A4-0403/98

Beslutning om problemet med overbordkastning af fisk

Europa-Parlamentet,

* der henviser til forretningsordenens artikel 148,

* der henviser til betaenkning fra Fiskeriudvalget (A4-0403/98),

A. der henviser til, at fisk er en yderst vaerdifuld global og naturlig foedekilde,

B. der henviser til, at der drives alvorlig rovdrift paa verdens levende marine ressourcer, og at aendrede forbrugerpraeferencer, stigende koebekraft og befolkningsvaekst fortsat faar den samlede efterspoergsel efter fiskeriprodukter til at stige,

C. der henviser til, at muligheden for at oege det samlede udbud af fisk ved hjaelp af bedre forvaltning af fiskebestanden (hvilket bl.a. forudsaetter, at fiskene faar lov til at vokse op og gyde, foer de fanges) og ved at sikre, at fangsterne anvendes optimalt, skal udnyttes fuldt ud, og der henviser til, at akvakultur fremover i stigende grad kan bidrage til den samlede fiskebestand og dermed lette presset paa en raekke fiskearter, der fanges,

D. der henviser til, at FN's Organisation for Ernaering og Landbrug (FAO) har vurderet, at mellem 17,9 og 39,5 millioner tons fisk - svarende til 20-40% af de marine ressourcer, der fanges paa verdensplan - hvert aar kastes over bord ((FAO Fisheries Technical Paper 339, Rom 1994.)), og der henviser til, at man ved undersoegelser af EU's fiskeri har konstateret overbordkastning af fisk i et lignende omfang,

E. der henviser til, at virkningen af overbordkastning paa fiskebestanden afhaenger af art og bestandstoerrelse,

F. der henviser til, at visse bestande er blevet reduceret til et kritisk niveau delvis som foelge af fangst og overbordkastning af undermaalsfisk paa havet,

G. der henviser til, at overdrevent fiskeri og utilstraekkelig selektivitet med hensyn til fiskeredskaber og fiskemetoder samt manglende fleksibilitet i fiskeripolitikken og beslutningsprocesserne i betydelig grad er aarsag til problemet med uoenskede fangster, og at bestraebelserne paa at reducere fiskeriindsatsen og oege selektiviteten maa fortsaettes og forstaerkes,

H. der henviser til, at Faellesskabet straeber efter at reducere EU-fiskerflaadens overskydende kapacitet ved hjaelp af det fjerde fleraarige styringsprogram, proever at begraense maengden af fisk, der fanges inden for den samlede tilladte fangstmaengde (TAC) og kvoter, og har vedtaget en ny forordning (EF) nr. 850/98 ((EFT L 125 af 27.04.1998, s. 1.)) om tekniske foranstaltninger til beskyttelse af yngel, som traeder i kraft den 1. januar 2000 og erstatter den nuvaerende forordning (EF) nr. 894/97 ((EFT L 132 af 23.05.1997, s. 1.)) om saadanne foranstaltninger,

I. der henviser til, at gennemfoerelse af tekniske foranstaltninger, navnlig foroegelse af maskestoerrelse og obligatorisk anvendelse af kvadratiske masker i alle fangstposer for at sikre, at smaa fisk kan slippe igennem, og regelmaessig opfoelgning af den teknologiske udvikling, der kan foroege fiskeredskabernes produktivitet, og regelmaessig tilpasning af de tekniske foranstaltninger, kan reducere fangsten af undermaalsfisk i betydelig grad,

J. der henviser til, at fortsat udvikling og finindstilling af redskaberne paa fangstpladserne kan bidrage til at formindske overbordkastningen, men de kan sandsynligvis ikke loese alle problemer og boer derfor styrkes og suppleres med andre foranstaltninger,

K. der henviser til, at restriktioner vedroerende, hvor mange dage fiskerne maa vaere paa havet, og forbud mod at fiske i visse fangstomraader og i bestemte perioder ogsaa kan spille en rolle for at reducere den samlede fangstmaengde, navnlig af fiskeyngel og gydende fisk,

L. der henviser til, at omkostningen for alle fiskere i form af formindskede fiskebestande ved fangst af undermaalsfisk ikke giver sig udslag i nogen saerlig og umiddelbar omkostning for den enkelte fisker, der fanger saadanne fisk, saa laenge fiskene frit kan kastes over bord, medens anvendelse af mere selektive redskaber og metoder associeres med forskellige ulemper saasom lavere indkomst og besvaerligere arbejde; den enkelte fiskers villighed til at fiske selektivt undermineres ogsaa af en manglende tiltro til, at andre fiskere er indstillet paa at goere det samme,

M. der henviser til, at det meget tit er muligt at omgaa regler for udformning og anvendelse af redskaber, enten paa lovlig eller ulovlig vis, uden saerlig stor risiko for opdagelse, og saadanne regler er derfor ikke tilstraekkelige til at loese de relevante problemer,

N. der henviser til, at der derfor maa findes nye veje til at give fiskerne incitamenter og oege deres forstaaelse for den logiske begrundelse for de gaeldende regler, til at fremme tilliden mellem fiskerne indbyrdes og til at goere det muligt at haandhaeve reglerne, og der henviser til, at det er af afgoerende betydning med bedre uddannelse af fiskerne for at oege deres forstaaelse af, at det er noedvendigt med en lang raekke foranstaltninger for at bevare fiskebestandene, hvis de skal kunne spille deres vigtige rolle i forvaltningen af fiskeressourcerne for de kommende generationer,

O. der henviser til, at sammensaetningen af fangsterne varierer i aarets loeb og/eller alt efter de forskellige geografiske omraader, og at det normalt er meget lettere at overvaage, hvor og hvornaar de forskellige fartoejer fisker, end at kontrollere, hvordan de fisker, og hvad de fanger, og at man derfor hyppigere skulle goere brug af midlertidige, saesonbestemte eller permanente fredningsomraader, navnlig for at undgaa den uoekonomiske fangst af mange unge fisk,

P. der henviser til, at artikel 16 i den gaeldende forordning (EF) nr. 894/97 om tekniske foranstaltninger og artikel 45 i den nye forordning (EF) nr. 850/98 giver de enkelte medlemsstater mulighed for, paa strenge betingelser, at traeffe bevarelsesforanstaltninger for de farvande, der hoerer under deres jurisdiktion, og der henviser til, at det af baade praktiske og proceduremaessige aarsager kun er dem, der kan reagere hurtigt nok til at traeffe foranstaltninger, hvis der opdages store forekomster af yngel i deres farvande, og at de boer tilskyndes til at goere det,

Q. der henviser til, at der af flere aarsager stadig vil vaere temmelig mange bifangster, selv om foranstaltningerne til at formindske dem lykkes, og der henviser til, at man i stadig mindre grad tolererer det spild af ressourcer, som overbordkastning udgoer, og at en raekke nordatlantiske stater derfor har grebet mere og mere ind over for denne praksis, hvilket det norske forbud mod overbordkastning af elleve arter er det bedste eksempel paa,

R. der henviser til, at der er store vanskeligheder med at sikre, at forbud mod overbordkastning overholdes, og at der er stort behov for at supplere saadanne forbud med effektive foranstaltninger for at sikre, at forpligtelsen til at beholde hele fangsten om bord og lande den, inklusive undermaalsfisk, ikke bruges som daekke for med vilje at fange saadanne fisk for at tjene paa dem,

1. mener, at der maa traeffes foranstaltninger til at genoprette og opbygge de faldende fiskeressourcer, for at europaeisk fiskeri paa mellemlang og lang sigt kan forblive et levedygtigt erhverv;

2. paapeger, at omfanget af overbordkastning i oejeblikket er uacceptabelt, og at det kun kan saenkes ved hjaelp af passende tekniske foranstaltninger og en oeget kontrolindsats;

3. henstiller, at der paa europaeisk niveau gennemfoeres forskning for at kortlaegge, hvilke arter der loeber stoerst risiko for overbordkastning, samt forskning i fisks adfaerd for at udvikle den stoerst mulige selektivitet i redskaberne;

4. opfordrer indtraengende til, at visse fiskebestande beskyttes ved hjaelp af passende forvaltning og regulering af de marine ressourcer, herunder om noedvendigt et paabud om at skifte fangstplads, hvis over 15% af en enkelt fangst bestaar af undermaalsfisk; dette kan medfoere midlertidig lukning af saadanne fangstpladser;

5. glaeder sig over Den Europaeiske Unions forbud mod drivgarn som en foranstaltning, der i betydelig grad vil bidrage til en formindskelse af for store bifangster, men beklager, at Den Europaeiske Union ikke har foretaget en undersoegelse af fiskeredskabernes selektivitetsgrad med henblik paa at forbyde de redskaber, der giver for store bifangster;

6. henstiller, at Det Europaeiske Faellesskab fortsaetter med at forbedre de tekniske foranstaltninger til reduktion af fangsten af undermaalsfisk/umodne fisk, herunder navnlig en udvidet indfoerelse af fangstposer med kvadratiske masker for at give dem mulighed for at undslippe, og andre selektive redskaber;

7. opfordrer Kommissionen til at undersoege, om der i forbindelse med ovennaevnte foranstaltninger boer nedlaegges forbud mod overbordkastning af visse vigtige arter, ligesom i Norge, idet der som et pilotprojekt nedlaegges forbud mod overbordkastning af en eller to arter;

8. mener, at kvoterne i forbindelse med dette forbud mod overbordkastning af visse arter kan anvendes fleksibelt, saaledes at fiskerne kan faa markedsprisen for op til 10% af de kvalitetsfisk, der fanges ud over kvoten, og som saa fratraekkes det foelgende aars kvote, forudsat at der ikke er blevet overfisket med forsaet; og mener, at der straks boer indfoeres anvendelse af TAC'er, der gaelder for flere aar og flere arter, saadan som faellesskabslovgivningen paa fiskeriomraadet allerede giver mulighed for;

9. henstiller, at fisk, der landes, men som ikke kan bruges til konsum, saa vidt muligt skal anvendes til produktion af fiskemel og fiskeolie, saaledes at der opnaas mindre afhaengighed af industrifiskeriet, der i sig selv bidrager til nedgangen i bestandene af fisk til konsum;

10. henstiller, at saerlige fiskearter kun skal landes i saerlige havne med passende kontrolfaciliteter for at formindske den maengde af »sorte« fisk uden for kvote, der kommer paa markedet;

11. opfordrer indtraengende Kommissionen til at understrege over for medlemsstaternes regeringer, at de har ansvaret for at sikre effektiv inspektion om bord og effektiv havnekontrol med henblik paa at faa beskyttelsesforanstaltningerne til at fungere samt for at idoemme passende straf for overtraedelse af bestemmelserne;

12. opfordrer indtraengende medlemsstaterne til at forpligte sig til at lukke fangstpladser i deres farvande eller under deres jurisdiktion, naar der er et klart behov for det med henblik paa at bevare bestandene, og til ikke at misbruge deres ret til at traeffe saadanne foranstaltninger;

13. efterlyser stoette til forskning i, hvordan omfanget af akvakultur kan foroeges som en yderligere foranstaltning til at lette presset paa de mest populaere og mest solgte truede fiskearter, ogsaa som en alternativ kilde til jobskabelse i fiskersamfund;

14. opfordrer til bedre uddannelse af fiskere, navnlig undervisning i behovet for bevaring af fiskeressourcerne og den logiske begrundelse for de forskellige bevaringsforanstaltninger som et middel til at inddrage fiskerne som meget som muligt og faa dem til at forstaa disse foranstaltninger;

15. opfordrer indtraengende til, at der ivaerksaettes mere effektive stoetteforanstaltninger via strukturfondene og saerlige tilskud, der fordeles ligeligt til alle kystomraader, for at formindske afhaengigheden af fiskeriet, hvor dette er et betydeligt erhverv, samt til at bistaa de enkelte fiskere og fiskeriselskaber med at investere i det noedvendige udstyr og klare yderligere fiskerirestriktioner, naar der er behov for dem;

16. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.