Særberetning EU-civilbeskyttelsesme-  
kanismen: Koordineringen 
af reaktionen på 
katastrofer uden for EU har 
generelt været effektivDA 2016  nr. 33
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET

DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
Kontakt:  eca.europa.eu/da/Pages/ContactForm.aspx
Websted:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren ( http://europa.eu )
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2016
Print ISBN 978-92-872-6632-3 ISSN 1831-0796 doi:10.2865/625179 QJ-AB-16-034-DA-C
PDF  ISBN 978-92-872-6620-0  ISSN  1977-5636  doi:10.2865/052087  QJ-AB-16-034-DA-N
EPUB ISBN 978-92-872-6580-7 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/623511 QJ-AB-16-034-DA-E
© Den Europæiske Union, 2016
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Tilladelse til at anvende eller gengive foto 1 og 2 skal indhentes direkte hos indehaveren af ophavsretten.
EU-civilbeskyttelsesme -
kanismen: Koordineringen 
af reaktionen på 
katastrofer uden for EU har 
generelt været effektiv
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)SærberetningDA 2016  nr. 33
02
 Revisionsholdet
Revisionsrettens særberetninger præsenterer resultaterne af forvaltningsrevisioner og juridisk-kritiske revisioner 
vedrørende specifikke EU-budgetområder eller forvaltningsspørgsmål. Med henblik på at opnå maksimal effekt ud -
vælger og udformer Revisionsretten sine revisionsopgaver under hensyntagen til de risici, der knytter sig til forvalt -
ningens resultatopnåelse eller regeloverholdelsen, de pågældende indtægters eller udgifters omfang, den fremtidige 
udvikling samt den politiske og offentlige interesse.
Denne forvaltningsrevision blev udført af Revisionsafdeling III - der ledes af Karel Pinxten, medlem af Revisionsretten 
- hvis speciale er udgiftsområderne foranstaltninger udadtil, sikkerhed og retfærdighed. Revisionsarbejdet blev ledet 
af Hans Gustaf Wessberg, medlem af Revisionsretten, med støtte fra kabinetschef Peter Eklund, attaché  
Emmanuel-Douglas Hellinakis, ledende administrator Sabine Hiernaux-Fritsch, opgaveansvarlig Michiel Sweerts og 
revisorerne Mirko Iaconisi, Kristina Maksinen og Dirk Neumeister.
Fra venstre til højre:  M. Iaconisi, D. Neumeister, E.-D. Hellinakis, H. G. Wessberg, K. Maksinen,  
M. Sweerts, P . Eklund.

03
 Indhold
Punkt
 Forkortelser og akronymer
I - VII Resumé
1 - 11 Indledning
1 - 2 Baggrund
3 - 4 Retsgrundlag
5 - 9 EU-civilbeskyttelsesmekanismen
10 - 11 Finansiering af EU-civilbeskyttelsesmekanismen
12 - 16 Revisionens omfang og revisionsmetoden
17 - 71 Bemærkninger
17 - 48 Kommissionen gjorde brug af de allerede eksisterende koordineringsstrukturer, men nogle 
værktøjer kunne have været udnyttet yderligere
17 - 19 Kommissionen aktiverede mekanismen til at reagere på nødsituationer i tide, men kunne have vundet 
mere tid til at mobilisere ressourcer, hvis den havde brugt forvarslingsfasen bedre
20 - 27 EU’s civilbeskyttelseshold fremmede koordineringen på stedet, men deres udvælgelsesproces og 
rapportering fra stedet var mangelfuld
28 - 33 Den frivillige pulje var stadig kun af begrænset nytte, da de kriser, vi undersøgte, fandt sted, men 
Kommissionen spillede en aktiv rolle med hensyn til at udvide dens anvendelsesområde
34 - 37 EU’s civilbeskyttelseshold modtog betydelig støtte fra EU’s delegationer
38 - 40 Kommissionen gjorde brug af de eksisterende ECHO-netværk i de katastroferamte områder, men der 
kunne være skabt bedre synergi med hensyn til civilbeskyttelse
41 - 46 Kommissionen respekterede OCHA’s ledende rolle og valgte fleksible koordinationsstrukturer 
i overensstemmelse med den overordnede FN-struktur
47 - 48 Kommissionen tog skridt til at sikre en smidig overgang til genopretningsfasen
04 Indhold 
49 - 69 Kommissionen fastlagde en ramme for indsamling, formidling og udveksling af oplysninger, men 
rapporteringen kan blive bedre
49 - 54 Kommissionens CECIS-kommunikationsplatform er nyttig i forbindelse med informationsdeling, men der 
er behov for yderligere forbedringer, hvis virkningen skal øges
55 - 57 Informationsprodukter og kort blev i stor udstrækning delt, og det tyder på, at de har været nyttige
58 - 60 Kommissionen afholdt inklusive møder, hvor man søgte at fremme informationsudveksling med EU-
organer og sammenhæng i leveringen af bistand
61 - 66 Ebolataskforcen fungerede som et forum for informationsudveksling og tilførte dermed reaktionen 
merværdi, men den burde have været etableret tidligere
67 - 69 Kommissionen udnytter ikke fuldt ud de oplysninger, den råder over, til at rapportere om både sine egne 
og EU-civilbeskyttelsesmekanismens samlede resultater
70 - 74 Konklusioner og anbefalinger
 Bilag I  —  Aktivering af EU-civilbeskyttelsesmekanismen i forbindelse med katastrofer uden 
for Unionen
 Bilag II — EU-civilbeskyttelsesmekanismen — forholdet mellem aktørerne pr. 31. august 2016
 Bilag III  — Oversigt over de tre katastrofer, revisionen omfattede
 Bilag IV  — Udsendelse af EU-epidemiologer til Guinea
 Bilag V  —  Tidslinje for begivenheder i relation til udbruddet af ebolavirussygdommen 
i 2014-2015
 Kommissionens svar
05
 Forkortelser og akronymer
CECIS : Fælles katastrofevarslings- og informationssystem
ECDC : Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme
ERCC : Beredskabskoordinationscentret
EUCP : EU-civilbeskyttelseshold
EUD : EU-delegation
EUFOR : EU-ledet styrke
EU-Udenrigstjenesten : Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil
FPI: Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter
GD DEVCO : Generaldirektoratet for Udvikling og Samarbejde
GD ECHO : Generaldirektoratet for Civilbeskyttelse og Humanitære Bistandsforanstaltninger på Europæisk Plan 
(ECHO)
GD NEAR : Generaldirektoratet for Naboskabspolitik og Udvidelsesforhandlinger
GD SANTE : Generaldirektoratet for Sundhed og Fødevaresikkerhed
GOARN : Global Outbreak Alert and Response Network (netværk for indberetning af og indsats over for 
sygdomsudbrud på verdensplan)
HSC : Udvalget for Sundhedssikkerhed
MSF : Læger uden Grænser (Médecins sans Frontières)
OCHA : Kontoret for Koordinering af Humanitære Anliggender
OSOCC : Operationskoordineringscenter på stedet
UCPM : EU-civilbeskyttelsesmekanismen
UNDAC : FN’s katastrofebedømmelse og -koordinering
WFP : Verdensfødevareprogrammet
WHO : Verdenssundhedsorganisationen
06
 Resumé
I
Katastrofer kan indtræffe hvor som helst og når som helst. De menneskelige, miljømæssige og økonomiske kon -
sekvenser af katastrofer, såvel naturkatastrofer som menneskeskabte, kan være betydelige. Når der indtræffer en 
katastrofe, skal der handles hurtigt. Forsvarlig katastrofehåndtering redder liv, og en effektiv koordinering mellem 
de forskellige aktører er afgørende for en vellykket forberedelse og reaktion på katastrofer.
II
Den Europæiske Unions civilbeskyttelsesmekanisme (EU-civilbeskyttelsesmekanismen) blev etableret med henblik 
på at fremme et hurtigt og effektivt operationelt samarbejde mellem de nationale civilbeskyttelsestjenester. Den 
har to hovedformål. For det første sigter den mod at styrke samarbejdet mellem Unionen og EU-civilbeskyttelses -
mekanismens deltagende stater (medlemsstaterne plus seks lande uden for EU). For det andet har den til formål at 
fremme koordineringen på civilbeskyttelsesområdet for at gøre forebyggelsen, beredskabet og indsatsen i tilfælde 
af katastrofer mere effektiv.
III
Mekanismen forvaltes af Europa-Kommissionen. Vi undersøgte, om Kommissionen effektivt havde fremmet koordi -
neringen af reaktionen på katastrofer uden for Unionen gennem EU-civilbeskyttelsesmekanismen. Det gjorde vi ved 
at undersøge aktiveringen af EU-civilbeskyttelsesmekanismen som reaktion på tre nylige internationale katastrofer: 
oversvømmelserne i Bosnien-Hercegovina (2014), udbruddet af ebolavirussen i Vestafrika (2014-2016) og jordskælvet 
i Nepal (2015).
IV
Vi konkluderer, at Kommissionen generelt har fremmet koordineringen af reaktionen på katastrofer uden for Unio -
nen effektivt siden begyndelsen af 2014.
V
I forbindelse med alle de tre katastrofer, vi undersøgte, blev EU-civilbeskyttelsesmekanismen aktiveret rettidigt, 
og EU’s civilbeskyttelseshold (EUCP-hold) fremmede koordineringen på stedet med de deltagende staters hold. 
Kommissionens indsats for at fremme koordineringen styrkes gennem den udbredte spredning af informations -
produkter. Koordineringen mellem Kommissionens tjenester og med andre EU- og ikke-EU-organer var inklusiv. 
Kommissionen respekterede også FN’s overordnede lederrolle og tog skridt til at sikre en gnidningsløs overgang til 
genopretningsfasen.
07 Resumé 
VI
Trods vores samlede konklusion fandt vi en række områder, hvor der kan ske yderligere forbedringer. Det gælder 
bl.a. mulige tidsbesparelser i de tidlige faser af en katastrofeindsats, CECIS (Kommissionens kommunikations- og 
informationsplatform), koordinering og synergier på stedet, Kommissionens og ECDC’s finansielle og administrative 
ordninger for storstilet udsendelse af epidemiologer via EU-civilbeskyttelsesmekanismen og EU-civilbeskyttelses -
mekanismens resultatrapportering.
VII
Vi anbefaler derfor, at Kommissionen:
a) kortlægger mulighederne for at vinde yderligere tid under forvarslingsfasen og under udvælgelsen og indsæt -
telsen af EU-civilbeskyttelseshold
b) udvikler CECIS’ funktioner for at få et bedre overblik over den bistand, der henholdsvis leveres og anmodes om, 
med henblik på at forbedre opfølgningen af prioriteter og øge brugervenligheden
c) styrker koordineringen på stedet ved at forbedre EU-civilbeskyttelsesholdenes rapportering, udnytte tilstede -
værelsen af ECHO’s netværkseksperter i de katastroferamte områder og yderligere inddrage EU-delegationerne
d) sammen med ECDC vurderer eventuelle nødvendige ændringer for at styrke ordningerne for udsendelse af 
ECDC-eksperter uden for Unionen via EU-civilbeskyttelsesmekanismen
e) forbedrer rapporteringen ved at automatisere udarbejdelsen af statistikker og indikatorer og dermed styrker 
ansvarligheden.
08
 Indledning
Baggrund
01 
Katastrofer kan indtræffe hvor som helst og når som helst. De menneskelige, 
miljømæssige og økonomiske konsekvenser af katastrofer, såvel naturkatastrofer 
som menneskeskabte, kan være betydelige. I henhold til et skøn var der mellem 
1994 og 2013 6 873 naturkatastrofer på verdensplan, som kostede 1,35 millioner 
menneskeliv — eller omkring 68 000 om året i gennemsnit1. Ifølge et FN-skøn 
beløb de økonomiske tab som følge af katastrofer i perioden 2005-2015 sig til 1,3 
billioner USD2.
02 
Når der indtræffer en katastrofe, skal enkeltpersoner, lokalsamfund, regeringer 
samt internationale organisationer og donorer handle meget hurtigt. Forsvarlig 
katastrofehåndtering3 redder liv, og effektiv koordinering mellem de forskelli -
ge aktører er afgørende for en vellykket forberedelse og reaktion på kriser og 
katastrofer.
Retsgrundlag
03 
EU’s beføjelser på området civilbeskyttelse er nedfældet i artikel 196 i traktaten 
om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvoraf det fremgår, at Unionens 
indsats skal fremme et hurtigt og effektivt operationelt samarbejde i Unionen 
mellem de nationale tjenester på civilbeskyttelsesområdet samt fremme sam -
menhængen i internationalt arbejde på civilbeskyttelsesområdet.
04 
EU-civilbeskyttelsesmekanismen blev først etableret i 2001. Den nuværende 
lovramme blev fastlagt ved afgørelse nr. 1313/2013, som trådte i kraft den 1. ja -
nuar 2014 (i det følgende benævnt »afgørelsen«)4. Mekanismen har to hovedfor -
mål. For det første sigter den mod at styrke samarbejdet mellem Unionen og de 
deltagende stater5. For det andet sigter den mod at fremme koordineringen på 
civilbeskyttelsesområdet for at gøre forebyggelsen, beredskabet og indsatsen 
i tilfælde af naturkatastrofer og menneskeskabte katastrofer mere effektiv.1 Centre for Research on the 
Epidemiology of Disasters 
(center for forskning 
i epidemiske sygdommes 
udbredelse i forbindelse med 
katastrofer): »The Human Cost 
of Natural Disasters 2015: 
A global perspective«, 2015.
2 Sendairammen for 
katastrofeforebyggelse 
2015-2030 - skøn.
3 Defineret af Det Internationale 
Forbund af Røde Kors- og 
Røde Halvmåne-selskaber 
som tilrettelæggelse og 
forvaltning af ressourcer til og 
ansvar for håndtering af alle 
humanitære og 
civilbeskyttelsesmæssige 
aspekter af nødsituationer, 
navnlig modstandsdygtighed 
(afhjælpning, forebyggelse og 
beredskab), reaktion 
(nødhjælp og hurtig 
genopretning) og 
genopretning (rehabilitering 
og genopbygning) med 
henblik på at mindske 
konsekvenserne af katastrofer.
4 Europa-Parlamentets og 
Rådets afgørelse nr. 1313/2013/
EU af 17. december 2013 om 
en EU-
civilbeskyttelsesmekanisme 
(EUT L 347 af 20.12.2013, 
s. 924).
5 Alle EU-medlemsstater plus 
Norge, Island, Montenegro, 
Serbien, den tidligere 
jugoslaviske republik 
Makedonien og Tyrkiet. 
Kommissionen omtaler disse 
som de »deltagende stater«, 
og dette begreb anvendes 
i resten af denne beretning.
09 Indledning 
EU-civilbeskyttelsesmekanismen
05 
EU-civilbeskyttelsesmekanismen hører under Europa-Kommissionens Generaldi -
rektorat for Humanitær Bistand og Civilbeskyttelse (GD ECHO). Det centrale ele -
ment er katastrofeberedskabskoordineringscentret (ERCC). ERCC er operationelt 
hele døgnet og har et situationsrum, der er åbent døgnet rundt alle ugens dage. 
Blandt ERCC’s centrale operationelle roller er: at fungere som Kommissionens og 
EU’s kriseovervågnings- og koordineringsplatform, at fungere som forbindelses -
led mellem de deltagende stater, den berørte stat og de udsendte eksperter på 
stedet, at udvikle og udbrede informationsmateriale og at fremme samordningen 
mellem civilbeskyttelse og humanitær bistand. Disse funktioner understøttes 
af en webbaseret alarm- og notifikationsapplikation kaldet CECIS (Common 
Emergency Communication and Information System — fælles varslings- og 
informationssystem)6.6 Kommissionens ansvar for 
forvaltningen af CECIS er 
fastsat i afgørelsens artikel 8.
7 Den konsekvensanalyse, der 
ledsagede forslaget til 
afgørelsen om EU- 
civilbeskyttelsesmekanismen 
(»Commission Staff Working 
Paper Impact Assessment - 
2011 review of the Civil 
Protection regulatory 
framework accompanying the 
document Decision of the 
European Parliament and the 
Council on a Union Civil 
Protection Mechanism and on 
establishing a Civil Protection 
Financial Instrument for the 
period 2014-2020«, SEC(2011) 
1632 final, 20.12.2011), 
identificerede en række 
mangler i EU’s 
katastrofeberedskabskapacitet, 
som den nye lovgivning var 
udformet til at afhjælpe.
KatastrofeberedskabskoordineringscentretFoto 1
© EU/ECHO/Ezequiel Scagnetti, 2015.
06 
ERCC suppleres af den europæiske katastrofeberedskabskapacitet: en frivillig 
pulje af på forhånd bevilgede katastrofeberedskabsressourcer fra de deltagende 
stater, som er på standby, og som kun må anvendes, når Kommissionen anmoder 
herom. Den frivillige pulje er én af en række nyskabelser, som blev indført i den 
nye afgørelse med henblik på at afhjælpe svagheder i den tidligere mekanisme7. 
Puljen har navnlig til formål at bidrage til at nå følgende mål: omlægning fra 
en reaktiv og ad hoc-præget koordinering til et velplanlagt, veltilrettelagt og 
pålideligt system samt konstatering og afbødning af kritiske mangler i indsatska -
paciteten på en omkostningseffektiv måde. Der redegøres for den frivillige pulje 
i tekstboks 1 .

10 Indledning Tekstboks 1Den frivillige pulje
Den europæiske katastrofeberedskabskapacitet (eller »den frivillige pulje«) samler en række nødhjælpshold 
og eksperter samt udstyr fra forskellige EU-lande. Disse aktiver holdes i beredskab og udsendes så hurtigt 
som nødvendigt til EU’s civilbeskyttelsesmissioner i hele verden.
Siden lanceringen i oktober 2014 har ti lande stillet deres beredskabsressourcer eller »kapacitet« til rådighed 
for puljen. Der er registreret femogtredive beredskabsenheder (moduler): Der er f.eks. tale om hold til efter -
søgning og redning i byområder, specialiserede ressourcer til medicinsk evakuering med fly, vandrensnings -
udstyr, pumpeaggregater med høj kapacitet og hold til bekæmpelse af skovbrande. Der er i øjeblikket ved at 
blive registreret yderligere ressourcer fra medlemsstaterne.
De lande, der deltager i puljen, kan få finansiel støtte fra EU til opgradering af de nationale indsatsressourcer, 
der stilles til rådighed, til betaling af certificerings- og uddannelsesudgifter og til dækning af op til 85 % af 
omkostningerne i forbindelse med transport af indsatshold og aktiver til katastroferamte områder.
Udviklingen i den frivillige pulje
(kun registrerede moduler — pr. 20. juni 2016)
Antal registrerede modulerDen frivillige puljes 
størrelseModuler under registreringModuler registreret og tilføjet til puljen
2016-K2 2016-K1 2015-K4 2015-K3 2015-K2 2015-K1 2014-K440
35
30
25
20
15
10
5
035 3432
2927
43
Kilde:  Europa-Kommissionen, Revisionsrettens analyse.
11 Indledning 
07 
EU-civilbeskyttelsesmekanismen kan aktiveres ved hjælp af anmodninger om 
bistand fra de berørte lande eller fra FN8. Den kan også aktiveres efter anmod -
ning fra en EU-medlemsstat om støtte til konsulær bistand til EU-borgere, som 
rammes af katastrofer uden for EU.
08 
Forebyggelses-, beredskabs- og indsatsaktiviteter afhjælper (potentielle) ka -
tastrofer inden for EU, men mekanismen kan også aktiveres som reaktion på 
katastrofer uden for Unionen. Faktisk havde 63 % af de 224 anmodninger om 
bistand i perioden 2002 til 2015 relation til katastrofer uden for EU, som illustreret 
i figur 1 . Bilag I  beskriver, hvordan EU-civilbeskyttelsesmekanismen virker.8 Siden 2014 har FN-
organisationer og visse andre 
udpegede internationale 
organisationer — Den 
Internationale Organisation 
for Migration (IOM), Det 
Internationale Forbund af 
Røde Kors- og Røde 
Halvmåne-selskaber (IFRC) og 
Organisationen for Forbud 
mod Kemiske Våben 
(OPCW) — også kunnet 
anmode om bistand.Figur 1Anmodninger om bistand gennem EU-civilbeskyttelsesmekanismen (i og uden for EU)
Kilde:  Europa-Kommissionen.InterneEksterne
2015 2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004 2003 200230
25
20
15
10
5
012 13
1213
1417 18
1689
6
42
748
411 10
41086
1537
09 
De deltagende stater har det primære ansvar for civilbeskyttelse og fastlægger, 
hvor meget bistand der skal bevilges til katastrofeberedskabet — og hvor meget, 
der skal stilles til rådighed gennem EU-civilbeskyttelsesmekanismen. Kommissio -
nen har ikke indflydelse på eller kontrol over de deltagende staters hold, moduler 
og andre aktiver, som udsendes på frivillig basis. Det er snarere EU’s opgave at 
bistå de deltagende stater med at styrke katastrofeforebyggelse, -beredskab 
og -indsats gennem fremme af samarbejde og koordinering. Jf. bilag II , som viser 
forholdet mellem EU-civilbeskyttelsesmekanismens forskellige aktører.
12 Indledning 
Finansiering af EU-civilbeskyttelsesmekanismen
10 
De årlige budgetbevillinger til EU-civilbeskyttelsesmekanismen for perioden 
2014 til 2016 er vist i  figur 2 . Der er afsat omkring 50 millioner euro om året til 
gennemførelsen af ordningen, hvoraf ca. en tredjedel er afsat til indsatsaktioner 
i tredjelande. Dette omfatter EU’s medfinansiering til transport af moduler til 
de berørte lande. De løbende omkostninger til civilbeskyttelseshold og -udstyr 
afholdes af de deltagende stater.
11 
Kommissionen foretager en foreløbig evaluering af gennemførelsen af afgørelsen 
i 2017. Figur 2Gennemførelsen af EU-civilbeskyttelsesmekanismens 
budget 2014-2016
millioner euroKatastrofeforebyggelse og -beredskab 
i UnionenKatastrofeforebyggelse og -beredskab 
i tredjelandeBeredskabsindsats i UnionenBeredskabsindsats i trejdelande
2016 2015 201460
50
40
30
20
10
012,01 14,9
11,4
1 2016: budgetterede beløb.
Kilde:  Europa-Kommissionen, Revisionsrettens analyse.
13
 Revisionens omfang 
og revisionsmetoden
12 
Formålet med revisionen var at undersøge, om Kommissionen effektivt havde 
fremmet koordineringen af reaktionen på katastrofer uden for Unionen siden 
oprettelsen af EU-civilbeskyttelsesmekanismen i 2014. Vi undersøgte navnlig, om 
den havde fremmet koordineringen med de deltagende stater, andre EU-institu -
tioner og -agenturer, FN, de berørte lande og andre relevante aktører. Vi så på, 
hvordan denne koordinering var implementeret inden for de eksisterende struk -
turer og processer, og gennemgik indsamlingen, formidlingen og udvekslingen 
af oplysninger med alle de ovennævnte interessenter.
13 
Revisionskriterierne blev fastlagt på grundlag af afgørelsens bestemmelser (jf. 
punkt 4). Revisionen omfattede ikke forebyggelses- og beredskabsaktiviteter, 
effektiviteten af de enkelte interventioner eller ordningens udformning.
14 
Vi udvalgte tre internationale katastrofer, hvor EU-civilbeskyttelsesmekanismen 
var blevet aktiveret, til nærmere undersøgelse9. Disse blev udvalgt på grundlag 
af en række kriterier, bl.a. katastrofens art og omfang, EU-civilbeskyttelsesme -
kanismens rolle, omfanget af EU’s reaktion og den geografiske spredning. De 
katastrofer, der er omfattet af revisionen, er oversvømmelserne i Bosnien-Herceg -
ovina (maj 2014), udbruddet af ebolavirussen i Vestafrika (marts 2014-januar 2016) 
og jordskælvet i Nepal (25. april 2015). Bilag III  indeholder en detaljeret oversigt 
over de undersøgte katastrofer.
15 
Revisionen blev gennemført mellem december 2015 og maj 2016. Vi mødtes med 
repræsentanter for Europa-Kommissionen10, Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil 
(EU-Udenrigstjenesten) — herunder EU’s delegation (EUD) ved FN i Genève — og 
Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC). 
Derudover mødtes vi også med repræsentanter fra FN’s Kontor for Koordination 
af Humanitære Anliggender (OCHA), Verdenssundhedsorganisationen (WHO), 
Verdensfødevareprogrammet (WFP) og Læger uden Grænser (MSF). Der blev af -
lagt et revisionsbesøg i Bosnien-Hercegovina, hvor vi mødtes med repræsentan -
ter for EU-delegationen/EU’s særlige repræsentants kontor, den EU-ledede styrke 
(EUFOR) og FN’s udviklingsprogram samt repræsentanter for de myndigheder på 
stats-, enheds-, kanton- og kommuneniveau, der var involveret i oversvømmel -
sesberedskabet, og Bosnien-Hercegovinas Røde Kors.9 I perioden 2014 til 2015 var der 
25 anmodninger om bistand 
uden for Unionen. De tre 
katastrofer, der blev udvalgt, 
var blandt de største indsatser 
og krævede omfattende 
koordinering.
10 Repræsentanter for 
Generaldirektoratet for 
Humanitær Bistand og 
Civilbeskyttelse (ECHO), 
Generaldirektoratet for 
Sundhed og 
Fødevaresikkerhed (SANTE), 
Generaldirektoratet for 
Internationalt Samarbejde og 
Udvikling (DEVCO) og 
Generaldirektoratet for 
Naboskabspolitik og 
Udvidelsesforhandlinger 
(NEAR).
14 Revisionens omfang og revisionsmetoden 
16 
Vores arbejde var primært baseret på en gennemgang af dokumenter fra Euro -
pa-Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten. Revisorerne havde adgang til CECIS. 
Vi indsamlede oplysninger om brugernes syn på ordningen og reaktionen på 
de tre kriser ved hjælp af et spørgeskema, som blev sendt til og besvaret af 11 
deltagende stater. I oktober 2015 deltog vi også i Kommissionens konference 
i Luxembourg om erfaringerne fra ebolaudbruddet og i et informationsmøde om 
forberedelsen af medicinsk evakuering (Medevac), som blev afholdt af Luxem -
bourgs luftredningstjeneste i februar 2016.
15
 Bemærkninger
Kommissionen gjorde brug af de allerede eksisterende 
koordineringsstrukturer, men nogle værktøjer kunne 
have været udnyttet yderligere
Kommissionen aktiverede mekanismen til at reagere 
på nødsituationer i tide, men kunne have vundet mere 
tid til at mobilisere ressourcer, hvis den havde brugt 
forvarslingsfasen bedre
17 
Når Kommissionen modtager en anmodning om bistand, skal den omgående 
underrette de deltagende stater herom11. I forbindelse med alle tre katastrofer 
videreformidlede Kommissionen rettidigt anmodningen og opfyldte dermed sin 
forpligtelse til omgående at underrette de deltagende stater.
18 
Den formelle iværksættelse af en koordineret EU’s katastrofeindsats begynder 
med, at mekanismen aktiveres, efter at der er modtaget en anmodning om 
bistand. Der kan imidlertid være tegn på, at en katastrofe er forestående, inden 
der indgives en sådan anmodning. Kommissionen kan før den egentlige aktive -
ring oprette en sag i CECIS ved hjælp af den såkaldte »forvarslingsfunktion«, men 
er ikke forpligtet til at gøre det. Denne fremgangsmåde gør det muligt for de 
deltagende stater at mobilisere deres aktiver forud for en potentiel aktivering. 
Forvarslingsfunktionen blev anvendt i forbindelse med alle tre katastrofer. For 
så vidt angår oversvømmelserne i Bosnien-Hercegovina (der kan betragtes som 
en »langsomt opstået« katastrofe) var omfanget af truslen allerede klart, da der 
lokalt var blevet erklæret naturkatastrofetilstand. Forvarslingsfunktionen blev 
imidlertid først aktiveret dagen efter, bare fire timer før den officielle aktivering. 
En hurtigere aktivering af forvarslingsfunktionen kunne have givet yderligere tid 
til at mobilisere ressourcer.
19 
Kommissionen registrerede ikke skriftligt uformelle kontakter med deltagende 
stater, der havde tætte forbindelser til og et godt kendskab til det berørte land. 
Et sådant register ville have gjort det muligt at følge op på tidligere aktiveringer, 
hvilket kunne bidrage til at opbygge en systematisk tilgang, spare kostbar tid 
i aktiveringsfasen samt sikre en god dækning af de deltagende stater, der har 
gode forudsætninger for at hjælpe det katastroferamte land.11 Afgørelsens artikel 16, stk. 3, 
litra a), nr. i).
16 Bemærkninger 
EU’s civilbeskyttelseshold fremmede koordineringen på 
stedet, men deres udvælgelsesproces og rapportering fra 
stedet var mangelfuld
20 
Når der er behov for EU’s koordination på stedet, efter at de deltagende staters 
tilbud om bistand er blevet accepteret af den anmodende part, skal Kommissi -
onen sammensætte et EU-hold til koordinering og vurdering af civilbeskyttel -
sesindsatsen (EU-civilbeskyttelseshold (EUCP-hold)), som omgående indsættes 
i det berørte land12. Dette hold skal koordinere det arbejde, der udføres af de 
forskellige deltagende staters hold og moduler på stedet13, yde teknisk rådgiv -
ning og fremme koordinering med det berørte land. Som det fremgår af bilag 
I, udvælger Kommissionen holdene, efter at de deltagende stater har indstillet 
eksperter, og hvert hold er ledsaget af en forbindelsesofficer, der er udstatione -
ret af Kommissionen.
21 
Indsættelsen af EU-civilbeskyttelseshold er ikke afhængig af det anmodende/
berørte lands accept, når der er tale om katastrofer uden for Unionen. ERCC 
kan derfor sende deltagende stater anmodninger om indstillinger, så snart en 
anmodning om bistand er modtaget. For så vidt angår Nepal og Bosnien-Her -
cegovina var der tidlige tegn på, at katastroferne var af større omfang, og at EU’s 
koordinering derfor sandsynligvis ville være nødvendig. Ikke desto mindre gik 
der, som vist i  figur 3  og figur 4 , 21,4 timer for Bosnien-Hercegovinas vedkom -
mende og 22,8 timer for Nepals vedkommende fra modtagelsen af den officielle 
anmodning om bistand til anmodningen i CECIS om indstillinger af eksperter til 
det første hold. Figur 3Tidslinje for udnævnelse af EUCP-eksperter — Bosnien-Hercegovina
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.12 Afgørelsens artikel 16, stk. 3, 
litra a), nr. ii).
13 COM(2010) 600 final af 
26. oktober 2010: »Hen imod 
et styrket EU-
katastrofeberedskab: 
civilbeskyttelsens og den 
humanitære bistands rolle«. 
Moduler kan bestå af 
civilbeskyttelsesaktiver eller 
menneskelige ressourcer eller 
en kombination af begge dele.
6,4 15,9 21,4 4,1 52,6
Timer
Tidsfrist 
for tilbudAnmodning 
om 
eksperterAnmodning 
om bistandAccept Forvars-
lingOversvømmelse100 80 60 40 20 01 dag og 19 timer fra anmodningen om bistand til 
udnævnelsen af EUCP-holdet
17 Bemærkninger Figur 4Tidslinje for udnævnelse af EUCP-eksperter — Nepal
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.5,0 21,8 22,8 4,8 8,42 dage og 2 timer fra anmodningen om bistand til udnævnelsen af EUCP-holdet
Timer
Accept Tidsfrist 
for tilbudAnmod-
ning om 
bistandForvars-
lingAnmodning 
om 
eksperterJordskælv70 60 50 40 30 20 10 0
22 
Anmodninger om indstillinger af eksperter sendes via CECIS med en frist, der 
fastsættes i hvert enkelt tilfælde. Fristen varierede: For Bosnien-Hercegovinas 
vedkommende blev den fastsat til 15,9 timer (en langsomt opstået katastrofe) ef -
ter anmodningen om indstillinger, mens den tilsvarende frist for Nepals vedkom -
mende var 21,8 timer (en pludseligt opstået katastrofe). Revisorerne fandt ingen 
dokumentation for, at der var interne standarder på dette område.
23 
Efter fristen for indstillinger tog udvælgelsen af eksperter og bemandingen af 
holdet yderligere 5-6 timer. I lovgivningen er der fastsat højniveaukriterier for ud -
vælgelse af eksperter, men Retten konstaterede, at der ikke blev anvendt en på 
forhånd fastsat tilgang til at fastslå, hvilke typer af eksperter der var behov for, og 
hvor mange af hver type. Vi fandt heller ikke bevis for, at der på forhånd var fast -
sat kriterier for udvælgelse af de forskellige typer af eksperter i form af tjeklister 
til brug under udvælgelsesprocessen. I en evaluering, der blev foretaget i decem -
ber 201414, erkendte man, at der manglede klare udvælgelseskriterier, og det blev 
anbefalet at bruge ekspertprofiler til udvælgelse af civilbeskyttelseshold.
24 
En på forhånd fastsat og standardiseret holdsammensætning baseret på kata -
strofetype og region kunne spare Kommissionen værdifuld tid, før den udsender 
sin første anmodning om indstillinger. En klar tjekliste vil kunne fremskynde den 
efterfølgende udvælgelse blandt de indstillede kandidater, selv i perioder med 
begrænset kapacitet i ERCC (f.eks. om natten og i weekenden). En sådan proces 
kunne endvidere give mulighed for, at der blev opstillet lister over potentielle 
holdmedlemmer inden den endelige frist for indstillinger.14 ICF International: »Ex-post 
evaluation of Civil Protection 
Financial Instrument and 
Community Civil Protection 
Mechanism (recast) 2007-
2013«, endelig rapport, 
16. december 2014.
18 Bemærkninger 
25 
De enkelte eksperters resultater evalueres ikke. Det kan være et følsomt emne at 
evaluere de eksperter, som de deltagende stater har indstillet, men vedtagelsen 
af en struktureret tilgang til evaluering og registrering af deres resultater ville 
eventuelt kunne spare tid under udvælgelsesproceduren. Et eksempel på en 
sådan proces kan findes i de EU-finansierede15 valgobservationsmissioner (EOM), 
hvor der rutinemæssigt foretages peerevalueringer af alle observatører, som ud -
sendes af medlemsstaterne, for at registrere deres faglige præstationer og indi -
viduelle adfærd under EU-valgobservationsmissionen med henblik på yderligere 
at lette og forbedre den udvælgelsesproces, medlemsstaterne og Kommissionen 
foretager16.
26 
Kommissionen bør støtte fælles behovsvurderinger gennem tilstedeværelsen 
af EUCP-eksperter og/eller rådgive om, hvilken støtte der er nødvendig på 
baggrund af behovene17. Når den anmodende part (den berørte stat eller et 
FN-organ) har givet udtryk for behov for bistand, sikrer ERCC, at alle deltagende 
stater får disse oplysninger via CECIS. Der foreligger også klare beviser for, at 
medlemmer af EU-civilbeskyttelseshold har deltaget i forskellige vurderinger på 
stedet. Hvis medlemmerne af EU’s civilbeskyttelseshold er integreret i OCHA’s 
UNDAC-hold, således som det var tilfældet i Nepal, vil der normalt blive udarbej -
det fælles vurderinger gennem FN. En utilsigtet konsekvens af dette er imidlertid, 
at det begrænser muligheden for at identificere EU’s individuelle bidrag til disse 
vurderinger (jf. også punkt 41-45).15 Det europæiske instrument for 
demokrati og 
menneskerettigheder (EIDHR).
16 Retningslinjer for evaluering af 
EU’s valgobservatører 
(»Guidelines for EU Election 
Observer Evaluation (FPI 4)«), 
s. 1, første afsnit.
17 Artikel 16, stk. 3, litra a), nr. ii) 
og v), og artikel 16, stk. 3, litra 
b).
EU’s eksperter besøger Katmandu og hospitalet efter 
jordskælvetFoto 2
© EU/ECHO/Pierre Prakash, 2015.

19 Bemærkninger 
27 
Selv når EU’s koordinering ikke var fuldt ud integreret med FN’s koordinering, 
således som det var tilfældet i Bosnien-Hercegovina, fandt vi kun begrænset 
dokumentation for årsagssammenhængen mellem de behovsvurderinger, der 
var foretaget på stedet af medlemmer af EU-civilbeskyttelseshold, og de særlige 
lister over behov, der blev videresendt til de deltagende stater. Rapporternes 
kvalitet varierede EU-civilbeskyttelsesholdene imellem, men de havde generelt 
fokus på informationsdeling og planlagte og gennemførte aktiviteter. De daglige 
rapporter manglede særlige afsnit om identifikation og konkret opfølgning af 
behov.
Den frivillige pulje var stadig kun af begrænset nytte, da 
de kriser, vi undersøgte, fandt sted, men Kommissionen 
spillede en aktiv rolle med hensyn til at udvide dens 
anvendelsesområde
Den frivillige pulje var af begrænset nytte, da de kriser, vi 
undersøgte, fandt sted
28 
Kommissionens forpligtelser over for de deltagende stater består blandt andet 
i at fremsætte rettidige anbefalinger på grundlag af behovene på stedet og at 
opfordre de deltagende stater til at indsætte specifikke ressourcer18. Hvis Kom -
missionen skal fremsætte relevante anbefalinger, skal den være klar over, hvilke 
ressourcer der er tilgængelige til omgående indsættelse.
29 
Da de katastrofer, vi undersøgte, fandt sted, var kun et meget begrænset antal 
aktiver blevet registreret i den frivillige pulje. Som følge heraf var Kommissionen 
generelt ikke i stand til at fremsætte anbefalinger om indsættelse af ressourcer 
eller opfordre de deltagende stater til at indsætte kapacitet fra den frivillige 
pulje.
30 
I oktober 2015, et år efter etableringen af den frivillige pulje, var der stadig kun 
en håndfuld moduler registreret i puljen. Ifølge de adspurgte deltagende stater 
var den vigtigste grund til den langsomme udvikling i puljen den tunge admini -
strative byrde i forbindelse med registrering og certificering af beredskabsenhe -
der/moduler, hvilket i visse tilfælde også kan føre til supplerende administrative 
ordninger på nationalt plan.18 Afgørelsens artikel 16, stk. 3, 
litra b).
20 Bemærkninger 
Kommissionen spillede en aktiv rolle med hensyn til at udvide den 
frivillige puljes kapacitet
31 
Behovet for medicinsk evakuering af sundhedspersonale og humanitære hjælpe -
arbejdere i katastrofeområdet blev fremhævet af flere aktører, efterhånden som 
ebolaudbruddet udviklede sig. Retsgrundlaget19 indeholder kun bestemmelser 
om en mere generel tjeneste for »lægelig evakuering af katastroferamte ad luft -
vejen«20: Det tog ikke højde for en tjeneste, som specifikt var beregnet til at eva -
kuere (potentielt) smitteramte sundhedsarbejdere eller humanitære hjælpearbej -
dere. Kommissionen spillede ikke desto mindre en aktiv rolle, idet den pressede 
på for at få indført en fleksibel tilgang og få yderligere kapacitet til den frivillige 
pulje. WHO var ganske vist den eneste part, der var bemyndiget til at anmode om 
medicinsk evakuering (»Medevac«), men ERCC spillede en vigtig rolle, idet centret 
fungerede som clearingkontor, besvarede alle spørgsmål fra interessenter på de 
forskellige stadier af Medevacprocessen (WHO, deltagende stater, FN-agentu -
rer, NGO’er osv.) og indsatte fly fra den frivillige pulje. Den koordinering og det 
samarbejde, der er nødvendigt for at udvikle denne kapacitet, beskrives nærmere 
i punkt 66.
32 
Som en direkte reaktion på manglen på sundhedspersonale under ebolaudbrud -
det lancerede Kommissionen det europæiske lægekorps som en ny komponent 
i den frivillige pulje til at mobilisere lægeeksperter og folkesundhedseksperter og 
hold til beredskabs- eller indsatsforanstaltninger i eller uden for EU21.
33 
ECDC ydede et vigtigt bidrag til EU’s reaktion på ebolaudbruddet gennem sine 
hurtige risikovurderinger og koordineringen af udsendelsen af ECDC’s og med -
lemsstaternes epidemiologiske eksperter til den ramte region (selv om disse 
oftest først kom, efter at antallet af sygdomstilfælde var kulmineret, som det 
fremgår af bilag  IV). ECDC’s oprettelsesforordning22 hindrer ikke, at centret 
udsender epidemiologer til lande uden for EU. De eksisterende finansielle og 
administrative ordninger inden for ECDC samt mellem Kommissionen og ECDC 
egner sig imidlertid ikke særlig godt til omfattende udsendelser uden for EU, især 
gennem EU-civilbeskyttelsesmekanismen. ECDC er ikke udstyret med nøgle -
personale og processer til at støtte længerevarende udsendelser, og fordi dets 
mandat først og fremmest har fokus på trusler, der kan indvirke på EU, er der ikke 
blevet stillet specifikke budgetmidler til rådighed til at støtte sådanne aktioner 
uden for Unionen. I mangel af en specifik EU-mekanisme til udsendelse af epide -
miologer blev der udsendt eksperter gennem WHO’s netværk for indberetning af 
og indsats over for sygdomsudbrud på verdensplan (Global Outbreak Alert and 
Response Network). Ifølge mandatet for disse udsendelser var der imidlertid en 
række informationsbegrænsninger, og eksperterne kunne ikke rapportere direkte 
til ECDC og Kommissionen.19 Kommissionens 
gennemførelsesafgørelse 
2014/762/EU af 16. oktober 
2014 om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Europa-Parlamentets og 
Rådets afgørelse nr. 1313/2013/
EU om en EU-
civilbeskyttelsesmekanisme 
og om ophævelse af 
Kommissionens beslutning 
2004/277/EF, Euratom og 
2007/606/EF, Euratom (EUT 
L 320 af 6.11.2014, s. 1).
20 Bilag II, punkt 10, 
i gennemførelsesafgørelsen.
21 Denne komponent har været 
operationel siden 
begyndelsen af 2016, og i maj 
2016 blev et hold, der 
inkluderede ECDC-
epidemiologer, mobiliseret til 
at reagere på udbruddet af gul 
feber i Afrika.
22 Europa-Parlamentets og 
Rådets forordning (EF) 
nr. 851/2004 af 21. april 2004 
om oprettelse af et europæisk 
center for forebyggelse og 
kontrol med sygdomme (EUT 
L 142 af 30.4.2004, s. 1).
21 Bemærkninger 
EU’s civilbeskyttelseshold modtog betydelig støtte fra EU’s 
delegationer
34 
EU’s delegation i det berørte land har en forpligtelse til at yde logistisk støtte til 
EU’s civilbeskyttelseshold, som så skal holde kontakt med EU-delegationen23. 
I alle de kriser, som vi gennemgik, ydede EU-delegationerne — inden for den til 
rådighed værende kapacitet — betydelig støtte med hensyn til logistik, sikker -
hedsbriefinger, hjælp i forbindelse med møder med lokale myndigheder, rådgiv -
ning og tolkning med lokalt personale24.
35 
Revisorerne fandt beviser for effektivt samarbejde mellem EUCP-eksperter og 
EU-delegationerne. EUCP-holdene delte med jævne mellemrum oplysninger 
med EU-delegationernes personale. Som base for deres aktiviteter anvendte 
EUCP-holdene EU-delegationernes kontorer, hvor de afholdt regelmæssige 
koordineringsmøder.
36 
I Bosnien-Hercegovina anmodede de nationale myndigheder EUFOR ALT -
HEA-operationen under den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik om at yde støt -
te i forbindelse med den første beredskabsindsats. Kommissionen involverede 
fra starten EUFOR i de ERCC-organiserede koordineringsmøder, således at EUFOR 
kunne fremlægge oplysninger om, hvilke foranstaltninger den havde iværksat. 
Koordineringen på stedet mellem EU-civilbeskyttelsesholdet og EUFOR blev 
primært fremmet af EU-delegationen/EU’s særlige repræsentants kontor, som 
også koordinerede de forskellige EU-aktørers aktiviteter og medlemsstaternes 
missioner. I denne forbindelse modtog EU-civilbeskyttelsesholdet direkte støtte 
fra EUFOR gennem tilvejebringelse af en helikopter, der derefter blev brugt til at 
foretage en vurdering af situationen fra luften og et besøg på stedet.
37 
Det var forskelligt, hvor bevidste EU-delegationerne i de berørte lande var om, 
hvilken kapacitet EU-civilbeskyttelsesmekanismen kunne tilbyde, eller hvordan 
de berørte lande skulle anmode om bistand. Der er ingen særlige »kontaktpunk -
ter« vedrørende civilbeskyttelse i EU-delegationerne. EU-delegationen i Bos -
nien-Hercegovina havde allerede erfaringer med at udløse mekanismen, mens 
EU-delegationerne i de lande, der var ramt af ebolaudbruddet, trods et notat 
fra GD ECHO i 2012 kun havde begrænset kendskab til de muligheder, EU-civil -
beskyttelsesmekanismen tilbød, da krisen brød ud25. På et møde i Udvalget for 
Sundhedssikkerhed i august 2014 meddelte GD ECHO medlemsstaterne, at det 
havde taget initiativ til at kontakte de berørte lande. Vi var imidlertid ikke i stand 
til at fremskaffe direkte bevis på, at Kommissionen havde taget proaktive skridt, 
enten direkte eller gennem EU-Udenrigstjenesten, for at tilskynde de berørte 
lande til at anmode om aktivering.23 Afgørelsens artikel 16, stk. 5.
24 I Nepal påpegede chefen for 
EU’s delegation to måneder 
før jordskælvet, at 
delegationen ikke havde et 
tilstrækkeligt 
beredskabsniveau i tilfælde af 
det værst tænkelige scenario. 
Selv om katastrofen var meget 
omfattende, var den mindre 
alvorlig end det, der var blevet 
forudset i det værst tænkelige 
scenario, og EU-delegationen 
var derfor i stand til at yde den 
nødvendige støtte til 
EU-civilbeskyttelsesholdet.
25 Kommissionen fremsendte en 
række noter til cheferne for 
EU’s delegationer i 2012 og 
ved udgangen af 2014, som 
forklarede, hvordan 
EU-
civilbeskyttelsesmekanismen 
fungerede, og hvordan 
berørte lande kunne anmode 
om bistand.
22 Bemærkninger 
26 Afgørelsens artikel 16, stk. 11.
27 Afgørelsens artikel 16, stk. 2. 
Forpligtelsen med hensyn til 
at integrere koordineringen 
gælder kun OCHA, ikke andre 
FN-organisationer.
28 Udkast til operationelle 
retningslinjer for samarbejdet 
i marken mellem EU’s 
civilbeskyttelseshold og 
UNDAC-hold: 
Civilbeskyttelsesudvalget, 
udveksling af oplysninger om 
igangværende aktiviteter, 
21.-22. oktober 2009.Kommissionen gjorde brug af de eksisterende ECHO-netværk 
i de katastroferamte områder, men der kunne være skabt 
bedre synergi med hensyn til civilbeskyttelse
38 
Når mekanismen er aktiveret, bør Kommissionen søge at skabe synergi mellem 
EU-civilbeskyttelsesmekanismen og andre EU-instrumenter, især EU’s humani -
tære bistand26. Gennemførelsesbestemmelserne til Kommissionens afgørelse 
omhandler ikke udtrykkeligt synergi, og Kommissionen har ikke identificeret, 
hvilke praktiske skridt der skal tages for at skabe synergi. Ved analysen af de tre 
katastrofer så vi en række bestræbelser på at koordinere indsatsen og knytte den 
sammen med andre instrumenter, især med humanitær bistand og udviklingsbi -
stand, selv om det dog oftest var på ad hoc-basis.
39 
I alle de tre undersøgte tilfælde blev GD ECHO’s netværk af eksperter indsat 
i området samtidig med EUCP-holdene og -modulerne, og de gav oplysninger til 
ERCC og deltog i koordineringsmøder. På denne måde gjorde Kommissionen god 
brug af det bestående netværk i forbindelse med sin samlede indsats.
40 
Ikke desto mindre er de potentielle synergier mellem civilbeskyttelsesområdet 
og den humanitære bistand ikke blevet udnyttet fuldt ud. Personalet i GD ECHO’s 
netværk i de katastroferamte områder er eksperter i FN’s humanitære bistandssy -
stem, men er normalt ikke er uddannet i forhold vedrørende civilbeskyttelse. I sin 
rapport om indhøstede erfaringer vedrørende Nepal erkendte Kommissionen, 
at man på civilbeskyttelsesområdet i højere grad/hurtigere kunne gøre brug af 
netværket af humanitære bistandspartnere i forbindelse med vurderinger.
Kommissionen respekterede OCHA’s ledende rolle og valgte 
fleksible koordinationsstrukturer i overensstemmelse med 
den overordnede FN-struktur
41 
I henhold til retsgrundlaget skal Kommissionens koordinering integreres fuldt 
ud i den overordnede koordinering, som varetages af FN’s OCHA, og respektere 
OCHA’s ledende rolle27. Selv om det ikke er nærmere defineret, hvad der forstås 
ved »integreres fuldt ud«, nævnes der i udkastene til operationelle retningslinjer 
for samarbejdet i marken mellem EUCP- og UNDAC-holdene tre områder, hvor 
det er muligt og ønskeligt at integrere aktiviteterne fuldt ud: vurdering, koordi -
nering og informationsstyring28.
23 Bemærkninger 
42 
I praksis dækker integrationen i FN-systemet et bredt spektrum. Der kan være 
fælles EU/UNDAC-vurderingsmissioner, EUCP-hold integreret i det UNDAC-etab -
lerede operationskoordineringscenter (OSOCC), parallelle EU- og UNDAC-hold 
eller slet ingen UNDAC-hold. Der er ingen standardløsning. Det afhænger meget 
af konteksten, hvor godt EUCP-holdene passer ind i den samlede koordinerings -
struktur: Jo større EU-bidraget til redningsaktioner er, desto større er behovet for 
en stærk EU-koordineringsrolle.
43 
Dette illustreres af de meget forskellige koordineringsstrukturer med FN, der 
fandtes i forbindelse med de tre undersøgte katastrofer. I Bosnien-Hercegovina, 
hvor der ikke var et UNDAC-hold, aftalte FN’s stedlige koordinator og EU’s dele -
gationschef/EU’s særlige repræsentant uformelt at tildele EU-civilbeskyttelses -
holdet ansvaret for at koordinere den indkommende civilbeskyttelsesbistand. 
Samtidig respekterede EU FN’s ledende rolle, når det gjaldt koordinering af hu -
manitær bistand gennem det »klyngesystem«29, som blev etableret som led i FN’s 
udviklingsprogram i Bosnien-Hercegovina. I Nepal var EUCP-holdene integreret 
i FN’s OSOCC-struktur og klyngesystem. Under ebolaudbruddet blev EU-eksper -
ter indsat i UNDAC-hold som associerede medlemmer. Der var forskelle på disse 
sager, men Retten konstaterede, at Kommissionen i alle tre tilfælde respekterede 
FN’s ledende rolle.
44 
Integrationen af EUCP-eksperter i FN’s OSOCC struktur i Nepal gjorde det van -
skeligt for os tydeligt og specifikt at identificere EU’s bidrag til den overordnede 
koordineringsindsats og dets merværdi. Selv om det i EUCP-holdets aktivitetsrap -
port blev understreget, at der var regelmæssig kontakt med de moduler, der var 
udsendt via EU-civilbeskyttelsesmekanismen, og som bidrog med førstehånds -
oplysninger til ERCC og de deltagende stater, blev modulerne hovedsagelig 
koordineret gennem FN-systemet (f.eks. ved tildeling af operationsområder eller 
konkrete opgaver).
45 
Selv om forbindelsesofficerer og EUCP-eksperter fra regionale mekanismer, som 
for eksempel EU-civilbeskyttelsesmekanismen, kan udsendes til FN’s OSOCC, 
giver deres integration ikke tilstrækkeligt grundlag for, at regionale organisatio -
ner kan fremme operationel koordinering for deres medlemmer30. I 2016 har FN 
derfor givet Kommissionen til opgave mere præcist at definere en specifik rolle 
for regionale koordinationsmekanismer inden for rammerne af OSOCC’s aktioner. 
Hensigten er at forbedre den operationelle koordinering mellem organisatio -
nernes medlemmer, så der bliver mulighed for flere fælles situationsanalyser og 
behovsvurderinger31.29 Klynger er grupper af 
humanitære organisationer, 
både i og uden for FN, i hver af 
de vigtigste sektorer inden for 
humanitær bistand, f.eks. 
vand, sundhed. De oprettes, 
når der er klare humanitære 
behov i en sektor, når der er 
mange aktører i sektorerne, 
og når de nationale 
myndigheder har brug for 
hjælp til koordineringen.
30 GD ECHO, 2016: »A new role 
for regional coordination 
mechanisms in the framework 
of the OSOCC«, debatoplæg til 
Humanitarian Networks and 
Partnership Week , Genève 
2.-5. februar.
31 Ibid.
24 Bemærkninger 
46 
Samarbejde er i høj grad baseret på et højt niveau af tillid, og personlige for -
bindelser spiller derfor en vigtig rolle. Kommissionen anerkender dog, at der er 
behov for at formalisere forbindelserne med OCHA og andre FN-agenturer for at 
styrke samarbejdet og koordineringen inden for katastrofeberedskab og -indsats. 
Siden 2015 har Kommissionen indgået formelle samarbejdsaftaler med OCHA 
og WFP , og der er planlagt yderligere aftaler med WHO og Den Internationale 
Migrationsorganisation.
Kommissionen tog skridt til at sikre en smidig overgang til 
genopretningsfasen
47 
Hen imod slutningen af en katastrofe, i den afsluttende fase af civilbeskyttelses -
indsatsen, har Kommissionen pligt til at lette en smidig overdragelse mellem alle 
relevante aktører32. Med henblik herpå blev der i forbindelse med alle tre kata -
strofer afholdt møder med det formål at sikre en smidig overgang til humanitær 
bistand/yderligere investeringer (jf. tekstboks 2 ).
48 
I forbindelse med alle tre katastrofer gennemførte FN, Verdensbanken og 
Europa-Kommissionen fælles vurderinger af behovene efter katastrofen. Efter 
oversvømmelserne i Bosnien-Hercegovina deltog ERCC aktivt i udvælgelsen af 
eksperter til at vurdere behovet for genopretning og gennemførte i denne sam -
menhæng en forberedende mission. GD ECHO samarbejdede også tæt med GD 
NEAR forud for den internationale donorkonference, der blev afholdt for landet 
i juli 2014.32 Afgørelsens artikel 16, stk. 3, 
litra e).Tekstboks 2Koordinering af overgangen til genopretningsfasen i Bosnien-Hercegovina
Det østrigske vandrensningsmodul i Posavina-kantonen i Bosnien-Hercegovina er et godt eksempel på en 
grundig overdragelse. Efterhånden som bistanden var ved at blive udfaset, samarbejdede EU-civilbeskyttel -
sesholdet med den lokale arbejdsgruppe — hvor lokale myndigheder, vandforsyningsselskaber, internationa -
le hold og flere NGO’er var repræsenteret — for at nå frem til en strategi for forsyning af drikkevand, indtil nok 
brønde var blevet testet og om nødvendigt rengjort. Det blev konkluderet, at det østrigske hold burde blive 
i yderligere to måneder. Dette holds store kapacitet muliggjorde en udfaset tilbagetrækning af de andre hold 
og sikrede samtidig, at arbejdsgruppen var tilknyttet den nationale UNICEF-ledede WASH33-klynge.
33 Vand, sanitet og hygiejne.
25 Bemærkninger 
34 Det europæiske beredskabs- 
og katastrofeindsatsinformati -
onssystem. EDRIS er et 
webbaseret informationssy -
stem, der anvendes til at 
identificere EU’s bidrag til 
humanitær bistand. EDRIS er 
ikke en del af 
EU-civilbeskyttelsesmekanis -
men.Kommissionen fastlagde en ramme for indsamling, 
formidling og udveksling af oplysninger, men 
rapporteringen kan blive bedre
Kommissionens CECIS-kommunikationsplatform er nyttig 
i forbindelse med informationsdeling, men der er behov for 
yderligere forbedringer, hvis virkningen skal øges
49 
Informationsudveksling er kernen i EU-civilbeskyttelsesmekanismen og afgø -
rende for at sikre en effektiv koordinering. Informationsudvekslingen fremmes 
af ERCC’s vigtigste kommunikationsværktøj, CECIS. Dette er en central platform, 
som gør det muligt at udsende opdateringer om nødsituationer, efterhånden 
som de udvikler sig, distribuere informationsmateriale og give en oversigt over 
den bistand, der anmodes om, tilbydes, accepteres eller afvises.
50 
Bistandsoversigten er et centralt element i CECIS i forbindelse med reaktionen på 
en katastrofe. De deltagende stater har specifikt givet udtryk for, at de sætter pris 
på denne funktion. Vi konstaterede imidlertid, at der er plads til både at forbed -
re præsentationen af oversigterne og gøre udarbejdelsen af dem mere effektiv. 
Applikationen indeholder for eksempel en oversigt over anmodninger og tilbud, 
men den viser ikke de samlede accepterede tilbud og udestående behov pr. an -
modning, ligesom den heller ikke viser anmodningernes status. Det er muligt at 
skelne mellem anmodninger, der allerede er blevet opfyldt, og anmodninger, der 
stadig venter på tilbud, men disse oplysninger kan kun hentes frem manuelt. Det 
er vanskeligt, når der er et stort antal anmodninger. Sådanne begrænsninger gør 
oversigten kompleks at læse og gør det sværere for ERCC at give de deltagende 
stater et samlet, tidstro overblik. De deltagende stater har bekræftet, at dette er 
en betydelig begrænsning.
51 
En anden udfordring er at holde styr på alle bidrag i naturalier og finansielle 
bidrag i en krise med mange facetter (som for eksempel ebolaudbruddet), hvor 
civilbeskyttelsesbistanden og den humanitære bistand ofte overlapper hinan -
den. I sin rapport om erfaringerne fra ebolaudbruddet fremhæver Kommissionen 
svagheder i EDRIS34 og beskriver de øjeblikkelige foranstaltninger, der er truffet 
for at afbøde disse. I april 2016 etablerede Kommissionen en realtidsforbindelse 
mellem EDRIS og CECIS med det formål at give et samlet overblik over både civil -
beskyttelsesbistanden og den humanitære bistand. Denne funktion var ikke til 
rådighed på tidspunktet for revisionen, og vi var derfor ikke i stand til at vurdere 
dens nytteværdi.
26 Bemærkninger 
52 
Manglen på mobil adgang til CECIS udgør en væsentlig begrænsning for de 
EUCP-hold, der er indsat i de katastroferamte områder. En forenklet læseadgang 
til oversigten over anmodninger og tilbud (jf. punkt 50) kunne give et fuldstæn -
digt overblik over de EU-tilbud, der er accepteret og under behandling, hvilket 
ville gøre det muligt for holdet at fremme koordineringen på stedet yderligere.
53 
I CECIS-logbogen kan man kun med vanskelighed filtrere de meddelelser, der 
er udvekslet mellem ERCC og de deltagende stater, og som der kan være flere 
hundrede af under en given katastrofe. Vores analyse af logbogen viste, at der 
ikke skelnes mellem operationelle meddelelser og administrativ meddelelser35, 
hvilket kan være til hinder for en hurtig opfølgning af vigtige operationelle 
spørgsmål. Kommissionens interne revision af CECIS i 2012 understregede, at 
filtreringssystemet ikke blev udnyttet fuldt ud, især fra de deltagende staters 
side, og anbefalede en bevidstgørelseskampagne rettet mod ERCC’s vagthaven -
de personale og de deltagende stater. På trods af, at der er gennemført en sådan 
kampagne, er situationen stort set uændret.
54 
Den nuværende procedure for indgivelse af anmodninger om transportstøtte er 
i høj grad manuel og derfor tidskrævende for både ERCC og de deltagende stater. 
Dette indebærer en unødig administrativ byrde, især i forbindelse med en krise. 
Nyttige oplysninger om transport af bistanden (afgangstidspunkt, ankomsttids -
punkt mv.) figurerer på papirformularer i stedet for at blive registreret i CECIS-da -
tabasen, hvilket gør, at oplysningerne ikke kan bruges i systemet til udarbejdel -
sen af rapporter og transportoversigter.
Informationsprodukter og kort blev i stor udstrækning delt, 
og det tyder på, at de har været nyttige
55 
Kommissionen skal udveksle vurderinger og analyser med alle relevante partne -
re36. I forbindelse med alle de tre katastrofer, vi undersøgte, fandt vi tilstrækkelig 
bevis for, at Kommissionen havde delt vurderinger og analyser med de delta -
gende stater ved regelmæssigt at offentliggøre meddelelser om civilbeskyttelse, 
situationsrapporter og meddelelser om kriser i CECIS.35 For eksempel figurerer flere 
typer meddelelser side om 
side: vigtige operationelle 
meddelelser (f.eks. 
anmodninger om bistand eller 
relevante logistiske detaljer), 
administrative meddelelser 
(f.eks. anmodninger om 
medfinansiering af transport 
og tilskud), rapporter og 
mødereferater.
36 Afgørelsens artikel 16, stk. 3, 
litra a), nr. ii).
27 Bemærkninger 
56 
Kommissionens beredskabsstyringstjeneste, Copernicus, der leverer geospatiale 
oplysninger fra satellitbaseret telemåling, blev aktiveret i forbindelse med alle tre 
katastrofer. Udarbejdelsen af kort blev koordineret med FN’s korttjeneste, UNO -
SAT37, og revisorerne fandt ingen tegn på dobbeltarbejde. De kort, Copernicus 
producerede, kunne fås på det offentligt tilgængelige Copernicuswebsted38.
57 
Selv om der blev produceret mange kort for hver af de undersøgte kriser, er 
det i sagens natur vanskeligt at dokumentere, at de har været relevante under 
indsatsforløbet. Ikke desto mindre konstaterede revisorerne ét tilfælde, hvor et 
Copernicuskort havde bidraget direkte til beslutningsprocessen under oversvøm -
melserne i Bosnien-Hercegovina (jf. tekstboks 3 ).
Kommissionen afholdt inklusive møder, hvor man søgte 
at fremme informationsudveksling med EU-organer og 
sammenhæng i leveringen af bistand
58 
Kommissionen forventes ikke kun at dele sine vurderinger og analyser med sine 
civilbeskyttelsespartnere, men også med EU-Udenrigstjenesten, og dermed sikre 
sammenhæng mellem civilbeskyttelsesaktionerne og EU’s overordnede forbin -
delser med det berørte land39. Kommissionen kan også træffe yderligere støtten -
de eller komplementære foranstaltninger for at sikre konsistens i assistancen40. 
I forbindelse med alle de tre kriser, vi undersøgte, organiserede GD ECHO tvær -
tjenstlige koordineringsmøder for alle relevante generaldirektorater og EU-agen -
turer samt EU-Udenrigstjenesten41 og anvendte ERCC som en central platform til 
indkaldelse. Vi har fået oplysninger, der antyder, at disse møder var inklusive og 
søgte at mindske risikoen for overlapning/dobbeltarbejde i EU’s indsats.37 Vi har dokumentation for, at 
der har været en dialog 
mellem UNOSAT og ERCC, og 
de har adgang til hinandens 
værktøjer.
38 http://emergency.copernicus.
eu/mapping/ .
39 Afgørelsens artikel 16, stk. 3, 
litra a), nr. ii) og artikel 16, stk. 
4.
40 Afgørelsens artikel 16, stk. 8.
41 Bosnien-Herzegovina: GD 
NEAR og EUFOR; 
ebolaudbruddet: GD DEVCO, 
FPI, GD SANTE, GD MOVE, GD 
RTD, ECDC, Eurocontrol; Nepal: 
GD DEVCO og FPI.Tekstboks 3Copernicuskort bidrog til bedre beslutningstagning i Bosnien-Hercegovina
I maj 2014 blev Odžak, en by beliggende i Posavina-kantonen i den nordlige del af Bosnien-Hercegovina, 
hårdt ramt af oversvømmelsen af floden Sava. Den 26. maj 2014 var det danske hold, som var baseret i Mod -
riča, parat til at pumpe vand i en del af Odžak, som var særlig ramt af oversvømmelserne. Senere, da den 
lokale pumpestation var genetableret med støtte fra lokale ingeniører og danske tekniske eksperter, vurdere -
de det danske og tyske hold i fællesskab området ved hjælp af kort fra EU’s korttjeneste, Copernicus. Kortene 
blev leveret af EU’s operationskoordineringscenter på stedet, der havde base på Orašjes fodboldstadion. 
Kortene blev anvendt til at bestemme dybden af mudderet og status for jorden derunder. Det blev konklu -
deret, at det var sikkert blot at grave dybere og lade vandet synke ned i jorden i stedet for at vælge den mere 
tidskrævende fremgangsmåde at pumpe. Denne løsning bevirkede også, at der ikke var noget behov for at 
flytte vandet efter pumpningen. Uden kortet ville holdet ikke have kunnet vurdere situationen korrekt og ville 
sandsynligvis ikke have løbet risikoen med at grave frem for at pumpe.
28 Bemærkninger 
42 I 2013 blev det efter en 
undersøgelsesmission til 
Nepal, der blev gennemført af 
ECHO og EU-
Udenrigstjenesten 
i fællesskab, anbefalet, at man 
udarbejdede en fælles 
EU-beredskabsplan for bedre 
koordinering af konsulære 
spørgsmål (og denne 
anbefaling blev gentaget efter 
en opfølgningsmission i 2014). 
Et sådant proaktivt, specifikt 
tiltag er et eksempel på god 
praksis, men der er aldrig 
blevet udformet en 
beredskabsplan.59 
Kommissionen involverede EU-Udenrigstjenesten (både hovedkvarteret og 
EU-delegationerne) fra begyndelsen af de undersøgte kriser ved at inkludere 
dem i koordineringsmøder og regelmæssig udveksling af oplysninger. Faktisk var 
ERCC endda i kontakt med EU-Udenrigstjenesten før den officielle aktivering af 
EU-civilbeskyttelsesmekanismen. Ingen medlemsstater anmodede om aktivering 
af EU-civilbeskyttelsesmekanismen med henblik på civilbeskyttelsesassistance til 
konsulær bistand under de undersøgte katastrofer. I forbindelse med katastrofen 
i Nepal aktiverede EU-Udenrigstjenesten imidlertid sit konsulære onlineredskab 
(Consular Online tool (CoOL)) til at udveksle oplysninger med medlemsstaterne 
og ERCC. GD ECHO forsynede hovedsagelig EU-Udenrigstjenesten med flyinfor -
mation baseret på de oversigter, det havde i CECIS42.
60 
Koordineringen og samarbejdet mellem Kommissionens tjenester fungere -
de generelt godt. GD DEVCO udviste fleksibilitet ved tidligt at yde yderligere 
humanitær bistand til GD ECHO under ebolaudbruddet gennem en omfordeling 
af midler fra EUF’s B-reserve, samt ved hurtigt at indsætte sine mobile CBRN-la -
boratorier. GD ECHO koordinerede desuden sine aktiviteter tæt med GD DEVCO 
i forbindelse med konferencen på højt plan i marts 2015 under ebolaudbruddet.
Ebolataskforcen fungerede som et forum for 
informationsudveksling og tilførte dermed reaktionen 
merværdi, men den burde have været etableret tidligere
61 
Ebolaudbruddet i Vestafrika var en atypisk katastrofe set ud fra EU-civilbeskyt -
telsesmekanismens synspunkt. Kommissionen og EU’s agenturer reagerede 
hurtigt på de første rapporter om udbruddet: ECDC udsendte sin første hurtige 
risikovurdering vedrørende dette emne i marts 2014. Det mobile europæiske 
laboratorium blev indsat i regionen i april. Udbruddet blev drøftet flere gange af 
Udvalget for Sundhedssikkerhed (HSC) mellem april og august 2014, og der blev 
hurtigt mobiliseret midler til en række centrale GD ECHO-partnere. Den oprinde -
lige reaktion var imidlertid ikke baseret på en strategisk tilgang, og det var ikke 
besluttet, hvem der skulle være ansvarlig. Efter at krisen optrappede, og WHO 
den 8. august 2014 erklærede, at der var tale om en folkesundhedsmæssig 
krisesituation af international betydning (PHEIC), blev der afholdt koordinerings -
møder, men disse var ofte ikke resultatorienterede og manglede således klare 
handlings- og opfølgningspunkter.
29 Bemærkninger 
62 
Der blev oprettet en ebolataskforce i oktober, ca. seks uger efter Det Europæiske 
Råd den 30. august 2014 opfordrede til øget koordinering og vedtagelse af en 
samlet EU-indsatsramme. Den samlede EU-indsatsramme blev udviklet i løbet af 
september og ændret talrige gange i løbet af de følgende uger. Alt dette skete 
flere måneder efter det oprindelige udbrud. I slutningen af oktober udnævnte 
Det Europæiske Råd kommissæren for humanitær bistand og krisestyring til EU’s 
ebolakoordinator for at sikre politisk koordinering.
63 
Koordinatoren spillede en vigtig rolle med hensyn til at henlede medlemsstater -
nes opmærksomhed på kritiske aktioner og på den støtte, der var nødvendig for 
at optrappe indsatsen (f.eks. ved at arrangere et fælles besøg i Vestafrika i okto -
ber 2014 samt møder på højt plan og donorkonferencen i Bruxelles i marts 2015). 
Som det fremgår af bilag V , blev disse tiltag — som ganske vist var nødvendi -
ge — først gennemført efter, at antallet af sygdomstilfælde var kulmineret.
64 
Oprettelsen af ebolataskforcen — som blev placeret hos ERCC — blev hilst 
velkommen af alle interessenterne som et vigtigt skridt i retning af at styrke 
koordineringen og udviklingen af EU’s indsats. Dens mandat var i sagens natur 
operationelt og omfattede sikring af komplementaritet og identificering af syner -
gi. Dens tilgang var inklusiv: Ud over andre af Kommissionens tjenester deltog 
EU-Udenrigstjenesten, EU-agenturerne, Rådssekretariatet og medlemsstaterne 
(herunder en række nationale ebolakoordinatorer) og repræsentanter for WHO, 
UNICEF, OCHA, WFP , IHP43 og flere NGO’er, der spillede en fremtrædende rolle 
i forbindelse med indsatsen, i ebolataskforcens møder. Ifølge mange interessen -
ter var de tidstro situationsopdateringer, som blev fremsendt af EU-delegationer -
ne og repræsentanterne for GD ECHO’s netværk i de katastroferamte områder, 
særlig værdifulde. Vi konstaterede, at ebolataskforcen primært fungerede som en 
platform for udveksling af oplysninger med henblik på fremme af koordinering 
snarere end et beslutningstagende organ.
65 
Trods nogle svagheder i informationsstyringen (der var for mange informationer 
og distributionslister, der ikke altid var ajourført) var ebolataskforcen i stand til at 
bidrage til at sikre større koordinering og en mere konsekvent indsats. Tre eksem -
pler illustrerer dette:
a) Det viste sig under drøftelserne i ebolataskforcen, at EU-Udenrigstjenesten 
og Kommissionen (GD ECHO, GD DEVCO, GD SANCO og FPI) var ved at organi -
sere to separate undersøgelsesmissioner, der skulle gennemføres i slutningen 
af oktober 2014. Der blev taget skridt til at mindske risikoen for overlapning 
og dobbeltarbejde ved at udarbejde en fælles missionsrapport.43 Det Internationale 
Humanitære Partnerskab (IHP) 
er et netværk af syv 
europæiske 
beredskabsstyrelser. De lande, 
der er medlem af IHP, er også 
deltagende stater i EU-
civilbeskyttelsesmekanismen, 
men de præsenterede ikke 
desto mindre deres aktiviteter 
som IHP-medlemmer for 
ebolataskforcen.
30 Bemærkninger 
b) GD SANTE var i stand til at kanalisere de oplysninger, der blev delt i taskfor -
cen, til Udvalget for Sundhedssikkerhed (HSC) og hjælpe med at planlægge 
og udvikle de workshopper, som GD SANTE og GD ECHO organiserede (om 
f.eks. sikkerhed og kontrol og det europæiske lægekorps).
c) ECDC’s personale og epidemiologer fra ECDC-stipendieprogrammer blev ud -
sendt via WHO’s netværk for indberetning af og indsats over for sygdomsud -
brud på verdensplan (GOARN) til at støtte epidemiologiske undersøgelser på 
distriktsplan, herunder opsporing af sygdomstilfælde og kontaktopsporing. 
Samarbejdet mellem epidemiologerne og WHO blev i det store og hele anset 
for at have fungeret godt, men ECDC indberettede til ebolataskforcen, at de 
udsendte eksperter havde stået over for store logistiske problemer. GD ECHO 
iværksatte derefter en mission for at identificere mulighederne for at forbed -
re støtten til holdene.
66 
Det forhold, at der under ebolaudbruddet ikke var nogen garanti for medicinsk 
evakuering af (potentielt) smitteramte internationale sundhedsarbejdere og 
humanitære hjælpearbejdere, afholdt nogle fra at acceptere at blive udsendt til 
regionen. Samarbejdet mellem GD ECHO, GD SANTE og WHO — både inden for og 
uden for ebolataskforcen — om at oprette en EU-ordning for medicinsk evaku -
ering er et eksempel på effektiv koordinering, selv om ordningen tog lang tid at 
udvikle i betragtning af behovets presserende og centrale karakter (jf. tekstboks 
4).Tekstboks 4Udviklingen af EU’s ordning for medicinsk evakuering var kompleks og 
langsommelig
Læger uden Grænser og FN gav i henholdsvis august og september 2014 udtryk for et akut behov for medicinsk 
evakuering af humanitære hjælpearbejdere og sundhedsarbejdere44. GD ECHO arbejdede tæt sammen med GD 
SANTE og WHO med henblik på at udvikle operative standardprocedurer for en EU-ordning for medicinsk eva -
kuering, som blev godkendt af Udvalget for Sundhedssikkerhed den 14. oktober. Parallelt hermed søgte Kom -
missionen efter transportmidler (fly) både på det civile/kommercielle45 og militære område46. Da Kommissionen 
ikke var i stand til at få de deltagende stater til at forpligte sig til at stille civile aktiver til rådighed til medicinsk 
evakuering, opfordrede GD ECHO den 5. september 2014 formelt EU-Udenrigstjenesten til at aktivere EU’s trans -
portplanlægningsenhed (EUMPC) med henblik på at finde en løsning, der indebar anvendelse af militære akti -
ver. På trods af det tætte samarbejde mellem GD ECHO og EUMPC var medlemsstaternes vilje til at give tilsagn 
om militære aktiver meget begrænset. Manglen på tidligere erfaringer på dette område, fraværet af skræddersy -
ede tekniske løsninger og den tid, det tog at tilpasse aktiverne og registrere dem, var yderligere væsentlige hin -
dringer for en rettidig levering. EU-ordningen for medicinsk evakuering blev endelig en realitet, da Luxembourg 
stillede to fly til rådighed i den frivillige pulje, og ordningen blev tilgængelig fra midten af februar 2015.
44 Det akutte behov for sygetransport blev udtrykkeligt påpeget af Læger uden Grænser den 11. august 2014. OCHA sendte ERCC og NATO en 
anmodning om kapacitet til medicinsk evakuering den 1. september 2014.
45 Selv om medlemsstaterne var i stand til at udføre medicinske evakueringer på et bilateralt grundlag, og Kommissionen havde et kommercielt 
alternativ til rådighed, blev det ikke anset for at være tilstrækkeligt.
46 Denne mulighed kan aktiveres ved hjælp af en formel anmodning fra GD ECHO, hvis der ikke findes civile alternativer, der kan opfylde behovene 
i en given krise (i princippet bør militære løsninger altid være sidste udvej).
31 Bemærkninger 
Kommissionen udnytter ikke fuldt ud de oplysninger, 
den råder over, til at rapportere om både sine egne og 
EU-civilbeskyttelsesmekanismens samlede resultater
67 
I GD ECHO’s årlige forvaltningsplaner og aktivitetsrapporter har Kommissionen 
opstillet én indikator vedrørende indsatsfasen i forbindelse med en katastrofe47, 
mere specifikt vedrørende indsatsens rettidighed. Indikatoren omfatter imidler -
tid elementer, der ligger uden for Kommissionens kontrol48. Dette gør det vanske -
ligt at gøre rede for dens egne resultater.
68 
EU-civilbeskyttelsesmekanismens primære kommunikationsværktøj, CECIS, re -
gistrerer ikke resultatdata på en automatiseret, struktureret måde, hvilket gør, at 
det er en manuel og tidskrævende opgave at identificere resultatdata. Eftersom 
det datasæt, systemet kan anvende automatisk, er begrænset, kan CECIS ikke 
udarbejde detaljerede rapporter eller forvaltningsoplysninger omden operatio -
nelle effektivitet af de forskellige trin i en katastrofeindsats- uanset om disse trin 
er under Kommissionens direkte kontrol. En række deltagende stater anførte, at 
de gerne så, at CECIS genererede flere aggregerede resultatoplysninger.
69 
Manglen på kvantitative resultatstatistikker om eksempelvis rettidighed eller 
udestående anmodninger, der afventer tilbud, gør, at Kommissionen og de delta -
gende stater mangler væsentlige oplysninger til at måle EU-civilbeskyttelsesme -
kanismens resultater og dens merværdi, hvilket ellers kunne hjælpe med at styrke 
dens fortsatte accept blandt interessenterne.47 Resultatindikator 1: 
Gennemsnitlig reaktionstid 
i forbindelse med 
foranstaltninger under 
EU-
civilbeskyttelsesmekanismen 
(fra accept af tilbud til 
udsendelse).
48 F.eks. ressourcer, der stilles til 
rådighed af de deltagende 
stater, eller indstillinger af 
eksperter fra de deltagende 
stater.
32
 Konklusioner 
og anbefalinger
70 
Vi konkluderer, at Kommissionen generelt har fremmet koordineringen af reakti -
onen på katastrofer uden for Unionen effektivt siden begyndelsen af 2014. Vores 
samlede vurdering er blevet bekræftet af alle de deltagende stater, der besvare -
de vores spørgeskema. De udtrykte tilfredshed med den rolle, som Kommissio -
nen spillede med hensyn til at fremme koordineringen.
71 
I forbindelse med alle de tre katastrofer, vi undersøgte, blev EU-civilbeskyttel -
sesmekanismen aktiveret rettidigt (jf. punkt 17-19), og EU’s civilbeskyttelseshold 
(EUCP-hold) fremmede koordineringen på stedet med de deltagende staters hold 
(jf. punkt 26 og 27). Kommissionens indsats for at fremme koordineringen styrkes 
gennem den udbredte spredning af informationsprodukter, som blev anset for at 
være nyttig (jf. punkt 55-57).
72 
Kommissionen havde en inklusiv tilgang til koordinering blandt sine egne tje -
nester og med andre EU-organer og ikke-EU-organer (jf. punkt 34-37 og punkt 
58-66). Selv om det varierede mellem de forskellige katastrofer, hvor meget EU’s 
koordineringsaktiviteter var integreret i FN-systemet, konkluderer vi, at Kommis -
sionen respekterede FN’s overordnede lederrolle (jf. punkt 41-46). Kommissio -
nens koordineringsrolle omfattede også indsatsens slutfase, hvor der blev taget 
skridt til at sikre en smidig overgang til genopretningsfasen (jf. punkt 47-48).
73 
En vigtig nyskabelse i lovgivningen om oprettelsen af EU-civilbeskyttelsesmeka -
nismen har været udviklingen af den europæiske katastrofeberedskabskapacitet 
(eller »den frivillige pulje«), hvor medlemsstaterne på forhånd bevilger ressourcer 
til indsatsforanstaltninger. Udviklingen af den frivillige pulje har været langsom, 
hvilket betyder, at Kommissionen ikke var i stand til at anbefale indsættelse af 
specifikke aktiver i forbindelse med sin reaktion på de katastrofer, vi undersøgte. 
Ikke desto mindre spillede Kommissionen en vigtig rolle med hensyn til at udvide 
puljens anvendelsesområde, når det var nødvendigt (jf. punkt 28-32).
33 Konklusioner og anbefalinger 
74 
Trods vores samlede konklusion fandt vi en række områder, der kan forbedres 
yderligere. Kommissionen kan vinde tid i forvarslingsfasen og under udvælgelsen 
og indsættelsen af EUCP-hold (jf. punkt 20-25). En række funktioner i CECIS, Kom -
missionens kommunikations- og informationsplatform, kan forbedres yderligere 
(jf. punkt 49-54). Det er muligt at forbedre koordineringen på stedet, og der kan 
tilstræbes mere synergi mellem civilbeskyttelsesaktioner og humanitære bi -
standsaktioner (jf. punkt 38-40). Kommissionens og ECDC’s finansielle og admi -
nistrative ordninger egnede sig ikke særlig godt til den storstilede udsendelse af 
epidemiologer gennem EU-civilbeskyttelsesmekanismen under ebolakrisen (jf. 
punkt 33). Og endelig kan Kommissionen forbedre rapporteringen om EU-civilbe -
skyttelsesmekanismens resultater (jf. punkt 67-69). Vi fremsætter fem anbefalin -
ger vedrørende disse forhold.
Anbefaling 1 — Vinde tid i indsatsens første kritiske faser
Kommissionen bør:
a) tidligere gøre brug af forvarslingsfasen i CECIS i forbindelse med langsomt 
opståede katastrofer — så snart de første effektindikatorer og/eller behov 
dukker op — for at gøre det muligt for de deltagende stater at mobilisere 
ressourcer forud for aktiveringen af EU-civilbeskyttelsesmekanismen
b) efter modtagelsen af anmodninger om bistand omgående udsende anmod -
ninger om indstilling af eksperter, hvis der med rimelighed kan forventes 
en betydelig indsats fra de deltagende lande som reaktion på en større 
katastrofe
c) identificere metoder til at fremskynde udvælgelsen og indsættelsen af EUCP-
hold og opfordre de deltagende stater til sammen med Kommissionen at 
udvikle modeller for fagfællebaserede evalueringer af eksperternes resultater 
og feedbackmøder mellem holdene og Kommissionens hovedkvarter efter 
missionerne
d) skriftligt registrere alle kontakter med deltagende stater, der har tætte for -
bindelser til det berørte land, og som derfor kan være i en god position til at 
hjælpe.
Måldato for gennemførelse: udgangen af første halvår af 2017.
34 Konklusioner og anbefalinger 
Anbefaling 2  — Forbedre CECIS’ funktioner
Med henblik på at få et bedre overblik over den bistand, der leveres og anmodes 
om, forbedre opfølgningen af prioriteter og øge brugervenligheden bør Kommis -
sionen ændre en række centrale funktioner i CECIS, herunder:
a) automatisere analyserne af gabet mellem fremsatte anmodninger og imøde -
komne anmodninger og indføre en sorteringsfunktion
b) give EUCP-holdene i marken en forenklet, tidstro oversigt over anmodninger 
og tilbud
c) automatisere workflowet for transportstøtteanmodninger for at muliggøre 
en hurtigere start-til-slut-proces og sikre udarbejdelse af statistikker og tids -
tro oversigter
d) tage yderligere skridt til at filtrere operationelle og administrative medde -
lelser effektivt og identificere mulige foranstaltninger til at styrke brugen af 
denne funktion.
Måldato for gennemførelse:
Indgåelse af aftale om krav og handlingsplan med interessenterne:  
udgangen af første halvår af 2017.
Udbud, gennemførelse og afprøvning: udgangen af 2018.
Anbefaling 3  — Styrke koordineringen og de potentielle 
synergier på stedet
Kommissionen bør:
a) styrke EUCP-holdenes rapportering fra marken ved at kræve mere præcise 
beskrivelser af de behovsvurderinger, der foretages, og konkret opfølgning af 
identificerede behov
b) klarlægge, hvordan GD ECHO’s netværk i de katastroferamte områder kan 
udnyttes yderligere for at støtte EUCP-holdenes arbejde i almindelighed og 
mere specifikt deres situations- og behovsvurderinger
c) udpege flere muligheder for at styrke videnudvekslingen mellem udbydere 
af civilbeskyttelsesbistand og humanitær bistand, herunder udbyderne i FN’s 
klyngesystem
d) udpege »kontaktpunkter for civilbeskyttelse« inden for GD ECHO’s net -
værk af nationale og regionale kontorer i kriseområder. Kommissionen bør 
også — sammen med EU-Udenrigstjenesten — udpege kontaktpunkter for 
civilbeskyttelse blandt ansatte i EU-delegationerne i risikolande. Disse kon -
taktpunkter bør modtage regelmæssig uddannelse i udviklingen i EU-civilbe -
skyttelsesmekanismen og procedurerne for aktivering af mekanismen.
Måldato for gennemførelse: udgangen af 2017.
35 Konklusioner og anbefalinger 
Anbefaling 4  — Undersøge mulighederne for at ændre 
ordningerne for udsendelse af epidemiologer
I tilfælde af at EU beslutter at udsende epidemiologer gennem EU-civilbeskyttel -
sesmekanismen som reaktion på fremtidige store kriser med sundhedsmæssige 
konsekvenser uden for EU, bør Kommissionen og ECDC — under fuld hensynta -
gen til WHO’s ledende rolle i denne henseende — i fællesskab undersøge mulige 
ændringer af de eksisterende administrative og finansielle ordninger, der kan 
fremme hurtige og fleksible udsendelser.
Måldato for gennemførelse: begyndelsen af 2018.
Anbefaling 5  — Styrke ansvarligheden gennem bedre 
rapportering
Med henblik på at give sig selv og de deltagende stater oplysninger, som yder -
ligere kan forbedre resultaterne og øge merværdien og accepten af EU-civilbe -
skyttelsesmekanismen, bør Kommissionen:
a) opstille centrale resultatindikatorer for de dele af indsatsen, som falder ind 
under dens kontrol, og for hvilke den kan drages til ansvar
b) udvikle automatisk genererede statistikker og rapporter på basis af CECIS-da -
ta for at sammenligne reaktioner på forskellige aktiveringer og indkredse 
områder, hvor EU-civilbeskyttelsesmekanismen kan forbedres.
Måldato for gennemførelse:
Opstilling af centrale resultatindikatorer: udgangen af første halvår af 2017.
Generering af statistikker og rapporter: udgangen af 2018 (jf. anbefaling 2).
Vedtaget af Afdeling III, som ledes af Karel Pinxten, medlem af Revisionsretten, 
i Luxembourg på mødet den 8. november 2016.
 På Revisionsrettens vegne
 Klaus-Heiner LEHNE
 Formand

36
 Bilag
Aktivering af EU-civilbeskyttelsesmekanismen i forbindelse med katastrofer uden 
for UnionenBilag IAktivering af EU-civilbeskyttelsesmekanismen i forbindelse
med katastrofer uden for Unionen
Anmodning om bistand
En anmodning om bistand kan sendes af:
-   den berørte stat
- internationale organisationer (FN, OPCW, IFRC, IOM)
Anmodningen indeholder normalt en foreløbigliste over behov.Aktiveringer
Siden 2002 er civilbeskyttelsesmekanismen blevet aktiveret 229* gange e/fter en anmodning om bistand, for det meste i forbindelse
med katastrofer uden for EU.  [*Data pr. november 2015]
Aktiveringer i alt Geograﬁsk fordeling
Transport
EU-civilbeskyttelsesmekanismen tilbyder
følgende løsninger:- medﬁnansiering af transportomkostninger   (med en sats på 55 %)- samling af transportmidler- anvendelse af en  EU-transportmægler.
Den frivillige pulje
De deltagende stater kan give tilsagn om modulertil den frivillige pulje for en toårsperiode, hvor dedrager fordel af:- medﬁnansiering af tilpasningsomkostninger- ﬁnansiering af certiﬁceringsomkostninger- en højere transportmedﬁnansieringssats  (85 %).Civilbeskyttelseseksperter
De deltagende stater indstiller civilbeskyttelseseksperter,
som udvælges, briefes og udsendes af ERCC. Eksperterne kan udgøre et EU-civilbeskyttelseshold(EUCP-hold) eller indgå i UNDAC-hold somassocierede medlemmer.
EU-civilbeskyttelseshold
EUCP-hold kan bestå af en ERCC-forbindelsesoﬃcer ogﬂere civilbeskyttelseseksperter fra de deltagende stater.EUCP-hold kan blandt andet have følgende opgaver:- koordinering på stedet af EU-moduler- behovsvurderinger- logistisk støtte.Aktiver/moduler EksperterKatastrofen
indtræder!
ERCC aktiverer
EU-civilbeskyttelsesmekanismen
De deltagende
stater tilbyder moduler
og aktiver i CECISDe detaljerede behov
oﬀentligøres i CECIS,
og der afventes tilbudAnmodningom bistand
Tilbud accepteres eller afvises
af den anmodende part
Der kan arrangeres transport
for accepterede tilbud/hold
Moduler og hold indsættes  
i det berørte landDer oﬀentliggøres
en indkaldelse af
civilbeskyttelseseksperter
i CECIS
ERCC udvælger
eksperter indstillet af
de deltagende stater
Eksperterne kan udgøre et
EU-civilbeskyttelseshold
(EUCP-hold) eller indgå
i et UNDAC-holdDe deltagende
stater indstiller deres
eksperter i CECISUden for EU
Inden for EUOvervågningForvarslingAnmodning
om bistand
229113
3734%
66%
CV
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
37 Bilag 
EU-civilbeskyttelsesmekanismen — forholdet mellem aktørerne pr. 31. august 2016Bilag II
EU-civilbeskyttelsesmekanismen - forholdet mellem aktørerne
Fournissent une expertise
spéci/f_ique
Synergies
avec d'autres
instruments
de l’UE
DG/uni00A0HOME
[…]Udveksling afoplysninger
- Koordinering med humanitære aktionera- Udveksling af oplysninger […]OXFAM
MSF
International
Medical CorpsIFRC
IOM
VerdensbankenInternationale organisationer
Udveksling af oplysningerKoordinererEU-bistandens ankomst
- Koordinering
- Gensidig varsling- Udveksling   af rapporter- 
Anmoder om bistand
- Anmoder om eksperter
  til UNDAC-hold
Støtte til ECHO’s
aktionerHumanitære partnere
(NGO'er/civilsamfunds-organisationer)Deltagende stater
EU-delegationerFournit des rapportset des cartes
DG SANTEOCHA*FN-organisationer- Anmoder om bistand- Accepterer/afviser tilbud
DG ECHO- Anmoder om moduler og
   eksperter- Opfordrer til indsættelse af   moduler
Tilbyder moduler og eksperterDet berørte land
Udsender accepterede
tilbud
JRCDG MOVE
Situationsrum
EUMPCDG DEVCOERCC
EU-UdenrigstjenestenUdveksling af
oplysninger
* Primær aktør fra FN-sekretariatet
** Den Internationale Organisation for Migration  blev tilknyttet  FN som organisation den 16. september 2016WFPWHO
Europa-Kommissionen
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
38 Bilag Bilag IIIOversigt over de tre katastrofer, revisionen omfattede
Ebola i  Vestafrika Jordskælvet i  NepalOversvømmelserne 
i Bosnien-Hercegovina  
Krisetype Epidemi Jordskælv Oversvømmelser/jordskred
Start Marts 2014 25. april 2015 13.-15.  maj  2014
Varigheden af den 
bistand, der blev ydet på 
stedet22 måneder ~ 3 uger ~ 2,5 uger
Berørt befolkning> 28 000 infektionstilfælde
> 11 200 døde800 000 berørte
8 700 døde
2 200 tilskadekomne3 000 000 berørte
76 døde
Krisens konsekvenserØdelæggende virkninger for sikkerhe -
den, sundheden og økonomien i hele 
regionen.Flere landsbyer blev ødelagt.
> 510 000 boliger blev ødelagt.
> 286 767 boliger blev beskadiget.Hundredtusinder af mennesker miste -
de deres eksistensgrundlag, og vigtig 
infrastruktur blev ødelagt.
Aktivering af EU-civilbe -
skyttelsesmekanismen 
— anmodende partVerdenssundhedsorganisationen 
(WHO) gennem FN’s OCHADe nepalesiske myndighederBosnien-Hercegovinas 
sikkerhedsministerium
Dato for aktivering af 
EU-civilbeskyttelsesme -
kanismen14. august 2014 26. april 2015 17. maj 2014 
Antal deltagende stater 
i EU-civilbeskyttelses -
mekanismen, der deltog 
i indsatsen14 17 19
FN’s rolleWHO ledte indsatsen med støtte fra 
UNMEER, EU, US, UK, FR.
UNDAC -hold til stede UNDAC -hold til stede og FN’s klyngesy -
stem aktiveret.Intet UNDAC -hold, og klyngesystemet 
var officielt ikke aktiveret, selv om lig -
nende strukturer faktisk var på plads.
Vigtigste internationale 
aktørerWHO, UNMEER, EU’s ebolataskforce 
(centrale aktører: GD ECHO, GD DEVCO, 
GD SANCO, GD MOVE, ECDC, EU-Uden -
rigstjenesten), US, UK, FR, Læger uden 
Grænser, andre NGO’er og bilaterale 
donorer.FN (OCHA, UNICEF, WFP , UNDAC), Relief 
International, bilaterale donorer og 
NGO’er.FN, Verdensbanken og bilaterale dono -
rer, Røde Kors, EUFOR, NGO’er.
Indsatte 
EU-civilbeskyttelseshold4 EUCP-eksperter (som medlemmer af 
UNDAC -hold)
1 regional logistikkoordinator fra GD 
ECHO3 ERCC -forbindelsesofficerer
10 EUCP-eksperter2 ERCC -forbindelsesofficerer
10 EUCP-eksperter
1 teknisk assistent fra GD ECHO
Bistand ydet gennem 
EU-civilbeskyttelsesme -
kanismen •Fødevarebistand, medicinsk udstyr 
osv.
 •Tæpper og klor
 •Mobile laboratorier, 
behandlingscentre
 •Ambulancer og felthospitaler
 •Logistisk støtte, lufttransport, 
marineskibe
 •Medevac •Eftersøgnings- og redningshold, 
baselejre
 •Vandrensningsmoduler
 •Lægehold
 •Telte, tæpper, soveposer, nødly •Vandpumper
 •Vandrensningsenheder
 •Sandsække
 •Fødevarehjælp
 •Helikoptere, redningsbåde
 •Telte, tæpper, varmeapparater, 
håndklæder
39 Bilag Bilag IVUdsendelse af EU-epidemiologer til Guinea
Kilde:  WHO, ECDC, Den Europæiske Revisionsret.02468101214161820
0501001502002503002014-uge1 12014-uge1 22014-uge1 32014-uge1 42014-uge1 52014-uge1 62014-uge1 72014-uge1 82014-uge1 92014-uge2 02014-uge2 12014-uge2 22014-uge2 32014-uge2 42014-uge2 52014-uge2 62014-uge2 72014-uge2 82014-uge2 92014-uge3 02014-uge3 12014-uge3 22014-uge3 32014-uge3 42014-uge3 52014-uge3 62014-uge3 72014-uge3 82014-uge3 92014-uge4 02014-uge4 12014-uge4 22014-uge4 32014-uge4 42014-uge4 52014-uge4 62014-uge4 72014-uge4 82014-uge4 92014-uge5 22015-uge0 22015-uge0 32015-uge0 42015-uge0 52015-uge0 82015-uge0 92015-uge1 02015-uge1 12015-uge1 32015-uge1 42015-uge1 52015-uge1 62015-uge1 72015-uge1 82015-uge1 92015-uge2 02015-uge2 12015-uge2 22015-uge2 32015-uge2 42015-uge2 52015-uge2 62015-uge2 72015-uge2 82015-uge2 92015-uge3 02015-uge3 12015-uge3 22015-uge3 32015-uge3 42015-uge3 62015-uge3 82015-uge4 02015-uge4 12015-uge4 22015-uge5 22015-uge5 3Gennemsnitligt antal epidemiologer i området
Bekræftede ebolatilfælde (Kilde: WHO)
KalenderugeGuinea - Antal ebolatilfælde og antal epidemiologer i området
Ebolatilfælde Epidemiologer i området
40 Bilag Bilag VTidslinje for begivenheder i relation til udbruddet af ebolavirussygdommen 
i 2014-2015
05001 0001 5002 000Uge1 1Uge1 2Uge1 3Uge1 4Uge1 5Uge1 6Uge1 7Uge1 8Uge1 9Uge2 0Uge2 1Uge2 2Uge2 3Uge2 4Uge2 5Uge2 6Uge2 7Uge2 8Uge2 9Uge3 0Uge3 1Uge3 2Uge3 3Uge3 4Uge3 5Uge3 6Uge3 7Uge3 8Uge3 9Uge4 0Uge4 1Uge4 2Uge4 3Uge4 4Uge4 5Uge4 6Uge4 7Uge4 8Uge4 9Uge5 0Uge5 1Uge5 2Uge0 1Uge0 2Uge0 3Uge0 4Uge0 5Uge0 6Uge0 7Uge0 8Uge0 9Uge1 0Uge1 1Uge1 2Uge1 3Uge1 4Uge1 5Uge1 6Uge1 7Uge1 8Uge1 9Uge2 0Uge2 1Uge2 2Uge2 3Uge2 4Uge2 5Uge2 6Uge2 7Uge2 8Uge2 9Uge3 0Uge3 1Uge3 2Uge3 3Uge3 4Uge3 5Uge3 6Uge3 7Uge3 8Uge3 9LUX-Medevac-/f_lyene bliver operationelle
Første medicinske evakuering med aktiver fra den frivillige pulje
Udnævnelse af den nye Europa-Kommission
Udnævnelse af EU's ebolakoordinator
Fælles kommissærmission til de berørte lande
Etablering af ebolataskforcen
Godkendelse af standardprocedurerne for driften af EU's Medevacordning
Undertegnelse af aftalememorandum med USA om Phoenix
Etablering af UNMEER
OCHA anmoder EUCP om lægehold og Medevac
Første epidemiologiske ekspert udsendt af ECDC
(gennem GOARN)
WHO erklærer epidemien for en folkesundhedsmæssig 
krisesituation af international betydningAktiveringen af
EU-civilbeskyttelsesmekanismen
Lærer uden Grænser erklærer,
at EDV-udbruddet er ude af kontrol
Indsættelse af det første mobile
EU-laboratorium (EMLab)
Første GD ECHO-ledede ebolakoor-dineringsmøde 
BE Lab udsendes fra den frivillige puljeAnden mission for skibet »Karel Doorman«
Første medicinske evakuering med Phoenix
Luxembourg begynder at tilpasse to /f_ly til EU's Medevacordning
De første ECDC-ansatte indsættes
Første mission for skibet »Karel Doorman«
2014 2015
Bekræftede ebolatilfælde pr. uge
3-ugers glidende gennemsnit (bekræftede ebola-tilfælde pr. uge)
International begivenhed
EU's reaktion
Kilde:  WHO, Europa-Kommissionen, Den Europæiske Revisionsret.
41 Kommissionens  
svar
Resumé
VI
Kommissionen byder den konstruktive tilgang, som Retten anvender, og som viser, at der plads til forbedringer, 
velkommen. Denne beretning indeholder pragmatiske anbefalinger, som når de er gennemført, vil forbedre EU’s 
civilbeskyttelsesmekanismes bidrag til de deltagende staters kapacitet og til rednings- og nødhjælpsindsatsen til 
fordel for mennesker i nød.
VII
Kommissionen accepterer alle anbefalingerne.
Indledning
Tekstboks 1 — Den frivillige pulje
Pr. 1. oktober 2016 havde 16 medlemsstater registreret — eller var i gang med at registrere — i alt 78 beredskabsen -
heder, der stilles til rådighed for den frivillige pulje.
Følgende lande har forpligtet sig til at stille disse enheder til rådighed: Tjekkiet, Frankrig, Finland, Danmark, Tysk -
land, Grækenland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Polen, Rumænien, Slovakiet, Spanien og Sverige. Der er 
indtil videre udsendt beredskabsenheder på otte missioner, blandt andet som reaktion på Ebolaudbrud og udbrud -
det af gul feber i 2016, skovbrande i EU samt missioner til Ecuador efter jordskælvet i 2016 og til Haiti efter orkanen 
Matthew også i 2016.
Disse missioner omfattede vandrensningsudstyr, skovbrandslukningsfly, offentlige sundhedslaboratorier og mobile 
laboratorier samt teknisk bistand og støttehold. Disse foranstaltninger demonstrerer puljens merværdi og indikerer, 
at aktiverne i puljen vil blive anvendt mere hyppigt fremover.
Bemærkninger
18
Kommissionen begyndte i 2016 at anvende forvarslingsfunktionen, når der opfanges tegn på/det forudses, at en 
katastrofe er forestående, og overvejer især at aktivere forvarslingsfunktionen, når der slås rød alarm i GDACS (det 
globale katastrofevarslings- og koordineringssystem) (hvilket også bekræfter de potentielle humanitære konse -
kvenser). Siden da er forvarslingsfunktionen blevet anvendt mere end 12 gange. I forbindelse med jordskælvet 
i Ecuador (april 2016, en pludselig opstået katastrofe) blev forvarslingsfunktionen aktiveret næsten 2 timer før, FN 
anmodede om ekspertbistand, og 16 timer før Ecuador fremsatte sin anmodning. Ligeledes blev forvarslingsfunk -
tionen aktiveret 1,5 dag før, Haiti fremsatte sin anmodning i forbindelse med orkanen Matthew (oktober 2016, en 
langsomt opstået katastrofe).
21
Denne tilgang blev anvendt ved jordskælvet i Ecuador (april 2016), hvor de deltagende stater blev informeret om 
udsendelse af enheder under EU’s civilbeskyttelsesmekanisme to timer før afgivelse og accept af tilbud om at sende 
hold til eftersøgning og redning i byområder.
Kommissionens svar 42
Fælles svar på punkt 23 og 24
Civilbeskyttelsesudvalget etablerede en arbejdsgruppe for uddannelsespolitik med henblik på drøftelse af civilbe -
skyttelsesenhedernes ekspertprofiler og disse profilers rolle på de enkelte hold. Der blev imidlertid nået til enighed 
med Civilbeskyttelsesudvalget om, at Kommissionen i første halvdel af 2017 fremsætter et nyt forslag om mulig 
registrering af kategorier af eksperter i den frivillige pulje frem for navngivne eksperter.
25
Fra og med det uddannelsesforløb, der startede i maj 2016, er Kommissionen begyndt at indarbejde princippet om 
evaluering af kandidaterne til civilbeskyttelsesenhedernes ekspertprofiler i kurserne. Evalueringen foretages af 
underviserne, og der gives individuel feedback ved kursets afslutning. Derudover kan den nationale uddannelses -
koordinator anmode om at få udleveret evalueringsskemaet for en ekspert fra dennes medlemsstat.
29
Efter den betydelige stigning i planlagte aktiver i 2016 forventes det, at anvendelsen af den frivillige pulje vil tiltage 
i fremtiden. Der er dog også misforhold, og Kommissionen vil i løbet af de kommende måneder vedtage en rapport 
om huller i den frivillige puljes kapacitet.
38
Som følge af de seneste erfaringer med ERCC søgte Kommissionen at fremme tiltagende tæt koordinering og sam -
arbejde mellem civilbeskyttelsesmekanismen og instrumenterne til humanitær bistand. Blandt andet blev adskillige 
formelle mekanismer drøftet af de Kommissionsrepræsentanter, der var involveret i både civilbeskyttelsesmeka -
nismen og den humanitære bistand både hjemme og ude i brændpunkterne, på såvel regionale seminarer som 
seminarer i hovedkvarteret.
40
Det forbedrede samarbejde og den forbedrede koordinering mellem EU’s civilbeskyttelsesmekanisme og den 
humanitære bistands netværk gjorde det f.eks. i forbindelse med den nylige aktivering af mekanismen som følge af 
orkanen Matthew i Haiti (oktober 2016) muligt at udpege de fleste huller, dvs. oversete behov, ved hjælp af Kom -
missionens eget netværk for humanitær bistand. Kommissionen er imidlertid enig i, at den opsøgende kontakt til 
kolleger på ECHO’s lokalkontorer og i EU’s delegationer skal systematiseres yderligere.
50
Idet Kommissionen allerede har angivet, at »bistandsoversigten« bør ændres i tæt samarbejde med brugerne, 
besluttede det 12. Civilbeskyttelsesudvalg (juni 2016) at indkalde til et møde i styringsgruppen for CECIS med hen -
blik på at behandle og regulere denne type anmodninger.
51
Realtidsforbindelsen mellem EDRIS og CECIS er nu implementeret i CECIS. Alle foranstaltninger, der træffes i forbin -
delse med en krise, kan nu vises sammen på den samme skærm på baggrund af en fælles identifikator for civilbe -
skyttelse og humanitær bistand. Denne funktionalitet blev allerede taget i brug i EDRIS i 2016.
Kommissionens svar 43
52
Om end sikkerhedsspørgsmålet i forbindelse med CECIS er reel og en permanent bekymring for de deltagende 
stater, fremgår det af udkastet til arbejdsprogrammet for civilbeskyttelse for 2017, at muligheden for at udvikle 
grænseflader til webtjenester eller en hjemmeside med henblik på at kunne eksportere CECIS-oplysninger til andre 
ERCC-informationstjenester, såsom ERCC-portalen, bør undersøges.
53
Idet Kommissionen allerede har angivet, at CECIS-logbogen bør ændres i tæt samarbejde med brugerne, besluttede 
det 12. Civilbeskyttelsesudvalg (juni 2016) at indkalde til et møde i styringsgruppen for CECIS med henblik på at 
behandle og regulere denne type anmodninger.
54
Udkastet til arbejdsprogrammet for civilbeskyttelse for 2017 indeholder tiltag om hurtigere procedurer vedrørende 
transportstøtte samt en reduktion af den administrative byrde for disse anmodninger.
66
Der blev gjort en betydelig indsats for at etablere en funktionel og sikker evakueringsprocedure, der kombinerede 
patientens medicinske og logistiske behov med flyets og piloternes sikkerhed og kapaciteten hos den modtagende 
medicinske enhed.
Fælles svar på punkt 67-69
Kommissionen anerkender konklusionerne og vil gøre fuldt brug af anbefalingerne vedrørende dette spørgsmål 
i tillæg til de allerede planlagte tiltag vedrørende forbedringer af CECIS’ anvendelighed og ydeevne, som forventes 
gennemført de kommende år.
Konklusioner og anbefalinger
73
Registreringen af aktiver i den frivillige pulje er steget betydeligt i sidste halvdel af 2016. Den 1. oktober 2016 havde 
medlemsstaterne registreret — eller var i gang med at registrere — i alt 78 beredskabsenheder.
74
Kommissionen byder den konstruktive tilgang, som Retten anvender, og som viser, at der plads til forbedringer, 
velkommen. Denne beretning indeholder pragmatiske anbefalinger, som når de er gennemført, vil forbedre EU’s 
civilbeskyttelsesmekanismes bidrag til de deltagende staters kapacitet og til rednings- og nødhjælpsindsatsen til 
fordel for mennesker i nød. Derudover vil Kommissionen gøre brug af nyskabelserne i lovgivningen om oprettelse af 
EU’s civilbeskyttelsesmekanisme til at udvide anvendelsen af ressourcerne, hvor der er behov for det.
Anbefaling 1
Kommissionen accepterer anbefalingen.
Kommissionens svar 44
Anbefaling 2
Kommissionen accepterer anbefalingen. Der er planlagt betydelige tiltag til forbedring af CECIS’ anvendelighed 
på forskellige områder over de kommende år. Disse punkter tages op med en styringsgruppe/brugergruppe med 
henblik på at fastsætte prioriteter.
Anbefaling 3
Kommissionen accepterer anbefalingen.
Anbefaling 4
Kommissionen accepterer anbefalingen.
Anbefaling 5
Kommissionen accepterer anbefalingen.
SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
  et eksemplar:  
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
  /f_lere eksemplarer eller plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de /f_leste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
 via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Begivenhed Dato
Revisionsplanens vedtagelse/revisionens start 24.11.2015
Officiel fremsendelse af udkastet til beretning til Kommissionen (eller en anden revide -
ret enhed)28.9.2016
Vedtagelse af den endelige beretning efter den kontradiktoriske procedure 8.11.2016
Modtagelse af Kommissionens (eller en anden revideret enheds) officielle svar på alle 
sprog7.12. 2016
Katastrofer kan indtræffe hvor som helst og når som helst. 
Når der indtræffer en katastrofe — uanset om det er en 
naturkatastrofe eller en menneskeskabt katastrofe — skal 
der handles hurtigt. Forsvarlig katastrofehåndtering 
redder liv, og en effektiv koordinering mellem de 
forskellige aktører er afgørende for en vellykket reaktion 
på katastrofer. Den Europæiske Unions 
civilbeskyttelsesmekanisme 
(EU-civilbeskyttelsesmekanismen) blev etableret med 
henblik på at fremme et hurtigt og effektivt operationelt 
samarbejde mellem de nationale 
civilbeskyttelsestjenester, og Kommissionen spiller en 
vigtig rolle med hensyn til at fremme koordineringen. 
Vi undersøgte, om Kommissionen effektivt havde fremmet 
koordineringen gennem EU-civilbeskyttelsesmekanismen 
under tre nylige internationale katastrofer: 
oversvømmelserne i Bosnien-Hercegovina (2014), 
udbruddet af ebolavirussen i Vestafrika (2014-2016) og 
jordskælvet i Nepal (2015). Vi konkluderer, at 
Kommissionen generelt har varetaget sin 
koordineringsrolle effektivt siden begyndelsen af 2014. 
Vi fremsætter en række anbefalinger for at bidrage til at 
forbedre EU-civilbeskyttelsesmekanismens funktion 
yderligere i indsatsfasen.
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET