C 95/54 DA 23.4.2003 Den Europæiske Unions Tidende
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Lissabon-strategien og bæredygtig
udvikling«
(2003/C 95/14)
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 24. oktober 2002 i overensstemmelse
med forretningsordenens artikel 19, stk. 1, og artikel 29, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om det
ovennævnte emne.
Det forberedende arbejde henvistes til Underudvalget Bæredygtig Udvikling, som udpegede Ernst Erik
Ehnmark til ordfører og Lutz Ribbe til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. februar 2003.
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 397. plenarforsamling af 26. og 27. februar
2003, mødet den 27. februar, følgende udtalelse med 98 stemmer for, 2 imod og 4 hverken for eller
imod.
1. Resumé
1.1. Begrebet »bæredygtig udvikling« blev opstillet som en
overordnet prioritet for EU. Gennem de seneste år er bæredyg-
tig udvikling blevet en stadig mere presserende politikstrategi,
som skal sikre en balanceret økonomisk vækst, velfærd,social retfærdighed og miljøviden, hvilket bør afspejles i EU’s
politikker. Dette er ikke tilfældet på nuværende tidspunkt.
Bæredygtig udvikling er stadig et meget generelt koncept fremfor et integreret arbejdsinstrument.
1.2. Vi konfronteres med flere hurtige forandringer end
forventet. Klimaændringer, bekymringer for energiforsyningen
og transportudbuddet på lang sigt, udfordringer omkringsocial udstødelse, ikke-bæredygtige produktions- og forbrugs-
mønstre — en række faktorer sætter bæredygtigheden af
EU’s egen fremtidige velfærd på en alvorlig prøve. Dette erspørgsmål, der kræver beslutninger, der bakkes op af borgerne
og gennemføres under inspirerende politisk lederskab.
1.3. Siden bæredygtig udvikling blev lanceret på Göteborg-
topmødet i juni 2001, har det ikke været noget særlig synligtledende princip i politikovervejelserne i EU. I stedet for at man
energisk fremmer bæredygtig udvikling — som besluttet på
Göteborg-topmødet — opfattes begrebet oftest som primært
en del af miljøproblematikken og indarbejdes ikke i et
overordnet policymix, der sigter på økonomiske, sociale ogmiljømæssige problemstillinger. Bæredygtig udvikling blev
opstillet som en ny tilgang til politikbeslutninger, og på det
punkt er der stadig meget at gøre.
1.4. EØSU finder det beklageligt, at bæredygtig udvikling
stadig ikke er integreret fuldt ud i Lissabon-strategien og ikke
anerkendes som en af EU’s vigtigste og mest omfattende
udfordringer, som kræver nogle svære valg.
(1) EFT C 204 af 18.7.2000.1.5. EØSU opfordrer til, at man på forårstopmødet i marts2003 igen resolut gengiver bæredygtig udvikling sin status
som et overordnet mål for EU. EØSU opfordrer også til, at
topmødet giver de nødvendige impulser for at integrere
bæredygtig udvikling fuldt ud i Lissabon-strategien, og slår til
lyd for at denne integrering af bæredygtig udvikling iværksæt-tes under det græske og italienske EU-formandskab.
1.6. Visionen om bæredygtig udvikling bør ophøjes til et
centralt mål for EU. Dette kræver bl.a. enighed om, hvad
bæredygtig udvikling kan være, og hvilke politiske skridt derbør tages. Politikker til fremme af bæredygtig udvikling vil
have indvirkning på borgernes dagligdag. Dette gør det endnu
vigtigere, at der er en løbende dialog mellem Europas borgere
og deres politisk ansvarlige.
1.7. Det skal også gøres klart, at bæredygtig udvikling skal
stå i fokus i debatten om det kommende Europa. Visionen bør
derfor indgå i den nye traktat.
1.8. Lissabon-strategien er i vanskeligheder på grund af
utilstrækkelige resultater i forbindelse med de dristige mål og
handlinger, der blev formuleret i 2000. Der må derfor pustes
nyt liv i strategien. EØSU foreslår, at der sættes kraftigt ind forat revidere strategien i løbet af 2003, så man har et afsæt for
de konklusioner, forårstopmødet skal drage i marts 2004.
EØSU er rede til at bidrage til en sådan revision.
1.9. EØSU ønsker at markere de områder af Lissabon-
strategien, hvor bæredygtig udvikling bør integreres, og hvor
økonomiske, sociale og miljømæssige hensyn sammenkobles
og ikke bliver stående som isolerede hensyn.
23.4.2003 DA C 95/55 Den Europæiske Unions Tidende
1.10. EØSU fremhæver især tre områder: Kraftigere støtte
til private og offentlige investeringer i ny og ren teknologi ogudstyr, fornyet indsats for at forbedre kvaliteten i arbejdet
og en ny, bred høring om prissætning af forbruget af
naturressourcer.
1.11. En række centrale problemer i forbindelse med bære-
dygtig udvikling kan henføres til brugen af ikke-vedvarende
ressourcer, som fossile brændsler, til energiproduktion ogtransport. Selv om der er taget visse initiativer inden for
disse områder, foreslår EØSU, at forårstopmødet skal være
startskuddet til iværksættelsen af en konsekvent indsats for at
mindske vores afhængighed af fossile brændsler.
1.12. Visionen om bæredygtig udvikling har tydelige følger
for governance, politisk lederskab og sammenhængen mellemde forskellige politikområder både på nationalt og EU-plan.
Dialogen med borgerne bør ikke begrænses til enkeltstående
tilfælde, men skal være en løbende proces. Den for nylig
indgåede aftale om offentlighedens deltagelse i udformningen
af miljøpolitikken betegner en positiv udvikling. Det bliver enudfordring for EU-institutionerne og de nationale regeringer at
skabe en sådan politiksammenhæng. Både Kommissionen og
Europa-Parlamentet bør træffe yderligere foranstaltninger for
at sikre en sådan sammenhæng.
1.13. De nye medlemsstater vil automatisk deltage i Lissa-
bon-strategien og strategien for bæredygtig udvikling. Dissespørgsmål indgik ikke i tiltrædelsesforhandlingerne, da de
ikke er en del af EU’s regelværk. Det bliver en ubetinget
nødvendighed at kunne yde en passende støtte til de nye
medlemsstater, især i forbindelse med gennemførelsen af
strategien for bæredygtig udvikling.
1.14. Den fremgangsmåde, som blev vedtaget på verdens-
topmødet i Johannesburg i 2002, giver EU en unik, historisk
mulighed for at fremstå som et godt eksempel og tage føringen
på verdensplan, når det i praksis handler om at indbygge
hensyn til bæredygtig udvikling i de forskellige politikker.
Samtidig med iværksættelsen af sin egen strategi for bæredygtigudvikling bør EU gøre alt for at sikre, at andre lande og
regioner følger efter, også gennem partnerskaber.
1.15. EØSU har gennem en lang række udtalelser og
høringer af interessenter taget meget aktiv del i udviklingen af
strategien for bæredygtig udvikling. EØSU har til hensigt at
fortsætte dette arbejde.
1.16. For den nuværende politiske og økonomiske situation
er det vigtigt, at EU giver klar besked om betydningen af fortsat
at arbejde aktivt for at fremme bæredygtig udvikling. Denne
vision er ikke løsningen på alle problemer, og der er hellerikke udarbejdet en klar politisk ramme for bæredygtig udvik-
ling endnu. Men det er en retledende og meget tillokkendevision, som fastsætter centrale kriterier for vores fremtidige
fælles levestandard set under en økonomisk, social og miljø-
mæssig synsvinkel. Bæredygtig udvikling må ikke ses som en
begrænsning på økonomisk vækst og beskæftigelse, men
bør tværtimod ses som en attraktiv investeringsstrategi forvelstand, velfærd og social retfærdighed.
2. En strategi i vanskeligheder
2.1. Lissabon-strategien for økonomisk, social og miljø-
mæssig fornyelse er et af EU’s mest ambitiøse projekter.Her tre år efter er strategien imidlertid i vanskeligheder.
Målsætningen om at gøre EU til den mest konkurrencedygtige
og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, en økonomi,
der kan skabe en bæredygtig økonomisk vækst med flere og
bedre job og større social samhørighed, er stadig yderstrelevant, men realiseringen af målsætningen halter bagud i
forhold til tidsplanen. I sin rapport for 2003 til det europæiske
forårsmøde har Europa-Kommissionen peget på manglerne igennemførelsen af Lissabon-strategien.
2.2. Det er især beklageligt, at problemerne med Lissabon-
strategien betyder, at planlægning og implementering af bære-dygtig udvikling halter bagud i forhold til tidsplanen. Forårs-
rapporten giver ikke en sammenhængende status over frem-
skridt inden for bæredygtig udvikling, heller ikke i forbindelse
med de områder, der er identificeret som prioriterede områder
af det Europæiske Råd i Göteborg. Forårsrapporten behandlerkun spørgsmål vedrørende bæredygtig udvikling i forbifarten.
Kommissionen begår den almindelige fejl hovedsageligt at
forbinde bæredygtig udvikling med miljøpolitik. Det Europæi-
ske Økonomiske og Sociale Udvalg savner en mere fyldestgø-
rende analyse af fremskridt og mangler i forbindelse medrealiseringen af bæredygtig udvikling som en topprioritet.
2.3. På Göteborg-topmødet i juni 2001 enedes man om
en strategi for bæredygtig udvikling, der føjede en tredjemiljømæssig dimension til Lissabon-strategien ved at give
miljøspørgsmål samme politiske prioritet som økonomiske og
sociale spørgsmål. Den vigtigste del af beslutningen gik på atskabe en ny tilgang til politikudformningen i EU. Det blev
besluttet, at økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger
inden for alle politiske områder bør undersøges koordineret
og tages i betragtning i forbindelse med politikudformning.
Dette betyder, at alle EU-tiltag bør underkastes en konsekvens-vurdering ud fra en bæredygtighedssynsvinkel dækkende de
potentielle økonomiske, sociale og miljømæssige konse-
kvenser.
C 95/56 DA 23.4.2003 Den Europæiske Unions Tidende
2.4. Den omstændighed, at bæredygtig udvikling ikke ind-
går som diskussionstema på Konventet om EU’s fremtid, erendnu et tegn på, at »bæredygtig udvikling« stadig ikke er
blevet integreret i almindelig politisk tankegang og beslut-
ningstagning.
2.5. Bæredygtig udvikling spiller ikke en væsentlig rolle i
nogen af de 31 kapitler, på basis af hvilke man førte
forhandlingerne med de nye medlemsstater. Det bliver en
ubetinget nødvendighed at støtte de nye medlemsstater med attilpasse sig til og integrere EU-strategien for bæredygtig
udvikling, så en ikke-bæredygtig udvikling undgås. Et eksempel
er transportsektoren, hvilket EØSU allerede har gjort opmærk-
som på flere gange. EØSU havde forventet, at Kommissionen i
sin forårsrapport havde lagt op til en diskussion om, hvordanbæredygtighedskriterier indbygges i gennemførelsen af EU-
støtte i den udvidede Union.
2.6. EU spillede en førende rolle på verdenstopmødet om
bæredygtig udvikling i Johannesburg i 2002 ved at presse
på for at opnå mere ambitiøse forpligtelser og handlinger
vedrørende gennemførelsen af bæredygtig udvikling. EU må
ikke miste sin førende rolle på verdensplan på disse områderog bør gøre alt for at sikre, at andre lande og regioner følger
efter, også gennem partnerskab.
3. Politiske udfordringer i forbindelse med Göteborg-
visionen
3.1. Det vigtigste i de beslutninger, der blev taget på
Det Europæiske Råd i Göteborg, var ikke detaljerne, men
etableringen af en ny, overordnet tilgang til politikudformning.
Bæredygtig udvikling blev gjort til en konsekvensanalysefaktor,
som alle vigtige politikforslag skal underkastes. Gennemfø-
relsen af denne beslutning har vist sig at være vanskelig. Indtilvidere har kun et begrænset antal af Kommissionens forslag
været igennem en sådan konsekvensanalyse. De anvendte
kriterier skal videreudvikles, især hvad angår miljø. Blandt nye
indikatorer kunne man forestille sig begrænsninger på brugen
af uudviklet land ved bebyggelse, miljømæssige begrænsningeri forbindelse med byudvikling, udlægning af en vis andel
af arealet til naturbeskyttelsesområder og gennemførelse af
beskyttelsespolitikker.
3.2. I opløbet til Göteborg-mødet iværksatte Kommissionen
en kort høring om bæredygtig udvikling, inklusive en høringarrangeret i samarbejde med EØSU, for at involvere borgerne i
den politiske beslutningsproces. Siden er der blevet afholdt to
forummer for interessenter, arrangeret i fællesskab med EØSU.3.3. Under forummet for interessenter i september 2002
blev fremskridt og fremtidige prioriteter inden for EU’s strategifor bæredygtig udvikling undersøgt, og man nåede frem til tre
overordnede konklusioner:
— Begrebet »bæredygtig udvikling« skal udvikles yderligere,
især på lang sigt. Der hersker uenighed om betydningen
af bæredygtig udvikling både inden og uden for EU.
— »Bæredygtig udvikling« skal defineres, så det bliver muligt
at formidle begrebets indhold til borgerne, og forklare,
hvad det indebærer for vore nuværende og fremtidige
generationer.
— Der er en mangel på politisk lederskab på området. Det
betyder, at bæredygtig udvikling endnu ikke er integreret
i en sammenhængende indfaldsvinkel til politikudform-ning på EU-plan. Økonomiske, sociale og miljømæssige
hensyn skal kobles sammen, så man indbygger »win-win«
situationer i strategien for bæredygtig udvikling i stedet
for at følge en opdelt indfaldsvinkel. Strategien kan blive
en enestående mulighed for EU til at udvikle en nyindfaldsvinkel til dets økonomiske udvikling byggede på
mere bæredygtige produktions- og forbrugsmønstre og
nye former for innovation inden for teknologisk udvik-
ling. Bæredygtig udvikling skal gøres til en attraktiv miljø-
og velstandsorienteret investeringsstrategi, der satser påkonkurrencedygtighed, beskæftigelse og bekæmpelse af
social udstødelse.
4. Enighed om en fælles definition af bæredygtig udvik-
ling
4.1. Der er en tydelig svaghed ved bæredygtig udvikling
som EU’s overordnede vision og prioritet: Begrebet har aldrig i
fuldt omfang og systematisk været genstand for en bred høring
af regeringerne i medlemsstaterne og ansøgerlandene eller af
det organiserede civilsamfund. Derfor er konceptet til tider
ikke særlig håndgribeligt.
4.2. Forårsrapporten 2003 og debatten i forummet for
interessenter har vist, at der først og fremmest skal foretages
en omfattende høring om betydningen af begrebet bæredygtig
udvikling, om de nødvendige ændringer og om midler og vejetil virkeliggørelsen heraf. Det er relativt let at opnå enighed om
behovet for bæredygtig udvikling. Det er straks sværere at
indføre og gennemføre konkrete tiltag, der kan gribe alvorligt
ind i det liv, vi lever i samfundet i dag, især når der endnu ikke
er fastsat et overordnet mål. De politiske debatter, der i deseneste måneder har fundet sted, f.eks. om fiskeripolitikken
eller reformen af landbrugspolitikken, er et godt eksempel
herpå.
23.4.2003 DA C 95/57 Den Europæiske Unions Tidende
4.3. Det bliver altså mere og mere tydeligt, at der ikke er
nogen fælles opfattelse af begrebet bæredygtig udvikling. Førdet lykkes at bøje de til tider diametralt modsatte opfattelser
mod hinanden, vil det være vanskeligt at tage yderligere skridt.
4.4. Bæredygtig udvikling hviler på en »tre-søjle-model«.
Nogle fortolker dette således, at økonomiske, sociale og
miljømæssige hensyn skal vægtes ens. Andre mener derimod
ikke , at aspekterne skal vægtes ens, men at der skal tages
»afbalanceret hensyn« til henholdsvis økonomiske, miljømæssi-
ge og sociale overvejelser, således at der sagtens kan skeforskydninger mellem søjlerne. Begge tilgange indebærer van-
skelige politiske beslutninger.
4.5. Store grupper i samfundet gør sig ikke de fremtidige
følger af de nuværende ikke-bæredygtige udviklinger klart.
Andre er bevidste herom, men frygter mere de kort- og
mellemfristede følger af en omlægning end de langsigtede
konsekvenser af de nuværende, ikke-bæredygtige systemer
(som de ikke vil nå at opleve). Man har endnu ikke truffet denødvendige politiske beslutninger for at vende alle ikke-
bæredygtige tendenser i de industrialiserede lande, og vi er slet
ikke klar til at tackle virkningerne af den industrielle udviklingi andre dele af verden.
4.6. Der er ingen tvivl: Generelt skal erhvervslivets konkur-
renceevne opretholdes, og der skal foretages en velovervejetomlægning. Der er i dag sektorer i erhvervslivet, der er
bæredygtige, men ikke konkurrencedygtige (f.eks. vedvarende
energi), medens de ikke-bæredygtige sektorer — med de givne
rammebetingelser — udgør rygraden i økonomien i dag. Det
er disse sektorer, der må omlægges.
4.7. Derfor skal der fastlægges nye rammebetingelser, der
gør det muligt at udvikle nye markeder og arbejdspladser.
Dette kræver en kraftig udvikling mod en konkurrencedygtig,socialt retfærdig og bæredygtig økonomi, hvilket nødvendigvis
vil stille spørgsmål ved nogle af de nuværende aktiviteter og
gøre det nødvendigt med en bredere offentlig debat. De berørte
grupper har behov for et forum til konfliktløsning, der kan
råde og vejlede beslutningstagerne, når disse skal træffevanskelige beslutninger, der er nødvendige for nuværende og
fremtidige generationers ve og vel, men som kan komme i
konflikt med det enkelte individ eller hele gruppers ellerregioners kortfristede interesser.
4.8. På baggrund heraf foreslår EØSU at tackle bæredygtig
udvikling under hensyntagen til følgende tre vinkler:
— Kommissionen bør bidrage til at skabe konsensus om,
hvad der konkret ligger i bæredygtig udvikling.— På kort sigt, dvs. frem til år 2010, skal der gøres en
indsats for at udforme konkrete aktiviteter for at følge oppå beslutningerne på det Europæiske Råd i Göteborg,
blandt andet med hensyn til prioriteter i forbindelse
med klimaændringer, sikring af bæredygtig transport,
foranstaltninger til bekæmpelse af trusler mod folkesund-
heden, en mere ansvarlig forvaltning af naturressourcerneog indarbejdelsen af henholdsvis miljøhensyn i EU’s
politikområder og inddragelse af bæredygtighedshensyn i
Lissabon-strategien.
— På langt sigt, dvs. i løbet af de næste 25-30 år, skal der
fokuseres på beslutninger om problemer, der skal løses,
hvis vores generation skal gøre det muligt for kommendegenerationer at opretholde og højne en i forvejen høj
levestandard. De vigtigste spørgsmål i den henseende vil
gå ud på at fjerne koblingen mellem økonomisk vækst og
ressourceforbrug og at mindske afhængigheden af fossile
brændstoffer.
5. Integrering af Lissabon-strategien i visionen om bære-
dygtig udvikling
5.1. Der er opnået enighed om, at bæredygtig udvikling er
en integrerende del af Lissabon-strategien. Med denne tilføjelse
bør strategien integrere økonomiske, sociale og miljømæssige
hensyn i alle politikbeslutninger. Lissabon-strategien fremby-
der således en mulighed for at iværksætte bæredygtig udvikling
i praksis på kort og mellemlang sigt. Denne mulighed erdog stadig ikke blevet klart udnyttet. Europa-Kommissionens
forårsrapport for 2003 er en forbedring sammenlignet med
forårsrapporten fra sidste år, men den imødekommer stadig
ikke de forventninger, der ligger i beslutningerne fra Det
Europæiske Råd i Göteborg.
5.2. Det skal dog understreges, at bæredygtig udvikling på
lang sigt bør have topprioritet i alle EU’s politikker. Ud fra et
politiksynspunkt betyder dette, at Lissabon-strategien skal
integreres i visionen om bæredygtig udvikling, og at der i
forbindelse med aktioner inden for rammerne af Lissabon-strategien og andre EU-programmer og -aktioner bør foretages
en konsekvensanalyse under en bæredygtighedssynsvinkel,
sådan som det blev besluttet af Det Europæiske Råd i Göteborg.
5.3. Det har undertiden været vanskeligt at iværksætte
Lissabon-strategien i praksis og i den forbindelse tilgodese enbæredygtig udvikling. EØSU har i en lang række udtalelser om
emnet anmodet om, at målsætningerne i Lissabon-strategien
gøres mere konkrete, således at det fremgår, hvordan strategien
og målsætningerne for bæredygtig udvikling kan forenes. Efter
EØSU’s opfattelse er det af afgørende betydning, at teorierneom bæredygtig udvikling omsættes til konkret politik. Bære-
dygtig udvikling vil i modsat fald forblive en udefineret
langsigtet vision.
C 95/58 DA 23.4.2003 Den Europæiske Unions Tidende
5.4. EØSU ønsker at gøre opmærksom på en række områ-
der, hvor det er af væsentlig betydning med en sammenhæn-gende, integreret strategi. Her kan nævnes behovet for at
fremme og støtte investeringer i nye og rene teknologier og
udstyr, hvilket også vil forbedre EU’s konkurrenceevne på
længere sigt. Endvidere kan nævnes arbejdets kvalitet, hvor der
stadig er brug for konkret handling. Endelig er der behovetfor at iværksætte en omfattende offentlig høring om ikke-
bæredygtig produktion og forbrugsmønstre.
5.5. EØSU begrænser sig til disse tre eksempler. Sammen
med andre områder bør de indgå i en større revision af
Lissabon-strategien, tre år efter dens iværksættelse. Strategien
blev udformet i et særligt økonomisk klima, og den efterfølgen-
de udvikling har ændret forudsætningerne for strategien. EØSUforeslår en revision af Lissabon-strategien i 2003, således at
det europæiske forårstopmøde i 2004 kan få mulighed for at
træffe de nødvendige beslutninger i forbindelse med den videregennemførelse af strategien.
6. Sammenhængende politikudformning for at sikre
bæredygtig udvikling
6.1. Valget af indikatorer, der gør det muligt at vurdere
bæredygtigheden af nye EU-aktioner og -programmer, er
afgørende for, at der kan skabes sammenhæng mellem politik-
kerne og »win-win« situationer. På nuværende tidspunkt vedrø-rer de fleste indikatorer kun én af de tre dimensioner i stedet
for på systematisk vis at fokusere på de indbyrdes forbindelser
mellem de tre dimensioner og fremskridt i retning af en
overordnet bæredygtig udvikling. EØSU anbefaler, at de valgte
indikatorer i forårsrapporten 2003 finpudses med henblik pårapporten til forårstopmødet i 2004.
6.2. Passende institutionelle ordninger er en vigtig faktor
for at opnå sammenhæng i forbindelse med bæredygtig
udvikling. EØSU har gentagne gange understreget, at det er af
afgørende betydning, at EU-institutionerne, og især Kommis-
sionen, træffer foranstaltninger til at indføre mekanismer til
effektiv intern koordination og en sammenhængende politik iforbindelse med bæredygtig udvikling. Kommissionens for-
mand bør påtage sig en endnu stærkere lederrolle i forbindelse
med bæredygtig udvikling og sikre, at adskilte og konkurreren-de politikmålsætninger bringes i indbyrdes overensstemmelse.
6.3. Det Europæiske Råd i Göteborg gav Rådet (almindelige
anliggender) det overordnede ansvar for at koordinere den
horisontale forberedelse af strategien for bæredygtig udvikling.
I et af Rådets (almindelige anliggender) initiativer opfordredesalle andre rådssammensætninger til at aflægge rapport om
fremskridt i retning af bæredygtig udvikling inden slutningenaf 2002. Selv om rapporterne i mange tilfælde kun er
temmelig elementære, er de et vigtigt skridt i retning af en
sammenhængende politik. EØSU bifalder dette initiativ og
foreslår, at Rådet (almindelige anliggender) bør følge op på
disse rapporter med mere specifikke spørgsmål som led iforberedelserne til Det Europæiske Råds forårsmøde i 2004.
6.4. Både EU-institutionerne og de nationale regeringer står
over for en betydelig udfordring, når det drejer sig om at skabeen sammenhængende politik i forbindelse med bæredygtig
udvikling. Både Kommissionen og Europa-Parlamentet bør
træffe yderligere foranstaltninger for internt at sikre en sam-
menhængende politik.
6.5. Som opfølgning på beslutningen om bæredygtig udvik-
ling fra Det Europæiske Råd i Göteborg har flere medlemsstater
fremlagt nationale planer for bæredygtig udvikling indenfor
rammerne af FN og udarbejdet nationale strategier for bære-
dygtig udvikling. EØSU anbefaler, at Det Europæiske Råd
opfordrer medlemsstaterne til hvert år at aflægge rapportom deres strategier for bæredygtig udvikling som led i
forberedelserne til Det Europæiske Råds forårsmøde.
6.6. På baggrund af beslutningen på topmødet i Göteborg
om at tilføje en miljødimension til Lissabon-strategien forven-
ter EØSU, at der til Det Europæiske Råds forårsmøde ud overrapporten om overordnede retningslinjer for de økonomiske
politikker og om retningslinjer for beskæftigelsen, som i sig
selv bør referere til integreringen af bæredygtig udvikling, ogsåudarbejdes en årlig rapport om politikken for bæredygtig
udvikling.
7. EØSU’s rolle
7.1. En af EØSU’s vigtigste prioriteter er at sikre, at
bæredygtig udvikling tillægges den nødvendige betydning,
først og fremmest på baggrund af de gennemgribende ind-
virkninger, foranstaltninger på dette område vil have på det
europæiske samfunds hverdag. En række af EØSU’s initiativud-talelser og forskellige møder med berørte parter betoner den
betydning, som EØSU tillægger drøftelser af dette emne.
7.2. EØSU er rede til at bidrage til den fremtidige udvikling
af EU-strategien for bæredygtig udvikling og til i den forbindel-
se at påtage sig yderligere opgaver for at sikre, at bæredygtig
udvikling integreres fuldt ud i Lissabon-strategien.
23.4.2003 DA C 95/59 Den Europæiske Unions Tidende
7.3. EØSU opfordrer Kommissionen til årligt eller halvårligt
at udarbejde en resultattavle vedrørende fremskridt i retning afbæredygtig udvikling i forbindelse med det årlige eller halvårli-
Bruxelles, den 27. februar 2003.
Roger BRIESCH
Formand for
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution rettet til Forårstopmødet den
21. marts 2003
(2003/C 95/15)
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 397. plenarforsamling, mødet den
27. februar 2003, følgende resolution med 126 stemmer for og 1 stemme hverken for eller imod
Lissabon-strategien er i krise.
Kommissionens rapport til Det Europæiske Råds forårsmøde
vedrørende Lissabon-strategien for økonomisk, social og miljø-
mæssig fornyelse viser tydeligt, at selv om der er gjort visse
fremskridt, sakker gennemførelsen af strategien langt bagud iforhold til tidsplanen. Når Lissabon-strategien (og dens mål: at
gøre EU til den mest konkurrencedygtige og dynamiske
videnbaserede økonomi i verden, en økonomi, som kan skabe
en holdbar økonomisk vækst med flere og bedre job og
større social samhørighed) er i krise, bliver EU’s strategifor bæredygtig udvikling, som er baseret på en indbyrdes
sammenhæng imellem økonomiske, sociale og miljømæssige
hensyn, også forsinket. Rapporten afslører et stadigt større
spænd mellem medlemsstaterne, hvad angår gennemførelsen
af strategien som helhed.
EØSU efterlyser, at der udfoldes bestræbelser for at realisere
Lissabon-strategien (som udbygget på Det Europæiske Råd iGöteborg), som er sammenlignelige med dem, der er blevet
gjort for at virkeliggøre det indre marked og den fælles valuta.
EØSU kræver, at medlemsstaterne gør sig betydeligt større
anstrengelser, men det samme gælder EU-institutioner, regio-
ner, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet som helhed, såLissabon-målsætningerne kan føres ud i livet. Detaljerede
fremskridtsrapporter bør indgå i bestræbelserne.
EØSU er overbevist om, at Lissabon-målsætningerne stadig er
relevante og nødvendige. Der er brug for en indsats, hvis man
skal genskabe tilliden blandt EU-borgerne og udvikle en positivge forum for interessenter, som er planlagt i samarbejde
mellem Kommissionen og EØSU.
vision for fremtiden, der er baseret på inddragelse af borgerne
og som sikrer en mere afbalanceret fordeling af den velstand
og det overskud, som moderne teknologi skaber.
På Det Europæiske Råd i Göteborg blev der fastlagt en ny
tilgang til politikplanlægning, der er baseret på en koordineret
evaluering af de økonomiske, sociale og miljømæssige virk-
ninger af alle politikker, som der skal tages hensyn til ibeslutningsprocessen. Indarbejdelse af bæredygtig udvikling i
Lissabon-strategien indebærer en særlig udfordring, som endnu
ikke er blevet taget op af EU-institutioner eller af medlems-stater.
EØSU mener, at det i det nuværende politiske og økonomiske
klima er desto vigtigere, at EU klarere end hidtil signalerer, at
vi skal videre med Lissabon-strategien og med bæredygtigudvikling.
De nye medlemsstater vil automatisk indgå som partnere i
Lissabon-strategien og EU’s strategi for bæredygtig udvikling,
selv om ingen af disse strategier blev berørt under diskussionenom EU’s regelværk. EØSU finder det vigtigt, at man støtter
ansøgerlandenes anstrengelser for at fremskynde gennemfø-
relsen af strategien.