ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.2.4.

Ifølge forordningen skal de nationale energi- og klimaplaner blandt andet indeholde en konsekvensanalyse af sociale spørgsmål samt specifikke nationale målsætninger om energifattigdom samt et handlingsprogram. Dette har især lagt EØSU på sinde, og det glæder sig over, at de nu er medtaget. Der kan dog frit fastsættes en definition af energifattigdom i de nationale energi- og klimaplaner, og det vil gøre det umuligt at sammenligne data i forskellige medlemsstater, hvilket underminerer EU's chancer for en retfærdig omstilling og øger sandsynligheden for offentlig modstand mod selve omstillingen. Udvalget anbefaler at forordningen kommer til at indeholde en enkel referencedefinition. Det skal ikke være et krav, at medlemsstaterne anvender denne definition til interne formål, men det vil fastlægge et kriterium for indberetninger i henhold til de nationale energi- og klimaplaner. Et eksempel på en sådan definition kunne være: »Der er tale om energifattigdom, når en husstand bruger mere end 10 % af den disponible indkomst til energi til opvarmning og afkøling til passende niveauer.« En sådan definition har gjort det muligt for nogle lande at evaluere fremskridtene — eller manglen på samme — mod at komme energifattigdom til livs, men da problemet omfatter mange faktorer, skal definitionen muligvis indeholde andre elementer.
3.10.

ETIAS-overvågningslisten vil bestå af oplysninger vedrørende personer, der er mistænkt for at have begået eller deltaget i en alvorlig strafbar handling, som defineret i forslaget, eller personer, om hvem der er konkrete indicier for eller rimelig grund til at antage, at de kan begå en sådan alvorlig strafbar handling, eller som udgør andre sikkerheds- eller sundhedsrelaterede risici. Udvalget foreslår, at ansøgerne, i overensstemmelse med europæiske normer, bør have ret til at kende begrundelsen for afslaget, og at de bør have mulighed for at gøre indsigelser.
3.2.

De nye bestemmelser følger visse grundlæggende principper for at sikre, at rammerne for insolvens og rekonstruktion bliver sammenhængende og effektive i hele EU: — virksomheder i finansielle vanskeligheder, navnlig SMV'er, vil have adgang til varslingsredskaber, så en forringelse af den økonomiske situation kan opdages, og der kan sikres rekonstruktion i en tidlig fase — rammerne for forebyggende rekonstruktion, som skal være fleksible, skal forenkle de retslige procedurer, hvad angår frister, omkostninger og kompleksitet — en henstandsperiode for skyldneren på højst fire måneder inden iværksættelse af håndhævelsesforanstaltninger for at fremme forhandlinger, som kan føre til en effektiv rekonstruktion — ingen mulighed for, at en minoritet af kreditorer eller aktionærer, som ikke samtykker, kan blokere for rekonstruktionsplaner, men deres legitime interesser beskyttes fuldt ud — beskyttelse af nye og midlertidige finansieringer for at give større mulighed for effektiv rekonstruktion — fuld arbejdsretlig beskyttelse under procedurerne for forebyggende rekonstruktion i overensstemmelse med den gældende EU-arbejdsret — ensartet uddannelse og specialisering af kuratorer og dommere i EU — fuld anvendelse af nye it-teknologier til online opfyldelse, forkyndelse og meddelelse for at sikre en bedre effektivitet og strømline varigheden af procedurerne vedrørende insolvens, rekonstruktion og indrømmelse af en ny chance.
3.1.2.

SMV'er over hele Europa anser stadig banklån for at være deres primære kilde til finansiering (7). EØSU værdsætter Kommissionens hensigt om at udvide anvendelsesområdet for SMV-støttefaktoren til lån over 1,5 mio. EUR (8). Samtidig opfordrer udvalget Kommissionen til at lægge særlig vægt på at vurdere tilstrækkeligheden af bankfinansiering og at tage skridt til at målrette bankfinansiering mere effektivt for at opfylde SMV'ernes specifikke behov, afhængigt af deres forskellige risikoprofiler, udviklingstrin, placering osv. EØSU foreslår også, at Kommissionen overvejer muligheden for at anvende SMV-støttefaktoren til potentiel udvidelse af egenkapitalkravene i tilfælde af kontracykliske eller systemiske risici, da udlån til SMV'er ellers kunne blive begrænset.
3.3.2.

Der er dog behov for yderligere tiltag. Som tidligere fremhævet (20) skal den endelige gennemførelse af Basel III og Rådet for Finansiel Stabilitet (CSF) samt løsningen af problematikken om banker, der er for store til at krakke (too big to fail), i overensstemmelse med de internationale aftaler (G20) (fortsat) stå højt på dagsordenen i de kommende år. Det er nødvendigt fortsat at styrke stabiliteten og modstandskraften i den finansielle sektor og samtidig fremover undgå brug af offentlige midler til at redde bankerne. For at lette anvendelsen af afviklingsmekanismen bør der i øvrigt arbejdes videre på at undersøge, hvordan bankernes store beholdninger af statsobligationer mindskes (21). Dette vil også fremme den fulde gennemførelse af bankunionen (22).
4.9.

De udfordringer, som EU kommer til at stå over for i de kommende år, kræver ud over en stærk politisk opbakning også større deltagelse fra civilsamfundets og arbejdsmarkedsparternes side i processen hen mod en »ny strategi for øer« såvel som et styrket iværksættersystem via foranstaltninger til støtte for SMV'ernes konkurrenceevne.
2.1.

Inden for rammerne af REFIT-programmet og indsatsen for bedre lovgivning, som har til formål at sikre en hensigtsmæssig lovgivningsmæssig ramme af høj kvalitet, jf. den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen, foreslår sidstnævnte at ophæve tre forordninger, fordi de er forældede.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 173/82

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om ændring af Rådets direktiv 87/217/EØF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF, Europa Parlamentets og Rådets direktiv 2009/31/EF, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1257/2013, Rådets direktiv 86/278/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/63/EF, hvad angår procedurereglerne på området miljørapportering, og om ophævelse af Rådets direktiv 91/692/EØF

(COM(2016) 789 final — 2016/0394 COD)

(2017/C 173/14)

Anmodning om udtalelse Europa-Parlamentet, 13.2.2017 Rådet for Den Europæiske Union, 20.2.2017 Retsgrundlag Artikel 192, stk. 1, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø Vedtaget på plenarforsamlingen 22.2.2017 Plenarforsamling nr. 523 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 178/1/2

Da Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) fuldt ud går ind for forslagets indhold, og da EØSU allerede har behandlet dette emne i sin udtalelse 1491/90 af 18. december 1990 (*1), besluttede det på sin 523. plenarforsamling den 22.-23. februar 2017, mødet den 22. februar 2017, med 178 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod at afgive en udtalelse, som støtter det fremsatte forslag, og at henvise til den holdning, det gav udtryk for i ovennævnte dokument.

Bruxelles den 22. februar 2017. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(*1) EØSU's udtalelse 1491/90 om Forslag til Rådets direktiv om harmonisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af en række miljødirektiver, EFT C 60 af 8.3.1991, s. 15-16.
1.6.

Udvalget mener, at der for alle banker bør findes en ramme for tabsabsorbering. I den forbindelse er det glædeligt, at det foreliggende forslag bidrager til gennemførelsen af specifikke foranstaltninger, der er relevante for globale systemisk vigtige banker. Det indebærer, at G-SIBs (3) skal have større tabsabsorberende evne, den såkaldte TLAC (4), der kan aktiveres i tilfælde af krise. Nærværende forslag bidrager også til gennemførelsen af »bail-in«- systemet for andre banker, ved at reducere eventuelle risici for en juridisk debat, når det er hensigtsmæssigt.
4.2.

EØSU understreger vigtigheden af på et tidligt tidspunkt at indlede en dialog med arbejdsmarkedets parter med henblik på at skabe et gennemsigtigt og tillidsfuldt miljø. EØSU er af den opfattelse, at dette er særdeles vigtigt allerede i den nuværende fase af gennemførelsen af C-ITS, hvor det ser ud til, at virkningerne på de sociale og/eller beskæftigelsesmæssige forhold vil være ubetydelige eller fraværende, med det mål at skabe et tillidsfuldt miljø i lyset af de langt mere betydelige virkninger af indførelsen af automatiserede biler. Også i denne forbindelse henleder EØSU opmærksomheden på vigtigheden af, at privatlivets fred beskyttes, og på behovet for at sikre, at persondata ikke anvendes til andet end C-ITS-formål uden den pågældende persons samtykke. Der bør udvikles præcise og bindende retlige rammer på dette område.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 288/130

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse i henhold til forordning (EU) nr. 1306/2013 af tilpasningssatsen for direkte betalinger for kalenderåret 2017

(COM(2017) 150 final — 2017/0068 (COD))

(2017/C 288/19)

Anmodning om udtalelse Europa-Parlamentet, 06/04/2017 Retsgrundlag Artikel 43, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø Vedtaget på plenarforsamlingen 31/05/2017 Plenarforsamling nr. 526 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 177/0/0

Da EØSU allerede har behandlet dette forslag i sin udtalelse CES 2942/2013 vedtaget den 25. maj 2013 (*1), besluttede det på sin 526. plenarforsamling den 31. maj og 1. juni 2017 (mødet den 31. maj 2017) med 177 stemmer for, ingen imod og ingen hverken for eller imod ikke at afgive en ny udtalelse om emnet, men at henvise til den holdning, det gav udtryk for i ovennævnte dokument.

Bruxelles, den 31. maj 2017. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(*1) EØSU's udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af en tilpasningssats for direkte betalinger som fastsat i forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår kalenderåret 2013, COM(2013) 159 final — 2013/0087 (COD) (EUT C 271 af 19.9.2013, s. 143).
4.4.

I flere medlemsstater er oplæring på arbejdspladsen en væsentlig del af den grundlæggende uddannelse for chauffører. Under uddannelse på arbejdsstedet udfører chaufføren praktiske erhvervsmæssige transportopgaver under vejledning og tilsyn. Denne mulighed bør bevares for at sikre, at chauffører allerede bliver bekendt med arbejdet under deres uddannelse, og derved fuldt ud garantere, at nye aktører i sektoren har de faglige kvalifikationer. EØSU er derfor stærkt imod de ændringsforslag, der er indeholdt i forslaget til direktiv, der forhindrer chauffører i at udføre kommercielle transportopgaver i løbet af den grundlæggende kvalifikationsuddannelse. Udvalget understreger dog, at denne ret til at deltage i kommercielle transportopgaver altid fuldt ud skal indgå i uddannelsen (under opsyn), og under ingen omstændigheder må føre til konkurrenceforvridning og social dumping.
5.2.1.

Kommissionens væsentligste argument for ikke at inkludere udstødningsgas fra dieselmotorer i bilag I og bilag III til direktivet om kræftfremkaldende stoffer og mutagener er, at det vil være vanskeligt at fastlægge en juridisk definition, som skelner mellem nye motorer og gamle motorer. Efter EØSU's opfattelse er hensigten med direktivet ikke at definere tekniske standarder for motorer, men at fastlægge en juridisk definition af udstødningsgas fra dieselmotorer som en kræftfremkaldende proces i overensstemmelse med videnskabelig dokumentation og IARC's evaluering. På arbejdspladsen kan arbejdstagerne være udsat for udstødningsgas fra flere dieselmotorer, som skal overholde forskellige standarder for eksponering. Andre faktorer er af stor betydning for eksponeringens karakter: forbrændingstemperaturer og vedligeholdelse og rengøring af motorer. En bindende grænseværdi kan defineres under hensyntagen til koncentrationen i luften af elementært kulstof. EØSU mener, at følgende konklusion fra SCOEL bør tages i betragtning: Selv om toksikologiske oplysninger taler for en grænseværdi (muligvis på 0,02 mg DEP/m3 eller under svarende til 0,015 mg EC/m3), viser epidemiologiske data, at der allerede ved eller under disse eksponeringsniveauer er en betydelig kræftrisiko. En grænse for erhvervsmæssig eksponering, som yder arbejdstagerne tilstrækkelig beskyttelse, kan derfor ikke fastlægges på grundlag af de foreliggende data og analyser. Imidlertid vil såvel toksikologiske som human epidemiologiske data fortsat blive indsamlet og evalueret (10).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 288/129

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af de forvaltnings-, bevarelses- og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i konventionsområdet for Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO)

(COM(2017) 128 final — 2017/0056 (COD))

(2017/C 288/18)

Anmodning om udtalelse Europa-Parlamentet, 03/04/2017 Rådet, 10/04/2017 Retsgrundlag Artikel 43, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø Vedtaget på plenarforsamlingen 31/05/2017 Plenarforsamling nr. 526 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 181/0/1

Da EØSU går ind for forslagets indhold, som ikke giver anledning til bemærkninger, besluttede det på sin 526. plenarforsamling den 31. maj-1. juni 2017, mødet den 31. maj, med 181 stemmer for, ingen imod og 1 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.
4.2.8.

Selv om Kommissionen understreger, at kompetencen til at beslutte, om et erhverv skal reguleres og hvorledes, forbliver i medlemsstaterne, er denne frihed meget teoretisk. Hvis den obligatoriske test har et negativt resultat, vil det næppe være muligt for lovgiveren at argumentere for, at servicedirektivet alligevel er overholdt. Hertil kommer, at forslaget skal ses i sammenhæng med forslaget om en ny meddelelsesprocedure i henhold til servicedirektivet, idet foranstaltninger til regulering af erhverv ofte vil falde ind under anvendelsesområdet for begge direktiver. Lovgiverens råderum er næsten nul, da meddelelsesforpligtelsen også kræver videregivelse af oplysninger, der påviser overensstemmelse med servicedirektivet, hvilket — for sådanne overlappende foranstaltninger — er ensbetydende med resultatet af proportionalitetstesten.
4.21.

Generationsskifte må være et centralt element i en ny omlagt fælles landbrugspolitik. Det foreslås, at den nuværende forhøjelse af betalingerne under i søjle 1 til unge landbrugere under 40 år fortsættes. Det foreslås, at femårsreglen tages op til fornyet overvejelse for at fjerne den manglende fleksibilitet, der udelukker unge landbrugere fra højere betalingssatser. Desuden foreslås det, at unge landbrugere skal kunne modtage højere betalingssatser inden for rammerne af den generelle udviklingsplan for landdistrikterne. Betalingssatserne under de strukturelle tilskudsprogrammer til unge landbrugere bør øges til 70 %. En sådan støtte bør også kunne gives til unge landmænd og unge fagfolk i partnerskaber, kooperativer og selskaber. En reel national reserve, der gør det muligt for unge landbrugere og nytilkomne løbende at få adgang til støtte, er meget vigtig. Der bør være mulighed for at gennemføre en effektiv ophørsordning under søjle 2. Der bør være en vis fleksibilitet for medlemsstaterne til at indføre yderligere foranstaltninger for unge landbrugere, navnlig for kvinder. Stærkt fokus på uddannelse og forbedring af færdigheder er yderst vigtigt. Med henblik på at styrke kvindernes stilling i landbruget bør incitamenter lig dem, der findes for unge landbrugere, være tilgængelige for kvinder, så de sikres lige adgang til jord, kredit, uddannelse og status.
6.5.

EØSU mener, at platformen kunne fastlægge centrale tiltag for at: — indsamle data og udarbejde nøgleindikatorer med det formål at identificere og nedbryde hindringer og stereotyper — sikre, at kvinder er synlige og aktive inden for politik og i forbindelse med beslutningsproces og planlægning — ud over administrative opgaver. — arbejde aktivt for at inddrage både mænd og kvinder med henblik på at skabe et bedre arbejdsmiljø: faciliteter, lige løn for lige arbejde, uddannelse, bedre muligheder for at forene arbejde, privatliv og familieliv osv. — tage skridt til at få kvinder i beskæftigelse ved at forbedre både kvaliteten og kvantiteten af job, navnlig ved at gennemgå ansættelsesprocedurerne — revidere juridiske barrierer for kvinders adgang til alle typer job — i højere grad inddrage universiteter og tilbyde faglig vejledning for at slå et slag for sektorens bredde, blandt andet vedrørende teknologi, F&U og ingeniørvidenskab, og overveje også at forbedre uddannelsesmulighederne for personer med et minimum af færdigheder — arbejde aktivt for at fremme kvinders rolle i erhvervslivet — styrke kvinders position og opmuntre sektoren til at blive mere inkluderende — fremme fokus på uddannelse og erhvervsuddannelse af kvinder gennem hele livet — forebygge vold, chikane og forskelsbehandling på arbejdspladsen.
4.18.

Adskillige uafhængige studier og rapporter udarbejdet af Kommissionen viser, at medlemsstaterne ikke gennemfører kravene i direktivet om bygningers energimæssige ydeevne lige hurtigt og lige effektivt. Problemområderne er bl.a.: — Problemer med gennemførelse og fortolkning, hvilket Kommissionen vedvarende griber ind over for ved hjælp af håndhævelsesmekanismer. Dette kræver, at adskillige medlemsstater i højere grad anerkender den helt centrale betydning af bygningers energieffektivitet for energi- og klimamålene og for de nationale renoveringsstrategier. EØSU opfordrer Generaldirektoratet for Energi til fortsat at føre tæt tilsyn med gennemførelsen og gribe hurtigt ind med iværksættelse af overtrædelsesprocedurer. — Kvaliteten og sammenligneligheden af energiattester. Konkret harmonisering af EU-kravene til kvalificerede eksperter og certificeringsorganer og indførelse af kvalitetstjek af energiattester ville være nyttigt. Videreudvikling af energiattesterne, så de indeholder flere tekniske oplysninger og anbefalinger til forbedringer ville være et andet godt tiltag. — EØSU bemærker, at direktivets metode til at forbinde finansielle incitamenter til energiattester kun giver mulighed for en efterfølgende udbetaling af denne støtte, eftersom udbetalingen afhænger af en sammenligning af »før« og »efter« energiattesten. Dette er kontraproduktivt i forhold til energieffektivitet, da renoveringer, der afhænger af tilskud, ikke kan foregå, medmindre ejeren er sikker på at modtage støtten inden renoveringen. — Anvendelsen af de europæiske struktur- og investeringsfonde og specifikt fondene under samhørighedspolitikken. Under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling afsættes en mindsteandel af midlerne til omstillingen til en lavemissionsøkonomi i alle sektorer, og alligevel er der store forskelle medlemsstaterne imellem i anvendelsen af disse midler til energieffektivisering af bygninger. Der findes en klar fortolkningsvejledning, men der er behov for yderligere tilskyndelse til at anvende disse midler. — Støtte til relevant teknisk uddannelse inden for bygningsrenovering, især for de mere end 90 % af europæiske bygge- og anlægsvirksomheder, der er SMV'er.
3.13.

De kanaler og fremgangsmåder, der benyttes i forfølgelsen af hvidvask af penge og terrorfinansiering, herunder ulovlige forsendelser af likvide midler, har med rette foranlediget Kommissionen til at vedtage lovforanstaltninger, som finder anvendelse på begge lovovertrædelser. I begge tilfælde er disse overtrædelser forbundet med andre overtrædelser af samme eller større omfang. Tæt koordinering mellem alle de berørte nationale myndigheder og organer og medlemsstaterne via passende mekanismer er afgørende for at sikre effektiv anvendelse af forordningen og af de øvrige relevante lovforanstaltninger. Det skal bemærkes, at samarbejdet mellem de forskellige myndigheder og institutioner — politi og efterretningsvæsen, domstole og told- og skattemyndigheder — er langt fra at være optimalt. EØSU er især bekymret over manglen på samarbejde mellem de nationale politimyndigheder og Europol, hvilket afspejles i det faktum, at de fleste medlemsstater ikke har stillet deres terrorbekæmpelsesdatabaser til rådighed for den europæiske politimyndighed. EØSU anmoder derfor EU's myndigheder og medlemsstaterne om at bringe denne situation til ophør.
2.7.

Retsgrundlaget for dette forslag til ændring af forordning er artikel 187 og 188 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Da medlemsstaterne ikke er i stand til at handle på egen hånd, er det EU, der kan ændre den juridiske ramme for fællesforetagendet. Formålet med nærværende forslag er at tilpasse bestemmelserne i Rådets forordning, således at medlemmerne af BIC konkret har mulighed for at opfylde deres forpligtelse til medfinansiering. Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Denne ændring var ligeledes nødvendig, da der ikke fandtes nogen mulighed for at fortolke Rådets forordning, så det gav mulighed for udbetaling på projektniveau.
3.5.

De tilpasninger, der foretages med henblik på at sikre overensstemmelse med TEUF og lette lovgivningsprocessen, kan generelt beskrives som positive. Dog ville det være mere hensigtsmæssigt at lægge større vægt på gennemførelsesretsakter frem for delegerede retsakter. På visse områder bør muligheden for fravigelse helt ophæves, særligt hvis den indebærer større ændringer. F.eks. hvis Kommissionen anmoder om at få beføjelse (artikel 16, stk. 3) til at udarbejde delegerede retsakter med henblik på at tillade, at en registreret geografisk betegnelse kan angives på eksportmarkedets sprog, såfremt denne information er obligatorisk, dvs. hvis spiritus ikke kan markedsføres uden en sådan information. Den gældende EU-lovgivning tillader ganske vist allerede producenter at gøre dette, men punktet er blevet fjernet fra den tilpassede tekst. Den nuværende mulighed bør genindføres, og i så tilfælde vil der ikke være behov for at delegere beføjelser.
4.1.6.1.

EØSU påpeger, at for at undgå illegalt, urapporteret og ureguleret fiskeri, bør der iværksættes effektiv kontrol og effektive håndhævelsesmidler, herunder overvågnings-, kontrol- og tilsynsforanstaltninger. Udvalget henleder Kommissionens og den højtstående repræsentants opmærksomhed på, at De Forenede Nationer med bekymring har påpeget, at en effektiv forvaltning af havfiskeriet i nogle områder er blevet vanskeliggjort på grund af upålidelige oplysninger. Alle EU-medlemsstater bør derfor bidrage til at forbedre kendskabet til fiskeridata i deres farvande, og disse oplysninger bør deles. Dette kunne eventuelt ske ved at anvende de disponible midler under EHFF.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 209/71

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1059/2003 for så vidt angår de territoriale typologier (Tercet)

(COM(2016) 788 final — 2016/0393 (COD))

(2017/C 209/13)

Anmodning om udtalelse Rådet, 25/01/2017 Retsgrundlag Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed Vedtaget på plenarforsamlingen 29/03/2017 Plenarforsamling nr. 524 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 223/1/4

Da EØSU fuldt ud går ind for forslagets indhold, og da EØSU allerede har behandlet dette emne i sin udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om indførelse af en fælles nomenklatur for statistiske territoriale enheder (NUTS) (1) vedtaget den 11. juli 2001, besluttede det på sin 524. plenarforsamling den 29.-30. marts 2017, mødet den 29. marts, med 223 stemmer for, 1 imod og 4 hverken for eller imod at afgive en udtalelse, som støtter det fremsatte forslag, og at henvise til den holdning, det gav udtryk for i ovennævnte dokument.

Bruxelles, den 29. marts 2017. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 260 af 17.9 2001, s. 57.