdemokrati, der supplerer det repræsentative demokrati, som Unionens funktionsmåde bygger på, hvilket er udtrykkeligt anført i artikel 9-11 i EU-traktaten, og gør det muligt for borgerne at deltage i beslutningsprocessen og at udøve offentlig kontrol og dermed sikre legitimiteten af et demokratisk politisk system,

E. der henviser til, at borgerne opfordrer til mere demokrati, gennemsigtighed og åbenhed i institutionerne og for de politiske aktørers vedkommende samt til en stærkere bekæmpelse af korruption; der henviser til, at aktindsigt og adgang til information er en af de måder, hvorpå man kan sikre, at borgerne bliver inddraget i den demokratiske proces, og at korruption forebygges og bekæmpes,

F. der henviser til, at EU desuden gradvist risikerer at blive genstand for kritik på grund af den fortsatte mangel på gennemsigtighed, åbenhed og aktindsigt samt adgang til information for borgerne, sådan som det fremgik af umuligheden af at vedtage en ny forordning om retten til aktindsigt, hvilket skyldtes Kommissionens manglende godkendelse af Parlamentets ændringsforslag og medlemsstaternes uvilje mod at give borgerne og Parlamentet indsigt i deres dokumenter, drøftelser og forhandlinger,

G. der henviser til, at der bør træffes yderligere og strengere foranstaltninger på EU-plan mod korruption for at sikre, at EU-institutionerne er immune over for dette på alle niveauer og overalt; og der henviser til, at Parlamentet bør tage ved lære af de nylige negative erfaringer ved at udarbejde bestemmelser, herunder bestemmelser om øget gennemsigtighed, for parlamentsmedlemmernes og Parlamentets personales forbindelser med lobbyister og interessegrupper,

H. der henviser til, at med henblik på at garantere et demokratisk politisk systems ansvarlighed og legitimitet har borgerne ret til at vide, hvordan deres repræsentanter handler, når først de er blevet valgt eller udpeget til offentlige organer eller repræsenterer medlemsstaterne på europæisk eller internationalt plan (ansvarlighedsprincippet), hvordan beslutningsprocessen fungerer (herunder dokumenter, ændringsforslag, tidsplan, involverede aktører, afgivne stemmer osv.), og hvordan de offentlige midler fordeles og bruges samt med hvilke resultater (princippet om midlernes sporbarhed),

I. der henviser til, at den nugældende forordning (EF) nr. 1049/2001 hverken indeholder klare definitioner af adskillige vigtige begreber såsom medlemsstaternes vetoret og begrænsninger i tiden til at tænke eller nogen klar og snæver definition af undtagelser, klassificering af dokumenter og ligevægt mellem gennemsigtighed og databeskyttelse,

J. der henviser til, at EU med Lissabontraktatens ikrafttrædelse fik nye beføjelser på det strafferetlige område (EUF-traktatens artikel 82 og 83) og på området for politisamarbejde; der henviser til, at sådanne nye beføjelser kunne berøre de grundlæggende menneskerettigheder, og gør det klart, at der er behov for en mere åben lovgivningsprocedure,

K. der henviser til, at der ved artikel 15 i EUF-traktaten og artikel 42 i chartret om grundlæggende rettigheder indføres en bred forståelse af termen "dokument", således at den nu skal forstås som oplysninger uanset disses medium,

L. der henviser til, at anvendelsen af forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke er ensartet, idet det af statistikker fremgår, at den anvendes forskelligt af de forskellige institutioner; der henviser til, at det af kvantitative data i årsrapporterne for 2009 om EU-institutionernes anvendelse af forordning (EF) nr. 1049/2001 fremgår, at der er tale om et generelt fald i procentsatserne for og antallet af afslag til 12 % (22) (16 % i 2008) i Parlamentet (33 sager), 22,5 % (23) (28 % i 2008) i Rådet (2 254 sager) og 11,65 % (13,69 % i 2008) i Kommissionen (589 sager), og at begrundelserne for afslag ganske vist varierede fra EU-institution til EU-institution i 2009, men at en af de hyppigst anvendte undtagelser var beskyttelsen af beslutningsprocessen (Parlamentet (39,47 % (24)), Rådet (39,2 % for oprindelige begæringer) (25) og Kommissionen (26 %)) (26),

M. der henviser til, at Retten i sagen Toland mod Europa-Parlamentet (27) annullerede Parlamentets afgørelse, hvori der nægtes aktindsigt i den interne revisionsberetning af 9. januar 2008 med titlen "Revision af godtgørelsen af udgifter til parlamentsmedlemmernes assistenter",

N. der henviser til, at Kommissionen og Parlamentet for så vidt angår følsomme dokumenter ikke opførte dokumenter af denne type i deres registre i 2009, mens Rådet ud af i alt 445 dokumenter, der opførtes som følsomme, klassificerede 157 af disse som "CONFIDENTIEL UE" eller "SECRET UE",

O. der henviser til, internationale aftaler har samme retsvirkning i EU's retsorden som EU's interne lovgivning, og der henviser til, at offentligheden bør oplyses om de internationale aftaler og gives aktindsigt i dokumenter vedrørende sådanne,

P. der henviser til, at forordning (EF) nr. 1049/2001 giver institutionerne pligt til at overveje at give delvis indsigt i et dokument, såfremt det kun er dele af dokumentet, der er omfattet af en undtagelse; der henviser til, at delvis aktindsigt ofte er unødvendigt begrænset og kun omfatter dokumentets titel eller indledende afsnit, mens der nægtes indsigt i de indholdsmæssige afsnit,

Q. der henviser til, at der i artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder står, at enhver har ret til "til aktindsigt i de akter, der vedrører ham/hende, under iagttagelse af legitime fortrolighedshensyn samt tavshedspligt og sagernes fortrolighed"; der henviser til, at der stadig er alvorlige mangler i gennemførelsen af denne ret, hvilket skaber et pres for, at man påberåber sig bestemmelserne om aktindsigt for at få adgang til sine egne sagsdokumenter,

R. der henviser til, at EUF-traktatens artikel 15 fastlægger en klar pligt for alle Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer til at arbejde "så åbent som muligt"; der henviser til, at denne pligt også gælder for de udvalg, der assisterer Kommissionen med dens opgaver; der henviser til, at denne pligt ikke respekteres i Kommissionens standardforretningsorden for udvalg, hvori der står, at alle udvalgets forhandlinger og dokumenter vedrørende komitologiprocedurer er fortrolige,

Aktindsigt som en grundlæggende rettighed

1. erindrer om, at gennemsigtighed er den generelle regel og med Lissabontraktaten (og således med den juridisk bindende virkning af EU's charter om grundlæggende rettigheder) blev en retligt bindende grundlæggende rettighed for borgerne, således at enhver afgørelse om at afslå aktindsigt derfor skal være baseret på klart og strengt definerede undtagelser, som skal være fornuftigt begrundede og med en rimelig forklaring for at gøre det muligt for borgerne at forstå afslaget og gøre effektiv brug af de retsmidler, der står til deres rådighed;

2. mener, at EU bør gå foran med en model for institutionel gennemsigtighed og moderne demokrati, der kan tjene som eksempel for såvel medlemsstaterne som tredjelande;

3. minder om, at gennemsigtighed er den bedste måde at bekæmpe korruption, svig, interessekonflikter og dårlig forvaltning på;

4. opfordrer alle EU's institutioner, organer, kontorer og agenturer, herunder også den nyoprettede Tjeneste for EU's Optræden Udadtil, til straks og fuldt ud at anvende forordning (EF) nr. 1049/2001 som krævet i traktaterne og til at offentliggøre en årlig rapport herom som fastsat i artikel 17 i forordning (EF) nr. 1049/2001;

5. påpeger, at interventioner fra Domstolen, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, som grundliggende tager stilling til individuelle sager, ikke kan erstatte lovgivningsmæssig aktivitet hvad angår retssikkerhed og lighed for loven; beklager, at selv når Domstolen har fastlagt et klart princip som f.eks. i Turco-sagen om lovgivningsmæssig gennemsigtighed, efterleves dette alligevel ikke; gentager derfor sin opfordring til institutionerne om at efterleve dommen i Turco-sagen med hensyn til Den Juridiske Tjenestes udtalelser, som er udarbejdet inden for rammerne af lovgivningsprocessen; gentager, at lovgiveren skal tage sig af og løse de problemer, som fremhæves af Domstolens retspraksis, og gennemføre retten til aktindsigt på en mere fuldstændig og omfattende måde i tråd med de nye traktatændringer, som klart fastlægger en grundlæggende ret til aktindsigt;

6. mener, at det er nødvendigt at revidere forordning (EF) nr. 1049/2001 for at gøre nogle af dens bestemmelser klarere, definere dens undtagelser præcist og begrænse dem samt sikre, at disse undtagelser ikke underminerer den gennemsigtighed, som traktaterne og chartret giver; mener, at denne revision bør styrke retten til aktindsigt uden på nogen måde at svække de eksisterende standarder for beskyttelse af denne ret og samtidig tage hensyn til Domstolens retspraksis; understreger i den forbindelse, at den reviderede forordning bør være enkel og tilgængelig for borgerne for at sætte dem i stand til at gøre effektivt brug af deres rettigheder;

7. mener, at Kommissionens forslag fra 2008 om ændring af forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke forbedrer Unionens gennemsigtighed til det niveau, der kræves i Lissabontraktaten, men at mange af de ændringsforslag, som Kommissionen har stillet, tværtimod forringer det eksisterende niveau; mener navnlig, at det ændringsforslag, som Kommissionen har stillet til artikel 3, og som begrænser definitionen af "dokument" væsentligt i forhold til den nuværende definition, er i strid med Lissabontraktaten; opfordrer Kommissionen til at forelægge et ændret forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1049/2001, hvori der tages fuldt hensyn til kravet om øget gennemsigtighed som forankret i Lissabontraktaten, fastlagt i Domstolens retspraksis og udtrykt i Parlamentets forudgående arbejde;

8. erindrer om, at Domstolen i sag C-64/05 P, Sverige mod Kommissionen (28), gjorde det klart, at medlemsstaterne ikke har nogen absolut vetoret for så vidt angår dokumenter, der hidrører fra dem, men kun mulighed for en høringsprocedure, hvis formål er at vurdere, hvorvidt en undtagelse fra retten til aktindsigt, som er fastlagt i forordning (EF) nr. 1049/2001, finder anvendelse eller ikke (29); mener, at der, således som det fremgik af IFAW-sagen (30), er brug for en lovgivningsmæssig afklaring for at sikre, at denne retspraksis følges på korrekt vis for at undgå de stadig forekommende forsinkelser og kontroverser;

9. erindrer om, at artikel 9 i forordning (EF) nr. 1049/2001 om følsomme dokumenter er et kompromis, der ikke længere afspejler de nye konstitutionelle og retlige forpligtelser efter Lissabontraktatens ikrafttrædelse;

10. understreger, at klassificering af dokumenter på direkte vis berører borgernes ret til aktindsigt; henleder opmærksomheden på, at det nuværende klassificeringssystem kun fungerer på grundlag af interinstitutionelle aftaler og tenderer i retning af overklassificering; efterlyser fælles regler for klassificering i form af en forordning;

11. opfordrer navnlig Rådet til at give Parlamentet fuld adgang til klassificerede dokumenter vedrørende internationale aftaler, således som fastsat i EUF-traktatens artikel 218, såvel som klassificerede dokumenter i forbindelse med EU's evalueringsprocedurer, for at undgå interinstitutionelle problemer af den type, der f.eks. opstod i forbindelse med EU's tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention, Schengen-evalueringen af Bulgarien og Rumænien, handelsaftalen vedrørende bekæmpelse af forfalskning (ACTA) og EU-Kina-menneskerettighedsdialogen;

12. understreger, at behørige klassificeringsregler har stor betydning for et ægte interinstitutionelt samarbejde; glæder sig med hensyn hertil over interinstitutionelle aftaler om klassificering og aktindsigt, skønt de ikke kan erstatte et rigtigt lovgivningsmæssigt grundlag; opfordrer i denne forbindelse Rådet og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil til at følge modellen i den nye interinstitutionelle aftale mellem Parlamentet og Kommissionen og til straks at indgå en lignende aftale med Parlamentet;

13. opfordrer EU-institutionerne til at arbejde hen imod mere gennemsigtige EU-bestemmelser om informationsfrihed, hvor der tages fuldstændigt højde for forslagene i denne betænkning, nylig retspraksis og de nye traktater;

14. henleder opmærksomheden på, at Domstolen i sin dom i forenede sager Sverige og Turco mod Rådet understregede forpligtelsen til at sikre gennemsigtighed i lovgivningsproceduren, eftersom "åbenhed i denne forbindelse bidrager til en styrkelse af demokratiet, idet den gør det muligt for borgerne at kontrollere alle de oplysninger, som udgør grundlaget for en lovgivningsakt" (31); understreger derfor, at der kun bør gøres undtagelser under henvisning til lovgivningsproceduren, herunder juridisk rådgivning, i nøje afgrænsede tilfælde, og at den såkaldte tænkeboks bør defineres snævert (32);

15. understreger, at dette, trods dette klare princip, stadig ikke er gennemført i praksis, således som det fremgår af den nylige dom i Access Info Europe-sagen (33) om Rådets afvisning af at give indsigt i medlemsstaternes holdninger til den foreslåede omarbejdning af forordning (EF) nr. 1049/2001 og af sagen ClientEarth mod Rådet (34), som i øjeblikket verserer ved Retten og vedrører en juridisk udtalelse om omarbejdningen af forordning (EF) nr. 1049/2001; bemærker, at offentliggørelsen af medlemsstaternes holdninger under forhandlingerne om forordning (EF) nr. 1049/2001 og mange efterfølgende vedtagne bestemmelser ikke på nogen måde har undermineret Rådets beslutningskapacitet, eftersom denne offentliggørelse ikke har hindret en vellykket afslutning på de relevante lovgivningsprocedurer;

16. opfordrer Rådet til at revidere sine bestemmelser og udvide gennemsigtigheden vedrørende lovgivningsprocedurer i arbejdsgrupper og interne organer i Rådet ved som minimum at give indsigt i kalendere, dagsordener, protokoller for forhandlinger, behandlede dokumenter, ændringsforslag, vedtagne dokumenter og afgørelser, identiteten på medlemsstaternes delegationer og medlemslister uanset muligheden for at gøre brug af undtagelserne i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1049/2001, for så vidt angår offentliggørelsen af sådanne lister; opfordrer Rådet til at gøre sådanne organers beslutninger tilgængelige for offentligheden; opponerer mod anvendelsen af "begrænsede" dokumenter (en term, der ikke stammer fra forordning (EF) nr. 1049/2001) og mod praksis med uregistrerede dokumenter såsom mødedokumenter;

17. mener, at for at gøre lovgivningsproceduren mere ansvarlig, forståelig og tilgængelig for offentligheden bør Parlamentets udvalg i alle tilfælde mindst foretage vejledende afstemninger, inden de går ind til trepartsmøder med Rådet; mener, at Rådet for sit vedkommende bør vedtage "generelle tilgange" eller godkende de forhandlingspositioner, der er fastlagt i Coreper, inden det går ind til trepartsmøder med Parlamentet, og at alle sådanne dokumenter fra Parlamentet og Rådet bør offentliggøres med det samme;

18. opfordrer Kommissionen til at stille dagsordener, protokoller og interesseerklæringer for så vidt angår ekspertgrupper og, for så vidt angår udvalgsprocedureudvalg, navnene på medlemmerne samt mødeprotokoller og afstemningsresultater såvel som alle de dokumenter, der behandles af sådanne grupper og udvalg, herunder udkast til delegerede retsakter og udkast til gennemførelsesretsakter til rådighed for offentligheden; opfordrer Parlamentet til at indføre en mere gennemsigtig og åben procedure, også internt, for behandlingen af disse dokumenter;

19. erindrer om, at den gennemsigtighed, som traktaterne indeholder krav om, ikke er begrænset til lovgivningsprocedurer, men også omfatter det ikke-lovgivningsmæssige arbejde i EU's institutioner, organer, kontorer og agenturer; understreger, at forordning (EF) nr. 1049/2001 er de eneste behørige lovgrundlag for vurdering af retten til aktindsigt, og at andre retsakter, f.eks. interne retsakter eller retsakter om oprettelse af institutioner, agenturer og organer, ikke kan indføre flere årsager til at afslå aktindsigt;

20. beklager, at de nylige forhandlinger mellem EU-institutionerne om en "fælles fortolkning" af delegerede retsakter og en ny rammeaftale mellem Kommissionen og Parlamentet ikke var fuldstændigt gennemsigtige; forpligter sig til at skabe fuldstændig gennemsigtighed i forhandlingerne med Rådet og Kommissionen om igangværende eller kommende interinstitutionelle aftaler eller tilsvarende aftaler;

21. roser atter den europæiske ombudsmands indsats for at sikre øget gennemsigtighed i EU, idet omkring en tredjedel af hans undersøgelser vedrører manglende gennemsigtighed som nævnt i hans rapport for 2009, og fremhæver den rolle, han har spillet med hensyn til f.eks. at udvirke ændringer i Det Europæiske Lægemiddelagenturs (EMA) gennemsigtighedspolitik for så vidt angår indsigt i rapporter om bivirkninger (35) og rapporter om kliniske undersøgelser (36); understreger, at data frembragt af EU-organer generelt bør være tilgængelige for offentligheden;

22. erindrer om, at Domstolen i nogle af sine nylige afgørelser, f.eks. afgørelserne i ovennævnte sager om hhv. API og TGI, har fastslået eksistensen af en "generel formodning", hvorved Kommissionen i visse tilfælde fritages for en pligt til at undersøge hvert enkelt ønskede dokument; understreger, at dette principielt strider mod de centrale principper i forordning (EF) nr. 1049/2001; henleder opmærksomheden på, at Domstolens retspraksis også fremhæver behovet for at revidere reglerne om aktindsigt for direkte berørte parter for så vidt angår de dossierer vedrørende disse parter, som institutionerne er i besiddelse af;

23. understreger, at selv om EU-traktatens artikel 15 kun udtrykkeligt gælder for Domstolens administrative dokumenter, skal Domstolen, ligesom alle EU's andre institutioner, organer, kontorer og agenturer, udføre sit arbejde "så åbent som muligt", jf. EU-traktatens artikel 1; opfordrer med dette for øje Domstolen til at undersøge mulige måder at øge gennemsigtigheden i sine juridiske aktiviteter på, idet retfærdigheden ikke blot skal ske fyldest, men det skal også kunne ses, at den gør det (37), og til at overholde forordning (EF) nr. 1049/2001 fuldt ud, for så vidt angår dens administrative aktiviteter;

24. gentager vigtigheden af sporbarhedsprincippet for at sikre, at borgerne kan få at vide, hvordan de offentlige midler fordeles og bruges samt med hvilke resultater, og opfordrer EU-institutionerne til at anvende dette princip i forbindelse med institutionernes drift og i forbindelse med politikkerne og de midler, der bruges på at gennemføre dem, på alle niveauer;

Undtagelser

"Tænkeboks"

25. erindrer om, at de nye traktater ikke længere indeholder en specifik henvisning til Rådets pligt til at fastlægge, i hvilke tilfælde det skal anses for at optræde som lovgivende myndighed, og til behovet for at sikre, at beslutningsprocessen forbliver effektiv (artikel 207, stk. 3, i EF-traktaten), dvs. den såkaldte tænkeboks, og om, at dette begrebs "overlevelse" i øjeblikket kun er baseret på artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001;

26. understreger, i overensstemmelse med de bedste internationale standarder, som er udviklet af store ikke-statslige organisationer (38), nødvendigheden af en streng test i tre dele, som skal anvendes for at begrunde et afslag på aktindsigt i dokumenter: 1) den information, som dokumentet indeholder, skal vedrøre et legitimt mål, som er nævnt i retsakten; 2) indsigt i dokumentet skal påføre dette mål væsentlig skade; og 3) skaden på målet skal være større end den offentlige interesse i at få den information, som dokumentet indeholder;

27. minder om, at forordning (EF) nr. 1049/2001 fastlægger en klar pligt for institutionerne til at give indsigt i alle de dele af et dokument, der ikke er omfattet af nogen af undtagelserne; bemærker, at en delvis aktindsigt, der gives, ofte er unødvendigt begrænset, og understreger, at aktindsigt også reelt bør overvejes i forbindelse med de væsentlige dele af dokumenter, som er af interesse for ansøgeren;

28. påpeger, at artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001 tager sigte på at begrænse anvendelsesområdet for "tænkeboksen" ved at fastlægge, at en forudsætning for afslag på aktindsigt er, at dokumentets udbredelse ikke blot ville underminere beslutningsprocessen, men være til "alvorlig" skade for den, og at denne grænse under alle omstændigheder ville kunne overskrides, hvis der er "en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelse af dokumentet"; understreger dog, at artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001, på trods af ovennævnte betragtninger indeholder en åben definition, som ikke fastlægger klare betingelser for anvendelse af eller hensyntagen til Domstolens retspraksis; påpeger, at der er behov for en strammere definition i overensstemmelse med begrebet om retssikkerhed;

29. understreger, at trepartsmøderne og forligsproceduren (som udtrykkeligt fastlagt i EUF-traktatens artikel 294) er væsentlige faser i lovgivningsproceduren og ikke nogen separat "tænkeboks"; mener især, at de nuværende procedurer for så vidt angår trepartsmøder forud for eventuel enighed ved førstebehandlingen ikke sikrer et tilfredsstillende niveau af gennemsigtighed i lovgivningsproceduren og aktindsigt, hverken internt i Parlamentet eller eksternt i forbindelse med borgerne og offentligheden; kræver derfor, at dokumenter udarbejdet inden for rammerne af disse faser, såsom dagsordener, sammendrag af resultater og dokumenterne med fire kolonner, som udarbejdes for at lette forhandlingerne, principielt ikke behandles anderledes end andre lovgivningsmæssige dokumenter, og at de offentliggøres i forbindelse med trepartsmøder forud for eventuel enighed ved førstebehandlingen; pålægger derfor sine kompetente organer at standardisere denne procedure, og opfordrer de andre institutioner til at gøre det samme;

Databeskyttelse og gennemsigtighed

30. fremhæver behovet for at skabe en passende balance mellem gennemsigtighed og databeskyttelse (39), således som dommen i sagen Bavarian Lager gjorde det klart, og understreger, at databeskyttelse ikke bør "misbruges", navnlig ikke til at dække over interessekonflikter og utilbørlig påvirkning i EU's forvaltning og beslutningsprocesser; påpeger, at Domstolens dom i sagen Bavarian Lager er baseret på den aktuelle ordlyd i forordning (EF) nr. 1049/2001 og ikke er til hinder for, at ordlyden ændres, hvilket er tvingende nødvendigt, navnlig efter den klare proklamation af retten til aktindsigt i traktaterne og i chartret om grundlæggende rettigheder;

31. glæder sig over, at Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (EDPS) og Den Europæiske Ombudsmand er nået til enighed om en passende balance mellem databeskyttelse og gennemsigtighed, og navnlig over den proaktive tilgang, hvorefter institutionerne vurderer og derefter gør det klart for registrerede - inden eller senest på det tidspunkt, hvor de indsamler deres data - i hvilket omfang behandlingen af sådanne data indebærer eller måske vil indebære offentliggørelse af dem (40);

Århuskonventionen

32. understreger, at der er adskillige afvigelser mellem forordning (EF) nr. 1049/2001 og Århuskonventionen som gennemført ved forordning (EF) nr. 1367/2006, f.eks. Århuskonventionens manglende bestemmelser om "absolutte" årsager til at afslå at give aktindsigt, og undtagelser baseret på beskyttelse af militære anliggender, Unionens eller medlemsstaternes finanspolitik, valutapolitik eller økonomiske politik, juridisk rådgivning og inspektioner samt undersøgelser og revision og om begrænsning af undtagelsen vedrørende forretningsmæssige interesser til tilfælde, hvor fortrolig behandling er retligt beskyttet med henblik på at beskytte en legitim økonomisk interesse;

33. opfordrer alle EU's institutioner, organer, kontorer og agenturer til at anvende forordning (EF) nr. 1049/2001 således, at der sikres en logisk sammenhæng med Århuskonventionen; opfordrer i denne henseende Kommissionen til at offentliggøre overensstemmelseskontrolundersøgelserne vedrørende gennemførelsen af EU-miljødirektiver i national ret (41) og videnskabelige undersøgelser, f.eks. om indvirkningen af biobrændstoffer (42), og opfordrer Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) til for så vidt angår elektronisk offentlig adgang at anvende artikel 119 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) (43) til fulde og kun acceptere krav om fortrolighed, der er klart begrundede og gyldige i henhold til artikel 119, stk. 2, i REACH, og til at anlægge en streng fortolkning af information, der normalt anses for at undergrave beskyttelsen af den berørte persons kommercielle interesser, jf. artikel 118, stk. 2, i REACH, samt uden at det berører dets forpligtelse i medfør af forordning (EF) nr. 1049/2001 til fra sag til sag at afveje en eventuel accept af fortrolighed mod en eventuel tungtvejende offentlig interesse;

34. understreger, at enhver revision af forordning (EF) nr. 1049/2001 fuldt ud bør overholde Århuskonventionen og definere enhver undtagelse i fuld overensstemmelse med denne;

Internationale forbindelser

35. understreger, at dokumenter vedrørende internationale aftaler, herunder dokumenter, der er vedtaget af eller fremsendt til ethvert organ, som har til opgave at gennemføre eller overvåge anvendelsen af sådanne aftaler, bør offentliggøres, eftersom de ikke kategorisk er udelukket fra offentlig indsigt, og at indsigt i dem kun bør nægtes, når det reelt er til skade for internationale forbindelser, og under hensyntagen til artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1049/2001 om rådførelse med tredjemand; understreger, at eftersom internationale aftaler er juridisk bindende, bør en test af offentlig interesse indføres for så vidt angår undtagelsen; påpeger, at Parlamentet, som er valgt af EU’s borgere, i traktaterne tillægges en institutionel rolle som repræsenterende offentlighedens interesser; giver udtryk for sin faste beslutsomhed på at sikre, at de nye institutionelle beføjelser, som Parlamentet har fået tildelt i Lissabontraktaten (EUF-traktatens artikel 218) på området internationale aftaler, respekteres til fulde, og at ingen bilaterale aftaler med tredjelande kan forbyde dette;

God forvaltningsskik

36. understreger, at gennemsigtighed er nært forbundet med retten til god forvaltning som omhandlet i artikel 298 i EUF-traktaten og artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder; betoner, at gennemsigtighed i forvaltningen sikrer demokratisk kontrol med EU's administrative funktioner, civilsamfundets deltagelse og fremme af gode styreformer (EUF-traktatens artikel 15);

37. understreger, at EU’s institutioner, organer, kontorer og agenturer ikke i øjeblikket har nogen sammenhængende forvaltningsret som f.eks. regler vedrørende udstedelse af administrative beslutninger, der kan appelleres (44), eller nogen klar definition af de i EUF-traktatens artikel 15, stk. 3, nævnte "administrative funktioner"; opfordrer derfor EU-institutionerne til som et presserende anliggende at fastlægge en fælles EU-forvaltningsret i overensstemmelse med EUF-traktatens artikel 298 og udarbejde en fælles og horisontalt gældende definition af en "administrativ funktion", navnlig for Den Europæiske Centralbank, Den Europæiske Investeringsbank og Domstolen; anmoder i henhold til EUF-traktatens artikel 225 Kommissionen om at fremsætte et lovgivningsmæssigt forslag om dette spørgsmål, der bl.a. beskæftiger sig med spørgsmålet om gennemsigtighed og ansvarlighed i Kommissionens gennemførelse af overtrædelsesprocedurer i forhold til klagerne, Parlamentet og borgerne;

38. understreger, at forordning (EF) nr. 1049/2001 fastlægger strenge frister for behandlingen af begæringer om aktindsigt (45); påpeger med stor bekymring, at Kommissionen ikke har respekteret disse frister, selv ikke efter Den Europæiske Ombudsmands anbefalinger og strenge formaninger, f. eks. i sag 676/2008/RT (den såkaldte Porsche-sag); beklager, at denne praksis ikke har ændret sig siden Parlamentets seneste rapport i 2009, således som det fremgår af to verserende retssager anlagt af ClientEarth m.fl. (sag T-120/10 og T-449/10);

39. påpeger, at store forsinkelser i adskillige tilfælde har ført til indbringelse af sager for Domstolen som følge af manglende svar, der igen har ført til forsinkede svar fra Kommissionen, hvilket har gjort det nødvendigt at annullere retssagerne og tvunget de pågældende personer til at indlede proceduren helt forfra igen (46); opfordrer Kommissionen til at overholde de i forordning (EF) nr. 1049/2001 fastsatte frister til fulde; foreslår indførelse af sanktioner såsom en forpligtelse til at offentliggøre dokumenterne, hvis fristerne ikke overholdes;

40. opfordrer til, at der i årlige rapporter udarbejdet og offentliggjort i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EF) nr. 1049/2001 medtages oversigter over den gennemsnitlige behandlingstid for begæringer, således som det er tilfældet i Rådets årsrapport om aktindsigt i dokumenter - 2009;

41. henleder opmærksomheden på, at god forvaltningsskik forbinder begreberne "aktindsigt" og "adgang til oplysninger"; opfordrer til en ændring af gældende lovgivning om anvendelse af artikel 6, stk. 2, og 4, i forordning (EF) nr. 1049/2001, som vedrører præcisering af begæringer og hjælp til borgerne, på tilfælde af "begæring om oplysninger", hvis der findes dokumenter, som er relevante for en sådan begæring;

42. erindrer om, at gennemsigtighed ikke kun er et spørgsmål om passive reaktioner fra EU- institutionernes, -organernes, -kontorernes og -agenturernes side, men kræver en proaktiv tilgang således som adskillige gange understreget af Den Europæiske Ombudsmand; opfordrer EU-institutionerne til som standard at gøre så mange kategorier af dokumenter som muligt offentligt tilgængelige på deres websteder (herunder budgetter og lister over offentlige indkøbskontrakter, der er tildelt i løbet af de sidste tre år); påpeger, at en proaktiv tilgang kan forhindre unødvendige retstvister, som fører til ineffektiv anvendelse af skatteydernes penge, og unødvendige forsinkelser, udgifter og byrder for dem, der begærer aktindsigt;

43. opfordrer Kommissionen til at sikre gennemsigtigheden i forvaltningen af EU-midler ved at offentliggøre de samme kategorier af information på et enkelt websted på et af EU's arbejdssprog, hvad angår alle modtagere af disse midler;

44. mener, at der bør oprettes kontaktsteder for aktindsigt, og at der i hvert enkelt generaldirektorat eller hertil svarende enhed i institutionerne bør tilbydes behørige uddannelseskurser for tjenestemænd med det formål at skabe den bedst mulige proaktive tilgang, evaluere begæringer på den mest effektive måde og sikre, at alle de i forordning (EF) nr. 1049/2001 fastsatte frister overholdes til fulde;

45. gentager, at Parlamentet bør føre an i denne proaktive tilgang, når det gælder offentlighed, gennemsigtighed, åbenhed og aktindsigt; fremhæver i den sammenhæng, at webstreaming af høringer samt af udvalgsmøder og plenarmøder har været en stor succes; mener, at dette bør være standarden, og at Det Lovgivningsmæssige Observationsorgan (OEIL) bør udvides yderligere, således at det kommer til at omfatte alle EU's officielle sprog og oplysninger, både på udvalgsniveau og plenarniveau, vedrørende f.eks. ændringsforslag, udtalelser fra andre udvalg, udtalelser fra juridiske tjenester, afstemningslister, afstemning ved navneopråb, tilstedeværende og stemmeafgivende parlamentsmedlemmer, interinstitutionelle skrivelser, navne på skyggeordførere, en "søg på ord"-funktion, flersproglig søgning, indgivelsesfrister, RSS feeds, redegørelser for lovgivningsprocedurer, links til webstreamede forhandlinger osv. for at sikre borgerne en komplet informationscyklus, idet der gives adgang til både dokumenter og flersprogede resuméer for borgerne af lovgivningsmæssige forslag samt resumeer af eksisterende EU-lovgivning (SCADPLUS), i hvilken forbindelse der også bør tilbydes passende funktioner til søgning og navigation som beskrevet;

46. minder om vigtigheden af at beskytte uafhængigheden af parlamentsmedlemmernes mandater; mener samtidig, at der skal gælde gennemsigtighed for arbejdet i Parlamentets officielle organer (f.eks. Formandskonferencen, Præsidiet (47) og Kvæstorerne) samt for parlamentsmedlemmernes aktiviteter, f.eks. deres deltagelse i Parlamentets arbejde og i møder i Parlamentet, på de i Parlamentets beslutning af 14. januar 2009 angivne betingelser; mener, at spørgsmålet om parlamentsmedlemmernes godtgørelser bør behandles på en gennemsigtig måde, samtidig med at bestemmelserne om beskyttelse af personoplysninger overholdes til fulde;

47. mener, at gennemsigtigheden på EU-plan skal afspejles af medlemsstaterne, når de gennemfører EU-lovgivningen i national ret, navnlig ved at der udarbejdes sammenligningstabeller, idet der bl.a. gøres brug af bedste praksis med hensyn til gennemsigtighed i e-Parlamentet og e-forvaltningen;

48. understreger, at borgernes ret til information generelt ikke overholdes af medlemsstaternes myndigheder, og opfordrer derfor Kommissionen til - i betragtning af princippet om god forvaltning - at undersøge medlemsstaternes bestemmelser om aktindsigt og tilskynde dem til at udarbejde så gennemsigtige bestemmelser som muligt, der fremmer borgernes aktindsigt;

49. konstaterer, at der er sket visse forbedringer i Rådets registre, men henleder opmærksomheden på, at der stadig mangler koordination og interoperabilitet mellem institutionerne, eftersom der ikke findes nogen fælles informationsmodel for deres registre, som kunne gøre det muligt for borgerne at finde de dokumenter og oplysninger, de har brug for, via en fælles indgangsportal eller gøre brug af en fælles søgemaskine, der er fuldstændigt forbundet med navnlig Det Lovgivningsmæssige Observationsorgan (OEIL), i tilfælde, hvor dokumenter vedrørende en lovgivningsprocedure er samlet under ét;

50. opfordrer Rådet og Kommissionen til at forhandle med Parlamentet om en ændring af den fælles erklæring om den fælles beslutningsprocedure og den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning i den henseende; forpligter sig i mellemtiden til at ændre sin forretningsorden, herunder den vedføjede adfærdskodeks for forhandlinger i forbindelse med den fælles beslutningsprocedure, for at give disse principper en fuldstændig bindende virkning;

51. mener, at det interinstitutionelle udvalg, der er nedsat ved artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001, bør arbejde mere intenst og rapportere til de ansvarlige udvalg om de drøftede emner, Parlamentets holdninger, de problematiske spørgsmål, som andre institutioner har rejst, og de resultater, der eventuelt er nået; opfordrer derfor dette udvalg til konsekvent at mødes mere regelmæssigt og mindst 4 gange om året samt til at gøre interne drøftelser og forhandlinger åbne ved at sikre, at de er offentlige, og ved at opfordre til og tage højde for bidrag fra civilsamfundet og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse; mener, at udvalget bør behandle en årlig "revisionsrapport" om gennemsigtighed og åbenhed i EU, som skal udarbejdes af Den Europæiske Ombudsmand; opfordrer det til at tage fat på de problemer, der er nævnt i denne beslutning, som et hasteanliggende;

*

* *

52. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, Den Europæiske Ombudsmand, Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Europarådet.

(1) EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.

(2) EUT L 243 af 27.9.2003, s. 1.

(3) EUT L 264 af 25.9.2006, s. 13.

(4) Dom af 1. juli 2008 i forenede sager C-39/05 P og C-52/05 P, Sverige og Turco mod Rådet, Sml. 2008 s. I-4723.

(5) Dom af 29. juni 2010 i sag C-28/08 P, Kommissionen mod Bavarian Lager, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(6) Dom af 9. november 2010 i forenede sager C-92/09 og C-93/09, Volker und Markus Schecke GbR og Hartmut Eifert mod Land Hessen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(7) Dom af 29. juni 2010 i sag C-139/07 P, Kommissionen mod Technische Glaswerke Ilmenau, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(8) Dom af 21. september 2010 i forenede sager C-514/07 P, C-528/07 P og C-532/07 P, Sverige og API mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(9) Dom af 22. marts 2011 i sag T-233/09, Access Info Europe mod Rådet, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(10) Dom af 9. september 2008 i sag T-403/05, MyTravel mod Kommissionen, Sml. 2008, s. I-2027.

(11) Dom af 11 marts 2009 i sag T-121/05, Borax Europe mod Kommissionen, Sml. 2009, s. II-27.

(12) Dom af 21. oktober 2010 i sag T-439/08, Agapiou Joséphidès mod Kommissionen og EACEA, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(13) Dom af 19. januar 2010 i forenede sager T-355/04 og T-446/04, Co-Frutta mod Kommissionen, Sml. 2010, s. II-1.

(14) Dom af 30. januar 2008 i sag T-380/04, Terezakis mod Kommissionen, Sml. 2008, s. II-11.

(15) Dom af 7. juli 2010 i sag T-111/07, Agrofert Holding mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(16) Dom af 9. juni 2010 i sag T-237/05, Éditions Jacob mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(17) EUT L 304 af 20.11.2010, s. 47.

(18) EFT C 298 af 30.11.2002, s. 1.

(19) EUT C 46 E af 24.2.2010, s. 80.

(20) Vedtagne tekster, P7_TA(2010)0435.

(21) EUT C 286 E af 22.10.2010, s. 12.

(22) 9 % i 2010.

(23) 36,1 %, heri ikke medregnet delvis aktindsigt i dokumenter. I 2010 var satsen for afslag 13,3 % (29,1 %, når delvis aktindsigt i dokumenter ikke medregnes).

(24) 37 % i 2010.

(25) 33 % i 2010 for oprindelige begæringer.

(26) Andre hovedårsager i 2009 var: for Parlamentet: beskyttelse af privatlivets fred (26 %) og beskyttelse af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision (15 %), for Rådet (oprindelige begæringer): beskyttelse af offentlige interesser for så vidt angår internationale forbindelser (22,7 %), offentlig sikkerhed (5,6 %) og forsvarsanliggender og militære anliggender (3,5 %) og for Kommissionen (oprindelige begæringer): beskyttelsen af inspektioner (27,6 %) og af forretningsmæssige interesser (13,99 %).

(27) Dom af 7. juni 2011 i sag T-471/08, Toland mod Europa-Parlamentet, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(28) Dom af 18. december 2007 i sag C-64/05, Sverige mod Kommissionen, Sml. I, s. 11389.

(29) Sverige mod Kommissionen, præmis 76.

(30) Dom af 13. januar 2011 i sag T-362/08, IFAW mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(31) Turco, præmis 46.

(32) Turco, præmis 67.

(33) I sin Access Info-dom (T-233/09) gjorde Retten følgende gældende (præmis 69): "Borgernes udøvelse af deres demokratiske rettigheder forudsætter nemlig, at de i detaljer kan følge beslutningsprocessen i de institutioner, som deltager i lovgivningsprocedurer, og at de skal have adgang til alle relevante oplysninger".

(34) ClientEarth mod Rådet, sag T-452/10.

(35) Klage 2493/2008/(BB)TS.

(36) Klage 2560/2007/BEH.

(37) R mod Sussex Justices, ex parte McCarthy ([1924] 1 KB 256, [1923] All ER 233)).

(38) Artikel 19 i "The Public’s Right to Know: Principles of Freedom of Information Legislation", London, 1999; Transparency International, "Using the Right to information as an Anti-Corruption Tool", Berlin, 2006.

(39) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

(40) EDPS, "Public access to documents containing personal data after the Bavarian Lager ruling", 24. marts 2011 (http://www.edps.europa.eu:80/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/EDPS/Publications/Papers/BackgroundP/11-03-24_Bavarian_Lager_EN.pdf) og "Public access to documents and data protection, 2005 (http://www.edps.europa.eu:80/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/EDPS/Publications/Papers/BackgroundP/05-07_BP_accesstodocuments_EN.pdf).

(41) Se den verserende sag ClientEarth mod Kommissionen, T-111/11.

(42) Se verserende sager ClientEarth m.fl. mod Kommissionen, T-120/10, og ClientEarth m.fl. mod Kommissionen, T-449/10.

(43) EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1.

(44) Access Info-sagen (T-233/09) har afsløret, at det er praksis at sende stadfæstende beslutninger med ikke-anbefalet normal post, skønt bevis for modtagelsesdatoen er afgørende for vurderingen af, om der er sket overholdelse af fristerne for at gøre brug af yderligere retsmidler (ved domstole). Se præmis 20-29.

(45) Artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 1049/2001.

(46) Se f.eks. Ryanair Ltd. mod Kommissionen (forenede sager T-494/08 til T-500/08 og T-509/08) og Stichting Corporate Europe Observatory mod Kommissionen (sag T-395/10).

(47) F.eks. har Parlamentets forretningsorden ikke siden 2009 (EUT C 212 E af 5.8.2010, s. 145) indeholdt en liste over EP-dokumenter, hvortil offentligheden har direkte adgang, men giver nu Præsidiet beføjelse til at opstille en sådan liste (artikel 104, stk. 3).