ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i det blandede udvalg nedsat ved den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavsregler for præferenceoprindelse hvad angår Georgiens anmodning om at blive kontraherende part i denne konvention

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavsregler for præferenceoprindelse ("konventionen") fastsætter bestemmelser om oprindelsen for varer, der handles med under relevante aftaler indgået mellem de kontraherende parter.

Artikel 5, stk. 1, i konventionen fastsætter, at en tredjepart kan blive kontraherende part i konventionen, såfremt kandidatlandet eller -territoriet har en frihandelsaftale, som indeholder præferenceoprindelsesregler, i kraft med mindst én af de kontraherende parter. Konventionens artikel 2, stk. 2, fastsætter, at "tredjepart" i denne konvention er at forstå som ethvert naboland eller -territorium, som ikke er kontraherende part.

Georgien indgav den 23. september 2015 en skriftlig anmodning om at blive part i konventionen til depositaren for denne konvention (Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union).

De georgiske myndigheder har bekræftet, at Georgien har en frihandelsaftale med de kontraherende parter, dvs. EU og Tyrkiet. Dermed opfylder Georgien den betingelse, der er fastsat i konventionens artikel 5, stk. 1, for at blive en kontraherende part.

Anmodningen bør derfor forelægges for Det Blandede Udvalg under konventionen, jf. artikel 4, stk. 3, litra b), heri, med henblik på at vedtage en afgørelse om en opfordring til Georgien om at tiltræde konventionen. Den holdning, der skal indtages af EU i Det Blandede Udvalg, bør fastlægges af Rådet.

Ifølge Kommissionen kræver Georgiens tiltrædelse ingen overgangsforanstaltninger, som anført i artikel 4, stk. 3, litra c), i konventionen.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Retsgrundlaget for Rådets afgørelse er artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Forslaget henhører under Den Europæiske Unions enekompetence.

•Valg af retsakt

Foreslået reguleringsmiddel: Rådsafgørelse.

3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

•Høringer af interesserede parter

Konventionens kontraherende parter og medlemsstaterne blev informeret om denne anmodning på mødet i Det Blandede Udvalg under konventionen den 25. november 2015.
BEGRUNDELSE

1.I forbindelse med Borgernes Europa lægger Kommissionen stor vægt på at forenkle EU-lovgivningen for at gøre den klarere og lettere tilgængelig for almindelige borgere, således at de får nye muligheder og kan udnytte de specifikke rettigheder, som EU-lovgivningen giver dem.

Dette mål kan ikke nås, så længe en lang række bestemmelser, som er blevet ændret gentagne gange, ofte ganske væsentligt, stadig ikke er samlet, men skal findes dels i den oprindelige retsakt og dels i senere ændringsretsakter. Det er således nødvendigt at foretage omfattende undersøgelser af mange forskellige dokumenter, der skal sammenholdes, før det kan fastslås, hvilke regler der gælder.

Som følge heraf er det af afgørende betydning, at bestemmelser, der ofte er blevet ændret, kodificeres, hvis EU-lovgivningen skal være klar og gennemsigtig.

2.Den 1. april 1987 besluttede Kommissionen derfor at pålægge sine medarbejdere at kodificere alle retsakter senest efter den tiende ændring af dem, idet den understregede, at dette var et minimumskrav, og at tjenestegrenene skulle bestræbe sig på at kodificere de tekster, de var ansvarlige for, med endnu kortere mellemrum for at sikre, at EU-reglerne var klare og lette at forstå.

3.Dette blev bekræftet i formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Edinburgh (december 1992), hvori det understreges, at en kodifikation er vigtig, fordi den giver sikkerhed med hensyn til, hvilke retsforskrifter der gælder vedrørende et bestemt spørgsmål på et bestemt tidspunkt.

Kodifikationen skal foretages under fuldstændig overholdelse af den normale procedure for vedtagelse af Unionens retsakter.

4.Formålet med dette forslag er at foretage en kodifikation af Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 af 22. september 1986 om definition af fiskerfartøjers karakteristika. Den nye forordning træder i stedet for de to retsakter, som er indarbejdet i den, uden at ændrer indholdet af de retsakter, der kodificeres. Samtidig er det også nødvendigt at foretage visse indholdsmæssige ændringer i artikel 5, stk. 3 i forordning (EØF) nr. 2930/86, med henblik på at delegere beføjelser til Kommissionen, til at tilpasse kravene til fastsættelsen af den kontinuerlige maskineffekt til den tekniske udvikling. Forslaget fremsættes derfor i form af en omarbejdning.

5.Forslaget til omarbejdning er udarbejdet på grundlag af en foreløbig konsolidering på 23 officielle sprog af forordning (EØF) nr. 2930/86 og retsakterne om ændring heraf, som er foretaget af Kontoret for Den Europæiske Unions Publikationer ved hjælp af et edb-system. Hvor artiklerne har fået nye numre, vises sammenhængen mellem de gamle og de nye numre i en tabel i bilag III til den omarbejdede forordning.

ê 2930/86 (tilpasset)

2016/0145 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om definition af fiskerfartøjers karakteristika (omarbejdning)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, Ö stk. 2 Õ,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

For at sikre den nødvendige retssikkerhed og ensartethed på det indre marked skal Det Blandede EØS-Udvalg indarbejde al relevant EU-lovgivning i EØS-aftalen så hurtigt som muligt efter vedtagelsen og gøre det muligt for EØS-EFTA-staterne at deltage i EØS-relevante EU-aktioner og -programmer.

Udkastet til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse (der er knyttet som bilag til forslaget til Rådets afgørelse) har til formål at ændre protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder for at gøre det muligt for EØS-EFTA-staterne (Norge, Island og Liechtenstein) at deltage i EU-aktioner vedrørende budgetpost 33 02 03 01: "Selskabsret", der er indført i Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2016.

•Overensstemmelse med gældende bestemmelser inden for dette politikområde

Vedlagte udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse er fuldt ud i overensstemmelse med EØS-aftalens mål om at fremme en vedvarende og afbalanceret styrkelse af de handelsmæssige og økonomiske forbindelser mellem de kontraherende parter på lige konkurrencevilkår og under overholdelse af samme regler med henblik på at oprette et ensartet europæisk økonomisk samarbejdsområde.

•Overensstemmelse med andre EU-politikker

Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse er også i overensstemmelse med EU's øvrige politikker, navnlig gennem målet om at beskytte ensartethed på EU's indre marked.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

I henhold til artikel 1, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 om visse gennemførelsesbestemmelser til EØS-aftalen fastlægger Rådet på forslag af Kommissionen den holdning, som skal indtages på Unionens vegne til sådanne afgørelser.

Kommissionen forelægger i samarbejde med EU-Udenrigstjenesten udkastet til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse til vedtagelse i Rådet som Unionens holdning. Kommissionen håber snarest muligt at kunne forelægge forslaget i Det Blandede EØS-Udvalg.

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Forslaget er i overensstemmelse med nærhedsprincippet af følgende grunde:

Målet med dette forslag, nemlig at sikre ensartethed på det indre marked, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af foranstaltningens virkninger bedre nås på EU-plan.

•Proportionalitetsprincippet
Arrangements under the control of the court which involve the vesting of all or part of the property of the debtor in the Official Assignee for realisation and distribution

Creditors' voluntary winding-up (with confirmation of a court)

Winding-up in bankruptcy of partnerships

The administration in bankruptcy of the estate of persons dying insolvent

Compulsory winding-up by the court

Yksityishenkilön velkajärjestely/skuldsanering för privatpersoner

SVERIGE

Konkurs

Företagsrekonstruktion

Skuldsanering

DET FORENEDE KONGERIGE

Winding-up by or subject to the supervision of the court

Creditors' voluntary winding-up (with confirmation by the court)

Administration, including appointments made by filing prescribed documents with the court

Voluntary arrangements under insolvency legislation

Bankruptcy or sequestration





BILAG B

Insolvensbehandlere som omhandlet i artikel 2, nr. 5)

BELGIEN

De curator/Le curateur

De gedelegeerd rechter/Le juge-délégué

De gerechtsmandataris/Le mandataire de justice

De schuldbemiddelaar/Le médiateur de dettes
SOM KONSTATERER, at luftfartsselskaber fra Den Europæiske Union, der er etableret i en EU-medlemsstat, i henhold til EU-retten har ret til uden forskelsbehandling at få adgang til luftruter mellem Den Europæiske Unions medlemsstater og tredjelande,

SOM HENVISER til de aftaler mellem Den Europæiske Union og visse tredjelande, der giver statsborgere i de pågældende tredjelande mulighed for at erhverve ejendomsrettigheder i luftfartsselskaber, som der er udstedt licens til i overensstemmelse med EU-retten,

SOM ERKENDER, at de bestemmelser i de bilaterale lufttrafikaftaler mellem medlemsstater i Den Europæiske Union og Filippinerne, som er i strid med EU-retten, skal bringes i overensstemmelse med denne med det formål at tilvejebringe et forsvarligt regelgrundlag for lufttrafikken mellem Den Europæiske Union og Filippinerne og for at sikre kontinuiteten i denne lufttrafik,

SOM KONSTATERER, at luftfartsselskaber i henhold til EU-retten i princippet ikke må indgå aftaler, der kan påvirke handelen mellem EU-medlemsstaterne, og som har til formål eller til følge, at konkurrencen forhindres, begrænses eller forvrides,

SOM ERKENDER på baggrund af ovenstående, at visse bestemmelser i de bilaterale lufttrafikaftaler mellem EU-medlemsstaterne og Filippinerne kan sætte konkurrencereglerne for virksomheder ud af spillet, nemlig bestemmelser, der: i) kræver eller tilskynder til, at virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder indgår aftaler, træffer beslutninger eller samordner deres praksis således, at konkurrencen mellem luftfartsselskaber på de pågældende ruter hindres, forvrides eller begrænses, eller ii) forstærker virkningerne af en eventuel aftale, beslutning eller samordnet praksis, eller iii) uddelegerer ansvaret for tage skridt til at hindre, forvride eller begrænse konkurrencen mellem luftfartsselskaber på de pågældende ruter til luftfartsselskaberne eller andre private erhvervsdrivende,

SOM KONSTATERER, at Den Europæiske Union med disse forhandlinger ikke har til hensigt at øge det samlede omfang af lufttrafikken mellem Den Europæiske Union og Filippinerne, at påvirke balancen mellem luftfartsselskaber fra Den Europæiske Union og luftfartsselskaber fra Filippinerne eller at forhandle ændringer af de eksisterende bilaterale lufttrafikaftalers bestemmelser om trafikrettigheder —

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

ARTIKEL 1

Generelle bestemmelser

1. I denne aftale forstås ved "medlemsstater" Den Europæiske Unions medlemsstater og ved "EU-traktaterne" traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Begrundelse og formål

For at sikre tilstrækkelige og uafbrudte forsyninger af visse varer, der ikke produceres i tilstrækkelige mængder i Unionen, og for at undgå at forstyrre markederne for visse landbrugs- og industriprodukter er visse autonome toldkontingenter blevet helt eller delvist suspenderet ved Rådets forordning (EU) nr. 1387/2013.

Forordningen ajourføres hvert halve år med det formål at imødekomme behovene hos EU's erhvervsliv. Kommissionen har med bistand fra Gruppen for Økonomiske Tarifspørgsmål gennemgået alle ansøgninger om midlertidig suspension af den fælles toldtarifs autonome toldsatser fremsendt af medlemsstaterne.

Kommissionen skønner på grundlag af denne gennemgang, at det vil være berettiget at suspendere toldsatserne for visse nye produkter, der p.t. ikke er opført i bilaget til Rådets forordning (EU) nr. 1387/2013. Hvad angår visse andre nye produkter skal de have en anden beskrivelse eller tildeles nye KN- eller Taric-koder. Det foreslås, at produkter, for hvilke toldsuspension ikke længere er i EU's økonomiske interesse, trækkes tilbage.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette forslag har ingen negative virkninger for lande, der har indgået en præferencehandelsaftale med EU (f.eks. GSP- og AVS-lande og potentielle kandidatlande).

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Forslaget er i overensstemmelse med EU's politikker inden for landbrug, handel, erhverv, udvikling og eksterne forbindelser.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Retsgrundlaget for dette forslag er artikel 31 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Forslaget hører under Unionens enekompetence. Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse.

•Proportionalitetsprincippet

Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, idet foranstaltningerne er i tråd med principperne om forenkling af procedurerne for erhvervsdrivende, der beskæftiger sig med udenrigshandel, og er i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse vedrørende autonome toldsuspensioner og toldkontingenter (EUT C 363 af 13.12.2011, s. 6). Denne forordning går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål i overensstemmelse med traktatens artikel 5, stk. 4.

•Valg af retsakt
BEGRUNDELSE

Rådets forordning (EU, EURATOM) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 åbner navnlig i forordningens artikel 10 mulighed for at mobilisere Den Europæiske Unions Solidaritetsfond inden for rammerne af et loft på 500 000 000 EUR (i 2011-priser) ud over de beløb, der er afsat inden for de relevante udgiftområder i den finansielle ramme.

Reglerne for mobilisering af fonden er fastsat i punkt 11 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning.

Betingelserne for at modtage tilskud fra fonden er nærmere fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond, der fastsætter, at der på budgettet afsættes højst 50 000 000 EUR i både forpligtelses- og betalingsbevilling til udbetaling af forskud.

For at sikre rettidigt disponible budgetmidler finder Kommissionen det nødvendigt, at disse midler frigøres, og den foreslår derfor, at dette beløb opføres på budgetforslaget for 2017.

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond til tilvejebringelse af bevillinger i Unionens almindelige budget for 2017 til udbetaling af forskud

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond, særlig artikel 4a, stk. 4,

under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning, særlig punkt 11,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1)Den Europæiske Unions Solidaritetsfond ("fonden") har til formål at sætte Unionen i stand til at reagere hurtigt, effektivt og fleksibelt i nødsituationer og udvise solidaritet med befolkningen i katastroferamte regioner.

(2)Fonden må ikke overstige et maksimumbeløb på 500 000 000 EUR (i 2011-priser), jf. artikel 10 i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013.

(3)I artikel 4a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2012/2002 fastsættes det, at når det er nødvendigt for at sikre rettidigt disponible budgetmidler, kan fonden anvendes for et beløb på højst 50 000 000 EUR til udbetaling af forskud, og at de tilsvarende bevillinger optages i Unionens almindelige budget.

(4)For at sikre, at der er tilstrækkelige budgetmidler ti rådighed i rette tid på Unionens almindelige budget for 2017, bør der frigøres et beløb på 50 000 000 EUR fra fonden til udbetaling af forskud.

(5)For at undgå forsinkelser i frigørelsen af dise midler i fonden bør denne afgørelse finde anvendelse fra 1. januar 2017 –
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Den eksisterende samarbejdsaftale med Canada stammer fra juni 1999, og på det tidspunkt blev det ikke anset for nødvendigt, at parterne kunne udveksle bevismateriale indbyrdes. I mellemtiden har det bilaterale samarbejde mellem Europa-Kommissionen og den canadiske konkurrencemyndighed udviklet sig til et hyppigere og indholdsmæssigt dybere samarbejde. Den manglende mulighed for at udveksle oplysninger med den canadiske konkurrencemyndighed betragtes som en væsentlig hindring for et effektivt samarbejde. De foreslåede ændringer af den nuværende aftale vil give Europa-Kommissionen og den canadiske konkurrencemyndighed mulighed for at udveksle bevismateriale, som de hver især har indsamlet under deres undersøgelser. Det vil især være nyttigt i de tilfælde, hvor en konkurrenceskadelig adfærd påvirker transatlantiske markeder eller verdensmarkeder. Der er mange verdensomspændende eller transatlantiske karteller, som også omfatter Canada, og via Canada vil Kommissionen have gode muligheder for at få adgang til yderligere oplysninger om disse karteller.

Dette forslag fremsættes på grundlag af det mandat, Rådet den 9. oktober 2008 gav Kommissionen til at indlede forhandlinger om en opdatering af den eksisterende samarbejdsaftale mellem EU og Canada om konkurrencespørgsmål. Formålet er at få indføjet bestemmelser, der giver begge parters konkurrencemyndighed mulighed for at udveksle bevismateriale, som de har indsamlet under deres respektive undersøgelser.

•Sammenhæng med de gældende regler på dette politikområde

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Konkurrencepolitikken tager sigte på at sikre, at markederne virker til gavn for forbrugerne, virksomhederne og samfundet som helhed. Konkurrencepolitikken bidrager derfor til Kommissionens mere overordnede mål, især med hensyn til jobskabelse, vækst og investeringer. Det er Kommissionens opgave at virkeliggøre dette mål ved at håndhæve konkurrencereglerne, skride ind over for overtrædelser af dem og fremme en konkurrencekultur på internationalt plan.

Den foreslåede aftale vil forbedre det administrative samarbejde mellem Europa-Kommissionen og den canadiske konkurrencemyndighed. Det er i sidste instans til gavn for forbrugerne i såvel EU som Canada, at det bliver lettere at opdage og skride ind over for overtrædelser af konkurrencereglerne, og det vil også øge den afskrækkende virkning. En mere effektiv håndhævelse af konkurrencereglerne fører til mere åbne og konkurrenceprægede markeder og en friere og mere fair konkurrence mellem virksomhederne, der kan være med til at skabe velstand og beskæftigelse. Det vil samtidig også give forbrugerne et større udvalg af varer til lavere priser.
Den Europæiske Union er ikke kontraherende part i ADR og ADN. Den omstændighed, at Den Europæiske Union ikke har tiltrådt en international aftale, er ikke til hinder for, at den kan udøve sin kompetence ved inden for rammerne af sine institutioner at fastlægge en holdning, der skal indtages på dennes vegne i det organ, som aftalen har nedsat, bl.a. derved, at de medlemsstater, der har tiltrådt aftalen, optræder solidarisk i Unionens interesse (jf. dommen i sagen Tyskland mod Rådet, sag C-399/12 ("OIV"), præmis 52 og den retspraksis, der henvises til).

Der er i øjeblikket 48 kontraherende parter i ADR, og alle EU's medlemsstater er kontraherende parter i denne aftale. Der er 18 kontraherende parter i ADN, og 13 EU-medlemsstater er kontraherende parter i denne aftale.

Siden den 1. januar 1997 har Den Europæiske Union anvendt bestemmelserne i ADR i forbindelse med vejtransport af farligt gods i EU – i første omgang i overensstemmelse med Rådets direktiv 94/55/EF af 21. november 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej. I 2008 blev direktiv 94/55/EF erstattet af direktiv 2008/68/EF, som viderefører principperne i den foregående retsakt. Siden den 1. januar 2009 har Den Europæiske Union anvendt bestemmelserne i ADN i forbindelse med transport af farligt gods ad indre vandveje.

I artikel 4 i direktiv 2008/68/EF er det fastsat, at "transport af farligt gods mellem medlemsstaterne og tredjelande er tilladt, hvis kravene i ADR, RID eller ADN overholdes, medmindre andet fremgår af bilagene". Af 12. betragtning fremgår endvidere, at "Det bør være tilladt at anvende transportmidler, der er indregistreret i tredjelande, til at udføre international transport af farligt gods på en medlemsstats område, hvis de overholder de relevante bestemmelser i ADR, RID eller ADN og dette direktiv".

Medmindre et tilstrækkeligt antal parter har fremsat indvendinger, forventes ændringerne i henhold til dette forslag at træde i kraft pr. 1. januar 2017 og blive bindende.

Retsgrundlaget for forslaget til Rådets afgørelse er artikel 91 i TEUF sammenholdt med artikel 218, stk. 9, i TEUF.

Forslagets artikel 1 omfatter en udførlig liste over de planlagte ændringer sammen med en bekræftelse af, at de kan accepteres af Unionen. De påtænkte ændringer anses for velegnede til at sikre transport af farligt gods på en omkostningseffektiv måde, hvor der tages højde for den teknologiske udvikling, og de kan derfor støttes.

4. GENNEMFØRELSE I DEN EUROPÆISKE UNION

Ovennævnte ændringer vil i det omfang, de bliver bindende, skulle indarbejdes i direktiv 2008/68/EF om indlandstransport af farligt gods, ifølge hvilket der anvendes ensartede regler for transport af farligt gods ad vej, med jernbane eller ad indre vandveje inden for eller mellem medlemsstaterne. Til dette formål er Kommissionen bemyndiget til at tilpasse bilag I, del I.1, og bilag III, del III.1, til direktiv 2008/68/EF til den videnskabelige og tekniske udvikling. Når indsigelsesperioden for så vidt angår meddelelsen fra FN's generalsekretær er udløbet, vil Kommissionen iværksætte tilpasningsprocessen.