Regionsudvalgets udtalelse om »Kommissionens meddelelse om udviklingen i folkesundhedspolitikken i Det Europæiske Fællesskab« (1999/C 51/09)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Kommissionens udtalelse om udviklingen i folkesundhedspolitikken i Det Europæiske Fællesskab (KOM(98) 230 endelig udg.),

under henvisning til Kommissionens beslutning af 17. april 1998 om i henhold til artikel 129 og 198 C, stk. 1, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse,

under henvisning til præsidiets beslutning af 13. maj 1998 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 5 »Social- og Arbejdsmarkedspolitik, Sundhedsvæsen, Forbrugerbeskyttelse, Forskning, Turisme«,

under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om en handlingsplan 1995-1999 for kræftbekæmpelse i forbindelse med indsatsen på folkesundhedsområdet (CdR 183/94) (); Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens meddelelse og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om et program for Fællesskabets indsats med hensyn til sundhedsfremme, sundhedsoplysning og sundhedsuddannelse i forbindelse med indsatsen vedrørende folkesundhed (CdR 246/94) (); Regionsudvalgets udtalelse om en EU-handlingsplan vedrørende forebyggelse af AIDS og visse andre smitsomme sygdomme inden for rammerne af indsatsen på folkesundhedsområdet (CdR 144/95) (); Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens meddelelse om en handlingsplan for EU vedrørende bekæmpelse af narkotikamisbrug 1995-1999 (CdR 147/95) (); Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens meddelelse vedrørende et fælles handlingsprogram på fællesskabsplan om sundhedsovervågning som et led i indsatsen på folkesundhedsområdet og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et handlingsprogram om sundhedsovervågning som et led i indsatsen på folkesundhedsområdet (CdR 25/96 fin) (); Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens meddelelse om netværk til overvågning af smitsomme sygdomme i Det Europæiske Fællesskab og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et netværk til epidemiologisk overvågning af kontrol med smitsomme sygdomme i Det Europæiske Fællesskab (CdR 157/96 fin) (); Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens meddelelse og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et handlingsprogram 1999-2003 på fællesskabsplan om forureningsrelaterede sygdomme som led i indsatsen på folkesundhedsområdet (CdR 287/97 fin) (),

under henvisning til forslaget til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 156/98 rev. 2) vedtaget af Underudvalg 5 den 29. september 1998 (ordfører: Ian S. Hudghton) -

på den 26. plenarforsamling den 18.-19. november 1998 (mødet den 19. november) vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Regionsudvalget glæder sig over Kommissionens meddelelse og gennemgangen af politikken på sundhedsområdet i lyset af de indhøstede erfaringer, efter at kompetencen på sundhedsområdet i medfør af artikel 129 i Traktaten om Den Europæiske Union blev udvidet. Regionsudvalget mener, at det også er nødvendigt at behandle EU's sundhedspolitik på baggrund af udvidelsen af kompetencen i Amsterdam-traktaten.

1.2. Der er udformet otte sundhedsprogrammer på grundlag af artikel 129 og mange af dem vil udløbe i år 2000. Regionsudvalget mener, at en evaluering af de nuværende programmer derfor er nødvendig. Regionsudvalget udtrykker bekymring over, at tre af disse programmer stadigvæk ikke er vedtaget.

1.3. Kommissionen foreslår tre hovedindsatsområder:

- forbedring af information med henblik på at udbygge folkesundheden,

- hurtig reaktion på trusler mod sundheden,

- forbedring af sundhedsdeterminanter via sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse.

Spørgsmål i forbindelse med udvidelsen og integrationen af sundhedsmæssige krav i Fællesskabets andre politikker behandles inden for alle tre områder, og dette er en vigtig overvejelse i meddelelsen.

1.4. Selv om Regionsudvalget generelt støtter disse aktioner, mener det, at EU bør respektere subsidiaritetsprincippet og handle, hvor der er klare fordele ved at gøre det på EU-niveau. Merværdien ved pilotprojekter, netværk og udveksling af oplysninger om god praksis bør understreges. Regionsudvalget mener, at der bør gives indgående opmærksomhed til EU's intervention på hvert område, således at EU supplerer de nationale aktioner uden at overlappe dem. Hovedområderne er indbyrdes forbundne og man bør have dette samvirke in mente, når EU's kompetence på sundhedsområdet udbygges.

2. Nuværende aktiviteter på sundhedsområdet

2.1. I Maastricht-traktaten indeholder artikel 129 folkesundhedskompetencen og de vigtigste ansvarsområder er følgende:

- Fællesskabet bidrager til virkeliggørelsen af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om nødvendigt støtte deres indsats.

- Fællesskabets indsats skal være rettet mod forebyggelse af sygdomme.

- Fællesskabets indsats på folkesundhedsområdet skal navnlig være koncentreret om de alvorligste sygdomme, herunder narkotikamisbrug.

2.2. Der findes for tiden otte aktionsprogrammer på sundhedsområdet. Programmerne omhandler følgende:

- AIDS og andre smitsomme sygdomme;

- kræft;

- narkotikaafhængighed knyttet til andre foranstaltninger, herunder oprettelsen af et europæisk overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug. Der er ligeledes vedtaget en handlingsplan med henblik på bekæmpelse af narkotikamisbrug i fællesskab med medlemsstaterne;

- sundhedsfremme;

- sundhedsovervågning;

- forureningsrelaterede sygdomme;

- forebyggelse af ulykker;

- sjældne sygdomme.

2.3. Rådet og Parlamentet er stadigvæk ikke nået til enighed om programmerne om henholdsvis forureningsrelaterede sygdomme, forebyggelse af skader og sjældne sygdomme. Regionsudvalget finder det vigtigt, at de to institutioner når til enighed om programmerne så hurtigt som muligt.

2.4. EU har skredet til handling på en række andre områder, herunder:

- retningslinjer og praktiske henstillinger i forbindelse med cancerscreening, osteoporose, sund kost og unges indtagelse af alkohol;

- indsats mod rygning og for at begrænse reklamer for tobak;

- en strategi for blodsikkerhed og selvforsyning;

- en omfattende revision af ikke-ioniserende stråling.

2.5. Regionsudvalget glæder sig over det vigtige sundhedselement i Det Femte Rammeprogram for Forskning og Teknologisk Udvikling (1998-2002) og dette indbefatter forskning i sammenhængen mellem sundhed, miljø og kost: kontrollen med virologiske sygdomme og forskning i problemerne med en aldrende befolkning.

3. Udvidelsen af traktatens kompetence på sundhedsområdet og problemer med den nuværende approach

3.1. Regionsudvalget er enig i Kommissionens vurdering af problemerne knyttet til forvaltningen af de nuværende otte programmer. Dette skyldes bl.a., at hvert program har et lille budget, dets egen uafhængige strategi og arbejdsplan plus en individuel udvalgsstruktur med meget komplekse regler. Dette forårsager en betydelig administrativ byrde og gør det vanskeligere for EU at udvikle en integreret strategi på sundhedsområdet.

3.2. Regionsudvalget er enig i, at den nuværende approach bør have en mere strømlinet struktur med færre programmer og mere koordinering mellem programmerne.

3.3. Det hedder i meddelelsen, at »virkningen måske ville have været større, hvis der var ydet støtte til færre bæredygtige aktioner«. Selv om det kan synes administrativt hensigtsmæssigt at bevæge sig i retning af større projekter, mener Regionsudvalget, at innovative eller pilotprojekter fortsat bør være en vigtig del af disse programmer, og disse typer projekter er ekstremt effektive på regionalt og lokalt plan. Ligeledes kan projekter om udveksling af erfaringer effektivt udvikles med et lille antal transnationale partnere, som er fagligt kvalificerede inden for innovative teknikker.

3.4. Kommissionen anfører, at udfordringerne for sundhedsområdet, sundhedsfremme og sundhedsforebyggelse har ændret sig, siden EU's første strategi blev offentliggjort i 1993 og visse af disse ændringer er skitseret. De indfatter demografiske faktorer og den aldrende befolkning: nye teknologier og teknikker og større offentlige forventninger angående sundhed. Ændrede beskæftigelsesmønstre og ændringer inden for sundhedssystemerne hører til blandt andre vigtige overvejelser.

3.5. I meddelelsen understreges fødevaresikkerhed som en særlig opgave. Der findes eksempler på, at sygdomme som BSE og E-coli har forårsaget omfattende bekymringer angående offentlig sundhed. Det anføres i meddelelsen, at EU's sundhedspolitik bør tage højde for virkningen af moderne fremstilling af fødevarer og produktionsmetoder i landbruget. Regionsudvalget er enig i dette synspunkt og understreger behovet for at udbygge forbindelserne mellem EU's sundhedspolitik og andre EU-politikker, f.eks. den fælles landbrugspolitik og politikken for levnedsmiddelsikkerhed. Regionsudvalget finder det også vigtigt at understrege, at BSE og E-coli har været et problem for forskellige myndighedsniveauer og at bekæmpelsen af disse sygdomme bør involvere alle myndighedsniveauer i et koordineret forsøg på at udrydde dem. Det er vigtigt, at spørgsmål om husdyrhold, opdræt af dyr og antibiotika i foder samtidig tages op i denne forbindelse.

3.6. Disse ændringer har i stort omfang påvirket sundhedspolitikken og vil stadig være en EU-opgave. I konsekvens heraf har Amsterdam-traktaten givet EU videre beføjelser på sundhedsområdet.

3.7. Artikel 152 i Amsterdam-traktaten omhandler sundhedsområdet i den nye traktat og der er foretaget omfattende ændringer:

- I bestemmelserne om andre politikkers indvirkning på sundheden understreges det, at der skal sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter.

- EU's aktioner er udvidet hinsides foranstaltningerne med henblik på »forbedring af folkesundheden« og aktioner, der skal »forebygge sygdomme hos mennesker« og »imødegå forhold, der kan indebære risiko for menneskers sundhed«, således at de også kommer til at omfatte foranstaltninger med henblik på »forbedring af folkesundheden«.

- Aktioner på narkotikaområdet vil fokusere på at »begrænse narkotikarelaterede helbredsskaber«.

- EU kan nu vedtage »foranstaltninger til fastsættelse af en høj standard for kvaliteten og sikkerheden af organer og stoffer af menneskelig oprindelse, blod og blodprodukter«, men disse foranstaltninger »berører ikke nationale bestemmelser om donation eller medicinsk anvendelse af organer og blod«.

3.8. Virkningerne af udvidelsen og de internationale forpligtelser over for organisationer som WHO bør omfattes i udbygningen af sundhedspolitikken. Regionsudvalget er enig i, at de internationale organisationers arbejde bør medtages, når EU's sundhedspolitik udbygges, og det er vigtigt, at EU's aktioner supplerer og ikke overlapper WHO's aktioner. For så vidt angår udvidelsen er der lavere sundhedsudgifter per capita, lavere gennemsnitslevealder og ringere sundhedstilstand i ansøgerlandene. Der er også et anliggende angående den frie bevægelighed for produkter (navnlig farmaceutiske produkter, blodprodukter og medicinske midler), som rejser spørgsmål vedrørende sikkerhed og kvalitetskontrol. Den internationale dimension omhandler den globale trussel mod sundhed, herunder navnlig smitsomme sygdomme.

4. Den fremtidige politik på sundhedsområdet

4.1. I lyset af disse ændringer foreslår Kommissionen, at den fremtidige politik bør omfatte en indsats på tre hovedområder:

- bedre information med henblik på at udbygge folkesundheden;

- hurtig reaktion på trusler mod sundheden;

- forbedring af sundhedsdeterminanter via sundhedsfremme og sundhedsforebyggelse.

Hovedområde 1: Bedre information med henblik på at udbygge folkesundheden

4.2. I meddelelsen understreges betydningen af passende sundhedsinformationssystemer med henblik på at levere data til analyse af politikken og dermed forbedre EU's evne til at gennemføre passende aktioner på sundhedsområdet. Regionsudvalget er enig i, at udvikling af informationssystemer er en nøglefaktor for udbygningen af sundhedspolitikken, men Kommissionen fremlægger en liste over informationsområder, som henhører under medlemsstaternes og ikke EU's kompetence. F.eks. nævner Kommissionen i punkt 47 »tendenser i udgifterne til og finansieringen af sundhedssystemer, herunder offentlige og private forsikringers rolle« og »prioriteter på sundhedsområdet, herunder prioriteringsmekanismer samt befolkningens holdninger og bekymringer med hensyn til sundheden og sundhedssystemernes effektivitet«. Hermed kan Kommissionen bevæge sig ind på områder, som ikke er specificeret i artikel 152 i udkastet til Amsterdam-traktaten.

4.3. Selv om informationer og komparative data inden for den form for politikområder ville være nyttige for medlemsstaterne, bør Kommissionens arbejde ikke indeholde henstillinger eller bindende afgørelser. Kommissionen bør give prioritet til informationsindsamling på områder, hvor det har en kompetence. Dette er navnlig vigtigt i betragtning af det budgetmæssige miljø, der vil præge udviklingen af EU's sundhedspolitik. EU's informationsindsamling bør supplere medlemsstaternes og internationale organisationers, f.eks. WHO's og OECD's datasamlinger.

4.4. Det er vigtigt at sprede oplysninger om forskning bestilt af EU samt indsamle data. Informationsspredningsmetoderne bør udformes hensigtsmæssigt, så EU arbejder i partnerskab med medlemsstaterne og de lokale og regionale myndigheder. Der er behov for en debat mellem disse myndighedsniveauer om EU's forskning og sundhedsinformationsprogram.

4.5. Forskning og indsamling af oplysninger på mange sundhedspolitiske områder bør styrke debatten, men beslutninger på basis af forskning er forstat medlemsstaternes ansvar, medmindre EU i traktaterne specifikt har fået tildelt kompetencen.

Hovedområde 2: Hurtig reaktion på trusler mod sundheden

4.6. På dette område understreges behovet for hurtig reaktion på smitsomme og sjældne sygdomme og der nævnes pest, hæmorrhagisk feber og aviær influenza som eksempler. Kommissionen ønsker at tilføje sundhedskrav i forbindelse med levnedsmiddelsikkerhed, plantesundhedsmæssige og veterinære spørgsmål, zoonoser, blod- og organsikkerhed, miljøfarer, sundhedsrisici som følge af kemiske stoffer og forgiftninger, bivirkninger af lægemidler og medicinske midler. Regionsudvalget glæder sig over disse forslag, fordi samarbejdet mellem medlemsstater er en vigtig faktor i forbindelse med indsatsen mod trusler mod sundheden, som skyldes smitsomme sygdomme. Den trussel, disse sygdomme udgør, øges på grund af den øgede mobilitet i EU, som følge af erhvervs- og turistrejser og EU har en rolle at spille i forbindelse med udveksling af oplysninger og god praksis. På levnedsmiddel- og produktsikkerhedsområdet findes allerede et velfungerende varslings- og informeringssystem, som alle medlemsstater og Kommissionen er tilsluttet. Nye informationssystemer for beslægtede områder inden for sundhedssektoren bør så vidt muligt være kompatibelt med dette system.

4.7. EU's indsats ville indebære koordineringsmekanismer på fællesskabsplan og omfatte overvågning, hurtig analyse og undersøgelse af specifikke problemer eller spørgsmål, herunder i givet fald med besøg på stedet. Regionsudvalget støtter i princippet aktiviteter af den art, da det er vigtigt, at EU støtter samarbejde mellem medlemsstater.

Hovedområde 3: Forbedring af sundhedsdeterminanter via sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse

4.8. Dette hovedområde består af aktioner, som styrker den enkeltes viden og muligheder på området sundhedsfremme og -forebyggelse. Aktionerne har til formål at ændre sociale, økonomiske og miljømæssige forhold, således at de medvirker til at forbedre den enkeltes sundhed og folkesundheden. Området indbefatter seks af de otte sundhedsprogrammer i den nuværende strategi, idet disse programmer behandler sygdomsforebyggelse og udryddelse af sundhedsproblemer. Regionsudvalget hilser resten af forslaget velkommen.

4.9. Kommissionen anfører, at aktionerne kan indebære vaccination, sikkerhedsforanstaltninger, screening og testning af målpopulationer. Regionsudvalget mener imidlertid, at disse aktioner bør overlades til medlemsstaterne, og at EU's finansiering skal koncentreres på oprettelsen af netværk samt fastlæggelse af kvalitetsnormer og udveksling af informationer om god praksis, og at der først og fremmest satses på projekter, der kan forbedre de sociale, økonomiske og miljømæssige vilkår og gøre sundhedssektoren mere human.

4.10. Kommissionen spørger om råd for så vidt angår dets prioriteter på dette område. Den spørger, om den snarere skal koncentrere sig om alderdomssygdomme som Altzheimers sygdom; styrke indsatsen med hensyn til ernæring og overvægt; lægge mere vægt på cardio-vasculære sygdomme; foranstaltninger med henblik på at reducere narkotikarelaterede helbredsskader; lægge større vægt på sundheden inden for specifikke befolkningsgrupper f.eks. socialt udstødte, f.eks. enlige, børn eller kvinder; sikre EU-borgerne adgang til informationer og rådgivning på sundhedsområdet, når de bevæger sig til en anden medlemsstat med henblik på arbejde, studier eller ferie, og hvordan skal strategierne tilpasses for at tage hensyn til de specifikke problemer i ansøgerlandene.

4.11. Regionsudvalget mener, at Kommissionen har præsenteret en lang liste over aktioner og at den på baggrund af det begrænsede budget vil være nødt til at foretage en omhyggelig prioritering mellem disse aktioner ud fra befolkningens reelle sundhedsbehov. Det er således vigtigt at tillægge sundhedsfremmende foranstaltninger større vægt, idet der skal gøres en særlig indsats over for de svageste grupper.

4.12. Regionsudvalget mener, at Kommissionen bør fastlægge, på hvilke områder EU-intervention reelt vil tilføje merværdi, og hvor oprettelsen af netværk og udvekslingen af erfaringer vil være effektiv.

4.13. I punkt 4.1 skitseres de udfordringer, udvidelsen vil rejse på sundhedsområdet. Det hedder, at ansøgerlandene »står over for potentielt alvorlige problemer med smitsomme sygdomme« og at »den fri bevægelighed for produkter, særligt visse lægemidler og blodprodukter samt medicinske midler, skaber problemer med hensyn til sikkerhed og kvalitetskontrol samt prisfastsættelse«. Derudover vil problemet med narkotikamisbrug i en række ansøgerlande og det stigende medicinforbrug i EU's medlemsstater betyde, at foranstaltninger med henblik på at reducere narkotikarelaterede helbredsskader vil have høj prioritet. På den baggrund er det nødvendigt for EU at revidere strategierne i lyset af en udvidet Union og denne sag bør tages op til overvejelse hurtigt.

4.14. EU-borgernes adgang til informationer og rådgivning på sundhedsområdet, når de bevæger sig til en anden medlemsstat for at arbejde og bo, er et andet vigtigt emne for Kommissionen.

4.15. Selv om programmerne vil blive kombineret inden for dette hovedområde, ser det ikke ud til, at der vil være tilstrækkelige bevillinger til rådighed. Med dette in mente foreslår Regionsudvalget, at aktiviteterne bør rettes mod specifikke målgrupper og professionelle inden for sundhedssektoren i stedet for den brede offentlighed. I tråd med dette argument bør projekterne findes via offentlige indkaldelser af forslag, og innovative aktiviteter, som er regionalt og lokalt baseret, bør udbygges.

4.16. Regionsudvalget er enig i at der ikke er nogen videre fordel ved at opsplitte fremme- og forebyggelsesprogrammerne og at der er behov for en mere strømlinet approach. En enkelt ramme for dette hovedområde kunne føre til bedre anvendelse af ressourcerne.

5. Vejen frem

5.1. Kommissionen har fremsat sine første forslag til varetagelsen af sundhedspolitikken i fremtiden. Kommissionen mener, at det både er nødvendigt at debattere indholdet i den fremtidige politik og gennemførelsen heraf. Et centralt spørgsmål er, hvilke juridiske midler der skal anvendes til at sikre, at politikken kombinerer tilskyndelses- og lovgivningsforanstaltninger fra den nye traktat på en effektiv måde. De foreslåede netværk vedrørende overvågning af og kontrol med smitsomme sygdomme har sit eget retsgrundlag.

5.2. Den nye politik kan formaliseres på to måder. En løsning ville være at vedtage et enkelt »rammeinstrument«, hvilket ville indebære, at der derefter skulle vedtages særskilte instrumenter for hvert hovedområde. Denne løsning ville have den fordel, at der skabes en enkelt finansiel ramme og at midlerne fordeles på hovedområderne, men også den ulempe, at det er nødvendigt med beslutningstagning og administrative strukturer på to niveauer. Den anden løsning ville være at vedtage et særskilt retsgrundlag for hvert hovedområde uden et overordnet instrument. Det ville forudsætte en underforstået enighed om, hvor mange midler der tildeles hvert område. Regionsudvalget mener, at de tre aktionsområder er indbyrdes forbundne og at der er stærke argumenter for en enkelt ramme, hvis forhandlingerne om at vedtage rammen med EU's institutioner kan gennemføres hurtigt og effektivt.

5.3. Et program vedrørende sundhedsfremme vil være af stor værdi, men det kræver klare prioriteter på forskellige områder, f.eks. hvad angår tobak. Hensigten med programmet bør være at udjævne de sundhedsmæssige forskelle, hvilket taler for, at der fokuseres på bestemte samfundsgrupper og på sundhedspolitik.

5.4. En udvidelse af EU's virkefelt til at omfatte behandling med dokumenteret positiv effekt (»evidence based medicin«), kvalitetssikring, implementering, vurdering af teknologi på sundhedsområdet og formidling af resultater må siges at være naturlig og relevant for programmer på folkesundhedsområdet, hvor der er behov for at fremme samarbejde og god praksis mellem medlemsstaterne.

5.5. Anvendelse af forskning og indsamling af oplysninger er nyttige på mange sundhedspolitiske områder, hvor medlemsstaterne har ansvaret, men det bør ikke glemmes, at forskning og oplysninger bruges til at udvikle en lødig debat. Ansvar for udviklingen af sundhedstilstanden og sundhedssystemerne, herunder omkostningskontrol og finansieringsordninger, vil fortsat være medlemsstaternes ansvar.

5.6. Det er positivt at se sundhedsspørgsmålene som en produktiv faktor i samfundet, sådan som Verdensbanken har gjort i forbindelse med sin indsats for investering i sundhed. Prioriteter på folkesundhedsområdet er vigtige, ikke mindst i betragtning af den overordnede hensigt om at udjævne de forskelle, der er mellem forskellige grupper, regioner og lande.

6. Hovedkonklusioner

6.1. Meddelelsen bør hilses velkommen, da den indeholder en grundig analyse af de emner, EU står overfor i forbindelse med udbygningen af sundhedspolitikken. Det er hensigtsmæssigt med en evaluering af sundhedsprogrammerne på baggrund af EU's udvidede kompetence i Maastricht- og Amsterdam-traktaten.

6.2. Medens Regionsudvalget stort set støtter de tre hovedaktionsområder i Kommissionens meddelelse, mener det, at den bør respektere subsidiaritetsprincippet og vise, hvor der er klare fordele ved at handle på EU-plan.

6.3. Den nuværende gennemførelse af otte sundhedsprogrammer med relativt begrænsede budgetter betyder, at der er et stort omfang af unødvendig administration og Regionsudvalget glæder sig over Kommissionens forsøg på at strømline disse programmer.

6.4. Regionsudvalget understreger forbindelsen mellem sundhedspolitikken og andre EU-politikker, f.eks. den fælles landbrugspolitik og politikken for levnedsmiddelsikkerhed.

6.5. Uanset en sådan rationalisering vil pengene på budgettet ikke gøre det muligt at iværksætte omfattende aktiviteter og ordføreren mener, at programmerne på mange områder burde koncentreres om innovative lokale og regionale projekter og udveksling af erfaring.

6.6. Det er også vigtigt, at de tre sundhedsprogrammer, der stadigvæk skal fastlægges og vedtages af Rådet og Parlamentet, bliver en realitet så hurtigt som muligt.

6.7. På hovedområde 1 er Regionsudvalget enig i, at Kommissionen skal indsamle oplysninger med henblik på at bidrage til gennemførelsen af EU's sundhedspolitik, men bemærker, at den foreslår at indsamle informationer på politikområder, hvor medlemsstaterne er kompetente. EU bør også tage hensyn til informationer indsamlet af andre internationale organisationer som WHO og OECD. Regionsudvalget mener, at man bør udvise stor forsigtighed på dette område, og der bør ikke fremsættes henstillinger eller indføres bindende afgørelser.

6.8. Regionsudvalget støtter aktionerne på hovedområde 2, som er en vigtig del af Kommissionens arbejde og understreger EU's koordinationsrolle på dette område, således at der stimuleres til samarbejde mellem medlemsstaterne.

6.9. Regionsudvalget glæder sig over, at seks af de otte nuværende sundhedsprogrammer er inkorporeret på dette område i et forsøg på at skabe en mere strømlinet og effektiv approach. Dog bør man på baggrund af budgetbegrænsningerne være opmærksom på ikke at definere nye eller udvide aktiviteterne på dette område. Regionsudvalget vil gerne understrege behovet for en ændret strategi på baggrund af udvidelsen og det stadigt stigende narkotikarelaterede sundhedsproblem i EU.

6.10. På baggrund af det begrænsede budget minder Regionsudvalget Kommissionen om, at innovative lokalt og regionalt baserede projekter er vigtige og effektive. Oprettelsen af netværk og erfaringsudveksling tilføjer også en merværdi på europæisk plan.

6.11. Regionsudvalget slår til lyd for en enkel juridisk ramme, fordi de tre hovedaktionsområder er tæt forbundne.

Bruxelles, den 19. november 1998.

Manfred DAMMEYER

Formand for Regionsudvalget

() EFT C 210 af 14.8.1995, s. 55.

() EFT C 210 af 14.8.1995, s. 81.

() EFT C 100 af 2.4.1996, s. 28.

() EFT C 100 af 2.4.1996, s. 38.

() EFT C 129 af 2.5.1996, s. 50.

() EFT C 337 af 11.11.1996, s. 67.

() EFT C 64 af 27.2.1998, s. 91.