9. 6. 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 138/5 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om gennemførelse i Fællesskabet af 
Konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde Dyr og Planter 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 243 af 22. september 1980, side 16. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 11. august 1980 i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg om 
det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 185. plenarforsamling, afholdt i 
Bruxelles den 25. og 26. februar 1981, sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 
198, 
under henvisning til anmodning af II. august 1980 
fra Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udval­
gets udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) 
om gennemførelse i Fællesskabet af Konventionen 
om international handel med udryddelsestruede 
vilde Dyr og Planter(*), 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
formand den 10. september 1980 om at pålægge afde­
lingen for miljøbeskyttelse, sundhedsvæsen og for­
brug at udarbejde udtalelse om forslaget, 
under henvisning til udtalelse fra ovennævnte afde­
ling af 3. februar 1981, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, Mary Clark, 
under henvisning til forhandlingerne på den 185. 
plenarforsamling den 25. og 26. februar 1981, mødet 
den 25. februar 1981, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det økonomiske og sociale Udvalg godkendte i sin 
udtalelse af 30. september 1976 enstemmigt det andet 
EF-handlingsprogram på miljøområdet (2); Udvalget godkendte i sin udtalelse af 25. maj 1977 
enstemmigt de generelle principper for beskyttelse af 
miljøet og fredning af den fælles arv af fugle i 
Europa (3); 
Udvalget godkendte i sin udtalelse af 24. oktober 
1979 enstemmigt EF's tiltrædelse af Konventionen 
om bevarelse af vilde dyr og planter i Europa samt af 
disses naturlige miljø (4); 
Udvalget godkendte i sin udtalelse af 24. september 
1980 enstemmigt EF's foranstaltninger til hvalernes 
bevarelse — 
med stort flertal (1 stemte imod) 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
Generelle bemærkninger 
1.1. Udvalget ser med tilfredshed på forslaget om at 
iværksætte Konventionen om international handel 
med udryddelsestruede Arter (herefter kaldt Kon­
ventionen) i EF. 
1.2. Udvalget noterer sig, at Konventionen har til 
formål at beskytte udryddelsestruede vilde dyr og 
planter ved at regulere den internationale handel 
med disse arter. Konventionen er blevet undertegnet 
af alle medlemsstaterne, men ikke alle har ratificeret 
den endnu, hvilket Udvalget beklager. EF's tiltræ-
(') EFT nr. C 243 af 22. 9. 1980. 
(2) EFTnr. C 281 af 27. 11. 1976. (3) EFT nr. C 152 af 29. 6. 1977. 
(4) EFT nr. C 53 af 3. 3. 1980. 
Nr. C 138/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 6. 81 
delse og anvendelse af Konventionen er derfor af 
betydning for kontrollen af handelen med truede 
arter. 
2.1. Udvalget mener, at tiltrædelse af Konventio­
nen opfylder principperne i artikel 2 i traktaten, idet 
den vil fremme en harmonisk udvikling af den øko­
nomiske virksomhed i Fællesskabet inden for det 
særlige område, der er omfattet af forordningen. 
2.2. Udvalget mener ligeledes, at der kan opstå kon­
kurrenceforvridning inden for EF, hvis de nationale 
foranstaltninger ikke harmoniseres. Det gør op­
mærksom på udtalelsen af 30. september 1976, hvor 
Udvalget enstemmigt tilsluttede sig, at man i EF's 
politik og handlingsprogram på miljøområdet under­
stregede, at beskyttelse af vilde planter og dyr var et 
anliggende for EF som helhed. 
3.1. Udvalget mener, at de foranstaltninger, der er 
anført i Konventionen, bør betragtes som mini-
mumsforanstaltninger, og det opfordrer EF og med­
lemsstaterne til at træffe yderligere foranstaltninger 
til bevarelse af de vilde plante- og dyrearter, således 
som det specifikt nævnes i Konventionens artikel 14, 
stk. 1; et udmærket eksempel herpå er direktivet om 
bevarelse af den fælles arv af fugle i Europa af 
2. april 1979, hvoraf det klart fremgår, at medlems­
staterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, der 
er strengere end dem, der er fastsat i direktivet (arti­
kel 14). 
3.2. Udvalget mærker sig, at tre medlemsstater har 
givet udtryk for forbehold; det mener, at disse med­
lemsstater bør opgive deres forbehold hurtigst mu­
ligt, og under alle omstændigheder før Rådsforord­
ningen træder i kraft. Hvis dette ikke sker, vil forord­
ningen ikke kunne gennemføres i sin nuværende 
form. 
4.1. Udvalget erkender, at visse udryddelsestruede 
arter kan blive berørt af handel, og at handel med 
enheder af disse arter må være underkastet særlige 
strenge bestemmelser i henhold til Konventionens 
liste 1. Dette er nødvendigt for at sikre deres beva­
relse fremover, og handel med disse arter må kun 
være tilladt under ganske særlige omstændigheder. 
4.2. Udvalget er ligeledes klar over, at andre arter, 
der ikke nødvendigvis er truet af udryddelse lige i 
øjeblikket, kan blive det, medmindre handel med 
enheder af disse arter ikke underlægges strenge bestemmelser i henhold til Konventionens liste 2. 
Handelen bør derfor reguleres for at undgå, at de 
udnyttes på en måde, der er uforenelig med deres 
overlevelse. 
4.3. Udvalget er enig i, at liste 3 i Konventionen bør 
omfatte de vigtigste af de arter, der er truede som 
følge af ulovlig udnyttelse inden for de kontrahe­
rende parters territorier, og hvor der er behov for, at 
de øvrige medlemsstater medvirker ved kontrol med 
handelen. 
Særlige bemærkninger 
Artikel 2 
Udvalget mærker sig, at de enheder, forordningen 
finder anvendelse på, hører til de arter, der er anført i 
liste 1-3 og det ser med tilfredshed på, at man også 
medtager de enheder, hvis identitet fremgår af bevis­
dokumenter, emballage, mærke eller etiket, hvoraf 
det fremgår, at der er tale om dele af eller produkter, 
der er fremstillet på grundlag af disse arter. Dette er 
særligt vigtigt, når køberen ikke er klar over, at en 
vare kan indeholde sådanne dele eller produkter af 
disse arter. Udvalget udtrykker tilfredshed med, at 
forordningsforslaget medtager varer, der, omend de 
ikke er anført i listerne, er fremstillet på grundlag af 
de udryddelsestruede arter. Disse omfatter visse for­
mer for pelsværk og skind, dele af kranier, stødtæn­
der, læder behandlet med olie, som er udvundet af 
truede arter, fjer, fjerdragter, skjolde og andre dele 
eller produkter, som ikke umiddelbart synes at 
hidrøre fra truede arter. 
Artikel 3 
I overensstemmelse med sin udtalelse af 24. septem­
ber 1980 om EF's foranstaltninger til hvalernes beva­
relse ser Udvalget med tilfredshed på, at hvalproduk­
ter ved indførsel i Fællesskabet er omfattet af liste 1 i 
Konventionen. 
Artikel 4 
Med hensyn til den toldbehandling og de tilladelser, 
der er påkrævet i henhold til forordningsforslaget, 
ser Udvalget med tilfredshed på de bestemmelser, 
som skal opfyldes ved indførsel i Fællesskabet af 
enheder, der er omfattet af Konventionen. Udvalget 
9. 6. 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 138/7 
indskærper dog, at toldmyndighederne i EF bør ydes 
al mulig bistand, når de pågældende enheder indfø­
res i EF eller forsendes til tredjelande. 
Udvalget understreger, at undtagelsesbestemmelsen i 
artikel 4, stk. 4, for enheder, der er under forsendelse, 
ikke bør føre til misbrug. Det mærker sig, at der for 
varer, der indføres i eller forlader EF, kræves to 
tilladelser: en tilladelse fra udførselslandets styrelses­
råd samt en indførselstilladelse (i henhold til arti­
kel 9), som er fælles for hele EF. Når varer er under 
forsendelse, kræves imidlertid kun en udførselstilla­
delse, som udstedes af udførselslandets styrelsesråd. 
For øjeblikket er der 60, der har tilsluttet sig Kon­
ventionen, og der eksisterer følgelig 60 forskellige ud­
førselstilladelser og styrelsesråd. Dette spørgsmål er 
særlig relevant, når der er tale om levende dyr under 
forsendelse, og udførselsstatens eksporttilladelse 
måske er mangelfuld. 
Selv om Konventionen indeholder bestemmelser om 
plejeinstitutioner til at drage omsorg for levende 
enheder, og især enheder, som er blevet beslaglagt 
(artikel VIII, medlemsstaternes forholdsregler, Kon­
ventionen), henvises der i forordningsforslaget ikke 
til disse foranstaltninger. Der bør efter Udvalgets 
mening være ensartede bestemmelser i hele EF 
vedrørende sådanne foranstaltninger, og selv om det 
er klar over, at Fællesskabets tiltrædelse af Konven­
tionen binder alle medlemslandene til Konventio­
nens bestemmelser, anmoder det dog Rådet om at 
overveje en fælles EF-aktion på dette særlige områ­
de. 
Udvalget ønsker ligeledes at begrænse enhver anven­
delse af »frizoner« for levende enheder, da det fin­
der, at transitprocedurerne overflødiggør sådanne 
zoner. 
Artikel 5 
Udvalget ser med tilfredshed på forbudet mod at 
udstille, sælge, besidde med salg for øje, udbyde til 
salg eller transportere med salg for øje de i listerne 
anførte enheder (naturligvis medmindre myndighe­
derne i en medlemsstat har givet anden tilladelse). 
Denne bestemmelse vil sikre, at enhver enhed, som 
måtte gå igennem toldkontrollen, stadigvæk vil være 
underkastet en kontrol gennem forordningen. 
Artikel 6 
Med hensyn til de kompetente myndigheders tilsen­
delse af oplysninger, der er nødvendige for udarbej­delsen af registre og rapporter i henhold til Konven­
tionen, ser Udvalget med tilfredshed på, at sådanne 
registre vil blive offentliggjort og være tilgængelige 
for enhver interesseret instans. 
Artikel 8 
I artikel 8 i forordningsforslaget anføres, at tilladel­
ser og certifikater, der udstedes i en given medlems­
stat, er gyldige i hele Fællesskabet. Det er imidlertid 
nødvendigt at beskytte visse truede arter, som findes i 
EF, men som ikke er anført i liste I, ved at kontrollere 
den interne handel med eller bestand af disse arter. 
Artikel 9 
Udvalget ser med tilfredshed på sondringen mellem 
indførselstilladelse FFI for enheder anført i liste 1 og 
de produkter, der er fremstillet på grundlag af disse 
enheder, og som er anført i liste 2, da disse enheder er 
de mest truede. Det anmoder toldmyndighederne og 
de kompetente myndigheder om at være særlig 
opmærksom på udstedelse og registrering af sådanne 
tilladelser. 
Artikel 10 
Udvalget støtter videnskabeligt arbejde, der tager 
sigte på at beskytte og forbedre udryddelsestruede 
arters status, og er derfor enig i, at der bør udstedes 
særtilladelser til at fortsætte arbejdet på dette områ­
de. Udvalget foreslår imidlertid, at EF explicit fast­
lægger regler, som styrelsesrådene skal følge ved 
udstedelse af særtilladelser, og det foreslår, at de 
enheder, der er omfattet af disse særtilladelser, kun 
bør opbevares i det land, der udsteder tilladelserne. 
Disse foranstaltninger er nødvendige for at sikre, at 
der føres en meget streng og praktisk gennemførlig 
kontrol med yderst truede arter. Disse foranstaltnin­
ger bør ligeledes omfatte kontrol med, at levende 
enheder i denne kategori er blevet afleveret til den 
adresse, der er anført på tilladelsen. 
Artikel 13 
Udvalget noterer sig, at bestemmelserne om tilladelse 
ikke finder anvendelse på enheder, der er personlige 
effekter eller bohave, medmindre de er anskaffet 
uden for Fællesskabet af en person, der er bosat i 
Fællesskabet, og indføres hertil. Dette vil betyde, at 
EF-borgere, der indfører sådanne enheder til EF fra 
tredjelande, skal have tilladelse hertil, mens personer 
Nr. C 138/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 6. 81 
fra tredjelande, som besøger EF, er fritaget herfor. 
Udtrykket »bosat i Fællesskabet« er derfor af en vis 
betydning og burde måske præciseres. Udvalget 
mener ligeledes, at medlemsstaterne bør tage de 
fornødne skridt til at informere de af deres borgere, 
der rejser i udlandet, samt deres handlende om 
bestemmelserne i forordningsforslaget. 
Artikel 14 
Med hensyn til bestemmelsen om, at der bør udvæl­
ges indførsels- og udførselssteder, anmoder Udvalget 
om, at man ved valg af sådanne steder bør tage 
hensyn til, at de levende arter bør udsættes for mindst 
mulig belastning under transporten. Udvalget erken­
der, at det kan blive nødvendigt med specialuddan­
net personale til at gennemføre forordningsforslaget, 
og det ville være upraktisk, om man fastsatte bestem­
melser om, at ethvert toldsted kunne benyttes. Udval­
get anmoder om, at der ved import eller eksport af 
levende dyr sørges for tilfredsstillende modtagelses­
områder, samt at EF kontrollerer og fører opsyn med 
disse områder. 
Artikel 15 
Udvalget noterer sig, at de i Konventionen nævnte 
mærker, plomber og påtryk skal være i overensstem­
melse med modeller, som endnu ikke er blevet udfor­
met. Det henstiller derfor, at sådanne mærker gøres 
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. februar tydelige og lette at identificere samt anbringes på en 
sådan måde, at de ikke kan fjernes. 
Artikel 17 
Udvalget ser med tilfredshed på støtte til program­
mer, der supplerer hinanden, eller fælles pro­
grammer for undersøgelser og forskning vedrørende 
udryddelsestruede arter og vedrørende metoder til 
kontrol af handel, og det noterer sig, at medlemssta­
terne skal tilstille Kommissionen de indsamlede 
oplysninger. Udvalget anmoder imidlertid om, at de 
oplysninger, der tilstilles Kommissionen, kommer til 
at danne grundlag for en EF-aktion, samt at denne 
aktion baseres på artikel 10 i direktiv 79/409/EØF 
om beskyttelse af vilde fugle, i henhold til hvilken: 
.. .»Medlemsstaterne tilsender Kommissionen alle 
nødvendige oplysninger, således at den kan træffe 
hensigtsmæssige foranstaltninger for at sikre en 
samordning af den i denne artikel omhandlede forsk­
ning og andet arbejde«. 
Artikel 18 
Udvalget bifalder, at der nedsættes et udvalg for 
Konventionen, og navnlig bestemmelsen om, at 
udvalget kan behandle ethvert spørgsmål om anven­
delse af denne forordning, som forelægges det af 
formanden på eget initiativ eller efter anmodning fra 
en medlemsstats repræsentant. Denne bestemmelse 
skulle kunne forbedre og øge beskyttelsen af udryd­
delsestruede arter. 
Tomas ROSEINGRAVE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg