Særberetning EU’s prioritet om at fremme 
en videnbaseret økonomi 
i landdistrikterne er blevet 
påvirket af dårlig forvaltning 
af videnoverførsels- og 
rådgivningsforanstaltningerDA 2015  nr. 12
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET

DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren ( http://europa.eu )
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2015
Print ISBN 978-92-872-2964-9 ISSN 1831-0796 doi:10.2865/82272 QJ-AB-15-013-DA-C
PDF ISBN 978-92-872-2996-0 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/25461 QJ-AB-15-013-DA-N
EPUB ISBN 978-92-872-3009-6 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/35527 QJ-AB-15-013-DA-E
© Den Europæiske Union, 2015
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Tilladelse til at anvende eller gengive fotoene »Uddannelse af kvindelige landbrugere« og »Arbejdsgruppe for 
landbrugere (markbesøg)« på side 10 skal indhentes direkte hos indehaveren af ophavsretten.
Printed in Luxembourg
EU’s prioritet om at fremme 
en videnbaseret økonomi 
i landdistrikterne er blevet 
påvirket af dårlig forvaltning 
af videnoverførsels- og 
rådgivningsforanstaltninger 
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)SærberetningDA 2015  nr. 12
02
 Revisionsholdet
Revisionsrettens særberetninger præsenterer resultaterne af forvaltningsrevisioner og juridisk‑kritiske revisioner vedrø ‑
rende specifikke EU‑budgetområder eller forvaltningsspørgsmål. Med henblik på at opnå maksimal effekt udvælger og 
udformer Revisionsretten sine revisionsopgaver under hensyntagen til de risici, der knytter sig til resultatopnåelse eller 
regeloverholdelse, de pågældende indtægters eller udgifters omfang, den fremtidige udvikling samt den politiske og 
offentlige interesse.
Denne forvaltningsrevision blev udført af Revisionsafdeling I — der ledes af Augustyn Kubik, medlem af Revisionsret ‑
ten — hvis speciale er udgiftsområderne beskyttelse og forvaltning af naturressourcer. Revisionsarbejdet blev ledet 
af Jan Kinšt, medlem af Revisionsretten, med støtte fra kabinetschef Alejandro Ballester Gallardo, kontorchef Michael 
Bain, holdleder Klaus Stern og stedfortrædende holdleder Els Brems. Revisionsholdet bestod af Stuart Ballantine, 
Malgorzata Frydel, Athanasios Koustoulidis, Lorenzo Pirelli, Maria Eulàlia Reverté i Casas, Michael Spang og Diana Voinea. 
Terje Teppan‑Niesen ydede sekretariatsstøtte og Milosz Aponowicz, Cathryn Lindsay, Michał Machowski, Paulina Pruszko 
og Charlotta Törneling sproglig bistand.
03
 Indhold
Punkt
 Glossar
I-XI Resumé
1-15  Indledning
1-3 Investering i viden og færdigheder i Den Europæiske Union
4-12 Støtte under landdistriktsprogrammerne til videnoverførsels- og rådgivningstjenester
13-15 Koordinering med anden EU-støtte til videnoverførsels- og rådgivningstjenester
16-21  Revisionens omfang og revisionsmetoden
22-88  Bemærkninger
22-51 Del I - Procedurer til at identificere og udvælge de mest relevante videnoverførsels- og 
rådgivningstjenester
23-29 Medlemsstaterne har beskrevet kompetencebehovene hos aktørerne i landdistrikterne så generelt, at 
næsten alle former for aktiviteter kunne finansieres
30-34 Medlemsstaterne kontrollerer ikke altid leverandørernes kvalifikationer og erfaring
35-46 Udvælgelsen af aktiviteter og leverandører sker ikke på grundlag af fair og gennemsigtig konkurrence
47-51 Kommissionens vejledning til medlemsstaterne om videnoverførsel og rådgivning var begrænset
52-65 Del II - Procedurer til at sikre omkostningseffektiv og koordineret levering af videnoverførsels- og 
rådgivningstjenester
52-53 Medlemsstaterne godkendte uddannelsesaktiviteter uden at foretage effektiv kontrol af, om 
omkostningerne var rimelige …
54-55 … og der er tegn på, at de somme tider betalte for meget for uddannelses- eller rådgivningstjenester, der 
ikke var tilstrækkeligt begrundede
56-57 Kommissionens revisionsdækning gav ikke tilstrækkelige oplysninger om de svagheder, Revisionsretten 
konstaterede
58-65 Der foregår ingen koordinering af EU-fondene og andre fonde for at sikre effektive videnoverførsels- og 
rådgivningstjenester
04 Indhold
66-88 Del III - Procedurer til at overvåge og evaluere resultaterne af videnoverførsels- og 
rådgivningsaktiviteter 
69-73  Uddannelsesleverandørerne indsamler ofte direkte feedback fra kursusdeltagerne, men den anvendes 
sjældent af medlemsstaternes myndigheder til at forbedre efterfølgende aktioner
74-78  Der findes eksempler på god praksis, hvor medlemsstaterne gør en indsats for at indsamle nyttige 
oplysninger om effekten af videnoverførsels- og rådgivningsaktiviteter
79-88  De data, der indsamles for at måle de samlede resultater af videnoverførsels- og rådgivningstjenesterne på 
EU-plan, er ikke pålidelige
89-102  Konklusioner og anbefalinger
 Bilag I  —  Gennemførelse af videnoverførsels- og rådgivningsforanstaltninger i de reviderede 
medlemsstater
 Bilag II — »Kirkpatricks fire niveauer«
 Kommissionens svar
05
 Glossar
Aktører i landdistrikterne : I denne beretning omtales landbrugere, skovbrugere og andre virksomheder og 
interessenter i landdistrikterne som »aktører i landdistrikterne«, medmindre andet er angivet.
CMEF : Den EU‑dækkende fælles overvågnings ‑ og evalueringsramme for landdistriktsudviklingen 
i programmeringsperioden 2007 ‑2013.
CMES : Det EU‑dækkende fælles overvågnings ‑ og evalueringssystem for landdistriktsudviklingen 
i programmeringsperioden 2014 ‑2020.
De europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI -fondene) : En ny betegnelse for fem EU‑fonde, der yder 
støtte under samhørighedspolitikken i programmeringsperioden 2014 ‑2020. Der er tale om følgende fem fonde: 
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden, Den 
Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Hav ‑ og Fiskerifond (EHFF).
Delt forvaltning : Metode til gennemførelse af EU‑budgettet, hvor gennemførelsesopgaverne uddelegeres til 
medlemsstaterne1. Medlemsstaternes myndigheder udpeger organer til at være ansvarlige for at forvalte og 
kontrollere EU‑midlerne.
Den fælles landbrugspolitik : Det sæt af lovbestemmelser og praksis, som Den Europæiske Union har vedtaget for 
at sikre en fælles, samlet landbrugspolitik.
Dødvægtseffekt : En situation, hvor et støttet projekt ville være blevet gennemført helt eller delvist, også uden 
støtte.
Foranstaltning : En støtteordning til gennemførelse af en politik. For hver enkelt foranstaltning er der fastsat 
særlige regler, som de projekter eller aktioner, der kan modtage støtte, skal overholde. Der er to hovedtyper af 
foranstaltninger: investeringsforanstaltninger og arealrelateret støtte.
Forvaltningsmyndighed : Et nationalt eller regionalt organ, som medlemsstaten har udpeget til at forvalte et 
landdistriktsprogram (LDP).
Landdistriktsprogram (LDP) : Et dokument, der udarbejdes af en medlemsstat eller en region og godkendes 
af Kommissionen med henblik på planlægning og overvågning af gennemførelsen af politikken for udvikling af 
landdistrikter.
Offentligt udbud : Udbudsprocedure, som offentlige organer skal følge, når de indkøber varer, bygge ‑ og 
anlægsarbejder og tjenesteydelser over et vist beløb. Målet er at opnå det økonomisk mest fordelagtige tilbud ved 
at skabe tilstrækkelig konkurrence mellem leverandører og sikre, at kontrakter tildeles rimeligt, gennemskueligt og 
uden forskelsbehandling. Direktiv 2004/18/EF og direktiv 2004/17/EF fastsætter den retlige ramme for offentlige 
indkøb, som skal gennemføres af de nationale myndigheder.
Programmeringsperiode : Flerårig ramme for planlægning og gennemførelse af EU‑politikker, f.eks. politikken for 
udvikling af landdistrikter.
Rammeaftale : Ved »rammeaftale« forstås en aftale indgået mellem en eller flere ordregivende myndigheder og en 
eller flere økonomiske aktører med det formål at fastsætte vilkårene for de kontrakter, der skal tildeles i løbet af en 
given periode, især med hensyn til pris og i givet fald påtænkte mængder2.
1 Artikel 59 i Europa‑Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens 
almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1).
2 Artikel 1, stk. 5, i Europa‑Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige 
vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge ‑ og anlægskontrakter (EUT L 134 af 30.4.2004, s. 114).
06
 Resumé
I
Videnoverførsels ‑ og rådgivningsaktiviteter er blevet 
opgraderet til centrale prioriteter for EU som helhed 
og for udvikling af landdistrikter i særdeleshed. Betyd ‑
ningen af erhvervsuddannelse, kompetenceudvikling, 
livslang læring og videnoverførsel er blevet understre ‑
get af Europa‑Parlamentet og EU’s successive landbrugs ‑
kommissærer og afspejles i EU’s retlige rammer.
II
Ved denne revision undersøgte Retten leveringen af 
de videnoverførsels ‑ og rådgivningsaktiviteter, der 
samfinansieres af EU’s budget for udvikling af land ‑
distrikter (ELFUL) og medlemsstaternes egne bud ‑
getter i perioden 2007 ‑2013. De samlede EU‑midler, 
der er afsat til disse aktiviteter for den pågældende 
periode, beløber sig til 1,3 milliarder euro. Medfinansie ‑
ringen vil bringe den samlede offentlige støtte op på 
2,2 milliarder  euro.
III
For at være effektiv og have den ønskede effekt skal 
de midler, der afsættes til videnoverførsels ‑ og rådgiv ‑
ningsaktiviteter, bruges på konstaterede behov samt 
leveres til en rimelig pris og af tilstrækkeligt kvalifice ‑
rede og erfarne leverandører. Resultaterne skal være 
målelige og vurderes, således at det er muligt at få 
oplysninger om, hvad der reelt er opnået. Det fremgik 
dog af Rettens revision, at det på grund af svagheder 
i medlemsstaternes og Kommissionens forvaltning af 
aktiviteterne ikke var tilfældet.
IV
Ved revisionen konstateredes det, at leveringen af 
videnoverførsels ‑ og rådgivningsaktiviteter ikke var 
tilstrækkelig i forhold til foranstaltningernes vigtighed 
og de forventede resultater af sådanne aktiviteter. 
Medlemsstaterne baserede sig for ofte på forslag 
fra leverandørerne, og en hvilken som helst form for 
uddannelse blev anset for »god« og berettiget til 
at modtage offentlig støtte. Der blev kun sjældent 
foretaget en egentlig analyse af, om kurserne kunne få 
reel effekt.
Resumé 07
V
De gældende procedurer sikrede ikke altid en fair og 
gennemsigtig konkurrence, der gjorde det muligt at 
udvælge leverandører af høj kvalitet og videnoverfør ‑
sels‑ og rådgivningsaktiviteter til den mest fordelagtige 
pris.
VI
Omkostningseffektiv levering af videnoverførsels ‑ og 
rådgivningsaktiviteter er afgørende for at beskytte 
såvel EU’s som medlemsstaternes budgetter. Retten 
konstaterede svagheder i den kontrol, medlemssta ‑
terne skal udføre, både på ansøgningsstadiet og på 
udbetalingsstadiet. Der er tegn på, at medlemssta ‑
terne betalte for meget for visse tjenesteydelser, og at 
de dermed forbundne omkostninger ikke var tilstræk ‑
keligt begrundet.
VII
Revisionen viste desuden, at tjenester, der ligner hin ‑
anden, i mange tilfælde finansieres af flere EU‑fonde 
(f.eks. af både ESF og ELFUL). Dette betyder, at der 
er risiko for dobbeltfinansiering, og at hver fond skal 
have de samme kostbare forvaltningsstrukturer, hvil ‑
ket Retten anser for at være uøkonomisk. I program ‑
meringsperioden 2014 ‑2020 lægges der i højere grad 
vægt på EU‑fondenes komplementaritet, hvor der 
tidligere blev lagt vægt på afgrænsning. Det betyder, 
at der er større behov for koordinering for at undgå de 
risici, der er beskrevet ovenfor.
VIII
Der manglede en detaljeret evaluering af, hvad der 
rent faktisk er opnået med de offentlige midler, og der 
blev kun indsamlet temmelig forenklede indikatorer, 
såsom antal kursusdeltagere eller antal finansierede 
uddannelsesdage. Desuden konstaterede Retten pro ‑
blemer med pålideligheden af de data, der indsamles.IX
De svagheder, der er beskrevet i denne beretning, 
vedrører hovedsagelig medlemsstaternes forvaltning 
af foranstaltningerne. I betragtning af den betydning, 
der tillægges videnoverførsels ‑ og rådgivningsaktivi ‑
teter, konstaterede Retten imidlertid også, at Kom ‑
missionens rolle i forbindelse med vejledning af og 
tilsyn med medlemsstaterne er utilstrækkelig og bør 
forbedres.
X
På grundlag af disse konstateringer fremsætter Retten 
en række anbefalinger med henblik på at forbedre 
situationen med hensyn til det nuværende landdi ‑
striktsprogram for perioden 2014 ‑2020 og sikre, at de 
ambitiøse mål for aktiviteterne har en større chance 
for at blive opnået.
XI
Specifikt anbefaler Retten følgende:
 ο Medlemsstaterne bør få indført de procedurer, 
der er nødvendige for at kunne analysere, hvilke 
behov for viden og færdigheder der er i landdi ‑
strikterne, og ikke bare definere generelle emner, 
navnlig i forbindelse med indkaldelser af forslag 
og fastsættelse af udbudsperioder. Som led i de 
tilbagevendende procedurer bør medlemsstaterne 
sikre, at de relevante videnoverførsels ‑ og rådgiv ‑
ningstjenester specificeres og udvælges på grund ‑
lag af en sådan analyse, og de bør undgå risikoen 
for, at processen bliver styret af leverandørerne.
 ο Kommissionen bør levere yderligere vejledning i, 
hvordan medlemsstaterne skal gennemføre sådanne 
tilbagevendende analyser, og opfordre medlems ‑
staterne til at formulere disse analyser præcist og 
ikke blot i generelle vendinger.
 ο Medlemsstaterne bør sikre, at der kun ydes støtte 
til oprettelse af nye rådgivningstjenester, hvis der 
er påvist et underskud med hensyn til de relevante 
tjenester i den pågældende region, og hvis der er 
behov for finansiering af nyt personale, nye facili ‑
teter og/eller nyt udstyr.
08 Resumé
 ο Medlemsstaterne bør udvælge de leverandører, 
der skal modtage offentlige midler, gennem fair 
og gennemsigtig konkurrence, uanset om de 
anvender indkaldelser af forslag eller formelle 
udbudsprocedurer. Medlemsstaterne bør navnlig 
sikre, at deres udvælgelses ‑ og tildelingskriterier 
ikke begunstiger bestemte leverandører eller 
typer af leverandører.
 ο Kommissionen bør give yderligere specifik vej ‑
ledning om intern levering, underentrepriser og 
vurdering af tjenester, der leveres af konsortier. 
Kommissionen bør endvidere på passende vis 
overvåge medlemsstaternes procedurer for at 
sikre sig, at udvælgelsen af videnoverførsels ‑ og 
rådgivningsaktiviteter er konkurrencebaseret, fair 
og gennemsigtig.
 ο Med hensyn til effektiv kontrol af omkostningernes 
rimelighed bør Kommissionen og medlemssta ‑
terne gennemføre anbefalingerne i Revisionsret ‑
tens særberetning om dette emne3. Navnlig bør 
medlemsstaterne vurdere behovet for at støtte 
videnoverførsels ‑ og rådgivningsaktiviteter, som 
allerede findes på markedet til en rimelig pris. Når 
dette behov kan dokumenteres, bør medlems ‑
staterne sikre, at de omkostninger, der er forbun ‑
det med de støttede aktiviteter, ikke overstiger 
omkostningerne ved lignende aktiviteter, der er 
udbudt på markedet.
 ο Kommissionen bør bygge videre på de første 
initiativer, der er truffet for at sikre EU‑fondenes 
komplementaritet, f.eks. gennem specifikke tvær ‑
tjenstlige arbejdsgrupper, for at gennemføre en 
grundig vurdering af komplementaritet mellem 
de forskellige EU‑fonde, som medlemsstaterne 
foreslår med henblik på programmeringsperioden 
2014 ‑2020. Denne vurdering bør føre til en koordi ‑
neret tilgang til støtte af videnoverførselsaktivite ‑
ter, således at risikoen for dobbeltfinansiering og 
overlapninger i forvaltningen kan begrænses. ο Medlemsstaterne bør indføre feedbacksystemer, 
hvor overvågnings ‑ og evalueringsoplysninger 
bruges til at forbedre fremtidige indkaldelser af 
forslag eller udbudsprocedurer. I disse systemer 
bør det kræves, at leverandørerne ikke kun oplyser 
om deltagernes tilfredshed med tjenesterne, 
men også tester, om deltagerne har lært, hvad de 
skulle.
 ο Kommissionen bør give vejledning om, hvordan 
medlemsstaterne kan gennemføre sådanne tilbage ‑
vendende feedbackprocedurer, og overvåge, at 
medlemsstaterne har indført dem. Resultaterne af 
en sådan feedback kan også anvendes af evalua ‑
torer til at koncentrere evalueringsarbejdet om at 
analysere aktiviteternes resultater og effekt.
 ο Endelig bør Kommissionen med det samme forhøje 
risikoprofilen for videnoverførsels ‑ og rådgivnings ‑
foranstaltninger og styrke sit tilsyn og sin for ‑
valtning i overensstemmelse hermed for at give 
større sikkerhed for, at medlemsstaterne leverer de 
pågældende tjenesteydelser effektivt.
3 Jf. særberetning nr. 22/2014 »Økonomisering: holde omkostningerne 
til tilskud til EU‑finansierede landdistriktsprojekter under kontrol« 
(http://eca.europa.eu ).
09
 Indledning
Investering i viden og 
færdigheder i Den 
Europæiske Union
01 
Betydningen af erhvervsuddannelse, 
kompetenceudvikling, livslang læring 
og videnoverførsel er blevet under ‑
streget af mange politikere og i ad ‑
skillige dokumenter på højt niveau, 
herunder Europa 2020 ‑strategien for 
intelligent, bæredygtig og inklusiv 
vækst4.
»At styrke videnbasen i vores land -
brugssektor er et vigtigt aspekt ved 
landdistriktsprogrammerne«5
Phil Hogan (EU‑kommissær for landbrug og 
udvikling af landdistrikter)
»Fremtidens landbrug skal være 
videnbaseret«6
Dacian Cioloș (tidligere EU‑kommissær for 
landbrug og udvikling af landdistrikter)
02 
Traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde (TEUF) henviser eks ‑
plicit til »en effektiv samordning af de 
bestræbelser, der udfoldes inden for 
den faglige uddannelses, forskningens 
og den landbrugsfaglige oplysnings 
område« med henblik på at nå målene 
for den fælles landbrugspolitik7.03 
I EU‑lovgivningen for programmerings ‑
perioden 2014 ‑20208 lægges der særlig 
vægt på videnoverførsels ‑ og rådgiv ‑
ningstjenester som kerneaktiviteter til 
opnåelse af en bæredygtig udvikling af 
landdistrikterne. »Fremme af videnover ‑
førsel og innovation inden for land ‑
brug, skovbrug og landdistrikter« er en 
horisontal prioritet inden for udvikling 
af landdistrikter og anses for at være et 
vigtigt redskab til at forbedre gennem ‑
førelsen af andre prioriteter og foran ‑
staltninger på dette område.
Støtte under landdi -
striktsprogrammerne til 
videnoverførsels- og 
rådgivningstjenester
04 
Der ydes finansiel støtte til videnover ‑
førsels ‑ og rådgivningstjenester 
i landdistrikterne under Den Europæ ‑
iske Landbrugsfond for Udvikling af 
Landdistrikterne (ELFUL). I program ‑
meringsperioden 2007 ‑2013 blev 
denne støtte ydet gennem følgende 
fire foranstaltninger9:
 ο Foranstaltning 111 ‑  Aktioner 
for erhvervsuddannelse og 
information
 ο Foranstaltning 114 ‑  Anvendelse af 
rådgivningstjenester
 ο Foranstaltning 115 ‑  Opret ‑
telse af drifts ‑, vikar ‑ og 
rådgivningstjenester
 ο Foranstaltning 331 ‑  Uddannelse 
og information.4 KOM(2010) 2020 final af 
3. marts 2010 »EUROPA 2020 
‑ En strategi for intelligent, 
bæredygtig og inklusiv 
vækst«.
5 Europa‑Kommissionen 
‑ pressemeddelelse: »A further 
18 Rural Development 
Programmes get green light«, 
Bruxelles, 13.  februar  2015 
(http://europa.eu/rapid/
press‑release_IP ‑15‑4424_
en.htm ).
6 »Statement on 
knowledge‑based farming«, 
12. oktober 2011 ( https://www.
youtube.com/
watch?v=QqOqVed_atA ).
7 Artikel 41, TEUF.
8 Europa‑Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 1305/2013 af 
17. december 2013 om støtte 
til udvikling af landdistrikterne 
fra Den Europæiske 
Landbrugsfond for Udvikling 
af landdistrikterne (ELFUL) og 
om ophævelse af Rådets 
forordning (EF) nr. 1698/2005 
(EUT L 347 af 20.12.2013, 
s. 487).
9 Foranstaltning 341 
(kompetenceudvikling og 
informationskampagne med 
henblik på udarbejdelse og 
gennemførelse af en lokal 
udviklingsstrategi) og 
foranstaltning 431 (den lokale 
aktionsgruppes drift, 
kompetenceudvikling og 
informationskampagne) 
omfatter også uddannelse, 
men er kun relevant for 
Leader‑grupper og lignende 
grupper under akse 3 og har til 
formål at bistå sådanne 
grupper med at gennemføre 
deres lokale strategier. De 
omhandles derfor ikke 
yderligere inden for denne 
revisions rammer.
10 Indledning
05 
Formålet med de tre første foranstalt ‑
ninger var at fremme konkurrenceev ‑
nen for landbrugere og skovbrugere. 
Foranstaltning 331 blev rettet mod 
andre virksomheder og interessenter 
i landdistrikterne med henblik på både 
at øge deres evne til at bidrage til 
diversificering af økonomien i landdi ‑
strikterne og at forbedre livskvaliteten 
i landdistrikterne. Foranstaltning 111 
og 331 dækkede uddannelseskurser, 
workshopper, besøg på bedrifterne, 
coaching osv. og omtales som foran ‑
staltninger til overførsel af viden. 
Foranstaltning 114 og 115 var for ‑
anstaltninger med henblik på rådgiv ‑
ning, der havde til formål at udstikke 
retningslinjer for enkeltpersoner eller 
grupper af landbrugere og skovbruge ‑
re. Deltagerne fik tilbudt videnoverfør ‑
sels ‑ og rådgivningsaktiviteter enten 
gratis eller til nedsat pris.Landbrugere, skovbrugere og andre 
virksomheder og interessenter i land ‑
distrikterne er i det følgende benævnt 
»aktørerne i landdistrikterne«.
Eksempler på videnoverførsels- og rådgivningstjenester, der finansieres af ELFULTekstboks 1
© zamm/Gerald LechnerUddannelse af kvindelige landbrugere
© ECAUddannelse af landbrugere
Lfi/weinfranz © BMLFUW/
Arbejdsgruppe for landbrugere (markbesøg)
11 Indledning
06 
Inden for rammerne af politikken for 
udvikling af landdistrikter er videnover ‑
førsels‑  og rådgivningsforanstaltnin ‑
ger underlagt delt forvaltning mellem 
Kommissionen og medlemsstaterne. 
Landdistriktsprogrammerne  
(LDP’erne) foreslås af medlemsstater ‑
ne og godkendes af Kommissionen. Medlemsstaterne udvælger derefter 
de projekter, der skal finansieres, på 
grundlag af de indsendte programmer. 
Figur 1  viser, hvordan der bevilges 
støtte til relevante projekter i henhold 
til rammebestemmelserne.Figur 1Rammebestemmelserne for tildeling af ELFUL -støtte til projekter
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
€Foreslås  af 
Kommissionen og 
godkendes af 
Rådet
Foreslås af 
medlemsstaten og 
godkendes af 
Kommissionen
ProjektudvælgelseDetaljerede regler og procedurer på medlemsstatsniveau Programmering på medlemsstatsniveauEU’s politik for udvikling af landdistrikter
Støtte til videnoverførsels- og rådgivningsprojekter(national eller regional lovgivning, procedurer og vejledninger)(national strategiplan og landdistriktsudviklingsprogram)(Fællesskabets strategiske retningslinjer, Rådets forordning)
12 Indledning
07 
For så vidt angår perioden 2007 ‑2013 
blev ca. 1,3 milliarder euro, dvs. 1,4 % 
af ELFUL‑midlerne, afsat til videnover ‑
førsels ‑ og rådgivningsforanstaltninger. 
Pr. 31. december 2013 havde medlems ‑
staterne brugt 744 millioner euro eller 
57 % af de planlagte ELFUL‑midler. Alle 
foranstaltningerne medfinansieres af 
medlemsstaterne (jf.  tabel 1 ). Men som 
allerede anført overstiger den overord ‑
nede betydning af videnoverførsel og 
rådgivning langt deres rent penge ‑
mæssige værdi.
08 
Medlemsstaterne gennemfører ikke 
nødvendigvis alle fire ELFUL‑foranstalt ‑
ninger vedrørende videnoverførsel og 
rådgivning. En analyse af data for 2012 
modtaget fra Kommissionen viste, at 
foranstaltning 111, 114, 331 og 115 ikke 
blev anvendt i henholdsvis 19 %, 52 %, 
66 % og 74 % af de i alt 88 LDP’er.09 
De fire individuelle foranstaltninger er 
nu blevet samlet i to med henblik på 
programmeringsperioden 2014 ‑2020:
 ο Foranstaltning 01 ‑  Videnoverfør ‑
sels ‑ og informationsaktioner
 ο Foranstaltning 02 ‑  Rådgivningstje ‑
nester og bedriftsforvaltnings ‑ og 
vikarordninger.
10 
De planlagte ELFUL‑udgifter under 
foranstaltning 01 beløber sig til 
1,16  milliarder  euro og under foran ‑
staltning 02 til 742 millioner euro, 
dvs. i alt 1,9  milliarder  euro10. Når den 
nationale medfinansiering tages med, 
kan de samlede offentlige udgifter 
overstige 4 milliarder euro. Det er en 
stigning på omkring 46 % i forhold til 
de planlagte udgifter i den foregående 
programmeringsperiode.Tabel 1Samlede offentlige udgifter (ELFUL samt national medfinansiering) og 
ELFUL -udgifter pr. foranstaltning
ForanstaltningBeskrivelse af 
foranstaltningenPlanlagt for 2007-2013 Afholdt mellem 2007 og 2013
ELFUL (euro)Offentlige udgifter 
i alt (euro)ELFUL (euro)Offentlige udgifter 
i alt (euro)
111Aktioner for erhvervsuddan -
nelse og information947 013 157 1 599 928 390 556 561 212 974 023 090 
114Anvendelse af 
rådgivningstjenester197 958 811 338 640 512 98 320 876 169 488 261 
115Oprettelse af drifts-, vikar- og 
rådgivningstjenester50 307 450 76 068 793 26 540 966 43 419 212 
331 Uddannelse og information 115 516 980 226 388 227 62 498 154 122 427 257 
Videnoverførsels- og 
rådgivningsforanstaltninger1 310 796 398 2 241 025 922 743 921 208 1 309 357 820 
Kilde:  Data fra det europæiske netværk for landdistriktsudvikling (opdateret i februar 2014).10 Tallene er baseret på 
oplysninger fra 
Europa‑Kommissionen. De 
omfatter både tallene fra de 
56 af de 118 LDP’er, der er 
godkendt, og fra dem, som 
stadig er under drøftelse. 
Tallene er derfor kun 
vejledende på nuværende 
tidspunkt.
13 Indledning
11 
Foruden leverandører var også kursus ‑
deltagere og modtagere af rådgivning 
potentielle støttemodtagere under 
foranstaltningerne i programmerings ‑
perioden 2007 ‑2013, men det er nu 
ændret. I perioden 2014 ‑2020 vil 
modtagere af finansiel støtte under 
foranstaltning 01 og 02 være leveran ‑
dører af rådgivning eller uddannelse 
til endelige støttemodtagere (aktører 
i landdistrikterne).
12 
Selv om det ikke var obligatorisk, an ‑
vendte nogle medlemsstater allerede 
udbudsprocedurer til at udvælge 
leverandører af videnoverførsels ‑ og 
rådgivningstjenester i programmerings ‑
perioden 2007 ‑2013. I henhold til den 
nye lovgivning skal udbudsreglerne 
anvendes, før der indgås kontrakter 
med leverandører af tjenester under 
foranstaltning 02. Under foranstalt ‑
ning 01 er det ikke obligatorisk at 
anvende udbud ved udvælgelsen af 
leverandører.Koordinering med anden 
EU-støtte til 
videnoverførsels- og 
rådgivningstjenester
13 
EU’s støtte til videnoverførsels ‑ og råd ‑
givningstjenester er ikke begrænset til 
politikken for udvikling af landdistrikter. 
På et meget generelt plan og under 
hensyntagen til hver enkelt fonds 
mandat støttes uddannelsesprojekter 
gennem Den Europæiske Socialfond 
(ESF) og Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling (EFRU), hvis formål 
er at bidrage til vækst og beskæftigel ‑
se. Disse fonde kaldes sammen med 
ELFUL og to andre fonde de europæ ‑
iske struktur ‑ og investeringsfonde 
(ESI‑fondene). Den lovgivningsmæssige 
ramme for 2014 ‑2020 kræver bedre 
koordinering mellem ESI‑fondene, end 
det tidligere var tilfældet, både på EU ‑ 
og medlemsstatsplan. De nye rammer 
illustreres i  figur 2 .
14 
ESI‑fondene er et middel til gennem ‑
førelse af Europa 2020 ‑strategien. For 
at yde effektiv støtte skal ESI‑fondene 
fokusere på at bidrage til 11 tematiske 
mål11. De fondsspecifikke forordninger 
skaber en yderligere opdeling af disse 
mål i investeringsprioriteter.
15 
Det tematiske mål i forbindelse med 
denne revision er mål nr. 10 »investe ‑
ringer i uddannelse og erhvervsud ‑
dannelse med henblik på færdigheder 
og livslang læring«. Mere detaljerede 
investeringsprioriteter er fastsat i de 
specifikke forordninger for ESF, EFRU 
og ELFUL12 (jf.  figur 2 ).11 Som fastsat i artikel 9 i 
Europa ‑Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 1303/2013 af 
17. december 2013 om fælles 
bestemmelser for Den 
Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond, 
Samhørighedsfonden, Den 
Europæiske Landbrugsfond 
for Udvikling af 
Landdistrikterne og Den 
Europæiske Hav ‑ og 
Fiskerifond og om generelle 
bestemmelser for Den 
Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond, 
Samhørighedsfonden og Den 
Europæiske Hav ‑ og 
Fiskerifond og om ophævelse 
af Rådets forordning (EF) 
nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 
20.12.2013, s. 320).
12 De fondsspecifikke 
investeringsprioriteter er 
fastsat i følgende dokumenter:  
‑ ESF: artikel 3 i forordning (EU)
nr. 1303/2013  
‑ EFRU: artikel 5 
i Europa‑Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 1301/2013 af 17. december 
2013 om Den Europæiske 
Fond for Regionaludvikling og 
om særlige bestemmelser 
vedrørende målet om 
investeringer i vækst og 
beskæftigelse og om 
ophævelse af forordning (EF) 
nr. 1080/2006 (EUT L 347 af 
20.12.2013, s. 289)  
‑ ELFUL: artikel 5 i forordning 
(EU) nr. 1305/2013.
14 Indledning Figur 2De retlige rammer for programmeringsperioden 2014-2020
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
Europa 2020
Et initiativ vedrørende intelligent,
bæredygtig og inklusiv vækst
Partnerskabsaftale 
Fondsspeciﬁkke investeringsprioriteter, der afspejler tematiske målAfspejler Europa 2020 gennem 11 fælles tematiske mål
(ELFUL, ESF og EFRU)(10) investeringer i uddannelse og
erhvervsuddannelse med henblik påfærdigheder og livslang læring 
DriftsprogrammerLanddistriktsprogrammerDokument, der redegør for den planlagte
anvendelse af ESI-fondene
ESI-fondene –
fondsspeciﬁkke forordninger             ESI-fondene –
den fælles strategiske ramme             
15
 Revisionens omfang 
og revisionsmetoden
16 
Retten gennemførte en revision af pro ‑
cedurerne for forvaltning og kontrol af 
udgifterne til videnoverførsels ‑ og råd ‑
givningsforanstaltninger i programme ‑
ringsperioden 2007 ‑2013 (jf. punkt 4) 
med henblik på at give meningsfulde 
anbefalinger vedrørende den nye 
programmeringsperiode. Meningen 
er, at medlemsstaterne kan tage disse 
anbefalinger i betragtning, når de ud ‑
færdiger gennemførelsesbestemmelser 
og ‑procedurer for deres programmer, 
og at Kommissionen navnlig kan bruge 
anbefalingerne til at forbedre sin over ‑
vågning af medlemsstaternes forvalt ‑
nings‑  og kontrolsystemer.
17 
Retten fokuserede på at få besvaret 
følgende spørgsmål:
Er der indført forvaltnings- og 
kontrolsystemer til at sikre effektiv 
levering af videnoverførsels- og 
rådgivningsforanstaltninger?
18 
I den forbindelse giver Rettens beret ‑
ning svar på følgende underspørgsmål:
 ο Er der indført procedurer til at 
identificere og udvælge de mest 
relevante videnoverførsels ‑ og 
rådgivningstjenester for aktører 
i landdistrikterne?
 ο Er der indført procedurer til at sikre 
omkostningseffektiv og koordineret 
levering af videnoverførsels ‑ og 
rådgivningstjenester?
 ο Er der indført procedurer til at 
overvåge og evaluere resulta ‑
terne af videnoverførsels ‑ og 
rådgivningsaktiviteter?19 
Revisionen dækkede programmerings ‑
perioden 2007 ‑2013, og der blev så 
vidt muligt lavet en sammenkædning 
til næste programmeringsperiode, 
hvor kun enheder, der leverer uddan ‑
nelse og rådgivning til endelige støtte ‑
modtagere (aktører i landdistrikterne), 
vil kunne drage fordel af foranstaltnin ‑
gerne. Revisionen fokuserede derfor 
på denne type af støttemodtagere 
i perioden 2007 ‑2013.
20 
Revisionen blev gennemført mellem 
juli 2014 og februar 2015. Der blev ind ‑
samlet revisionsbevis ved dokument ‑
gennemgange, revisionsbesøg hos 
forvaltningsmyndigheder og leveran ‑
dører i fem medlemsstater13 ‑ Spanien 
(Galicien), Østrig, Polen, Sverige og Det 
Forenede Kongerige (England) ‑  og 
en spørgeundersøgelse14. Situationen 
med hensyn til de forskellige foran ‑
staltninger, der er gennemført i de 
besøgte medlemsstater, er vist i bilag I.13 I denne beretning kan 
»medlemsstat« være en 
betegnelse for landet eller for 
en region eller selvstyrende 
region i det pågældende land.
14 Retten foretog en 
spørgeundersøgelse i 19 
medlemsstater vedrørende en 
stikprøve på 25 LDP’er for at 
finde ud af, hvorfor 
medlemsstaterne ikke havde 
udnyttet de disponible 
foranstaltninger fuldt ud.
16 Revisionens omfang og revisionsmetoden
21 
De planlagte og afholdte udgifter til 
videnoverførsels ‑ og rådgivningsforan ‑
staltninger var høje i disse medlems ‑
stater (jf. figur 3 ). Rettens valg af med ‑
lemsstater skyldtes målet om at dække 
alle fire foranstaltninger (jf. punkt 4) 
og få en afbalanceret geografisk forde ‑
ling. Revisionsbesøgene og spørgeun ‑
dersøgelsen omfattede medlemsstater, 
der er ansvarlige for mere end 65 % 
af udgifterne til videnoverførsels ‑ og 
rådgivningsforanstaltninger. Figur 3Landdistriktsudviklingsperioden 2007-2013 - Videnoverførsels- 
og rådgivningsforanstaltninger: de 20 LDP’er med de højeste udgifter 
pr. december 2012
Kilde:  Data fra det europæiske netværk for landdistriktsudvikling.0 10 20 30 40 50 60 70 80
...................................................................................................................................................... ................ ................ ................ ............ .... ................ ..........................................................................................................................................................................................
........................ ................ ................ ................ ............ .... ................ ........................................................................................................................ .... ................ ........................................ ............ ...... ....
.................... ................ .... ................ .................................................... .............. ........ .... ................ .... ................ .................... ................ ........ .... ....
................................................................................................ .................. ..
.... ............................................................................
Rådgivningsforanstaltninger Videnoverførselsforanstaltningermillioner euro
Sverige
Det Forenede Kongerige - England
Østrig
Ungarn
Frankrig - Réunion
Danmark
Frankrig - hovedlandet
Polen
Finland - hovedlandet
Slovakiet
Portugal - hovedlandet
Spanien - Galicien
Spanien - Andalusien
Belgien - Flandern
Den Tjekkiske Republik
Det Forenede Kongerige - Wales
Litauen
Rumænien
Italien - Piemonte
Frankrig - Guadeloupe
17
 Bemærkninger
Del I - procedurer til at 
identificere og udvælge 
de mest relevante 
videnoverførsels- og 
rådgivningstjenester
22 
Retten anvendte følgende kriterier 
til at vurdere, om det var de mest 
relevante videnoverførsels ‑ og rådgiv ‑
ningsaktiviteter, der blev udvalgt:
 ο ELFUL bør kun anvendes til finan ‑
siering af aktiviteter, der bidrager 
til at opfylde medlemsstaternes 
specifikke mål for foranstaltningerne, 
for at undgå vilkårlig finansiering 
af enhver form for uddannelse eller 
rådgivning til aktørerne i landdi ‑
strikterne. En forudsætning herfor 
er, at der gennemføres en analyse 
af behovet for viden og færdig ‑
heder i landdistrikterne, som er 
tilstrækkelig specifik til at give 
medlemsstaterne mulighed for 
at målrette støtten mod konkrete 
aktiviteter.
 ο ELFUL bør kun finansiere uddannelse 
og rådgivning af høj kvalitet. Det 
er afgørende, at leverandørerne er 
af høj kvalitet, og medlemsstaterne 
bør derfor have indført relevante 
krav og procedurer.
 ο Leverandører og aktiviteter bør 
udvælges gennem fair og gennem ‑
sigtig konkurrence.
 ο Kommissionen bør kun godkende 
LDP’er, der klart beskriver beho ‑
vene for viden og færdigheder 
hos aktørerne i landdistrikterne. 
Om nødvendigt bør Kommissio ‑
nen fastsætte retningslinjer for 
medlemsstaterne for at hjælpe 
dem med at etablere bedre 
behovsvurderingsprocedurer.Medlemsstaterne 
har beskrevet 
kompetencebehovene hos 
aktørerne i landdistrikterne 
så generelt, at næsten alle 
former for aktiviteter kunne 
finansieres
23 
Ved udvælgelsen og gennemførelsen 
af behovsbaserede aktiviteter skal 
medlemsstaterne analysere og identi ‑
ficere de individuelle præferencer hos 
aktørerne i landdistrikterne og identi ‑
ficere de objektive behov for viden og 
færdigheder i landdistrikternes økonomi 
og lokalsamfund, inden de begynder 
at planlægge og/eller udvælge ud ‑
dannelsesaktiviteter. Disse behov kan 
ændre sig på kort eller mellemlang 
sigt. De analytiske procedurer og 
planlægningsprocedurerne bør derfor 
være fleksible nok til at kunne reagere 
på disse ændringer.
24 
Følgelig burde Retten kunne forvente 
af medlemsstaterne, at de for at fast ‑
lægge strategier undersøger behovene 
for viden og færdigheder over en 
længere periode (af praktiske årsager 
programmeringsperioden), og at de 
har tilbagevendende procedurer for 
fastsættelse af behov på kort og mel ‑
lemlang sigt. På grundlag af sådanne 
analyser bør medlemsstaterne have 
tilstrækkelige oplysninger til rådighed 
til at kunne definere de nødvendige 
tjenester med henblik på indkaldelser 
af forslag eller udbud. Dette vises 
i figur 4 .
18 Bemærkninger
25 
Retten gennemgik de nationale stra ‑
tegiplaner og LDP’erne samt andre 
strategiske dokumenter, de disponible 
undersøgelser, gennemførelsesbestem ‑
melserne og specifikationerne ved ‑
rørende specifikke indkøb af denne 
type aktiviteter. Retten konstaterede, 
at de reviderede medlemsstater havde 
beskrevet den viden og de færdigheder, 
som aktørerne i landdistrikterne havde 
behov for, meget generelt, hvilket 
tjener det strategiske formål. Ingen 
af de reviderede medlemsstater var 
imidlertid gået videre til at udpege 
de mest relevante aktiviteter (dvs. 
konkrete uddannelseskurser) på disse 
områder. Der er derfor risiko for, at der 
finansieres generiske aktiviteter og 
aktiviteter styret af leverandørerne, 
såsom IT‑kurser for begyndere, som 
måske ikke er baseret på identificerede 
behov (jf. tekstboks 2 ).Figur 4Tilbagevendende behovsanalyse med henblik på udvælgelse af videnoverførsels- og 
rådgivningsaktiviteter inden for udvikling af landdistrikter
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.Endelig evalueringLangsigtet behovsanalyse og programmering
Næste periode
År 2År 7 År 3 År 1
Evaluering Kortsigtet 
behovsanalyseProjekt-
udvælgelse
Projekt-
gennemførelse
Udbudsspeci-
ﬁkation
19 Bemærkninger
Eksempler på generelle beskrivelser af behov for viden og færdigheder, 
der ikke er yderligere præciseret med henblik på udbud
Det Forenede Kongerige (England):
Det Forenede Kongerige (England) anvendte procedurer på flere forvaltningsniveauer til at beskrive den 
viden og de færdigheder, der var behov for i landdistrikterne. Det førte imidlertid ikke til nogen nærmere 
specifikation af videnoverførselstjenester i udbuddene. Myndighederne forlod sig derfor på de detaljerede 
forslag fra leverandørerne.
Landdistriktsprogrammet omtaler generelt uddannelse og tilførsel af manglende kvalifikationer i landbrugs ‑, 
fødevare ‑ og skovbrugssektoren som en prioritet, der skal forbedre sektorens konkurrenceevne og bidrage til 
at skabe et bedre miljø samt sunde og velstående lokalsamfund. Med støtte fra en række interessenter blev der 
udviklet en bred ramme med seks grupper af kurser, der udgjorde grundlaget for enhver udbudsprocedure, 
som myndighederne gennemførte. Der blev derefter lanceret en række miniudbud for at skaffe de faktiske ak ‑
tiviteter. Retten konstaterede dog, at tjenestespecifikationerne for miniudbuddene stadig var meget generelle, 
og at myndighederne forlod sig på leverandørernes leveringsplaner, der var blevet indgivet med hvert bud.
Østrig:
Også i Østrig henviser landdistriktsprogrammet til de relevante EU‑prioriteter og til det lave formelle uddan ‑
nelsesniveau i den primære sektor. De relevante foranstaltningers tematiske områder blev defineret i gennem ‑
førelsesbestemmelserne15, men var stadig temmelig generelt formuleret (f.eks. at forbedre landbrugs ‑ og 
skovbrugsvirksomhedernes effektivitet og konkurrenceevne). Det var fastsat i gennemførelsesbestemmel ‑
serne, at en særlig konference med deltagelse af interessenter ville foreslå landbrugsministeriet (BMLFUW) 
yderligere specifikationer og prioriteter, som skulle tages i betragtning af de myndigheder, der skulle god ‑
kende projektudvælgelsen. Der blev afholdt ti møder, men der blev ikke foretaget yderligere specifice ‑
ring, og derfor fandt projektudvælgelsen udelukkende sted på grundlag af de brede tematiske områder 
i gennemførelsesbestemmelserne.
15 Sonderrichtlinie des Bundesministers für Land ‑ und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft zur Umsetzung von Maßnahmen im Rahmen des 
Österreichischen Programms für die Entwicklung des ländlichen Raums 2007 ‑2013 »Sonstige Maßnahmen« .Tekstboks 2

20 Bemærkninger
26 
De reviderede medlemsstater inddrog 
leverandører og aktører i processen 
med at fastlægge prioriteter eller 
tematiske områder for videnoverfør ‑
sels ‑ og rådgivningstjenester, enten 
gennem møder og arbejdsgrupper, 
eller ved at give dem mulighed for at 
fremsætte skriftlige forslag. Involvering 
af leverandører og interessenter bør 
føre til tjenester, der i højere grad 
opfylder målgruppernes behov. Imid ‑
lertid kan interessenterne også have 
interesse i at fremme tjenester, som er 
populære, eller som allerede er tilgæn ‑
gelige, i stedet for at gøre noget ved 
de faktiske huller med hensyn til viden 
og færdigheder i landdistrikterne. 
Medlemsstaterne bør derfor overveje 
at tage eksterne udtalelser og forslag 
i betragtning, men bør i sidste instans 
træffe en upartisk afgørelse om, 
hvorvidt de aktiviteter, leverandørerne 
foreslår, reelt opfylder behovene hos 
aktørerne i landdistrikterne og er let 
tilgængelige på markedet til en rimelig 
pris. Retten fandt ikke bevis for, at det 
var tilfældet. Som følge heraf baserede 
myndighederne sig i høj grad på en 
»bottom‑up« ‑fremgangsmåde, hvor 
leverandørerne foreslår, hvilke kurser 
der skal leveres, frem for at opfylde 
klart definerede behov, som myndig ‑
hederne selv har udtrykt.27 
En utilstrækkelig analyse af forslagene 
fra leverandørerne indebærer ikke 
alene risiko for at finansiere irrelevante 
aktiviteter, men også for at iværksætte 
uddannelsesaktiviteter, der allerede er 
tilgængelige på markedet, og betale 
mere end markedsprisen (jf. punkt 
54 og 55). Der er således tale om unø ‑
dige offentlige udgifter, og det kan 
fordreje eksisterende markeder for 
tjenesteydelser.
21 Bemærkninger
28 
Et andet eksempel på svage vurde ‑
ringer i denne henseende vedrører 
foranstaltning 115. ELFUL skulle gen ‑
nem foranstaltning 115 finansiere 
omkostninger ved oprettelsen af tjene ‑
ster (f.eks. personaleomkostninger og 
omkostninger til nye lokaler, udstyr 
osv.)16. Retten konstaterede imidler ‑
tid, at foranstaltning 115 var blevet 
anvendt til at finansiere veletablere ‑
de rådgivningsorganers oprettelse 
af tjenester, der i virkeligheden ikke 
var nye. De vedrørte optagelse af nye 
emner i rådgivningen (som følge af 
nye lovgivningskrav). I Det Forenede 
Kongerige (England) skulle potentielle 
leverandører af nye tjenester bevise, 
at der manglede passende rådgivning 
inden for et specifikt område, hvilket 
ikke var et krav i Spanien (Galicien) 
(jf. tekstboks 3 ). I de andre reviderede 
medlemsstater blev foranstaltning 115 
ikke anvendt.
Spanien (Galicien) - Finansiering af oprettelsen af »nye« tjenester, der 
i virkeligheden ikke var nye
Spanien (Galicien) finansierede angiveligt »nye« rådgivningstjenester oprettet af leverandører, der faktisk alle ‑
rede eksisterede før implementeringen af landdistriktsprogrammet for 2007 ‑2013. Der blev finansieret rådgiv ‑
ning om emner, der ansås for at være nye, uanset om der kunne dokumenteres et behov eller en efterspørgsel 
fra aktørerne i landdistrikterne, og/eller om de eksisterende strukturer var tilstrækkelige til at dække disse nye 
emner (dvs. uanset om ydelsen af rådgivning om de nye emner krævede ansættelse af nyt personale, leje af 
ekstra faciliteter og/eller køb af nyt udstyr).
Det forhold, at den reviderede leverandør reducerede sit personale ved udgangen af den femårige støtteperi ‑
ode tyder på, at firmaet også havde brug for støtten fra ELFUL til at dække sine driftsudgifter.
Ud over risikoen for at finansiere eksisterende leverandører er der også en risiko for overfinansiering af leve ‑
randørernes personaleomkostninger. Personaleomkostninger finansieres under foranstaltning 115, men også 
via foranstaltning 114, som giver tilskud til de gebyrer, som landbrugerne betaler leverandørerne for at få 
rådgivning.Tekstboks 3
16 Artikel 25 i Rådets forordning 
(EF) nr. 1698/2005 af 
20. september 2005 om støtte 
til udvikling af landdistrikterne 
fra Den Europæiske 
Landbrugsfond for Udvikling 
af Landdistrikterne (ELFUL) 
(EUT L 277 af 21.10.2005, s. 1): 
»støtte […] ydes for at dække 
omkostningerne ved 
oprettelsen af drifts ‑, vikar ‑ og 
rådgivningstjenester for 
landbrugere og 
rådgivningstjenester for 
skovbrugere og nedsættes 
gradvis over en periode på 
højst fem år fra oprettelsen«.
22 Bemærkninger
29 
Revisionen viste, at ELFUL på trods af 
utilstrækkelige behovsanalyser også 
medfinansierer relevante foranstalt ‑
ninger til videnoverførsel og rådgiv ‑
ning. Dette skyldtes dog ikke identifi ‑
kation af og målretning mod specifikke 
behov (jf.  tekstboks 4 ).
Eksempler på finansierede projekter, der er relevante og innovative
Sverige - »Generationsskifte«
Projektet »generationsskifte« vedrører overdragelse af en bedrift fra den ældre til den yngre generation. Dette 
bliver stadig vigtigere på grund af aldersfordelingen i den befolkning, der aktivt beskæftiger sig med landbrug 
(over 50 % af landbrugerne i Sverige og i EU er 55 eller derover17). Det endagskursus, der blev undersøgt 
i Sverige, giver hovedsagelig oplysninger om økonomiske og finansielle spørgsmål (navnlig beskatning) samt 
civilretlige spørgsmål. De psykologiske og følelsesmæssige aspekter, som også er væsentlige i overdragelsen 
af et familielandbrug, berøres, men behandles nærmere i de coachingseancer, der også er tilgængelige.
Sverige - »Grön arena«
»Grön arena« er et projekt, som støtter landbrug, der leverer tjenester vedrørende socialt omsorgsarbejde, 
uddannelse, sundhed og fritid, f.eks. aktiviteter på bedriften for ældre eller for børn efter skoletid, »velværeak ‑
tiviteter« på landet eller med dyr osv. Dette projekt opfylder samfundsmæssige behov og giver landbrugerne 
mulighed for en alternativ indkomst. Efter at være afprøvet i én region blev projektet udvidet til hele landet.
Østrig - Ledelseskursus for kvinder i landdistrikterne
Formålet med dette ledelseskursus var at opmuntre og ruste kvinder til at overtage ansvarsposter i virksom ‑
heder og samfundsgrupper i landdistrikterne og dermed også til at tjene som rollemodeller og opmuntre 
andre kvinder til at blive mere aktive i udviklingen af landdistrikter. Dette kursus er helt klart relevant ifølge 
Fællesskabets strategiske retningslinjer for programmeringsperioden 2007 ‑201318, der fastsatte eksplicitte 
mål om at fremme kvinders adgang til arbejdsmarkedet og tage hensyn til kvinders uddannelsesbehov 
(jf. også  tekstboks 9 ).
17 Europa‑Kommissionen (2015): medlemsstaternes faktablade (Sverige, s.. 13, og Den Europæiske Union, s. 17) ( http://ec.europa.eu/agriculture/
statistics/factsheets/index_en.htm ).
18 Rådets afgørelse 2006/144/EF af 20. februar 2006 om Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne 
(programmeringsperioden 2007 ‑2013) (EUT L 55 af 25.2.2006, s. 20).Tekstboks 4

23 Bemærkninger
Medlemsstaterne 
kontrollerer ikke 
altid leverandørernes 
kvalifikationer og erfaring
30 
For at sikre kvaliteten og effektiviteten 
af de udbudte videnoverførsels ‑ og 
rådgivningstjenester skal det kontrolle ‑
res, at de organer, der leverer sådanne 
tjenester, er kompetente hvad angår 
både personalets kvalifikationer og 
erfaringer og den egentlige uddannel ‑
sesaktivitet samt den administrative 
og tekniske kapacitet.
31 
For så vidt angår rådgivningstjenester 
konstaterede Retten, at alle medlems ‑
staterne havde overholdt de forven ‑
tede standarder19, hvilket gjorde det 
muligt for landbrugere og skovbrugere 
at vælge fra en liste over autoriserede 
leverandører. I Sverige vedrørte kravene 
til kvalifikationer og erfaring imidlertid 
kun rådgivning om krydsoverens ‑
stemmelse og arbejdssikkerhed, fordi 
de andre former for rådgivning til 
landbrugerne blev tilbudt under foran ‑
staltning 111, hvor der ikke var fastsat 
sådanne krav.32 
I mangel af relevante EU‑regler havde 
Sverige ikke fastsat krav til foranstaltnin ‑
ger vedrørende videnoverførsel. Andre 
reviderede medlemsstater havde fast ‑
lagt relevante støtteberettigelses ‑ eller 
tildelingskriterier, men selv om der 
blev konstateret nogle gode praksis, 
fremgik det af revisionen, at procedu ‑
rerne for vurdering af de kvalifikationer, 
der krævedes af leverandørerne, var 
temmelig ineffektive.
33 
Østrig og Det Forenede Kongerige 
(England) stiller strikse krav til leve ‑
randører. I Østrig er leverandører af 
videnoverførselstjenester kun støtte ‑
berettigede, hvis de har et kvalitets ‑
styringscertifikat, som er gyldigt for 
voksenuddannelsesinstitutioner, og 
i Det Forenede Kongerige (England) 
skal interesserede leverandører bevise 
deres finansielle, tekniske eller faglige 
formåen i første fase af en tretrinsud ‑
budsprocedure. Det fremgik dog af 
revisionen, at myndighederne i begge 
tilfælde ikke systematisk kontrollerer 
kvalifikationer og erfaring for de 
firmaer, der leverer kurser, og for deres 
lærere (jf. også tekstboks 5 ).
Østrig: Uddannelsesleverandørernes kvalitetsstyringscertifikater blev 
ikke kontrolleret
Med henblik på at kontrollere støtteberettigelseskriteriet om, at leverandører af videnoverførselstjenester skal 
have et kvalitetsstyringscertifikat, har de østrigske myndigheder medtaget relevante punkter i deres tjeklister. 
Retten konstaterede dog i fire ud af 30 tilfælde, at myndighederne bekræftede det pågældende punkt i deres 
tjekliste, selv om der ikke fandtes noget kvalitetsstyringscertifikat.
De samlede offentlige udgifter, der var udbetalt til de fire leverandører, beløb sig til 3,6 millioner euro  
(ELFUL: 1,8 millioner euro), hvoraf ca. 3,1 millioner euro (ELFUL: 1,6 millioner euro) vedrørte en enkelt leveran ‑
dør. I oktober 2014 meddelte denne leverandør, at firmaet nu havde fået sit kvalitetsstyringscertifikat, men 
det havde leveret kurser siden 2007.Tekstboks 5
19 Jf. artikel 15, stk. 2, 
i Kommissionens forordning 
(EF) nr. 1974/2006 af 
15. december 2006 om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning (EF) 
nr. 1698/2005 om støtte til 
udvikling af landdistrikterne 
fra ELFUL (EUT L 368 af 
23.12.2006, s. 15):  
»2. De myndigheder og 
organer, der udvælges til at 
yde rådgivning til 
landbrugere, skal have 
tilstrækkelige ressourcer i form 
af kvalificeret personale, 
administrative og tekniske 
faciliteter og 
rådgivningsmæssig erfaring 
og pålidelighed med hensyn 
til de krav, betingelser og 
standarder, der er omhandlet 
i litra a) og b) i artikel 24, stk. 1, 
andet afsnit, i forordning (EF) 
nr. 1698/2005«.
24 Bemærkninger
34 
Lignende problemer med utilstrække ‑
lig kontrol af leverandørernes kvalifi ‑
kationer blev konstateret i Polen og 
Spanien (Galicien). Myndighederne 
stolede på leverandørernes oplysninger 
uden at se dokumentation herfor. Når 
myndighederne i Spanien (Galicien) 
selv leverede uddannelseskurser, blev 
personalets kvalifikationer og erfaring 
og den tekniske og administrative kapa ‑
citet taget for givet, og der blev ikke 
foretaget kontrol.
Udvælgelsen af aktiviteter 
og leverandører sker ikke 
på grundlag af fair og 
gennemsigtig konkurrence
35 
Konkurrence tilskynder leverandører til 
at forbedre kvaliteten af deres tjene ‑
ster, tilbyde gode priser og foreslå 
behovsbaserede tjenester, og det 
burde dermed give mere valuta for de 
europæiske skatteyderes penge. Det 
grundlæggende princip er, at konkur ‑
rence skal være fair og gennemsigtig. 
Hertil kommer, som allerede nævnt 
i punkt 24, at de ansvarlige myndig ‑
heder bør have et klart billede af de 
ydelser, der er behov for, for at kunne 
definere de nødvendige tjenester enten 
i indkaldelser af forslag eller udbud 
eller opstille hensigtsmæssige krite ‑
rier for udvælgelse af de relevante 
aktiviteter.36 
Med hensyn til foranstaltninger vedrø ‑
rende videnoverførsel har de revide ‑
rede medlemsstater forskellige måder 
at udvælge leverandører og tjenester 
på, lige fra at der indgås kontrakter 
uden konkurrence, eller at myndighe ‑
derne eller dertil knyttede organer selv 
leverer tjenester, til at der foretages 
enkeltstående indkaldelser af forslag 
eller anvendes udbudsprocedurer. Trods 
den brede vifte af anvendte proce ‑
durer konstaterede Retten generelt, 
at det var forslag fra veletablerede 
leverandører af videnoverførsels ‑
tjenester, der blev udvalgt igen og 
igen, og som modtog det meste af 
ELFUL‑støtten. Retten mener, at dette 
skyldes manglende konkurrence, og/
eller at der manglede fairness og 
gennemsigtighed.
37 
I de følgende punkter beskriver Retten 
de procedurer, den så i de forskellige 
reviderede medlemsstater, og nogle 
risici og konstateringer, der vedrører 
disse procedurer:
Ingen konkurrencebaseret 
udvælgelse af leverandører og 
tjenester - Østrig og Sverige
38 
Der kan ansøges om eller indgives 
forslag til projekter til enhver tid i hele 
programmeringsperioden, dvs. uden 
faste perioder eller frister. Som følge 
heraf er det ikke muligt at foretage 
en konkurrencebaseret vurdering og 
udvælgelse af projekter og leverandø ‑
rer, og leverandørerne har ikke noget 
incitament til at foreslå særlig behovs ‑
orienterede og veludformede tjenester, 
og der er derfor stor risiko for, at største ‑
delen af den finansielle støtte bliver 
brugt på tjenesteydelser, der er styret 
af leverandørerne.
25 Bemærkninger
39 
På tidspunktet for revisionen havde 
en gruppe af offentlige uddannelses ‑
institutioner i Østrig modtaget 77,3 % 
af ELFUL’s midler til foranstaltning 111 
og 54,3 % af midlerne til foranstaltning 
331. Disse uddannelsesinstitutioner 
havde en konkurrencemæssig fordel 
frem for andre leverandører, da ingen 
andre leverandører havde haft mulig ‑
hed for at deltage i officielle møder 
afholdt af myndighederne, hvor nye 
kurser og gennemførelsesbestemmelser 
blev drøftet. En evalueringsrapport be ‑
stilt af de østrigske myndigheder kon ‑
staterede, at provinserne [Bundeslän ‑
der] næsten udelukkende godkendte 
kurser, der allerede blev udbudt af 
disse institutioner, med potentielt høje 
dødvægtseffekter til følge20.
Intern levering af tjenester - 
Spanien (Galicien) og Sverige
40 
Der foregår en omfattende intern leve ‑
ring af tjenester i Spanien (Galicien) (89 % 
af budgettet for foranstaltning 111) og 
i Sverige (61 % af budgettet for foran ‑
staltning 111 og 35 % for foranstalt ‑
ning 331). Private leverandører fik ikke 
mulighed for at gennemføre sådanne 
projekter, som i stedet blev godkendt 
direkte af medlemsstatens myndighe ‑
der. Retten fandt ingen dokumenteret 
beslutningsprocedure, hvor der var 
fastsat et finansielt loft, og/eller hvor 
der var givet en begrundelse for intern 
levering (f.eks. tilstedeværelse af intern 
ekspertise og kapacitet eller behov 
for kvalifikationer, som markedet ikke 
dækker).41 
I Sverige blev interne projekter be ‑
handlet på samme måde som projek ‑
ter, der blev gennemført af eksterne 
uddannelsesleverandører, dvs. at en 
anden organisatorisk enhed under 
samme myndighed godkendte aktivite ‑
ten. Projekterne blev dog ikke opstillet 
i en prioriteringsrækkefølge, og Retten 
fandt, at adskillige kontroller kun blev 
gennemført proforma (jf. punkt 53).
42 
Interne projekter blev også udliciteret, 
men omkostningerne ved de dertil 
knyttede administrative aktiviteter 
(f.eks. udarbejdelse af en udbudsbe ‑
kendtgørelse og kontrol af modtagne 
tilbud), som reelt var en del af myn ‑
dighedernes normale opgaver, blev 
henført under projektet. Endvidere 
konstaterede Retten tilfælde, hvor 
myndighedernes interne projekter var 
betydeligt dyrere end de tjenester, der 
allerede var tilgængelige på markedet 
uden støtte fra ELFUL (jf. punkt 55).20 Mandl, C. og Kuttner, T., 
»Bildungsevaluierung 
Ländliche Entwicklung LE 
07‑13 ‑ Endbericht«, Wien, 
2013, s. 107.  
Dødvægtseffekt: En situation, 
hvor et støttet projekt ville 
være blevet gennemført helt 
eller delvist også uden støtte.
26 Bemærkninger
Indkaldelser af forslag - 
Spanien (Galicien)
43 
I Spanien (Galicien) blev kun 11 % 
af budgettet til foranstaltning 111 
gennemført ved hjælp af en konkur ‑
rencebaseret udvælgelsesprocedure, 
dvs. de årlige indkaldelser af forslag. 
De indkomne forslag blev vurderet på 
grundlag af et system med point for 
forskellige kriterier, der var meddelt 
potentielle leverandører. Revisionen 
viste imidlertid, at der ikke var nogen 
objektiv metode for tildeling af point. 
Det medførte, at ansøgningerne enten 
fik 0 point (når de krævede oplysnin ‑
ger i ansøgningen manglede) eller 
det højest mulige antal point (når de 
relevante felter var udfyldt, også selv 
om oplysningerne ikke var specifikke). 
Som følge heraf var udvælgelsesproce ‑
duren ikke gennemskuelig og gav ikke 
sikkerhed for, at de bedste leverandører 
og tjenester blev udvalgt.
Offentligt udbud - Det 
Forenede Kongerige (England) 
og Polen
44 
Offentligt udbud er en konkurrence ‑
baseret udvælgelsesprocedure, der 
følger formaliserede regler. Når den 
anvendes korrekt, bør den give rimelig 
sikkerhed for fairness og gennemsig ‑
tighed og gode resultater med hensyn 
til udvælgelse af leverandører og pro ‑
jekter. Retten konstaterede imidlertid 
en række forhold, der giver anledning 
til bekymring.45 
I Det Forenede Kongerige (England) 
var der et problem med relation til un ‑
derentreprise. Udbudsproceduren i flere 
faser og størrelsen af kontrakterne er 
til fordel for de større leverandører. 
Mindre leverandører kan kun blive del af 
en leveringsstruktur gennem underen ‑
treprise. De engelske myndigheder 
kræver, at tilbudsgiverne forelægger 
relevante oplysninger, f.eks. om deres 
aftaler med underleverandører, om 
deres kontraktforvaltning og om den 
kommunikation, der er planlagt for at 
sikre det ønskede resultat. Men samti ‑
dig har de ingen direkte kontrol med 
underentrepriserne og er afhængige af 
hovedleverandøren, både med hensyn 
til udvælgelsen af underleverandører 
og faktureringen af tjenesteydelser. 
Dette medførte, at hovedkontrahenten 
fik en alt for stor fortjeneste ud af myn ‑
dighedernes betalinger. Dette aspekt 
uddybes yderligere i del 2 i denne 
beretning (jf.  tekstboks 8 ).
46 
I Polen blev udbudsproceduren bragt 
i fare af et dårligt udformet tildelings ‑
system, der favoriserede veletablerede 
konsortier frem for nye leverandører. 
Det fremgår også af Rettens revisions ‑
resultater, at myndighederne ikke kan 
nøjes med at udføre en samlet vur ‑
dering af de konsortier, der ansøger, 
men også skal vurdere de enkelte 
medlemmers kapacitet og roller 
(jf. tekstboks 6 ).
27 Bemærkninger
Kommissionens vejledning 
til medlemsstaterne 
om videnoverførsel og 
rådgivning var begrænset
47 
Kommissionen godkendte LDP’erne 
i begyndelsen af programmerings ‑
perioden og krævede hverken, at 
medlemsstaterne i deres programme ‑
ringsdokumenter klart skulle beskrive 
behovene for viden og færdigheder hos 
aktørerne i landdistrikterne, eller at de 
skulle beskrive deres udvælgelsespro ‑
cedurer. Endvidere gav Kommissionen 
i programmeringsperioden 2007 ‑2013 
ikke nogen passende vejledning, der 
kunne have hjulpet medlemsstaterne 
til at indføre bedre procedurer. Hvad 
angår den nye programmeringspe ‑
riode udarbejdede Kommissionen 
mere ekstensiv vejledning om foran ‑
staltningerne uden at gå i detaljer 
med, hvordan behovene for viden og færdigheder skulle identificeres (f.eks. 
gennem fleksible analytiske procedu ‑
rer og planlægningsprocedurer). På 
grundlag af de programmeringsdoku ‑
menter, der var til rådighed på tids ‑
punktet for revisionen, fandt Retten 
ikke tegn på, at medlemsstaterne 
havde foretaget en bedre analyse af 
behovene for viden og færdigheder (jf. 
punkt 23 ‑29).Tildelingssystemet i Polen er dårligt udformet og dårligt gennemført
Nyetablerede leverandører med under to års erfaring kan aldrig opnå det krævede minimum af 
point for organisatorisk erfaring, og de er derfor på forhånd udelukket fra finansiel støtte uanset 
kvaliteten af de aktiviteter, de foreslår.
Endvidere giver de polske gennemførelsesregler mulighed for at tildele tre point for udveksling af erfaring 
vedrørende organisering af kurser i tilfælde, hvor en landbrugsorganisation er medlem af et konsortium, der 
deltager i udbuddet. Retten konstaterede, at myndighederne havde tildelt tre point til et sådant konsortium, 
selv om landbrugsorganisationens rolle med hensyn til levering af en tjeneste var begrænset og end ikke gav 
anledning til udbetaling. En analyse af flere antagne bud viste, at disse tre point kan være afgørende for at 
vinde udbuddet.Tekstboks 6

28 Bemærkninger
48 
Ud over de eksisterende retlige be ‑
stemmelser om rådgivningstjenester 
i 2007 ‑2013 udstedte Kommissionen 
ikke retningslinjer til medlemsstaterne 
med henblik på at sikre, at leverandø ‑
rer af videnoverførsels ‑ og rådgivnings ‑
tjenester er pålidelige, velkvalificerede 
og erfarne og har den nødvendige 
administrative og tekniske kapacitet. 
Med hensyn til programmeringsperio ‑
den 2014 ‑2020 kan der vise sig visse 
forbedringer, navnlig fordi EU‑bestem ‑
melserne vedrørende leverandørernes 
kapacitet og kvalifikationer er blevet 
udvidet til også at dække videnover ‑
førselstjenester21 (jf. punkt 30 ‑34).
49 
Med hensyn til programmeringsperio ‑
den 2007 ‑2013 var Kommissionen ikke 
altid bekendt med problemerne med 
de eksisterende procedurer for udvæl ‑
gelse af leverandører og tjenester og 
kunne således ikke pålægge medlems ‑
staterne at iværksætte korrigerende 
foranstaltninger (jf. punkt 35 ‑46).
50 
Med hensyn til programmeringsperio ‑
den 2014 ‑2020 kræver lovgivningen, at 
proceduren for udvælgelse af leveran ‑
dører af rådgivningstjenester skal være 
underlagt lovgivningen om offentlige 
udbud22. Der er derfor risiko for, at ud ‑
buddene resulterer i kun én vinder pr. 
geografisk og/eller tematisk område 
og begrænser valgmulighederne for 
aktørerne i landdistrikterne. Denne 
risiko kunne afbødes af, at medlems ‑
staterne eventuelt kan underskrive 
rammeaftaler med flere leverandører23 
og dermed gøre det muligt for aktører ‑
ne i landdistrikterne at vælge mellem 
en række leverandører.51 
Med hensyn til udvælgelse af leve ‑
randører og tjenester vedrørende 
videnoverførsel er der ingen eksplicit 
bestemmelse i den relevante lovgivning, 
men medlemsstaterne kan vælge 
mellem forskellige procedurer alt efter 
deres nationale retsregler, herunder 
udbud og intern procedure24. Da der 
ikke er udsendt yderligere specifik 
vejledning fra Kommissionen, er det 
sandsynligt, at de problemer, som Revi ‑
sionsretten har påpeget i forbindelse 
med programmeringsperioden 2007 ‑
2013, stadig findes, f.eks. med hensyn 
til intern levering uden gennemsigtige 
beslutningsprocedurer eller begrun ‑
delser, underentrepriser, der ikke er 
underlagt administrativ kontrol og de 
samme standarder som normale kon ‑
trakter, og tildelingsprocedurer, der 
ikke er gennemsigtige og/eller fair.
Del II - procedurer til at 
sikre omkostningseffektiv 
og koordineret levering af 
videnoverførsels- og 
rådgivningstjenester
Medlemsstaterne godkendte 
uddannelsesaktiviteter uden 
at foretage effektiv kontrol 
af, om omkostningerne var 
rimelige …
52 
Sikring af, at omkostningerne til tilskud 
til udvikling af landdistrikter holdes 
under kontrol, er et centralt element 
i den »forsvarlige økonomiske forvalt ‑
ning«, der kræves i EU’s finansielle be ‑
stemmelser, og som betyder, at alle, der 
administrerer EU’s budget, forventes at 
overholde princippet om sparsomme ‑
lighed, dvs. at støtte det rigtige til den 
rette pris. Dette bør gøres ved at kon ‑
trollere omkostningerne på forhånd, 
dvs. før godkendelsen af tilskuddene 
og før udbetalingen.21 Artikel 14, stk. 3, og artikel 15, 
stk. 3 i forordning (EU) 
nr. 1305/2013.
22 Artikel 15, stk. 3, i forordning 
(EU) nr. 1305/2013.
23 I overensstemmelse med 
artikel 32 i direktiv 2004/18/EF.
24 Foranstaltningsark 
vedrørende støtte til 
videnoverførsel og 
informationsaktioner, affattet 
i oktober 2014.
29 Bemærkninger
53 
Som Retten fremhævede i sin særberet ‑
ning nr. 22/201425, gør medlemsstaternes 
myndigheder ikke nok for at sikre, at 
de omkostninger, der ligger til grund 
for tilskuddene til udvikling af land ‑
distrikter, er rimelige. Med hensyn til 
foranstaltninger vedrørende videnover ‑
førsel er projektansøgningerne ofte 
ikke tilstrækkeligt detaljerede til, at 
der kan foretages en hensigtsmæssig 
vurdering af omkostningerne i forhold 
til de planlagte aktiviteter. Imidlertid 
godkendte myndighederne i Østrig 
og Sverige disse generelle projektan ‑
søgninger og angav på deres tjeklister, 
at det rent faktisk var kontrolleret, at 
omkostningerne var rimelige. Andre 
eksempler på svagheder i den forud ‑
gående kontrol i medlemsstaterne 
gives i  tekstboks 7 .… og der er tegn på, at de 
somme tider betalte for 
meget for uddannelses- 
eller rådgivningstjenester, 
der ikke var tilstrækkeligt 
begrundede
54 
Som beskrevet i det foregående skal 
medlemsstaternes myndigheder kon ‑
trollere, at de tilskud, de godkender, er 
baseret på rimelige omkostninger. Det 
er dog ikke usædvanligt, at de afholdte 
omkostninger er forskellige fra de 
omkostninger, der blev godkendt på 
ansøgningsstadiet: Både specifika ‑
tionerne og priserne kan ændre sig. 
Derfor har medlemsstaternes myndig ‑
heder brug for regler og systemer for 
at kunne opdage væsentlige afvigelser 
fra de godkendte projektomkostninger 
og kontrollere, at de reviderede om ‑
kostninger stadig er rimelige, inden de 
udbetaler tilskuddet.25 Jf. særberetning nr. 22/2014 
»Økonomisering: holde 
omkostningerne til tilskud til 
EU‑finansierede 
landdistriktsprojekter under 
kontrol« ( http://eca.europa.eu ).
Eksempler på svagheder i den forudgående kontrol af omkostningernes 
rimelighed
Det Forenede Kongerige (England):
Myndighederne havde kun modtaget ét tilbud fra en uddannelsesleverandør som svar på en indkaldelse af 
tilbud. De accepterede tilbuddet uden at sammenligne priserne med historiske omkostninger eller andre 
benchmarks. Retten konstaterede, at den pris pr. kursist, som myndighederne blev afkrævet, var mellem to og 
otte gange så høj som den standardpris, der var oplyst i leverandørens katalog.
Spanien (Galicien):
En forhøjelse af budgettet til et uddannelsesprojekt blev accepteret, uden at der blev anmodet om nogen 
form for dokumentation, der kunne begrunde den foreslåede forhøjelse.
Østrig:
Budgettet for et stort projekt blev forhøjet to gange, hvilket medførte et samlet tilskud på 2,7 millioner euro. 
Myndighederne godkendte budgetforhøjelsen med den begrundelse, at de forelagte udgiftsberegninger var 
baseret på faktiske betalinger for lignende aktiviteter gennemført tidligere år. Retten fandt dog intet bevis for, 
at der var foretaget passende kontrol heraf.Tekstboks 7

30 Bemærkninger
55 
Retten konstaterede adskillige svaghe ‑
der i procedurerne på udbetalingssta ‑
diet, hvilket resulterede i ukorrekte be ‑
talinger, overbetaling eller usikkerhed 
om rigtigheden af det betalte beløb, 
som vist nedenfor:
 ο Obligatoriske kurser for landbrugere, 
f.eks. i håndtering af plantebe ‑
skyttelsesmidler og i dyrevelfærd, 
som de regionale myndigheder 
leverede direkte for henholdsvis 
2 680 euro og 2 030 euro, blev ud ‑
budt i samme region til en meget 
lavere pris (henholdsvis 150 og 
200 euro) (Spanien ‑ Galicien).
 ο Betalingerne blev ikke justeret på 
grundlag af deltagernes faktiske 
deltagelse i kurset, selv om pro ‑
jektet skulle faktureres på dette 
grundlag (Spanien ‑  Galicien).
 ο Deltagerlisterne var ikke pålidelige: 
De var underskrevet i forvejen eller 
viste tegn på, at en anden end 
kursusdeltageren havde foretaget 
ændringer i dem, eller kunne ikke 
fortolkes på grund af de forskellige 
anvendte tegn og koder (Polen, 
Spanien ‑ Galicien).
 ο De omkostninger, medlemsstatens 
myndigheder blev afkrævet for 
uddannelseskurser, var meget højere 
end de beløb, som reelt blev betalt 
til underleverandørerne (Det 
Forenede Kongerige ‑  England, 
jf. tekstboks 8 ). ο Når medlemsstatens myndigheder 
selv gennemførte projekter, var 
det ikke muligt at fastslå sammen ‑
hængen mellem omkostningerne 
ved den enkelte uddannelsesaktivi ‑
tet og den tilsvarende betalings ‑
anmodning, der blev forelagt for 
betalingsorganet, inden for en 
rimelig tidsramme (Sverige).
 ο Der var ingen forpligtelse til at 
gemme timesedler, eller reglerne 
var uklare eller gjorde det ikke mu ‑
ligt at foretage en korrekt bogfø ‑
ring af den tid, der reelt blev brugt 
på uddannelsesaktiviteter, enten af 
leverandørerne eller af de offent ‑
lige myndigheder selv (Sverige, 
Polen og Spanien). Når kurserne 
afholdes af offentlige myndighe ‑
der, betyder det, at der er risiko 
for, at aktiviteter, der ligger inden 
for disse myndigheders normale 
mandat, vil blive tilskrevet projek ‑
ter, der medfinansieres af ELFUL 
(jf. også punkt 42).
 ο Nogle rådgivningstjenester blev 
finansieret fuldt ud (Sverige), 
hvilket er i strid med reglerne, som 
begrænser finansieringssatsen til 
80 %.
 ο Der findes ikke altid klare aftaler 
med eksterne undervisere og fore ‑
dragsholdere, og deres fakturaer 
er ikke tilstrækkeligt detaljerede 
til, at det kan konstateres, både 
at omkostningerne er korrekte og 
rimelige, og at der er en sammen ‑
hæng med det projekt, der skal 
etableres (Østrig og Sverige).
31 Bemærkninger
Alt for høje fortjenester i Det Forenede Kongerige (England)
I Det Forenede Kongerige (England) betalte medlemsstatens myndigheder alt for høje beløb for adskillige 
kurser, selv om der blev anvendt en udbudsprocedure. En betalingsanmodning fra en leverandør vedrørende 
tre kurser omfattede omkostninger, der var 13,8 gange højere end de direkte uddannelsesomkostninger, som 
denne leverandør havde betalt til sine underleverandører. En inspektør fra betalingsorganet havde også påpeget 
denne mangel på valuta for pengene (inden Rettens revision), men det havde ikke haft følger for betalingen. 
Som følge heraf påtænker de britiske myndigheder at indføre strengere kontrol med gennemførelsesplanen.
1 Der kunne være nogle få andre omkostninger, f.eks. til annoncering og administration.  
2 Ifølge betalingsanmodningen.
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.Tekstboks 8
Samlet betaling /two.superior
(deltagergebyrer
 og oﬀentlig støtte)
13 %8 %9 %
CBA
87 %92 %91 %Kursus
9 420/uni00A0GBP16 540/uni00A0GBP5 536 GBP
BruttofortjenesteDirekte uddannelsesomkostninger betalt til underleverandørerne/one.superior
32 Bemærkninger
Kommissionens 
revisionsdækning gav ikke 
tilstrækkelige oplysninger 
om de svagheder, 
Revisionsretten konstaterede
56 
Kommissionen skal gennem sine 
revisioner overvåge de forvaltnings ‑ 
og kontrolsystemer, der er etableret 
i medlemsstaterne26. Videnoverførsels ‑ 
og rådgivningstjenester anses for at 
være af stor betydning for den videre 
udvikling af landdistrikterne og deres 
økonomi. Kommissionens revisions ‑
dækning med henblik på at overvåge 
forvaltningen af disse foranstaltninger 
gav dog ikke tilstrækkelige relevante 
oplysninger om medlemsstaternes 
gennemførelse og kontrolprocedurer, og 
den har hverken påvist eller afhjulpet 
nogen af de ovennævnte svagheder.
57 
Kommissionen har ikke gennemført en 
særlig revision af videnoverførsels ‑ og 
rådgivningsforanstaltninger i perioden 
2007 ‑2013 med den begrundelse, at 
de involverede beløb er relativt lave. 
I 2010 var foranstaltning 111 omfattet 
af en bredere anlagt revision. Den af ‑
slørede adskillige svagheder i forvalt ‑
nings ‑ og kontrolsystemerne (centrale 
kontroller) og gav anledning til en 
finansiel korrektion27.Der foregår ingen 
koordinering af EU -fondene 
og andre fonde for at sikre 
effektive videnoverførsels- 
og rådgivningstjenester
58 
Som anført i punkt 13 er det muligt 
at finansiere videnoverførsels ‑ og 
rådgivningsaktiviteter for aktørerne 
i landdistrikterne med andre kilder end 
ELFUL. Ved besøgene på stedet og på 
grundlag af sin spørgeundersøgelse 
(jf. punkt 20) konstaterede Retten, at 
andre EU‑fonde (især ESF) samt natio ‑
nale og regionale finansieringskilder 
tilvejebringer en sådan finansiering.
59 
For at undgå, at aktiviteter dobbelt ‑
finansieres af forskellige fonde, skal 
medlemsstaterne foretage afgrænsnin ‑
ger mellem de forskellige fonde i deres 
LDP’er28 og implementere effektive 
forvaltningsprocedurer29.
60 
Afgrænsningen af de forskellige 
EU‑fonde var dog ikke kun medlems ‑
staternes ansvar. Den burde være star ‑
tet i Kommissionen med en egentlig 
koordinering mellem de generaldirek ‑
torater, der er ansvarlige for de forskel ‑
lige fonde. Kommissionen burde have 
vurderet, hvorvidt afgrænsningen var 
passende, og godkendt den som led 
i de nationale strategiplaner for udvik ‑
ling af landdistrikter, udstedt retnings ‑
linjer og kontrolleret gennemførelsen 
af foranstaltninger i medlemsstaterne.26 Artikel 59, stk. 2, i forordning 
(EU, Euratom) nr. 966/2012.
27 Kommissionen kan foretage 
finansielle korrektioner 
i tilfælde af ukorrekte udgifter, 
transaktioner eller praksis, 
som medlemsstaten ikke har 
korrigeret. Der kan også 
foretages finansielle 
korrektioner, hvis der er en 
alvorlig mangel ved 
forvaltnings ‑ og 
kontrolsystemet, som har 
bragt bidrag, som EU allerede 
har udbetalt til et program, 
i fare, eller hvis en 
medlemsstat ikke har 
undersøgt 
uregelmæssigheder og 
foretaget de nødvendige 
korrektioner.
28 Artikel 60 i forordning (EF) 
nr. 1698/2005.
29 Artikel 24, stk. 5, 
i Kommissionens forordning 
(EF) nr. 65/2011 af 
27. januar 2011 om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning (EF) 
nr. 1698/2005 for så vidt angår 
kontrol og 
krydsoverensstemmelse 
i forbindelse med 
støtteforanstaltninger til 
udvikling af landdistrikterne 
(EUT L 25 af 28.1.2011, s. 8).
33 Bemærkninger
61 
For programmeringsperioden 2007 ‑
2013 udstedte Kommissionen ingen 
retningslinjer om afgrænsning eller 
om undgåelse af risikoen for dobbeltfi ‑
nansiering, og den godkendte med ‑
lemsstaternes LDP’er uden at kræve 
yderligere oplysninger om de mekanis ‑
mer, der skulle anvendes for at undgå 
dobbeltfinansiering. Retten konstate ‑
rede i flere tilfælde, at aktiviteter, der 
lignede hinanden, blev finansieret af 
forskellige fonde, og at afgrænsningen 
mellem fondene var vag. Den klare 
ulempe ved denne situation er, at hver 
fond skal have de samme forvaltnings ‑
strukturer. Jo mindre klar afgrænsningen 
er, desto større er risikoen for dobbelt ‑
finansiering, hvis forvaltningsprocedu ‑
rerne ikke fungerer godt.
62 
Retten konstaterede ikke desto mindre, 
at nogle medlemsstater anvendte 
god praksis for at mindske risikoen for 
dobbeltfinansiering, såsom stempling 
af fakturaer (Spanien (Galicien), Østrig, 
Polen), indhentning af erklæringer fra 
støttemodtagerne (Spanien (Galicien)) 
og gennemførelse af høringer mellem de 
kompetente myndigheder samt obli ‑
gatoriske kontroller på ansøgningssta ‑
diet (Sverige).63 
For så vidt angår afgrænsningen mellem 
de forskellige EU‑fonde undersøgte 
Retten medlemsstaternes nationale 
strategiplaner og landdistriktspro ‑
grammer for programmeringsperioden 
2007 ‑2013 og konstaterede følgende 
svagheder:
 ο I Spanien (Galicien) kunne uddan ‑
nelsesaktioner, der ikke indgik 
i »almindelig uddannelse« i land ‑
distrikterne, støttes af ELFUL, ESF 
eller EFRU. Der var imidlertid ikke 
defineret nogen relevante afgræns ‑
ningskriterier. Retten fandt eksem ‑
pler på både IT‑kurser og kurser 
vedrørende kooperativt iværk ‑
sætteri i landdistrikterne, der var 
finansieret af ELFUL (foranstaltning 
111), EFRU eller ESF.
 ο I Det Forenede Kongerige (Eng ‑
land) var ESF‑finansierede kurser 
i ledelse og forvaltning, IT og 
kontorfærdigheder åbne for alle 
virksomheder, herunder virksom ‑
heder i landdistrikterne, selv om 
afgrænsningskriterierne syntes at 
udelukke dem.
 ο I Polen blev der finansieret ud ‑
dannelsesaktiviteter, der lignede 
hinanden, under ESF‑programmet 
Human Capital Operational Pro ‑
gramme og foranstaltning 111.
 ο I Belgien (Vallonien) kunne aktivi ‑
teter, der lignede hinanden, finan ‑
sieres under foranstaltning 331 og 
ESF. Foranstaltningen blev lanceret 
med midler til udvikling af landdi ‑
strikter, men blev derefter indstillet. 
De belgiske myndigheder har 
forklaret, at uddannelsesleveran ‑
dørerne foretrak ESF‑finansiering, 
fordi de mente, at ESF’s regler for 
godtgørelse af omkostninger er 
mindre strenge end ELFUL’s regler.
34 Bemærkninger
64 
I Spanien (Galicien) viste revisionen, 
at der i det anvendte system var en 
risiko for dobbeltfinansiering fra 
foranstaltning 115 og ESF, eftersom 
personaleomkostningerne for nyan ‑
satte blev dækket af begge fonde. Der 
blev konstateret et tilfælde, hvor en 
leverandør var støttemodtager både 
under ESF (122 400 euro) i forbindelse 
med jobskabelse og under foranstalt ‑
ning 115 (124 700 euro).
65 
I den nye programmeringsperiode 
2014 ‑2020 understreger de relevante 
forordninger betydningen af en større 
sammenhæng mellem EU‑fondene. 
Den nye fremgangsmåde fokuserer 
mindre på afgrænsning og mere på 
komplementaritet. Der manglede dog 
operationel vejledning fra Kommis ‑
sionen. Retten har analyseret partner ‑
skabsaftalerne, og det er for flere 
medlemsstater ikke klart, hvordan de 
koordinationssvagheder, der fandtes 
i programmeringsperioden 2007 ‑2013, 
vil blive afhjulpet i den nye periode.Del III - procedurer til at 
overvåge og evaluere 
resultaterne af 
videnoverførsels- og 
rådgivningsaktiviteter
66 
Overvågning og evaluering30 er centrale 
elementer til sikring af, at EU‑bud ‑
gettet anvendes fornuftigt. Som det 
fremgår af figur 4  og punkt 1, kan 
overvågning og evaluering levere input 
til kortfristede analyser, til specifice ‑
ringen af programmer i den syvårige 
programmeringsperiode og til udform ‑
ningen af langfristede programmer for 
fremtiden.
67 
Da Kommissionen ikke har brugt 
nogen model, henviser Retten til en 
anerkendt model, »Kirkpatricks fire 
niveauer«, der bruges til evaluering 
af uddannelsesprogrammer. Princip ‑
perne i denne model kan anvendes 
på ethvert uddannelsesprogram 
(jf. bilag II ). Kirkpatricks fire niveauer 
er udformet som en sekvens af meto ‑
der til evaluering af uddannelsespro ‑
grammer. Når man bevæger sig fra et 
niveau til det næste, bliver processen 
vanskeligere og tager længere tid, 
men hvert efterfølgende niveau giver 
også flere værdifulde oplysninger31.30 Overvågning er regelmæssig 
undersøgelse af udgifter, 
output og resultater, der giver 
opdaterede oplysninger om, 
hvorvidt programmerne 
skrider frem efter hensigten. 
Evaluering er en periodisk 
indsamling og analyse af 
dokumentation ‑  herunder de 
oplysninger, der udarbejdes 
med henblik på 
overvågningen ‑ med det 
formål at drage konklusioner 
om et programs eller en 
politiks effektivitet og 
produktivitet.
31 Kirkpatrick, Donald L., 
Kirkpatrick, James D., 
Evaluating Training Programs: 
The Four Levels , 3. udgave, 
2006, s. 21.
35 Bemærkninger
68 
De oplysninger, der fås på niveau 1 og 
2 (reaktion og læring), bruges primært 
til at identificere problemer med kvali ‑
teten af den leverede tjeneste, aktivi ‑
tetens omfang osv. Disse oplysninger 
kan tjene som input til at finjustere 
specifikationerne for efterfølgende ak ‑
tioner eller til at forbedre udvælgelsen 
af leverandører i efterfølgende udbud 
eller forslagsindkaldelser. Niveau 3 og 
4 (adfærd og resultater) kan anvendes 
til at vurdere virkninger og resultater af 
aktionerne og tjener mere strategiske 
formål, såsom at genvurdere behovene, 
identificere nye behov osv.
Uddannelsesleverandørerne 
indsamler ofte 
direkte feedback fra 
kursusdeltagerne, men 
den anvendes sjældent 
af medlemsstaternes 
myndigheder til at forbedre 
efterfølgende aktioner
69 
Retten konstaterede, at de fleste med ‑
lemsstater indhenter umiddelbar feed ‑
back fra kursusdeltagere i forbindelse 
med videnoverførselsforanstaltninger 
under ELFUL, men ikke bruger den 
i det omfang, de kunne, til at vurdere 
kursuskvaliteten eller til at ændre kur ‑
serne. Kun få medlemsstater overvåger 
oplysningerne om den faktiske læring 
(niveau 2).70 
I de fleste af de reviderede medlems ‑
stater udfylder kursusdeltagerne feed ‑
backskemaer (eller tilfredshedsunder ‑
søgelser) umiddelbart efter kurset. Det 
sker for det meste på leverandørens 
initiativ, men nogle medlemsstaters 
myndigheder har retningslinjer eller 
standardiserede feedbackskemaer 
(jf. tekstboks 9 ).
71 
I mange tilfælde udnytter medlemssta ‑
ternes myndigheder imidlertid ikke de 
indsamlede oplysninger fuldt ud. I Polen 
fremsendes der kun konsoliderede 
resultater af ét kvalitativt spørgsmål 
til myndighederne i den endelige 
rapport på udbetalingsstadiet. I Østrig 
fremsendes der hverken feedbackske ‑
maer eller analyser heraf til myndig ‑
hederne. I Spanien (Galicien) modtager 
myndighedernes centrale tjenester, når 
der er tale om uddannelsesaktioner, 
der forvaltes gennem direkte interven ‑
tion, ikke de udfyldte skemaer fra 
projektkoordinatorerne.
36 Bemærkninger
72 
Myndighederne i de fleste af de 
medlemsstater, der blev besøgt under 
revisionen, overvåger ikke, i hvilket 
omfang deltagerne reelt erhverver den 
viden, de færdigheder og de holdninger, 
som er tilsigtet, ved at deltage i lærings ‑
aktiviteten (svarende til niveau 2 (læ ‑
ring) i Kirkpatrick ‑modellen). I Spanien 
fulgte myndighederne f.eks. ikke op 
på, hvor mange af kursusdeltagerne 
der reelt tog den prøve, som forbere ‑
delseskurset var beregnet til. I Det For ‑
enede Kongerige (England) overvåger myndighederne ikke beståelsesprocen ‑
ten for kurser, hvor der gives et certifikat, 
og Retten fandt eksempler på, at selv 
hovedkontrahenten ikke kendte til 
beståelsesprocenten i forbindelse med 
de kurser, som underleverandøren 
leverede. I Polen afholdes der ingen 
prøver eller interview før og efter 
kurset for at evaluere, hvad kursisten 
har lært. Det certifikat, som deltagerne 
modtager, når kurset er færdigt, er blot 
en bekræftelse på, at de har deltaget, 
og ikke en bekræftelse på, at de har 
bestået en prøve.Eksempler på god praksis med hensyn til indsamling af oplysninger til 
projektevaluering
De polske  myndigheder forsyner leverandørerne med standardiserede feedbackskemaer med 11 kvalitative 
spørgsmål.
Myndighederne i  Det Forenede Kongerige (England)  tillader, at leverandørerne bruger deres egne evaluerings ‑
formularer, men sikrer gennem retningslinjer, at formularerne opfylder visse mindstekrav. Kursisterne skal 
vælge mellem tre eller flere svar (f.eks. meget tilfreds, tilfreds eller ikke tilfreds) vedrørende seks forskellige 
elementer: kursets rytme og indhold, materialer, sted og faciliteter, støtten fra underviseren, kursets generelle 
kvalitet og relevansen af de opnåede færdigheder. Deltagerne skal også angive, om færdighederne er relevante, 
og om det er sandsynligt, at de vil blive anvendt i praksis. Der skal være afsat plads til bemærkninger og 
forbedringsforslag.
Ligeledes i  Det Forenede Kongerige (England) gennemfører myndighederne en telefonrundspørge blandt 
tilfældigt udvalgte kursister. Det primære formål er at kontrollere, at de pågældende har deltaget i kurset, 
men det er også en nyttig feedbackmekanisme.
I Østrig  så Retten et godt eksempel på en evaluering, der var integreret i konceptet i et innovativt forvaltnings ‑
kursus for kvinder, der deltager aktivt i landdistriktsudvikling. Kurset omfattede en vurdering af hvert moduls 
kvalitative elementer, såsom indlæringsatmosfære, kursets indhold og praktiske relevans samt undervisernes 
og kursusmaterialernes kvalitet. Underviserne skulle foretage en selvevaluering, der blev sammenholdt med 
deltagernes evaluering, og til sidst havde leverandøren en feedbackdiskussion med de østrigske myndigheder. 
Deltagerne skulle også fremlægge et eksamensdokument, som de havde arbejdet på under hele forløbet, og 
leverandøren har til hensigt at foretage en undersøgelse efter 1 ‑2 år for at høre, om deltagerne stadig bruger 
den viden og de færdigheder, de fik. Interview med deltagere, der bekræfter de positive resultater af evalue ‑
ringen, kan også ses på internettet.Tekstboks 9

37 Bemærkninger
73 
I Østrig skal deltagere i kurser, hvor der 
gives et certifikat, til gengæld bestå en 
prøve. Leverandørerne skal overvåge og 
evaluere kurserne i overensstemmelse 
med visse kriterier og forelægge et 
resumé af resultaterne til det nationale 
landbrugskammer. Ifølge de udleverede 
data udstedes der over 850 certifikater 
pr. år, hvilket svarer til en beståelses ‑
procent på ca. 95 %.
Der findes eksempler 
på god praksis, hvor 
medlemsstaterne gør en 
indsats for at indsamle 
nyttige oplysninger om 
effekten af videnoverførsels- 
og rådgivningsaktiviteter
74 
Som anført i det foregående afsnit ud ‑
nytter medlemsstaterne ikke fuldt ud 
mulighederne for projektevaluering. 
Nogle medlemsstater bestilte undersø ‑
gelser eller evalueringer af uddannel ‑
sesprogrammer for at få oplysninger 
om adfærdsændringer (Kirkpatrick ‑
modellens niveau 3) og resultater 
(niveau 4). I forbindelse med sådanne 
undersøgelser skal der først indsamles 
grundlæggende evalueringsdata, 
nogle gange længe efter kursernes 
afslutning, hvilket gør det endnu mere 
vanskeligt og tidskrævende at drage 
relevante konklusioner.75 
I Sverige indhentes der feedback på 
alle fire evalueringsniveauer ved hjælp 
af regelmæssige landsdækkende 
spørgeundersøgelser, der foretages 
pr. post af den svenske statistiske 
tjeneste. Den seneste undersøgelse 
blev gennemført i foråret 2010, hvor 
8 000 personer, som havde deltaget 
i videnoverførsels ‑ eller rådgivnings ‑
aktiviteter inden for udvikling af 
landdistrikter, blev spurgt. Der blev 
gennemført lignende undersøgelser 
i 1999 og 2006, og der er planlagt en 
ny undersøgelse i 201532.
76 
I Østrig bestilte myndighederne en 
specifik evaluering af foranstaltning 
111 og 331. Forfatterne til undersøgel ‑
sen anvender følgende fire metoder: 
analyse af nationale og internationale 
undersøgelser, rapporter og andre do ‑
kumenter, onlinespørgeundersøgelse 
henvendt til aktører i landdistrikterne 
(både deltagere i uddannelsesforan ‑
staltninger og personer, der ikke har 
deltaget), uddannelsesleverandører 
og ansatte i myndighederne, »dialo ‑
ginterview« på 1 ‑2 timer og »evalue ‑
ringscaféer«. Forfatterne giver mange 
detaljerede oplysninger, f.eks. om de 
anslåede fordele ved uddannelsesfor ‑
anstaltningerne i almindelighed og 
ved de forskellige typer aktioner og 
om hindringerne for deltagelse. På den 
anden side gør de også opmærksom 
på svagheder i det østrigske system 
og foreslår, at der indføres en konkur ‑
rencebaseret projektudvælgelsespro ‑
cedure, hvor der anvendes specifikke 
indikatorer for succes for de enkelte 
projekter33.
77 
Data indsamlet gennem eksterne stu ‑
dier i Det Forenede Kongerige (England) 
og Sverige gør det også muligt at 
drage konklusioner om fordelene ved 
kurser og rådgivning (jf.  tekstboks 10 ).32 Jordbruksverket: 
»Kompetensutveckling inom 
landsbygdsprogrammet 
‑ Rapport från en statistisk 
undersökning genomförd. 
Rapport 2010:30«.  
Jordbruksverket: »Analys av 
kompetensutvecklingen inom 
landsbygdsprogrammet 
‑ Fördjupning av rapport 
2010:30. Rapport 2011:39«.
33 Mandl, C. og Kuttner, T., 
»Bildungsevaluierung 
Ländliche Entwicklung LE 
07‑13 – Endbericht«, Wien, 
2013.
38 Bemærkninger
78 
I Sverige har initiativet »Greppa Närin ‑
gen« (fokus på næringsstoffer)35 siden 
2001 givet gratis miljørådgivning til 
bedrifter på over 50 hektar og/eller 
med over 25 dyreenheder. Initiativet 
finansieres under ELFUL og via genin ‑
vesterede miljøafgifter. Der gives bl.a. 
kurser til landbrugere og rådgivere, og 
der leveres redskaber til beregning af næringsstofbalancer. Evalueringen af 
rådgivningen til bedrifterne er integreret 
gennem opfølgningsbesøg og spørge ‑
undersøgelser hvert kvartal. Landbru ‑
gernes tilfredshed med rådgivnings ‑
besøgene er temmelig høj, og det er 
et endnu vigtigere tegn på, at foran ‑
staltningen er vellykket, at kvælstof ‑ og 
fosforoverskud og ammoniakemissio ‑
ner pr. bedrift er reduceret.Eksempler på undersøgelser af effekten af videnoverførsel og rådgivning 
finansieret inden for rammerne af landdistriktsudvikling
Det Forenede Kongerige (England)
I 2013 færdiggjorde Countryside and Community Research Institute (University of Gloucestershire) en 
rapport34, hvor man forsøgte at vurdere det sociale udbytte af investeringer (SROI) under akse 1 
og 3 i LDP’et for England ved at anvende fire casestudy‑områder.
Rapporten konkluderede bl.a., at de konstaterede fordele (f.eks. den forbedrede bedriftsbæredygtighed, hus ‑
dyrsektorens engagement med hensyn til dyrevelfærd og kompetencer, de forbedrede praksis med hensyn 
til jord ‑ og arealforvaltning og udviklingen af lokal kapacitet for så vidt angår merværdi under akse 1) i vid 
udstrækning afspejler niveauet af investeringer i uddannelse og rådgivning.
Sverige
En opfølgningsundersøgelse vedrørende pesticider i et lille afvandingsområde i det sydlige Sverige 
(Vemmenhög), der blev indledt i 1990, viser, at forekomsten af pesticidrester i vandløbene faldt 
med 90 %, selv om mængden af anvendte plantebeskyttelseskemikalier næsten ikke er ændret. Analysen viser, 
at dette i vid udstrækning skyldes øget bevidsthed blandt landbrugerne om sikker håndtering af pesticider, 
efter at man begyndte med rådgivningstjenester på dette område i 1994.
34 »An assessment of the Social Return on Investment of Axes 1 and 3 of the Rural Development Programme for England, final report«, udarbejdet 
af Countryside and Community Research Institute på vegne af ministeriet for miljø, fødevarer og landdistriktsspørgsmål, 1. november 2013.Tekstboks 10
35 http://www.greppa.nu
39 Bemærkninger
De data, der indsamles for at 
måle de samlede resultater 
af videnoverførsels- og 
rådgivningstjenesterne på 
EU-plan, er ikke pålidelige
79 
I de foregående afsnit omtales overvåg ‑
ning og evaluering især som et redskab 
til at forbedre specifikationerne og 
gennemførelsen af videnoverførsels ‑ 
og rådgivningstjenester på medlems ‑
statsniveau. På EU‑niveau blev der 
med forordningen om udvikling af 
landdistrikter etableret en fælles 
overvågnings ‑ og evalueringsramme 
(CMEF) for perioden 2007 ‑201336. Dette 
var en ny ordning, som blev indført 
i 2007, og som omfatter fælles indikato ‑
rer, der skal registrere fremskridt med 
hensyn til opfyldelsen af målene for 
landdistriktsudvikling, således at de 
enkelte LDP’er kan sammenlignes, og 
dataene kan aggregeres. En kommis ‑
sionsforordning37 fastsætter mere 
specifikke krav og indeholder en liste 
over fælles indikatorer for udgangssi ‑
tuation, output, resultater og effekt. 
Da fælles indikatorer ikke fuldt ud kan 
registrere alle virkninger af de enkelte 
LDP’er, kunne medlemsstaterne også 
fastsætte et begrænset antal yderligere 
indikatorer. Ingen af de reviderede 
medlemsstater fastlagde dog supple ‑
rende indikatorer vedrørende for ‑
anstaltninger til videnoverførsel og 
rådgivning.
80 
Rettens revision bekræftede de 
alvorlige svagheder med hensyn til 
tilgængeligheden og kvaliteten af 
overvågnings ‑ og evalueringsoplysnin ‑
gerne vedrørende udgifterne til land ‑
distriktsudvikling, som blev fremhævet 
i særberetning nr. 12/201338.81 
Under revisionen konstaterede Retten 
følgende svagheder:
 ο I Polen var den anvendte bereg ‑
ningsmetode ikke i overensstem ‑
melse med CMEF‑retningslin ‑
jerne, hvilket medførte meget 
store forskelle i antallet af faktiske 
uddannelsesdage39.
 ο Det Forenede Kongerige (England) 
og Spanien (Galicien) kunne ikke 
fremlægge alle de ønskede oplys ‑
ninger, og Østrig tildelte projekter 
til den forkerte slags CMEF‑aktivi ‑
teter (hvilket medførte, at antallet 
af uddannelsesdage og antallet af 
kursusdeltagere ikke var pålideligt 
for de forskellige aktivitetstyper).
82 
Leverandører og myndigheder i Sverige 
er forpligtet til at registrere deltagerne 
i hver enkelt kursus ‑ eller rådgivnings ‑
aktivitet online i en fælles database, 
hvilket er positivt. Finansielle data og 
oplysninger om administrativ kontrol 
af projekterne registreres i en særskilt 
database. Med henblik på indberetning 
af overvågningsdata til Kommissionen 
skal databaserne forbindes gennem et 
projektnummer. Imidlertid betyder op ‑
delingen i to databaser, at der ikke kan 
gives finansielle oplysninger om de 
enkelte kursus ‑ eller rådgivningsaktivi ‑
teter, f.eks. omkostninger pr. deltager 
og/eller uddannelsesdag. Endvidere 
er forbindelserne mellem databaserne 
problematisk, og Retten konstaterede 
problemer med datapålideligheden.36 Artikel 80 i forordning (EF) 
nr. 1698/2005.
37 Forordning (EF) nr. 1974/2006. 
Den samlede liste over fælles 
indikatorer findes i bilag VIII.
38 Særberetning nr. 12/2013 »Kan 
Kommissionen og 
medlemsstaterne påvise, at 
EU’s budget til udvikling af 
landdistrikter anvendes 
fornuftigt?« ( http://www.eca.
europa.eu ).
39 Ifølge CMEF‑retningslinjerne 
skal indikatoren »antal 
uddannelsesdage modtaget« 
beregnes som summen af 
kursustimer, som alle 
ansøgere har modtaget, 
divideret med otte [timer]. 
I deres CMEF‑statistikker for 
2013 angav de polske 
myndigheder imidlertid blot 
det antal uddannelsesdage, 
der havde fundet sted.
40 Bemærkninger
83 
Dertil kommer, at Kommissionens ana ‑
lyse af de aggregerede data er tydeligt 
misvisende for adskillige medlemsstater 
(jf. tekstboks 11 ).
84 
Kommissionen koordinerer CMEF, ef ‑
tersom det er Kommissionens ansatte, 
der gennemgår de årlige statusrappor ‑
ter og aggregerer overvågningsdatae ‑
ne. De kan deltage som observatører 
i medlemsstaternes tilsynsudvalg og 
afholde et årligt møde med forvalt ‑
ningsmyndighederne for at gennemgå 
det foregående års resultater for hvert 
enkelt LDP. Kommissionen skal også 
udarbejde en række rapporter om gen ‑
nemførelsen og resultaterne af politik ‑
ken for udvikling af landdistrikter.85 
Kommissionen er imidlertid ikke altid 
opmærksom på anomalier og dataind ‑
samlingsproblemer i medlemsstaterne 
og har offentliggjort aggregerede data 
uden at sikre sig, at de er konsekven ‑
te. I mangel af pålidelige oplysninger 
er Kommissionen derfor ikke i stand 
til at vurdere, om ELFUL‑midlerne til 
videnoverførsels ‑ og rådgivningsak ‑
tioner er brugt fornuftigt eller gør det 
muligt at nå de mål, der er fastsat for 
aktionerne.
Eksempler på upræcise data vedrørende indikatorer i CMEF
Foranstaltning 111
 Retten konstaterede, at CMEF gav urealistisk høje tal for Danmark . Uddataene viste f.eks. ELFUL‑udgifter på 
7 770 euro pr. kursusdeltager og 123 708 euro pr. uddannelsesdag i perioden 2007 ‑2011. Dataene for perioden 
2007 ‑2012 viste tilsvarende høje værdier.
 Også uddataene for Frankrig (Martinique, Guadeloupe og Réunion)  for perioden 2007 ‑2012 viste urealistisk 
høje ELFUL‑udgifter pr. uddannelsesdag eller pr. deltager (f.eks. 382 333 euro/uddannelsesdag på Martinique 
og 31 498 euro/deltager på Guadeloupe), hvilket skyldtes, at beløbene var indtastet for den samlede foran ‑
staltning, mens uddannelsesdage og deltagere blev indtastet pr. delforanstaltning.
Foranstaltning 115
 Ifølge uddataene var 373 nye rådgivningstjenester blevet støttet gennem foranstaltning 115 i  Spanien  
(dvs. mere end 50 % af alle de nye rådgivningstjenester, der blev støttet i EU). Det viste sig imidlertid, at alle 
de årlige betalinger til de samme leverandører blev betragtet som »nye tjenester«, og derfor svarer tallet ikke til 
det faktiske, og meget lavere, antal nye rådgivningstjenester, der blev oprettet med støtte fra foranstaltningen.Tekstboks 1 1

41 Bemærkninger
86 
Lovgivningen fastsætter et nyt fælles 
overvågnings ‑ og evalueringssystem 
(CMES) for udvikling af landdistrikter 
i perioden 2014 ‑202040. Der er en 
række ændringer i forhold til den 
foregående ramme, såsom indsamling 
af færre data og foreløbig evaluering 
i overensstemmelse med medlemssta ‑
ternes behov. De nye outputindikatorer 
er:
 ο foranstaltning 01: antal støttede 
aktioner, antal afholdte uddannel ‑
sesdage, antal deltagere under 
uddanelse
 ο foranstaltning 02: antal støttede 
aktioner, antal rådgivne støtte ‑
modtagere, antal rådgivere, der er 
uddannet41.
87 
For foranstaltning 01 foretages ind ‑
beretningen pr. type operation, og 
dermed skulle man kunne undgå det 
problem, at aktiviteter med et lille 
antal deltagere indberettes under den 
samme indikator som arrangementer 
med mange deltagere. Med hensyn til 
foranstaltninger til videnoverførsel og 
rådgivning stilles der følgende generelle 
evalueringsspørgsmål: »I hvilket om ‑
fang har interventioner under landdi ‑
striktsudviklingsprogrammet støttet 
livslang læring og erhvervsuddannelse 
i landbrugs ‑ og skovbrugssektoren?«42.88 
Da revisionen fandt sted, kunne Retten 
naturligvis ikke vurdere, i hvilket omfang 
den nye CMES gør det muligt at afhjæl ‑
pe de svagheder, der er omhandlet 
ovenfor. Hvis foranstaltningernes suc ‑
ces kun måles på grundlag af antallet 
af deltagere eller uddannelsesdage 
eller på grundlag af et generelt formu ‑
leret evalueringsspørgsmål, vil man 
imidlertid ikke få detaljeret feedback, 
der gør det muligt at konkludere, om 
tildelingen af midler til disse foranstalt ‑
ninger har været hensigtsmæssig eller 
ej.40 Artikel 14 ‑16 i Kommissionens 
gennemførelsesforordning 
(EU) nr. 808/2014 af 17. juli 2014 
om fastlæggelse af regler for 
anvendelsen af 
Europa‑Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 1305/2013 om støtte til 
udvikling af landdistrikterne 
fra Den Europæiske 
Landbrugsfond for Udvikling 
af Landdistrikterne (ELFUL) 
(EUT L 227 af 31.7.2014, s. 18).
41 Outputindikator 11 ‑14, jf. 
bilag IV til Kommissionens 
gennemførelsesforordning (EU) 
nr. 808/2014.
42 Bilag V til Kommissionens 
gennemførelsesforordning (EU) 
nr. 808/2014.
42
 Konklusioner og 
anbefalinger
89 
Videnoverførsels ‑ og rådgivningsakti ‑
viteter er blevet opgraderet til centrale 
prioriteter for udvikling af landdistrikter. 
Betydningen af erhvervsuddannelse, 
kompetenceudvikling, livslang læring 
og videnoverførsel er blevet under ‑
streget af Europa‑Parlamentet og EU’s 
landbrugskommissærer og afspejles 
i EU’s retlige rammer.
90 
Rettens revision søgte svar på følgende 
spørgsmål:
Er der indført forvaltnings- og 
kontrolsystemer til at sikre effektiv 
levering af videnoverførsels- og 
rådgivningsforanstaltninger?
91 
For at være effektive og have den ønske ‑
de effekt skal de midler, der afsættes 
til videnoverførsels ‑ og uddannelses ‑
foranstaltninger, bruges på konstate ‑
rede behov for viden og færdigheder, 
der kan ændre sig i løbet af program ‑
meringsperioden. De aktiviteter, der 
udvælges til at opfylde disse behov, 
skal leveres af tilstrækkeligt kvalifice ‑
rede og erfarne leverandører på en 
omkostningseffektiv måde, og resulta ‑
terne skal være målelige og vurderes, 
således at det er muligt at få oplysnin ‑
ger om, hvad der reelt er opnået. Det 
fremgik dog af Rettens revision, at det 
på grund af svagheder i medlemssta ‑
ternes forvaltnings ‑ og kontrolsystemer 
og Kommissionens overvågning af 
foranstaltningerne ikke var tilfældet.92 
Samlet set var forvaltningen og 
kontrollen af videnoverførsels ‑ og 
rådgivningsaktiviteter ikke tilstræk ‑
kelig i forhold til foranstaltningernes 
vigtighed og de forventede resultater 
af sådanne aktiviteter. Alt for ofte blev 
en hvilken som helst form for uddan ‑
nelse anset for »god« og berettiget til 
at modtage offentlig støtte. Der blev 
kun sjældent foretaget en egentlig 
analyse for at målrette uddannelses ‑
aktiviteterne mod områder, hvor de 
kunne få reel effekt. De svagheder, der 
er beskrevet i denne rapport, vedrø ‑
rer hovedsagelig medlemsstaternes 
forvaltning af foranstaltningerne. 
Kommissionens rolle i styringen af og 
tilsynet med medlemsstaterne bør dog 
ikke undervurderes.
43 Konklusioner og anbefalinger
93 
Retten konstaterede, at medlemssta ‑
ternes procedurer for identificering og 
udvælgelse af relevante leverandører 
var behæftet med mangler. Medlems ‑
staterne havde indført procedurer til 
at identificere behovene for viden 
og færdigheder hos aktørerne i land ‑
distrikterne, men de identificerede 
behov blev beskrevet i for generelle 
vendinger. Medlemsstaterne gik ikke 
videre til at udpege de mest relevante 
aktiviteter (dvs. konkrete uddannelses ‑
kurser) på disse områder, men forlod 
sig i stedet hovedsagelig på leveran ‑
dørernes forslag. Efter Rettens mening 
kan involvering af leverandører og 
interessenter potentielt føre til bedre 
levering af foranstaltninger, men det 
endelige ansvar ligger hos medlems ‑
staternes myndigheder (punkt 23 ‑27).
94 
Specifikt var ELFUL‑støtten til opret ‑
telse af rådgivningstjenester (tidligere 
foranstaltning 115) undertiden blevet 
brugt til at finansiere veletablerede 
rådgivningsorganers oprettelse af tje ‑
nester, der i virkeligheden ikke var nye 
(punkt 28 og tekstboks  3).Anbefaling 1  
Behovsanalyse
a) Medlemsstaterne bør få indført de 
procedurer, der er nødvendige for 
at kunne analysere, hvilke behov 
for viden og færdigheder der er 
i landdistrikterne, og ikke bare 
definere generelle emner, navnlig 
i forbindelse med indkaldelser af 
forslag og fastsættelse af udbudspe ‑
rioder. Som led i de tilbageven ‑
dende procedurer (jf. punkt 24 og 
figur 4) bør medlemsstaterne sikre, 
at de relevante videnoverførsels ‑ 
og rådgivningstjenester specifice ‑
res og udvælges på grundlag af en 
sådan analyse, og de bør undgå 
risikoen for, at processen bliver 
styret af leverandørerne.
b) Kommissionen bør levere yderligere 
vejledning i, hvordan medlems ‑
staterne skal gennemføre sådanne 
tilbagevendende analyser, og 
opfordre medlemsstaterne til at 
formulere disse analyser præcist 
og ikke blot i generelle vendinger.
c) Specifikt med hensyn til oprettelse 
af rådgivningstjenester (tidligere 
foranstaltning 115) bør medlems ‑
staterne sikre, at der i programme ‑
ringsperioden 2014 ‑2020 kun ydes 
ELFUL‑støtte, hvis der er påvist et 
underskud med hensyn til de rele ‑
vante tjenester i den pågældende 
region, og hvis der er behov for 
finansiering af nyt personale, nye 
faciliteter og/eller nyt udstyr.
d) Kommissionen bør hurtigst muligt 
give medlemsstaterne en specifik 
vejledning vedrørende oprettelse 
af rådgivningstjenester og efterføl ‑
gende overvåge medlemsstaternes 
overholdelse heraf.
44 Konklusioner og anbefalinger
95 
I programmeringsperioden 2007 ‑2013 
var medlemsstaterne lovmæssigt for ‑
pligtet til at sikre, at kun leverandører 
af rådgivningstjenester af høj kvalitet 
blev udvalgt43. En sådan bestemmelse 
fandtes ikke for uddannelsesleveran ‑
dører, og det fremgik af revisionen, 
at der var adskillige svagheder i med ‑
lemsstaternes forvaltning. Indførelsen 
i den nye programmeringsperiode af 
et krav om, at uddannelsesleverandø ‑
rer skal have tilstrækkelig kapacitet, 
kan bidrage til at afhjælpe disse pro ‑
blemer44 (punkt 30 ‑34).
96 
Retten konstaterede dog, at medlems ‑
staterne ikke altid sikrede fair og gen ‑
nemsigtig konkurrence, når der skulle 
udvælges videnoverførselsaktiviteter 
og leverandører. Den blotte henvisning 
til offentlige udbud sikrer ikke, at 
udvælgelsen er konkurrencebaseret, da 
der navnlig ikke findes klare retnings ‑
linjer for intern levering, underentre ‑
priser og vurdering af tjenester leveret 
af konsortier, selv om disse metoder er 
meget udbredt. De fleste af de revide ‑
rede medlemsstater havde ikke sikret 
fair og gennemsigtig konkurrence ved 
udvælgelsen af leverandører (punkt 
35‑46).Anbefaling 2  
Udvælgelse af leverandører
a) I den nye programmeringsperiode 
2014 ‑2020 bør medlemsstaterne 
udvælge de videnoverførselsak ‑
tiviteter og leverandører, der skal 
modtage offentlige midler, gen ‑
nem fair og gennemsigtig kon ‑
kurrence, uanset om de anvender 
indkaldelser af forslag eller formelle 
udbudsprocedurer. Medlemssta ‑
terne bør navnlig forbedre deres 
vurdering af de kvalifikationer og 
den erfaring, som leverandørerne 
skal have ifølge den nye lovgivning, 
og sikre, at deres udvælgelses ‑ og 
tildelingskriterier ikke begunstiger 
bestemte leverandører eller typer 
af leverandører.
b) Kommissionen bør hurtigst muligt 
give yderligere specifik vejledning 
om intern levering, underentre ‑
priser og vurdering af tjenester, 
der leveres af konsortier. Kommis ‑
sionen bør endvidere sikre sig, 
at medlemsstaternes procedurer 
overvåges på passende vis, og at 
udvælgelsen af videnoverfør ‑
sels ‑ og rådgivningsaktiviteter 
er konkurrencebaseret, fair og 
gennemsigtig.43 Artikel 15, stk. 2, 
i forordning (EF) nr. 1974/2006.
44 Artikel 14, stk. 3, i forordning 
(EU) nr. 1305/2013.
45 Konklusioner og anbefalinger
97 
Retten konstaterede også, at med ‑
lemsstaterne ikke sikrede sig, at de 
finansierede aktiviteter var omkost ‑
ningseffektive, eller at de var tilstræk ‑
keligt koordineret med andre EU‑fonde. 
Omkostningseffektiv levering af 
videnoverførsels ‑ og rådgivningstjene ‑
ster er afgørende for at beskytte såvel 
EU’s som medlemsstaternes budgetter. 
Retten konstaterede svagheder i den 
kontrol, medlemsstaterne skal udføre, 
både på ansøgningsstadiet og på 
udbetalingsstadiet. Der er tegn på, at 
medlemsstaterne betalte for meget for 
visse tjenesteydelser, og at de tilhørende 
omkostninger ikke var tilstrækkeligt 
begrundet (punkt 52 ‑55).
98 
Revisionen viste desuden, at tjenester, 
der ligner hinanden, i mange tilfælde 
finansieres af flere EU‑fonde (f.eks. af 
både ESF og ELFUL). Dette betyder, at 
der er risiko for dobbeltfinansiering, 
og at hver fond skal have de samme 
kostbare forvaltningsstrukturer, hvilket 
Retten anser for at være uøkonomisk. 
I programmeringsperioden 2014 ‑2020 
lægges der i højere grad vægt på 
komplementaritet mellem EU‑fondene, 
hvor der tidligere blev lagt vægt på 
afgrænsning. Det betyder, at der er 
større behov for koordinering for at 
undgå de risici, der er skitseret ovenfor 
(punkt 58 til 64).Anbefaling 3  
Omkostningseffektivitet
a) Med hensyn til effektiv kontrol af 
omkostningernes rimelighed bør 
Kommissionen og medlemssta ‑
terne gennemføre anbefalingerne 
i Revisionsrettens særberetning 
om dette emne45. Mere konkret 
betyder det, at medlemsstaterne 
bør vurdere behovet for at støtte 
aktiviteter, som allerede findes på 
markedet til en rimelig pris. Når 
dette behov kan dokumenteres, 
bør medlemsstaterne sikre, at de 
omkostninger, der er forbundet 
med de støttede aktiviteter, ikke 
overstiger omkostningerne ved 
lignende aktiviteter, der er udbudt 
på markedet.
b) Kommissionen bør bygge videre 
på de første initiativer, der er 
truffet for at sikre EU‑fondenes 
komplementaritet, f.eks. gennem 
specifikke tværtjenstlige arbejds ‑
grupper, for at gennemføre en 
grundig vurdering af den komple ‑
mentaritet mellem de forskellige 
EU‑fonde, som medlemsstaterne 
foreslår med henblik på program ‑
meringsperioden 2014 ‑2020. Denne 
vurdering bør føre til en koordineret 
tilgang til støtte af videnoverfør ‑
selsaktiviteter, således at risikoen 
for dobbeltfinansiering og over ‑
lapninger i medlemsstaternes 
forvaltning kan begrænses.45 Jf. særberetning nr. 22/2014 
»Økonomisering: holde 
omkostningerne til tilskud til 
EU‑finansierede 
landdistriktsprojekter under 
kontrol« ( http://eca.europa.eu ).
46 Konklusioner og anbefalinger
99 
Med hensyn til overvågning og evalue ‑
ring af resultaterne af videnoverførsels ‑ 
og rådgivningsaktiviteter konkluderer 
Retten, at Kommissionen og medlems ‑
staterne ikke har effektive og produk ‑
tive procedurer. Retten fandt ingen 
eksempler på systemer, der bruger 
resultaterne af tidligere indkaldelser af 
forslag eller udbud i forbindelse med 
analyserne af behovene for viden og 
færdigheder og derefter i forbindelse 
med udformningen af fremtidige ud ‑
vælgelsesprocedurer (punkt 66 ‑78).
100  
Endvidere fik Retten yderligere be ‑
kræftet, at CMEF‑dataene ikke er påli ‑
delige46. Efter Rettens opfattelse giver 
en tælling af støttemodtagere kun oplys ‑
ning om tjenesternes popularitet, ikke 
om deres kvalitet og effektivitet. Re ‑
sultatet er, at selv om der bliver brugt 
mange millioner euro og tilrettelagt 
mange millioner uddannelsesdage, ved 
Kommissionen og medlemsstaterne 
ikke, hvilken effekt foranstaltningerne 
har, eller hvilke aktiviteter, der bedst 
bidrager til at opfylde de opstillede 
mål (præmis 79 ‑83 og 86 ‑88).Anbefaling 4  
Overvågning, evaluering 
og feedback
a) Medlemsstaterne bør indføre feed ‑
backsystemer, hvor overvågnings ‑ 
og evalueringsoplysninger bruges 
til at forbedre fremtidige indkaldelser 
af forslag eller udbudsprocedurer 
(jf. punkt 24 og figur 4 ). Leveran ‑
dørerne bør forpligtes til ikke kun 
at oplyse om deltagernes tilfreds ‑
hed med tjenesterne, men også 
teste, om deltagerne har lært, hvad 
de skulle. Sådanne resultater kan 
også anvendes af evaluatorerne, 
således at de kan koncentrere 
deres evalueringsarbejde om at 
analysere aktiviteternes resultater 
og effekt.
b) Kommissionen bør give vejledning 
om, hvordan medlemsstaterne 
kan gennemføre sådanne tilbage ‑
vendende feedbackprocedurer, 
og overvåge, at medlemsstaterne 
har indført dem. Desuden bør 
Kommissionen sikre, at medlems ‑
staterne fremkommer med rele ‑
vante og pålidelige oplysninger 
om kvaliteten og effektiviteten 
af deres videnoverførsels ‑ og 
rådgivningstjenester.46 Jf. også særberetning 
nr. 12/2013 »Kan 
Kommissionen og 
medlemsstaterne påvise, at 
EU’s budget til udvikling af 
landdistrikter anvendes 
fornuftigt?« ( http://www.eca.
europa.eu ).
47 Konklusioner og anbefalinger
101  
Kommissionens forvaltning af foran ‑
staltningerne står ikke mål med de 
ambitioner, der er opstillet for aktivi ‑
teterne, eller det forventede bidrag 
til gennemførelsen af EU’s prioriteter. 
Retten er af den opfattelse, at Kom ‑
missionen ikke i tilstrækkeligt omfang 
påtog sig sit ansvar inden for ordnin ‑
gerne med delt forvaltning, navnlig 
med hensyn til overvågningen af med ‑
lemsstaternes forvaltnings ‑ og kontrol ‑
systemer (punkt 47 ‑51, punkt 56 og 57, 
punkt 65, punkt 84 ‑88).
102  
Relativt er udgifterne til videnoverfør ‑
sels ‑ og rådgivningsforanstaltninger 
ikke høje, når man sammenligner med 
andre foranstaltninger til udvikling af 
landdistrikter. Den potentielle multi ‑
plikatoreffekt ved videnoverførsels ‑ og 
rådgivningsaktiviteter betyder imid ‑
lertid, at de fortjener bedre forvaltning 
og overvågning.Anbefaling 5  
Kommissionens tilsyn
Kommissionen bør med det samme 
forhøje risikoprofilen for videnoverfør ‑
sels ‑ og rådgivningsforanstaltninger 
og styrke sit tilsyn og sin forvaltning 
i overensstemmelse hermed for at give 
større sikkerhed for, at medlemssta ‑
terne leverer de pågældende tjeneste ‑
ydelser effektivt.
Vedtaget af Afdeling I, der ledes af Augustyn KUBIK, medlem af Revisionsretten, 
i Luxembourg på mødet den 22. juli 2015.
 På Revisionsrettens vegne
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Formand

48
 Bilag Bilag IGennemførelse af videnoverførsels- og rådgivningsforanstaltninger  
i de reviderede medlemsstater
Medlemsstat Foranstaltning 111 Foranstaltning 114 Foranstaltning 115 Foranstaltning 331
Østrig Gennemført Ikke  
gennemførtIkke  
gennemførtGennemført
Spanien (Galicien) Gennemført Gennemført Gennemført Ikke gennemført
Det Forenede Kongerige 
(England)Gennemført Gennemført Gennemført Gennemført
Polen Gennemført Gennemført Ikke gennemført Ikke gennemført
Sverige1Gennemført Gennemført Ikke gennemført Gennemført
1 I Sverige blev rådgivningstjenester generelt finansieret under foranstaltning 111 og 331.  
Kun rådgivning om krydsoverensstemmelse og arbejdssikkerhed blev finansieret under foranstaltning 114.
49 Bilag Bilag II»Kirkpatricks fire niveauer«1
Da Kommissionen eller medlemsstaterne ikke har brugt en model til at analysere behov for viden og færdigheder 
og til at evaluere videnoverførsels ‑ og rådgivningstjenester, indhentede Retten eksperthjælp. Dette førte til 
anvendelsen af »The Kirkpatrick Four Levels«, en meget indflydelsesrig metode til evaluering af uddannelses ‑
programmer i erhvervslivet. Denne model kan også anvendes modsat som en nyttig vejledning til at analysere 
kursisternes behov for viden og færdigheder (»The end is the beginning«).
a) Evaluering
Niveau 1 - Reaktion : I hvilket omfang reagerer deltagerne positivt på læringsaktiviteten? Dette niveau evalue ‑
res sædvanligvis ved hjælp af feedbackskemaer, verbale reaktioner samt undersøgelser og spørgeskemaer efter 
undervisningen.
Niveau 2 - Læring : I hvilket omfang opnår deltagerne den nødvendige viden og de nødvendige færdigheder 
og holdninger baseret på deres deltagelse i læringsaktiviteten? Dette niveau evalueres typisk gennem test før 
og efter kurset. Der kan også anvendes interview og observation.
Niveau 3 - Adfærd : I hvilket omfang anvender deltagerne det, de har lært på kurset, når de er tilbage på deres 
arbejdsplads? Dette niveau evalueres gennem observation og interview over tid, hvilket er nødvendigt for at 
vurdere ændringen og dens relevans og bæredygtighed.
Level 4 - Resultater : I hvilket omfang kan de tilstræbte resultater konstateres som en følge af læringsaktivite ‑
terne og den efterfølgende konsolidering? Til evaluering af dette niveau findes der normalt allerede foranstalt ‑
ninger i de normale forvaltningssystemer og forvaltningsrapporteringen ‑  udfordringen består i at relatere disse 
ændringer til kursisten.
b) Analyse af behov og udformning af aktioner
Spørgsmål 1 : Hvilke specifikke problemer og udfordringer har medlemsstaternes eller regionernes landdistrik ‑
ter, og bidrager videnoverførsels ‑ og rådgivningsaktiviteter til at løse dem, dvs. er de relevante?
Spørgsmål 2 : Hvordan bør aktørerne i landdistrikterne præstere (»optræde«) for at bidrage til at løse de identi ‑
ficerede problemer og udfordringer?
Spørgsmål 3 : Hvilken konkret læring og viden og hvilke konkrete færdigheder er nødvendige, for at aktørerne 
i landdistrikterne kan præstere på den ønskede måde, jf. spørgsmål 2?
Spørgsmål 4 : Hvilke præferencer har aktørerne i landdistrikterne med hensyn til læringsmiljø, ‑ betingelser, 
‑metoder og ‑ redskaber?
50 Bilag
Principperne i Kirkpatrick ‑modellen er værd at overveje i forbindelse med analyse af behovene for viden og fær ‑
digheder i landdistrikterne og evaluering af videnoverførsels ‑ og rådgivningstjenester. Retten vil dog understrege, 
at den ikke udtrykkeligt foretrækker eller anbefaler, at man udelukkende anvender denne model. Der findes andre 
modeller til evaluering af uddannelsesprogrammer, f.eks. »Phillips ROI Methodology«TM2 og »Framework for 
Designing and Analyzing Agricultural Advisory Services«, offentliggjort af Det Internationale Forskningsinstitut 
for Fødevarepolitik (IFPRI)3.
1 Kirkpatrick, J. and Kirkpatrick, W. Kayser, The Kirkpatrick Four Levels: A Fresh Look After 50 Years (1959 ‑2009) , april 2009.
2 http://www.roiinstitute.net/
3 Regina Birner, Kristin Davis, John Pender, Ephraim Nkonya, Ponniah Anandajayasekeram, Javier Ekboir, Adiel Mbabu, David J. Spielman, Daniela 
Horna, Samuel Benin, and Marc Cohen (2006): From »Best Practice« to »Best Fit«: A Framework for Analyzing Pluralistic Agricultural Advisory Services 
Worldwide.  Washington DC ( http://www.ifpri.org/publication/best‑practice‑best‑fit ‑0).Bilag II
51 Kommissionens  
svar
Resumé
III
Medlemsstaterne og regionerne udvælger de foran ‑
staltninger og transaktioner, der skal gennemføres 
via landdistriktsprogrammerne (LDP’er) i overens ‑
stemmelse med de behov, der er identificeret i pro ‑
grammeringsområdet. Disse behov bør præciseres 
nærmere i form af konkrete uddannelsesforanstalt ‑
ninger, der skal gennemføres. Kommissionen sikrer, 
at LDP’erne er i overensstemmelse med de politiske 
mål og lovgivningskravene. Den faktiske gennem ‑
førelse henhører under medlemsstaternes ansvar. 
Kommissionen orienteres på Overvågningsudvalgets 
møder og gennem de gennemførelsesrapporter, som 
medlemsstaterne stiller til rådighed.
IV
Uddannelse og andre videnoverførselsaktiviteter er 
nødvendige for at forbedre de tekniske og bløde kom ‑
petencer. På denne måde bidrager de til at forbedre 
resultaterne for aktørerne i landdistrikterne. Tjeneste ‑
leverandørerne reagerer på udbud eller indkaldelser 
af forslag, der udarbejdes på grundlag af de behov, 
der er identificeret som følge af medlemsstaternes 
SWOT‑analyse (styrker, svagheder, muligheder, trus ‑
ler). Kommissionen er dog af den opfattelse, at der er 
plads til forbedringer i den forudgående analyse, som 
udføres af medlemsstaterne.
V
Kommissionen anerkender, at udvælgelsen bør base ‑
res på åben og fair konkurrence målt som forholdet 
mellem pris og kvalitet, for at man kan vælge de 
bedste tjenesteleverandører. Det er medlemsstaternes 
ansvar at sikre, at disse procedurer er på plads.
VI
Medlemsstaterne skal sikre, at omkostningerne i for ‑
bindelse med gennemførelsen af foranstaltningerne 
under LDP’erne er rimelige. Hvis der afsløres mangler 
ved overensstemmelsesrevisionerne, anvendes der 
finansielle korrektioner.VII
Spørgsmålet om afgrænsning blev taget op i LDP’erne. 
For perioden 2014 ‑2020 indeholdt de såkaldte »posi ‑
tionspapirer fra Kommissionens tjenestegrene«, der 
udarbejdes for hver medlemsstat, vejledning om 
ESI‑fondenes koordinerede interventioner. Medlems ‑
staterne skulle sikre komplementaritet, sammenhæng 
og overensstemmelse med andre EU‑instrumenter for 
at undgå dobbeltfinansiering1.
Den retlige ramme for programmeringsperioden 
2014 ‑2020 har til formål at sikre større komplemen ‑
taritet og bedre koordinering mellem fondene med 
henblik på at undgå overlapning mellem aktiviteterne 
gennem partnerskabsaftalerne, hvor medlems ‑
staterne skal beskrive anvendelsen af ESI‑fondene 
for at sikre komplementaritet og synergier mellem 
aktiviteterne.
Endvidere berøres spørgsmålet om komplementa ‑
ritet inden for udvikling af landdistrikter i kapitel 14 
i LDP’erne (»Oplysninger om komplementaritet«).
Derudover er overvågningsudvalgene i medlemssta ‑
terne ansvarlige for at sikre korrekt gennemførelse 
af programmerne og komplementaritet mellem alle 
EU‑fonde.
Endelig samarbejder Kommissionens tjenestegrene om 
at sikre en koordineret tilgang til komplementaritet 
mellem ESI‑fondene i fasen for godkendelse af de 
respektive programmer.
1 Artikel 5 i forordning (EF) nr. 1698/2005.
Kommissionens svar 52
XI - Tredje led
Denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.
XI - Fjerde led
Denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.
XI - Femte led
Kommissionen accepterer denne anbefaling og er 
begyndt at gennemføre den.
Vejledning om intern levering, underentrepriser og 
levering af tjenesteydelser er allerede blevet givet 
i form af et faktablad om foranstaltninger vedrø ‑
rende rådgivningstjenester, bedriftsforvaltnings ‑ og 
vikarordninger. Dette er ved flere lejligheder blevet 
fremlagt og drøftet med medlemsstaterne i Udvalget 
for Udvikling af Landdistrikter. Endvidere afholdt 
Kommissionen og det europæiske netværk for land ‑
distriktsudvikling et særligt kursus for nationale og 
regionale myndigheder om »rimeligheden af omkost ‑
ninger og offentlige udbud« i marts 2015 i Bruxelles.
Med hensyn til overvågningen af medlemsstaternes 
procedurer vil Kommissionen tage behørigt hensyn 
til risikoprofilen for videnoverførsels ‑ og rådgiv ‑
ningsforanstaltninger ved udarbejdelsen af sin 
revisionsplanlægning.
XI - Sjette led
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Kommissionen er ved at gennemføre de anbefalinger, 
der blev fremsat i særberetning nr. 22/20142, ved at 
afholde specifikke kurser for forvaltningsmyndig ‑
hederne og betalingsorganerne, foretage forbedret 
vurdering af foranstaltningernes verificerbarhed og 
kontrollerbarhed og fremme brugen af forenklede 
omkostningsscenarier. Endvidere vil de systemer, der 
er indført, for at sikre, at omkostningerne i forbin ‑
delse med projekterne er rimelige, blive vurderet ved 
overensstemmelsesrevisioner. Der vil blive anvendt 
finansielle korrektioner i tilfælde af manglende 
overholdelse.
2 Særberetning nr. 22/2014 »Økonomisering: holde 
omkostningerne til tilskud til EU‑finansierede landdistriktsprojekter 
under kontrol« ( http://eca.europa.eu ).VIII
Evalueringen af LDP’erne henhører under med ‑
lemsstaternes ansvar. Vurdering af effektiviteten 
af foranstaltningerne i forhold til programmernes 
mål er en kompleks opgave, der skal stå i forhold til 
anvendelsen af evalueringen. Denne opgave udføres 
af uafhængige professionelle evalueringseksperter. 
Sidstnævnte drager deres konklusioner på grundlag af 
en række faktorer og metodologiske tilgange, herun ‑
der en grundig vurdering af programmernes interven ‑
tionslogik, casestudier og analyse på stedet, analyse af 
samspil og afsmittende virkninger mellem forskellige 
foranstaltninger osv. Sættet af indikatorer i den fælles 
overvågnings ‑ og evalueringsramme (CMEF) er blot 
ét værktøj til tackling af evalueringsspørgsmål. Disse 
har til formål at strukturere evalueringsrapporterne på 
ensartet vis og samtidig tackle strategiske prioriteter 
på EU‑plan på en fyldestgørende måde. Kommissio ‑
nen tilskynder til udveksling af god evalueringsprak ‑
sis, hvilket kan ske gennem det europæiske netværk 
for landdistriktsudvikling (ENRD).
IX
Kommissionen har altid levet op til sine forpligtelser 
med hensyn til overvågning af de forvaltnings ‑ og 
kontrolsystemer, der er etableret i medlemsstaterne. 
Kommissionen fører tilsyn med gennemførelsen af for ‑
anstaltningerne gennem LDP‑godkendelsesprocessen 
i overvågningsudvalgene med inddragelse af interes ‑
senterne og gennem bilaterale årlige revisionsmøder 
med forvaltningsmyndighederne.
XI - Første led
Denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.
XI - Andet led
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Kommissionen er enig i, at medlemsstaterne bør 
opfordres til at foretage regelmæssige analyser af 
behovene for uddannelsesaktiviteter som god praksis, 
og vil ajourføre faktabladet om foranstaltninger ved ‑
rørende videnoverførsel og udføre oplysningsaktivite ‑
ter i den forbindelse. Kommissionen vil også fremme 
udveksling af god praksis vedrørende metodologiske 
tilgange inden for rammerne af netværksaktiviteter.
Kommissionens svar 53
Bemærkninger
25
De uddannelses ‑ og rådgivningsforanstaltninger, der 
finansieres af ELFUL, dækker de behov, der er identifi ‑
ceret i programmeringsområdet. Disse behov vurde ‑
res og beskrives i LDP’et, hvorefter der bør planlægges 
konkrete, specifikke uddannelses‑  og rådgivnings ‑
aktiviteter inden for rammerne af ordningerne for 
gennemførelse af foranstaltningerne.
I betragtning af at uddannelsesbehovene udvikler 
sig, bør forvaltningsmyndighederne og tjenesteleve ‑
randørerne afpasse deres udbud efter den ændrede 
efterspørgsel hos aktørerne i landdistrikterne.
26
Ifølge partnerskabsprincippet bør der finde et tæt 
samråd sted med økonomiske interesseorganisatio ‑
ner, arbejdsmarkedets parter og andre interessenter, 
navnlig aktører i landdistrikterne, om udarbejdelsen 
og gennemførelsen af LDP’et. På møder i overvåg ‑
ningsudvalgene samt gennem uformelle inddragel ‑
ses‑ og høringsmekanismer har aktørerne i landdi ‑
strikterne mulighed for at tilkendegive deres behov, 
der bør tages i betragtning af forvaltningsmyndighe ‑
derne, som har det endelige ansvar for at fastlægge 
programmets strategi og gennemførelse, herunder 
udvælgelsen af relevante aktiviteter, der opfylder 
programmets strategiske mål.
28
Oprettelsen af en rådgivningstjeneste skal 
opfylde de særlige behov, der er identificeret 
i programmeringsområdet.
En ny tjeneste kan forstås som et nyt organ eller en ny 
enhed, der er oprettet med henblik på at yde tjenester 
inden for visse specialiserede emner/områder, som der 
er behov for i regionen. Oprettelsen af et nyt organ 
eller en ny afdeling i en allerede eksisterende rådgiv ‑
ningstjeneste, der gør det muligt at udvide omfanget 
af de ydede tjenester, kan dog også betragtes som en 
ny tjeneste. Forudsætningen er, at den nye tjeneste er 
i stand til at yde rådgivning på områder, hvor den ikke 
ville være i stand til det uden oprettelsen af den nye 
tjeneste.XI - Syvende led
Kommissionen accepterer denne anbefaling og er 
begyndt at gennemføre den.
Kommissionen har allerede indført arbejdsprocedu ‑
rer og relevante tværtjenstlige grupper til at vurdere 
spørgsmålet om komplementaritet og dobbeltfinan ‑
siering mellem forskellige EU‑fonde (f.eks. ESI‑fonde ‑
nes fortolkningsnetværk, andre netværk vedrørende 
specifikke elementer i forordningen såsom arbejds ‑
gruppen vedrørende forenklede omkostninger, 
tematiske netværk eller platformen for finansielle 
instrumenter).
Kommissionen vil gøre sig yderligere overvejelser om, 
hvorvidt der er behov for en anden struktur (f.eks. en 
særlig tværtjenstlig gruppe).
XI - Ottende led
Denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.
XI - Niende led
Kommissionen accepterer til dels denne anbefaling.
Kommissionen vil fortsat give vejledning om gennem ‑
førelsen af det fælles overvågnings ‑ og evalueringssy ‑
stem, der er indført ved de relevante forordninger.
Der findes standardmetoder til sikring af anvendelsen 
af feedbackprocedurer, overvågning og evalueringer 
af resultater samt virkningen af uddannelsesaktivi ‑
teter. Kommissionen vil tilskynde til udveksling af 
god praksis inden for rammerne af det europæiske 
netværk for landdistriktsudvikling.
I overensstemmelse med den retlige ramme er Kom ‑
missionen dog ikke ansvarlig for kontrollen med, at 
der findes sådanne feedbackprocedurer.
XI - Tiende led
Kommissionen accepterer anbefalingen.
Kommissionen vil tage behørigt hensyn til risikoprofi ‑
len for videnoverførsels ‑ og rådgivningsforanstaltnin ‑
ger ved udarbejdelsen af sin revisionsplanlægning.
Kommissionens svar 54
Kravet om udførelse af en SWOT‑analyse af situationen 
og afdækning af de behov, der skal tages fat på i det 
geografiske område, som er omfattet af programmet, 
er fastsat i lovgivningen om udvikling af landdistrikter 
for begge programmeringsperioder. Denne analyse 
afsluttes ved den forudgående evaluering af program ‑
met og omfatter behovet for viden og færdigheder 
hos aktørerne i landdistrikterne. Programmernes 
SWOT‑analyse, afdækningen af behov og program ‑
mernes strategiske målretning mod disse behov kon ‑
trolleres grundigt af Kommissionen i programmernes 
godkendelsesfase.
Kommissionen udstedte grundlæggende vejledning 
for programmeringsperioden 2007 ‑2013 for at bistå 
medlemsstaterne med at udarbejde deres LDP’er.
Med hensyn til programmeringsperioden 2014 ‑2020 
har Kommissionen udarbejdet mere omfattende 
og styrkede retningslinjer og faktablade om foran ‑
staltningerne3, der blev drøftet flere gange med 
medlemsstaterne i Udvalget for Udvikling af Landdi ‑
strikter. Kommissionen har også svaret på spørgsmål 
fra medlemsstaterne vedrørende udarbejdelsen af 
programmerne.
49
Kommissionen er klar over, at offentlige udbud er 
en af hovedårsagerne til fejl. I den forbindelse og 
i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet 
har Kommissionen truffet foranstaltninger til at 
identificere og afhjælpe de dermed forbundne risici. 
F.eks. skal oplysninger om risici i forbindelse med 
gennemførelsen af foranstaltningen og afhjælpende 
foranstaltninger medtages i LDP’et. For programme ‑
ringsperioden 2014 ‑2020 er både de retlige bestem ‑
melser og Kommissionens vejledning om offentlige 
udbud blevet styrket i forhold til den foregående 
programmeringsperiode.
3 Vejledninger om: 1) SWOT‑analyse, 2) offentlige udbud inden 
for udvikling af landdistrikter 2014 ‑2020, 3) betingelser for 
støtteberettigelse og udvælgelseskriterier 2014 ‑2020, 4) elementer 
i strategiske programmer, 5) verificerbarhed og kontrollerbarhed 
(artikel 62), 6) faktablad vedrørende videnoverførsel (artikel 14) 
og 7) faktablad vedrørende rådgivningstjenester (artikel 15).Fælles svar på punkt 35 og 36
Medlemsstaterne skal sikre en åben, fair og gennem ‑
sigtig udvælgelse af tjenesteleverandører i over ‑
ensstemmelse med EU’s og den nationale retlige 
ramme. Kravet om større gennemsigtighed er blevet 
styrket i programmeringsperioden 2014 ‑2020. Navn ‑
lig i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1305/2013 kræves 
der indkaldelse af bud med henblik på udvælgelse af 
støttemodtagere. Udvælgelsen af støttemodtagere 
skal finde sted i overensstemmelse med de fastlagte 
kriterier. Organer, der tilbyder videnoverførsels ‑ og 
informationstjenester, skal have den nødvendige 
kapacitet i form af personalets kvalifikationer og skal 
afholde regelmæssige uddannelsesaktiviteter.
Se også svar på punkt 40.
38
Dette spørgsmål er også blevet identificeret som 
en svaghed af Kommissionen. Det anbefales spe ‑
cifikt i retningslinjerne for støtteberettigelse og 
udvælgelse, at man undlader at indgive forslag 
i programmeringsperioden.
40
Medlemsstaterne har mulighed for at levere interne 
tjenester, så længe de opfylder de betingelser for 
støtteberettigelse, der er fastsat for foranstaltningen. 
Situationer, hvor administrationen er den eneste mod ‑
tager af en foranstaltning, bør begrundes behørigt.
Efter vurderingen af LDP’et for 2014 ‑2020 sendte Kom ‑
missionen en revisionsskrivelse til Galicien, hvori der 
blev anmodet om oplysninger om foranstaltninger, 
der ville blive gennemført direkte af administrationen, 
og om, hvordan der ville blive sikret mest mulig valuta 
for pengene.
Fælles svar på punkt 47 og 48
I overensstemmelse med den lovgivning, der gjaldt 
for programmeringsperioden 2007 ‑2013, omfattede 
de LDP’er, som Kommissionen havde godkendt, oplys ‑
ninger om afdækningen af behov og procedurerne for 
udvælgelsen af støttemodtagere.
Kommissionens svar 55
55 - Femte led
Den svenske landbrugsstyrelse (Jordbruksverket) 
anmelder ikke udgifter i relation til aktivitetsniveauet. 
Alle udgifter bør dog være relateret til gennemførelsen 
af projektet, for at de kan betragtes som støtteberet ‑
tigede. Hvis udgifterne til den administrative kontrol 
ikke betragtes som en del af gennemførelsen af pro ‑
jektet, fratrækkes de.
55 - Sjette led
Med hensyn til den forbedrede kontrol med EU‑støtten 
til udvikling af landdistrikter i Sverige i 2013 rappor ‑
terede Jordbruksverket om forbedringer i kontrollen. 
Der ventes en yderligere udvikling med hensyn til den 
nye programmeringsperiode.
Fælles svar på punkt 56 og 57
I overensstemmelse med kravene i artikel 59, stk. 2, 
i finansforordningen overvåger Kommissionen de 
forvaltnings ‑ og kontrolsystemer, der er oprettet 
i medlemsstaterne, under overholdelse af proportio ‑
nalitetsprincippet og under hensyntagen til omfan ‑
get af den vurderede risiko. Arbejdsprogrammet for 
revision fastlægges på grundlag af en risikovurdering, 
hvis vigtigste element er udgiftsniveauet. Da det 
involverede finansieringsniveau er relativt lavt, er 
der kun blevet udført et begrænset antal specifikke 
overensstemmelsesrevisioner af videnoverførsels ‑ og 
rådgivningstjenesterne.
58
Videnoverførsels ‑ og rådgivningsaktiviteter kan støttes 
fra forskellige kilder afhængigt af målgruppen og de 
dækkede emner. F.eks. støtter ELFUL uddannelse og 
rådgivning for personer, der er aktive i landbrugs ‑ og 
skovbrugssektoren, og siden 2014 er støtten også 
gået til SMV’er i landdistrikter, mens støtten under EFS 
primært er rettet mod arbejdsløse.
Medlemsstaterne og regionerne skal sikre komple ‑
mentaritet mellem instrumenterne og forhindre 
overlapning og dobbeltfinansiering.Kommissionen overvåger gennemførelsen ved at 
håndhæve rapporteringsforpligtelserne gennem de 
årlige revisionsmøder og gennem overvågningsudval ‑
gene. Når der udføres overensstemmelsesrevisioner, 
vurderes udvælgelsen af tjenesteleverandører.
Se også Kommissionens svar på punkt 38, 40 og 43.
51
For programmeringsperioden 2014 ‑2020 er det 
specifikke faktablad om videnoverførsel meget mere 
detaljeret end det, der blev udviklet i den foregående 
programmeringsperiode, og omfatter oplysninger 
om procedurerne for udvælgelse af støttemodtagere. 
Det suppleres med en række omfattende, relevante 
vejledninger af horisontal karakter (f.eks. om program ‑
mering og offentlige udbud).
Endvidere har Kommissionen drøftet dette spørgsmål 
indgående med medlemsstaterne i Udvalget for 
Udvikling af Landdistrikter og bilateralt og har besva ‑
ret de stillede spørgsmål. Endvidere afholdt Kommis ‑
sionen og det europæiske netværk for landdistrikts ‑
udvikling et særligt kursus for nationale og regionale 
myndigheder om »rimeligheden af omkostninger og 
offentlige udbud« i marts 2015 i Bruxelles.
Endvidere skal medlemsstaterne selv i tilfælde, hvor 
de ikke anvender offentlige udbudsprocedurer, sikre 
sig, at udvælgelsen finder sted på en åben, fair og 
gennemsigtig måde.
Intern levering af tjenesten er en mulighed, der er 
fastsat i lovgivningen om offentlige udbud, i tilfælde 
hvor den ordregivende myndighed har de fornødne 
ressourcer til at gennemføre transaktionen internt.
Se også Kommissionens svar på punkt 47 ‑48, 49 og 50.
55
Se svar på punkt 40.
Kommissionens svar 56
Kommissionen har udarbejdet omfattende vejled ‑
ninger om programmeringen på begge niveauer 
(partnerskabsaftalen og programmerne). I denne 
henseende er der også blevet udarbejdet et sæt 
fælles retlige bestemmelser (forordningen om fælles 
bestemmelser) og en fælles strategisk ramme for alle 
ESI‑fondene med henblik på at sikre koordinering, 
komplementaritet og synergier mellem fondene.
Se også Kommissionens svar på punkt 60 og 61.
67
Evalueringen af LDP’erne udføres af eksterne evalue ‑
ringseksperter under medlemsstaternes ansvar. Det 
er evalueringsekspertens ansvar at foreslå den bedste 
metode til evalueringsopgaven.
80
Den fælles overvågnings ‑ og evalueringsramme for 
2007 ‑2013 var den første integrerede overvågnings ‑ 
og evalueringsramme. Med hensyn til overvågning 
viste den visse begrænsninger. Det fælles overvåg ‑
nings ‑ og evalueringssystem for 2014 ‑2020 er blevet 
forbedret ved f.eks. at indføre en klar adskillelse mel ‑
lem uddannelses‑  og kommunikationsinitiativer.
Tekstboks 11 – Første led
Med hensyn til Danmark omfatter foranstaltning 111 
en delforanstaltning, der integrerer foranstaltning 
111 og foranstaltning 123 (demonstrationsprojekter). 
Derfor kan et simpelt regnestykke, hvor den samlede 
støtte divideres med antallet af personer, ikke anven ‑
des til at beregne omkostningerne til uddannelse pr. 
person eller pr. uddannelsesdag.
85
Kommissionen, der fortsat primært er afhængig af 
de data, som medlemsstaterne har indsamlet, aggre ‑
geret og indsendt, var klar over de begrænsninger, 
der følger af kvaliteten af sådanne data. Derfor har 
Kommissionen forbedret det fælles overvågnings ‑ og 
evalueringssystem for 2014 ‑2020 ved at indføre en 
klar adskillelse mellem de uddannelses‑  og kommuni ‑
kationsinitiativer, der gav anledning til problemerne 
i forbindelse med dataindsamling.Fælles svar på punkt 60 og 61
Da aktiviteter i relation til videnoverførsel er beret ‑
tiget til støtte fra forskellige kilder, bør ansvaret for 
forvaltningen af sådanne aktiviteter fortsat ligge hos 
den relevante myndighed. Tilsvarende operationer 
kan støttes af mere end én fond på komplementær vis. 
Formålet med afgrænsningen er at sikre, at gennem ‑
førelsen af forskellige politikker skaber synergier, 
at overlapninger undgås, og at dobbeltfinansiering 
forhindres. Under godkendelsesprocessen, pro ‑
gramændringerne og de regelmæssige bilaterale 
møder har Kommissionen udbedt sig supplerende 
oplysninger om afgrænsning, hvor det er relevant.
Kommissionen har vurderet hensigtsmæssigheden 
af afgrænsningen i forhold til andre fonde under 
godkendelsesprocessen og vurderingen af senere 
programændringer. Alle LDP’er blev også vurderet 
i forbindelse med tværtjenstlige konsultationer, hvor 
de GD’er, der er ansvarlige for de forskellige fonde, 
bestræber sig på at forhindre mulige uoverensstem ‑
melser eller overlapninger. Endvidere spiller Over ‑
vågningsudvalget, der omfatter medlemmer, som 
repræsenterer andre EU‑fonde, en vigtig rolle for 
afgrænsningen.
Se også svar på punkt 58.
64
I Kommissionens revisionsskrivelse til Galicien efter 
vurderingen af LDP’et for 2014 ‑2020 fremhævedes 
nødvendigheden af at undgå dobbeltfinansiering. 
Hvor det er relevant, bør risikoen for dobbeltfinansie ‑
ring identificeres i LDP’et, og der bør foreslås afhjæl ‑
pende foranstaltninger.
65
Lovgivningen for programmeringsperioden 2014 ‑2020 
indeholder en række regler, der skal sikre koordine ‑
ringen af interventioner, som støttes af EU‑fonde og 
nationale ressourcer.
Komplementaritet tages først op i partnerskabsafta ‑
lerne, hvor medlemsstaterne fastlægger mekanismer 
til koordinering af den støtte, der modtages inden 
for rammerne af ESI‑fondene. Dette angives efterføl ‑
gende i LDP’erne, hvor der er blevet medtaget et spe ‑
cifikt afsnit om komplementaritet (kapitel 14 i LDP’et).
Kommissionens svar 57
trusler). Kommissionen er dog af den opfattelse, at der 
er plads til forbedringer i den forudgående analyse, 
som udføres af medlemsstaterne.
93
Kommissionen anerkender, at udvælgelsen bør base ‑
res på åben og fair konkurrence målt som forholdet 
mellem pris og kvalitet, for at man kan vælge de 
bedste tjenesteleverandører. Det er medlemsstaternes 
ansvar at sikre, at disse procedurer er på plads.
Se også svar på punkt 92.
94
Oprettelsen af en rådgivningstjeneste skal 
opfylde de særlige behov, der er identificeret 
i programmeringsområdet.
En ny tjeneste kan forstås som et nyt organ eller en ny 
enhed, der oprettes med henblik på at yde tjenester 
inden for visse specialiserede emner/områder, som der 
er behov for i regionen. Oprettelsen af et nyt organ 
eller en ny afdeling i en allerede eksisterende rådgiv ‑
ningstjeneste, der gør det muligt at udvide omfanget 
af de tjenester, der tidligere blev ydet, kan dog også 
betragtes som en ny tjeneste. Forudsætningen er, at 
den nye tjeneste er i stand til at yde rådgivning på 
områder, hvor den ikke ville være i stand til det uden 
oprettelsen af den nye tjeneste.
Anbefaling 1 a)
Denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.
Anbefaling 1 b)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Kommissionen er enig i, at medlemsstaterne bør 
opfordres til at foretage regelmæssige analyser af 
behovene for uddannelsesaktiviteter som god praksis, 
og vil ajourføre faktabladet om foranstaltninger ved ‑
rørende videnoverførsel og udføre oplysningsaktivite ‑
ter i den forbindelse. Kommissionen vil også fremme 
udveksling af god praksis vedrørende metodologiske 
tilgange inden for rammerne af netværksaktiviteter.
Anbefaling 1 c)
Denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.Overvågning af data er et af de elementer, der anven ‑
des til evaluering. Vurderingen af, om ELFUL‑støtten 
er givet godt ud, vil finde sted inden for rammerne af 
den efterfølgende evaluering af LDP’erne.
88
Evalueringen af LDP’erne henhører under med ‑
lemsstaternes ansvar. Vurdering af effektiviteten 
af foranstaltningerne i forhold til programmernes 
mål er en kompleks opgave, der skal stå i forhold til 
anvendelsen af evalueringen. Denne opgave udføres 
af uafhængige professionelle evalueringseksperter. 
Sidstnævnte drager deres konklusioner på grundlag af 
en række faktorer og metodologiske tilgange, herun ‑
der en grundig vurdering af programmernes interven ‑
tionslogik, casestudier og analyse på stedet, analyse af 
samspil og afsmittende virkninger mellem forskellige 
foranstaltninger osv. Sættet af indikatorer i den fælles 
overvågnings ‑ og evalueringsramme (CMEF) er blot 
ét værktøj til tackling af evalueringsspørgsmål. Disse 
har til formål at strukturere evalueringsrapporterne på 
ensartet vis og samtidig tackle strategiske prioriteter 
på EU‑plan på en fyldestgørende måde.
Konklusioner og anbefalinger
91
Medlemsstaterne og regionerne udvælger de foran ‑
staltninger og transaktioner, der skal gennemføres via 
LDP’erne i overensstemmelse med de behov, der er 
identificeret i programmeringsområdet. Disse behov 
bør præciseres nærmere i form af konkrete uddannel ‑
sesforanstaltninger, der skal gennemføres. Kommis ‑
sionen sikrer, at LDP’erne er i overensstemmelse med 
de politiske mål og regionale behov. Den faktiske gen ‑
nemførelse henhører under medlemsstaternes ansvar. 
Kommissionen orienteres på Overvågningsudvalgets 
møder og gennem de gennemførelsesrapporter, som 
medlemsstaterne indsender.
92
Uddannelse og andre videnoverførselsaktiviteter 
er nødvendige for at forbedre de tekniske og bløde 
kompetencer. På denne måde bidrager de til at 
forbedre resultaterne for aktørerne i landdistrikterne. 
Tjenesteleverandørerne reagerer på udbud eller ind ‑
kaldelser af forslag, der udarbejdes på grundlag af de 
behov, der er identificeret som følge af medlemssta ‑
ternes SWOT‑analyse (styrker, svagheder, muligheder, 
Kommissionens svar 58
Med hensyn til overvågningen af medlemsstaternes 
procedurer vil Kommissionen tage behørigt hensyn 
til risikoprofilen for videnoverførsels ‑ og rådgiv ‑
ningsforanstaltninger ved udarbejdelsen af sin 
revisionsplanlægning.
97
Medlemsstaterne skal sikre, at omkostningerne i for ‑
bindelse med gennemførelsen af foranstaltningerne 
under LDP’erne er rimelige. Hvis der afsløres mangler 
ved overensstemmelsesrevisionerne, anvendes der 
finansielle korrektioner.
98
Spørgsmålet om afgrænsning blev taget op 
i LDP’erne.
For perioden 2014 ‑2020 indeholdt de såkaldte »posi ‑
tionspapirer fra Kommissionens tjenestegrene«, der 
udarbejdes for hver medlemsstat, vejledning om 
ESI‑fondenes koordinerede interventioner. Medlems ‑
staterne skulle sikre komplementaritet, sammenhæng 
og overensstemmelse med andre EU‑instrumenter for 
at undgå dobbeltfinansiering4.
Rammebestemmelserne for programmeringsperioden 
2014 ‑2020 har til formål at sikre større komplemen ‑
taritet og bedre koordinering mellem fondene med 
henblik på at undgå overlapning mellem aktiviteterne 
gennem partnerskabsaftalerne, hvor medlems ‑
staterne skal beskrive anvendelsen af ESI‑fondene 
for at sikre komplementaritet og synergier mellem 
aktiviteterne.
Endvidere berøres spørgsmålet om komplementa ‑
ritet inden for udvikling af landdistrikter i kapitel 14 
i LDP’erne (»Oplysninger om komplementaritet«).
Derudover er overvågningsudvalgene i medlemssta ‑
terne ansvarlige for at sikre korrekt gennemførelse 
af programmerne og komplementaritet mellem alle 
EU‑fonde.
4 Artikel 5 i forordning (EF) nr. 1698/2005.Anbefaling 1 d)
Kommissionen accepterer denne anbefaling og er 
begyndt at gennemføre den.
Kommissionen har udstedt en vejledning om artikel 15 
i forordning (EU) nr. 1305/2013 for at hjælpe medlems ‑
staterne/regionerne med at gennemføre foranstalt ‑
ningerne. Vejledningen er dog ikke retligt bindende, 
og dens anvendelse afhænger af medlemsstaterne. 
Kommissionen har også svaret på talrige spørgsmål 
fra medlemsstaterne.
Gennemførelsen af LDP’erne, herunder oprettelsen 
af rådgivningstjenester, drøftes i overvågningsud ‑
valgene på de årlige revisionsmøder og i forbindelse 
med overensstemmelsesrevisioner.
Kommissionen vil om nødvendigt fortsætte med at 
ajourføre og udbygge den aktuelle vejledning.
96
Kommissionen har givet vejledning om offentlige 
udbud i forbindelse med udvikling af landdistrikter. 
Navnlig i vejledningen om artikel 15 i forordning (EU) 
nr. 1305/2013 redegøres der for kravene til intern leve ‑
ring af tjenesten.
Anbefaling 2 a)
Denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.
Anbefaling 2 b)
Kommissionen accepterer denne anbefaling og er 
begyndt at gennemføre den.
Vejledning om intern levering, underentrepriser og 
levering af tjenesteydelser er allerede blevet givet 
i form af et faktablad om foranstaltninger vedrø ‑
rende rådgivningstjenester, bedriftsforvaltnings ‑ og 
vikarordninger. Dette er ved flere lejligheder blevet 
fremlagt og drøftet med medlemsstaterne i Udvalget 
for Udvikling af Landdistrikter. Endvidere afholdt 
Kommissionen og det europæiske netværk for land ‑
distriktsudvikling et særligt kursus for nationale og 
regionale myndigheder om »rimeligheden af omkost ‑
ninger og offentlige udbud« i marts 2015 i Bruxelles.
Kommissionens svar 59
Fælles svar på punkt 99 og 100
Evalueringen af LDP’erne henhører under med ‑
lemsstaternes ansvar. Vurdering af effektiviteten 
af foranstaltningerne i forhold til programmernes 
mål er en kompleks opgave, der skal stå i forhold til 
anvendelsen af evalueringen. Denne opgave udføres 
af uafhængige professionelle evalueringseksperter. 
Sidstnævnte drager deres konklusioner på grundlag af 
en række faktorer og metodologiske tilgange, herun ‑
der en grundig vurdering af programmernes interven ‑
tionslogik, casestudier og analyse på stedet, analyse af 
samspil og afsmittende virkninger mellem forskellige 
foranstaltninger osv. Sættet af indikatorer i den fælles 
overvågnings ‑ og evalueringsramme (CMEF) er blot 
ét værktøj til tackling af evalueringsspørgsmål. Disse 
har til formål at strukturere evalueringsrapporterne på 
ensartet vis og samtidig tackle strategiske prioriteter 
på EU‑plan på en fyldestgørende måde. Kommissionen 
tilskynder til udveksling af god evalueringspraksis, 
hvilket kan ske gennem ENRD.
Anbefaling 4 a)
Denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.
Anbefaling 4 b)
Kommissionen er delvist enig i denne anbefaling.
Kommissionen vil fortsat give vejledning om gennem ‑
førelsen af det fælles overvågnings ‑ og evalueringssy ‑
stem, der er indført ved de relevante forordninger.
Der findes standardmetoder til sikring af anvendelsen 
af feedbackprocedurer, overvågning og evalueringer 
af resultater samt virkningen af uddannelsesaktivi ‑
teter. Kommissionen vil tilskynde til udveksling af 
god praksis inden for rammerne af det europæiske 
netværk for landdistriktsudvikling.
I overensstemmelse med den retlige ramme er Kom ‑
missionen dog ikke ansvarlig for kontrollen med, at 
der er indført sådanne feedbackprocedurer.Endelig samarbejder Kommissionens tjenestegrene 
om at sikre en koordineret tilgang til komplementari ‑
tet mellem ESI‑fondene i fasen for godkendelse af de 
respektive programmer.
Anbefaling 3 a)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Kommissionen er ved at gennemføre de anbefalin ‑
ger, der blev fremsat i særberetning nr. 22/20145, 
ved at afholde specifikke uddannelseskurser for 
forvaltningsmyndighederne og betalingsorganerne, 
foretage forbedret vurdering af foranstaltningernes 
verificerbarhed og kontrollerbarhed og fremme bru ‑
gen af forenklede omkostningsscenarier. Endvidere 
vil de systemer, der er indført for at sikre, at omkost ‑
ningerne i forbindelse med projekterne er rimelige, 
blive vurderet ved overensstemmelsesrevisioner. Der 
vil blive anvendt finansielle korrektioner i tilfælde af 
manglende overholdelse.
Anbefaling 3 b)
Kommissionen accepterer denne anbefaling og er 
begyndt at gennemføre den.
Kommissionen har allerede indført arbejdsprocedu ‑
rer og relevante tværtjenstlige grupper til at vurdere 
spørgsmålet om komplementaritet og dobbeltfinan ‑
siering mellem forskellige EU‑fonde (f.eks. ESI‑fonde ‑
nes fortolkningsnetværk, andre netværk vedrørende 
specifikke elementer i forordningen såsom arbejds ‑
gruppen vedrørende forenklede omkostninger, 
tematiske netværk eller platformen for finansielle 
instrumenter).
Kommissionen vil gøre sig yderligere overvejelser om, 
hvorvidt der er behov for en anden struktur (f.eks. en 
særlig tværtjenstlig gruppe).
5 Jf. særberetning nr. 22/2014 »Økonomisering: holde 
omkostningerne til tilskud til EU‑finansierede landdistriktsprojekter 
under kontrol« ( http://eca.europa.eu ).
Kommissionens svar 60
101
Kommissionen har altid levet op til sine forpligtelser 
med hensyn til overvågning af de forvaltnings ‑ og 
kontrolsystemer, der er etableret i medlemsstaterne. 
Kommissionen fører tilsyn med gennemførelsen af for ‑
anstaltningerne gennem LDP‑godkendelsesprocessen 
i overvågningsudvalgene med inddragelse af interes ‑
senterne og gennem bilaterale årlige revisionsmøder 
med forvaltningsmyndighederne.
Arbejdsprogrammet for revision fastlægges på 
grundlag af en risikoanalyse, hvis vigtigste element 
er udgiftsniveauet. Da den involverede finansiering 
er af relativt beskedent omfang, er der kun blevet 
udført et begrænset antal specifikke overensstem ‑
melsesrevisioner af udgifterne til videnoverførsels ‑ og 
rådgivningstjenester.
Anbefaling 5
Kommissionen accepterer anbefalingen.
Kommissionen vil tage behørigt hensyn til risikoprofilen 
for videnoverførsels ‑ og rådgivningsforanstaltninger 
ved udarbejdelsen af sin revisionsplanlægning.
SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
  et eksemplar:  
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
  /f_lere eksemplarer eller plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de /f_leste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
 via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Retten undersøgte, om Kommissionens og medlemsstaternes 
indsats med henblik på at levere videnoverførsels- og 
rådgivningsaktiviteter af høj kvalitet stod mål med den høje 
prioritering af livslang læring og videnoverførsel i EU’s 
landdistriktsudviklingspolitik. Ved revisionen konstateredes 
det, at det ikke var tilfældet. Medlemsstaterne baserede sig 
for ofte på forslag fra uddannelsesleverandørerne, og en 
hvilken som helst form for uddannelse blev anset for »god« 
og berettiget til at modtage offentlig støtte. Der blev kun 
sjældent foretaget en egentlig analyse af, om kurserne kunne 
få reel effekt. Medlemsstaterne sikrede ikke altid en fair og 
gennemsigtig konkurrence, når der skulle udvælges 
uddannelsesaktiviteter, og betalte for meget for nogle 
tjenester. Med hensyn til opfølgning konstateredes det, at der 
manglede en detaljeret evaluering af, hvad der rent faktisk er 
opnået med de offentlige midler. I sine anbefalinger 
opfordrer Retten navnlig medlemsstaterne til ved hjælp af 
tilbagevendende analyser og evalueringer at tilpasse de 
videnoverførsels- og rådgivningsaktiviteter, som de vælger, 
til de aktuelle behov hos aktørerne i landdistrikterne.
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET