[OMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(92)247 endelig udg. - SYN 437 
Bruxelles, den 27 . august 1992 
Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om indførelse af ONP-vilkår inden for taletelefoni 
(forelagt af Kommissionen) 

2 
Indholdsfortegnelse 
A. Resumé 3 
B. Begrundelse 5 
1. Indledning 5 
2. Baggrund 6 
3. Konsultationsprocessen 8 
4. Forslagets sigte 9 
5. Indholdet kort skitseret 10 
6. Konklusion 12 
C. Forslag til rådsdirektiv om indførelse af ONP-vilkår inden for taletelefoni 13 

A. RESUME 
EF lægger meget stor vægt på forbedring af telekommunikationen og på etablering af flere telenet og 
-tjenester på tværs af landegrænserne. Effektive, billige EF-dækkende teleinfrastrukturer er en 
fundamental forudsætning for, at enhedsmarkedet kan fungere tilfredsstillende, og for at brugerne, 
tjenesteleverandørerne og televirksomhederne alle kan få det fulde udbytte heraf. 
ONP-begrcb t (Open Network Provision - tilrådighedsstillelse af åbne net) blev introduceret i 1987 i 
Grønbogen om telekommunikation1* og fik sin konkrete udformning i rådsdirektivet om ONP2), der 
L!ev vedtaget i 1990. ONP-begrebet tager sigte på at harmonisere adgangen til og brugen af telenet og 
-tjenester i hele Europa og på at sikre, at alle får ensartede vilkår på markedet, og tager dermed i sidste 
ende sigte på at fremme indførelsen af nye konkurrenceorienterede teletjenester. 
Dette direktivforslag om indførelse af ONP-vilkår inden for taletelefoni har tre hovedmålsætninger. 
Det s^al: 
fastslå, hvilke rettigheder brugerne af taletelefonitjenester har 
give alle brugere, herunder også tjenesteleverandørerne, bedre adgang til det offentlige 
telefonnets infrastrukturer 
udvide udbuddet af fælleseuropæiske taletelefonitjenester 
Den store hastighed, hvormed der sker ændringer i denne sektor - både med hensyn til teknologien og 
med hensyn til brugernes behov - gør, at man må udvise fleksibilitet ved realiseringen af målsætnin­
gerne. Det foreliggende forslag, der bygger på en grundig høring af de berørte parter, repræsenterer en 
balance mellem ønsket om at give brugerne de størst mulige fordele, ønsket om at give televirksom­
hederne mulighed for at imødekomme efterspørgslen, og ønsket om at sikre en større konvergens i 
retning af tværeuropæiske net og tjenester. 
1) En mere Dynamisk Europæisk Økonomi - Grønbog om Etablering af et Fælles Marked for Teletjenester og -Udstyr 
KOM(87)290, endelig udgave, 30.6.1987 
2) Oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemførelse afONP (Open Network Provision -
tilrådighedsstillelse af åbne net), EFT nr. L 192 af 24.7.1990, s. 1 
Nærværende forslag fremlægges med henvisning til den prioritering, der er fastlagt i direktiv 
90/387/EØF. Forslaget er en opfølgning af det tidligere direktivforslag fra Kommissionen om 
indførelse af ONP-vilkår inden for lejede kredsløb3), samt henstillingsforslagene vedrørende ONP og 
pakkekoblede datatjenester0, og ONP og det tjenesteintegrerede digitalnet (ISDN)5). 
3) EFT nr. L 165 af 19.6.1992, s. 27. 
4> EFT nr. L 200 af 18.7.1992, s. 1. 
5) EFT nr. L 200 af 18.7.1992, s. 10. 
B. BEGRUNDELSE 
1. Indledning 
EF lægger meget stor vægt på forbedring af telekommunikationen og på etablering af flere teletjenester 
på tværs af landegrænserne. Effektive, billige EF-dækkende teleinfrastrukturer er en fundamental 
forudsætning for, at enhedsmarkedet kan fungere tilfredsstillende, og for at brugerne, 
tjenesteleverandørerne og televirksomhederne alle kan få det fulde udbytte heraf. 
Kommissionen følger det program, der er opstillet i Grønbogen af 19876). Det tager sigte på en 
gradvis liberalisering af konkurrencen på telemarkedet. Rådet har givet udtryk for sin støtte til 
målsætningerne i dette program, herunder planerne om en gradvis etablering af et åbent EF-marked for 
teletjenester7). 
Der er gjort store teknologiske fremskridt inden for telekommunikation gennem de seneste årtier, og 
dette £ør det muligt at stille et stadig større udvalg af tjenester til rådighed. 
ONP-begrebet tager sigte på at harmonisere adgangen til og brugen af telenet og -tjenester i hele 
Emop^ og på at sikre, at alle får ensartede vilkår på markedet, og tager dermed i sidste ende sigte på at 
fremme indførelsen af nye konkurrenceorienterede teletjenester. 
I ONP-rammedirektivet (90/387/EØF) af 28. juni 19908) gives der en beskrivelse af ONP og af, 
hvilke generelle principper der må lægges til grund, hvis der skal skabes en åben og effektiv adgang til 
de offentlige telenet og -tjenester. I den heri fastlagte tidsplan for, hvordan ONP-vilkår efterhånden 
skal indføres inden for de enkelte områder, er der givet førsteprioritet til udarbejdelse af direktiver 
vedrørende lejede kredsløb og taletelefoni og udarbejdelse af henstillinger vedrørende pakkekoblede 
datatjenester (PSDS) og vedrørende det tjenesteintegrerede digitalnet (ISDN). 
6) En mere Dynamisk Europæisk Økonomi - Grønbog om Etablering af et Fælles Marked for Teletjenester og -Udstyr 
KOM(87)290, endelig udgave, 30.6.1987 
7) EFT nr. C 257 af 4.10.1988, s. 1 
8) Oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemførelse af ONP (Open Network Provision -
utrådighedsstillelse af åbne net), EFT nr. L 192 af 24.7.1990, s. 1 
6 
Kommissionen har allerede forelagt et forslag til direktiv om indførelse af ONP-vilkår inden for lejede 
kredsløb9), et forslag til henstilling vedrørende ONP inden for PSDS10), samt et forslag til henstilling 
vedrørende ONP inden for ISDNn). 
2. Baggrund 
Taletelefoni er televirksomhedernes største og økonomisk vigtigste tjeneste, og den spiller en vital rolle 
både for private forbrugere og for erhvervslivet Ved begyndelsen af 1992 var der ca. 150 mio 
telefonabonnementer i EF, og dette tal kan forventes at ville stige til omkring 180 mio i perioden op til 
199612). Dette billede af den samlede vækst afspejler imidlertid ikke de meget store forskelle, der er 
mellem de enkelte medlemsstater. I nogle medlemsstater er der et stort behov for en kraftig investering 
i det offentlige telefonnet, hvis alle skal have adgang til telefon, uanset hvor de bor. Væksten i disse 
lande forventes at nå op på 80% mellem 1991 og 1996.1 andre medlemsstater er mætningspunktet 
næsten nået, og her lægges vægten derfor på at skabe en vis værditilvækst i det etablerede basale 
telefonnet Men uanset hvor udviklet telefonsystemet er, spiller det en vital rolle for samfunds- og 
erhvervslivet i alle lande. 
Taletelefoni repræsenterer en meget stor andel af teletjenesterne i EF, og en hurtig gennemførelse af 
ONP-principperne inden for taletelefoni vil derfor være et stort skridt på vejen frem mod etablering af 
et EF-dækkende telekommunikationsmarked. 
9) EFT nr. L 165 af 19.6.1992, s. 27. 
10) EFT nr. L 200 af 18.7.1992, s. 1. 
11) EFT nr. L 200 af 18.7.1992, s. 10. 
12) Kilde: Logica. 
7 
I Kommissionens direktiv 90/388/EØF13) om liberalisering af markedet for teletjenester fastslås det, at 
medlemsstaterne har ret til at opretholde særlige/eksklusive rettigheder for så vidt angår taletelefoni. 
Nogle medlemsstater tillader konkurrence på taletelefoniområdet overalt inden for landets grænser, 
medens andre lande lader forskellige koncessionerede selskaber drive virksomhed inden for hver deres 
område. I andre lande igen forestår ét enkelt teleselskab betjeningen af hele landet. I nærværende 
direktivforslag jr der taget hensyn til alle disse forskellige ordninger. Sigtet med direktivet er en 
harmonisering af adgangen til og brugen af net og tjenester, og direktivet supplerer på denne måde 
^.direktivet om teleterminaludstyr14) (91/263/EØF). 
En fundamental omlægning er undervejs inden for telekommunikationsteknologien, idet de gamle 
analoge offentlige koblede telefonnet (PSTN) er ved at blive erstattet med digitalt koblings- og 
transmissionsudstyr, samtidig med at udviklingen nu går i retning af et tjenesteintegreret digitalnet 
(ISDN) fordi dette giver mulighed for at fremføre enhver form for information ved hjælp af ét og 
samme digitale format. Det faste net skal nu også konkurrere med de nye mobiltelefonnet - der ofte 
ikke °r Tiuerlagt monopol - og spørgsmålet om, hvorledes disse net kan sammenkobles, begynder at 
trænge sig på. 
Det følger af principperne i direktiv 90/388/EØF, at ansvaret for reguleringen af telekommunikationen 
i de enkelte medlemsstater bør ligge hos en uafhængig national tilsynsmyndighed, og at denne 
myndighed bør spille den vigtigste rolle ved implementeringen af ordningerne på teleområdet og 
tilsynet hermed, både hvad angår net-/tjenesteaspekter og hvad angår terminaludstyr. 
Det er fastsat i artikel 8 i direktiv 90/387/EØF, at Rådet i 1992 skal foretage en undersøgelse af, hvor 
langt harmoniseringen af telekommunikationsområdet er fremme. Formålet hermed er at konstatere, 
om der findes områder, hvor vilkårene for adgang til telenet og -tjenester endnu ikke er harmoniseret, at 
undersøge, hvilke virkninger disse vilkår har på funktionen af det indre teletjenestemarked, og at tage 
stilling til, hvor stort behovet er for en yderligere liberalisering af markedet I nærværende direktiv­
forslag har man bestræbt sig på ikke at foregribe resultatet af denne undersøgelse, idet man så vidt 
muligt har affattet forslaget på en sådan måde, at dets bestemmelser vil være korrekte uanset udfaldet af 
undersøgelsen. 
13) EFT nr. L 192 af 24.7.1990, s. 10 
14) Indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teleterminaludstyr samt gensidig aneikendelse af udstyrets 
overensstemmelse, EFT nr. L 128 af 23.5.1991, s. 1 
8 
3. Konsultationsprocessen 
I Rådets direktiv 90/387/EØF er der fastlagt en konsultationsprocedure, der skal anvendes, når der 
udarbejdes forslag vedrørende indførelse af ONP-vilkår på specifikke områder. 
Som fastlagt i artikel 4, stk. 4, i nævnte direktiv har Kommissionen udarbejdet en rapport 
(Analyserapport over inaførelse af ONP-vilkår indenfor taletelefoni). Denne blev drøftet på ONP-
udvalgets møde den 2.-3. juli 1991. Rapporten blev efter indarbejdelse af ONP-udvalgets foreløbige 
kommentarer offentliggjort med henblik på offentlig kritik. Meddelelse herom blev offentliggjort i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende den 26. juli 199115). 
For at lette konsultationsprocessen har man resumeret de vigtigste forslag i analyserapporten. 
Indholdsmæssigt trækkes der i rapporten på et antal undersøgelser, som Kommissionen har ladet 
foretage, blandt andet en detaljeret rapport vedrørende ONP og taletelefoni16). Man har undersøgt, 
hvilke behov der fremtræder som de vigtigste inden for taletelefoni, og har samtidig taget hensyn til de 
særlige forhold, der gør sig gældende inden for telesektoren, nemlig den hastige teknologiske 
udvikling, den voksende efterspørgsel, og de store investeringer på mellemlangt sigt. 
I nærværende forslag til rådsdirektiv har man taget hensyn til de kommentarer, der er indløbet som led 
i den offentlige kritik, og de kommentarer, som ONP-udvalget har fremsat. 
I en række kommentarer til analyserapporten blev der fremsat opfordringer til også at medtage 
forskellige andre telefonfunktioner i direktivforslaget, medens der i andre kommentarer blev lagt vægt 
på, at reguleringen ikke burde drives for vidt, og at forpligtelserne burde stå i et rimeligt forhold til de 
tilsigtede virkninger. Kommissionen har afvejet disse synspunkter mod hinanden og er nået frem til, at 
en overregulering - hvorved sektoren pålægges alt for stor en byrde, og hvorved konkurrencevilkår kan 
fordrejes - må undgås. Selv om den har forståelse for ønsket om uddybende bestemmelser, har den 
derfor besluttet ikke at udvide direktivforslaget ud over de minimumsbestemmelser, der indgik i den 
oprindelige analyserapport. 
15) EFT nr. C 197 af 26.7.1991, s. 12 
16) Kommissionen har ladet National Economic Research Associates i London udarbejde en rapport Study of the application 
ofthe ONP concept to voice telephony services 
4. Forslagets sigte 
Forslaget har tre hovedmålsætninger: 
at fastslå, hvilke rettigheder brugerne af det offentlige telefonnet har i forholdet til teleselskaberne 
at skaffe tjenesteleverandører og andre teleoperatører (såsom mobil-operatører) bedre adgang til 
det offentlige telefonnets infrastrukturer, dvs. på et rimeligt og ikke-diskriminerende grundlag 
at sørge for, at de behov, som enhedsmarkedet medfører, tilgodeses, navnlig hvad angår 
etablering af EF-dækkende telefontjenester samt planlægning og koordinering af en 
fælleseuropæisk nummereringsplan. 
Sigtet med direktivet er at etablere et telekommunikationsmiljø, hvori: 
det overvejende er kommercielle hensyn, der lægges til grund ved implementering af nye 
funktioner og faciliteter 
det er de enkelte landes tilsynsmyndigheder, der bærer hovedansvaret for reguleringen af de 
nationale markeder 
Kommissionen - i samråd med ONP-udvalget - forestår et minimum af koordination på EF-plan, 
således at abonnenterne sikres de fulde fordele ved et virkeligt fælleseuropæisk system for 
taletelefoni. 
I direktivforslaget lægges vægten på markedets betydning og på, at dette element må være drivkraften 
bag nyudvikling inden for sektoren. Det understreges også, hvor vigtigt det er, at der offentliggøres 
information om taletelefonitjenester. Publicering sikrer en ligelig og retfærdig behandling af 
tjene ;ieleverandørerne, giver brugerne mulighed for at holde sig ajour med tjenesteudbuddet, og 
mindsker behovet for rutinemæssige indgreb fra myndighedernes side. 
10 
5. Indholdet kort skitseret 
I artikel 1 defineres direktivets anvendelsesområde og det fastlægges, at ONP-vilkår finder anvendelse 
både inden for taletelefonitjenesten og i det faste offentlige telefonnet, der bruges til formidling af 
denne tjeneste. 
Artikel 2 indeholder definitioner. 
Artikel 3 omhandler brugernes fundamentale ret til at blive tilsluttet det offentlige telefonnet og til at 
bruge det til fremføring af tale og ikke-tale. 
I artikel 4 fastslås det, at information om telefontjenester og om nettet skal offentliggøres, så den er 
nemt tilgængelig. 
Artikel 5 omhandler de mål, der skal gælde for tjenesten, samt tilsynet med realiseringen heraf. 
I artikel 6 fastlægges det, under hvilke omstændigheder der kan lukkes for en tjeneste. 
Artikel 7 omhandler abonnentkontrakter. 
I artikel 8 opstilles der et minimumssæt af avancerede funktioner med henblik på at fremme markedet 
for talebaserede tjenester. 
Artikel 9 og 10 vedrører spørgmålet om særlig netadgang og sammenkobling med henblik på 
fælleseuropæiske net 
Artikel 11-13 omhandler kravet om omkostningsægte og gennemskuelige takster, med passende 
hensyn til de helt store og de helt små brugeres særlige behov. 
Artikel 14 vedrører udspecificering af regninger 
Artikel 15 omhandler oplysningstjenesten. 
Artikel 16 og 17 vedrører telefonbokse og debetkort til telefoner. 
Artikel 18 omhandler handicappedes og andre særlige brugerkategoriers behov. 
11 
I artikel 19 fastlægges tekniske specifikationer for grænsefladen i det offentlige telefonnet, herunder 
for udformningen af stikket, og der tages højde for udviklingen i netteknologien (omlægningen fra et 
offentligt koblet net til et tjenesteintegreret digitalnet). 
I artikel 20 fastlægges det, at ansvaret for nummeringsplaner skal ligge hos tilsynsmyndigheden. 
Artikel 21 omhandler brugsvilkår og ufravigelige hensyn. 
Formålet mec artikel 22 er at sikre, at det af en henvisning klart fremgår, hvilke standarder der danner 
grundlag for taletelefonitjenesterne. 
Artikel 23 indeholder en beskrivelse af procedurerne med hensyn til godkendelse af harmoniserede 
funktionsimplementeringer i EF. 
Artikel 24 omhandler, hvilke krav der gælder for indsendelse af rapporter, og hvilke oplysninger det 
nationale tilsynsorgan skal holde tilgængelige. 
I artikel 25 opstilles der en enkel procedure for bilæggelse af tvister. 
Artik,! ?£ beskriver, hvilke grunde der kan accepteres for udsættelse, hvis de pligter, der pålægges i 
direktivet, ikke kan opfyldes. 
I artikel 27 fastlægges bestemmelserne for ajourføring af de tekniske specifikationer i direktivet 
I artikel 28 og 29 beskrives udvalget og dettes procedure. 
Artikel 30 indeholder bestemmelser om, at direktivet skal tages op til ny vurdering i 1995. 
I artikel 31 og 32 behandles de normale formaliteter. 
12 
6. Konklusion 
Dette rådsdirektiv om indførelse af ONP-vilkår inden for taletelefoni, hvorom Kommissionen hermed 
fremsætter forslag, har til formål at gøre det nemmere at stille et harmoniseret minimumssæt af 
taletelefonitjenester til rådighed i hele EF; det fastlægges, på hvilke vilkår teletjenesteleverandører og 
andre kan få adgang til og kan bruge det offentlige telefonnet og den offentlige taletelefonitjeneste. 
Forslaget tager udgangspunkt i de prioriteringsbestemmelser, der er fastlagt i Rådets direktiv 
90/387/EØF, og dets indhold er blevet grundigt drøftet i ONP-udvalget samt med de berørte parter. 
Det henstilles derfor til Rådet, at det vedtager vedlagte direktivforslag. 
13 
C. Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om indførelse af ONP-vilkår inden for taletelefoni 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig 
artikel 100 A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen0, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet2*, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg3), og 
ud fra følgende betragtninger: 
1. I Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester 
ved gennemførelse af ONP (Open Network Provision - tilrådighedsstillelse af åbne net)4), er det 
fastlagt, at Rådet skal vedtage et specifikt direktiv om indførelse af ONP-vilkår inden for taletele­
foni; 
2. i henhold til direktiv 90/387/EØF skal ONP anvendes inden for offentlige telenet, samt i givet 
fald inden for offentlige teletjenester; indførelse af ONP inden for taletelefonitjenesten indebærer 
derfor, at ONP også må indføres inden for de net, der anvendes til formidling af taletelefoni­
tjenesten; 
3. alle de forskellige former for netteknologi, der anvendes i medlemsstaterne på nuværende 
tidspunkt, bør underlægges ONP-vilkår, uanset om der er tale om analoge telefonnet, digitale net 
eller tjenesteintegrerede digitalnet (ISDN); 
1) -
2) -
3) -
4) EFT nr. 192 af 24.7.1990, s. 1 
14 
4. nærværende direktiv finder ikke anvendelse på mobiltjenester, der anvendes til fremføring af tale; 
det finder dog anvendelse i tilfælde, hvor mobiltjenesteoperatører gør brug af det faste offentlige 
telefonnet, navnlig også i tilfælde, hvor der etableres forbindelse mellem et mobiltelefonnet og det 
faste offentlige telefonnet med henblik på fremføring af fælleseuropæiske tjenester, 
5. nærværende direktiv finder ikke anvendelse på tjenester eller tjenestefunktioner, der stilles til 
rådighed i nettermineringspunkter uden for EF; 
6. i Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for 
teletjenester5* fastlægges det, hvilke særlige/eksklusive rettigheder det er medlemsstaterne tilladt 
at opretholde inden for det offentlige telefonnet og den offentlige taletelefonitjeneste; 
7. taletelefonitjenesten er vigtig af samfundsmæssige og økonomiske årsager, og alle i EF bør have 
ret til at kunne abonnere herpå; det følger af princippet om Me-chsloTminering, at taletelefonitje­
nesten skal tilbydes alle og på anmodning stilles til rådighed uden forskelsbehandling; princippet 
om ikke-diskriminering gælder blandt andet med hensyn til muligheden for tilslutning, takster, 
tjenestens kvalitet, leveringstid, fordeling af kapaciteten i tilfælde af knaphed, reparationstid, 
adgang til netinformation og information vedrørende abonnenter, alt under overholdelse af den 
gældende lovgivning for beskyttelse af personlige oplysninger og telehemmeligheden; 
8. i henhold til direktiv 90/388/EØF skal de medlemsstater, som opretholder særlige eller eksklu­
sive rettigheder med hensyn til tilrådighedsstillelse og drift af offentlige telenet, sørge for, at der 
gælder objektive og ikke-ckskriminerende vilkår for adgangen til nettet og brugen heraf, og at 
disse vilkår offentliggøres; der må ske en harmonisering af, hvilke specifikationer der skal 
offentliggøres, og hvordan dette skal ske, således at det bliver lettere at stille teletjenester til 
rådighed både inden for de enkelte medlemsstater og mellem disse indbyrdes, og navnlig således 
at det gøres lettere for selskaber, virksomheder og fysiske personer at stille tjenester til rådighed 
for selskaber, virksomheder og fysiske personer i andre medlemsstater, 
5) EFT nr. L 192 af 24.7.1990, s. 10 
15 
9. med udgangspunkt i princippet om, at myndighedsopgaver og driftsopgaver skal holdes adskilte, 
er der oprettet nationale tilsynsmyndigheder i medlemsstaterne; det følger af nærhedsprincippet, 
at den nationale tilsynsmyndighed i den enkelte medlemsstat bør spille en vigtig rolle ved 
gennemførelsen af dette direktiv, blandt andet i forbindelse med offentliggørelse af målsætninger 
og statistikker over, hvordan målsætningerne realiseres, frister for indførelse af nye tjenestefunk­
tioner, hyring af brugere/forbrugere og abonnent-/forbrugerorganisationer, tilsyn med num-
mereringsplaner, tilsyn med brugsvilkår samt bilæggelse af tvister, 
10 et væsentligt aspekt ved enhver tjeneste er dens kvalitet, som den konstateres af brugeren, og af 
hensyn til brugerne bør det offentliggøres, hvilke parametre der tilstræbes overholdt for tjenest­
ens kvalitet, og i hvor stort et omfang de fastsatte mål realiseres; en forudsætning for at kunne 
konstatere, om tjenestekvaliteten når op på samme niveau overalt i EF, er, at parametrene for 
tjenestekvalitet harmoniseres, og at der fastlægges ensartede målemetoder, forskellige brugerkat­
egorier kan have forskellige krav med hensyn til tjenestens kvalitet, og differentierede takster kan 
d**if c? være fornødne; 
11. brugere af det offentlige telefonnet bør have samme rettigheder over for televirksomhederne, som 
de har over for andre leverandører af varer og tjenesteydelser, og televirksomheder bør ikke nyde 
særlig retlig beskyttelse i forholdet til det offentlige telefonnets brugere; 
12. ud over den basale taletelefonitjeneste, som brugerne kan anvende til egen brug, til fælles brug, 
eller til at stille tjenester til rådighed for tredjepart, er det ønskeligt at sørge for, at der i den 
udstrækning det er teknisk og økonomisk muligt, etableres et harmoniseret minimumssæt af 
avancerede taletelefonifunktioner, som brugerne kan anvende til kommunikation både inden for 
den enkelte medlemsstat og mellem medlemsstaterne indbyrdes; 
13. hvis der for at imødekomme efterspørgselen på markedet indføres andre taletelefonifunktioner 
ud over det i nærværende direktiv omhandlede minimumssæt af taletelefonifunktioner, må dette 
ikke være til hinder for tilrådighedsstillelsen af de basale taletelefonifunktioner, 
14. i forbindelse med harmoniseringen af vilkårene for taletelefoni må medlemsstaterne på baggrund 
af forskellene i nettenes tekniske udviklingsgrad og efterspørgslen have en vis handlefrihed hvad 
angår fastlæggelsen af fristerne for indførelsen; 
16 
15. Kommissionen har udarbejdet Retninglinjer for anvendelse af EF's konkurrenceregler på 
telekommunikationssektoren® blandt andet for at gøre det klart, hvorledes Fællesskabets 
konkurrencebestemmelser skal anvendes, når televirksomhederne samarbejder om implementer­
ing af en tværeuropæisk sammenkobling af offentlige net og tjenester, 
16. en forudsætning for, at teletjenesteleverandører og andre kan stille effektive teletjenester til 
rådighed og tilbyde nye anvendelsesmuligheder, er, at de får adgang til det offentlige telefonnet 
via andre tilslutningspunkter end de nettermineringspunkter, som flertallet af brugere har adgang 
til; det er af afgørende vigtighed, at det offentlige nets integritet bevares, når en fuld og effektiv 
udnyttelse af det offentlige telefonnet nødvendiggør sådanne særlige nettilslutninger, 
17. i henhold til definitionen i direktiv 90/387/EØF kan nettermineringspunktet være placeret hos 
televirksomheden; i dette direktiv opstilles der ikke noget specifikt krav om, at tjeneste­
leverandørerne skal kunne placere deres udstyr i televirksomhedens lokaler, det er påkrævet, at 
de nationale tilsynsmyndigheder iværksætter passende beskyttelsesordninger, således at det 
sikres, at televirksomhederne ikke diskriminerer mod tjenesteleverandører, som de konkurrerer 
med; de takster, der gælder for en televirksomhed, når den bruger det offentlige telefonnet til at 
fremføre teletjenester, bør være de samme som de takster, der gælder for andre brugere; 
18. det bør også komme brugerne til gode, hvis anvendelsen af nye intelligente netarkitekturer 
medfører skala- og sigtebesparelser, hvis Fællesskabets marked for teletjenester skal udvikles, 
kræves det, at de i dette direktiv udpegede funktioner står til rådighed så mange steder som 
muligt; princippet om Me-diskriminering bør føres ud i livet på en sådan måde, at udviklingen 
af mere avancerede teletjenester ikke hindres; 
19 televirksomhederne bør tilskyndes til at etablere samarbejdsordninger, således at der sikres fuld 
sammenkobling af offentlige net overalt i Fællesskabet, navnlig hvad angår taletelefoni; de 
nationale tilsynsmyndigheder bør fremme et sådant samarbejde; for at sikre, at brugernes 
interesser tilgodeses i hele Fællesskabet, og at fælleskabsretten overholdes, bør sammenkobling 
være underlagt myndighedernes tilsyn, og disse bør derfor at have ret til i givet fald at kræve 
adgang til alle oplysninger vedrørende netsammenkoblingsaftaler, 
6) EFT nr. C 233 af 6.9.1991, s. 2 
17 
20. i nogle medlemsstater er tilrådighedsstillelse af taletelefonitjenester, herunder de internationale 
telefontjenester, ikke underlagt bestemmelser om eksklusive rettigheder, en passende grad af 
sammenkobling af de offentlige telefonnet er en forudsætning for, at der kan etableres EF-dæk-
kende taletelefonitjenester, det påhviler de nationale tilsynsmyndigheder at sikre, at vilkårene for 
at få adgang til de offentlige net, herunder vilkårene for, at televirksomheder fra andre 
medlemsstater kan få adgang, er objektive og ikke-diskriminerende, jf. direktiv 90/387/EØF; 
21. i henhold til direktiv 90/387/EØF skal takstprincipperne overalt i Fællesskabet bygge på objek­
tive kriterier og være ens, effektivitetsorienterede og omkostningsægte; en overgangsperiode af 
en rimelig længde kan være nødvendig, inden disse takstprincipper er fuldt ud indført; det er et 
krav, at taksterne er klart gennemskuelige, at de offentliggøres på passende måde, at de i til­
strækkeligt omfang fastsættes separat for de enkelte ydelser, som fastlagt i Traktatens konkur­
renceregler, at de er ikke-diskriminerende, og at de tilgodeser ligebehandlingsprincippet; 
22. ansvaret for tilsynet med taksterne ligger hos de nationale tilsynsmyndigheder, takststrukturerne 
-y*r Jpasses efter den teknologiske udvikling og efterspørgslen; kravet om omkostningsægte 
takster betyder, at televirksomhederne må anvende et omkostningsregnskabssystem, hvori 
omkostningerne kan henføres til de enkelte tjenester på klart gennemskuelig måde; uanset hvilke 
andre forpligtelser der måtte blive pålagt for at sikre, at økonomiske overførsler mellem de 
forskellige aktivitetsområder inden for en virksomhed, som af en medlemsstat har fået tildelt 
særlige eller eksklusive rettigheder, foregår på en klart gennemskuelig måde, bør det fastlægges, 
hvilke krav der skal opfyldes som et minimum; dette kan ske ved at gennemføre princippet om 
fuld omkostningsfordeling; 
23. det overordnede princip om, at taksterne skal være omkostningsægte, skal håndhæves med en vis 
fleksibilitet, således at der under de nationale tilsynsmyndigheders tilsyn kan praktiseres rabat­
ordninger for visse former for brug af tjenesten og særlige takster for visse befolkningsgrupper, 
for visse typer samtaler, eller for visse tidspunkter af døgnet; rabatordninger skal opfylde 
Traktatens konkurrenceregler, herunder det generelle princip om, at indgåelse af kontrakter ikke 
må gøres betinget af, at der accepteres tillægsforpligtelser uden forbindelse til hovedydelsen; 
tjenester, der stilles til rådighed på grundlag af særlige/eksklusive rettigheder, må således ikke via 
rabatordninger sammenkædes med tjenester, der stilles til rådighed på et konkurrencegrundlag; 
18 
24. da brugerne bør kunne kontrollere, om deres regninger er korrekte, må regninger udspecificeres i 
et sådant omfang, at brugernes behov tilgodeses, dog således at lovgivningen om databeskyttelse 
og telehemmeligheden ikke tilsidesættes; 
25. der bør være adgang til abonnentfortegnelser, da dette er vigtigt for at kunne bruge taletelefo­
nitjenesten; abonnentinformation bør stilles til rådighed for tjenesteleverandører og andre 
televirksomheder på et rimeligt og ikke-diskriminerende grundlag; abonnenter bør have mu­
lighed for at vælge, om de optages i telefonbogen eller ej, jf. de gældende bestemmelser ved­
rørende databeskyttelse og telehemmeligheden; 
26. offentlige telefonbokse spiller en vigtig rolle for adgangen til den offentlige taletelefonitjeneste, 
især i ulykkestilfælde, og det bør derfor sikres, at der findes tilstrækkelig mange offentlige 
telefonbokse; 
27. ud fra den betragtning, at alle brugere vil have fordel ved at kunne anvende en og samme type 
telefonkort i alle medlemsstater, har Kommissionen pålagt Den Europæiske Standardiseringsor­
ganisation (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (CENELEC) 
at udarbejde passende standarder, disse standarder må suppleres med kommercielle aftaler, hvis 
debetkort fra en medlemsstat skal kunne bruges i andre medlemsstater, der må ikke lægges 
hindringer i vejen for markedsføring og fri omsætning af terminaludstyr, herunder betalingstele­
foner, jf. fællesskabsretten, og navnlig Rådets direktiv 91/263/EØF af 29. april 1991 om ind­
byrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teleterminaludstyr samt gensidig anerken­
delse af udstyrets overensstemmelse7), samt konkurrencereglerne; 
7) EFT nr. L 128 af 23.5.1991, s. 1 
19 
28. i nogle medlemsstater gælder der bistandsordninger for befolkningsgrupper med særlige behov; 
taletelefoni kan indgå heri, idet denne tjeneste må betragtes som værende af særlig betydning for 
handicappede; 
29. der må sikres fri omsætning af teleterminaludstyr, og kravene herfor er fastlagt i direktiv 
91/263/EØF; hvis dette mål skal realiseres, må der fastlægges bestemmelser vedrørende net-
termine- ingspunktet, herunder specifikationer for stikdåsens udformning, ligesom det eventuelt 
kan blive nødvendigt at fastlægge bestemmelser for brugen af adaptorer mellem net og terminal; 
X. ansvaret for indenlandske telefonnumre bør ligge hos det nationale tilsynsorgan; nummerering-
sordninger bør udarbejdes i nær kontakt med televirksomhederne og bør være i overensstem­
melse med de langfristede nummereringsordninger for hele Fællesskabet samt med den interna­
tionale nummereringsplan; nummerændringer er bekostelige både for televirksomhederne og for 
abonnenterne og bør holdes på et minimum, dog således at de nationale og internationale behov 
fortsat tilgodeses; 
31. Jer er et øjeblikkeligt behov for etablering af en europæisk nummereringsplan, således at der kan 
indføres ensartede numre og ensartede koder for fælleseuropæiske taletelefonitjenester, herunder 
for frikaldsnumre/grønne numre; 
32. det følger af direktiv 90/388/EØF, at medlemsstater, som praktiserer en licens-/erklæringsord-
ning for teletjenester, skal sikre, at vilkårene for tildeling af licenser er objektive, ikke-
diskriminerende og klart gennemskuelige, at afslag begrundes, og at de kan ankes; brugs-
vilkårene for det offentlige telefonnet skal være forenelige med fællesskabsretten, navnlig direktiv 
90/387/EØF; det er fastlagt i Rådets direktiv 92/44/EØF [om indførelse af ONP-vilkår inden for 
lejede kredsløb]8), at der ikke må indføres eller opretholdes tekniske restriktioner for sam­
menkobling af lejede kredsløb og det offentlige telefonnet; 
8) EFT nr. L 165 af 19.6.1992, s. 27 
20 
33. det følger af direktiv 90/387/EØF, at de ufravigelige hensyn, der kan lægges til grund for 
restriktioner i adgangen til og brugen af offentlige telenet og -tjenester, kun omfatter nettets 
driftssikkerhed, bevarelsen af netintegriteten, muligheden for sammenkobling af tjenester i 
særligt berettigede tilfælde, og i passende omfang databeskyttelse; de generelle bestemmelser for 
tilslutning af terminaludstyr finder anvendelse; de nationale tilsynsmyndigheder kan tillade, at 
der anvendes procedurer, der giver en televirksomhed mulighed for at reagere øjeblikkeligt i 
tilfælde af en alvorlig overtrædelse af adgangs- og brugsvilkårene; 
34. princippet om klarhed finder anvendelse på de standarder, der danner grundlag for taletelefoni­
tjenesten; det følger af direktiv 90/387/EØF, at en harmonisering af de tekniske grænseflader og 
adgangsvilkår skal baseres på ensartede tekniske specifikationer, der bygger på internationale 
standarder og specifikationer, det er fastlagt i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om 
en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter9*, ændret ved 
direktiv 88/182/EØF10), at der ikke må udarbejdes nye standarder på felter, hvor harmoniserede 
europæiske standarder er under udarbejdelse; 
35. for at Kommissionen kan føre nært tilsyn med gennemførelsen af dette direktiv, skal medlems­
staterne meddele Kommissionen, hvilke nationale tilsynsmyndigheder der er ansvarlige for 
direktivets gennemførelse, og fremsende al anden relevant information, som dette direktiv 
nødvendiggør, 
36. udover de ankemuligheder, som medlemsstatens ret eller fællesskabsretten giver adgang til, bør 
der på såvel nationalt niveau som på EF-niveau være adgang til en enkel ordning for bilæggelse 
af tvister, denne ordning bør være hurtigt fungerende, lidet bekostelig og klart gennemskuelig, og 
bør involvere alle de berørte parter, ordningen forhindrer ikke, at bestemmelserne i artikel 169 og 
170 samt Traktatens konkurrenceregler kan bringes i anvendelse; 
37. med henblik på sammenkoblingsproblematikken bør der fastlægges en procedure for bilæggelse 
af tvister, således at det sikres, at der kan stilles tjenester til rådighed overalt i Fællesskabet; i 
denne procedure bør ONP-udvalget medvirke; 
9) EFT nr. L 109 af 26.4.1983, s. 8 
10) EFT nr. L 81 af 26.3.1983, s. 75 
21 
38. på grund af den kraftige teknologiske udvikling inden for denne sektor bør der fastlægges en 
procedure for ændring af de tekniske bestemmelser i dette direktiv; i denne procedure bør 
ONP-udvalget medvirke; 
39. i henhold til Rådets direktiv ..../..../EØF [om beskyttelse af personoplysninger og kommunika-
tionshemmeligheden i forbindelse med offentlige digitale telenet, herunder det tjenesteintegrerede 
digitalnet (ISDN) og offentlige digitale mobilnet11}] påhviler det medlemsstaterne at sikre 
beskyttelsen af personoplysninger og telehemmeligheden inden for telesektoren for så vidt angår 
indsamling, lagring og behandling af personoplysninger og at sikre, at information, der transmit­
teres over de offentlige telefonnet, holdes fortrolig; der er oprettet en arbejdsgruppe for beskyt­
telse af personoplysninger, jf. artikel 27 i Rådets direktiv .../.../EØF [om indbyrdes tilnærmelse 
af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende beskyttelse af individet i 
forbindelse med behandling af personoplysninger]12); hvor noget sådant er relevant, kan Kom­
missionen drøfte med arbejdsgruppen, hvilke foranstaltninger der skal træffes til beskyttelse af 
data og telehemmeligheden som led i ONP-vilkårene; 
40. teletjenester omfattes af lovgivningen om beskyttelse af forbrugerne, herunder lovgivningen 
vedrørende fremsendelse af information og materiale, som kan vække anstød, og yderligere tiltag 
angående dette spørgsmål indgår derfor ikke i nærværende direktiv; 
41. i betragtning af den kraftige udvikling inden for sektoren må indførelsen af ONP-vilkår inden 
for taletelefoni ske gradvis, dvs. over en længere periode, og retsgrundlaget må være så fleksibelt, 
at der kan tages hensyn til ændringer i efterspørgslen på markedet og udviklingen i teknologien; 
der bør derfor indføres en ordning, som gør det nemt at ændre de tekniske bestemmelser, 
samtidig med at der tages fuldt hensyn til medlemsstaternes standpunkter, 
42. der er behov for en procedure til sikring af konvergensen på EF-niveau hvad angår tjeneste- og 
netfunktioner inden for taletelefoni; i forbindelse med en sådan konvergensprocedure bør 
ONP-udvalget medvirke; i proceduren bør der tages hensyn til, hvor langt fremme udviklingen af 
nettet er, og hvor stor efterspørgslen er på markedet i Fællesskabet; 
11) K0M(90)314 - SYN 288 af 13.9.1990. 
12) K0M(90)3U - SYN 287 af 13.9.1990. 
22 
43. en avanceret omkostningseffektiv tværeuropæisk telefonitjeneste - der er én af de fundamentale 
forudsætninger for enhedsmarkedet - forudsætter, at de nationale net kan sammenkobles på 
effektiv måde, og at de forskellige tjenester kan fungere sammen; alternativet til lovgivning på 
EF-niveau er, at medlemsstaterne forhandler sig frem til et tilsvarende kompleks af bestemmelser, 
hvilket indebærer åbenlyse problemer som følge af de mange organisationer, der i så fald skulle 
deltage i de forskellige multilaterale forhandlinger, for et EF-direktiv taler derimod, at denne 
lovgivningsform flere gange har vist sig at være praktisk, hurtig og effektiv; den tilsigtede 
målsætning kan derfor bedst realiseres på EF-plan -
23 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
KAPITEL 1. GENERELLE BESTEMMELSER 
Artikel 1 
Anvendelsesområde 
1. Formålet med nærværende direktiv er at harmonisere adgangs- og brugsvilkårene for det faste 
offentlige telefonnet og de faste offentlige telefontjenester, således at der opnås større åbenhed 
og effektivitet, samt at sikre, at der overalt i EF er adgang til en harmoniseret taletelefonitjeneste. 
2. Bestemmelserne i nærværende direktiv gælder, uanset hvilken teknologi der anvendes til 
formidling af taletelefonitjenesten i det offentlige net. Direktivet finder ikke anvendelse på 
mobiltelefonitjenester, medmindre der er tale om sammenkobling af mobiltelefoni-net og det 
faste offentlige telefonnet. 
Artikel 2 
Definitioner 
1. Definitionerne i direktiv 90/387/EØF anvendes tilsvarende i nærværende direktiv. 
2. I dette direktiv forstås ved: 
fast offentligt telefonnet: det offentlige telenet, hvorigennem der kan opkobles telefon­
forbindelser mellem fast placerede nettermineringspunkter, og som blandt andet kan 
anvendes til formidling af taletelefonitjenesten 
24 
brugere: slutbrugere, herunder forbrugere (dvs. private abonnenter), og tjenesteleveran­
dører, herunder televirksomheder i tilfælde, hvor de tilbyder tjenester, som også stilles -
eller kan stilles - til rådighed af andre 
national tilsynsmyndighed: den eller de instanser i en medlemsstat, der - lovmæssigt 
adskilt fra og funktionsmæssigt uafhængigt af televirksomhederne - af medlemsstaten 
blandt andet har fået til opgave at varetage de i dette direktiv omhandlede myndigheds­
opgaver 
ONP-udvalg: det udvalg, der er nedsat ved artikel 9, stk. 1, i direktiv 90/387/EØF 
offentlig betalingstelefon: en telefon, hvortil der er offentlig adgang, og for hvis brug der 
betales ved hjælp af mønter, kreditkort/betalingskort og/eller telefon-debetkort 
offentlig telefonboks: en betalingstelefon placeret på offentligt område. 
KAPITEL 2. ADGANG TIL OG BRUG AF OFFENTLIGE TELEFONNET OG TALETELEFONITJENESTER 
Tilrådighedsstillelse af tjenesten, tilslutning af terminaludstyr, samt brug af nettet 
Medlemsstaterne sikrer, at brugerne har ret til: 
a) at blive tilsluttet det offentlige telefonnet 
b) at tilslutte og bruge godkendt abonnentplaceret terminaludstyr under overholdelse af 
medlemsstatens og Fællesskabets lovgivning 
c) frit - inden for de af EF-retten fastlagte rammer - at bruge det offentlige telefonnet til 
taletelefoni og andre anvendelsesformål, herunder formål, der kræver et transparent 
telefonikredsløb i overensstemmelse med de i artikel 5 anførte målsætninger for tjenestens 
tilrådighedsstillelse og kvalitet 
25 
Artikel 4 
Offentliggørelse af information og adgangen hertil 
1. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der som vist i bilag 1 offentliggøres komplet og 
ajourført information om adgangen til og brugen af det offentlige telefonnet og deri offentlige 
taletelefonitjeneste. 
Ændres tjenesteudbuddet, skal dette offentliggøres så hurtigt som muligt og - medmindre den 
nationale tilsynsmyndighed godkender andet - senest 2 måneder forud for ændringens 
gennemførelse. 
2. Den i stk. 1 omhandlede information skal offentliggøres på passende måde, således at oplys­
ningerne er nemt tilgængelige for brugerne. 
3. De nationale tilsynsmyndigheder skal inden den 1. januar 1994 - og derefter hver gang der sker 
ændringer - underrette Kommissionen om, hvorledes den i stk. 1 omhandlede information stilles 
til rådighed; Kommissionen offentliggør med regelmæssige mellemrum en henvisning hertil i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Artikel 5 
Målsætninger for leveringsfrister og tjenestens kvalitet 
1. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der fastsættes og offentliggøres målsætninger for 
leveringsfrister og indikatorer for tjenestens kvalitet, som anført i listen i bilag 2, og at det med 
mellemrum offentliggøres, hvorledes landets televirksomheder opfylder disse målsætninger. Den 
nationale tilsynsmyndighed skal med mellemrum tage definitioner, målemetoder og målsætnin­
ger op til behandling med henblik på større konvergens mellem de i Fællesskabet gældende 
kriterier for tjenestens kvalitet. 
2. Offendiggørelsen skal ske som fastlagt i artikel 4. 
26 
Artikel 6 
Afskaffelse af tjenester 
1. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at det eksisterende tjenesteudbud opretholdes i et 
rimeligt tidsrum, og at en tjeneste ikke kan afskaffes, før brugerne og organisationer, der 
repræsenterer brugernes og/eller forbrugernes interesser, er hørt. 
2. Uden at dette berører de ankemuligheder, som er hjemlet i national lovgivning, påhviler det 
medlemsstaterne at sikre, at brugerne og organisationer, der repræsenterer brugernes og/eller 
forbrugernes interesser, kan indbringe tilfælde, hvor brugerne ikke er indforstået med den 
afskaffelsesdato, som televirksomhederne påtænker, for den nationale tilsynsmyndighed 
Artikel 7 
Abonnentkontrakter 
1. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at brugerne har en kontrakt, hvori det er specificeret, 
hvilken tjeneste televirksomheden skal stille til rådighed, og hvilke kompensationsordninger der 
gælder, hvis tjenestens kvalitetsniveau ikke overholdes. 
2. Televirksomhedernes standardkontrakter og kompensationsordninger skal forhåndsgodkendes 
af den nationale tilsynsmyndighed. Brugernes kontrakter med televirksomhederne skal inde­
holde en kort beskrivelse af proceduren for bilæggelse af tvister. 
3. Medlemsstaterne sikrer, at brugerne - som, dersom de nationale bestemmelser tillader dette, kan 
handle i forening med organisationer, der repræsenterer brugernes og/eller forbrugernes 
interesser - har ret til at anlægge sag mod en televirksomhed. 
ri 
KAPITEL 3. AVANCEREDE FUNKTIONER, SÆRLIG TILSLUTNING TIL NETTET SAMT SAMMENKOBLING AF NET 
Artikel 8 
Avancerede funktioner 
1. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at de i bilag 3, punkt 1 anførte funktioner - i den 
udstrækning dette er teknisk og økonomisk gennemførligt - stilles til rådighed i 
overensstemmelse med de tekniske standarder, der er anført i artikel 22. 
2. De nationale tilsynsmyndigheder tilstræber, at de i bilag 3, punkt 2, anførte tjenester og 
funktioner stilles til rådighed som fastlagt i de i artikel 22 omhandlede tekniske standarder, dette 
skal ske - når efterspørgslen hos brugerne berettiger hertil - ved hjælp af kommercielle ordninger 
mellem televirksomhederne og eventuelt andre på en sådan måde, at Traktatens konkurrence­
bestemmelser overholdes både med hensyn til procedurer og indhold. 
3. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der ved fastlæggelsen af fristerne for indførelse af 
disse funktioner tages hensyn til, hvor udviklet nettet er, hvor stor efterspørgslen er, og hvor langt 
standardiseringsarbejdet er fremme, og sikrer at fristerne offentliggøres som fastlagt i artikel 4. 
Artikel 9 
Særlig nettilslutning 
1. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at televirksomhederne, når brugerne, og herunder andre 
tjenesteleverandører, anmoder herom, giver adgang til det offentlige telefonnet via andre 
nettermineringspunkter end de netterrnineringspunkter, der omhandles i bilag 1. 
Sådanne anmodninger kan henvises til den nationale tilsynsmyndighed i tilfælde, hvor 
televirksomheden er af den opfattelse, at efterkommeise af anmodningen vil resultere i 
forstyrrelse af den normale drift af del offentlige telefonnet, eller hvor dette vil krænke 
særlige/eksklusive rettigheder, som en televirksomhed har fået tildelt inden for rammerne af 
fællesskabsretten. Adgang må kun nægtes eller indskrænkes under henvisning til de i artikel 21 
omhandlede hensyn. 
28 
2. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at televirksomhederne overholder princippet om ikke-
diskriminering, når de anvender det offentlige telefonnet til at stille tjenester til rådighed, som 
andre tjenesteleverandører også stiller - eller kan stille - til rådighed. 
3. De tekniske og kommercielle ordninger for særlige nettilslutninger aftales mellem de berørte 
parter, dog således at den nationale tilsynsmyndighed kan gribe ind, jf. stk. 1,4 og 5. Aftalen kan 
omfatte refusion til televirksomheden for specifikke omkostninger i forbindelse med 
etableringen af den ønskede nettilslutning. 
4. Den nationale tilsynsmyndighed griber ind, hvis en af parterne anmoder herom, og fastsætter 
vilkår, der er ikke-diskriminerende, retfærdige og rimelige for begge parter, og som tager det 
størst mulige hensyn til brugernes interesser. 
5. De nationale tilsynsmyndigheder har ret til i brugernes interesse at gribe ind for at sikre, at 
sådanne aftaler indgås og realiseres hurtigt og effektivt, at de omfatter bestemmelser om, hvordan 
de relevante standarder skal opfyldes, hvordan de ufravigelige hensyn skal tilgodeses og/eller 
hvordan kvaliteten skal holdes hele vejen gennem nettet fra abonnent til abonnent. 
6. Kommissionen anmoder i givet fald Det Europæiske Institut for Telestandarder (ETSI) om at 
udarbejde standarder for nye former for nettilslutninger. Sådanne standarder skal offentliggøres 
i form af en henvisning i De Europæiske Fællesskabers Tidende, jf. artikel 5, stk. 1, i direktiv 
90/387/EØF. 
7. Nærmere oplysninger om aftaler vedrørende særlige nettilslutninger skal stilles til rådighed for 
den nationale tilsynsmyndighed, når den anmoder herom. Den nationale tilsynsmyndighed giver 
Kommissionen nærmere oplysninger om aftaler vedrørende særlige nettilslutninger, når den 
anmoder herom. 
29 
Artikel 10 
Sammenkobling af net 
1. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at rimelige anmodninger om netsammenkobling, der 
indsendes af godkendte leverandører af taletelefonitjenester, imødekommes, herunder også 
anmodninger, der tager sigte på formidling af taletelefonitjeneste i hele Fællesskabet Ingen 
anmodning må afslås, uden at den nationale tilsynsmyndighed er hørt. 
2. De tekniske og kommercielle ordninger for netsammenkobling skal aftales mellem de berørte 
parter, dog således at den nationale tilsynsmyndighed kan gribe ind^ jf. artikel 9, stk. 4 og 5. 
3. Indeholder sarnmenkoblingsaftalerne særlige kompensationsbestemmelser fer televirksom­
hederne i tilfælde, hvor parterne er underlagt forskellige driftsvilkår, blandt andet med hensyn til 
priskontrol eller pligt til at stille tjenesten til rådighed overalt, skal disse afgifter være 
omkostningsægte, ikke-diskriminerende og fuldt berettigede, og de må først opkræves, når det er 
godkendt af den nationale tilsynsmyndighed, at de er i overensstemmelse med EF-retten. 
4. De nationale tilsynsmyndigheder sender Kommissionen navnene på de televirksomheder, der i 
den pågældende medlemsstat er bemyndiget til direkte at sammenkoble deres net med net drevet 
af televirksomheder i andre lande med henblik på at stille taletelefonitjenester til rådighed. 
Kommissionen offentliggør disse navne i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
5. Nærmere oplysning om bestemmelser i sarnmenkoblingsaftalerne skal stilles til rådighed for den 
nationale tilsynsmyndighed, når denne anmoder herom. De nationale tilsynsmyndigheder giver 
Kommissionen nærmere oplysninger om bestemmelserne i sarnmenkoblingsaftalerne, når den 
anmoder herom. 
30 
KAPITEL 4. TAKST- OG OMKOSTNINGSREGNSKABSPRINCIPPER 
Artikel 11 
Takstprincipper 
De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at taksterne for brug af det offentlige telefonnet opfylder de 
grundlæggende principper med hensyn til omkostningsægthed og klarhed, og at de opfylder 
nedenstående bestemmelser. 
a) Taksterne for adgang til og brug af det offentlige telefonnet skal være uafhængige af, 
hvilket formål brugeren anvender det til, medmindre anvendelsesformålet kræver en anden 
tjeneste eller facilitet 
b) Taksterne for tjenestefunktioner, der ligger ud over tilslutning til det offentlige net og 
formidling af taletelefonitjenesten, skal som fastlagt i EF-retten tilbydes separat i et sådant 
omfang, at brugerne ikke er tvunget til at betale for funktioner, de ikke ønsker. 
c) Taksterne skal normalt indeholde følgende elementer, og hvert af disse skal faktureres 
separat 
en oprettelsesafgift for tilslutning til det offentlige telefonnet og oprettelse af abonnement 
på telefontjenesten 
en abonnementsafgift, der afhænger af, hvilken type tjeneste og hvilke funktioner brugeren 
vælger 
samtaleafgifter, i hvis beregning der kan tages hensyn til trafikstærke og trafiksvage 
perioder. 
Anvendes der andre takstelementer skal disse være klart gennemskuelige, og de skal være 
baseret på objektive kriterier. 
d) Takster skal offentliggøres som fastlagt i artikel 4. 
e) Takstændringer må først gennemføres efter udløbet af en passende offentlig varslings­
periode, der fastsættes af den nationale tilsynsmyndighed. 
31 
Artikel 12 
Omkostningsregnskabsprincipper 
1. Medlemsstaterne sikrer, at televirksomhederne udarbejder og indfører omkostningsregnskabs-
systemer, der gør det muligt at gennemføre artikel 11, og som er godkendt af den nationale 
tilsynsmyndighed med henblik på televirksomhedernes brug; dette forhindrer ikke, at der kan 
fastsættes yderligere, særlige forpligtelser inden for rammerne af Traktatens konkurrenceregler. 
2. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der som fastlagt i artikel 4 offentliggøres en 
beskrivelse af det godkendte omkostningsregnskabssystem. 
3. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at en uafhængig instans hvert år foretager en revision af 
de regnskaber, der forelægges af de televirksomheder, hvis navn er blevet indberettet i henhold til 
artikel 24, stk. 2, således at det kan konstateres, om televirksomhedernes tal er i overensstem­
melse med de i denne artikel fastsatte regler for omkostningsregnskabssystemer. Den årlige 
regnskabsopgørelse, som offentliggøres af televirksomheden, skal indeholde en udtalelse fra 
revisoren, hvori det bekræftes, at taloplysningerne opfylder de i denne artikel fastsatte regler for 
omkostningsregnskabssystemer. 
I forbindelse med offentliggørelsen sender den nationale tilsynsmyndighed en kopi af de 
offentliggjorte regnskaber til Kommissionen. 
4. Når den nationale tilsynsmyndighed anmoder herom, skal der stilles detaljerede regnskabs­
oplysninger til dennes rådighed; myndigheden behandler oplysningerne som fortrolige. Den 
nationale tilsynsmyndighed stiller efter anmodning specificerede regnskabsoplysninger til 
rådighed for Kommissionen, som også behandler oplysningerne som fortrolige. 
ArtikeU3 
Rabatordninger, lavforbrugsordninger, samt særlige takstbestemmelser 
1. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der under tilsynsmyndighedens tilsyn og i 
overensstemmelse med Traktatens konkurrenceregler kan tilbydes brugerne rabatordninger. 
32 
2. De nationale tilsynsmyndigheder kan tillade særlige takster for tjenester, der er ønskelige af 
samfundshensyn, såsom alarmtjenester, eller for brugere med lavt forbrug samt for særlige 
befolkningsgrupper. 
3. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at takststrukturen giver mulighed for lavere nattakster og 
weekend-takster for samtaler inden for Fællesskabet 
4. Indføres der særlige takster for taletelefonitjenester, der stilles til rådighed som led i projekter af 
begrænset varighed, herunder forsøgsordninger, skal sådanne takster forhåndsgodkendes af den 
nationale tilsynsmyndighed. 
KAPITEL 5. ANDRE TJENESTEFUNKTIONER 
Artikel 14 
Specificeret fakturering 
De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der under hensyntagen til nettets udviklingsgrad og 
efterspørgslen fastlægges og offentliggøres målsætninger for indførelse af specificeret fakturering, 
således at brugerne kan kontrollere deres regninger. 
Specificeret fakturering skal stilles til rådighed for brugere, der anmoder herom. Det skal af 
udspecificerede regninger fremgå, hvorledes de enkelte poster er sammensat, alt under overholdelse af 
gældende lovgivning vedrørende beskyttelse af personoplysninger og telehemmeligheden. 
Inden for disse rammer kan der tilbydes brugerne forskellige specificeringsgrader til en rimelig pris. 
Artikel 15 
Abonnentoversigter 
De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, under overholdelse af gældende lovgivning om beskyttelsen af 
personoplysninger og telehemmeligheden: 
a) at brugerne har adgang til trykte eller elektroniske oversigter over taletelefonitjenestens 
abonnenter, og at disse oversigter ajourføres regelmæssigt 
33 
b) at det står brugerne frit for, om de vil lade sig optage i de offentlige abonnentoversigter, og at 
dette er vederlagsfrit 
c) at televirksomhederne, når de anmodes herom, stiller information om taletelefonitjenesten til 
rådighed, og at dette sker på offentliggjorte vilkår, som er retfærdige, rimelige og ikke-
diskriminerende. 
ArtitoUfi 
Offentlige telefonbokse 
De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der står så mange offentlige telefonbokse til rådighed, 
at brugernes behov er dækket, både med hensyn til antal og geografisk dækning, og at det er 
muligt at foretage nødopkald fra sådanne telefoner. 
Artikel 17 
Telefon-debetkort 
1. Kommissionen sikrer, at ETSI og/eller CEN/CENELEC udarbejder standarder for et har­
moniseret debetkort og for det hertil fornødne udstyr med henblik på brug i telefonbokse overalt 
i EF, således at telefon-debetkort fra én medlemsstat kan bruges i de øvrige medlemsstater. Disse 
standarder skal offentliggøres i form af en henvisning i De Europæiske Fællesskabers Tidende, 
jf. artikel 5, stk. 1, i direktiv 90/387/EØF. 
2. De nationale tilsynsmyndigheder tilskynder til, at der efterhånden indføres offentlige 
betalingstelefoner, der opfylder disse standarder. 
34 
Artikel 18 
Særlige faciliteter for handicappede og for andre personer med særlige behov 
Uanset bestemmelserne i artikel 11 kan de nationale tilsynsmyndigheder fastlægge særlige 
ordninger for handicappede brugere samt personer med særlige behov i forbindelse med brugen 
af taletelefonitjenesten. 
Artikel 19 
Specifikationer for nettilslutning, herunderfor stikket 
1. Kommissionen anmoder ETSI og/eller CEN/CENELEC om at undersøge - med henblik på 
videre standardisering - om det er teknisk og økonomisk muligt at udforme en harmoniseret 
netgrænseflade (enkeltlinje-forbindelse) for tilslutning til og brug af det offentlige telefonnet i alle 
medlemsstater, samt for stikket. Sådanne standarder for en harmoniseret analog netgrænseflade 
skal offentliggøres i form af en henvisning i De Europæiske Fællesskabers Tidende, jf. artikel 5, 
stk.l, i direktiv 90/387/EØF. 
2. Hvis taletelefonitjenesten stilles til rådighed for brugerne via et ISDN-net, sikrer de nationale 
tilsynsmyndigheder for så vidt angår tjenester, der stilles til rådighed efter den 1. januar 1994, at 
det nye nettermineringspunkt opfylder de relevante grænsefladespecifikationer, herunder 
specifikationerne for stikket som er anført i den liste over standarder, der offentliggjordes i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende13). 
KAPITEL 6. NUMMERPLANLÆGNING 
Artikel 20 
Nummereringsaspekter 
1. Medlemsstaterne sikrer, at de nationale telefonnummereringsplaner, der i henhold til fællesskabs­
bestemmelserne skal varetages af den nationale tilsynsmyndighed, administreres på en sådan 
måde, at numre og nummerserier tildeles retfærdigt, rimeligt og hurtigt. Den nationale tilsyns­
myndighed sikrer, at der ikke diskrimineres mellem televirksomhederne og andre tjenesteleve­
randører i forbindelse med tildelingen af numre. 
i) 
13) EFTnr.327af29.12.1990,s. 19 
35 
2. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at den nationale nummereringsplan, med alle tilføjelser 
og ændringer, offentliggøres i den udstrækning, hvori hensynet til den nationale sikkerhed 
tillader det 
3. Kommissionen fremmer indførelsen af en EF-nummerordning, med særligt henblik på 
gennemførelse af de funktioner, der er anført i bilag 4. 
4. Som led i nummerordningen skal det fastlægges efter proceduren i artikel 29, hvordan der kan 
tildeles unikke personlige telefonnumre, der kan anvendes i hele Europa. Denne ordning - der 
også skal omfatte grønne numre/frikaldsnumre samt kioskdebiterede tjenesters numre - skal give 
mulighed for at anvende samme nummer overalt dvs. uanset hvor den kaldende og uanset hvor 
den kaldte opholder sig i Fællesskabet 
KAPITEL 7. BRUGSVILKÅR, UFRAVIGELIGE HENSYN OG STANDARDER 
Artitø21 
Brugsvilkår og ufravigelige hensyn 
1. Medlemsstaterne sikrer, at der ikke tillades brugsvilkår, der indskrænker udnyttelsen af det 
offentlige telefonnet eller den offentlige taletelefonitjeneste, medmindre dette er begrundet i de 
forhold, der er anført stk. 3 og 6, og at sådanne vilkår kun pålægges med den nationale 
tilsynsmyndigheds tilladelse. 
2. De nationale tilsynsmyndigheder fastlægger en procedure, således at der fra sag til sag hurtigt 
kan træffes afgørelse om, hvorvidt en televirksomhed i tilfælde, hvor den mener, at en bruger ikke 
opfylder brugsvilkårene, skal have tilladelse til at træffe foranstaltninger såsom at afslå 
anmodning om tilslutning til det offentlige telefonnet, at afbryde taletelefonitjenesten, eller at 
indskrænke dens disponibilitet I proceduren kan der eventuelt også gives den nationale 
tilsynsmyndighed mulighed for på forhånd at tillade særlige foranstaltninger i tilfælde af 
nærmere angivne overtrædelser af brugsvilkårene. 
36 
Den nationale tilsynsmyndighed sikrer, at proceduren bygger på en klart gennemskuelig 
beslutningsproces, og at begge parters rettigheder tilgodeses. Afgørelse træffes først, når begge 
parter har haft lejlighed til at fremføre deres synspunkter. Afgørelsen skal behørigt begrundes og 
skal meddeles parterne inden for en uge; afgørelsen må ikke fuldbyrdes, inden dette er sket. 
Denne bestemmelse berører ikke parternes ret til at anlægge sag ved domstolene. 
Proceduren offentliggøres som fastlagt i artikel 4. 
3. Krænkelse af særlige eller eksklusive rettigheder 
Pålægges der brugerne brugsrestriktioner under henvisning til særlige eller eksklusive 
rettigheder på taletelefoniområdet, må dette kun ske i form af forskrifter, ikke i form af tekniske 
restriktioner. 
4. Generelle vilkår for tilslutning af terminaludstyr til nettet 
Vilkårene for tilslutning af terminaludstyr til det offentlige telefonnet skal være i overensstem­
melse med direktiv 91/263/EØF og offentliggøres som fastlagt i artikel 4. 
I tilfælde, hvor en brugers terminaludstyr ikke - eller ikke længere - opfylder godkendelses-
vilkårene, hvor udstyret fungerer forkert på en sådan måde, at dette forstyrrer andre brugere af 
nettet, eller hvor der er fysisk fare for televirksomhedens personale, sikrer den nationale 
tilsynsmyndighed, at følgende procedure følges: 
tjenesten kan af televirksomheden afbrydes, indtil terminalen er frakoblet netterminerings-
punktet 
televirksomheden underretter øjeblikkeligt brugeren om afbrydelsen og meddeler grunden 
hertil 
tjenesten skal straks stilles til rådighed igen, så snart brugeren har koblet terminaludstyret 
fra nettermineringspunktet 
37 
5. Restriktioner begrundet i ufravigelige hensyn inden for rammerne af fællesskabsretten 
Indskrænkes adgangen til eller brugen af det offentlige telefonnet under henvisning til 
ufravigelige hensyn, skal de nationale tilsynsmyndigheder sikre, at det af de pågældende 
nationale bestemmelser klart fremgår, hvilke af de under litra a)til cjanførte ufravigelige hensyn 
der er lagt til grund for sådanne restriktioner, jf. dog artikel 2 og 3 i direktiv 90/388/EØF. 
Restriktioner, der pålægges under henvisning til ufravigelige hensyn, skal offentliggøres som 
fastlagt i artikel 4. 
Pålægges der brugsrestriktioner under henvisning til ufravigelige hensyn, må dette kun ske i 
form af forskrifter, ikke i form af tekniske restriktioner. 
Uden at dette i øvrigt indskrænker anvendelsen af artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 3, i direktiv 
90/387/EØF, gælder de ufravigelige hensyn, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, i direktiv 
90/387/EØF, for det offentlige telefonnet og den offentlige taletelefonitjeneste på følgende måde: 
a) Sikkerhed for nettets drift 
Der må ikke med begrundelse i kravet om nettets driftssikkerhed indføres restriktioner for 
brugen af det offentlige telefonnet; dette gælder dog ikke for nødssituationer, idet en 
televirksomhed for at beskytte nettets driftssikkerhed i så tilfælde kan: 
afbryde tjenesten 
indskrænke tjenestefunktioner 
nægte nye brugere adgang til nettet 
Ved nødssituation forstås i denne sammenhæng tilfælde af force majeure, herunder ekstreme 
vejrforhold, oversvømmelse, lynnedslag, brand, strejke eller lockouts, krig, militære 
operationer samt uroligheder. I nødssituationer påhviler det televirksomheden at træffe alle 
forholdsregler for at sikre, at tjenesten opretholdes for alle brugere. 
De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at televirksomhederne har truffet forholdsregler, 
således at brugerne og den nationale tilsynsmyndighed øjeblikkeligt får meddelelse om 
nødssituationens begyndelses- og sluttidspunkt og om den midlertidige tjenesteindskrænk­
nings art og omfang. 
38 
b) Beskyttelse af nettets integritet 
De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at restriktioner i brugen af det offentlige telefonnet, 
der skyldes kravet om beskyttelse af nettets integritet, eller som tager sigte på at beskytte 
netudstyr, programmel, lagrede data eller televirksomhedens personale, ikke gøres mere 
omfattende, end hvad der er nødvendigt for en normal drift af nettet. Restriktioner skal bygge 
på offentliggjorte objektive kriterier og skal gennemføres uden diskrimination. 
c) Interoperabilitet mellem tjenester 
Hvis den nationale tilsynsmyndighed i kontrakter vedrørende sammenkobling af offentlige 
net eller særlige nettilslutninger pålægger særlige vilkår for interoperabiliteten mellem 
tjenester, skal disse vilkår offentliggøres som fastlagt i artikel 4. 
Når terminaludstyr er godkendt og taget i drift i overensstemmelse med direktiv 
91/263/EØF, må der ikke pålægges yderligere restriktioner under henvisning til kravet om 
interoperabilitet mellem tjenester. 
d) Databeskyttelse 
Ønsker medlemsstaterne under henvisning til kravet om databeskyttelse at indskrænke 
brugen af det offentlige telefonnet må dette kun ske i det omfang, det er nødvendigt for at 
sikre, at de relevante databeskyttelsesbestemmelser overholdes, herunder bestemmelser om 
beskyttelse af personoplysninger, beskyttelse af fortrolig information, der transmitteres eller 
lagres, og beskyttelse af telehemmeligheden, alt under overholdelse af fællesskabsretten. 
Betalingsrestancer 
De nationale tilsynsmyndigheder giver forhåndstilladelse til særlige foranstaltninger med henblik 
på at imødegå betalingsrestancer, disse foranstaltninger offentliggøres som fastlagt i artikel 4. 
Disse foranstaltninger skal sikre, at det kun er den berørte tjeneste, der afbrydes, og at brugeren 
på forhånd underrettes herom. 
39 
Artikel 22 
Tekniske standarder 
1. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der i forbindelse med tilrådighedsstillelsen af de 
tjenester, faciliteter og funktioner, der omhandles i nærværende direktiv, henvises til standarder 
og specifikationer, der har relevans for brugeren, dvs.: 
standarder, som er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, jf. artikel 5 i 
direktiv 90/387/EØF 
eller, hvor sådanne ikke findes, 
europæiske standarder, som er vedtaget af ETSI, CEN/CENELEC eller andre institutioner, 
der efterfølger disse 
eller, hvor sådanne ikke findes, 
internationale standarder eller rekommandationer, som er vedtaget af Den Internationale 
Rådgivende Komité for Telegraf- og Telefonvæsen (CCITT), Den Internationale 
Rådgivende Radiokomité (CCIR), Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO) 
eller Den Internationale Elektrotekniske Kommission (IEC) 
eller, hvor sådanne ikke findes, 
nationale standarder eller specifikationer. 
uden at dette i øvrigt berører spørgsmålet om, hvilke standarder der kan gøres obligatoriske, jf. 
artikel 5, stk. 3, i direktiv 90/387/EØF. 
2. Medlemsstaterne sikrer, at standarder og specifikationer til televirksomhedernes brug opfylder 
kravene i direktiv 83/189/EØF. 
40 
KAPITEL 8. PROCEDUREBESTEMMELSER 
Artikel 23 
Bestemmelser med sigte på større fælleseuropæisk konvergens 
1. Kommissionen undersøger på grundlag af de rapporter, som de nationale tilsynsmyndigheder 
indsender i henhold til artikel 24, stk. 3, og den information, der offentliggøres i henhold til 
artikel 4, hvorledes arbejdet med at bringe målene til at konvergere og indføre ensartede tjenester 
og faciliteter i EF forløber. 
2. Finder Kommissionen, at de foranstaltninger, der planlægges eller træffes, eller de mål, der 
fastiægges af de nationale tilsynsmyndigheder, ikke vil medføre tilstrækkelig stor konvergens, jf. 
det i artikel 3-21 fastlagte, kan målene, planerne og foranstaltningerne ændres efter proceduren i 
artikel 29. 
Når Kommissionen indleder denne procedure, skal der tages passende hensyn til nettets udvik­
lingsgrad og efterspørgslen på medlemsstatens marked. 
3. Kan der ikke indgås kommercielle aftaler mellem televirksomhederne med hensyn til de 
funktioner, der forudsætter fælleseuropæisk samarbejde, jf. artikel 8, stk. 2, kan det efter 
proceduren i artikel 29 fastlægges, hvilke vilkår der skal gælde for sammenkobling og tilslutning, 
således at brugerne kan få adgang til harmoniserede funktioner og faciliteter. 
Når Kommissionen indleder proceduren, skal der tages passende hensyn til nettets 
udviklingsgrad og efterspørgslen på medlemsstatens marked. 
Artikel 24 
Indberetning og indsendelse afrapporter 
1. Medlemsstaterne indberetter til Kommissionen, hvilken myndighed de har udpeget som national 
tilsynsmyndighed. Den nationale tilsynsmyndighed har ansvaret for gennemførelsen af de 
bestemmelser, der er beskrevet i nærværende direktiv, herunder offentliggørelse og ajourføring af 
målsætninger, samt tilsynet med realiseringen heraf. 
41 
2. De nationale tilsynsmyndigheder indberetter til Kommissionen, hvilke televirksomheder der 
stiller offentlige telefonnet og offentlig taletelefoni til rådighed på grundlag af bestemmelserne i 
nærværende direktiv. 
3. De nationale tilsynsmyndigheder sender årligt en rapport til Kommissionen: 
med oplysning om, hvor store fremskridt der er gjort med hensyn til realisering af de 
målsætninger, der er fastlagt af den nationale tilsynsmyndighed i henhold til artikel 5, 8, 
13,14 og 17 
med en oversigt over de tilfælde, hvor der er givet afslag på anmodninger om særlig 
nettilslutning eller sammenkobling af net, eller hvor proceduren i artikel 21, stk. 2, har 
været bragt i anvendelse 
Den årlige rapport fremsendes til Kommissionen senest 5 måneder efter årets udløb. 
4. De nationale tilsynsmyndigheder opbevarer oplysninger om hver enkelt sag, herunder 
oplysninger om, hvilke foranstaltninger der er truffet, samt grunden hertil, således at disse 
oplysninger kan forelægges Kommissionen, når den anmoder herom. 
Artikel 25 
Bilæggelse af tvister 
1. Medlemsstaterne sikrer, at brugerne, herunder tjenesteleverandører, forbrugere og andre 
televirksomheder, i tilfælde af en tvist med en televirksomhed har ret til at anke sagen til den 
nationale tilsynsmyndighed eller en anden uafhængig instans, og at der på nationalt niveau 
fastlægges enkle procedurer med henblik på en retfærdig, hurtig og klart gennemskuelig 
behandling af sådanne tvister. 
2. I tilfælde, hvor en tvist ikke kan bilægges på nationalt plan, eller hvor den omfatter televirk­
somheder i mere end én medlemsstat, kan den krænkede part lade den i stk. 3 og 4 omhandlede 
procedure igangsætte ved at indsende en skriftlig henvendelse til den nationale tilsynsmyndighed 
og til Kommissionen; dette indskrænker ikke 
a) Kommissionens eller en medlemsstats ret til at træffe foranstaltninger på grundlag af 
Traktaten 
42 
b) de rettigheder, som gældende national lovgivning hjemler den person, der lader den i stk. 3 
og 4 omhandlede procedure igangsætte, den berørte televirksomhed, eller andre, 
medrnindre der mellem disse er indgået en aftale til løsning af tvisten, 
3. Finder den nationale tilsynsmyndighed eller Kommissionen efter den i stk. 2 omhandlede 
henvendelse, at der bør foretages en nærmere undersøgelse, kan sagen overdrages til formanden 
for ONP-udvalget. 
4. I sådanne tilfælde igangsætter ONP-udvalgets formand den nedenfor beskrevne procedure, når 
han har forvisset sig om, at alle rimelige skridt er taget på nationalt plan: 
a) ONP-udvalgets formand indkalder hurtigst muligt en arbejdsgruppe, bestående af mindst 
to medlemmer fra ONP-udvalget, én repræsentant for de berørte nationale tilsynsmyndig­
heder, samt ONP-udvalgets formand eller en anden af ham udpeget embedsmand fra 
Kommissionen. Arbejdsgruppen, hvori Kommissionens repræsentant har formandsposten, 
skal normalt samles inden for en frist på 10 dage. Formanden kan efter forslag fra et 
hvilket som helst medlem af arbejdsgruppen beslutte, at op til to andre personer skal 
indbydes til at rådgive gruppen som eksperter. 
b) Arbejdsgruppen giver den klagende part, medlemsstaterne, medlemsstaternes nationale 
tilsynsmyndigheder og de involverede televirksomheder lejlighed til at fremsætte deres 
synspunkter i mundtlig eller skriftlig form. 
c) Arbejdsgruppen bestræber sig på at opnå forlig mellem parterne inden for en frist på tre 
måneder fra den dato, hvor den i stk. 2 omhandlede henvendelse er modtaget. Formanden 
for ONP-udvalget informerer dette om udfaldet af proceduren. 
5. Om nødvendigt kan der - blandt andet når der ikke kan opnås et forlig, for eksempel i 
forbindelse med spørgsmål vedrørende artikel 9 og 10 - træffes foranstaltninger til at løse 
spørgsmålet efter proceduren i artikel 29. 
6. Den klagende afholder selv sine omkostninger i forbindelse med proceduren. 
43 
Artikel 26 
Udsættelse 
1. Er en medlemsstat ikke i stand til - eller hvis den kan forudse, at den ikke vil være i stand til - at 
opfylde visse forpligtelser i nærværende direktiv, underretter den Kommissionen om årsagerne 
hertil. 
2. Der kan kun gives udsættelse med opfyldelse af forpligtelserne, hvis den pågældende medlems­
stat kan godtgøre, at dens offentlige telefonnet har en sådan udviklingsgrad, eller at efterspørgs­
len er af en sådan art, at forpligtelsen vil resultere i en urimelig stor byrde. 
3. Medlemsstaterne informerer Kommissionen om, fra hvilket tidspunkt forpligtelserne kan 
opfyldes, og hvilke foranstaltninger der planlægges for at overholde denne frist. 
4. Skønner Kommissionen, at den foreslåede udsættelse er berettiget på grund af særlige forhold i 
den pågældende medlemsstat, giver den sin bekræftelse til det tidspunkt og de foranstaltninger, 
der er fremsat i henhold til stk. 3. 
Artikel 27 
Teknisk tilpasning 
Skønnes det nødvendigt at tilpasse de tekniske bestemmelser til den seneste tekniske udvikling eller til 
ændringer i efterspørgslen, træffes der afgørelse herom efter proceduren i artikel 29. 
Artikel 28 
Udvalg 
Kommissionen bistås af det udvalg, der er oprettet ved artikel 9, stk. 1 i direktiv 90/387/EØF. 
Kommissionen underretter om nødvendigt udvalget om udfaldet af forhandlinger med repræsen­
tanterne for teleorganisationerne, brugerne, forbrugerne, producenterne, tjenesteleverandørerne og 
fagforeningerne. 
44 
Artikel 29 
Udvalgsprocedure 
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. 
Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist som formanden kan fastsætte under 
hensyntagen til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning. 
Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens 
holdning indføres i mødeprotokollen. 
Kommissionen tager det størst mulige hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, 
hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse. 
KAPITEL 9. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
Artikel 30 
Ændring af bestemmelserne 
Kommissionen tager på grundlag af resultaterne af gennemførelsen af nærværende direktiv i 
tidsrummet indtil den 1. januar 1995 stilling til, om det er nødvendigt at ændre det. 
Artikel 31 
Gennemførelsen af direktivet 
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden 
den 1. januar 1994. De underretter straks Kommissionen herom. 
45 
Når medlemsstaterne vedtager disse foranstaltninger, henvises der deri til dette direktiv, eller de 
ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning 
fastsættes af medlemsstaterne. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder 
på det område, der er omfattet af dette direktiv. 
Artikel 32 
Adressater 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
46 
BILAG 1 
OVERSKRIFTER FOR INFORMATION, DER SKAL OFFENTLIGGØRES I HENHOLD 
TIL ARTIKEL 4 
1. NAVN OG ADRESSE PÅ TELEVIRKSOMHEDER 
Der offentliggøres navn og adresse (hovedsæde) på televirksomheder, der stiller offentlige 
telefonnet og/eller offentlige taletelefonitjenester til rådighed. 
2. UDBUDDET AF TELETJENESTER 
2.1. Tilslutninger til det offentlige telefonnet 
Der offentliggøres tekniske grænsefladespecifikationer for almindelige nettermineringspunkter, 
samt henvisning til nationale og/eller internationale standarder og rekommandationer, jf. artikel 
22: 
for analoge og/eller digitale net: 
a) grænseflade for enkeltlinjer 
b) grænseflade for flere linjer 
c) grænseflade for direkte indvalg (direct dialling in - DDI) 
d) andre almindeligt disponible grænseflader 
for ISDN: 
e) grænsefladespecifikationer for basistilslutning og primærtilslutning i S/T-
referencepunktet, samt signaleringsprotokol 
f) information om, hvilke bærertjenester der kan fremføre taletelefonitjenester 
g) andre almindeligt disponible grænseflader 
og eventuelle andre almindeligt disponible grænseflader. 
47 
Udover de ovenfor anførte informationer, der skal offentliggøres regelmæssigt, jf. artikel 4, skal 
det af televirksomhederne også straks offentliggøres, hvis det konstateres, at bestemte netspecifi­
kationer forhindrer godkendt terminaludstyr i at fungere korrekt. 
2.2. Udbuddet af telefontjenester 
Det offentliggøres, hvilken basistelefontjeneste der tilbydes, herunder hvad oprettelsesafgiften og 
abonnementsafgiften omfatter (f.eks. telefonistekspederede tjenester, nummeroplysning, 
reparation) 
Det offentliggøres, hvilke ekstra faciliteter og hvilke funktioner i taletelefonitjenesten der fakture­
res særskilt fra basistjenesten, og det offentliggøres, hvilke tekniske standarder/specifikationer de 
bygger på, jf. artikel 22. 
2.3. Takster 
Herunder takster for tilslutning, brug, reparation, samt nærmere oplysninger om rabatordninger. 
2.4. Kompensations-/refusionspolitik 
Herunder nærmere oplysninger om kompensations-/refusionsordninger. 
2.5. Udbuddet af reparationsserviceniveauer 
2.6. Bestillingsprocedure 
Herunder oplysning om, hvor man kan henvende sig i televirksomheden 
2.7. Standardkontrakter 
Herunder oplysning om eventuel minimumskontraktperiode. 
48 
3. OPLYSNINGER OM LICENSVILKÅR 
Dette omfatter en klar beskrivelse af alle licensvilkår, som har betydning for brugerne, herunder 
for tjenesteleverandørerne. Som minimum offentliggøres 
oplysning om licensvilkårene art, herunder om der kræves individuel registrering og/eller 
godkendelse af den enkelte bruger, eller om licensen er generel, således at der ikke kræves 
individuel registrering og/eller godkendelse af den enkelte bruger 
oplysning om licensens/tilladelsens varighed 
en komplet liste over alle dokumenter, der indeholder oplysninger om, hvilke licensvilkår 
der gælder i medlemsstaten. 
4. TILSLUTNINGSVILKÅR 
Det offentliggøres, hvilke vilkår der med den nationale tilsynsmyndigheds tilladelse gælder for 
tilslutning af terminaludstyr (såvel tale som ikke-tale), jf. Rådets direktiv 91/263/EØF, herunder i 
givet fald bestemmelser om installation hos kunden og nettermineringspunktets placering. 
5. BRUGSRESTRIKTIONER 
Som fastlagt i artikel 21. 
6. PARAMETRE FOR PERFORMANS OG TJENESTENS KVALITET 
Definitioner, målemetoder, tilstræbte og realiserede mål for performansen, jf. artikel 5. 
49 
7. MÅLSÆTNINGER FOR INDFØRELSEN AF NYE TJENESTER, FUNKTIONER, 
FACILITETER OG TAKSTER 
Som fastlagt i artikel 5,8,13,14 og 17. 
8. VARSLINGSFRISTER FOR AFSKAFFELSE AF IGANGVÆRENDE TJENESTER, 
FUNKTIONER, FACILITETER OG TAKSTER 
Som fastlagt i artikel 6 og 11. 
9. BESKRIVELSE AF ET GODKENDT OMKOSTNINGSREGNSKABSSYSTEM 
Det offentliggøres, hvilke hovedkategorier (f.eks. udstyr, personale, bygninger osv.) de enkelte 
omkostninger skal fordeles på, og hvilke regler der gælder for fordelingen af omkostninger 
inden for taletelefonitjenesten, jf. artikel 12. 
10. DEN NATIONALE NUMMERERINGSPLAN 
Som fastlagt i artikel 20. 
11. VILKÅR FOR ANVENDELSE AF INFORMATION IABONNEMENTSOVERSIGTER 
Som fastlagt i artikel 15. 
12. BILÆGGELSE AF TVISTER 
Det offentliggøres, hvilke ankeordninger brugerne har adgang til i tilfælde af tvister med 
televirksomhederne, og der gives nærmere oplysninger om den i artikel 25 beskrevne procedure. 
13. PROCEDURE I TILFÆLDE AF BETALINGSRESTANCER 
Som fasdagt i artikel 21, stk. 6. 
50 
BILAG 2 
LEVERINGSFRISTER OG INDIKATORER FOR TJENESTENS KVALITET, JF. 
ARTIKEL 5 
1. Nedenstående liste viser, på hvilke områder der skal offentliggøres indikatorer for tjenestens 
kvalitet, jf. artikel 5: 
ventetid inden tilslutning til nettet 
fejlhyppighed pr. tilslutning 
ventetid inden rettelse af fejl 
hyppigheden af mislykkede opkaldsforsøg for indlandssamtaler, for EF-samtaler og for 
andre udlandssamtaler 
klartoneventetid 
varighed af kaldsopsætning 
statistik over transmissionskvalitet 
responstid for telefonistekspederede tjenester 
disponibiliteten af telefonbokse med mønt- og korttelefoner 
debiteringsnøjagtighed 
2. Som fastlagt i artikel 5 skal definitioner og målemetoder offentliggøres, med henvisning til de 
tekniske standarder, der er opstillet i artikel 22.1 påkommende tilfælde vil Kommissionen 
anmode ETSI om at opstille europæiske standarder med henblik på ensartede definitioner og 
målemetoder. 
51 
BILAG 3 
OBLIGATORISK MINIMUMSSÆT AF AVANCEREDE FACILITETER OG 
FUNKTIONER, JF. ARTIKEL 8 
1. Liste over de funktioner og faciliteter, der omhandles i artikel 8, stk. 1. 
a) MFT-signalering (DTMF - dual tone multi frequency) 
Dette vil sige, at det offentlige telefonnet skal være indrettet således, at MFT-telefoner kan 
bruges til signalering til centralen ved hjælp af toner som defineret i CCITTs 
rekommandation Q.23, og at der skal kunne anvendes samme toner for end-to-end 
signalering gennem nettet, både inden for den enkelte medlemsstat og mellem 
medlemsstaterne indbyrdes. 
b) Direkte indvalg (eller andre faciliteter med tilsvarende funktionalitet) 
Dette vil sige, at brugere tilsluttet en PBC eller et tilsvarende privat system skal kunne 
modtage opkald direkte fra det offentlige telefonnet uden indgriben fra PBC-operatørens 
side. 
c) Omstilling af samtale 
Dette vil sige, at en samtale skal kunne omdirigeres til en tredjepart i den samme eller en 
anden medlemsstat. 
d) Viderestilling af samtale 
Dette vil sige, at ankommende opkald ved fravær/ved optaget/permanent skal kunne 
dirigeres til et andet nummer i den samme eller en anden medlemsstat. 
Implementeringen af denne facilitet skal opfylde lovgivningen vedrørende databeskyttelse 
og telehemmeligheden. 
52 
Liste over de i artikel 8, stk. 2 omhandlede tjenester, funktioner og faciliteter, der kræver 
fælleseuropæisk samarbejde. 
a) Adgang til grønne numre/ frikaldsfaciliteter overalt i Europa 
Herved forstås tjenester, herunder opkaldstjenester, (kendt under forskellige betegnelser 
såsom grønne numre, frikaldsnumre, 0800-numre), hvor den kaldende ikke betaler for 
samtalen, eller hvor han kun betaler en del af de samlede omkostninger. 
b) Fælleseuropæisk kiosk-debitering 
Herved forstås muligheden for, at afgiften for brug af en tjeneste, der konsulteres via en 
televirksomheds net, opkræves sammen med afgiften på selve samtalen. 
c) Selvekspederet modtager-betaler ordning 
Dette vedrører samtaler, hvor både A-abonnenten og B-abonnenten befinder sig i EF; dvs. 
at B-abonnenten på A-abonnentens anmodning - inden opkoblingen af samtalen -
indvilliger i at betale samtaleafgiften. 
d) Nummervisningsfunktion 
Dette vil sige, at B-abonnenten kan se den kaldende terminals nummer, inden samtalen 
etableres. 
Implementeringen af denne facilitet skal opfylde lovgivningen vedrørende databeskyttelse 
og telehemmeligheden. 
e) Adgang til televirksomheder i andre medlemsstater 
Dette vil sige, at brugere i én medlemsstat har adgang til telefonistekspedition i en anden 
medlemsstat. 
f) Adgang til nummeroplysningen i andre medlemsstater 
Dette vil sige, at brugere i én medlemsstat kan kalde nummeroplysningen i en anden 
medlemsstat 
53 
BILAG 4 
MÅLSÆTNINGER FOR EN FÆLLESEUROPÆISK NUMMERERINGSPLAN, JF. 
ARTIKEL 20 
Følgende punkter skal i første række tages op, jf. artikel 20: 
et standardpræfiks (00) for udlandssamtaler * 
et europæisk retningsnummer (dvs. ét nummer for Europa som sådan) med henblik på at 
fremme indførelsen af fælleseuropæiske numre for fælleseuropæiske tjenester** 
herunder: 
nummeroplysningen 
grønne numre/frikald (dvs. at B-abonnenten betaler alle udgifter) og fællesbetalte 
opkald (A-abonnenten betaler kun lokaltakst) 
kioskdebiterede tillægstjenester 
global nummerportabilitet 
* EFT nr. L 137 af 20.5.1992, s. 21 
** K0M(92)344 af 24.7.1992. 
54 
ISSN 0254-1459 
KOM(92) 247 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 
Katalognummer: CB-CO-92-195-DA-C 
ISBN 92-77-43841-X 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
Lr2985 Luxembourg