DA

Bruxelles, den 17.9.2010

KOM(2010) 475 endelig

2010/0253 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde

(Omarbejdning)

SEK(2010) 1043

SEK(2010) 1042

BEGRUNDELSE

1. Kontekst for forslaget

1.1. Baggrund

Efter en storhedsperiode i det 19. århundrede og første halvdel af det 20. århundrede begyndte det at gå nedad for jernbanesektoren som følge af bilernes og lufttrafikkens stigende popularitet fra 1970 og videre frem. For at standse denne nedgang har Det Europæiske Fællesskab vedtaget en række lovgivningsmæssige foranstaltninger, som tager sigte på at sætte skub i jernbanesektoren ved gradvis at oprette et "fælles europæisk jernbaneområde". Den første jernbanepakke, som Kommissionen fremlagde i 1998 og vedtog ved udgangen af 2000, signalerede, at både de nationale og de europæiske politikere ønskede at reformere de forskriftsmæssige rammer for at sikre jernbanesektorens integration på europæisk niveau og gøre det muligt for den at tage konkurrencen op med andre transportformer på de bedst mulige vilkår.

Den første jernbanepakke består af tre direktiver:

– Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/12/EF af 26. februar 2001 [1], som ændrede et tidligere rådsdirektiv af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner [2]

– Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/13/EF af 26. februar 2001 [3], som ændrede et tidligere rådsdirektiv af 27. juni 1995 om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder [4] og

– Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF af 26. februar 2001 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur [5].

Disse direktivers ikrafttræden i 2003 har haft en vidtrækkende indvirkning på, hvordan jernbanevirksomhed skal udøves i Den Europæiske Union (EU). Der er to forskellige aktører – jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere. Jernbanevirksomheder, til hvem der udstedes licenser i overensstemmelse med EU-kriterier, bør have adgang til jernbaneinfrastruktur på loyale, ikke-diskriminerende vilkår og kunne tilbyde paneuropæiske tjenesteydelser. Infrastrukturforvalterne kan opkræve afgifter for brugen af deres net og skal stille et minimumsniveau af serviceydelser til rådighed, herunder adgang til visse faciliteter. I direktiverne defineres adgangsrettighederne til gods- og passagertransport samt visse sikkerhedsbestemmelser med hensyn til forvaltningen af jernbanevirksomheder, således at det sikres, at konkurrenter har adgang til net uden forskelsbehandling. Direktiverne indeholder også retningslinjer om, hvordan uafhængige nationale jernbanetilsynsorganer bør oprettes for at sikre ikke-diskriminerende adgang til jernbanemarkederne og overvåge konkurrencen på disse markeder.

Med disse nye forskriftsmæssige rammer er det lykkedes for jernbanesektoren at stabilisere den transporterede volumen og i visse medlemsstater at genvinde markedsandele fra vejtransporten. Faldet i beskæftigelsen var også taget af, før krisen satte ind. Imidlertid har væksten i godstransport målt i transporterede tons i de seneste år ikke været tilstrækkelig stor til, at den markedsandel på 2,3 procentpoint, der blev tabt mellem 1995 og 2003, kunne genvindes. Hvis den observerede udvikling fortsætter, vil jernbanefragtens samlede andel af transportmarkedet ikke blive bedre. Hvad angår passagertransport med jernbane, har nedgangen i løbet af de seneste tre årtier været mindre dramatisk end for godstransporten. Jernbanens andel af det samlede passagertransportmarked faldt fra 10,2 % i 1970 til 6,1 % i 2003 for EU-15 (passagerkilometer). I EU-27 faldt andelen af passagertransport med jernbane fra 6,6 % i 1995 til 5,9 % i 2003. Siden er den steget lidt og har stabiliseret sig.

Det aktuelle økonomiske klima forværrer jernbanemarkedets svage præstationer. Aktiviteten inden for godstransport (bl.a. med jernbane) er på det seneste faldet betydeligt (mellem 20 og 50 %, afhængigt af markedssegment), og aktiviteten inden for passagertransport er også taget af. Nogle berørte parter har anført, at de nationale genopretningsplaner ikke fremmer investeringerne så hurtigt, som det var håbet, og at der forventes betydelige jobnedskæringer, især inden for godstransport.

1.2. Problemer, som skal løses

Udviklingen af jernbanesektoren og dens kapacitet til at konkurrere på bæredygtig vis med andre transportformer hæmmes fortsat af alvorlige problemer, som vedrører a) en uhensigtsmæssig finansiering og prisfastsættelse af infrastrukturen, b) vedvarende konkurrencehindringer og c) mangelen på et passende forskriftsmæssigt tilsyn.

a) Niveauet af investeringer i udvikling og vedligeholdelse af jernbaneinfrastruktur er fortsat utilstrækkeligt i mange medlemsstater. I mange tilfælde er den eksisterende infrastrukturs kvalitet fortsat faldende. Den mangel på investeringer, der kan konstateres på nationalt niveau, skyldes til dels, at der ikke findes nogen klare investeringsplaner og langsigtede strategier. Dårlig vedligeholdelse, langsom modernisering og voksende flaskehalsproblemer på nettet har direkte konsekvenser for jernbanevirksomhederne, idet de dermed ikke kan holde trit med andre transportformer og tiltrække investeringer. I mange medlemsstater er afgifterne på adgangen til infrastruktur uhensigtsmæssige med hensyn til niveau og struktur, hvilket forværrer vanskelighederne.

b) Konkurrencen mellem jernbanevirksomhederne begrænses af forskellige faktorer. Som følge af, at markedsvilkårene ikke er tilstrækkeligt gennemsigtige, og de institutionelle rammer fungerer dårligt, er det fortsat vanskeligt for nye aktører at levere konkurrencedygtige jernbanetjenester. Et andet vigtigt element er den vedvarende forskelsbehandling, som nye aktører støder på, når de vil have adgang til jernbanerelaterede tjenesteydelser, som ofte ejes og drives af etablerede jernbanevirksomheder. Og der kan stadig konstateres forskelsbehandling i vilkårene for adgang til infrastruktur (kanaltildeling og afgifter).

Ovennævnte problemer forværres yderligere af tilsynsorganernes vanskeligheder med at føre tilsyn, især for at sikre ikke-forskelsbehandling af jernbanevirksomheder og kontrollere, om afgiftsprincipperne anvendes korrekt, eller om reglen om adskillelse af regnskaber overholdes fuldt ud. Disse vanskeligheder skyldes ofte mangel på kvalificeret personale og andre ressourcer. I adskillige tilfælde er den utilstrækkelige uafhængighed hos infrastrukturforvalterne, de etablerede jernbanevirksomheder eller det ministerium, som udøver ejerskabsrettigheder over den etablerede operatør, en forværrende faktor.

En fuldstændig gennemførelse af den eksisterende lovgivning vil bidrage betydeligt til at løse disse problemer. Kommissionen har derfor arbejdet for at sikre, at den eksisterende lovgivning håndhæves, ved at indlede overtrædelsesprocedurer mod de medlemsstater, som ikke har gennemført bestemmelserne fuldstændigt eller på korrekt vis.

Der er imidlertid svage punkter, uklarheder og lakuner i de nuværende forskriftsmæssige rammer, som der skal rettes op på, således at det oprindelige formål med lovgivningen kan opfyldes fuldt ud. Kommissionen finder, at en af måderne til at løse disse problemer er en omarbejdning af den første jernbanepakke.

2. Formål med forslaget

2.1. Generelle mål

Det overordnede mål for Den Europæiske Unions transportpolitik er at oprette et indre marked ved at udarbejde fælles politikker med henblik på at fremme en høj konkurrenceevne og en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling af de økonomiske aktiviteter. Forslaget om at omarbejde den første jernbanepakke og dermed supplere og styrke de eksisterende foranstaltninger, der er truffet på EU-niveau for jernbanesektoren, vil bidrage til, at dette mål nås ved at lette integrationen og udviklingen af det europæiske jernbanemarked.

Oprettelsen af et virkeligt indre marked er grundlæggende for stimuleringen af jernbanesektoren og vil medvirke til at øge konkurrenceevnen inden for gods- og passagertransport. På grund af jernbanetransportens højere energieffektivitet (navnlig i forhold til vejtransport) vil et skift fra vejtransport til jernbanetransport medføre færre CO2-emissioner og reducere antallet af andre forurenende stoffer.

2.2. Horisontale mål

Målsætningen om at forenkle, præcisere og modernisere de forskriftsmæssige rammer i Europa er central for Kommissionens arbejde. Med dette tværgående strategiske mål for øje søger Kommissionen at gennemføre en vidtrækkende dagsorden for bedre regulering med henblik på at gøre fremskridt mod Europa 2020-strategien.

En juridisk forenkling gennem konsolidering og samling er det første horisontale mål, der ligger til grund for dette omarbejdningsinitiativ. Et af midlerne til at nå dette mål er at fjerne eksisterende krydshenvisninger mellem de tre direktiver ved at omstrukturere og samle dem i en enkelt retsakt om jernbaneadgang.

For det andet mener Kommissionen, at en præcisering af nogle af bestemmelserne i lovgivningen om jernbaneadgang vil gøre det lettere at opnå en korrekt og effektiv gennemførelse af EU-retten i alle medlemsstaterne. Som nævnt ovenfor er nogle af bestemmelserne i den første jernbanepakke uklare og definerer ikke i tilstrækkelig grad, hvordan gennemførelsen skal finde sted.

Endelig er der behov for at modernisere lovgivningen ved at fjerne forældede bestemmelser (som set i et historisk perspektiv var relevante forud for den fuldstændige åbning af markedet og kan være forbundet med den traditionelle fusion af operatør og infrastrukturforvalter) og indføre nye bestemmelser, der svarer bedre til markedets nuværende funktion (f.eks. vedrørende nye aktører og fuldt eller delvis statsligt ejerskab af infrastruktur).

2.3. Specifikke mål

Den foreslåede omarbejdning af den første jernbanepakke omfatter a) en passende finansiering af og opkrævning af afgifter for jernbaneinfrastruktur, b) vilkårene for konkurrencen på jernbanemarkedet og c) de organisatoriske reformer, der er nødvendige for at sikre en hensigtsmæssig overvågning af markedet.

a) Den første målsætning for den foreslåede omarbejdning er at sikre en passende, gennemsigtig og holdbar finansiering af infrastrukturen og (takket være mere forudsigelige betingelser for infrastrukturudvikling og –adgang) fremme jernbanevirksomhedernes investeringer samt fastlægge et niveau og en struktur for infrastrukturafgifterne, som er mere hensigtsmæssige, således at jernbaneoperatørernes konkurrenceevne i forhold til andre transportformer forbedres, og der i højere grad opnås en internalisering af miljøomkostningerne.

b) Det andet sæt mål er at undgå konkurrencefordrejninger som følge af brug af statslige midler til kommercielle aktiviteter, således at det undgås, at kommercielt følsomme oplysninger indhentes af etablerede virksomheder og bruges mod deres potentielle konkurrenter, at fjerne interessekonflikter i forvaltningen af jernbanerelaterede tjenesteydelser og øge disponibiliteten heraf for nye markedsaktører samt øge markedets gennemsigtighed for at sikre effektiv konkurrence.

c) Hvad angår det forskriftsmæssige tilsyn, skal det med den foreslåede omarbejdning sikres, at tilsynsorganerne er i stand til at udføre deres opgaver på effektiv vis takket være større uafhængighed, øgede beføjelser og yderligere midler, der stilles til deres rådighed.

3. Identificering af de foreslåede ændringer

3.1. Forudgående screening

På grundlag af en omfattende forskning og evaluering har Kommissionen identificeret en række foranstaltninger, der vil kunne bidrage til at opfylde hvert enkelt af de mål, som er angivet ovenfor. Ud fra en række undersøgelser, som er gennemført over adskillige år [6], og under hensyntagen til input fra berørte parter har Kommissionen fremlagt 37 foranstaltninger. Der blev gennemført en grundig forudgående screening af disse 37 foranstaltninger, som resulterede i udvælgelsen af en pakke på 26 foranstaltninger. Den forudgående screening fandt sted i to trin – først blev resultaterne af høringen af berørte parter taget i betragtning, og derefter blev der gennemført en uafhængig vurdering af foranstaltningerne på basis af fem kriterier (effektivitet, gennemførelsestid, virkningsgrad, administrativ gennemførlighed og overensstemmelse med de eksisterende retlige rammer).

3.2. Ekstern ekspertise og høring af berørte parter

Efter beslutningen om at gennemføre en konsekvensanalyse for et initiativ med henblik på at omarbejde den første jernbanepakke fik PriceWaterhouseCoopers Advisory (PWC) til opgave at foretage en ekstern undersøgelse under GD TRENs rammekontrakt TREN/A2/143-2007 vedrørende konsekvensanalyser og evalueringer.

Som led i PWC's eksterne undersøgelse blev der foretaget en høring af berørte parter, som omfattede næsten 380 organisationer fra EU-25 (EU-27 minus Cypern og Malta, som ikke har nogen jernbaner). De berørte parter blev anmodet om at fremhæve, hvilke specifikke hindringer der efter deres opfattelse hæmmer en fuldstændig åbning af det internationale jernbanemarked og udviklingen af jernbanerelaterede tjenesteydelser. Desuden blev de berørte parter opfordret til at specificere de områder i EU's lovgivningsmæssige rammer, som kunne forbedres, og give deres synspunkter vedrørende de planlagte foranstaltningers potentielle effektivitet.

3.3. Konsekvensanalyse

På grundlag af ovennævnte eksterne undersøgelse og konklusionerne af høringen af berørte parter foretog Kommissionen en kvantitativ og kvalitativ vurdering af virkningerne af hele pakken af forhåndsudvalgte foranstaltninger. I de tilfælde hvor foranstaltninger ikke var blevet underkastet en konsekvensanalyse, blev der under denne evaluering undersøgt alternativer for de nye foranstaltninger, der skulle modernisere de eksisterende forskriftsmæssige rammer.

3.4. Subsidiaritet

De problemer, der berører jernbanesektoren, omfatter internationale aspekter, som kræver en indsats på EU-niveau. Den manglende samordning i forbindelserne mellem medlemsstaterne og andre aktører mindsker effektiviteten i den internationale jernbanetransport og indebærer risiko for et skift fra jernbanetrafik til vejtransport, som vil føre til større overbelastning og forurening. En præcisering af de forskriftsmæssige rammer for adgangen til jernbanemarkedet med henblik på at lette adgangen til og konkurrencen på markedet samt udvikle jernbaneservicemarkeder, herunder dem, der er knyttet til jernbanetransport, kan bedre opnås af EU end af medlemsstaterne enkeltvis.

4. Bemærkninger til de vigtigste ændringer, der foreslås

4.1. Adskillelse af regnskaber (artikel 6)

I de nye bestemmelser præciseres det, at det er nødvendigt at adskille jernbanevirksomhedernes regnskaber for at sikre en passende gennemsigtighed. De fastsætter, at det er obligatorisk at have separate regnskaber for aktiviteter, som er omfattet af et retligt monopol, i modsætning til aktiviteter, der er underkastet konkurrence. Denne foranstaltning er en sikkerhedsklausul mod, at statslige midler, der er bestemt til ikke-profitgivende aktiviteter, omdirigeres til at subsidiere kommercielle aktiviteter, og er derfor nødvendig for at undgå konkurrencefordrejning.

4.2. Uafhængighed i forbindelse med væsentlige funktioner (artikel 7)

Det foreslås at slette bestemmelsen om muligheden for at overdrage opkrævningen af infrastrukturafgifter til jernbanevirksomheder. Denne foranstaltning vil bidrage til en mere loyal konkurrence, i og med at visse (etablerede) jernbanevirksomheder hindres i at indhente kommercielt følsomme oplysninger om kanalspecifikationer fra regningen for konkurrerende jernbanevirksomheder (nye aktører). Den giver også et yderligere incitament til at opnå en sund og ikke-diskriminerende finansiel forvaltning af infrastruktur.

4.3. Udviklingsstrategi for jernbaneinfrastrukturen (artikel 8)

I henhold til denne artikel vil medlemsstaterne være forpligtet til at offentliggøre mellem- til langsigtede udviklingsstrategier for jernbanesektoren, som gør det muligt at opfylde fremtidige mobilitetsbehov og er baseret på en sund og bæredygtig finansiering af jernbanesystemet. Det vil stimulere langsigtede investeringer, som jernbaneindustrien kan henholde sig til. Langsigtede forpligtelser er nødvendige for at tiltrække nye aktører til markedet og for at udvikle nye tjenesteydelser.

4.4. Jernbanerelaterede tjenesteydelser (artikel 13)

De foreslåede ændringer vedrører moderniseringen af jernbanerelaterede tjenesteydelser og omfatter to aspekter.

For det første fastlægges der krav om uafhængighed (med hensyn til retlig status, organisation og beslutningstagning) for forvaltningen af servicefaciliteter og for jernbanetransport for at afskaffe interessekonflikter mellem på den ene side leverandører af jernbanerelaterede tjenesteydelser eller ejere af servicefaciliteter og på den anden side etablerede jernbanevirksomheder. Denne foranstaltning vil medvirke til at sikre ikke-diskriminerende adgang til servicefaciliteter.

Den anden foranstaltning, der foreslås i artikel 13, er indførelsen af brugspligt (hvad der ikke bruges mistes) for forvaltningen af jernbanerelaterede servicefaciliteter. Hvis en servicefacilitet ikke bruges, skal ejeren (gennem leje eller leasing) stille den til rådighed for en anden interesseret part. Denne foranstaltning øger disponibiliteten af faciliteter på markedet ved at forhindre problemer med kunstig mætning.

4.5. Grænseoverskridende aftaler (artikel 14)

De foreslåede bestemmelser præciserer de generelle principper, som gælder for tværgående aftaler mellem jernbanevirksomheder, mellem medlemsstater og mellem medlemsstater og tredjelande. De fastlæger også underretnings- og samarbejdsprocedurer, som gøre det muligt for Kommissionen at sikre, at aftalerne er i overensstemmelse med EU-retten.

4.6. Markedsovervågning (artikel 15)

Formålet er at gøre det klart, at Kommissionens opgaver med at overvåge jernbanemarkedet vil omfatte spørgsmål som f.eks. investeringer i jernbaneinfrastruktur, prisudvikling og kvalitet i jernbanetransporten og forpligtelser til offentlig tjeneste for passagertransport med jernbane, og at medlemsstaterne derfor skal forelægge de relevante data, der er anført i det nye bilag IV. Denne foranstaltning vil bidrage til at identificere flaskehalsproblemer på servicemarkedet.

4.7. Offentliggørelse af netvejledning (artikel 27)

De foreslåede bestemmelser præciserer, på hvilke måder og med hvilke midler netvejledningerne mest hensigtsmæssigt offentliggøres af infrastrukturforvalterne. Offentliggørelsen af netvejledninger på et 2. officielt EU-sprog og i elektronisk form på Det Europæiske Jernbaneagenturs (ERA) portal vil gøre netvejledningerne mere tilgængelige og dermed øge gennemsigtigheden.

4.8. Oplysninger om afgiftssystemer (artikel 29)

For at øge gennemsigtigheden i forbindelse med brugen af statslige midler foreslås det at fastsætte, at medlemsstaternes afgiftsrammer og –regler skal offentliggøres i netvejledningerne.

4.9. Kontrakter mellem kompetente myndigheder og infrastrukturforvaltere (artikel 30)

Med de foreslåede ændringer specificeres processen for udvikling og forvaltning af kontraktmæssige aftaler mellem de nationale kompetente myndigheder og infrastrukturforvalterne om infrastrukturomkostninger og adgangsafgifter. Især beføjes tilsynsorganet til at vurdere, om den planlagte mellem- til langsigtede budgetramme for infrastrukturspecifikationer for den samme periode er hensigtsmæssig (præstationsmål). En sådan uafhængig vurdering kan mindske risikoen for, at etablerede jernbanevirksomheder udnytter deres politiske styrke til at øve indflydelse på aftalerne.

4.10. Afgiftsprincipper (artikel 31)

Indholdet i artikel 31 er ændret for at indføre to særskilte foranstaltninger:

Den første foranstaltning vedrører differentieringen af afgifter for sporadgang på grundlag af støjspecifikationerne ved det rullende materiel, toget består af. Dette vil indebære et klart incitament til at modernisere infrastrukturen og navnlig til at investere i mere bæredygtige jernbaneteknologier.

For at forbedre afgiftsgennemsigtigheden præciseres det, at leverandøren af tjenesteydelser også skal fremlægge oplysninger om afgifter for jernbanerelaterede tjenesteydelser, som infrastrukturforvalterne skal offentliggøre i deres netvejledninger.

4.11. Undtagelser fra afgiftsprincipperne (artikel 32)

For at forbedre sammenhængen i de nationale afgiftsordninger for sporadgang foreslås det, at der indføres fælles kriterier for identificering af "markedssegmenter", på grundlag af hvilke visse tjenester vil kunne betale tillæg. De pågældende kriterier er angivet i bilag VIII, punkt 3.

For at afkorte den overgangsperiode, hvor strækninger er udstyret med både nationale signalsystemer og det europæiske togkontrolsystem (ETCS), og dermed mindske omkostningerne til infrastrukturvedligeholdelse, foreslås det at nedsætte infrastrukturadgangsafgifterne for ETCS-udstyrede tog.

4.12. Samarbejde mellem infrastrukturforvaltere (artikel 37)

Hvad angår tildelingen af infrastrukturkapacitet i henhold til artikel 40, foreslås det i den nye artikel 37, at der indføres nye foranstaltninger til at sikre, at infrastrukturforvalterne samarbejder om fastlæggelsen af afgiftssystemer for mere end ét net.

4.13. Tilsynsorganer (artikel 55)

Det foreslås at modernisere bestemmelserne om tilsynsorganernes uafhængighed ved klart at fastsætte, at de skal være uafhængige fra enhver anden offentlig myndighed. Ved at sikre tilsynsorganernes uafhængighed, navnlig i forhold til offentlige myndigheder, som udøver ejerskabsrettigheder i etablerede jernbanevirksomheder, vil man mindske risikoen for interessekonflikter og dermed styrke tilsynsorganernes tilsynskapacitet og troværdighed.

4.14. Tilsynsorganets funktioner (artikel 56)

Der foreslås i artikel 56 tre foranstaltninger, som indebærer en udvidelse af tilsynsorganernes kompetenceområder. 1) Deres kompetencer vil udtrykkeligt omfatte afgørelser vedrørende adgangen til og opkrævning af afgifter for jernbanerelaterede tjenesteydelser, som er væsentlige for at give adgang til markedet og sikre loyal konkurrence. 2) For at forbedre adskillelsen af regnskaber og undgå, at statslige midler, der er bestemt til ikke-profitgivende aktiviteter, omdirigeres til finansiering af kommercielle aktiviteter, og dermed hindre illoyal konkurrence vil tilsynsorganerne også være beføjet til at gennemføre revisioner eller iværksætte eksterne revisioner i jernbanevirksomhederne og hos infrastrukturforvalterne for at undersøge, om de opfylder bestemmelserne om adskillelse af regnskaber. 3) Endelig skal infrastrukturforvalterne for at gøre det muligt for tilsynsorganerne at arbejde mere effektivt forelægge omkostningsregnskabsdata i en aggregeret og standardiseret form som "forskriftsmæssige regnskaber".

4.15. Samarbejde mellem tilsynsorganer (artikel 57)

For at styrke det grænseoverskridende samarbejde og forbedre vilkårene for markedsadgang vil tilsynsorganerne skulle samarbejde om at vedtage afgørelser vedrørende adgangs- og afgiftsspørgsmål i forbindelse med international transport. I den sammenhæng skal det i beslutningsprocessen være muligt for tilsynsorganerne i tide at udveksle oplysninger.

4.16. Klassificering af jernbanerelaterede tjenesteydelser (bilag III)

Fastlæggelsen af, at brug af elforsyningsudstyr til levering af strøm til elektrisk kørsel skal indgå som en del af en minimumsadgangspakke, skal sikre, at denne form for ydelser er underkastet ikke-diskriminerende krav. Desuden vil forpligtelsen til at angive afgifterne for brug af elforsyningsudstyr særskilt fra afgifterne for strøm til elektrisk kørsel give større gennemsigtighed i netdriftsomkostningerne og dermed i højere grad anspore infrastrukturforvalterne til at mindske omkostningerne i forbindelse med tilrådighedsstillelse af infrastruktur.

4.17. Netvejledningens indhold (bilag VI)

De foranstaltninger, der foreslås i bilag VI, præciserer netvejledningernes indhold, således at deres effektivitet styrkes, og der skabes større gennemsigtighed på jernbanemarkedet. I de nye bestemmelser fastsættes det navnlig, at infrastrukturforvalterne skal offentliggøre 1) en skabelon for ansøgninger om kapacitet, 2) detaljerede oplysninger om tildelingsprocedurerne for internationale kanaler, 3) oplysninger om ansøgninger om jernbanelicenser og jernbanesikkerhedscertifikater, 4) oplysninger om procedurer for tvistbilæggelse og klager vedrørende markedsadgang og 5) oplysninger om adgang til jernbanerelaterede servicefaciliteter (ud over de tarifoplysninger, der i øjeblikket kræves).

4.18. Kontraktmæssige aftaler (bilag VII)

I det nye bilag VII præciseres de kontraktmæssige aftalers indhold og funktion (jf. artikel 30) med henblik på at stimulere indførelsen af langsigtede strategier for jernbaneudvikling.

4.19. Krav vedrørende infrastrukturomkostninger og –afgifter (bilag VIII)

For at bidrage til en sund og bæredygtig finansiering af jernbanesystemerne præciserer det nye bilag VIII visse bestemmelser i artikel 31. Dette omfatter nærmere oplysninger om 1) omkostninger, som ikke må inkluderes i beregningen af direkte omkostninger i forbindelse med minimumsadgangspakken og sporadgangstjenester (som defineret i bilag III, punkt 1 og 2), og kriterierne for identificering af markedssegmenter, på grundlag af hvilke visse tjenester vil kunne betale tillæg, 2) kravene for differentiering af sporadgangsafgifter på grundlag af støjspecifikationerne, 3) hvordan infrastrukturforvalterne definerer markedssegmenter for at vurdere muligheden for indførelse af tillæg og 4) de væsentligste karakteristika ved og generelle principper for præstationsordninger.

4.20. Forskriftsmæssige regnskaber (bilag X)

Det nye bilag X indeholder de nærmere detaljer vedrørende det fælles standardformat for forelæggelse af forskriftsmæssige regnskaber. Med denne foranstaltning sikres det, at tilsynsorganerne kan analysere infrastrukturforvalternes oplysninger i detaljer, og at deres tilsynsaktiviteter lettes.

2004/49/EF art. 30, nr. 1 (tilpasset)

2010/0253 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde

(Omarbejdning)

(EØS-relevant tekst)

2001/14/EF (tilpasset)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde , særlig artikel 91 ,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [7],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [8],

efter den almindelige lovgivningsprocedure , og

ud fra følgende betragtninger:

ny

(1) Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner [9], Rådets direktiv 95/18/EF af 19. juni 1995 om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder [10] og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF af 26 februar 2001 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur [11] er blevet væsentligt ændret i 2004 og 2007. Eftersom det er nødvendigt at foretage yderligere ændringer og i betragtning af den indbyrdes forbindelse mellem disse retsforskrifter, bør nævnte direktiver af hensyn til klarheden omarbejdes og sammenskrives i en enkelt retsakt.

91/440/EØF betragtning 1 (tilpasset)

(2) En større integration af Unionens transportsektor er et vigtigt led i gennemførelsen af det indre marked; jernbanerne udgør en væsentlig del af Unionens transportsektor og bestræbelserne på at opnå bæredygtig mobilitet .

91/440/EØF betragtning 2

(3) Det er vigtigt, at jernbanerne gøres mere effektive, så de kan integreres i et konkurrencemarked, idet der dog tages hensyn til deres særlige karakter.

95/18/EF betragtning 5 (tilpasset)

(4) Transportydelser i byer og forstæder samt regional transport og pendultrafikken gennem tunnelen under Kanalen bør falde uden for dette direktivs anvendelsesområde.

91/440/EØF betragtning 3 (tilpasset)

(5) For at gøre jernbanetransporten effektiv og konkurrencedygtig i forhold til de andre transportformer bør medlemsstaterne sikre, at jernbanevirksomhederne har status som selvstændige virksomheder, således at de kan drives forretningsmæssigt og tilpasse sig markedsbehovene.

91/440/EØF betragtning 4 (tilpasset)

(6) For at sikre den fremtidige udvikling og en effektiv drift af jernbanenettet bør driften af transportydelserne og forvaltningen af infrastrukturen adskilles . Under denne forudsætning er det nødvendigt, at disse to aktiviteter forvaltes særskilt og har hver sit regnskab.

95/18/EF betragtning 2

(7) Ved anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på jernbanevirksomhed skal der tages hensyn til denne sektors særlige karakteristika.

91/440/EØF betragtning 5 (tilpasset)

(8) For at stimulere konkurrencen i forbindelse med drift af transportydelser og dermed opnå større komfort og bedre service til brugerne bør medlemsstaterne bevare det almindelige ansvar for udvikling af passende jernbaneinfrastruktur.

91/440/EØF betragtning 6 (tilpasset)

(9) Da der ikke findes fælles regler for fordelingen af infrastrukturomkostninger, bør medlemsstaterne efter høring af infrastrukturforvalteren fastsætte regler for jernbanevirksomhedernes betaling af afgifter for brug af jernbaneinfrastrukturen. Disse regler bør ikke forskelsbehandle mellem jernbanevirksomhederne.

91/440/EØF betragtning 7 (tilpasset)

(10) Medlemsstaterne skal sørge for, at infrastrukturforvalterne og de eksisterende offentligt ejede eller kontrollerede jernbanevirksomheder har en sund økonomisk struktur under behørig hensyntagen til Unionens statsstøtteregler .

2001/14/EF betragtning 8 (tilpasset)

(11) Til en effektiv godstrafik og navnlig den grænseoverskridende del heraf kræves det, at der tages skridt til at åbne markedet.

95/18/EF betragtning 4 (tilpasset)

(12) For at sikre, at denne ret til adgang til jernbaneinfrastrukturen anvendes ensartet og uden forskelsbehandling i hele Unionen , bør der indføres licens for jernbanevirksomheder.

2007/58/EF betragtning 7 (tilpasset)

(13) På de strækninger, hvor toget standser undervejs, bør nye operatører have tilladelse til at medtage og afsætte passagerer undervejs, således at det sikres, at disse operationer er økonomisk levedygtige, og det undgås, at potentielle konkurrenter stilles ringere end de etablerede jernbanevirksomheder.

2007/58/EF betragtning 8 (tilpasset)

(14) Indførelsen af sådanne nye frit tilgængelige internationale passagerruter med stop undervejs som nævnt ovenfor bør ikke bruges til at åbne markedet for indenlands passagertransport, men bør udelukkende sigte på stop, der støtter den internationale rute. Hovedformålet med de nye transportydelser bør være international passagertransport. Ved vurderingen af , om dette er rutens hovedformål, bør der tages hensyn til kriterier som f.eks. omsætningsandel samt volumen, beregnet på grundlag af mængden af transporterede indenlandske eller internationale passagerer, samt rutens længde. Vurderingen af, hvad der er rutens hovedformål, bør foretages af det relevante nationale tilsynsorgan efter anmodning fra en berørt part.

2007/58/EF betragtning 9 (tilpasset)

(15) Efter Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 af 23. oktober 2007 om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej [12] kan medlemsstaterne og de lokale myndigheder tildele kontrakter om offentlig tjeneste , som kan indbefatte enerettigheder for driften af visse ruter. Det er derfor nødvendigt at sikre, at der er overensstemmelse mellem bestemmelserne i nævnte forordning og princippet om, at international passagertransport åbnes for konkurrence.

2007/58/EF betragtning 10 (tilpasset)

(16) Åbning af international passagertransport for konkurrence kan få følger for tilrettelæggelsen og finansieringen af passagertransport med jernbane, der er omfattet af en kontrakt om offentlig tjeneste. Medlemsstaterne bør have mulighed for at begrænse retten til markedsadgang, hvis der er risiko for, at denne ret vil skabe ubalance i den økonomiske ligevægt i disse kontrakter om offentlig tjeneste, og hvis det eller de relevante tilsynsorganer, jf. artikel 55 i dette direktiv, på grundlag af en objektiv økonomisk analyse efter anmodning fra de kompetente myndigheder, der tildelte kontrakten om offentlig tjeneste, godkender en sådan begrænsning.

2007/58/EF betragtning 12 (tilpasset)

(17) Ved vurderingen af, om der er risiko for ubalance i den økonomiske ligevægt i kontrakten om offentlig tjeneste, bør der tages hensyn til forud fastlagte kriterier som f.eks. indvirkningen på rentabiliteten af ruter, der er omfattet af en kontrakt om offentlig tjeneste, herunder de deraf følgende indvirkninger på nettoomkostningerne for den kompetente offentlige myndighed, som tildelte kontrakten, passagerernes efterspørgsel, billetpriser, billetordninger, og for den forslåede nye rute antal stop på begge sider af grænsen og deres beliggenhed, samt køreplan og antal afgange. I overensstemmelse med en sådan vurdering og afgørelsen fra det relevante tilsynsorgan bør medlemsstaterne kunne tillade, ændre eller afvise ansøgningen om adgang til en rute med international passagertransport, herunder opkræve en afgift af operatøren af en ny rute med international passagertransport i henhold til den økonomiske analyse og i overensstemmelse med EU-retten og principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling.

2007/58/EF betragtning 13

(18) For at bidrage til udførelse af passagertransport på strækninger, der opfylder en forpligtelse til offentlig tjeneste, bør medlemsstater have mulighed for at give myndigheder med ansvar for sådanne tjenester tilladelse til at opkræve en afgift på passagertransport, som henhører under disse myndigheders kompetenceområde. Denne afgift bør bidrage til finansiering af forpligtelser til offentlig tjeneste, som er omfattet af kontrakter om offentlig tjeneste.

2007/58/EF betragtning 14

(19) Tilsynsorganet bør i sin optræden undgå enhver form for interessekonflikt og mulig inddragelse i forbindelse med tildeling af den pågældende kontrakt om offentlig tjeneste. Tilsynsorganets kompetence bør udvides til også at omfatte vurdering af formålet med en international rute og, hvor det er relevant, af den mulige økonomiske betydning for eksisterende kontrakter om offentlig tjeneste.

2007/58/EF betragtning 16 (tilpasset)

(20) Med henblik på at investere i tjenester, der anvender infrastruktur til særlige formål, f.eks. højhastighedsforbindelser, har ansøgere behov for retssikkerhed i betragtning af de omfattende og langsigtede investeringer, der er tale om.

2007/58/EF betragtning 17

(21) De nationale tilsynsorganer bør udveksle oplysninger og, hvis det i enkelte tilfælde er relevant, samordne principper for og praksis med hensyn til at vurdere, om der opstår økonomisk ubalance i en kontrakt om offentlig tjeneste. De skal gradvis udarbejde retningslinjer på grundlag af deres erfaringer.

ny

(22) For at sikre loyal konkurrence mellem jernbanevirksomhederne bør transportydelser og drift af servicefaciliteter adskilles. På den baggrund er det nødvendigt, at disse to aktivitetsformer forvaltes uafhængigt i særskilte juridiske enheder. En sådan uafhængighed indebærer ikke nødvendigvis, at der skal oprettet et særskilt organ eller en særskilt virksomhed for hver enkelt servicefacilitet.

95/18/EF betragtning 9

(23) For at sikre pålidelige og tilstrækkelige ydelser er det nødvendigt at sikre, at jernbanevirksomhederne til enhver tid opfylder visse krav med hensyn til deres hæderlighed, finansielle kapacitet og faglige kompetence.

95/18/EF betragtning 10

(24) For at beskytte kunderne og tredjemand er det vigtigt, at det sikres, at jernbanevirksomhederne er tilstrækkeligt forsikret til dækning af deres erstatningsansvar.

95/18/EF betragtning 12 (tilpasset)

(25) En jernbanevirksomhed bør også være forpligtet til at overholde de nationale bestemmelser og EU-bestemmelserne om jernbanedrift, som anvendes på ikke-diskriminerende vis og skal sikre, at den kan drive sin virksomhed fuldstændig sikkert og med behørig hensyntagen til sundhed, sociale vilkår og arbejdstagernes og forbrugernes rettigheder på specifikke strækninger.

95/18/EF betragtning 14

(26) Procedurerne for udstedelse, opretholdelse og ændring af licenser til jernbanevirksomheder bør være gennemsigtige og i overensstemmelse med princippet om ikke-diskrimination.

2001/14/EF betragtning 5 (tilpasset)

(27) For at sikre gennemsigtighed og ikke-diskriminerende adgang til jernbaneinfrastruktur og jernbanerelaterede tjenesteydelser for alle jernbanevirksomheder, skal alle oplysninger, der er nødvendige for at kunne udnytte adgangsretten, offentliggøres i en netvejledning.

2001/14/EF betragtning 6

(28) Hensigtsmæssige kapacitetstildelingsordninger for jernbaneinfrastruktur kombineret med konkurrencedygtige operatører vil give en bedre fordeling af transporten på de forskellige transportformer.

2001/14/EF betragtning 7

(29) Tilskyndelse til optimal udnyttelse af jernbaneinfrastrukturen medvirker til at nedbringe samfundets omkostninger ved transport.

2001/14/EF betragtning 10 (tilpasset)

(30) Hensigtsmæssige afgiftsordninger for jernbaneinfrastruktur kombineret med hensigtsmæssige afgiftsordninger for anden transportinfrastruktur samt konkurrencedygtige operatører bør resultere i en optimal balance mellem forskellige transportformer på et bæredygtigt grundlag .

2001/14/EF betragtning 11

(31) Afgifts- og kapacitetstildelingsordningerne skal give alle virksomheder lige adgang uden forskelsbehandling og i videst muligt omfang imødekomme alle brugeres og trafiktypers behov på en retfærdig og ikke-diskriminerende måde.

2001/14/EF betragtning 16

(32) Afgifts- og kapacitetstildelingsordninger skal tillade loyal konkurrence inden for jernbanetransporten.

2001/14/EF betragtning 12

(33) Inden for de rammer, der fastlægges af medlemsstaterne, bør afgifts- og kapacitetstildelingsordninger tilskynde jernbaneinfrastrukturforvaltere til at optimere udnyttelsen af deres infrastruktur.

2001/14/EF betragtning 13

(34) Kapacitetstildelingsordningerne bør give jernbanevirksomhederne klare og konsekvente signaler, på grundlag af hvilke de kan træffe rationelle beslutninger.

2001/14/EF betragtning 35

(35) Enhver afgiftsordning vil sende økonomiske signaler til brugerne. Det er vigtigt, at signalerne til jernbanevirksomhederne er konsekvente og kan danne grundlag for rationelle beslutninger.

2001/14/EF betragtning 14

(36) Under hensyntagen til brugernes eller de potentielle brugeres behov for at planlægge deres virksomhed og til kundernes og bidragydernes behov er det vigtigt, at infrastrukturforvalterne sikrer, at jernbaneinfrastrukturkapacitet tildeles på en sådan måde, at det afspejler behovet for at opretholde og forbedre driftssikkerheden for jernbanetransport.

2001/14/EF betragtning 15

(37) Jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere bør have incitamenter til at sikre færrest mulige forstyrrelser på nettet og til at forbedre dets resultater.

2001/14/EF betragtning 9 (tilpasset)

(38) Medlemsstaterne bør have mulighed for at tillade købere af jernbanetransportydelser at deltage direkte i kapacitetstildelingsprocessen.

2001/14/EF betragtning 17

(39) Det er vigtigt at tage hensyn til både de godkendte ansøgeres og infrastrukturforvalterens krav.

2001/14/EF betragtning 18

(40) Det er vigtigt at maksimere den fleksibilitet, infrastrukturforvaltere råder over med hensyn til tildeling af infrastrukturkapacitet, men dette bør ske under hensyntagen til nødvendigheden af at imødekomme ansøgernes rimelige behov.

2001/14/EF betragtning 19

(41) Kapacitetstildelingsprocessen skal hindre, at der pålægges andre virksomheder, som har eller vil anmode om at få ret til at benytte infrastrukturen til at udvikle deres aktiviteter, unødvendige begrænsninger.

2001/14/EF betragtning 21

(42) Der må ved udformningen af kapacitetstildelings- og afgiftsordningerne eventuelt tages hensyn til det forhold, at forskellige elementer i jernbaneinfrastrukturnettet kan være konstrueret med henblik på forskellige hovedbrugere.

2001/14/EF betragtning 23

(43) Eftersom forskellige brugere og kategorier af brugere ofte har forskellig indvirkning på infrastrukturkapaciteten, må de forskellige transporttjenesters behov afvejes korrekt.

2001/14/EF betragtning 24

(44) Transporttjenester, der udføres på kontrakt for offentlige myndigheder, kan nødvendiggøre særlige regler for fortsat at være attraktive for brugerne.

2001/14/EF betragtning 25

(45) Afgifts- og kapacitetstildelingsordningerne skal tage hensyn til virkningerne af den voksende mætning af infrastrukturkapaciteten og den knaphed på infrastrukturkapacitet, der kan blive slutresultatet.

2001/14/EF betragtning 26 (tilpasset)

(46) I de forskellige tidsrammer for planlægningen af trafiktyper bør det sikres, at ansøgninger om infrastrukturkapacitet, der indgives efter færdiggørelsen af den årlige køreplan, kan imødekommes.

2001/14/EF betragtning 28

(47) For at opnå et optimalt resultat for operatører og trafiktyper bør der forlanges en gennemgang af infrastrukturkapacitetsudnyttelsen, hvis en samordning af ansøgninger om kapacitet er påkrævet for at imødekomme brugernes behov.

2001/14/EF betragtning 29 (tilpasset)

(48) I betragtning af infrastrukturforvalteres monopolstilling bør det kræves af dem, at de gennemgår den disponible infrastrukturkapacitet og metoderne til at forbedre den, hvis det ved tildelingen af infrastrukturkapacitet ikke er muligt at imødekomme brugernes krav.

2001/14/EF betragtning 30 (tilpasset)

(49) Manglende information om andre jernbanevirksomheders ansøgninger og om begrænsninger i systemet kan gøre det vanskeligt for jernbanevirksomheder at optimere deres ansøgninger om infrastrukturkapacitet.

2001/14/EF betragtning 31

(50) Det er vigtigt at sikre bedre samordning af tildelingsordningerne for at gøre jernbanerne mere attraktive for trafik, der benytter mere end én infrastrukturforvalters net, og for international trafik.

2001/14/EF betragtning 32

(51) Det er vigtigt at minimere de konkurrencefordrejninger, der kan opstå mellem jernbaneinfrastrukturer eller mellem transportformer som følger af væsentlige forskelle i afgiftsprincipperne.

2001/14/EF betragtning 33

(52) Det bør afgrænses nærmere, hvilke elementer i infrastrukturtjenesten der er afgørende for, at en operatør kan levere en transportydelse, og som skal stilles til rådighed mod betaling af minimumsadgangsafgifter.

2001/14/EF betragtning 34 (tilpasset)

(53) Det er nødvendigt at investere i jernbaneinfrastruktur, og infrastrukturafgiftsordningerne bør give infrastrukturforvaltere incitamenter til at gøre de fornødne investeringer økonomisk rentable.

2001/14/EF betragtning 36

(54) For at kunne fastlægge infrastrukturafgifter på passende og retfærdige niveauer er det nødvendigt, at infrastrukturforvalterne registrerer og fastsætter værdien af deres aktiver og danner sig et klart indtryk af de omkostningsbestemmende faktorer ved infrastrukturens drift.

2001/14/EF betragtning 37

ny

(55) Det bør sikres, at der tages hensyn til eksterne omkostninger, når der træffes beslutninger på transportområdet , og at afgifterne på jernbaneinfrastruktur kan bidrage til internaliseringen af eksterne omkostninger på en sammenhængende og afbalanceret måde for alle transportformer .

2001/14/EF betragtning 38

ny

(56) Det er vigtigt at sikre, at afgifter for indenlandsk og international trafik fastsættes således, at jernbanerne fortsat kan imødekomme markedets behov. Følgelig bør infrastrukturafgifterne fastsættes på et niveau svarende til de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften.

2001/14/EF betragtning 39

(57) Det samlede niveau for dækningen af omkostningerne gennem infrastrukturafgifter indvirker på behovet for offentlig støtte. Medlemsstaterne kan i varierende omfang kræve dækning af de samlede omkostninger. Enhver infrastrukturafgiftsordning bør dog sikre, at den trafik, der som et mindstemål kan dække de meromkostninger, den medfører, kan benytte jernbanenettet.

2001/14/EF betragtning 40

(58) Jernbaneinfrastruktur er et naturligt monopol, og det er derfor nødvendigt at give infrastrukturforvaltere incitamenter til at nedbringe omkostningerne og forvalte deres infrastruktur effektivt.

2001/14/EF betragtning 41 (tilpasset)

(59) Der bør opnås en udvikling af jernbanetransporten, bl.a. ved at anvende de disponible EU-instrumenter , dog med forbehold af allerede fastlagte prioriteringer.

2001/14/EF betragtning 42 (tilpasset)

(60) Rabatter til jernbanevirksomheder skal være baseret på de reelle administrative besparelser , der er opnået, herunder navnlig besparelser i transaktionsomkostninger . Rabatter kan endvidere benyttes til at fremme en effektiv anvendelse af infrastrukturen.

2001/14/EF betragtning 43

(61) Jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere bør have incitamenter til at sikre færrest mulige forstyrrelser på nettet.

2001/14/EF betragtning 44

(62) Tildelingen af kapacitet er forbundet med en omkostning for infrastrukturforvalteren, som han skal have sikkerhed for at få dækket.

2001/14/EF betragtning 46 (tilpasset)

(63) For at sikre en effektiv forvaltning og en rimelig og ikke-diskriminerende anvendelse af jernbaneinfrastrukturen er det påkrævet, at der oprettes et tilsynsorgan, der tilser, at bestemmelserne i dette direktiv overholdes, og fungerer som klageinstans uanset muligheden for at foretage en retlig prøvelse.

2001/14/EF betragtning 47 (tilpasset)

(64) Det er nødvendigt, at der træffes særlige foranstaltninger for at tage hensyn til visse medlemsstaters geopolitiske og geografiske situation og til jernbanesektorens særlige organisation i forskellige medlemsstater, samtidigt med, at det indre markeds integritet sikres.

ny

(65) Kommissionen bør have beføjelse til at tilpasse bilagene til dette direktiv. Siden de pågældende foranstaltninger er almengyldige og tager sigte på at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, skal de vedtages som delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten.

2001/14/EF betragtning 48

(66) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [13] .

2001/13/EF betragtning 7 (tilpasset)

(67) Målene for dette direktiv, dvs. fremme af udviklingen af jernbanerne i Unionen, fastsættelse af hovedprincipperne for udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og koordinering af medlemsstaternes ordninger vedrørende tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og afgifter for brug heraf, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, fordi udstedelsen af sådanne licenser og driften af væsentlige dele af jernbanenettene helt klart har internationale aspekter , og der skal tages hensyn til behovet for at sikre retfærdige og ikke-diskriminerende vilkår for adgangen til infrastrukturen, og målene kan derfor i overensstemmelse med subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union, på grund af deres grænseoverskridende aspekter bedre opfyldes af Unionen . Direktivet går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

ny

(68) Forpligtelsen til at gennemføre nærværende direktiv i national ret bør kun omfatte de bestemmelser, hvori der er foretaget indholdsmæssige ændringer i forhold til de tidligere direktiver. Forpligtelsen til at gennemføre de bestemmelser, hvori der stort set ikke er foretaget ændringer, følger af de tidligere direktiver.

2007/58/EF betragtning 21 (tilpasset)

(69) Medlemsstater, der ikke har noget jernbanesystem og ikke umiddelbart har udsigt til at få det, ville være underlagt en uforholdsmæssig og overflødig forpligtelse til at gennemføre dette direktiv i national lovgivning. Sådanne medlemsstater bør derfor fritages fra denne forpligtelse .

2007/58/EF betragtning 23 (tilpasset)

(70) I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning [14] tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.

ny

(71) Dette direktiv bør ikke berøre ikke de tidsfrister for medlemsstaternes gennemførelse af ovennævnte direktiver, der er anført i bilag XI, del B —

2001/14/EF (tilpasset)

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

KAPITEL I

GENERELLE BESTEMMELSER

91/440/EØF (tilpasset)

Artikel 1

Emne og anvendelsesområde

1. Dette direktiv fastlægger:

a) de gældende regler for forvaltningen af jernbaneinfrastruktur og for jernbanetransportaktiviteter, som udøves af jernbanevirksomheder, der er etableret eller etablerer sig i en medlemsstat, som beskrevet i kapitel II

2001/13/EF art. 1, nr. 1) (tilpasset)

b) de kriterier, der gælder for en medlemsstats udstedelse, fornyelse og ændring af licenser til jernbanevirksomheder, som er etableret, eller som vil etablere sig i Unionen, som beskrevet i kapitel III

2001/14/EF (tilpasset)

c) de principper og procedurer, der gælder for fastsættelse og opkrævning af jernbaneinfrastrukturafgifter og tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet, som beskrevet i kapitel IV.

2. Dette direktiv finder anvendelse på infrastruktur, der anvendes til indenlandsk og international jernbanetransport.

Berigtigelse, EFT L 305 af 6.11.1991, s. 22 (tilpasset)

Artikel 2

Udelukkelser fra anvendelsesområdet

1. Kapitel II finder ikke anvendelse på jernbanevirksomheder, som kun forestår transport i byer og forstæder samt regional transport.

2001/13/EF art. 1, nr. 1) (tilpasset)

2. Medlemsstaterne kan undtage følgende fra anvendelsen af kapitel III :

2001/13/EF art. 1, nr. 1)

a) virksomheder, som kun udfører jernbanepassagertransport på lokal og regional særskilt jernbaneinfrastruktur

b) jernbanevirksomheder, som kun udfører jernbanepassagertransport i byer og forstæder

2001/13/EF art. 1, nr. 1)

c) jernbanevirksomheder, som kun udfører regional godstransport

d) virksomheder, som kun udfører godstransport på privatejet jernbaneinfrastruktur, som udelukkende eksisterer til brug for infrastrukturejeren til dennes egen godstransport.

2001/14/EF (tilpasset)

3. Medlemsstaterne kan undtage følgende fra anvendelsen af kapitel VI :

a) lokale og regionale særskilte net til passagertransport på jernbaneinfrastruktur

b) net, der kun er beregnet til jernbanepassagertransport i byer og forstæder

c) regionale net, som kun anvendes til regional godstransport af en jernbanevirksomhed, som ikke er omfattet af stk. 1 , indtil en anden ansøger anmoder om kapacitet på dette net

2001/14/EF (tilpasset)

d) privatejet jernbaneinfrastruktur , der udelukkende er anlagt til brug for infrastrukturejeren til dennes egne godsoperationer

2007/58/EF art. 2, nr. 1) (tilpasset)

e) transport i form af befordring med jernbane i transit gennem Unionen .

2001/12/EF art. 1, nr. 3) (tilpasset)

4. Bortset fra artikel 6, stk. 1, og artikel 10, 11, 12 og 28 omfatter dette direktiv ikke virksomheder, hvis togaktivitet udelukkende omfatter pendultrafik med vejkøretøjer gennem tunnelen under Kanalen, og transportvirksomhed i form af pendultrafik med vejkøretøjer gennem tunnelen under Kanalen .

2007/58/EF art. 1, nr. 1) (tilpasset)

5. Medlemsstaterne kan undlade at anvende artikel 10, 11, 12 og 28 for enhver jernbanebefordring i transit gennem Unionen , når den begynder og ender uden for Unionens område.

91/440/EØF (tilpasset)

Artikel 3

Definitioner

I dette direktiv gælder følgende definitioner:

2001/12/EF, art. 1, nr. 4), litra a) (tilpasset)

1) "jernbanevirksomhed": enhver offentlig eller privat virksomhed med licens i henhold til dette direktiv , hvis hovedaktivitet består i godstransport og/eller passagertransport med jernbane, og som er forpligtet til at sørge for trækkraften; udtrykket omfatter også virksomheder, der kun leverer trækkraft

2) "infrastrukturforvalter": ethvert organ eller enhver virksomhed, der navnlig er ansvarlig for anlæg , forvaltning og vedligeholdelse af jernbaneinfrastruktur , herunder trafikstyring, togkontrol og signaler ; Iinfrastrukturforvalterens funktioner på et net eller en del af et net kan tildeles forskellige organer eller virksomheder

91/440/EØF

ny

3) "jernbaneinfrastruktur": alle elementerne i bilag I, del A, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2598/70 af 18. december 1970 vedrørende fastlæggelsen af indholdet af de forskellige poster i bogføringsskemaerne i tillæg I til forordning (EØF) nr. 1108/70 af 4. juni 1970 [15], der af hensyn til klarheden er medtaget i bilag I til dette direktiv ændret ved forordning (EØF) nr. 2116/78, med undtagelse af sidste led, der i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv affattes således: "Bygninger med tilknytning til infrastrukturen"

2001/12/EF art. 1, nr. 4), litra b)

4) "international godstransport": transport af gods, hvor et tog krydser mindst en af en medlemsstats grænser; togstammer kan kobles sammen og/eller adskilles, og de forskellige sektioner kan have forskelligt oprindelses- og bestemmelsessted, når blot alle togvogne krydser mindst én grænse

2007/58/EF art. 1, nr. 3)

5) "international passagertransport": passagertransport, hvor et tog krydser mindst én grænse til en medlemsstat, og hvor hovedformålet er passagerbefordring mellem stationer i forskellige medlemsstater; togstammer kan kobles sammen og/eller adskilles, og de forskellige sektioner kan have forskelligt afgangs- og bestemmelsessted, når blot alle togvognene krydser mindst én grænse

91/440/EØF

6) "transport i byer og forstæder": transportydelser til opfyldelse af behovene i en by eller et byområde samt transportbehovene mellem denne by eller dette byområde og forstæderne

7) "regional transport": transportydelser til opfyldelse af en regions transportbehov

2007/58/EF art. 1, nr. 4) (tilpasset)

8) "transit": passage af Unionens område uden pålæsning eller aflæsning af varer og/eller uden optagning eller afsætning af passagerer på Unionens område

95/18/EF (tilpasset)

9) "licens": en tilladelse udstedt af en medlemsstat til en virksomhed, hvorved dennes kapacitet til at udføre jernbanetransport anerkendes . Denne kapacitet kan være begrænset til udførelsen af særlige former for transportydelser

10) "licensudstedende myndighed": det organ, der er ansvarlig for udstedelsen af licenser i en medlemsstat

2001/14/EF

11) "tildeling": en infrastrukturforvalters tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet

2001/14/EF (tilpasset)

12) "ansøger": en jernbanevirksomhed og andre fysiske eller juridiske personer som f.eks. kompetente myndigheder i henhold til forordning (EF) nr. 1370/2007 og speditører samt operatører inden for kombineret transport , som har en almennyttig eller forretningsmæssig interesse i at købe infrastrukturkapacitet .

13) "overbelastet infrastruktur": en del af infrastruktur, hvor efterspørgslen efter infrastrukturkapacitet i visse perioder ikke kan imødekommes i fuldt omfang, selv ikke efter samordning af de forskellige ansøgninger om kapacitet

14) "kapacitetsforbedringsplan": en foranstaltning eller række af foranstaltninger med en tidsplan for gennemførelsen til at afhjælpe de kapacitetsbegrænsninger, der er årsag til, at en del af infrastruktur erklæres for "overbelastet infrastruktur"

15) "samordning": den proces, hvorved infrastrukturforvalteren og ansøgere forsøger at finde en løsning, hvis der foreligger indbyrdes modstridende ansøgninger om infrastrukturkapacitet

16) "rammeaftale": en juridisk bindende generel offentlig- eller privatretlig aftale, der fastsætter en ansøgers og infrastrukturforvalterens rettigheder og forpligtelser i forbindelse med den infrastrukturkapacitet, der skal tildeles, og de afgifter, der skal opkræves, i et tidsrum, der strækker sig længere end en køreplansperiode

2001/14/EF

17) "infrastrukturkapacitet": mulighed for at planlægge efterspurgte kanaler på en bestemt del af infrastrukturen i en vis periode

2001/14/EF (tilpasset)

18) "net": hele den jernbaneinfrastruktur, der forvaltes af en infrastrukturforvalter

19) "netvejledning": den vejledning, der indeholder en detaljeret redegørelse for almindelige regler, tidsfrister, procedurer og kriterier for afgifts- og kapacitetstildelingsordningerne , herunder alle andre oplysninger, der er nødvendige for at kunne ansøge om infrastrukturkapacitet

20) "kanal": den infrastrukturkapacitet, der er nødvendig for, at et tog kan køre fra et punkt til et andet i en bestemt periode

2001/14/EF

21) "køreplan": de data, der fastlægger alle de af planen omfattede togs og det rullende materiels bevægelser på den relevante infrastruktur i den periode, køreplanen er i kraft.

91/440/EØF (tilpasset)

KAPITEL II

UDVIKLING AF JERNBANERNE I UNIONEN

AFDELING 1

2001/12/EF art. 1, nr. 5)

Forvaltningsmæssig uafhængighed

2001/12/EF art. 1, nr. 6) (tilpasset)

Artikel 4

Jernbanevirksomhedernes og infrastrukturforvalternes uafhængighed

1. Medlemsstaterne skal sikre, at jernbanevirksomheder , som direkte eller indirekte ejes eller kontrolleres af medlemsstaterne, med hensyn til ledelse, forvaltning, administration og intern administrativ, økonomisk og regnskabsmæssig kontrol har en uafhængig status, som navnlig sikrer dem særskilt kapital, budget og regnskabsføring i forhold til staten.

2. Infrastrukturforvalteren er ansvarlig for egen ledelse, forvaltning, administration og intern kontrol under overholdelse af de rammer og særlige regler for opkrævning og tildeling, som medlemsstaterne indfører.

91/440/EØF (tilpasset)

1 Berigtigelse, EFT L 305 af 6.11.1991, s. 22

Artikel 5

Forvaltning af jernbanevirksomheder efter kommercielle principper

1. Medlemsstaterne skal give jernbanevirksomhederne mulighed for at tilpasse deres aktiviteter til markedet og forvalte dem under deres ledelsesorganers ansvar med henblik på effektive og hensigtsmæssige transportydelser med de mindst mulige omkostninger for den krævede kvalitet.

Jernbanevirksomhederne skal uanset deres ejerforhold drives efter de principper, som gælder for kommercielle virksomheder. Dette omfatter også de forpligtelser til offentlig tjeneste, som medlemsstaterne pålægger dem, og de kontrakter om offentlig tjeneste, som de indgår med statens kompetente myndigheder.

2. Jernbanevirksomhederne vedtager selv deres aktivitetsprogrammer, herunder investerings- og finansieringsplaner. Disse programmer udformes med henblik på at opnå finansiel ligevægt i virksomhederne og at nå de øvrige mål for den tekniske, kommercielle og finansielle forvaltning; 1 de skal desuden angive midlerne til gennemførelse af disse mål.

3. Med henvisning til de generelle politiske retningslinjer, som hver medlemsstat fastsætter, og under hensyntagen til de nationale planer eller kontrakter, eventuelt flerårige, herunder investerings- og finansieringsplaner, kan jernbanevirksomhederne navnlig frit:

91/440/EØF

a) fastlægge deres interne organisation, dog med forbehold af bestemmelserne i artikel 7, 29 og 39

b) føre kontrol med transportydelserne og disses markedsføring samt fastsætte tarifferne, jf. dog forordning (EF) nr. 1370/2007

c) træffe beslutninger vedrørende deres personale, aktiver og køb

d) udvikle deres markedsandel, skabe ny teknologi og nye transportydelser samt anvende nye driftsmetoder

91/440/EØF

e) påbegynde nye aktiviteter på områder, der har tilknytning til jernbanevirksomhed.

ny

4. Hvis medlemsstaten direkte eller indirekte ejer eller kontrollerer jernbanevirksomheden, må dens kontrolrettigheder i forhold til ledelsen ikke være større end de ledelsesrelaterede rettigheder, som der i henhold til national selskabsret tilstås aktionærer i private aktieselskaber. De politiske retningslinjer, jf. stk. 3, som staten måtte fastsætte for selskaber som led i udøvelsen af aktionærkontrol, må kun være af generel art og må ikke gribe ind i ledelsens specifikke forretningsmæssige beslutninger.

91/440/EØF (tilpasset)

ny

AFDELING 2

Adskillelse af infrastrukturforvaltning og transportvirksomhed og af forskellige former for transportvirksomhed

2001/12/EF art. 1, nr. 7) (tilpasset)

Artikel 6

Adskillelse af regnskaber

1. Medlemsstaterne skal sikre, at der føres og offentliggøres særskilte driftsregnskaber og balancer for aktiviteter i forbindelse med jernbanevirksomheders udførelse af transport og for aktiviteter i forbindelse med forvaltning af jernbaneinfrastrukturen. Statsstøtte, der ydes til et af disse to aktivitetsområder, må ikke overføres til det andet.

2. Medlemsstaterne kan desuden bestemme, at denne adskillelse skal indebære, at der skal være særskilte organisatoriske afdelinger i samme virksomhed, eller at forvaltningen af infrastruktur og transportvirksomhed skal varetages af særskilte enheder .

2001/12/EF art. 1, nr. 10) (tilpasset)

3. Medlemsstaterne skal sikre, at der føres og offentliggøres særskilte driftsregnskaber og balancer på den ene side for aktiviteter i forbindelse med jernbanegodstransport og på den anden side for aktiviteter i forbindelse med passagertransport . Offentlige midler, der udbetales til aktiviteter i forbindelse med transporttjenester som led i offentlig tjeneste, skal figurere særskilt for hver kontrakt om offentlig tjeneste i de relevante regnskaber, og de må ikke overføres til aktiviteter i forbindelse med andre transporttjenester eller anden form for aktivitet.

2001/12/EF art. 1, nr. 7) (tilpasset)

ny

4. Regnskaberne vedrørende de forskellige aktivitetesområder , der henvises til i stk. 1 og 3, skal føres således, at det er muligt at overvåge forbuddet mod overførsel af offentlige midler, der er betalt til et aktivitetsområde, til et andet .

Artikel 7

Uafhængighed i forbindelse med en infrastrukturforvalters væsentlige funktioner

1. Medlemsstaterne skal sikre, at fastlæggelse af retfærdig og ikke-diskriminerende adgang til infrastruktur som opført på listen i bilag II overdrages organer eller selskaber, der ikke selv udfører nogen form for jernbanetransport. Uanset strukturform skal det fremgå, at denne målsætning er opfyldt.

ny

Bilag II kan ændres på baggrund af erfaringerne i overensstemmelse med proceduren i artikel 60.

2001/12/EF art. 1, nr. 7) (tilpasset)

Medlemsstaterne kan imidlertid overdrage ansvaret for at bidrage til udviklingen af jernbaneinfrastrukturen, f.eks. gennem investeringer, vedligeholdelse og finansiering, til jernbanevirksomheder eller ethvert andet organ.

4. Anvendelsen af stk. 3 behandles i en rapport som Kommissionen forelægger senest den 15. marts 2006 i overensstemmelse med artikel 10b.

2001/14/EF (tilpasset)

2. Hvis infrastrukturforvalteren ikke er uafhængig af enhver jernbanevirksomhed med hensyn til retlig status, organisation eller beslutningstagning, varetages de funktioner, der er beskrevet i kapitel IV, afdeling 3 og 4, af henholdsvis et afgiftsorgan og et tildelingsorgan , som er uafhængige af enhver jernbanevirksomhed med hensyn til retlig status, organisation og beslutningstagning.

ny

3. Når der i bestemmelserne i kapitel IV, afdeling 2 og 3, henvises til en infrastrukturforvalters væsentlige funktioner, henvises der også til opkrævningsorganet eller tildelingsorganet inden for hver deres kompetenceområder.

91/440/EØF

AFDELING 3

Finansiel sanering

2001/12/EF art. 1, nr. 8) (tilpasset)

ny

Artikel 8

Sund finansiering af infrastrukturforvaltningen

1. Medlemsstaterne skal udvikle den nationale jernbaneinfrastruktur, idet de i givet fald tager hensyn til Unionens samlede behov. Med henblik herpå offentliggør de senest to år efter dette direktivs ikrafttræden en udviklingsstrategi for jernbaneinfrastrukturen med henblik på at opfylde fremtidige mobilitetsbehov på grundlag af en sund og bæredygtig finansiering af jernbanesystemet. Strategien skal dække en periode på mindst fem år og skal kunne forlænges.

2. Medlemsstaterne kan desuden under overholdelse af traktatens artikel 93, 107 og 108 tildele infrastrukturforvalteren tilstrækkelige finansielle midler i forhold til dennes opgaver, infrastrukturens dimension og de finansielle behov, navnlig til dækning af nyinvesteringer.

3. Inden for rammerne af medlemsstaternes overordnede politik og under hensyntagen til den udviklingsstrategi for jernbaneinfrastrukturen, der er nævnt i stk. 1, vedtager infrastrukturforvalteren en virksomhedsplan, som omfatter investerings- og finansieringsprogrammer. Planen skal udformes med henblik på at sikre optimal og effektiv udnyttelse , tilvejebringelse og udvikling af infrastrukturen og samtidig sikre finansiel balance og omfatte de nødvendige midler til opfyldelsen af disse målsætninger. Infrastrukturforvalteren sikrer, at ansøgerne høres, før virksomhedsplanen godkendes. Det i artikel 55 omhandlede tilsynsorgan afgiver en ikke-bindende udtalelse om, hvorvidt virksomhedsplanen er hensigtsmæssig til at opfylde disse målsætninger.

2001/14/EF (tilpasset)

ny

4. Medlemsstaterne sikrer, at en infrastrukturforvalters regnskaber under normale forretningsvilkår og over en periode på højst tre år som et mindstemål udviser balance mellem på den ene side indtægterne fra infrastrukturafgifter, overskud af andre forretningsaktiviteter og statsfinansiering og på den anden side udgifterne til infrastrukturen , herunder forskud fra staten, når det er relevant .

2001/14/EF

Uden at det berører en eventuel langsigtet målsætning om brugerbetaling af infrastrukturomkostningerne for alle transportformer på grundlag af en fair, ikke-diskriminerende konkurrence mellem de forskellige transportformer, kan en medlemsstat, når jernbanetransporten er i stand til at konkurrere med andre transportformer, inden for afgiftsrammerne i artikel 31 og 32 kræve, at infrastrukturforvalteren afbalancerer sine regnskaber uden statsstøtte.

91/440/EØF

Artikel 78

Infrastrukturforvalteren opkræver en afgift for brug af den pågældende infrastruktur, som jernbanevirksomhederne skal betale for at benytte infrastrukturen. Efter høring af forvalteren vedtager medlemsstaterne de nærmere regler for fastsættelse af denne afgift.

Ved beregning af brugsafgiften, der foretages således, at enhver form for forskelsbehandling mellem jernbanevirksomheder undgås, kan der navnlig tages hensyn til det samlede antal kørte togkilometer, togets sammensætning og andre særlige forhold, der skyldes faktorer som for eksempel hastighed, akseltryk samt kørselsfrekvens og -perioder.

91/440/EØF (tilpasset)

1 Berigtigelse, EFT L 305 af 6.11.1991, s. 22

ny

Artikel 9

Gennemsigtig gældslettelse

1. Med forbehold af Unionens statsstøtteregler og i overensstemmelse med traktatens artikel 93, 107 og 108 iværksætter medlemsstaterne 1 Medlemsstaterne iværksætter sammen med de eksisterende offentlige jernbanevirksomheder passende ordninger til nedbringelse af offentligt ejede eller kontrollerede virksomheders gæld til et niveau, der ikke hindrer en sund økonomisk forvaltning, og til gennemførelse af en sanering af deres finansielle situation.

2. Af hensyn til de mål, der er nævnt i stk. 1, skal medlemsstaterne kræve , at der i disse virksomheders regnskabsafdelinger oprettes en særskilt gældsnedbringelsesenhed.

Alle de lån, som virksomheden har optaget både til finansiering af investeringer og til dækning af for store driftsudgifter som følge af jernbanetransporten eller jernbaneinfrastrukturforvaltningen, kan overføres til denne enheds balancer, indtil de er afviklet. Gæld fra datterselskabers aktiviteter kan ikke tages i betragtning.

ny

3. Stk. 1 og 2 gælder ikke for gæld eller skyldige renter på sådan gæld, som virksomhederne har optaget efter den 15. marts 2001 eller efter datoen for tiltrædelse af Unionen for så vidt angår medlemsstater, der er tiltrådt Unionen efter den 15. marts 2001.

2001/12/EF art. 1, nr. 9)

3. Medlemsstaternes støtte til afvikling af den i denne artikel omhandlede gæld ydes under overholdelse af traktatens artikel 73, 87 og 88.

91/440/EØF (tilpasset)

AFDELING 4

Adgang til jernbaneinfrastruktur og -tjenester

2001/12/EF art. 1, nr.11) (tilpasset)

Artikel 10

Betingelser for adgang til jernbaneinfrastruktur

2. Jernbanevirksomheder, der hører under anvendelsesområdet for artikel 2, tildeles på rimelige vilkår ret til adgang til andre medlemsstaters infrastruktur med henblik på udførelse af international kombineret godstransport.

2004/51/EF art. 1, nr. 2), litra a) (tilpasset)

ny

3. Jernbanevirksomheder, der hører under anvendelsesområdet for artikel 2, tildeles på retfærdige vilkår adgang til det transeuropæiske jernbanegodstransportnet, jf. artikel 10 a og bilag I, og senest den 1. januar 2006 til hele jernbanenettet med henblik på udførelse af internationale godstransporttjenester.

1. Endvidere Jernbanevirksomheder, der er omfattet af dette direktiv, senest den 1. januar 2007 tildeles adgang på retfærdige , ikke-diskriminerende og gennemsigtige vilkår til alle medlemsstaters infrastruktur med henblik på udførelse af alle former for jernbanegodstransport. Dette skal omfatte sporadgang til havne.

2007/58/EF art. 1, nr. 8) (tilpasset)

2. Jernbanevirksomheder, som er omfattet af dette direktiv , får senest den 1. januar 2010 ret til adgang til infrastrukturen i samtlige medlemsstater med henblik på at udføre international passagertransport. Under en international passagertransport har jernbanevirksomhederne ret til at medtage passagerer fra én station til en anden undervejs på den internationale rute, herunder på strækningen mellem to stationer i en og samme medlemsstat.

2007/58/EF art. 1, nr. 8)

Senest den 31. december 2011 indrømmes der ret til adgang til infrastrukturen i de medlemsstater, hvor international passagertransport med jernbane udgør over halvdelen af den del af jernbanevirksomhedernes omsætning, der vedrører passagerer.

2007/58/EF art. 1, nr. 8) (tilpasset)

Efter anmodning fra de relevante kompetente myndigheder eller berørte jernbanevirksomheder afgør de relevante tilsynsorganer, jf. artikel 55, om hovedformålet er passagerbefordring mellem to stationer i forskellige medlemsstater.

ny

Kommissionen kan vedtage gennemførelsesforanstaltninger med nærmere procedureregler og kriterier for anvendelsen af dette stykke. Sådanne foranstaltninger til at sikre en ensartet gennemførelse af dette direktiv vedtages som gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med artikel 63, stk. 3.

2007/58/EF art. 1, nr. 8) (tilpasset)

Artikel 11

Begrænsning af retten til adgang og til at medtage og afsætte passagerer

1. Medlemsstaterne kan begrænse den i artikel 10 fastsatte ret til adgang på de strækninger mellem afgangs- og bestemmelsesstedet, der er omfattet af en eller flere kontrakter om offentlig tjeneste i overensstemmelse med gældende EU-ret . En sådan begrænsning kan kun føre til en begrænsning af retten til at medtage passagerer fra én station til en anden undervejs på den internationale rute, herunder på strækningen mellem to stationer i en og samme medlemsstat, i de tilfælde, hvor udøvelsen af denne ret ville skabe ubalance i den økonomiske ligevægt i en kontrakt om offentlig tjeneste.

2. Det eller de relevante tilsynsorganer, jf. artikel 55, afgør, om der er opstået ubalance i den økonomiske ligevægt i en kontrakt om offentlig tjeneste på grundlag af en objektiv økonomisk analyse og i henhold til forud fastlagte kriterier efter anmodning fra:

2007/58/EF art. 1, nr. 8)

a) den eller de kompetente myndigheder, som indgik kontrakten om offentlig tjeneste

b) enhver anden berørt kompetent myndighed, som har ret til at begrænse adgangen i henhold til denne artikel

c) infrastrukturforvalteren

d) den jernbanevirksomhed, der opfylder kontrakten om offentlig tjeneste.

De kompetente myndigheder og de jernbanevirksomheder, der varetager den offentlige tjeneste, forelægger det eller de relevante tilsynsorganer de oplysninger, der med rimelighed kan kræves for at nå til en afgørelse. Det relevante tilsynsorgan vurderer de forelagte oplysninger og hører om nødvendigt alle relevante parter og underretter de relevante parter om sin begrundede afgørelse inden for en forud fastsat rimelig frist og under alle omstændigheder senest to måneder efter at have modtaget alle relevante oplysninger.

2007/58/EF art. 1. nr. 8) (tilpasset)

3. Det relevante tilsynsorgan begrunder sin afgørelse og præciserer, hvornår, hvor længe og på hvilke betingelser nedenstående kan ansøge om fornyet behandling af afgørelsen :

2007/58/EF art. 1. nr. 8)

a) den eller de relevante kompetente myndigheder

b) infrastrukturforvalteren

c) den jernbanevirksomhed, der opfylder en kontrakt om offentlig tjeneste

d) den jernbanevirksomhed, som ansøger om markedsadgang,

ny

4. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesforanstaltninger med nærmere procedureregler og kriterier for anvendelsen af stk. 1, 2 og 3 i denne artikel. Sådanne foranstaltninger til at sikre en ensartet gennemførelse af dette direktiv vedtages som gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med artikel 63, stk. 3.

2007/58/EF art. 1, nr. 8) (tilpasset)

5. Medlemsstaterne kan endvidere begrænse retten til at medtage og afsætte passagerer på stationer i samme medlemsstat på en rute for international passagertransport, hvis der er indrømmet eneret til at befordre passagerer mellem de pågældende stationer i en koncessionskontrakt, der er indgået inden den 4. december 2007 på grundlag af en retfærdig udbudsprocedure på konkurrencevilkår og i overensstemmelse med de relevante principper i EU-retten . Denne begrænsning kan gælde for kontraktens oprindelige løbetid eller 15 år, alt efter hvilken frist der er kortest.

3d. Dette direktivs bestemmelser kræver ikke af en medlemsstat, at den før den 1. januar 2010 indrømmer den i stk. 3a omhandlede ret til adgang til jernbanevirksomheder, herunder virksomheder under disses direkte eller indirekte kontrol, der har licens i en medlemsstat, hvor ret til adgang af lignende art ikke indrømmes.

6. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de i stk. 1, 2, 3 og 5 omhandlede afgørelser er undergivet domstolskontrol.

Artikel 12

Opkrævning af afgift af jernbanevirksomheder, der udfører passagertransport

2007/58/EF art. 1, nr. 8)

1. Med forbehold af artikel 11, stk. 2, kan medlemsstaterne på de i denne artikel fastsatte betingelser bemyndige den myndighed, der har ansvar for passagertransport med jernbane, til at opkræve en afgift af jernbanevirksomheder, der udfører passagertransport på strækninger, der henhører under denne myndigheds kompetence, og hvor driften finder sted på strækningen mellem to stationer i den pågældende medlemsstat.

I dette tilfælde er jernbanevirksomheder, der udfører national eller international passagertransport, omfattet af samme afgift for driften af de strækninger, der henhører under denne myndigheds kompetence.

2007/58/EF art. 1, nr. 8) (tilpasset)

2. Afgiften har til formål at yde myndigheden kompensation for forpligtelsen til at yde offentlig tjeneste, der er omfattet af en kontrakt om offentlig tjeneste, som er indgået i overensstemmelse med EU-retten . Det afgiftsprovenu, der udbetales som kompensation, må ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvis at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af de relevante forpligtelser til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af nævnte forpligtelser.

3. Afgiften skal pålægges i overensstemmelse med EU-retten , navnlig principperne om rimelighed, gennemsigtighed, ikke-forskelsbehandling og proportionalitet, især mellem gennemsnitsprisen for passagertransport og afgiftens størrelse. De samlede pålagte afgifter i henhold til dette stykke må ikke bringe den økonomiske bæredygtighed i fare for den passagertransport, som pålægges afgiften.

2007/58/EF art. 1, nr. 8)

4. De relevante myndigheder skal opbevare de oplysninger, der er nødvendige for at sikre, at afgifternes oprindelse og deres anvendelse kan spores. Medlemsstaterne videregiver disse oplysninger til Kommissionen.

2001/12/EF art. 1, nr. 11)

4. På anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ behandler Kommissionen i det konkrete tilfælde anvendelsen og gennemførelsen af denne artikel og træffer to måneder efter modtagelse af sådan en anmodning og efter at have hørt det i artikel 11a, stk. 2, omtalte udvalg, afgørelse om, hvorvidt den pågældende foranstaltning fortsat kan finde anvendelse. Kommissionen meddeler sin afgørelse til Europa-Parlamentet, Rådet og medlemsstaterne.

Med forbehold af traktatens artikel 226 kan alle medlemsstater henvise Kommissionens afgørelse til Rådet inden for en frist på en måned. Rådet kan i ganske særlige tilfælde med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for en frist på en måned.

2004/51/EF art. 1, nr. 2), litra c)

6. Spor, der fører til terminaler og havne, samt levering af tjenesteydelser i terminaler og havne, som er knyttet til de former for jernbanedrift, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3, og som mere end én slutbruger benytter eller kunne benytte, stilles til rådighed for alle jernbanevirksomheder på en ikke-diskriminerende og gennemsigtig måde, og anmodninger fra jernbanevirksomheder må kun underlægges begrænsninger, hvis der foreligger levedygtige jernbanealternativer på markedsvilkår.

2001/14/EF (tilpasset)

ny

Artikel 13

Betingelser for adgang til tjenesteydelser

1. Jernbanevirksomheder er uden forskelsbehandling berettigede til de minimumsadgangsydelser , der er fastlagt i bilag III, punkt 1.

2. Ydelserne i bilag III, punkt 2, leveres af alle operatører af servicefaciliteter uden forskelsbehandling., og anmodninger fra jernbanevirksomheder kan kun forkastes, hvis der findes levedygtige alternativer på markedsvilkår. Hvis ydelserne ikke tilbydes af samme infrastrukturforvalter, skal yderen af »hovedinfrastrukturen« gøre, hvad han med rimelighed kan, for at lette tilvejebringelsen af disse tjenesteydelser.

ny

Hvis operatøren af servicefaciliteten tilhører et organ eller en virksomhed, som også er aktiv(t) og har en dominerende stilling på mindst et af de jernbanetransportmarkeder, hvor faciliteten benyttes, skal operatøren være organiseret på en sådan måde, at den er uafhængig af det pågældende organ eller den pågældende virksomhed med hensyn til retlig status, organisation og beslutningstagning.

Ansøgninger fra jernbanevirksomheder om adgang til servicefaciliteten må kun afvises, hvis der findes levedygtige alternativer, der gør det muligt at udføre den pågældende gods- eller passagertransport på samme rute på økonomisk acceptable vilkår. Det er operatøren af servicefaciliteten, som skal bevise, at der findes et levedygtigt alternativ.

Når operatøren af servicefaciliteten støder på konflikter mellem forskellige ansøgninger, forsøger den så vidt muligt at imødekomme alle krav. Hvis der ikke findes noget levedygtigt alternativ og det ikke er muligt at imødekomme alle ansøgninger om kapacitet for den relevante facilitet på grundlag af påviste behov, skal tilsynsorganet, jf. artikel 55, på eget initiativ eller på grundlag af en klage træffe hensigtsmæssige foranstaltninger for at sikre, at en passende del af kapaciteten forbeholdes andre jernbanevirksomheder end dem, der udgør en del af det organ eller den virksomhed, som facilitetsoperatøren tilhører. Imidlertid kan nybyggede vedligeholdelsesfaciliteter eller andre tekniske faciliteter, som er udviklet til specifikt nyt rullende materiel, forbeholdes en enkelt jernbanevirksomhed i en periode på fem år fra det tidspunkt, hvor deres drift startes.

Når servicefaciliteten ikke har været benyttet i mindst to på hinanden følgende år, skal ejeren offentliggøre, at driften af faciliteten kan leases eller lejes.

2001/14/EF (tilpasset)

3. Hvis infrastrukturforvalteren tilbyder nogle af de tjenesteydelser, der i bilag III, punkt 3, er beskrevet som ekstra ydelser, skal han på anmodning levere dem uden forskelsbehandling til alle jernbanevirksomheder, der ansøger herom.

4. Jernbanevirksomheder kan anmode infrastrukturforvalteren eller andre leverandører om en række andre hjælpeydelser, der i bilag III, punkt 4, er anført som sådanne. Infrastrukturforvalteren er ikke forpligtet til at levere disse tjenesteydelser.

ny

5. Bilag III kan ændres på baggrund af erfaringerne i overensstemmelse med proceduren i artikel 60.

2001/12/EF art. 1, nr. 12)

Artikel 10a

1. Det transeuropæiske jernbanegodstransportnet består af følgende:

a) Jernbanelinjer, jf. kortene i bilag I.

b) Eventuelt alternative ruter, navnlig i forbindelse med overbelastet infrastruktur som omhandlet i direktiv 2001/14/EF. I forbindelse med alternative ruter skal den generelle transporttid så vidt muligt overholdes.

c) Spor, der fører til endestationer, og som mere end en slutbruger benytter eller kunne benytte, samt til andre områder og faciliteter, herunder fødelinjer til og fra disse.

d) Spor, der fører til og fra havne som anført i bilag I, herunder fødelinjer.

2. De i stk. 1, litra c) og d), nævnte fødelinjer kan med 50 km lægges til rejsen ved dens begyndelse eller slutning eller beregnes med 20 % af jernbanerejsen som omhandlet i stk. 1, litra a), idet der vælges den længste afstand.

Belgien og Luxembourg er medlemsstater med relativt små eller koncentrerede net og kan derfor begrænse fødelinjernes længde i det første år efter den 15. marts 2003 til mindst 20 km og indtil udgangen af det andet år til 40 km.

ny

AFDELING 5

Grænseoverskridende aftaler

Artikel 14

Generelle principper for grænseoverskridende aftaler

1. Enhver bestemmelse i grænseoverskridende aftaler mellem medlemsstater, der forskelsbehandler jernbanevirksomheder eller begrænser jernbanevirksomhedernes ret til frit at forestå grænseoverskridende tjenesteydelser, bortfalder hermed.

Kommissionen underrettes om disse aftaler. Kommissionen undersøger, om aftalerne er i overensstemmelse med dette direktiv, og afgør efter proceduren i henhold til artikel 64, stk. 2, om de dertil knyttede aftaler fortsat må gælde. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet, Rådet og medlemsstaterne om sin afgørelse.

2. Forhandlingerne om og gennemførelsen af grænseoverskridende aftaler mellem medlemsstater og tredjelande skal være omfattet af en samarbejdsprocedure mellem medlemsstaterne og Kommissionen, uden at dette berører kompetencefordelingen mellem Unionen og medlemsstaterne i henhold til EU-retten.

Kommissionen kan vedtage gennemførelsesforanstaltninger med nærmere procedureregler for anvendelsen af dette stykke. Sådanne foranstaltninger til at sikre en ensartet gennemførelse af dette direktiv vedtages som gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med artikel 63, stk. 3.

2001/12/EF art. 1, nr. 13) (tilpasset)

ny

AFDELING 6

Kommissionens overvågningsopgaver

Artikel 15

Anvendelsesområde for markedsovervågningen

1. Senest den 15. september 2001 Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at overvåge de tekniske og økonomiske vilkår og markedsudviklingen inden for den europæiske jernbanetransport. Kommissionen sikrer, at der stilles tilstrækkelige midler til rådighed for at skabe en effektiv overvågning i denne sektor.

2. I den forbindelse inddrager Kommissionen repræsentanter for medlemsstaterne og de berørte sektorer, herunder brugerne, i sit arbejde, for at de bedre kan overvåge udviklingen i jernbanesektoren og på markedet, evaluere følgerne af de vedtagne foranstaltninger og analysere virkningerne af de foranstaltninger, Kommissionen har planlagt.

3. Kommissionen skal overvåge anvendelsen af nettet og udviklingen af rammebetingelserne i jernbanesektoren, navnlig infrastrukturafgifter, kapacitetstildeling, sikkerhedsregler investeringer i jernbaneinfrastruktur, udvikling i jernbanetransportydelsernes priser og kvalitet, jernbanetransportydelser, der er omfattet af kontrakter om offentlig tjeneste, udstedelse af licenser samt graden af harmonisering mellem medlemsstaterne . Den skal sikre et aktivt samarbejde mellem de berørte tilsynsorganer i medlemsstaterne.

2001/12/EF art. 1, nr. 13)

ny

4. Kommissionen aflægger regelmæssigt rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om:

a) udviklingen af det indre marked inden for jernbanetransport

2001/12/ EF art. 1, nr. 13) (tilpasset)

b) rammebetingelserne , bl.a. for offentlig passagertransport med jernbane

2004/51/EF art. 1, nr. 3)

c) situationen for det europæiske jernbanenet

2001/12/EF art. 1, nr. 13)

d) anvendelsen af adgangsrettigheder

e) hindringer for mere effektiv jernbanetransport

f) infrastrukturbegrænsninger

g) behovet for lovgivning.

ny

5. Med henblik på Kommissionens markedsovervågning forelægger medlemsstaterne hvert år de oplysninger, der er angivet i bilag IV, samt alle andre nødvendige data, som Kommissionen måtte anmode om.

Bilag IV kan ændres på baggrund af erfaringerne i overensstemmelse med proceduren i artikel 60.

2001/13/EF art. 1, nr. 3) (tilpasset)

KAPITEL III

UDSTEDELSE AF LICENSER TIL JERNBANEVIRKSOMHEDER

AFDELING 1

Licensudstedende organ

Artikel 16

Organ med ansvar for udstedelse af jernbanelicenser

2001/13/EF art. 1, nr. 3)

Hver medlemsstat udpeger det organ, der er ansvarligt for at udstede licenser og for at opfylde forpligtelserne i henhold til dette kapitel.

2001/13/ EF art. 1, nr. 3) (tilpasset)

Det udpegede organ må ikke selv udføre jernbanetransport og skal være uafhængigt af virksomheder eller enheder , der udfører jernbanetransport.

95/18/EF (tilpasset)

AFDELING 2

Betingelser for opnåelse af en licens

Artikel 17

Generelle krav

95/18/EF

ny

1. En jernbanevirksomhed kan ansøge om licens i den medlemsstat, hvor den er etableret , forudsat at medlemsstater eller statsborgere i medlemsstaterne samlet ejer mere end 50 % af den pågældende jernbanevirksomhed og effektivt kontrollerer den, enten direkte eller indirekte gennem et eller flere andre foretagender, medmindre andet er fastsat i en aftale med et tredjeland, som Den Europæiske Union er part i .

2. Medlemsstaterne må ikke udstede licens eller forlænge gyldigheden deraf, hvis de finder, at kravene i dette kapitel ikke er opfyldt.

3. En jernbanevirksomhed, der opfylder kravene i dette kapitel, kan få udstedt licens.

4. En jernbanevirksomhed må ikke udføre transport med jernbane i henhold til dette kapitel, medmindre den er i besiddelse af licens til den pågældende form for ydelse.

95/18/EF

Licensen giver dog ikke i sig selv ret til adgang til jernbaneinfrastrukturen.

ny

5. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesforanstaltninger med nærmere procedureregler for anvendelsen af denne artikel, herunder anvendelsen af en fælles model for licensen. Sådanne foranstaltninger til at sikre en ensartet gennemførelse af dette direktiv vedtages som gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med artikel 63, stk. 3.

95/18/EF (tilpasset)

Artikel 18

Betingelser for opnåelse af en licens

95/18/EF

Enhver jernbanevirksomhed skal, allerede inden den påbegynder driften, over for vedkommende medlemsstats licensudstedende myndigheder kunne godtgøre, at den til enhver tid kan opfylde de nærmere krav om hæderlighed, finansiel kapacitet og faglig kompetence samt dækning af erstatningsansvar, som er anført i artikel 19-22.

95/18/EF (tilpasset)

De enkelte ansøgere skal med henblik på disse krav stille alle relevante oplysninger til rådighed.

Artikel 19

Krav om hæderlighed

95/18/EF

Medlemsstaterne fastlægger betingelserne for, at kravet om hæderlighed er opfyldt, hvorved det skal sikres, at en jernbanevirksomhed, som ansøger om licens, eller de personer, der leder virksomheden:

95/18/EF art. 5 og 6

a) ikke er blevet idømt straf for alvorlige overtrædelser, herunder for overtrædelser i erhvervsforhold

b) ikke er blevet erklæret konkurs

c) ikke er blevet dømt for alvorlige overtrædelser af særlige lovbestemmelser på transportområdet

2001/13/EF art. 1, nr. 5)

d) ikke er blevet dømt for alvorlige eller gentagne overtrædelser af bestemmelser på det social- og arbejdsretlige område, herunder forpligtelser i henhold til lovgivningen om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og forpligtelser i henhold til toldlovgivningen, når der er tale om en virksomhed, der ønsker at udføre grænseoverskridende godstransport, der er omfattet af toldprocedurer.

95/18/EF (tilpasset)

Artikel 20

Krav om finansiel kapacitet

95/18/EF

Kravene vedrørende finansiel kapacitet er opfyldt, når den jernbanevirksomhed, der ansøger om licens, kan godtgøre, at den er i stand til at opfylde sine aktuelle og potentielle forpligtelser, der skal være opgjort på et realistisk grundlag, for en tolvmåneders periode.

95/18/EF art. 7 (tilpasset)

En licensansøgning skal med henblik på disse krav mindst være ledsaget af de i bilag V omhandlede oplysninger.

ny

Bilag V kan ændres på baggrund af erfaringerne i overensstemmelse med proceduren i artikel 60.

2004/49/EF art. 29, nr. 1) (tilpasset)

Artikel 21

Krav om faglig kompetence

Kravene til faglig kompetence er opfyldt, når den jernbanevirksomhed, der søger licens, kan påvise, at den har eller vil få en ledelsesorganisation, som er i besiddelse af den viden eller erfaring, der er nødvendig for at føre sikker og pålidelig kontrol og tilsyn med den form for drift, der er angivet i licensen.

95/18/EF (tilpasset)

Artikel 22

Krav om erstatningsansvar

95/18/EF

ny

En jernbanevirksomhed skal være tilstrækkeligt forsikret eller have truffet tilsvarende foranstaltninger til i henhold til national og international lovgivning at kunne dække sit erstatningsansvar i tilfælde af uheld, særlig med hensyn til fragt og post samt over for tredjemand , jf. dog bestemmelserne i kapitel III i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1371/2007 [16] .

95/18/EF (tilpasset)

AFDELING 3

Licensens gyldighed

Artikel 23

Område- og tidsmæssig gyldighed

2001/13/EF art.1, nr. 4) (tilpasset)

1. En licens er gyldig på hele Unionens område.

95/18/EF (tilpasset)

2. En licens er gyldig, så længe jernbanevirksomheden opfylder forpligtelserne i dette kapitel. Den licensudstedende myndighed kan dog bestemme, at der skal foretages en fornyet vurdering med jævne mellemrum. I så tilfælde skal den fornyede vurdering foretages mindst hvert femte år.

95/18/EF

3. Særlige vilkår vedrørende suspension eller tilbagekaldelse af licensen kan fremgå af selve licensen.

95/18/EF (tilpasset)

Artikel 24

Midlertidig licens, suspension og godkendelse

1. Hvis der er alvorlig tvivl om, hvorvidt en jernbanevirksomhed, der har fået udstedt licens, opfylder kravene i afdeling 2 og 3 i dette kapitel , særlig kravene i artikel 18, kan den licensudstedende myndighed til enhver tid kontrollere, om kravene overholdes.

Den licensudstedende myndighed suspenderer eller tilbagekalder licensen, hvis den konstaterer, at jernbanevirksomheden ikke længere opfylder kravene.

95/18/EF

2. Hvis den licensudstedende myndighed i en medlemsstat konstaterer, at der er alvorlig tvivl om, hvorvidt en jernbanevirksomhed, der har fået udstedt licens af en myndighed i en anden medlemsstat, opfylder de krav, der er fastlagt i dette kapitel, underretter den straks denne myndighed herom.

3. Med forbehold af stk. 1 kan den licensudstedende myndighed, når en licens suspenderes eller tilbagekaldes på grund af manglende opfyldelse af kravene om finansiel kapacitet, udstede en midlertidig licens, indtil jernbanevirksomheden er omorganiseret, forudsat at dette ikke indebærer en sikkerhedsrisiko. Den midlertidige licens gælder dog højst i seks måneder fra udstedelsesdatoen.

95/18/EF art. 11 (tilpasset)

4. Hvis en jernbanevirksomhed har indstillet driften i seks måneder eller ikke har påbegyndt driften inden for seks måneder efter licensens udstedelse, kan den ansvarlige licensudstedende myndighed bestemme, at licensen skal forelægges til fornyet godkendelse eller suspenderes.

95/18/EF

Hvis der er tale om påbegyndelse af en drift, kan jernbanevirksomheden anmode om, at fristen forlænges under hensyntagen til ydelsernes særlige karakter.

5. Hvis der sker ændringer, der berører en jernbanevirksomheds retlige status, navnlig i tilfælde af fusion eller overtagelse, kan den licensudstedende myndighed bestemme, at licensen skal forelægges til fornyet godkendelse. Den pågældende jernbanevirksomhed kan fortsætte driften, medmindre den licensudstedende myndighed finder, at dette indebærer en sikkerhedsrisiko. I så fald, skal grundene hertil angives.

6. Når en jernbanevirksomhed har til hensigt at ændre eller udvide sine aktiviteter væsentligt, skal licensen forelægges for den licensudstedende myndighed til nyvurdering.

95/18/EF art. 11

7. Den licensudstedende myndighed må ikke lade en jernbanevirksomhed, over for hvilken der er indledt konkursbehandling eller lignende, beholde licensen, hvis myndigheden finder det godtgjort, at der ikke er nogen realistisk udsigt til en tilfredsstillende finansiel rekonstruktion inden for et rimeligt tidsrum.

2001/13/EF art. 1, nr. 6)

8. Når den licensudstedende myndighed har suspenderet, tilbagekaldt eller ændret en licens, underretter den pågældende medlemsstat straks Kommissionen herom. Kommissionen underretter omgående de øvrige medlemsstater.

2001/13/EF art. 1, nr. 7)

Artikel 12

1. Ud over kravene i dette direktiv skal jernbanevirksomheden også overholde de nationale love og forskrifter, der er forenelige med fællesskabsretten og ikke-diskriminerende, især med hensyn til

a) de tekniske og driftsmæssige krav, som er specifikke for jernbanetransport

b) de sikkerhedskrav, der gælder for virksomhedens personale, rullende materiel og interne organisation

c) bestemmelserne om sikkerhed, sundhed, social sikring og arbejdstageres og forbrugeres rettigheder

d) krav, der gælder for alle virksomheder inden for den relevante jernbanesektor med henblik på at give forbrugerne fordele eller beskyttelse.

2. En jernbanevirksomhed kan til enhver tid henvise spørgsmålet om, hvorvidt kravene i national ret er forenelige med fællesskabsretten, og hvorvidt disse krav anvendes på en ikke-diskriminerende måde, til Kommissionen.

Finder Kommissionen, at bestemmelserne i dette direktiv ikke er opfyldt, fremsætter den en udtalelse om den korrekte fortolkning af direktivet, jf. dog traktatens artikel 226.

Artikel 13

Jernbanevirksomheder skal overholde gældende aftaler om international jernbanetransport i de medlemsstater, hvor de driver virksomhed. De skal desuden overholde gældende told- og afgiftsbestemmelser.

95/18/EF (tilpasset)

ny

Artikel 25

Procedure for licensudstedelse

1. Procedurerne for licensudstedelser offentliggøres af den berørte licensudstedende myndighed , som underretter Det Europæiske Jernbaneagentur herom.

2. Den licensudstedende myndighed træffer snarest muligt og senest tre måneder efter, at alle relevante oplysninger, bl.a. de i bilag V anførte, er indgivet, afgørelse om, hvorvidt en ansøgning kan imødekommes. Den licensudstedende myndighed tager hensyn til alle foreliggende oplysninger. Afgørelsen meddeles straks den jernbanevirksomhed, der ansøger om licens. Et eventuelt afslag skal angive de grunde, det er baseret på.

3. Medlemsstaterne skal sikre, at den licensudstedende myndigheds afgørelser kan prøves ved en domstol.

2001/14/EF (tilpasset)

KAPITEL IV

OPKRÆVNING AF AFGIFTER FOR BRUG AF JERNBANEINFRASTRUKTUR OG TILDELING AF JERNBANEINFRASTRUKTURKAPACITET

AFDELING 1

Generelle principper

Artikel 26

Effektiv udnyttelse af infrastrukturkapacitet

2001/14/EF

Medlemsstaterne sikrer, at afgifts- og kapacitetstildelingsordninger for relevant jernbaneinfrastruktur overholder de i direktivet fastsatte principper, og giver således infrastrukturforvalteren mulighed for at markedsføre den disponible infrastrukturkapacitet og udnytte den så effektivt som muligt.

2001/14/EF (tilpasset)

ny

Artikel 27

Netvejledning

1. Efter høring af de berørte parter , herunder tilsynsorganet, jf. artikel 55, udarbejder og offentliggør infrastrukturforvalteren en netvejledning, der skal kunne anskaffes mod betaling af en afgift , som ikke må overstige udgivelsesomkostningerne. Netvejledningen offentliggøres på mindst to af Unionens officielle sprog. Netvejledningens indhold skal stilles gratis til rådighed i elektronisk format via Det Europæiske Jernbaneagenturs webportal.

2001/14/EF

ny

2. I netvejledningen redegøres der for karakteren af den infrastruktur, som er til rådighed for jernbanevirksomheder. Den indeholder oplysninger om vilkårene for adgang til den relevante jernbaneinfrastruktur og til servicefaciliteter . Netvejledningens indhold er fastlagt i bilag VI.

ny

Bilag VI kan ændres på baggrund af erfaringerne i overensstemmelse med proceduren i artikel 60.

2001/14/EF

3. Netvejledningen ajourføres og ændres i nødvendigt omfang.

2001/14/EF

4. Netvejledningen offentliggøres mindst fire måneder inden udløbet af fristen for ansøgninger om infrastrukturkapacitet.

2004/51/EF art. 1, nr. 2), litra b) (tilpasset)

Artikel 28

Aftaler mellem jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere

Jernbanevirksomheder, der udfører jernbanetransport, indgår de nødvendige offentlig- eller privatretlige aftaler med forvalterne af den benyttede jernbaneinfrastruktur. Aftalebetingelserne skal være ikke-diskriminerende og gennemsigtige i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv.

2001/14/EF (tilpasset)

AFDELING 2

Afgifter for infrastruktur og tjenesteydelser

2001/14/EF

Artikel 29

Fastsættelse, opkrævning og inddrivelse af afgifter

1. Medlemsstaterne fastlægger en afgiftsramme under overholdelse af kravet om forvaltningsmæssig uafhængighed i artikel 4.

2001/14/EF art. 4

Under iagttagelse af kravet om forvaltningsmæssig uafhængighed fastsætter medlemsstaterne også de nærmere regler for afgifterne eller overdrager beføjelserne hertil til infrastrukturforvalteren.

ny

Medlemsstaterne sikrer, at afgiftsrammen og -reglerne offentliggøres i netvejledningen.

2001/14/EF (tilpasset)

Infrastrukturforvalteren fastlægger og opkræver afgiften for brugen af infrastruktur.

2. Medlemsstaterne skal sikre, at infrastrukturforvalterne samarbejder om at muliggøre anvendelsen af effektive afgiftsordninger for drift af togtrafik, der går over mere end ét infrastrukturnet. Infrastrukturforvalterne skal især søge at sikre, at den internationale jernbanegodstransport har den størst mulige konkurrenceevne, og at jernbanenettet udnyttes effektivt.

ny

Medlemsstaterne skal sikre, at repræsentanter for infrastrukturforvaltere, hvis afgørelser vedrørende afgifter har virkninger for anden infrastruktur, slutter sig sammen for at koordinere afgiftsopkrævningen eller for at opkræve afgifter for brugen af den relevante infrastruktur på internationalt niveau.

2001/14/EF

3. Medmindre der er truffet særlige ordninger i henhold til artikel 32, stk. 2, sikrer infrastrukturforvaltere, at den gældende afgiftsordning er baseret på de samme principper for hele deres net.

2001/14/EF

4. Infrastrukturforvaltere sikrer, at anvendelsen af afgiftsordningen resulterer i ensartede og ikke-diskriminerende afgifter for forskellige jernbanevirksomheder, som udfører samme form for transport på en tilsvarende del af markedet, og at de afgifter, der faktisk anvendes, er i overensstemmelse med netvejledningen.

2001/14/EF

5. En infrastrukturforvalter eller et afgiftsorgan behandler forretningsmæssige oplysninger fra ansøgere fortroligt.

2001/14/EF (tilpasset)

Artikel 30

Infrastrukturomkostninger og -regnskaber

1. Infrastrukturforvaltere skal under behørig hensyntagen til sikkerheden og opretholdelsen og forbedringen af kvaliteten af infrastrukturtjenesten gives incitamenter til at nedbringe både omkostningerne ved tilvejebringelse af infrastruktur og niveauet for adgangsafgifterne.

2. Medlemsstaterne sikrer, at stk. 1 efterkommes ved en kontraktmæssig aftale mellem den kompetente myndighed og infrastrukturforvalteren af mindst fem års gyldighed, hvori er fastsat beste