31. 8. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 225/9 
Artikel 15 
1. Kommissionen bistås af Den Stående Veterinær­
komité (i det følgende benævnt »komitéen«), der er 
nedsat ved Rådets afgørelse 68/361/EØF ('). 
2. Når der henvises til proceduren i denne artikel, 
anvendes nedenstående bestemmelser. 
3. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen 
et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komi­
téen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en 
frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til 
det pågældende spørgsmåls hastende karakter. Den 
udtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens 
artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som 
Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under 
afstemningen i komitéen tildeles de stemmer, der afgives 
af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som 
er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i 
afstemningen. 
4. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstalt­
ninger, når de er i overensstemmelse med komitéens 
udtalelse. 
5. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstem­
melse med komitéens udtalelse, eller hvis der ikke er 
afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks 
Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. 
Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. Har Rådet ikke truffet afgørelse inden femten dage efter 
forslagets forelæggelse, vedtages de foreslåede foranstalt­
ninger af Kommissionen. 
Artikel 16 
1. Når der henvises til proceduren 
anvendes nedenstående bestemmelser. denne artikel, 
C) EFT nr. L 255 af 18. 10. 1968, s. 23. 2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen 
et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komi­
téen afgiver en udtalelse om dette udkast inden to dage. 
Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i Trakta­
tens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, 
som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. 
Under afstemningen i komitéen tildeles de stemmer, der 
afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den 
vægt, som er fastlagt i nævnte artikel. Formanden 
deltager ikke i afstemningen. 
3. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstalt­
ninger, når de er i overensstemmelse med Komitéens 
udtalelse. 
4. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstem­
melse med komitéens udtalelse, eller hvis der ikke er 
afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks 
Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. 
Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. 
Har Rådet ikke truffet afgørelse inden tre måneder efter 
forslagets forelæggelse, vedtages de foreslåede foranstalt­
ninger af Kommissionen. 
Artikel 17 
Denne forordning træder i kraft den 1. april 1989. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om skærpelse af kontrollen ved gennemførelsen af veteri-
nærbestemmelserne 
KOM(88) 383 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 16. august 1988) 
(88/C 225/05) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABDR HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Fællesskabet skal udstede foranstaltninger for gradvis at 
virkeliggøre det indre marked i løbet af en periode, der 
udløber den 31. december 1992; 
Nr. C 225/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 88 
hvis de fælles markedsordninger for dyr, animalske 
produkter, produkter af animalsk oprindelse og i visse 
tilfælde planter skal fungere harmonisk, forudsætter det, 
at de veterinære hindringer for udviklingen af samhan­
delen i Fællesskabet med de omhandlede produkter 
forsvinder; i dette øjemed udgør de frie varebevægelser 
for landbrugsprodukter et grundlæggende element i de 
fælles markedsordninger og bør muliggøre en rationel 
udvikling af landbrugsproduktionen samt en optimal 
anvendelse af produktionsfaktorerne; 
på veterinærområdet benyttes grænserne til gennemfø­
relse af kontrol for at sikre folkesundheden og dyrs 
sundhed; 
det endelige mål går ud på fra nu af og indtil 1992 at 
kontrollere de produkter; der er genstand for handel 
mellem medlemsstaterne, på samme betingelser som de 
nationale produkter; 
dette indebærer en større tillid mellem medlemsstaterne 
med hensyn til ensartet anvendelse af veterinærlovgiv­
ningen; i dette øjemed bør det fastlægges, at der udøves 
skærpet kontrol af medlemsstaterne; 
for at være effektiv må kontrollen være regelmæssig, den 
må ikke være underkastet begrænsninger med hensyn til 
genstand, led eller tidspunkt, hvor den bør gennemføres, 
og den bør antage de former, der er bedst egnet til at 
garantere effektiviteten; 
sådan kontrol bør være forebyggende fremfor 
hæmmende; med henblik herpå bør det også fastlægges, 
at medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger i 
tilfælde af overtrædelse af veterinærlovgivningen; 
det et nødvendigt, at kontrollanterne får passende befø­
jelser; der bør også ud over den kontrol, der skal 
gennemføres af medlemsstaterne, fastsættes mulighed 
for, at Kommissionen foretager kontrol på egen hånd på 
de områder, hvor der endnu ikke er fastsat sådan kontrol 
i veterinærlovgivningen; 
produkter henhørende under veterinærlovgivningen, der 
er bestemt til forsendelse til en anden medlemsstat, bør 
kontrolleres på samme måde som de produkter, der er 
bestemt til at markedsføres i forsendelsesmedlemsstaten; 
visse fællesskabsbestemmelser fastsætter for øjeblikket 
særlige regler, der gælder for kontrol af udførte 
produkter — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. I denne forordning opstilles reglerne for skærpelse 
af kontrollen i veterinærsektoren. Den gælder, uden at dette berører bestemmelserne i forbindelse med mere 
specifikke fællesskabsbestemmelser. 
2. I denne forordning forstås ved: 
— veterinærlovgivning: samtlige bestemmelser i fælles-
skabsakter, der er nævnt i bilaget, samt de fælles­
skabsbestemmelser og nationale bestemmelser, der er 
truffet ved gennemførelsen af disse akter 
— produkter: de produkter, der er nævnt i de akter, der 
er opført i bilaget. 
3. Bilaget til denne forordning ændres af Kommis­
sionen. 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstalt­
ninger for at sikre overholdelsen af veterinærlovgiv­
ningen i alle led af produktionen og markedsføringen af 
de i artikel 1 omhandlede produkter. De drager især 
omsorg for, at der kan sikres kontrol i alle led. Kontrol 
ved grænsen kan dog kun foretages i tilfælde af nærlig­
gende formodning for uregelmæssigheder. 
2. Bortset fra specifikke bestemmelser fastsat ved 
fællesskabsbestemmelser drager medlemsstaterne omsorg 
for, at produkter, der skal forsendes til en anden 
medlemsstat, kontrolleres på samme måde som 
produkter, der skal markedsføres på deres eget område. 
3. Medlemsstaterne træffer passende specifikke foran­
staltninger for at straffe enhver overtrædelse af veteri­
nærlovgivningen foretaget af fysiske eller juridiske 
personer og især, når det konstateres, at certifikater eller 
andre dokumenter udstedt i medfør af disse regler, ikke 
svarer til produkternes faktiske tilstand. 
Artikel 3 
1. Når en medlemsstat udpeger flere tjenester til at 
tage sig af kontrollen, sikrer den samordningen af aktio­
nerne mellem disse tjenester. 
2. Hver medlemsstat udpeger den tjeneste, som sikrer 
samarbejdet med de kompetente tjenestegrene i de øvrige 
medlemsstater og med Kommissionen. Den drager 
omsorg for, at denne tjeneste råder over kvalificeret 
personale og de nødvendige midler til at sikre, at dette 
samarbejde fungerer godt. Hver medlemsstat underretter 
Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom. 
3. Den i stk. 2 omhandlede tjeneste sender regelmæs­
sigt Kommissionen de bestemmelser og administrative og 
juridiske afgørelser, der er truffet på nationalt plan, og 
som har særlig interesse for kontrollen med, at veteri­
nærlovgivningen anvendes ensartet i Fællesskabet. 
Kommissionen videresender disse oplysninger til de 
kompetente instanser i de øvrige medlemsstater. 
31. 8. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 225/11 
Artikel 4 
1. Medlemsstaterne sikrer også, at deres kompetente 
tjenesters funktionærer, eventuelt i samarbejde med 
funktionærer fra andre tjenester, der har beføjelser i 
dette øjemed, bl.a. kan 
— foretage inspektioner af terræner, lokaler, kontorer, 
anlæg, transportmidler og materiel, rengørings- og 
vedligeholdelsesprodukter, de processer, der benyttes 
til produktionen eller behandlingen af produkterne 
samt mærkningen og præsentationen af disse 
produkter 
— foretage undersøgelse af personalet på ovennævnte 
steder 
— udtage prøver af produkter, der er tilbageholdt med 
henblik på salg, sat i bevægelse eller under transport 
— undersøge dokumentarisk eller oplysende materiale, 
der er nyttigt for den kontrol, der resulterer af de 
foranstaltninger, der er truffet efter artikel 2, stk. 1, 
og tage kopier eller foretage uddrag deraf. 
Artikel 5 
1. Oplysninger, der meddeles af medlemsstaterne i 
henhold til denne forordning, er, uanset hvilken form de 
antager, af fortrolig art. De er omfattet af tavshedspligt 
og nyder den beskyttelse, som oplysninger af samme 
karakter er tillagt ved den nationale lovgivning i den 
medlemsstat, som modtager dem, samt ved de tilsvarende 
bestemmelser, der gælder for fællesskabsinstanserne. 
De i første afsnit omhandlede oplysninger må især ikke 
videregives til andre personer end dem, der i medlems­
staterne eller i fællesskabsinstitutionerne i kraft af deres 
funktioner har behov for at kende dem. De må heller 
ikke benyttes til andre formål end dem, der er fastsat i 
denne forordning, medmindre den myndighed, der har 
meddelt dem, udtrykkeligt har givet sit samtykke, og de 
gældende bestemmelser i den medlemsstat, hvor den 
myndighed, der har modtaget dem, er beliggende, ikke 
er til hinder for en sådan meddelelse eller benyttelse. 
2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at de ifølge denne 
forordning modtagne oplysninger benyttes i forbindelse 
med retssager eller efterforskning, der senere indledes 
vedrørende manglende overholdelse af veterinærlovgiv­
ningen. 
Den kompetente tjeneste i den medlemsstat, som har 
meddelt sådanne oplysninger, underrettes straks om en 
sådan benyttelse. 
Artikel 6 
I Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om vete­
rinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin (') foretages følgende 
ændringer: 
1. Som artikel 9c indsættes: 
»Artikel 9c 
Kommissionens veterinærsagkyndige kan, i det 
omfang det er nødvendigt for en ensartet anvendelse 
af direktivet, gennemføre kontrol på stedet. Kommis­
sionen underretter medlemsstaterne om resultatet af 
den gennemførte kontrol. 
Den medlemsstat, på hvis område der gennemføres 
kontrol, yder de sagkyndige al den hjælp, der er 
nødvendig for gennemførelse af deres opgave. 
Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fast­
sættes efter fremgangsmåden i artikel 12. 
Efter samme fremgangsmåde udarbejdes en kodeks 
indeholdende de regler, der skal følges ved den i dette 
stykke fastsatte inspektion.« 
2. I artikel 12, stk. 4, tredje afsnit, og i artikel 13, stk. 4. 
andet afsnit, udgår »med undtagelse af det tilfælde, 
hvor Rådet med simpelt flertal har udtalt sig mod de 
nævnte foranstaltninger«. 
Artikel 7 
I Rådets direktiv 72/461/EØF af 12. december 1972 om 
veterinærpolitimæssige problemer vedrørende handel 
med fersk kød inden for Fællesskabet (2) foretages 
følgende ændringer: 
1. Som artikel 5b indsættes følgende: 
»Artikel 5b 
Kommissionens veterinærsagkyndige kan, i det 
omfang det er nødvendigt for en ensartet anvendelse 
af direktivet, gennemføre kontrol på stedet. Kommis­
sionen underretter medlemsstaterne om resultatet af 
den gennemførte kontrol. 
Den medlemsstat, på hvis område der gennemføres 
kontrol, yder de sagkyndige al den hjælp, der er 
nødvendig for gennemførelse af deres opgave. 
Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fast­
sættes efter fremgangsmåden i artikel 12 i direktiv 
64/432/EØF. 
Efter samme fremgangsmåde udarbejdes en kodeks 
indeholdende de regler, der skal følges ved den i dette 
stykke fastsatte inspektion.« 
C) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 1977/64. 
O EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 24. 
Nr. C 225/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 88 
2. I artikel 9, stk. 4, andet afsnit, udgår »medmindre 
Rådet med simpelt flertal har udtalt sig imod de 
nævnte foranstaltninger«. 
Artikel 8 
I Rådets direktiv 80/215/EØF af 22. januar 1980 om 
veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med 
samhandelen med kødprodukter inden for Fælles­
skabet (') foretages følgende ændringer: 
1. Som artikel 5a indsættes følgende: 
»Artikel 5a 
Kommissionens veterinærsagkyndige kan, i det 
omfang det er nødvendigt for en ensartet anvendelse 
af direktivet, gennemføre kontrol på stedet. Kommis­
sionen underretter medlemsstaterne om resultatet af 
den gennemførte kontrol. 
Den medlemsstat, på hvis område der gennemføres 
kontrol, yder de sagkyndige al den hjælp, der er 
nødvendig for gennemførelse af deres opgave. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fast­
sættes efter fremgangsmåden i artikel 12 i Rådets 
direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinær­
politimæssige problemer ved handel inden for Fælles­
skabet med kvæg og svin (*). 
Efter samme fremgangsmåde udarbejdes en kodeks 
indeholdende de regler, der skal følges ved den i dette 
stykke fastsatte inspektion. 
O EFT nr. L 47 af 21. 2. 1980, s. 4. (*) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 1977/64.« 
2. I artikel 8, stk. 4, andet afsnit, udgår »medmindre 
Rådet med simpelt flertal har udtalt sig imod disse 
foranstaltninger«. 
Artikel 9 
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning 
fastsættes efter fremgangsmåden i artikel 12 i direktiv 
64/432/EØF. 
Artikel 10 
Denne forordning træder i kraft den 1. april 1989. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
BILAG 
1. LOVGIVNING OM FODERSTOFFER 
Rådets direktiv 70/373/EØF af 20. juli 1970 om indførelse af fællesskabsprøveudtagningsmetoder og 
analysemetoder for så vidt angår den officielle kontrol med foderstoffer (EFT nr. L 170 af 3. 8. 1970, s. 2) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 
31. 12. 1985, s. 8). 
Rådets direktiv 70/514/EØF af 23. november 1970 om tilsætningsstoffer til foderstoffer (EFT nr. L 270 af 
14. 12. 1970, s. 1) 
senest ændret ved direktiv 87/317/EØF af 16. juni 1987 (EFT nr. L 160 af 20. 6. 1987, s. 34). 
Rådets direktiv 74/63/EØF af 17. december 1973 om fastsættelse af størsteindhold for uønskede stoffer og 
produkter i foderstoffer (EFT nr. L 38 af 11. 2. 1974, s. 31) 
senest ændret ved direktiv 87/519/EØF af 19. oktober 1987 (EFT nr. L 304 af 27. 10. 1987, s. 38). 
Rådets direktiv 77/101/EØF af 23. november 1976 om handel med ublandede foderstoffer (EFT nr. L 32 
af 3. 2. 1977, s. 1) 
senest ændret ved direktiv 87/234/EØF af 31. marts 1987 (EFT nr. L 102 af 14. 4. 1987, s. 31). 
Rådets direktiv 79/373/EØF af 2. april 1979 om handel med foderblandinger (EFT nr. L 86 af 6. 4. 1979, 
s. 30) 
senest ændret ved direktiv 87/235/EØF af 31. marts 1987 (EFT nr. L 102 af 14. 4. 1987, s. 34). 
31. 8. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 225/13 
Rådets direktiv 82/471/EØF af 30. juni 1982 om visse produkter, der anvendes i foderstoffer (EFT nr. 
L 213 af 21. 7. 1982, s. 8) 
senest ændret ved direktiv 86/530/EØF af 28. oktober 1986 (EFT nr. L 312 af 7. 11. 1986, s. 39). 
2. VETERINÆRLOVGIVNING 
2.1. Veterinaersektoren 
Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for 
fællesskabet med kvæg og svin (EFT nr. L 121 af 29. 7. 1964, s. 1977) 
senest ændret ved direktiv 87/489/EØF af 22. september 1987 (EFT nr. L 280 af 3. 10. 1987, s. 28). 
Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige problemer vedrørende handelen med 
fersk kød inden for Fællesskabet (EFT nr. L 121 af 29. 7. 1964, s. 2012) 
senest ændret ved direktiv 86/587/EØF af 18. november 1986 (EFT nr. L 339 af 2. 12. 1986, s. 26). 
Rådets direktiv 71/118/EØF af 15. februar 1971 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med handel 
med fersk fjerkrækød (EFT nr. L 55 af 8. 3. 1971, s. 23) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 
31. 12. 1985, s. 8). 
Rådets direktiv 72/461/EØF af 12. december 1972 om veterinærpolitimæssige problemer vedrørende 
handel med fersk kød (EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 24) 
senest ændret ved direktiv 87/489/EØF af 22. september 1987 (EFT nr. L 280 af 3. 10. 1987, s. 28). 
Rådets direktiv 72/462/EØF af 12. december 1977 om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige 
problemer i forbindelse med indførsel af kvæg og svin samt fersk kød fra tredjelande (EFT nr. L 302 af 
31. 12. 1972, s. 28) 
senest ændret ved direktiv 87/64/EØF af 30. december 1986 (EFT nr. L 34 af 5. 2. 1987, s. 52). 
* Rådets beslutning 77/97/EØF af 21. december 1976 om Fællesskabets finansiering af visse veterinære 
aktioner af hastende karakter (EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 78) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 
31. 12. 1985, s. 8). 
Rådets direktiv 77/99/EØF af 21. december 1976 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med 
handel med kødprodukter inden for Fællesskabet (EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 85) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 
31. 12. 1985, s. 8). 
Rådets direktiv 77/391/EØF af 17. maj 1977 om indførelse af en fællesskabsaktion med henblik på udryd­
delse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvæg (EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 10) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 
31. 12. 1985, s. 8). 
* Rådets afgørelse 79/509/EØF af 24. maj 1979 om finansiel støtte fra Fællesskabet med henblik på 
udryddelse af afrikansk svinepest i Spanien (EFT nr. L 133 af 31. 5. 1979, s. 27) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 
31. 12. 1985, s. 8). 
Nr. C 225/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 88 
Rådets direktiv 80/215/EØF af 22. januar 1980 om veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med 
samhandelen med kødprodukter inden for Fællesskabet (EFT nr. L 47 af 21. 2. 1980, s. 4) 
senest ændret ved direktiv 87/491/EØF af 22. september 1987 (EFT nr. L 279 af 2. 10. 1987, s. 27). 
Rådets direktiv 80/217/EØF af 22. januar 1980 om fællesskabsforanstaltninger til kontrol med klassisk 
svinepest (EFT nr. L 47 af 21. 2. 1980, s. 11) 
senest ændret ved direktiv 87/486/EØF af 22. september 1987 (EFT nr. L 280 af 3. 10. 1987, s. 21). 
* Rådets afgørelse 80/877/EØF af 15. september 1980 om finansiel støtte fra Fællesskabet med henblik på 
udryddelse af afrikansk svinepest i Portugal (EFT nr. L 250 af 23. 9. 1980, s. 12) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 31. 12. 
1985, s. 8). 
Rådets direktiv 80/1095/EØF af 11. november 1980 om bekæmpelse af klassisk svinepest på Fællesskabets 
område og om vedvarende beskyttelse mod sygdommen (EFT nr. L 325 af 1. 12. 1980, s. 1) 
senest ændret ved direktiv 87/487/EØF af 22. september 1987 (EFT nr. L 280 af 3. 10. 1987, s. 24). 
* Rådets beslutning 80/1096/EØF af 11. november 1980 om en finansiel aktion fra Fællesskabets side med 
henblik på udryddelse af klassisk svinepest (EFT nr. L 325 af 1. 12. 1980, s. 5): Udelukkende med hjemmel 
i artikel 43 
senest ændret ved beslutning 87/488/EØF af 22. september 1987 (EFT nr. L 280 af 3. 10. 1987, s. 26). 
* Rådets beslutning 80/1097/EØF af 11. november 1980 om en finansiel aktion fra Fællesskabets side med 
henblik på udryddelse af afrikansk svinepest på Sardinien (EFT nr. L 325 af 1. 12. 1980, s. 8) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 31. 12. 
1985, s. 8). 
Rådets direktiv 81/602/EØF af 31. juli 1981 om forbud mod visse stoffer med hormonal virkning og mod 
stoffer med thyreostatisk virkning (EFT nr. L 222 af 7. 8. 1981, s. 32). 
Rådets direktiv 82/400/EØF af 14. juni 1982 om ændring af direktiv 77/391/EØF og om indførelse af en 
supplerende fællesskabsaktion med henblik på udryddelse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvæg 
(EFT nr. L 173 af 19. 6. 1982, s. 18). 
Rådets direktiv 82/894/EØF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Fælles­
skabet (EFT nr. L 378 af 31. 12. 1982, s. 58) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 31. 12. 
1985, s. 8). 
* Rådets afgørelse 82/895/EØF af 21. december 1982 om økonomisk tilskud fra Fællesskabet til bekæm­
pelse af mund- og klovesyge i Sydøsteuropa (EFT nr. L 378 af 31. 12. 1982, s. 63). 
* Rådets afgørelse 83/650/EØF af 19. december 1983 om et finansielt bidrag til mund- og klovesygeinsti-
tuttet i Ankara (EFT nr. L 370 af 31. 12. 1985, s. 14). 
Rådets direktiv 85/73/EØF af 29. januar 1985 om finansiering af sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol 
af fersk kød og fjerkrækød (EFT nr. L 32 af 5. 2. 1985, s. 14): Udelukkende med hjemmel i artikel 43. 
* Rådets afgørelse 85/255/EØF af 2. maj 1985 om økonomisk tilskud fra Fællesskabet til bekæmpelse af 
mund- og klovesyge i Sydøsteuropa (EFT nr. L 122 af 7. 5. 1985, s. 23). 
31. 8. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 225/15 
Rådets direktiv 85/358/EØF af 16. juli 1985 om supplering af direktiv 81/602/EØF om forbud mod visse 
stoffer med hormonal virkning og mod stoffer med thyreostatisk virkning (EFT nr. L 191 af 23. 7. 1985, 
s. 46) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 31. 12. 
1985, s. 8). 
Rådets direktiv 85/397/EØF af 5. august 1985 om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i 
forbindelse med handelen inden for Fællesskabet med varmebehandlet mælk (EFT nr. L 226 af 24. 8. 1985, 
s. 13) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 31. 12. 
1985, s. 8). 
Rådets direktiv 85/51 l/EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af 
mund- og klovesyge (EFT nr. L 315 af 26^ 11. 1985, s. 11). 
Rådets direktiv 88/146/EØF af 16. marts 1988 om forbud mod anvendelse af visse stoffer med hormonal 
virkning inden for husdyravl (EFT nr. L 70 af 16. 3. 1988, s. 16). 
* Rådets beslutning 86/649/EØF af 16. december 1986 om indførelse af en finansiel fællesskabsforanstalt­
ning til udryddelse af afrikansk svinepest i Portugal (EFT nr. L 382 af 31. 12. 1986, s. 5). 
* Rådets beslutning 86/650/EØF af 16. december 1986 om indførelse af en finansiel fællesskabsforanstalt­
ning til udryddelse af afrikansk svinepest i Spanien (EFT nr. L 382 af 31. 12. 1986, s. 9). 
* Rådets beslutning 87/58/EØF af 22. december 1986 om indførelse af en supplerende fællesskabsaktion 
med henblik på udryddelse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvæg (EFT nr. L 24 af 27. 1. 1987, 
s. 51). 
Rådets direktiv 87/64/EØF af 30. december 1986 om ændring af direktiv 72/461/EØF om veterinærpoliti­
mæssige problemer vedrørende handel med fersk kød inden for Fællesskabet og direktiv 72/462/EØF om 
sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indførsel af kvæg og svin samt 
fersk kød fra tredjelande (EFT nr. L 34 af 5. 2. 1987, s. 52): Med hjemmel i artikel 100 og 113. 
2.2. Sektoren for beskyttelse af dyr 
Rådets direktiv 74/577 af 18. november 1974 om bedøvelse af dyr inden slagtning (EFT nr. L 316 af 26. 
11. 1974, s. 10). 
Rådets direktiv 77/489/EØF af 18. juli 1977 om beskyttelse af dyr under international transport (EFT nr. 
L 200 af 8. 8. 1977, s. 10). 
* Rådets afgørelse 78/923/EØF af 19. juni 1978 om indgåelse af Den Europæiske Konvention om Beskyt­
telse af Dyr under Opdræt (EFT nr. L 323 af 17. 11. 1978, s. 12). 
Rådets direktiv 81/389/EØF af 12. maj 1981 om fastsættelse af bestemmelser, der er nødvendige for 
iværksættelse af direktiv 77/489/EØF om beskyttelse af dyr under international transport (EFT nr. L 150 
af 6. 6. 1981, s. 1) 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 (EFT nr. L 362 af 31. 12. 
1985, s. 8). 
Rådets direktiv 86/113/EØF af 25. marts 1986 om fastlæggelse af mindstekrav vedrørende beskyttelse af 
burhøns (EFT nr. L 95 af 10. 4. 1986, s. 45). 
2.3. Den zootekniske sektor 
Rådets direktiv 77/504/EØF af 25. juli 1977 om racerent aviskvæg (EFT nr. L 206 af 12. 8. 1977, s. 8) 
senest ændret ved direktiv 85/586/EØF af 20. december 1985 (EFT nr. L 372 af 31. 12. 1985, s. 44).