7. 5. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 112/31 
ter, hvis en potentiel katastrofe skal afværges gen­
nem er resolut indgreb på det tidligste stadium i et 
sygdomsudbrud. 
I modsat fald vil der ikke være tillid til de foreslåede 
foranstaltninger. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Artikel 1 og 6 
Det er meget vigtigt hurtigst muligt at få udarbejdet 
den påtænkte liste over sygdomme, som anses for at 
udgøre en alvorlig fare for dyr samt over dyresygdom-
Bryssel, den 28. februar 1990. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. EF har allerede besluttet, at samhandelen med 
dyr til avlsbrug og produktion fra den 1. juli 1990 skal 
begrænses til kun at omfatte besætninger, der er fri for 
enzootisk kvægleukose. 
1.2. Det foreliggende forslag muliggør en ordning, 
hvorved det anerkendes, at besætningerne er fri for 
enzootisk kvægleukose i regioner eller lande, hvor 
undersøgelser kan påvises at være foretaget tidligere, 
uden at det er nødvendigt med systematiske prøver for 
alle besætningers vedkommende. 
(!) EFT nr. C 17 af 24. 1. 1990, s. 11. me, der kan overføres til mennesker. Denne liste ajour­
føres forhåbentlig i lyset af de indhøstede erfaringer. 
2.2. Artikel 7, stk. 5 
Eftersom inkubationstiden for nogle af de alvorlige 
dyresygdomme er betydeligt kortere end 15 dage, må 
medlemsstaterne kunnen påberåbe sig artikel 36 i trak­
taten. 
2.3. Artikel 9 
Det er vigtigt, at man, før dette forslag til en rådsbeslut­
ning træder i kraft, angiver, hvilke beskyttelsesbestem­
melser på veterinærområdet, der skal ophæves. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
1.3. Den foreslåede ændring udgør et forenklet, men 
pragmatisk løsningsforslag til et vanskeligt problem. 
1.4. Det erkendes, at enzootisk kvægleukose er en 
kronisk sygdom med lang patogenese og undertiden en 
lang »stille« periode, hvor der måske ikke viser sig tegn 
på infektion. Der forekommer måske ingen immunolo­
giske reaktioner i perioder af ukendt varighed. Dette 
gør det vanskeligt at erklære et dyr, en kvægbesætning 
og en hel kvægbestand sygdomsfri blot med nogle få 
prøver. Lange observationsperioder er påkrævede. 
1.5. Der bør derfor gives en klar og tydelig vejledning 
med hensyn til import fra tredjelande. 
1.6. Det bemærkes, at de foreslåede regler skal tages 
op til nyvurdering på et senere tidspunkt. Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 64/432/EØF far så vidt angår 
enzootisk kvægleukose (l) 
(90/C 112/12) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 22. januar 1990 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for landbrug og fiskeri, som udpegede 
Peter Storie-Pugh til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 21. februar 1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 274. plenarforsamling den 28. februar 1990 
enstemmigt følgende udtalelse. 
Nr. C 112/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 90 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Artikell,stk.2og3 
2.1.1. Det er vanskeligt at se det fornuftige i ikke at 
holde fast ved hele forskriftskomitéproceduren, som 
omfatter »contre-filet-klausulen«. 
2.1.2. Iværksættelsesdatoen bør ikke ligge tidligere 
end 1. juli 1991. 
Nogle regioner er rent faktisk fri for enzootisk kvægleu-
kose. I henhold til disse forslag er det imidlertid en 
betingelse for at opnå officiel anerkendelse som en 
region, der er fri for enzootisk kvægleukose, at der er 
foretaget to negative blodprøver af 20% af dyrene (i 
regionen). 
2.2. Kapitel 1, bilag B 
2.2.1. Det er ØSU's opfattelse, at før en medlemsstat 
eller en region kan erklæres fri for sygdommen, skal 
der i det mindste være foretaget fuldstændige prøver af 
landets besætninger for at påvise, at sygdommen ikke 
forekommer, ligesom der skal være grebet ind over for 
sygdomsramte besætninger for at få udryddet sygdom­
men. Nu hvor ELISA-prøven står til disposition, kan 
landene benytte bulk-mælk eller bulk-blod til at 
gennemføre landsdækkende prøver med betydeligt lave­
re omkostninger. 
2.2.2. Efter erklæringen om, at landet eller regionen 
er sygdomsfri, bør EF i et nærmere fastsat tidsrum (som 
skal fastlægges senere) gå over til statistisk stikprø­
veindsamling. Omfanget af disse stikprøver skal dog 
drøftes nærmere. 
2.2.3. B2 bevirker, at en medlemsstat eller en region 
ikke kan erklæres sygdomsfri, hvis et enkelt dyr er 
positivt; dette er en drastisk konsekvens, når der er tale 
om en »besætnings-sygdom«. Det overlades derpå til 
Kommissionen at bedømme, på basis af råd fra Den 
Stående Veterinærkomité, hvilke kontrolforanstaltning­
er der skal benyttes, før man på ny kan erklære en 
medlemsstat eller en region sygdomsfri. ØSU ville fore­
trække en procedure, hvor medlemsstaterne selv kan 
udføre kontrollen uden at inddrage Kommissionen og 
Veterinærkomitéen, når der er tale om en sygdom, som 
skal kontrolleres på besætningsbasis. 
Bryssel, den 28. februar 1990. 2.3. Bilaget, kapitel 1, pkt. B 1, litra a) 
2.3.1. Kriterierne for stikprøveudtagning af be­
sætninger og undersøgelse af dyr bør være mere præci­
se. De besætninger, som omfattes af undersøgelsen, bør 
være repræsentative for kvægpopulationens sammen­
sætning med hensyn til avls- og produktionsbesætning-
er, malke-/kødkvægsbesætninger, besætningsstørrelse 
og produktionssystem. ØSU erkender, at dette er et 
idealforslag, og at man ved at teste alle dyr, som er over 
20 måneder gamle, opnår en rimelig repræsentativitet. 
2.3.2. ØSU mener ikke, at en stikprøve på 20% er 
stor nok. 
2.4. Bilaget, kapitel 1, pkt. B 1, litra b) 
2.4.1. Teksten bør ændres til følgende: 
»Patologiske ændringer, som mistænkes for at være 
af leukotisk art, skal meddeles ...« 
2.5. Bilaget, kapitel 1, pkt. B 2 
2.5.1. I en situation, hvor der opdages enzootisk 
kvægleukose i kvægbestandene i en medlemsstat, der 
anerkendes som værende fri for sygdommen, henstilles 
det, at medlemsstatens status som sygdomsfri ophæves 
øjeblikkelig. Når de epidemiologiske undersøgelser er 
afsluttet, skal der træffes afgørelse om medlemsstatens 
fremtidige status, hvad enzootisk kvægleukose angår. 
2.5.2. Det foreslås, at der sættes en grænse for, hvor 
mange besætninger smittet af enzootisk kvægleukose, 
der må vedblive at findes isoleret i en medlemsstat, 
førend landet mister sin status som sygdomsfri. 
2.5.3. Grænsen kunne sættes til 0,01 % af det samle­
de antal kvægbesætninger i medlemsstaten. 
2.5.4. Kriteriet for, om en medlemsstat kan anerken­
des som værende fri for enzootisk kvægleukose, bør 
gøres mere præcist, og principper og kriterier bør speci­
ficeres tydeligere i teksten. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg