om gennemførelse af arbejdet under programmet for bistand til dekommissionering af kernekraftværker i Bulgarien, Litauen og Slovakiet i 2016 og tidligere år

I overensstemmelse med denne ændrede forvaltningstilgang har hver af de pågældende medlemsstater udpeget en programkoordinator (minister eller statssekretær), som er ansvarlig for at programmere, koordinere og overvåge dekommissioneringsprogrammet på nationalt plan. Programkoordinatorerne skal indsende årlige arbejdsprogrammer, som Kommissionen vedtager sammen med finansieringsafgørelserne i henhold til den undersøgelsesprocedure, der er omhandlet i artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

Kommissionen ændrede forvaltningen af programmerne for den flerårige finansielle ramme for 2014-2020 med henblik på at opstille klare regler og ansvarsområder og indførte øgede planlægnings-, overvågnings- og rapporteringskrav.

Kommissionen har gennem søjlevurderinger indhentet dokumentation for, at gennemførelsesorganerne (EBRD, CPMA og SIEA) opfylder kravene til indirekte forvaltning som omhandlet i finansforordningens artikel 60.

For Ignalina- og Bohunice-programmet tilføres EU-midlerne således via to kanaler.

·i Bulgarien til Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) med bidrag til Kozloduys internationale fond til støtte for dekommissionering (KIDSF) siden 2001

I alle tre tilfælde defineres sluttilstanden som brownfield: Deponeringen af brugt brændsel og radioaktivt affald i et dybt, geologisk deponeringsanlæg er ikke omfattet af programmerne for bistand til dekommissionering af kernekraftværker og skal fastlægges af hver enkelt medlemsstat i dens nationale program for forvaltning af brugt brændsel og radioaktivt affald i overensstemmelse med det relevante direktiv,.

Formålet med programmerne for bistand til dekommissionering af kernekraftværker1,2 er at hjælpe de relevante medlemsstater med at gennemføre den fortsatte proces frem mod den endelige dekommissionering og samtidig sikre, at der anvendes de højeste sikkerhedsstandarder.

Ved tiltrædelsen til Unionen forpligtede Bulgarien, Litauen og Slovakiet sig til at lukke otte ældre kernekraftværker af sovjetisk konstruktion inden udløbet af deres planlagte levetid. Unionen forpligtede sig til gengæld til at yde finansiel bistand til dekommissioneringen af de pågældende anlæg:

I denne rapport gennemgås de fremskridt, der er gjort i 2016 og tidligere år under EU's program for bistand til dekommissionering af kernekraftværker i Bulgarien, Litauen og Slovakiet. Den er i overensstemmelse med rapporteringskravene i de relevante forordninger, og skal danne grundlag for vedtagelsen af arbejdsprogrammerne for 2017 under bistandsprogrammerne. Inden for den nuværende flerårige finansielle ramme for 2014-2020 har Kommissionen aflagt to rapporter om dette emne,.

For hver medlemsstat er der nedsat udvalg med overvågnings- og rapporteringsfunktioner, der har en repræsentant for Kommissionen og en programkoordinator som formand. Gennemførelsesorganer overvåger det daglige arbejde. Kommissionen følger desuden nøje projektgennemførelsen via halvårlige skrivebordskontroller og kontroller på stedet. Med henblik på yderligere at støtte denne proces har Kommissionen anmodet støttemodtagerne om at indføre et system for Earned Value Management (EVM), som skal måle projektets resultater og fremskridt på en objektiv måde.

2.3Revision og evaluering

I 2016 har Kommissionen gennemført de alle foranstaltninger, der blev anbefalet efter den interne revision af forvaltningen og overvågningen af bistandsprogrammerne i 2015.

Det væsentligste resultat var den dybdegående vurdering af robustheden af de pågældende medlemsstaters planer for finansieringen af den sikre gennemførelse af dekommissioneringen. Undersøgelsen bekræftede Kommissionens oprindelige positive konklusioner (dvs. udførlige, relevante og omfattende dekommissioneringsplaner, hensigtsmæssig vurdering af de samlede basisomkostninger til dekommissioneringsprogrammerne og tilstrækkelige ressourcer til at nå 2014-2020-rammens mål og intet finansieringshul). Undersøgelsen omfattede også en analyse af finansieringshullerne efter 2020, især for Litauens vedkommende. Ifølge undersøgelsen kunne det i denne henseende dokumenteres, at de tre økonomier kan fuldføre finansieringen af deres programmer med nationale finansielle ressourcer med ubetydelig indvirkning eller for Litauens vedkommende en indvirkning på omkring 0,3-0,5 % på det årlige statsbudget over syv år.

I september 2016 offentliggjorde Den Europæiske Revisionsret sin revisionsrapport med henstillinger til Kommissionen og medlemsstaterne. Kommissionen accepterede henstillingerne enten helt eller delvist og har imødegået eller vil fortsat imødegå dem ved:

-fortsat at støtte videndeling og gennemførelse af bedste praksis

-at præcisere og styrke rammen for national medfinansiering

-at undersøge, om der fortsat bør ydes særlig finansiering til dekommissionering efter 2020

-at lancere en drøftelse om mulighederne for fælles deponering af radioaktivt affald i Unionen

-at vurdere, hvorvidt der redegøres for omkostningerne til dekommissionering og håndtering af radioaktivt affald på en gennemsigtig måde i alle medlemsstater.

I november 2016 indledte Kommissionens tjenestegrene midtvejsevalueringen. Denne evaluering omfatter en offentlig høring og en vurdering af programmernes resultater og virkninger, effektiviteten af ressourceanvendelsen og merværdien for Unionen. Den omhandler også mulighederne for at tilpasse de detaljerede gennemførelsesprocedurer8.

2.4Gennemførelse af budgettet

Kommissionen vedtog de årlige arbejdsprogrammer for 2014, 2015 og 2016 og de dermed forbundne finansieringsafgørelser,,, hvor det tildelte budget forpligtes gennem delegeringsaftaler med EBRD (120,6 mio. EUR til Kozloduy IDSF, 9,0 mio. EUR til Ignalina IDSF og 30,3 mio. EUR til Bohunice IDSF), CPMA (176,6 mio. EUR) og SIEA (62,5 mio. EUR). Kommissionens betalinger var baseret på forventede kontraktmæssige behov og fremskridt med projektgennemførelsen.

3Medfinansiering

Kozloduy-programmet

I perioden 2014-2016 blev der udbetalt et beløb på 42,8 mio. EUR fra nationale ressourcer til dækning af omkostningerne til Kozloduys dekommissioneringsplan, mens udbetalingen fra Kozloduy IDSF beløb sig til 86,1 mio. EUR. Det førte til en medfinansiering på 33 % fra bulgarske ressourcer.

I sin beretning11 anslog Revisionsretten, at det finansielle underskud for perioden 2021-2030 ville beløbe sig til 28 mio. EUR. Bulgarien er imidlertid aktuelt i gang med at gennemføre den treårige revision af dekommissioneringsplanen som fastlagt i den nationale lovgivning. Kommissionen vil vurdere resultaterne af denne revision, når den er forelagt af programkoordinatoren, og vil derefter aflægge rapport til Parlamentet og Rådet.

Ignalina-programmet

Fra programmets start og indtil juni 2016 blev der udbetalt et beløb på 137,9 mio. EUR fra nationale ressourcer til dækning af omkostningerne til Ignalinas dekommissioneringsplan, mens udbetalingen fra Ignalina IDSF beløb sig til 805,8 mio. EUR. Det førte til en medfinansiering på 15 % fra litauiske ressourcer.

Inden for den nuværende flerårige finansielle ramme ses en tendens til øget medfinansiering. Udbetalingerne fra nationale kilder forventes at beløbe sig til 44 mio. EUR i 2016 og 2017. I samme periode forventes Ignalina IDSF og CPMA at bidrage med 176 mio. EUR, hvilket giver en medfinansiering på 20 % fra litauiske ressourcer i 2016 og 2017.