DA    DA DA 
DA    DA  EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 2.2.2011 
SEK(2011) 133 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Ledsagedokument til 
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om en fælles strategi for anve ndelsen af PNR-oplysninger  
  
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
   
 
{SEK(2011) 132 endelig} 
{KOM(2011) 32 endelig} 
DA    DA 1. PROCEDURE  OG  HØRING  AF DE BERØRTE  PARTER 
Kommissionen vedtog den 6. november 2007 et forslag til Rådets rammeafgørelse om 
anvendelse af passagerlister (PNR-oplysni nger) med henblik på retshåndhævelse1. Forslaget 
var ledsaget af en konsekvensanalyse2. Forslaget blev drøftet tilbundsgående i Rådets 
arbejdsgrupper, og de fremskridt, der blev gj ort under drøftelserne, blev godkendt af Rådet 
(retlige og indre anliggende r) i 2008. Drøftelserne af forslaget i arbejdsgrupperne gjorde det 
muligt at opnå konsensus om de fles te af forslagets bestemmelser.  
Ved Lissabontraktatens ikrafttrædelse den 1. december 2009 blev Kommissionens forslag, 
som Rådet ikke havde vedtaget inden da, fo rældet. I "Stockholmprogrammet - et åbent og 
sikkert Europa i borgernes tjeneste og til deres beskyttelse"3 opfordres Kommissionen til at 
fremsætte forslag om anvende lsen af PNR-oplysn inger med henblik på forebyggelse, 
afsløring, efterforskning og retsforfølgning af terrorhandlinger og grov kriminalitet. 
I forbindelse med konsekvensanalysen i 2007 hørte  Kommissionen alle berørte parter. Efter 
vedtagelsen af Kommissionens forslag fra 20 07 offentliggjorde alle berørte parter, dvs. 
Europa-Parlamentet, Artikel 29-gruppen om da tabeskyttelse, Den Europæiske Tilsynsførende 
for Databeskyttelse, agenturet for grundlægge nde rettigheder og luftfartssammenslutninger 
deres holdning hertil. Formålet med denne rapport er at undersøge muligheden for i medfør af 
Lissabontraktatens bestemmelser og procedurer at  vedtage et nyt forslag, der skal erstatte 
forslaget fra 2007. Det har til formål at imødegå den kritik, de berørte parter fremkom med, 
og indeholder alle nye forhold og erfaringer siden 2007. 
2. PROBLEMFORMULERING 
2.1. Truslen fra terrorisme og grov kriminalitet 
I de seneste ti år har Den Eur opæiske Union og andre dele af verden oplevet en spredning af 
kriminaliteten på tværs af grænserne. I henhold til EU's kildersamling blev der i 2007 begået 
143 948 straffeovertrædelser pr. 100 000 indbygge re i EU-medlemsstaterne (eksklusive 
Italien og Portugal, som der ikke foreligger data for), som gik fra 14 465 overtrædelser i 
Sverige til 958 i Cypern. Ifølge Europols trusselsvurdering af organiseret kriminalitet 2009 
har de fleste trusler om orga niseret kriminalitet en internat ional dimension, og den groveste 
organiserede kriminalitet involvere r international rejseaktivitet.  
Terrorisme udgør på nuværende tidspunkt en af de største trusler mod sikkerheden, freden, 
stabiliteten, demokratiet og de grundlæggende rettigheder. Terrort ruslen er ikke begrænset til 
specifikke geografiske områder. I Europols ra pport fra 2010 om situationen og tendenserne 
med hensyn til terrorisme (EU Terrorism Situation and Trend Report 2010) understreges det, at truslen fortsat er reel og al vorlig, også selv om der er konstate ret et fald i terrorismen i løbet 
af 2009. De fleste terrorkampagner, navnlig den type som Europol benævner "islamistisk 
terrorisme", er af tværnational art. 
                                                
 
1 KOM(2007) 654. 
2 SEC(2007) 1453. 
3 Rådets dokument 17024/09 af 2.12.2009. 
DA    DA 2.2. PNR-oplysninger og anvendelsen heraf 
PNR-oplysninger er blevet anvendt i mange år, hovedsageligt af to ldmyndighederne og de 
retshåndhævende myndigheder rundt omkring i verden. Det er muligt at anvende PNR-oplysninger til politimæssige og retlige anliggender: 
• Reaktivt:  i forbindelse med efterforskning, retsfo rfølgning og optrævling af netværker, 
efter at der er begået en forbrydelse. For at give de retshåndhævende myndigheder 
mulighed for at gå tilstrækkelig langt tilb age tidsmæssigt, er det nødvendigt, at de 
retshåndhævende myndigheder kan opbevare oplysningerne i et rimeligt tidsrum. 
• Realtid: forud for passagerernes anko mst eller afrejse for at forhindre en forbrydelse, 
overvåge eller arrestere en pers on, inden der begås en forbrydels e, eller fordi der er begået 
eller er ved at blive begået en forbrydelse.  I så tilfælde er PNR-oplysningerne nødvendige 
til samkøring med forud fastsatte vurderingskriterier for at identificere tidligere "ukendte" 
mistænkte personer og til samkøring med oplysninger i forskellige databaser over eftersøgte personer eller genstande. 
• Proaktivt:  til analyse og udformning af vurderingskriterier, der derefter kan anvendes til at 
foretage en vurdering af passa gerer forud for deres ankomst eller afrejse. For at kunne 
foretage en sådan analyse af oplysningernes re levans i forbindelse med terrorhandlinger og 
grov kriminalitet, er det i sådanne tilfælde nødvendigt, at de retshåndhævende myndigheder kan opbevare oplysning erne i et rimeligt tidsrum. 
Det er nødvendigt at pålægge luft fartsselskaber disse retlige forplig telser af følgende årsager: 
For det første sætter PNR-oplysninger de retshåndhævende myndighed er i stand til at 
identificere personer, der er "uke ndt" fra tidligere, dvs. personer, der ikke tidligere er blevet 
mistænkt for at være involveret i grov krimin alitet og terrorisme, men hvor en analyse af 
oplysninger giver mistanke om, at de er involv eret i kriminalitet, hvorfor de kompetente 
myndigheder bør se nærmere på dem. Identif icering af sådanne personer hjælper de 
retshåndhævende myndigheder til at forebygg e og opdage grov kriminalitet, herunder 
terrorhandlinger. For at nå det mål er de retshåndhævende myndighede r nødt til at anvende 
PNR-oplysninger såvel i realtid til at samkøre de m med forud fastsatte vurderingskriterier for 
at finde ud af, hvilke tidligere "ukendte" personer  det er nødvendigt at se nærmere på som til 
proaktivt at foretage analyser og fastsætte vurderingskriterier.  
En analyse af PNR-oplysninger kan f.eks. give et hint om, hvilke rejs eruter der almindeligvis 
anvendes til menneske- eller narkotikasmugling, og dette kan indgå som en del af vurderingskriterierne. Ved at samkøre PNR-opl ysninger i realtid med sådanne kriterier kan 
kriminalitet forebygges eller opdages. Et konkret eksempel herpå er en sag vedrørende menneskehandel i en medlemsstat, hvor en anal yse af PNR-oplysninger  afslørede en gruppe 
menneskesmuglerne, der altid rejste ad samme rute . De brugte falske d okumenter til at checke 
ind på et fly inden for EU og autentiske papirer til samtidigt at checke ind på et andet fly med 
kurs mod et tredjeland. Når de var nået til luft havnsloungen, gik de om bord i det fly, der fløj 
internt i EU. Uden PNR-oplysningerne ville det ha ve været umuligt at optrevle dette netværk 
af menneskesmuglere. 
En kombineret proaktiv anvendelse af PNR- oplysninger i realtid  sætter således de 
retshåndhævende myndigheder i stand til at tackle  den trussel, som grov kriminalitet og 
terrorisme udgør, ud fra et andet perspektiv end ved at behandle andre kategorier af 
DA    DA personoplysninger. Som forklaret ovenfor sætte r behandlingen af de personoplysninger, som 
de retshåndhævende myndigheder råder over ta kket været eksisterende eller planlagte 
foranstaltninger på EU-plan såso m direktivet om API-oplysninger4, Schengeninformations-
systemet (SIS) og anden generation af Schenge ninformationssystemet (SIS II), ikke de 
retshåndhævende myndigheder i stand til at iden tificere mistænkte personer, man ikke kender 
fra tidligere, på samme måde, som en analyse af PNR-oplysninger gør.  
For det andet hjælper PNR-oplysninger de retshåndhævende myndigheder med at forebygge, 
opdage, efterforske og retsforfølge grov kriminalitet, herunder terro rhandlinger, efter at der er 
begået en forbrydelse. For at nå det mål er de retshåndhævende myndigheder nødt til at anvende PNR-oplysninger i realtid  til at samkøre dem med oplys ninger i forskellige databaser 
over "allerede kendte" persone r og eftersøgte genstande. De har også brug for PNR-
oplysningerne på reaktiv  vis til at sammenstykke bevismat eriale og når det er relevant, at 
finde kriminelles medsammensvorne og optrævle kriminelle netværker.  
Kreditkortoplysninger f.eks., som er en del af  PNR-oplysningerne, kan gøre det muligt for de 
retshåndhævende myndigheder at in dkredse og bevise, at der er  en forbindelse mellem en 
person og en allerede kendt kriminel person eller kriminel organisation. Et af de eksempler, 
en af medlemsstaterne har givet, vedrører omfattende menneske- og narkotikasmugling, der 
involverer en medlemsstat og tred jelande. Der var tale om kartel ler, der importerede narkotika 
til forskellige destinationer i Europa. De anvendte bodypackere, som selv var ofre for menneskehandel. De blev identificeret ved hj ælp af PNR-oplysninger, fordi de havde købt 
billetten med stjålne kreditkort. Det førte til ar restationer i medlemsstat en. På grundlag heraf 
blev der fastsat et vurderingskriterie, som i sig selv førte til flere arrestationer i andre 
medlemsstater og tredjelande.  
Endelig gør anvendelsen af PNR-oplysninger fo rud for en passagers ankomst det muligt for 
de retshåndhævende myndigheder at foreta ge en vurdering og  en nærmere kontrol 
udelukkende af de personer, som det på grundlag  af objektive vurderingskriterier og tidligere 
erfaringer er mest sandsynligt udgør en trussel mod sikkerheden. Det gør det lettere for alle 
andre passagerer at rejse og minds ker risikoen for, at passage rer kontrolleres på grundlag af 
ulovlige kriterier såsom nationalitet eller hudf arve, som de retshåndhævende myndigheder, 
herunder toldmyndighederne og grænsevagt er, på fejlagtig vis kan associere med 
sikkerhedsrisici.  
Der er indgået aftaler mellem EU og USA,  Canada og Australien om ordninger for 
videregivelse af PNR-oplysninger i forbin delse med bekæmpelse af terrorisme og 
tværnational organiseret kriminalitet. Det kan forventes, at flere tredjelande sandsynligvis vil anmode om at få videregivet PNR-oplysninge r fra luftfartsselskaber, der flyver fra EU. 
Det Forenede Kongerige, Frankrig og Danmark har allerede vedtaget primær lovgivning for 
indsamling og anvendelse af PNR-oplysninger. Di sse nationale foranstaltninger er forskellige 
i flere henseender, og det er sandsynligt, at når den fuldstændige retlige ramme er vedtaget i 
disse medlemsstater, vil der være  endnu større forskelle. Da fl ere medlemsstater er ved at 
udarbejde deres egen lovgivning vedrørende PNR-oplysninger, kan der skabes op til 27 ret forskellige systemer, hvilket medfører et ujævnt  databeskyttelsesniveau, huller i sikkerheden, 
større omkostninger og manglende ret ssikkerhed for luftfartsselskaber.  
                                                
 
4 Direktiv 2004/82/EF af 29.8.2004. 
DA    DA 2.3. EU's ret til at handle og nærhedsprincippet 
EU's ret til at handle på de tte område er fastsat i artike l 82 og 87 i afsnit V i kapitel V i 
traktaten om Den Europæiske Unions funkti onsmåde. Da de fleste kategorier af grov 
kriminalitet såsom handel med narkotika og  menneskehandel indebærer international 
rejseaktivitet på et eller andet tidspunkt, er det vigtigt, at my ndighederne indsamler, behandler 
og udveksler PNR-oplysninger med henblik på at øge den interne sikkerhed i EU. Som følge 
af personers frie bevægelighed i Schengenområde t er det nødvendigt, at alle medlemsstaterne 
anvender PNR-oplysninger for derved at undgå hul ler i sikkerheden. Der udover vil en indsats 
på EU-plan sikre harmoniserede bestemmelser  for at garantere da tasikkerheden, mindske 
omkostningerne og sikre retssikkerh eden for luftfartsselskaber. 
3. FORMÅL 
3.1. Politiske mål 
Det generelle mål er at øge den interne sikker hed i EU og samtidig respektere retten til 
beskyttelse af personoplysninger og andre grundlæggende rettigheder med henblik på 
følgende specifikke strategiske mål: 
1) At forebygge og mindske terroraktiviteter og anden grov kriminalitet ved hjælp af en 
samlet strategi for anvendelsen af PN R-oplysninger og undgå huller i sikkerheden. 
2) For at sikre, at enkeltpersoners ret til beskyttelse af de res personoplysninger 
respekteres på behørig vis, når PNR-oplys ningerne indsamles og behandles, ved at 
lette udvekslingen af PNR-oplysninger melle m ansvarlige myndigheder og sikre, at 
adgangen til PNR-oplysninger er begr ænset til, hvad der er nødvendigt. 
3) For at skabe retssikkerhed og mindske om kostningerne for luftfartsselskaberne ved at 
mindske de retlige og tekniske krav, der pålægges dem. 
3.2. Overvejelser vedrørende de grundlæggende rettigheder 
Konsekvenserne for de grundlæggende rettighede r er blevet vurderet i overensstemmelse med 
en "checkliste" vedrørende grundlæggende ret tigheder som fastsat i Kommissionens strategi 
for Den Europæiske Unions effektive genn emførelse af chartret om grundlæggende 
rettigheder5. 
Anvendelsen af PNR-oplysninge r vil gribe ind i den grundlægge nde ret til beskyttelse af 
privatlivets fred og beskyttelse af personoplys ninger. Der kan fastsættes begrænsninger og 
betingelser, forudsat at denne indgriben sker  "i overensstemmelse med lovgivningen" og er 
"nødvendig i et demokratisk samfund". Da de fo reslåede foranstaltninger har til formål at 
bekæmpe terrorisme og anden grov kriminalitet, v il de tjene et formål af generel interesse, der 
kan berettige sådanne begrænsninger under hensyntagen til proportionalitetsprincippet. 
Alle forslag til foranstaltninger vil falde ind under anvendelsesom rådet for afsnit V i kapitel V i 
TEUF om politisamarbejde. Rå dets rammeafgørelse 2008/97 7/RIA om beskyttelse af 
                                                 
5 KOM(2010)573 af 19.10.2010. 
DA    DA personoplysninger i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager6 vil 
kun finde anvendelse på disse as pekter af en hvilket som helst foreslået foranstaltning, hvor 
visse personoplysninger videregives mellem medl emsstaterne; rammeafgørelsen efterlader 
derfor et hul vedrørende personoplysninger, der alene behandles på nationalt plan. Der findes på 
nuværende tidspunkt ingen EU-regler, der regu lerer behandlingen af personoplysninger på 
nationalt plan. Den mest hensigtsmæssige løsning vil være, at de databeskyttelsesgarantier, der er indeholdt i et hvilket som helst forslag til foranstaltning, er i overensstemmelse med 
rammeafgørelse 2008/977/RIA. Det vil sikre en ensartet standard for beskyttelsen af person-
oplysninger.  
Det er i sådanne tilfælde nødvendigt, at de relevante myndigheder kan opbevare 
oplysningerne i et rimeligt tidsrum. Hvad angår luftfartsselskabernes me tode til videregivelse 
af oplysninger, har "pus h"-systemet helt klart flere fordel e end "pull—system et, og "push"-
systemet bør derfor anvendes ti l videregivelse af oplysninger. 
Hvad angår kritikken vedrørende "udarbejdelsen  af profiler", sikrer EU-bestemmelserne om 
databeskyttelse den enkelte ret til ikke at b live genstand for en af gørelse, der har retlige 
virkninger for den pågældende eller i væse ntlig grad påvirker den pågældende, og som 
udelukkende er baseret på en automatiseret databehandling med henb lik på at evaluere 
personlige aspekter vedrørende den pågælde nde. Enhver automatiseret  individuel afgørelse 
bør fuldt ud kontrolleres og bekræftes af et menn eske og omfatte ordninger, der gør det muligt 
for den registrerede at gi ve udtryk for sin holdning. 
4. MULIGE
 LØSNINGSMODELLER 
I forbindelse med konsekvensanalysen blev følgende fire hovedmuligheder overvejet: 
Løsningsmodel A : der tages ikke fat på spørgsmålet på EU-plan. Status quo opretholdes.  
Løsningsmodel B : hvor der tages fat på PNR-systemets struktur: 
B.1: Decentraliseret indsamling og behand ling af oplysninger i medlemsstaterne  
B.2: Centraliseret indsamling og be handling af oplysninger på EU-plan. 
Løsningsmodel C : vedrørende formålsbegrænsning: 
C.1: Udelukkende adgang til oplysninger om terrorhandlinger og grov kriminalitet.  
C.2: Adgang til oplysninger om terrorha ndlinger og grov kriminalitet samt andre 
strategiske mål. 
Løsningsmodel D : vedrørende transportformer: 
D.1: Udelukkende luftfartsselskaber  
D.2: Luftfartsselskaber, rederier og jernbanetransportvirksomheder. 
Løsningsmodel E : frivilligt/øget samarbejde. Sidstnævnte løsning med at fremme 
samarbejdet mellem medlemsstaterne på område t blev forkastet i den indledende fase. 
                                                 
6 Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA af 27. november 2008 om beskyttelse af personoplysninger i 
forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager (EUT L 350 af 30.12.2008, 
s. 60). 
DA    DA 5. SAMMENLIGNING  AF DE POLITISKE  LØSNINGSMODELLER  OG  
KONSEKVENSERNE  HERAF 
Løsningsmodellerne blev vurderet i relation til de res virkninger, hvad angå r større sikkerhed i 
EU, bedre beskyttelse af personoplysninger, omkostningerne for offentlige myndigheder, 
omkostningerne for luftfartsselskaber/konkurrencen  på det indre marked, forbindelserne til 
tredjelande og fremme af en global strategi. 
Løsningsmodel A om bevarelse af status quo har begrænsede fordele, hvad angår større 
sikkerhed i EU, men har derimod negative vi rkninger, for så vidt som den skaber 
administrative problemer og omkostninger som fø lge af de mange divergerende nationale 
systemer. 
Løsningsmodel B, den decentraliserede indsamling af oplysninger (løsningsmodel B1), har en 
række fordele i forhold til en centraliseret indsamling af oplysninger (løsningsmodel B2), 
hvad angår større sikkerhed i EU. Der er stor risiko for, at lø sningsmodellen med centraliseret 
indsamling af oplysninger mislykkes, fordi de n ikke kan garantere et hensigtsmæssigt 
samarbejde mellem medlemsstaterne, og på det prak tiske plan vil systemet  være besværligt og 
dyrt at få til at fungere. Løsn ingsmodel B1 vil være dyrere e nd løsningsmodel B2. Fordelene 
for sikkerheden opvejer dog ulemperne, hvad angår omkostninger. 
Hvad angår formålsbegrænsning, har løsningsmodel C2 visse fordele for sikkerheden 
sammenlignet med løsningsmodel C1, men medfør er betydelig mere indgriben i databeskyt-
telsen og flere omkostninger end løsningsmode l C1. Løsningsmodel C2 om en udvidelse af 
anvendelsen af PNR-oplysninge r til andre formål synes uforholdsmæssig i denne fase. 
Hvad angår transportformer, har løsningsmodel D2 fordele for sikkerheden sammenlignet 
med løsningsmodel D1, da den vil dække flere transportformer og flere passagerer, men medfører mere indgriben i da tabeskyttelsen og flere omko stninger end løsningsmodel D1, 
hvor foranstaltningen udelukkende vil vedrøre luftfartsselskaber.  Det forekommer at være for 
tidligt at anvende løsningsmodel D2 om udvidels e af foranstaltningens anvendelsesområde til 
også at omfatte transport til søs og med tog, i det mindste i denne fase.  
6. DEN
 FORETRUKNE  LØSNINGSMODEL 
Udarbejdelsen af et forslag til retsakt, de r finder anvendelse på luftfartsselskaber med 
decentraliseret indsamling af PNR-oplysni nger med henblik på at forebygge, opdage, 
efterforske og retsforfølge terrorhandlinger og grov kriminalitet vil være den bedste løsningsmodel (kombination af løsningsmodel B. 1, C.1 og D.1). Det vil si kre bedre midler til 
at øge sikkerheden i EU, samtidig med at de t sikres, at der gribes mindst muligt ind i 
databeskyttelsen, og omkos tningerne holdes på et  acceptabelt niveau.  
Der blev foretaget en analyse af omkostni ngerne ved den foretrukne løsningsmodel i 
forbindelse med konsekvensanalysen fra 2007.  Ifølge beregningerne fra 2007 vil de samlede 
omkostninger ved den foretrukne løsningsmodel for de offentlige myndigheder og luftfartsselskaberne være som følger: 
Hvad angår de offentlige myndigheder, er de skønnede omkostninger for alle medlemsstater 
tilsammen : 
Etableringsomkostninger (engangsomkostninger) €  614  833  187 
DA    DA MEN med en afskrivningsperiode på fem år €  122  966  637 
Årlige personaleomkostninger (t ilbagevendende omkostninger) €  11 686  749 
Årlige vedligeholdelsesomkostninger (tilbagevendende omkostninger) €  61 483  319 
Hvad angår alle luftfartsselskaber i EU tilsammen, er omkostningerne som følger : 
Etableringsomkostninger for "Push"-metoden (engangsomkostninger) €  11 647  116 
MEN med en afskrivningsperiode på fem år €  2 329  423 
Omkostninger ved videregivelse af oplysninge r to gange ved brug af "push"-metoden 
(tilbagevendende omkostninger) €  2 250  080 
Personale- og vedligeholdelsesomkostni nger (tilbagevendend e omkostninger) €  5 435  321 
I 2008 offentliggjorde Kommissionen en indkaldel se af bud vedrørende en undersøgelse af, 
hvordan et EU-netværk for PNR-oplysninger kan etableres. Rapporten vedrørende under-
søgelsen af, hvordan der kan et ableres et EU-netværk for udve ksling af PNR-oplysninger med 
henblik på retshåndhævelse7 (Study on ways of setting up an  EU network on exchange of 
Passenger Name Record (PNR) data for law enforcement purposes) udkom i 2009 og 
indeholder en nyvurdering af omkostningerne. 
Hvad angår de offentlige myndigheder, er de skønnede omkostninger for alle medlemsstater 
tilsammen:  
Etableringsomkostninger (engangsomkostninger) €  221  000  000 
MEN med en afskrivningsperiode på fem år €  44 200  000 
Årlige personaleomkostninger (t ilbagevendende omkostninger) €  11 686  749 
Årlige vedligeholdelsesomkostninger (tilbagevendende omkostninger) €  61 483  319 
Hvad angår alle luftfartsselskaber  tilsammen, er omkostningerne som følger : 
Etableringsomkostninger for "Push"-metoden (engangsomkostninger) 100 000 EUR* 120 EU-baserede luftfartsselskaber = €
 12 000  000 
100 000 EUR* 80 ikke-EU-baserede  luftfartsselskaber = €  8 000  000 
MEN med en afskrivningsperiode på fem år €  4 000  000 
Omkostninger ved videregivelse af oplysninge r to gange ved brug af "push"-metoden 
(tilbagevendende omkostninger) 
33 500 EUR pr. flyselskab pr. år*120 luftfart sselskaber *3 forbindelser*2 gange "push"-
metoden €  24 120  000 
                                                 
7 Forfattere: Accenture og SITA. 
DA    DA Personale-/vedligeholdelsesomkostninge r (tilbagevendende omkostninger) €  6 240  000 
Tallene fra 2009 viser et fald i omkostningern e for de offentlige myndigheder, der skal 
etablere et EU-netværk for PNR-oplysninger , men en stigning for luftfartsselskaber 
sammenlignet med omkostningsberegningen fra 2007. De faktiske omkostninger vil ligge et 
sted mellem disse to skøn og hvad angår luftfa rtsselskabernes omkostninger, sandsynligvis 
tættere på skønnene fra 2007, der er base ret på markedspriserne direkte hos 
luftfartsselskaberne. 
Selv med de meget høje beregnings tal fra 2009 vil det be tyde en prisforhøjel se på mindre end 
0,10 EUR pr. billet, hvis luftfartsselskaberne be slutter at vælte deres omkostninger over på 
passagererne, hvilket er et ube tydeligt beløb i forhold til de n generelle pris på billetter. 
7. KONTROL OG EVALUERING  
Hver medlemsstat kan udarbejde en årsr apport om gennemførelsen af systemerne. 
Kommissionen bør inden fire år fra direktivets ikrafttrædelse vurdere, hvordan det fungerer, 
og overvåge, om målet for brugen af PNR-oplysni nger er blevet opfyldt, om medlemsstaterne 
har overholdt deres forpligtelser, og om systemet har været vellykket.  
Kommissionen bør også overveje muligheden for at udvide foranstaltningen til også at 
omfatte flyvninger internt i EU. Det vil give mu lighed for at indføre en overgangsperiode og 
indsamle erfaringer fra gennemførelsen af det første direktiv om PNR-oplysninger.