A4-0137/98

Beslutning om konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union

Europa-Parlamentet,

* der henviser til forretningsordenens artikel 148,

* der henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 20. januar 1989 om fiskeforarbejdningsindustrien ((EFT C 47 af 27.02.1989, s. 176.)),

* der henviser til sin samstemmende udtalelse af 6. juni 1996 om indgaaelse af Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Kongeriget Marokko paa den anden side ((EFT C 181 af 24.06.1996, s. 15.)),

* der henviser til arbejdsprogrammet og resultaterne af Fiskeriudvalgets delegationsrejse til Galicien den 4.-6. september 1997,

* der henviser til hoering af sektorens repraesentanter paa Fiskeriudvalgets moede den 21. januar 1998,

* der henviser til betaenkning fra Fiskeriudvalget (A4-0137/98),

A. der henviser til, at den industri, der forarbejder fiskeri- og akvakulturprodukter, er en vaesentlig faktor i den faelles fiskeripolitik, idet den foelger op paa den fangstaktivitet i Faellesskabets fiskerflaade, som bidrager til forsyningen med levnedsmidler, der er en mangelvare paa EU-markedet, og som er stadig mere efterspurgt,

B. der henviser til, at beskaeftigelsen i oejeblikket er en af Unionens hoejeste prioriteter, og at det, som det fremgik af Det Europaeiske Raad i Luxembourg den 20. november 1997, er noedvendigt at fremme de sektorer, der saetter gang i den oekonomiske aktivitet, bidrager til bevarelse og oprettelse af stabile arbejdspladser, og hjaelper med til at bevare det oekonomiske og sociale net i Unionens regioner,

C. der henviser til, at konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union er en arbejdsintensiv sektor, som i stor udstraekning bygger paa processer, der noedvendigvis maa vaere manuelle, hvis produkterne skal have den kvalitet, markedet kraever, og som omfatter omkring 50.000 arbejdspladser direkte og yderligere omkring 25.000 yderligere dermed forbundne jobs paa Unionens omraade,

D. der henviser til de enorme vanskeligheder, Faellesskabets konservesindustri staar overfor paa grund af de seneste internationale handelsaftaler, Den Europaeiske Union har indgaaet med tredjelande, f.eks. aftalerne med Marokko og Tunesien, der betyder en aabning af Faellesskabets marked for store maengder konserves fra disse lande, der konkurrerer med de traditionelle produkter fra Faellesskabets industri,

E. der henviser til, at omkostningerne ved disse handelsaftaler betyder en enorm yderligere belastning for én sektor, konservesindustrien, som allerede er inde i en gennemgribende omstrukturering, og at denne belastning boer udlignes af de andre erhvervssektorer, der har store fordele af disse aftaler,

F. der henviser til, at de eksisterende konservesindustriers overlevelse er alvorligt truet, fordi der mangler en tilstraekkelig hensigtsmaessig ramme af stoetteforanstaltninger, og fordi de ikke kan konkurrere med produkter fra tredjelande, der har langt lavere produktionsomkostninger end i Unionen, da der ikke stilles de samme krav til de teknisk-sundhedsmaessige forhold som i Faellesskabet, og paa grund af loenudgifterne inden for disse industrier i tredjelande, hvor der ikke findes eller kun i meget begraenset omfang findes sociale beskyttelsesordninger for arbejdstagerne,

G. der henviser til, at hvis der ikke hurtigst muligt vedtages en saerlig handlingsplan for sektoren, som gaar ud paa, at konserves behandles som et foelsom produkt, og som indeholder politiske og oekonomiske foranstaltninger med finansiel stoette til sektoren i Faellesskabet, vil tendensen til at flytte disse industrier til tredjelande blive stadig staerkere og medfoere tab af talrige arbejdspladser og problemer med oekonomisk, social og territorial samhoerighed i Europa, navnlig i de daarligst stillede regioner i Unionen, hvor det er vanskeligt at finde alternative erhvervsmaessige aktiviteter,

H. der henviser til, at i konservesprodukterne bevares levnedsmidlernes naeringsstoffer, som f.eks. proteiner, kulhydrater, fedt og vitaminer, og i meget hoej grad levnedsmidlernes saerlige egenskaber, hvilket goer dem velegnet til foedevarebistand i mangel- eller noedsituationer,

I. der henviser til, at mellem 1989 og 1993 blev forbruget af konserves af fiskeri- og akvakulturprodukter fordoblet i Unionen, at der er god udsigt til yderligere vaekst, og at der er mulighed for udvikling af denne industri, der viser stor oekonomisk levedygtighed, saa laenge der kan garanteres en stabil forsyning med raavarer fra EU-flaadens fangstaktivitet eller fra import paa det internationale marked,

J. der henviser til, at de nuvaerende gode udsigter til vaekst giver mulighed for udvikling og modernisering af denne sektor med en foroegelse af produktionskapaciteten, skabelse af adskillige arbejdspladser og mindskelse af den nuvaerende afhaengighed af import,

K. der henviser til, at den omfattende, komplicerede og spredte faellesskabslovgivning, der vedroerer konservessektoren, og som er udtryk for maal i forskellige ikke altid indbyrdes koordinerede faellesskabspolitikker, hvilket kan give anledning til modstridende situationer, hindrer en korrekt anvendelse af et sammenhaengende regelsaet for sektoren,

L. der henviser til, at Faellesskabets konservesindustri er inde i en kostbar moderniseringsproces, saa den kan tilpasse sig de tekniske, miljoemaessige og sundhedsmaessige krav, som faellesskabslovgivningen paalaegger den for at sikre forbrugerne og borgerne et hoejt beskyttelsesniveau,

M. der henviser til, at strukturpolitikken er et grundlaeggende element i den faelles fiskeripolitik, og at den ogsaa i fremtiden skal vaere en uundvaerlig stoette i forbindelse med omstruktureringen af en staerk, oekonomisk sund og konkurrencedygtig sektor,

N. der henviser til, at den nuvaerende situation baerer praeg af, at der mangler et system til effektiv kontrol med importen af konserves fra tredjelande, hvad angaar produktionsforholdene, kvaliteten af raavarerne og overholdelse af de tekniske og sundhedsmaessige forarbejdningsprocesser,

O. der henviser til, at saa laenge der mangler effektive regler til noejagtigt at fastslaa oprindelsesstedet for importerede raavarer og fiskekonservesprodukter, vil der, som talrige tilfaelde har vist, i hoej grad forekomme illoyal konkurrence over for Faellesskabet,

P. der henviser til, at de gaeldende toldbestemmelser for importerede varer, der konkurrerer med Faellesskabets produktion, i nogle tilfaelde end ikke har nogen eksistensberettigelse eller har mistet deres oprindelige berettigelse, ved at der ydes toldmaessige fordele til lande, der har naaet et betydeligt oekonomisk udviklingsniveau,

Q. der henviser til, at mekanismen for GSP og narkotika, der giver adgangsfordele til Faellesskabets marked for fiskeriprodukter, navnlig tun, fra visse lande paa det amerikanske kontinent, ikke har loest sin oprindelige opgave, nemlig at fremme omlaegningen af aktiviteter, der har med narkooekonomi at goere,

R. der henviser til, at der hurtigst muligt boer gennemfoeres en reform af den faelles markedsordning, saa den bliver tilpasset de nye realiteter i sektoren i en stadig mere globaliseret ramme ved at justere de eksisterende mekanismer, saasom referencepriser, beskyttelsesklausuler, udligningsgodtgoerelser, prolongationspraemier osv.,

S. der henviser til, at Faellesskabet boer styrke kvalitetspolitikken for sine produkter og stimulere industriens indsats med kvalitetspraemier, -registrering og -maerkning samt gennemfoere reklamekampagner for at udbrede kendskabet til det europaeiske produkts kvalitet,

T. der henviser til, at der hyppigt er forskel mellem paa den ene side konservesdaasens indhold, produktets art, de elementer, der indgaar i forarbejdningen, de anvendte teknikker, og paa den anden side de oplysninger, der staar paa etiketten, hvilket normalt betragtes som bedrageri over for forbrugerne,

U. der henviser til, at kvaliteten og de tekniske og hygiejnisk-sundhedsmaessige forhold skal kontrolleres videnskabeligt af et EU-netvaerk af specialiserede laboratorier, der stiller de samme krav til importerede som til europaeiske produkter,

V. der henviser til de saerdeles ugunstige forhold for Faellesskabets sardinindustri, der i de seneste aar har lidt meget under konkurrencen fra konserves fra tredjelande, hvilket har betydet, at Faellesskabets eksport i dette aarti er faldet med mere end 40%, og at adskillige industrier paa Unionens omraade er blevet lukket,

W. der henviser til den imoedekommende toldpolitik, som Faellesskabet har foert med hensyn til importen af sardinkonserves fra tredjelande, og at importen fra Marokko som foelge af betingelserne i associeringsaftalen vil faa fuldstaendig fri adgang til Faellesskabets marked fra og med 1999,

X. der henviser til den betydning, der maa tillaegges markedet for tunkonserves, som i Den Europaeiske Union udgoer naesten 60% af den samlede produktion af fiskekonserves, og at forbruget af tun fortsat forventes at stige,

1. anmoder Kommissionen om at udarbejde en undersoegelse af situationen for konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union, dvs. virksomhederne, sektorens udvikling i de seneste aar i Unionens forskellige medlemsstater, oplysninger om produktion, raavarernes oprindelse, omfanget af eksport og import, beskaeftigelse, teknisk-sundhedsmaessige normer, toldbestemmelser, og i almindelighed om den lovgivning, der gaelder for sektoren, og kodificeringen af reglerne;

2. anmoder Kommissionen om at forelaegge Raadet og Europa-Parlamentet forslag til en saerlig handlingsplan og en global stoetteramme for konservesindustrien for fiskeriprodukter, under hensyntagen til den eksisterende strukturpolitik og de nye retningslinjer for regionalpolitikken for perioden 2000-2006, hvis principper i oejeblikket droeftes, og som noedvendigvis maa indeholde den finansielle stoette, der er brug for, for at udvikle en faellesskabssektor for konserves, der kan konkurrere i en verdensoekonomisk ramme;

3. opfordrer Raadet og Kommissionen til at gennemfoere en detaljeret analyse af de af Faellesskabets toldregler, der gaelder konserves af fiskeri- og akvakulturprodukter med det formaal at fjerne de adgangsfordele til Faellesskabets marked, som ikke laengere har nogen berettigelse;

4. erklaerer, at saafremt det generelle hensyn til Unionens handelsforbindelser udadtil eller politikken vedroerende udviklingssamarbejde kraever, at man fastholder visse former for import, som, hvis de faar adgang til markedet, udsaetter konserves fra Faellesskabet for illoyal konkurrence, boer de paagaeldende erklaeres for foelsomme produkter, og der boer ydes udligningsstoette til sektoren;

5. kraever en mere indgaaende kontrol med produkter fra tredjelande i forbindelse med Raadets direktiv 91/493/EOEF om sundhedsmaessige betingelser for produktion og afsaetning af fiskerivarer ((EFT L 268 af 24.09.1991, s. 15.)), saaledes at der ikke stilles lempeligere sundhedsmaessige krav til produkterne fra disse lande end til produkter fra Faellesskabet;

6. mener, at Unionen boer udvikle en forsyningspolitik, som lever op til de virkelige behov i Faellesskabets forarbejdningsindustri som helhed ved at stoette EU-flaaden og til enhver tid sikre adgangen til de noedvendige raavarer paa de bedste vilkaar, verdensmarkedet kan tilbyde;

7. opfordrer Kommissionen til at ivaerksaette reklamekampagner for EU's fiskekonservesindustri med oplysning om oprindelse, kvalitet, produktionsgarantier og hoejt naeringsniveau, saa forbrugeren har mulighed for at faa at vide, hvor gode EU-produkterne er;

8. opfordrer Kommissionen til at tage de noedvendige initiativer til at oprette et referencelaboratorium paa faellesskabsplan, der skal sikre kvaliteten og soerge for, at baade EU-produkterne og de produkter, der kommer fra tredjelande og markedsfoeres frit paa Unionens omraade, overholder de teknisk-sundhedsmaessige standarder;

9. opfordrer Kommissionen og de ansvarlige i medlemsstaterne til at stramme reglerne og forbedre kontrolmekanismerne for de fiskeriprodukter, der markedsfoeres paa Unionens omraade, og til paa trovaerdig maade at kontrollere, at lovgivningen om oprindelsesregler for ferske og forarbejdede produkter i fiskerisektoren overholdes;

10. oensker at fremme kvalitetsprodukter, herunder raavarer, der kan indgaa i de forskellige former for konservestilberedninger, som for eksempel lager, isaer olivenolie, og anmoder derfor om foranstaltninger til, at prisen paa olivenolie holdes paa niveau med verdensmarkedsprisen, saa det bliver muligt at fastholde den paagaeldende tilberedningsforms konkurrenceevne, som udtryk for kvaliteten af EU-konserves; anmoder i den forbindelse om, at ordningen med restitutioner til olivenolie til industribrug inden for den faelles markedsordning for olivenolie bibeholdes og styrkes;

11. opfordrer Kommissionen til at fremme og yde oekonomisk stoette til innovationer og forskning i nye produktionssystemer, nye produkter, forarbejdning af arter, der i oejeblikket ikke har nogen handelsvaerdi, samt nye produktions- og praesentationsformer;

12. understreger betydningen af det indbyrdes forhold mellem produktionssektoren, EU-flaaden og forarbejdningssektoren, og opfordrer til, at der indgaas langtidskontrakter mellem producenterne og deres organisationer og forarbejdningsvirksomhederne til gavn for begge parter og for at sikre forsyninger til rimelige priser og paa fornuftige betingelser; og mener, at der boer skabes mekanismer til stoette for producentorganisationer med henblik paa at fremme samordning af udbuddet;

13. mener, at det er noedvendigt at oprette en saerlig afdeling for fiskerianliggender i Afdelingen for Koordinering af Foranstaltninger til Bekaempelse af Svig i EU, der kan gribe ind og kontrollere den rette anvendelse af oprindelsesreglerne og faellesskabsreglerne om markedsfoering og transport af fiskeriprodukter;

14. erklaerer, at sardinindustrien er en oekonomisk aktivitet af stor betydning for mange regioner i Faellesskabet, og bemaerker, at denne sektor er i en krisesituation, der kraever, at der hurtigst muligt vedtages beskyttelsesforanstaltninger, herunder

a) bevilling af de noedvendige midler for perioden 2000-2006 til at lette omstruktureringen i sektoren, udover de midler, der er afsat i de nuvaerende strukturfonde,

b) indfoerelse af en udligningsgodtgoerelse for sardiner til Faellesskabets konservesindustri og bevarelse af en afbalanceret lagerstoetteordning for at undgaa prisudsving paa markedet som foelge af de saesonbestemte forskelle i udbuddet af raavarer til konservesindustrien; denne stoette boer kunne gives direkte til konservesindustrierne fra det oejeblik, hvor disse kan godtgoere at have betalt mindsteprisen til produktionen,

c) ivaerksaettelse af en kampagne paa faellesskabsplan, som udstyret med de noedvendige finansielle midler skal fremme forbruget af sardiner og produkter som sardinkonserves og sardinpaté med dette produkts hoeje naeringsvaerdi som argument;

15. erklaerer, at EU's tunkonservesindustri er den vigtigste sektor inden for EU-konserves med hensyn til beskaeftigelse og omsaetning, og for at fremme de enorme vaekstmuligheder i denne sektor er det noedvendigt

a) at soerge for en stabil forsyning med de noedvendige raavarer (frisk tun, frosset tun og tunfileter) foerst og fremmest fra EU-flaaden, og at der kun aabnes for nye importkontingenter, naar disse er strengt noedvendige for Faellesskabets industri,

b) at foere tilsyn med, at de modydelser, der gives til tredjelande, gaar til de formaal, som fremgaar af faellesskabsreglerne, en baeredygtig udvikling (AVS) eller bekaempelse af narkotika (GSP og narko, Andespagten), samt at de lande, der har privilegeret adgang til Faellesskabets marked, ikke arbejder under forhold, der ligner social dumping,

c) at foere streng kontrol med produkternes oprindelse og med de importerede produkters kvalitet og teknisk-sundhedsmaessige tilstand for at undgaa, at forbrugerne foeres bag lyset, og at europaeisk industri udsaettes for illoyal konkurrence;

16. opfordrer Kommissionen og Raadet til at soerge for, at konserves fra EU kommer til at indgaa i foedevarebistanden til de lande, som har hjaelp behov, baade fordi konservesprodukterne bevarer levnedsmidlernes naeringsvaerdi, og fordi de frembyder optimale opbevarings- og transportmuligheder;

17. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter.