EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 4.5.2016 COM(2016) 271 final 2016/0131(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om Den Europæiske Unions Asylagentur og om ophævelse af forordning (EU) nr. 439/2010



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Den 6. april 2016 vedtog Kommissionen meddelelsen "Om en reform af det fælles europæiske asylsystem og om fremme af lovlige migrationsveje til Europa", hvori den fastlægger sine prioriteringer for at forbedre det fælles europæiske asylsystem. Som svar på opfordringer fra Det Europæiske Råd erklærede Kommissionen, at den gradvist vil arbejde på at reformere de nuværende EU-rammer ved at etablere en bæredygtig og retfærdig ordning for udpegelse af de medlemsstater, der har ansvaret for bestemte asylansøgere, ved at styrke Eurodac-systemet, opnå øget konvergens i asylsystemet, så sekundære strømme forhindres, og give Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO) et styrket mandat. Nærværende forslag fremlægges som en del af en første pakke med reformer af det fælles europæiske asylsystem sammen med to andre forslag, nemlig et forslag til reform af Dublinsystemet og et andet forslag om ændring af Eurodac-systemet. Formålet med dette forslag er at styrke EASO's rolle og udvikle det til et agentur, som fremmer gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem og forbedrer dets funktionsmåde. Siden EASO trak i arbejdstøjet i 2011, har det hjulpet medlemsstaterne med at anvende de gældende regler og gøre de nuværende værktøjer mere effektive. Agenturet har draget erfaringer og opnået troværdighed takket være dets indsats med hensyn til at sikre praktisk samarbejde blandt medlemsstaterne og hjælpe dem med at overholde deres forpligtelser i forbindelse med det fælles europæiske asylsystem. Med tiden vil EASO's opgaver gradvist blive videreudviklet for at opfylde de voksende behov hos medlemsstaterne og i forbindelse med det fælles europæiske asylsystem som helhed. Medlemsstaterne benytter sig i stigende grad af operationel og teknisk støtte fra agenturet. Agenturet har øget sin viden og erfaring på asylområdet, og tiden er nu inde til at udnytte denne i et selvstændigt ekspertisecenter, som ikke er afhængigt af oplysninger og ekspertise fra medlemsstaterne. Efter Kommissionens mening er agenturet et af de værktøjer, der kan tages i brug for at tage effektiv hånd om de strukturelle svagheder i det fælles europæiske asylsystem, som er blevet forværret yderligere af det store og ukontrollerede antal migranter og asylansøgere, der er ankommet til EU, navnlig i løbet af det seneste år. Det ville ikke være rimeligt at reformere det fælles europæiske asylsystem uden at give agenturet et mandat, der modsvarer de behov, som reformen vil indebære. Det er afgørende at forsyne agenturet med de midler, der kræves for at hjælpe medlemsstaterne i krisesituationer, men det er lige så nødvendigt at etablere solide retlige, operationelle og praktiske rammer, inden for hvilke agenturet kan styrke og supplere medlemsstaternes asyl- og modtagelsessystemer. For at afspejle denne udvikling omdøbes EASO i forslaget til Den Europæiske Unions Asylagentur ("Asylagenturet"). Et styrket mandat som det, der fastsættes i dette forslag, omdanner EASO til et flyvefærdigt agentur, som kan yde den fornødne operationelle og tekniske bistand til medlemsstaterne, fremme praktisk samarbejde og udveksling af oplysninger blandt medlemsstaterne, understøtte en bæredygtig og rimelig fordeling af ansøgninger om international beskyttelse, føre tilsyn med og vurdere gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem og kapaciteten ved medlemsstaternes asyl- og modtagelsessystemer samt sikre konvergens i hele EU ved vurdering af ansøgninger om international beskyttelse. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Den 19. februar 2016 gav Det Europæiske Råd udtryk for, at skal gøres fremskridt i retning af at reformere EU's nuværende rammer for at sikre en human og effektiv asylpolitik. I sin meddelelse af 6. april 2016 fastholdt Kommissionen, at det overordnede mål for EU's migrations- og asylpolitik er at bevæge sig væk fra et system, hvor bestemte medlemsstater udsættes for et uforholdsmæssigt stort pres på grund af dårlig udformning eller gennemførelse, og hvor der tilskyndes til ukontrollerede bevægelser til andre medlemsstater. Målet er, at EU skal have et solidt og effektivt system til bæredygtig migrationsstyring baseret på principperne om ansvar og solidaritet. I den europæiske dagsorden for migration har Kommissionen erkendt den store rolle, som EASO spiller med hensyn til at udforme og opretholde en stærk fælles asylpolitik. Efter Kommissionens mening kan EASO intensivere det praktiske samarbejde, fungere som clearinghouse for nationale oplysninger om oprindelseslande for at fremme mere ensartede beslutninger, træffe centrale foranstaltninger med hensyn til uddannelse og etablere dedikerede netværk af nationale myndigheder for at forbedre det operationelle samarbejde om asylrelaterede spørgsmål. I sin meddelelse af 6. april 2016 erklærede Kommissionen, at den vil foreslå, at EASO får et stærkere mandat, så kontoret kan spille en ny rolle med hensyn til gennemførelse af politikken og en stærkere operationel rolle. Dette kunne opnås ved hjælp af en mekanisme til vurdering af overensstemmelsen med det fælles europæiske asylsystem og varetagelsen af andre vigtige opgaver såsom tilvejebringelse og analyse af oplysninger om oprindelseslande, brug af fordelingsnøglen under Dublinsystemet og indgreb til støtte for medlemsstater, hvis der opstår en nødsituation, eller hvis de nødvendige afhjælpende foranstaltninger ikke er truffet. Formålet med dette forslag er at forsyne Den Europæiske Unions Asylagentur med de værktøjer, der er nødvendige for, at det kan udvikle sig til et agentur, som fremmer gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem og forbedrer dets funktionsmåde. I den henseende supplerer agenturet de retlige og politiske virkemidler på asylområdet, navnlig med hensyn til asylprocedurer, standarder for enkeltpersoners ret til international beskyttelse, Dublinsystemet, flytning og genbosætning. •Overensstemmelse med andre EU-politikker Dette forslag er i overensstemmelse med den helhedsorienterede langsigtede politik for bedre migrationsstyring, som Kommissionen har fastlagt i den europæiske dagsorden for migration, og hvori formand Junckers politiske retningslinjer omsættes til en række sammenhængende og gensidigt styrkende initiativer baseret på fire søjler. Disse søjler består i at mindske incitamentet til irregulær migration, sikre de ydre grænser og redde liv, føre en stærk asylpolitik og fastlægge en ny politik for lovlig migration. Forslaget sikrer yderligere gennemførelse af den europæiske dagsorden for migration, mere specifikt med hensyn til målet om at styrke EU's asylpolitik, da Den Europæiske Unions Asylagentur vil sikre fuldstændig og sammenhængende gennemførelse af det fælles europæiske asylsystem. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Retsgrundlaget for dette forslag er artikel 78, stk. 1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. •Nærhedsprincippet Formålet med dette forslag er at lette gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem og gøre det mere velfungerende, at styrke praktisk samarbejde og udveksling af oplysninger blandt medlemsstaterne om asylrelaterede spørgsmål, at styrke EU-retten og de operationelle standarder for at sikre ensartethed med hensyn til asylprocedurer, modtagelsesforhold og vurdering af behov for beskyttelse i hele EU, at føre tilsyn med den praktiske og tekniske anvendelse af EU-retten og standarderne med hensyn til asyl og at yde øget operationel og teknisk støtte til medlemsstaterne i forbindelse med forvaltning af asyl- og modtagelsessystemerne, navnlig til de medlemsstater, der oplever et uforholdsmæssigt stort pres på deres asyl- og modtagelsessystemer. Da det er i vores fælles interesse at sikre korrekt anvendelse af de retlige rammer for asyl – gennem en samordnet indsats blandt medlemsstaterne med støtte fra Den Europæiske Unions Asylagentur – så vi kan sikre et stabilt, velordnet og velfungerende fælles europæisk asylsystem, og da målene i dette forslag ikke i tilstrækkelig grad kan opnås af medlemsstaterne, men bedre kan nås på EU-plan, kan EU vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet som omhandlet i artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union.

•Proportionalitetsprincippet Forslaget har til formål at reagere på de politiske realiteter og udfordringer, som EU står over for på området for migration og asyl, ved at forsyne Den Europæiske Unions Asylagentur med de værktøjer, der er nødvendige for at afhjælpe både det uforholdsmæssigt store pres på visse medlemsstaters asyl- og modtagelsessystemer og de iboende svagheder i disse systemer på længere sigt. I forslaget tilstræbes det at sikre, at medlemsstaterne anvender lovgivningen og de operationelle standarder på asylområdet fuldt ud og korrekt, at det praktiske samarbejde og informationsudvekslingen øges blandt medlemsstaterne og med tredjelande, og at der træffes passende foranstaltninger for at opretholde et velfungerende fælles europæisk asylsystem og effektivt afhjælpe tilfælde med uforholdsmæssigt højt pres med hjælp fra og i samarbejde med agenturet. Agenturet kan bistå medlemsstaterne med behandling af ansøgninger om international beskyttelse efter anmodning fra medlemsstaterne og inden for rammer, der er fastlagt klart og tydeligt i den operationelle plan. Agenturet kan kun pålægges at gribe ind og yde støtte til en medlemsstat i de tilfælde, hvor den pågældende medlemsstat på baggrund af overvågning eller i tilfælde af et uforholdsmæssigt stort pres på asyl- og modtagelsessystemerne ikke træffer tilstrækkelige foranstaltninger og derved bringer et velfungerende fælles europæisk asylsystem i fare. I lyset af målene for forslaget og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union, går dette forslag ikke ud over, hvad der er nødvendigt, og står i forhold til de tilsigtede mål. •Valg af retsakt Kun en forordning kan sikre den effektivitet og ensartethed, der er nødvendig ved anvendelsen af EU-retten om asyl. Da EASO, der omdøbes til Den Europæiske Unions Asylagentur ("Asylagenturet"), blev oprettet ved en forordning, er det desuden hensigtsmæssigt at anvende samme type retsakt til dette forslag. 3.HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER Ved udarbejdelsen af dette forslag har Kommissionen taget udgangspunkt i de drøftelser, der regelmæssigt har fundet sted i Det Europæiske Råd og Ministerrådet samt Europa-Parlamentet om udformningen af EU's migrations- og asylpolitik og brugen af EU's agenturer til bedre migrationsstyring. EASO har ved flere lejligheder spillet en rolle ved at yde operationel og teknisk støtte til medlemsstaterne, bl.a. ved de ydre grænser i samarbejde med Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser. Medlemsstaterne mener generelt, at EASO spiller en væsentlig rolle med hensyn til at hjælpe dem med omfordeling og genbosætning. Siden EASO blev oprettet den 1. februar 2011, er der pågået drøftelser med de relevante interessenter på europæisk og nationalt plan. Der har navnlig været regelmæssige drøftelser i forbindelse med agenturets rapportering i Europa-Parlamentet og Rådet. Agenturet rapporterer løbende om sine aktiviteter på bestyrelsesmøder og via forskellige rapporter, det udsender i løbet af året. Desuden er der jævnligt blevet udvekslet oplysninger med andre EU-agenturer, navnlig Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser og EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder. Derudover har der været drøftelser med civilsamfundet og den akademiske verden. Der er foretaget en evaluering af EASO på grundlag af artikel 46 i forordning (EU) nr. 439/2010, der indeholder bestemmelser om en uafhængig ekstern evaluering, som bl.a. omfatter EASO's indvirkning på det praktiske samarbejde om asyl og på det fælles europæiske asylsystem. Kommissionen foretog i 2013 en intern evaluering af EASO. I 2014 var EASO genstand for en ekstern evaluering foretaget af en uafhængig aktør, som dækkede perioden fra februar 2011 til juni 2014. Denne evaluering blev efterfølgende udvidet, så den omfattede hele agenturets levetid. Evalueringen blev foretaget mellem oktober 2014 og juli 2015 og omfattede alle EASO's aktiviteter i alle medlemsstater. I dette forslag tages der hensyn til anbefalingerne fra denne evaluering og EASO's synspunkter om agenturets fremtid. •Grundlæggende rettigheder I dette forslag respekteres de grundlæggende rettigheder og de principper, der navnlig anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Alle aktiviteter hos Den Europæiske Unions Asylagentur skal gennemføres under fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder, der er nedfældet i chartret, herunder retten til asyl (artikel 18), beskyttelse mod refoulement (artikel 19), retten til respekt for privatliv og familieliv (artikel 7), retten til beskyttelse af personoplysninger (artikel 8) og adgang til effektive retsmidler (artikel 47). Forslaget tager i fuld udstrækning hensyn til børns rettigheder og sårbare personers særlige behov. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Den Europæiske Unions Asylagentur, som baseres på det nuværende EASO, får til opgave at fremme gennemførelsen det fælles europæiske asylsystem og gøre det mere velfungerende. De samlede økonomiske ressourcer, der kræves for at sætte agenturet i stand til at opfylde sin mission under det foreslåede udvidede mandat, udgør 363,963 mio. EUR for perioden 20172020. Hvis agenturet skal varetage sine nye opgaver effektivt, er der behov for 275 midlertidigt ansatte og 82 kontraktansatte – i alt 357 medarbejdere – i perioden 2017-2020 ud over de nuværende midlertidigt ansatte og kontraktansatte, som budgettet for 2016 rummer mulighed for, så agenturets medarbejderstab bringes op på i alt 500 i 2020. De finansielle behov er forenelige med indeværende flerårige finansielle ramme, men kan medføre anvendelse af særlige instrumenter som anført i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013. 5.ANDRE FORHOLD •Overvågnings-, evaluerings- og rapporteringsforanstaltninger Den Europæiske Unions Asylagentur skal udarbejde en årlig aktivitetsrapport om asylsituationen, hvori den evaluerer resultaterne af de aktiviteter, som det har gennemført i årets løb. Rapporten skal omfatte en komparativ analyse af agenturets aktiviteter, så agenturet kan forbedre det fælles europæiske asylsystems kvalitet, sammenhæng og effektivitet. Agenturet skal sende rapporten til bestyrelsen, Europa-Parlamentet og Rådet. Senest tre år efter denne forordnings ikrafttræden og herefter hvert femte år bestiller Kommissionen en evaluering til vurdering af navnlig virkningen, virkningsfuldheden og effektiviteten af agenturets arbejde og dets arbejdsmetoder. Denne evaluering skal omfatte agenturets indvirkning på det praktiske samarbejde om asylrelaterede spørgsmål og på det fælles europæiske asylsystem. Kommissionen sender evalueringsrapporten og dens konklusioner til Europa-Parlamentet, Rådet og bestyrelsen. Resultaterne af evalueringen offentliggøres. •Detaljeret redegørelse for forslagets bestemmelser

I forordning (EU) nr. 439/2010 etableres Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO) og det fastlægges, at kontorets formål er at styrke det praktiske samarbejde blandt medlemsstaterne og yde operationel støtte til medlemsstaterne eller koordinere tilvejebringelsen af denne støtte. EASO kan nå disse mål ved at fremme udveksling af oplysninger og indsamle bedste praksis, yde støtte til uddannelse og flytning, koordinere aktiviteter med relation til oplysninger om oprindelsesland, yde støtte til gennemførelse af det fælles europæiske asylsystem og dets eksterne dimension, udarbejde tekniske dokumenter om gennemførelsen af EU's asylinstrumenter og yde operationel støtte til de medlemsstater, der er udsat for et særligt pres. Dette forslag bygger på EASO's nuværende mandat, som udvides, således at EASO omdannes til et flyvefærdigt agentur med de værktøjer, der er nødvendige for at (1) øge det praktiske samarbejde og udvekslingen af oplysninger om asyl, (2) fremme EU-retten og de operationelle standarder for at sikre ensartet anvendelse af de retlige rammer på asylområdet, (3) sikre øget konvergens i vurderingen af behov for beskyttelse på tværs af EU, (4) overvåge og vurdere gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem, (5) yde øget operationel og teknisk bistand til medlemsstaternes forvaltning af asyl- og modtagelsessystemerne, navnlig hvis de er under et uforholdsmæssigt stort pres. For at afspejle EASO's styrkede mandat omdøbes agenturet i forslaget til Den Europæiske Unions Asylagentur. (1)Øge det praktiske samarbejde og udvekslingen af oplysninger om asyl Dette aspekt er omfattet af kapitel 2 i forslaget om praktisk samarbejde og udveksling af oplysninger blandt medlemsstaterne og med agenturet. I forslaget fastlægges det, hvordan agenturet vil varetage sine opgaver med at lette, koordinere og styrke det praktiske samarbejde og informationsudvekslingen blandt medlemsstaterne om diverse aspekter ved asyl. Disse opgaver er ikke helt nye for agenturet, da EASO allerede har ansvaret for at fremme udveksling af oplysninger og lette det praktiske samarbejde. EASO har dog hidtil været afhængig af medlemsstaternes frivillige indberetning af oplysninger. Med dette forslag vil agenturet og medlemsstaterne være forpligtet til at samarbejde og udveksle oplysninger. For at blive til et ekspertisecenter skal agenturet opbygge sin egen kapacitet til at indsamle og analysere oplysninger om asylsituationen i EU og tredjelande, i det omfang dette kan få en indvirkning på EU og på gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem. Analysen af oplysningerne om asylsituationen skal gøre det muligt for agenturet at hjælpe medlemsstaterne med bedre at forstå de faktorer, der er afgørende for asylrelateret migration til og inden for EU, og styrke medlemsstaterne med hensyn til tidlig varsling og beredskab. I denne henseende skal agenturet arbejde tæt sammen med ikke blot medlemsstaterne, men også andre relevante EU-agenturer, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og internationale organisationer såsom UNHCR. I forbindelse med en reform af Dublinsystemet vil agenturet få yderligere opgaver og forpligtelser. Agenturet er det naturlige middel at vælge for at yde medlemsstaterne den støtte, som de behøver for at forvalte korrektionsmekanismen. Agenturet vil fortsat spille en vigtig rolle med hensyn til at udvikle og levere uddannelse til medlemmer af nationale administrationer, domstole og retsinstanser samt nationale tjenester med ansvar for asylspørgsmål i medlemsstaterne. Idet agenturets personale i højere grad inddrages i at yde operationel og teknisk bistand til medlemsstaterne, vil agenturet også skulle sikre hensigtsmæssig uddannelse af dets eget personale. Desuden skal agenturet sikre, at alle de eksperter, der deltager på asylstøtteholdene og i asylindsatspuljen, får en specialuddannelse, der er relevant i forhold til deres opgaver og funktioner, før de deltager i operationelle aktiviteter. (2)Sikre øget konvergens i vurderingen af behov for beskyttelse på tværs af EU I sine konklusioner fra den 21. april 2016 om konvergens i afgørelsespraksis på asylområdet bemærkede Rådet, at der trods fremskridt med det fælles europæiske asylsystem stadig er væsentlige forskelle mellem medlemsstaterne, hvad angår anerkendelsesprocenter, arten og kvaliteten af den tildelte internationale beskyttelse og resultaterne af procedurerne i almindelighed. Rådet anerkendte behovet for at skabe en mere struktureret og strømlinet procedure for EASO's fremskaffelse af oplysninger om oprindelseslande, der dækker alle de vigtigste oprindelseslande og tematiske spørgsmål, ved at styrke de midler, der er til rådighed for EASO's fremskaffelse af oplysningerne, ligesom det opfordrede EASO til at bidrage til politikudviklingen på EU-plan på grundlag af fælles oplysninger om oprindelseslande. For at sikre øget konvergens og afhjælpe forskelle i vurderingen af ansøgninger om international beskyttelse, pålægges agenturet i forslaget at koordinere medlemsstaternes bestræbelser på at udvikle en fælles analyse med vejledning om situationen i tredjelande, der er oprindelseslande som omhandlet i kapitel 3 i forslaget. Indtil nu har agenturet haft til opgave at tilrettelægge, fremme og koordinere aktiviteter vedrørende oplysninger om oprindelseslande, herunder foretage analyser af disse oplysninger. Denne opgave vil agenturet fortsat varetage, idet det også skal sikre koordinering af nationale initiativer til fremskaffelse af oplysninger om oprindelseslande ved at etablere netværk, der udveksler disse oplysninger. Disse netværk skal bl.a. bruges til at udveksle og opdatere nationale rapporter og skal fungere som et system, hvor forespørgsler om konkrete faktuelle spørgsmål, som måtte opstå i forbindelse med ansøgninger om international beskyttelse, kan sendes til agenturet. En anden ny opgave for agenturet består i at hjælpe Kommissionen med jævnligt at gennemgå situationen i tredjelande, som står på EU's fælles liste over sikre oprindelseslande. I forbindelse med overvejelser om at føje et tredjeland til denne liste kan Kommissionen anmode agenturet om oplysninger om det pågældende tredjeland. (3)Fremme EU-retten og de operationelle standarder på asylområdet Kapitel 4 i forslaget handler om operationelle standarder, retningslinjer og bedste praksis. Under EASO's nuværende mandat kan agenturet vedtage tekniske dokumenter om gennemførelsen af asylinstrumenterne. I forslaget skelnes der mellem de forskellige slags tekniske dokumenter, som agenturet kan vedtage. Agenturet vil på eget initiativ eller efter anmodning fra Kommissionen udarbejde dels operationelle standarder for gennemførelsen af EU-rettens instrumenter på asylområdet og dels indikatorer til brug ved overvågning af overholdelsen af disse standarder. Agenturet vil desuden kunne udarbejde retningslinjer og bedste praksis med hensyn til gennemførelsen af EU-rettens instrumenter om asyl. I de tilfælde, hvor medlemsstaterne har behov for hjælp til at anvende de operationelle standarder, retningslinjerne og den bedste praksis, kan de anmode agenturet om at levere den nødvendige ekspertise eller operationelle og tekniske bistand. (4)Overvåge og vurdere gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem Kapitel 5 i forslaget indeholder bestemmelser om en ny opgave for agenturet, som består i dels at overvåge og vurdere alle aspekter ved det fælles europæiske asylsystem, navnlig asylprocedurerne, Dublinsystemet, anerkendelsesprocenter samt kvaliteten og arten af den tildelte internationale beskyttelse, dels at overvåge overholdelsen af de operationelle standarder og retningslinjer og dels at kontrollere asyl- og modtagelsessystemerne og medlemsstaternes kapacitet til at forvalte disse systemer effektivt, navnlig i perioder, hvor de oplever et uforholdsmæssigt stort pres. Formålet med overvågningen er på den ene side at sikre, at eventuelle mangler ved det fælles europæiske asylsystems funktionsmåde afhjælpes så tidligt som muligt for at sikre velordnet forvaltning af asyl- og modtagelsessystemerne, og på den anden side at sørge for, at medlemsstaterne har de fornødne værktøjer på plads til at kunne afhjælpe situationer med et uforholdsmæssigt stort pres tilstrækkelig effektivt. I artikel 13 fastlægges overvågnings- og vurderingsmekanismernes omfang, og i artikel 14 fastlægges procedurerne for overvågning og vurdering. Agenturet kan basere sine vurderinger på oplysninger fra medlemsstaterne, analyser af oplysninger om asylsituationen, som agenturet selv har udarbejdet, besøg i berørte områder og stikprøveudtagning af sager. Overvågningsprocessen kan planlægges af den enkelte medlemsstat eller på basis af tematiske eller andre særlige aspekter ved asylsystemerne. Agenturet vil etablere hold bestående af egne og Kommissionens eksperter, som skal foretage overvågningen og udarbejde rapporter med deres konklusioner. Bestyrelsen vedtager disse rapporter, idet den tager hensyn til eventuelle bemærkninger fra den pågældende medlemsstat, og sender dem til Kommissionen. Samtidig forelægger den administrerende direktør medlemsstaten udkast til henstillinger med henblik på at modtage bemærkninger efter høring af Kommissionen. I udkastet til henstillinger skitseres de foranstaltninger, der er nødvendige for at afhjælpe eventuelle mangler i overvågningsrapporten. Bestyrelsen vedtager henstillingerne og opfordrer medlemsstaten til at fremlægge en handlingsplan for gennemførelsen af henstillingerne inden for højst ni måneder. I artikel 15 behandles de situationer, hvor den pågældende medlemsstat stadig ikke har fremlagt en handlingsplan efter udløbet af denne periode, og manglerne er så alvorlige, at det er til fare for et velfungerende fælles europæisk asylsystem. På dette stadie foretager Kommissionen sin egen vurdering af handlingsplanen og manglernes omfang. Kommissionen vedtager derefter selv henstillinger, idet den om nødvendigt kan udpege foranstaltninger, som agenturet skal træffe for at hjælpe den pågældende medlemsstat. Medlemsstaten vil over for Kommissionen skulle rapportere om status for gennemførelsen af henstillingerne. Hvis medlemsstaten efter en tidsfrist, som Kommissionen har fastsat i sine henstillinger, stadig ikke har opfyldt sine forpligtelser, kan Kommissionen træffe yderligere foranstaltninger, hvor den pålægger agenturet at gribe ind og hjælpe medlemsstaten. (5)Yde øget operationel og teknisk bistand til medlemsstaterne En af EASO's vigtige opgaver hidtil har bestået i at indsætte asylstøttehold, som yder teknisk bistand til medlemsstaterne, navnlig med hensyn til tolketjenester, oplysninger om oprindelseslande og viden om behandling og forvaltning af asylsager. Medlemsstaterne har selv truffet beslutninger om antallet af eksperter og disses profiler og om varigheden af deres indsættelse. I kapitel 6 i forslaget udvides agenturets rolle og funktioner væsentligt for så vidt angår operationel og teknisk bistand i lighed med det, som Kommissionen har foreslået for Det Europæiske Agentur For Grænse- og Kystbevogtning. I forslaget udpeges det klart, hvilke operationelle og tekniske foranstaltninger agenturet kan iværksætte og koordinere efter anmodning fra medlemsstaterne. Som led i disse foranstaltninger kan agenturet f.eks. også fremme den behandling af ansøgninger om international beskyttelse, som de kompetente nationale myndigheder foretager. I så fald skal den operationelle plan omfatte detaljerede aftaler og en klar opgavebeskrivelse samt en henvisning til gældende lovgivning.

Agenturet vil indsætte asylstøttehold, som skal yde operationel og teknisk bistand til medlemsstaterne. Disse asylstøttehold består af eksperter fra medlemsstaterne eller eksperter, som disse har udstationeret til agenturet, og eksperter fra agenturets egne rækker. I tilfælde, hvor asyl- og modtagelsessystemerne er udsat for et uforholdsmæssigt stort pres, som skaber et ekstraordinært og påtrængende behov, vil agenturet tilrettelægge og koordinere en omfattende vifte af operationelle og tekniske foranstaltninger. Dette kan iværksættes efter anmodning fra en medlemsstat eller på forslag fra agenturet. I tilfælde, hvor der trods det uforholdsmæssigt stort pres ikke anmodes om bistand, eller den pågældende medlemsstat ikke tager imod agenturets tilbud eller træffer utilstrækkelige foranstaltninger i en sådan grad, at det er til fare for opretholdelsen af et velfungerende fælles europæisk asylsystem, kan Kommissionen vedtage en afgørelse i kraft af en gennemførelsesretsakt, som udpeger en eller flere operationelle og tekniske foranstaltninger, som agenturet skal træffe for at hjælpe den berørte medlemsstat. Til dette formål vil agenturet etablere en asylindsatspulje, som udgør en reserve på ikke mindre end 500 eksperter fra medlemsstaterne. Antallet af eksperter på asylstøtteholdene og disses profiler fastlægges af bestyrelsen på forslag fra den administrerende direktør. I betragtning af det stigende antal børn, herunder uledsagede børn, blandt migranter og asylansøgere er det vigtigt, at holdene omfatter eksperter med et indgående kendskab til beskyttelse af børn. Indsættelsens varighed fastlægges som udgangspunkt af værtsmedlemsstaten, men for at sikre kontinuitet i indsættelsen er det dog nødvendigt at fastsætte en varighed på mindst 30 dage i forslaget. For så vidt angår eksperterne i asylindsatspuljen vil bestyrelsen på forslag fra den administrerende direktør træffe beslutning om eksperternes profiler og om den andel, som hver medlemsstat skal bidrage med, så der sikres en reserve på mindst 500 eksperter. Indsættelse af eksperter fra asylindsatspuljen er obligatorisk for medlemsstater, som ikke har mulighed for at påberåbe sig en usædvanlig situation, der i væsentlig grad kan påvirke udførelsen af nationale opgaver. Agenturet kan desuden indsætte eksperter fra egne rækker for at styrke gruppen af eksperter fra asylindsatspuljen. Forordning (EU) nr. XXX/XXX indeholder bestemmelser om etablering af migrationsstyringsstøttehold i hotspotområder, der er kendetegnet ved blandede migrationsstrømme. Disse hold består af eksperter og embedsmænd, der er indsat af og gennem forskellige EU-agenturer, herunder Den Europæiske Unions Asylagentur. Den operationelle og tekniske forstærkning, som asylstøtteholdene og asylindsatspuljens eksperter kan bidrage med, kan omfatte screening af tredjelandsstatsborgere, registrering af ansøgninger om international beskyttelse og – efter anmodning fra medlemsstaterne – behandling af disse ansøgninger samt tilvejebringelse af oplysninger og levering af særlig støtte til ansøgere eller potentielle ansøgere, som måske vil blive omfordelt. Eksperter, der indgår i asylstøtteholdene eller indsættes fra asylindsatspuljen, skal kunne søge i nationale og europæiske databaser, så de kan varetage deres opgaver effektivt og hjælpe medlemsstaterne. Derfor forpligtes medlemsstaterne i forslaget til at gøre det muligt for disse eksperter at søge i europæiske databaser, og det gøres muligt for dem at tillade søgning i nationale databaser med forbehold af gældende EU-ret og national lovgivning om adgang til og søgning i disse databaser. For at sikre tilstrækkelig og effektiv koordinering i marken erstattes i forslaget det, der indtil nu har været et "EU-kontaktpunkt", med en koordinationsansvarlig for agenturet svarende til den person, der anvendes i operationer, som koordineres af Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser. Den koordinationsansvarlige har til opgave at fremme samarbejdet og koordineringen mellem værtsmedlemsstaten og de deltagende medlemsstater. Den koordinationsansvarlige modtager kun instrukser fra agenturet og rapporterer til den administrerende direktør, hvis den operationelle plan ikke gennemføres tilstrækkeligt. I betragtning af at agenturet vil indsætte eksperter fra egne rækker, som skal indgå i asylstøtteholdene og supplere asylindsatspuljen, lægges der i forslaget også op til, at agenturet kan erhverve eller lease sit eget tekniske udstyr. Dette berører ikke medlemsstaternes forpligtelse til at levere de faciliteter og det udstyr, der er nødvendigt for, at agenturet kan yde operationel og teknisk bistand, og som skal supplere udstyr fra andre EU-agenturer. (6)Andre aspekter I kapitel 7 i forslaget fastlægges bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger, og agenturet gives mandat til at behandle disse oplysninger. Agenturet må kun behandle personoplysninger, hvis formålet er at varetage dets opgaver, yde operationel og teknisk bistand, lette udveksling af oplysninger med medlemsstaterne og andre EU-agenturer, navnlig i forbindelse med migrationsstyringsstøttehold, eller analysere oplysninger om asylsituationen. Agenturet vil i samarbejde med det europæiske agentur for den operationelle forvaltning af store IT-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed (eu-LISA) desuden udvikle og opretholde et informationssystem til udveksling af fortrolige oplysninger. Kapitel 8 omhandler agenturets øvrige samarbejde med Danmark og associerede lande, tredjelande, andre EU-organer og internationale organisationer, navnlig UNHCR. Disse aspekter er ikke helt nye sammenholdt med EASO's nuværende mandat, hvor samarbejde med interessenter er et vigtigt aspekt. Den vigtigste ændring i dette kapitel vedrører artikel 35 om samarbejde med tredjelande, som nu er mere velstruktureret og mere entydigt åbner mulighed for samarbejde mellem agenturet og tredjelande. Heri fastlægges det, at agenturet ikke blot skal koordinere informationsudvekslingen, men også det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande, og at embedsmænd fra tredjelande kan inviteres til at fungere som observatører ved de operative aktiviteter, som agenturet gennemfører. Med hensyn til genbosætning vil agenturet fortsat koordinere udvekslingen af oplysninger og andre foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer, herunder ordninger, der gennemføres på EU-plan. Agenturet vil desuden kunne medvirke ved gennemførelsen af internationale aftaler, som EU indgår med tredjelande. Kapitel 9 handler om agenturets organisation. Det afspejler EASO's nuværende organisation og følger den fælles tilgang med decentrale agenturer, som Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen er enedes om. En af de vigtigste forskelle i forhold til den nuværende organisation er, at forslaget indeholder bestemmelser om, at der udnævnes en viceadministrerende direktør i betragtning af, at agenturet har fået væsentlig flere opgaver og vil opleve en tilsvarende stigning i antallet af medarbejdere frem til 2020. En anden forskel i forhold til den nuværende organisation vedrører det rådgivende forum. Dette forum skal være uafhængigt af agenturet, og derfor skal det ikke længere ledes af den administrerende direktør, men derimod bistå den administrerende direktør og bestyrelsen i spørgsmål vedrørende asyl. I kapitel 10 findes de finansielle bestemmelser, og kapitel 11 indeholder generelle bestemmelser. I overensstemmelse med de finansielle bestemmelser har agenturet fået mulighed for at give tilskud. De generelle bestemmelser afspejler de tilsvarende bestemmelser i den nuværende forordning. I kapitel 12 findes de afsluttende bestemmelser. Som noget nyt findes der i dette kapitel en artikel om den udvalgsprocedure, der skal gælde for Kommissionens mulighed for at vedtage gennemførelsesretsakter i henhold til dette forslag. Endelig rummer dette sidste kapitel bestemmelser om agenturets forpligtelse til årligt at rapportere om sine aktiviteter og om evaluering og gennemgang af agenturets mandat. 2016/0131 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om Den Europæiske Unions Asylagentur og om ophævelse af forordning (EU) nr. 439/2010 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 78, stk. 1 og 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Formålet med EU's asylpolitik er at fastlægge og udvikle et fælles europæisk asylsystem, som harmonerer med EU's værdier og humanitære tradition og følger princippet om solidaritet og en rimelig fordeling af ansvar. (2)Det fælles europæiske asylsystem er baseret på fælles minimumsstandarder for asylprocedurer, -anerkendelse og -beskyttelse på EU-plan, modtagelsesforhold og et system til fastlæggelse af medlemsstaternes ansvar for asylansøgere. Selv om der er gjort fremskridt med det fælles europæiske asylsystem, er der stadig store forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til tildeling af international beskyttelse og den form, som denne beskyttelse antager. Disse forskelle bør udjævnes ved at sikre øget konvergens i vurderingen af ansøgninger om international beskyttelse og ved at garantere omfattende og ensartet anvendelse af EU-retten i hele EU. (3)I sin meddelelse af 6. april 2016 fastlagde Kommissionen sine muligheder for at forbedre det fælles europæiske asylsystem. Dette kan sikres ved at etablere en bæredygtig og retfærdig ordning for udpegelse af de medlemsstater, der har ansvaret for bestemte asylansøgere, styrke Eurodac-systemet, opnå øget konvergens i asylsystemet og forhindre sekundære strømme samt give Det Europæiske Asylstøttekontor et styrket mandat. Meddelelsen harmonerer med Det Europæiske Råds opfordring fra den 18. februar 2016 om at gøre fremskridt i retning af at reformere EU's nuværende rammer for at sikre en human og effektiv asylpolitik. I meddelelsen udpeges desuden vejen fremad i tråd med den helhedsorienterede tilgang til migration, som Europa-Parlamentet har fastlagt i sin initiativbetænkning af 12. april 2016. (4)Det Europæiske Asylstøttekontor blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 439/2010 og påbegyndte sit arbejde den 1. februar 2011. Kontoret har fremmet det praktiske samarbejde blandt medlemsstaterne om asylrelaterede spørgsmål og hjulpet medlemsstaterne med at opfylde deres forpligtelser i forbindelse med det fælles europæiske asylsystem. Det yder desuden støtte til de medlemsstater, hvis asyl- og modtagelsessystemer er under et særligt pres. Der er imidlertid behov for at styrke kontorets rolle og funktion yderligere for ikke blot at støtte medlemsstaterne i deres praktiske samarbejde, men også forstærke og supplere medlemsstaternes asyl- og modtagelsessystemer. (5)I betragtning af de strukturelle svagheder ved det fælles europæiske asylsystem, som er blevet fremhævet af det store og ukontrollerede antal migranter og asylansøgere, der er ankommet til EU, og behovet for effektiv, omfattende og ensartet anvendelse af EU's asyllovgivning i medlemsstaterne er det nødvendigt at forbedre gennemførelsen af et velfungerende fælles europæisk asylsystem, ved at bygge videre på Det Europæiske Asylstøttekontors arbejde og videreudvikle kontoret, så det bliver til et flyvefærdigt agentur, som skal have ansvaret for at fremme et velfungerende fælles europæisk asylsystem, muliggøre en bæredygtig og rimelig fordeling af ansøgninger om international beskyttelse for at sikre konvergens i vurderingen af disse ansøgninger i hele EU og overvåge den praktiske og tekniske anvendelse af EU-retten. (6)Det Europæiske Asylstøttekontors opgaver bør udvides, og for at afspejle disse forandringer bør det omdøbes til Den Europæiske Unions Asylagentur ("Asylagenturet"). Asylgenturet bør være et ekspertisecenter, og dets vigtigste rolle bør være at styrke praktisk samarbejde og udveksling af oplysninger om asyl blandt medlemsstaterne, at fremme EU-retten og de operationelle standarder for at sikre ensartethed med hensyn til asylprocedurer, modtagelsesforhold og vurdering af behov for beskyttelse i hele EU, at føre tilsyn med den praktiske og tekniske anvendelse af EU-retten og standarderne med hensyn til asyl, at understøtte Dublinsystemet og at yde øget operationel og teknisk støtte til medlemsstaterne i forbindelse med forvaltning af asyl- og modtagelsessystemerne, navnlig til de medlemsstater, der oplever et uforholdsmæssigt stort pres. (7)Den Europæiske Unions Asylagentur bør arbejde tæt sammen med medlemsstaternes asylmyndigheder, med nationale indvandrings- og asyltjenester og andre tjenester og trække på disses kapacitet og ekspertise samt med Kommissionen. Medlemsstaterne bør samarbejde med agenturet for at sikre, at det er i stand til at opfylde sit mandat. Det er vigtigt, at agenturet og medlemsstaterne handler i god tro og sikrer rettidig udveksling af præcise oplysninger. Tilvejebringelse af statistiske data bør ske under overholdelse af de tekniske og metodemæssige specifikationer i forordning (EF) nr. 862/2007. (8)Den Europæiske Unions Asylagentur bør indsamle og analysere oplysninger om asylsituationen i EU og i tredjelande, for så vidt denne kan have indvirkning på EU. Dette skal gøre det muligt for agenturet at hjælpe medlemsstaterne med bedre at forstå de faktorer, der er afgørende for asylrelateret migration til og inden for EU, og styrke medlemsstaterne med hensyn til tidlig varsling og beredskab. (9)Under hensyntagen til reformen af Dublinsystemet bør Den Europæiske Unions Asylagentur yde den nødvendige støtte til medlemsstaterne, navnlig ved at forvalte korrektionsmekanismen. (10)Den Europæiske Unions Asylagentur bør hjælpe medlemsstaterne med at uddanne eksperter fra alle nationale forvaltninger, retsinstanser og nationale tjenester med ansvar for asylspørgsmål og bl.a. udarbejde et fælles grundlæggende uddannelsesprogram. Derudover bør Asylagenturet sikre, at alle eksperter, der indgår i asylstøttehold eller asylindsatspuljen, modtager specialuddannelse, før de deltager i operative aktiviteter, som agenturet tilrettelægger. (11)Den Europæiske Unions Asylagentur bør sikre en mere velstruktureret og effektiv tilvejebringelse af oplysninger om oprindelseslande på EU-plan. Det er nødvendigt, at agenturet ved indsamling af oplysninger om oprindelseslande og udarbejdelse af rapporter om disse gør brug af EU-netværk til udveksling af oplysninger om oprindelseslande, så dobbeltarbejde undgås, og der skabes synergier med nationale rapporter. For at sikre konvergens i vurderingen af ansøgninger om international beskyttelse og arten og kvaliteten af den tildelte beskyttelse bør agenturet endvidere i samarbejde med medlemsstaterne udarbejde en fælles analyse, der indeholder vejledning om situationen i bestemte oprindelseslande. (12)Kommissionen bør regelmæssigt gennemgå EU's fælles liste over sikre oprindelseslande, som oprettes i kraft af forordning (EU) nr. XXX/XXX. I betragtning af agenturets ekspertise bør det bistå Kommissionen ved gennemgangen af listen. Asylagenturet bør desuden efter anmodning fra Kommissionen forsyne denne med oplysninger om bestemte tredjelande, som måtte stå på EU's fælles liste over sikre oprindelseslande, og om tredjelande, der udpeges som sikre oprindelseslande eller sikre tredjelande, eller for hvilke medlemsstaterne anvender principperne om sikkert tredjeland, første asylland eller europæisk sikkert tredjeland gælder. (13)For at sikre ensartede asylprocedurer, modtagelsesforhold og vurderinger af beskyttelsesbehov i hele EU, bør Asylagenturet tilrettelægge og koordinere aktiviteter, der fremmer EU-retten. I den henseende bør agenturet hjælpe medlemsstaterne ved at udarbejde operationelle standarder og indikatorer for overvågning af overholdelsen af disse standarder. Asylagenturet bør desuden udarbejde retningslinjer om asylrelaterede spørgsmål og skabe mulighed for udveksling af bedste praksis blandt medlemsstaterne. (14)Den Europæiske Unions Asylagentur bør i tæt samarbejde med Kommissionen, og uden at det berører Kommissionens ansvar som traktaternes vogter, etablere en mekanisme til overvågning og vurdering af gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem og medlemsstaternes overholdelse af operationelle standarder, retningslinjer og bedste praksis på området for asyl og til kontrol af, at medlemsstaternes asyl- og modtagelsessystemer fungerer tilfredsstillende. Overvågningen og vurderingen bør være grundig og navnlig baseres på oplysninger fra medlemsstaterne, analyser af oplysninger om asylsituationen, som agenturet selv har udarbejdet, besøg i berørte områder og stikprøveudtagning af sager. Asylagenturet bør indberette sine resultater til bestyrelsen, som derefter skal godkende rapporten. Den administrerende direktør bør efter samråd med Kommissionen udarbejde udkast til henstillinger til den berørte medlemsstat, hvori vedkommende skitserer de foranstaltninger, der er nødvendige for at afhjælpe alvorlige mangler, og bestyrelsen skal godkende disse henstillinger. (15)Der bør følges op på henstillingerne på basis af en handlingsplan, som den berørte medlemsstat udarbejder. Hvis medlemsstaten ikke træffer de nødvendige foranstaltninger for at efterleve henstillingerne inden for et nærmere fastsat tidsrum, og manglerne ved asyl- og modtagelsessystemerne er så alvorlige, at de er til fare for et velfungerende fælles europæisk asylsystem, bør Kommissionen på baggrund af sin egen vurdering af gennemførelsen af handlingsplanen og manglernes betydning vedtage henstillinger rettet til medlemsstaten, hvori den skitserer de foranstaltninger, der er nødvendige for at afhjælpe de alvorlige mangler. Kommissionen kan have behov for at aflægge besøg i den berørte medlemsstat for at kontrollere handlingsplanens gennemførelse. Om nødvendigt bør Kommissionen desuden udpege de foranstaltninger, som Asylagenturet skal træffe for at hjælpe medlemsstaten. Hvis medlemsstaten stadig ikke har opfyldt sine forpligtelser inden for en bestemt periode, kan Kommissionen træffe yderligere foranstaltninger, hvor den pålægger agenturet at gribe ind og hjælpe medlemsstaten. (16)For at fremme og forbedre et velfungerende fælles europæisk asylsystem og hjælpe medlemsstaterne med at opfylde deres forpligtelser inden for rammerne af det bør Den Europæiske Unions Asylagentur yde medlemsstaterne operationel og teknisk bistand, navnlig hvis deres asyl- og modtagelsessystemer er udsat for et uforholdsmæssigt stort pres. Asylagenturet bør yde den nødvendige operationelle og tekniske bistand ved på basis af en operationel plan at indsætte asylstøttehold bestående af eksperter fra agenturets egne rækker, eksperter fra medlemsstaterne eller eksperter, som disse har udstationeret hos agenturet. Disse hold bør bistå medlemsstaterne med operationelle og tekniske foranstaltninger, bl.a. ved at stille ekspertise til rådighed vedrørende identifikation og registrering af tredjelandsstatsborgere, tolketjenester, oplysninger om oprindelseslande og viden om behandling af asylsager og ved at hjælpe de kompetente nationale myndigheder med at behandle ansøgninger om international beskyttelse og assistere i forbindelse med flytning. Ordningen med asylstøttehold bør være omfattet af denne forordning for at sikre en effektiv indsættelse af holdene. (17)I tilfælde hvor en medlemsstats asyl- og modtagelsessystemer er udsat for et uforholdsmæssigt stort pres, som stiller særlig store og påtrængende krav til deres asyl- og modtagelsessystemer, bør Den Europæiske Unions Asylagentur efter anmodning eller på eget initiativ hjælpe medlemsstaten ved at træffe omfattende foranstaltninger, herunder indsættelse af eksperter fra asylindsatspuljen. For at sikre at disse eksperter står klar til øjeblikkelig indsættelse, bør asylindsatspuljen udgøre en reserve på mindst 500 eksperter fra medlemsstaterne. Asylagenturet bør selv kunne gribe ind og hjælpe en medlemsstat, hvis den berørte medlemsstat trods det uforholdsmæssigt store pres ikke anmoder om bistand fra agenturet, eller medlemsstaten ikke træffer tilstrækkelige foranstaltninger for at afhjælpe presset med den konsekvens, at asyl- og modtagelsessystemerne bliver så ineffektive, at det er til fare for et velfungerende fælles europæisk asylsystem. Ekstraordinært mange ansøgninger om international beskyttelse, som en medlemsstat har ansvaret for, kan indikere et uforholdsmæssigt stort pres. (18)For at sikre at asylstøtteholdene eller de eksperter, der indsættes fra asylindsatspuljen, kan varetage deres opgaver effektivt med de fornødne midler, bør Den Europæiske Unions Asylagentur kunne erhverve eller lease sit eget tekniske udstyr. Dette bør dog ikke berøre medlemsstaternes forpligtelse til at levere de faciliteter og det udstyr, der er nødvendigt for, at agenturet kan yde den fornødne operationelle og tekniske bistand. Inden erhvervelse eller leasing af udstyr bør agenturet foretage en grundig behovs- og cost-benefit-analyse.

(19)Hvis nogle medlemsstaters asyl- og modtagelsessystemer er udsat for et særligt og uforholdsmæssigt stort pres, navnlig som følge af disse landes geografiske placering eller befolkningsmæssige situation, bør Den Europæiske Unions Asylagentur støtte udviklingen af solidaritet inden for Unionen og hjælpe med at omfordele de personer, der nyder international beskyttelse, mellem medlemsstater, samtidig med at det sikres, at asyl- og modtagelsessystemerne ikke misbruges. (20)I særlige områder langs de ydre grænser, hvor medlemsstaterne står over for et uforholdsmæssigt stort migrationspres, der er karakteriseret ved store blandede migrationsstrømme, og som benævnes hotspotområder, bør medlemsstaterne kunne regne med øget operationel og teknisk forstærkning fra migrationsstyringsstøttehold bestående af hold af eksperter fra medlemsstaterne, som er udsendt af Den Europæiske Unions Asylagentur, Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser og Europol eller andre relevante EU-agenturer, og eksperter fra Asylagenturet og Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser. Asylagenturet bør sikre, at dets aktiviteter i migrationsstyringsstøtteholdene koordineres med Kommissionens og de andre relevante EU-agenturers aktiviteter. Asylagenturet bør sikre, at dets aktiviteter i migrationsstyringsstøtteholdene koordineres med Kommissionens og de andre relevante EU-agenturers aktiviteter. (21)Den Europæiske Unions Asylagentur kan med henblik på at opfylde sin mission, og i det omfang det kræves for at kunne udføre sine opgaver, samarbejde med EUorganerne, -agenturerne og -kontorerne, navnlig Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser og EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder, i sager, der er omfattet af denne forordning, inden for rammerne af samarbejdsordninger, der indgås i overensstemmelse med EU-retten og EU's politikker. Sådanne samarbejdsordninger bør forhåndsgodkendes af Kommissionen. (22)Den Europæiske Unions Asylagentur bør samarbejde med Det Europæiske Migrationsnetværk, som er oprettet ved Rådets beslutning 2008/381/EF, for at sikre synergier og undgå dobbeltarbejde. (23)I anliggender, der er omfattet af denne forordning, bør Den Europæiske Unions Asylagentur indgå samarbejdsaftaler med internationale organisationer, navnlig FN's Flygtningehøjkommissariat (UNHCR), for at få gavn af deres ekspertise og støtte. Med henblik herpå bør UNHCR's og de øvrige relevante internationale organisationers roller anerkendes fuldt ud, og disse organisationer bør inddrages i agenturets arbejde. Sådanne samarbejdsaftaler bør forhåndsgodkendes af Kommissionen. (24)Den Europæiske Unions Asylagentur bør fremme praktisk samarbejde mellem medlemsstaterne i anliggender, der er omfattet af denne forordning. Asylagenturet bør desuden samarbejde med myndigheder i tredjelande inden for rammerne af samarbejdsaftaler, som bør forhåndsgodkendes af Kommissionen. Asylagenturet bør handle i overensstemmelse med EU's udenrigspolitik og under ingen omstændigheder formulere sin egen. Agenturet og medlemsstaterne bør i forbindelse med samarbejdet med tredjelande overholde normer og standarder, der mindst svarer til dem, der er fastsat i EU-lovgivningen, også når et samarbejde med tredjelande finder sted på disse landes område. (25)Den Europæiske Unions Asylagentur bør opretholde en tæt dialog med civilsamfundet med henblik på udveksling af oplysninger og indsamling af viden på asylområdet. Agenturet bør etablere et rådgivende forum, som skal udgøre et middel til udveksling af oplysninger og viden. Det rådgivende forum bør bistå den administrerende direktør og bestyrelsen i spørgsmål, der er omfattet af denne forordning. (26)Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som er anerkendt i bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Alle aktiviteter hos Den Europæiske Unions Asylagentur skal gennemføres under fuld overholdelse af disse grundlæggende rettigheder og principper, herunder retten til asyl, beskyttelse mod refoulement, retten til respekt for privatliv og familieliv, retten til beskyttelse af personoplysninger og adgang til effektive retsmidler. Der skal altid tages hensyn til børns rettigheder og sårbare personers særlige behov. (27)Kommissionen og medlemsstaterne bør være repræsenteret i Den Europæiske Unions Asylagenturs bestyrelse for at udøve praktisk og politisk tilsyn med dets arbejde. Bestyrelsen bør om muligt bestå af de operative chefer for medlemsstaternes asylmyndigheder eller deres repræsentanter. Den bør have de nødvendige beføjelser, navnlig med hensyn til at fastlægge budgettet, kontrollere dets gennemførelse, vedtage passende finansielle bestemmelser, fastlægge gennemsigtige procedurer for asylagenturets beslutningstagning og udpege den administrerende direktør og vicedirektøren. Asylagenturet bør forvaltes og drives i overensstemmelse med principperne i den fælles tilgang til decentrale EU-agenturer, som Europa-Parlamentet, Rådet og Europa-Kommissionen vedtog den 19. juli 2012. (28)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning, navnlig hvad angår situationer, der kræver en hurtig indsats ved de ydre grænser, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (29)Den Europæiske Unions Asylagentur bør være uafhængigt hvad angår operationelle og tekniske forhold og have retlig, administrativ og finansiel selvstændighed. Med henblik herpå er det nødvendigt og hensigtsmæssigt, at asylagenturet er et EU-organ, der har status som juridisk person, og som udøver de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges det ved denne forordning. (30)For at sikre Den Europæiske Unions Asylagenturs selvstændighed bør det råde over sit eget budget, hvor indtægterne hovedsagelig kommer fra et EU-bidrag. Finansieringen af asylagenturet bør ske på grundlag af en aftale med budgetmyndigheden som fastlagt i punkt 31 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 2. december 2013 om budgetdisciplin, samarbejde om budgetmæssige anliggender og forsvarlig økonomisk forvaltning. Unionens budgetprocedure bør gælde for så vidt angår Unionens bidrag og ethvert tilskud, der ydes over Den Europæiske Unions almindelige budget. Revisionen af regnskaberne bør foretages af Revisionsretten. (31)Finansielle ressourcer, som asylagenturet stiller til rådighed i form af tilskud, uddelegeringsaftaler eller kontrakter i henhold til denne forordning, bør ikke medføre dobbeltfinansiering med andre nationale, europæiske eller internationale kilder. (32)Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i EuropaParlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42) bør gælde for Den Europæiske Unions Asylagentur. (33)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 883/2013 bør finde anvendelse uden begrænsninger på Den Europæiske Unions Asylagentur, som bør tiltræde den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om de interne undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig. (34)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter bør finde anvendelse for Den Europæiske Unions Asylagentur. (35)Al behandling af personoplysninger i Den Europæiske Unions Asylagentur inden for rammerne af denne forordning bør ske i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 og under overholdelse af principperne om nødvendighed og proportionalitet. Asylagenturet kan behandle personoplysninger for at varetage dets opgaver med at yde operationel og teknisk bistand til medlemsstaterne, for at lette udvekslingen af oplysninger med medlemsstaterne, Frontex, Europol og Eurojust, for at analysere oplysninger om asylsituationen og til administrative formål. Yderligere behandling af personoplysninger til andre formål end dem, der er fastlagt i denne forordning, bør være forbudt. (36)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. XXX/2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger gælder for medlemsstaterne, når de behandler personoplysninger ved anvendelse af denne forordning, medmindre behandlingen foretages af de udpegede eller verificerende kompetente myndigheder i medlemsstaterne med det formål at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare forhold, herunder forebygge og beskytte mod trusler mod den offentlige sikkerhed. (37)Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2016/XXX/EU om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger gælder for medlemsstaternes kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med det formål at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare forhold i medfør af denne forordning. (38)De bestemmelser, der er fastlagt i forordning (EU) nr. XXX/2016 om beskyttelse af fysiske personers rettigheder og friheder, navnlig deres ret til beskyttelse af egne personoplysninger, og som specifikt vedrører behandling af personoplysninger, bør angives med hensyn til ansvaret for at behandle oplysningerne, sikre de registreredes rettigheder og føre tilsyn med databeskyttelsen, navnlig for så vidt angår bestemte sektorer.

(39)Asylagenturet bør alene behandle personoplysninger for at varetage sine opgaver med at yde operationel og teknisk bistand, foretage stikprøveudtagning af sager med henblik på overvågningsprocessen, eventuelt ved behandling af ansøgninger om international beskyttelse fra børn eller sårbare personer, fremme udveksling af oplysninger med medlemsstaterne, Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser, Europol og Eurojust og i forbindelse med oplysninger, der er indhentet under varetagelsen af agenturets opgaver i migrationsstyringsstøttehold i brændpunkter, samt til analysere af oplysninger om asylsituationen. Behandlingen af personoplysninger skal overholde proportionalitetsprincippet og nøje begrænses til personoplysninger, der er nødvendige til formålet. (40)Alle personoplysninger, som agenturet behandler til andre formål end administrative formål, bør slettes efter 30 dage. En længere opbevaringsperiode er ikke nødvendig for at opnå formålene med agenturets behandling af personoplysninger som foreskrevet i denne forordning. (41)Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse blev hørt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 45/2001, og afgav udtalelse den [...]. (42)Eftersom formålet med denne forordning er at lette gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem og gøre det mere velfungerende, at styrke praktisk samarbejde og udveksling af oplysninger om asylrelaterede spørgsmål blandt medlemsstaterne, at styrke EU-retten og de operationelle standarder for at sikre ensartethed med hensyn til asylprocedurer, modtagelsesforhold og vurdering af behov for beskyttelse i hele EU, at føre tilsyn med den praktiske og tekniske anvendelse af EU-retten og standarderne med hensyn til asyl og at yde øget operationel og teknisk støtte til medlemsstaterne i forbindelse med forvaltning af asyl- og modtagelsessystemerne, navnlig til de medlemsstater, der oplever et uforholdsmæssigt stort pres på deres asyl- og modtagelsessystemer, og da dette formål ikke i tilstrækkelig grad kan opnås af medlemsstaterne på egen hånd, men på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre kan nås på EU-plan, kan EU træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at opfylde disse mål. (43)[I medfør af artikel 3 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har disse medlemsstater meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning.] ELLER [I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i disse medlemsstater.] ELLER [(XX) I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, deltager Det Forenede Kongerige ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige. (XX) I medfør af artikel 3 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har Irland (ved skrivelse af …) meddelt, at Irland ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning.] ELLER [(XX) I medfør af artikel 3 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har Det Forenede Kongerige meddelt (ved skrivelse af …), at Det Forenede Kongerige ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning. (XX) I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, deltager Irland ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.] (44)I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaterne, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. (45)Eftersom Danmark hidtil har bidraget til det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne på asylområdet, bør asylagenturet fremme det operationelle samarbejde med Danmark. I den henseende bør en dansk repræsentant blive inviteret til at deltage på alle bestyrelsens møder, dog uden stemmeret. (46)Kompetencen til at træffe afgørelse om individuelle ansøgninger om international beskyttelse ligger fortsat hos medlemsstaternes asylmyndigheder. (47)Denne forordning sigter mod at ændre og udvide bestemmelserne i EuropaParlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 439/2010. Eftersom der skal foretages væsentlige ændringer, bør denne retsakt af klarhedshensyn erstattes og ophæves. Henvisninger til den ophævede forordning bør betragtes som henvisninger til nærværende forordning — VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL 1 DEN EUROPÆISKE UNIONS ASYLAGENTUR

Artikel 1 Genstand og anvendelsesområde 1. Den Europæiske Unions Asylagentur ("Asylagenturet") sikrer effektiv og ensartet anvendelse af EU's asyllovgivning i medlemsstaterne. Asylagenturet fremmer gennemførelsen det fælles europæiske asylsystem og gør det mere velfungerende, ligesom det har ansvaret for at sikre konvergens i vurderingen af ansøgninger om international beskyttelse i hele EU. 2. Asylagenturet udgør et ekspertisecenter i kraft af dets uafhængighed, den videnskabelige og tekniske kvalitet af den støtte, som det yder, og de oplysninger, det formidler, dets gennemsigtige operationelle procedurer og metoder, dets omhu med hensyn til at varetage de tildelte opgaver og den informationsteknologiske støtte, der kræves, for at det kan opfylde sit mandat. 3. Den Europæiske Unions Asylagentur er det nye navn på Det Europæiske Asylstøttekontor, som blev etableret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 439/2010. Asylagenturets aktiviteter baseres fremover på denne forordning. Artikel 2 Opgaver 1. Asylagenturet varetager følgende opgaver: (a)letter, koordinerer og styrker praktisk samarbejde og udveksling af oplysninger blandt medlemsstaterne om forskellige aspekter ved asyl (b)indsamler og analyserer oplysninger om asylsituationen og om gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem (c)hjælper medlemsstaterne med at gennemføre det fælles europæiske asylsystem (d)hjælper medlemsstaterne med at uddanne eksperter fra alle nationale forvaltninger, retsinstanser og nationale tjenester med ansvar for asylspørgsmål og bl.a. udarbejde et fælles grundlæggende uddannelsesprogram (e)udarbejder og opdaterer regelmæssigt rapporter og andre dokumenter med oplysninger om oprindelseslande på EU-plan (f)koordinerer medlemsstaternes bestræbelser på at foretage og udvikle fælles analyser af situationen i tredjelande, der er oprindelseslande (g)yder effektiv operationel og teknisk bistand til medlemsstaterne, navnlig hvis deres asyl- og modtagelsessystemer er udsat for et uforholdsmæssigt stort pres (h)hjælper med omfordeling eller overførsel af personer, som er omfattet af international beskyttelse, inden for EU (i)opretter og indsætter asylstøttehold og en asylindsatspulje (j)indsætter det nødvendige tekniske udstyr til asylstøtteholdene og eksperterne fra asylindsatspuljen (k)fastlægger operationelle standarder, indikatorer, retningslinjer og bedste praksis med hensyn til gennemførelsen af alle EU-rettens instrumenter på asylområdet (l)overvåger og vurderer gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem og medlemsstaternes asyl- og modtagelsessystemer

(m)støtter medlemsstaterne i deres samarbejde med tredjelande i sager om asyl, navnlig med hensyn til genbosætning. 2. Asylagenturet støtter medlemsstaterne med hensyn til den eksterne dimension af det fælles europæiske asylsystem. I denne henseende koordinerer Asylagenturet efter aftale med Kommissionen udvekslingen af oplysninger og andre foranstaltninger i forbindelse med spørgsmål i tilknytning til gennemførelsen af instrumenter og mekanismer vedrørende den eksterne dimension af det fælles europæiske asylsystem. 3. Asylagenturet kan deltage i kommunikationsaktiviteter på eget initiativ på de områder, der er omfattet af dets mandat. Kommunikationsaktiviteterne må ikke gribe ind i de opgaver, der er nævnt i stk. 1 og 2, og skal gennemføres i henhold til de relevante kommunikations- og formidlingsplaner, som bestyrelsen har vedtaget. KAPITEL 2 PRAKTISK SAMARBEJDE OG OPLYSNINGER OM ASYL Artikel 3 Pligt til at samarbejde i god tro og udveksle oplysninger 1. Asylagenturet og medlemsstaternes asylmyndigheder, nationale indvandrings- og asyltjenester og andre nationale tjenester pålægges en forpligtelse til at samarbejde i god tro og udveksle oplysninger. 2. Asylagenturet arbejder tæt sammen med medlemsstaternes asylmyndigheder, med nationale indvandrings- og asyltjenester og andre nationale tjenester samt med Kommissionen. Asylagenturet varetager sine pligter, uden at det berører de opgaver, som andre relevante EU-organer tildeles, og arbejder tæt sammen med disse organer og med FN's Flygtningehøjkommissariat (UNHCR). 3. Asylagenturet tilrettelægger, fremmer og koordinerer aktiviteter, som muliggør udveksling af oplysninger blandt medlemsstaterne, bl.a. ved at etablere netværk efter behov. Til dette formål udveksler agenturet og medlemsstaternes asylmyndigheder, nationale indvandrings- og asyltjenester og andre nationale tjenester rettidigt og præcist alle nødvendige oplysninger. Artikel 4 Analyse af oplysninger om asylsituationen 1. Asylagenturet indsamler og analyserer oplysninger om asylsituationen i EU og tredjelande i det omfang, denne kan få indflydelse på EU, herunder opdaterede oplysninger om bagvedliggende årsager, migrations- og flygtningestrømme samt om eventuelle pludselige store tilstrømninger af tredjelandsstatsborgere, som kan skabe et uforholdsmæssigt stort pres på asyl- og modtagelsessystemerne, med det formål at fremme hurtig og pålidelig gensidig udveksling af oplysninger blandt medlemsstaterne og afdække mulige risici for medlemsstaternes asylsystemer. 2.Asylagenturet baserer sin analyse på oplysninger, der primært leveres af medlemsstaterne, relevante EU-institutioner og -agenturer, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil samt UNHCR og andre internationale organisationer. Til dette formål arbejder agenturet tæt sammen med Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser, idet det navnlig gør brug af sidstnævntes risikoanalyser for at sikre maksimal sammenhæng og konvergens i de oplysninger, som begge agenturer leverer. 3.Asylagenturet sikrer hurtig udveksling af relevante oplysninger blandt medlemsstaterne og med Kommissionen. Endvidere forelægger agenturet rettidigt bestyrelsen detaljerede resultater af dets analyser. Artikel 5 Oplysninger om gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem 1. Asylagenturet tilrettelægger, koordinerer og fremmer udveksling af oplysninger blandt medlemsstaterne og mellem Kommissionen og medlemsstaterne om gennemførelsen af alle EU-rettens instrumenter på asylområdet. 2. Asylagenturet opretter en database over faktuelle og retlige oplysninger samt retspraksis vedrørende anvendelse og fortolkning af asylinstrumenter på EU-plan samt nationalt og internationalt plan, idet der navnlig gøres brug af eksisterende arrangementer. Asylagenturet lagrer ingen personoplysninger i sådanne databaser, medmindre de pågældende oplysninger er hentet fra offentligt tilgængelige dokumenter.

3. Asylagenturet indsamler navnlig oplysninger om følgende: (a)nationale administrationers og myndigheders behandling af ansøgninger om international beskyttelse (b)national ret på asylområdet og udviklingen heraf, herunder retspraksis (c)EU-Domstolens og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols relevante retspraksis. Artikel 6 Støtte til Dublinsystemet Asylagenturet varetager sine opgaver og forpligtelser som anført i forordning (EU) nr. XXX/XXX. Artikel 7 Uddannelse 1. Asylagenturet fastlægger og tilrettelægger uddannelse af eget personale og medlemmerne af alle nationale administrationer, domstole og retsinstanser samt nationale tjenester med ansvar for asylspørgsmål i medlemsstaterne. 2. Asylagenturet tilrettelægger denne uddannelse i tæt samarbejde med medlemsstaterne og i samarbejde med velegnede uddannelsesenheder i medlemsstaterne, herunder uddannelsesinstitutioner og andre relevante organisationer. 3. Asylagenturet udvikler generelle, specifikke eller temabaserede uddannelsesværktøjer, som kan omfatte "train the trainer"-ordninger og e-læring. 4. Asylagenturet fastlægger og udvikler et europæisk uddannelsesprogram på asylområdet under hensyntagen til Unionens eksisterende samarbejde på dette område. Medlemsstaterne integrerer dette fælles basisuddannelsesprogram i uddannelsen af medarbejdere hos nationale tjenester og myndigheder med ansvar for asylspørgsmål i medfør af deres forpligtelse i henhold til artikel 4, stk. 3, i EuropaParlamentets og Rådets direktiv 2013/32/EU for at sikre passende uddannelse af deres medarbejdere. 5. De specifikke eller tematiske uddannelsesaktiviteter, der vedrører asylspørgsmål, omfatter: (a)internationale standarder og EU-standarder for grundlæggende rettigheder, navnlig bestemmelserne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, samt international ret og EU's asyllovgivning, herunder særlige retlige emner og spørgsmål vedrørende retspraksis (b)spørgsmål i forbindelse med behandling af ansøgninger om international beskyttelse, navnlig fra sårbare personer med særlige behov og børn, herunder vurderinger af barnets tarv, særlige proceduremæssige garantier såsom respekt for barnets ret til at blive hørt og aspekter vedrørende beskyttelse af børn, bl.a. teknikker til aldersvurdering (c)interviewteknikker, bl.a. med særlig fokus på børn, sårbare grupper og torturofre (d)fingeraftryksoplysninger, herunder krav til datakvalitet og -sikkerhed (e)anvendelse af lægejournaler og juridiske ekspertudtalelser i asylprocedurer (f)spørgsmål i forbindelse med fremskaffelse og anvendelse af oplysninger om oprindelseslande

(g)modtagelsesforhold, bl.a. med særlig fokus på uledsagede børn og børn med deres familier, sårbare grupper og torturofre. 6. De tilbudte uddannelsesaktiviteter skal være af høj kvalitet og fastlægge en række nøgleprincipper og eksempler på bedste praksis med henblik på større konvergens i de administrative metoder, afgørelser og retspraksis under behørig hensyntagen til de nationale domstoles og retsinstansers uafhængighed. 7. Asylagenturet træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de eksperter, der deltager i asylstøtteholdene og i asylindsatspuljen, har en specialuddannelse, der er relevant i forhold til deres opgaver og funktioner, før de deltager i operative aktiviteter. Asylagenturet afholder regelmæssige øvelser med disse eksperter i overensstemmelse med den plan for specialuddannelse og øvelser, som er fastlagt i agenturets årlige arbejdsprogram. 8. Asylagenturet kan tilrettelægge uddannelsesaktiviteter i samarbejde med medlemsstater og tredjelande på deres område. KAPITEL 3 Oplysninger om oprindelseslande Artikel 8 Oplysninger om oprindelseslande på EU-plan 1. Asylagenturet udgør et center for indsamling af relevante, pålidelige, præcise og ajourførte oplysninger om oprindelseslande for personer, der ansøger om international beskyttelse, herunder nærmere oplysninger om børn og personer, som tilhører sårbare grupper. Det udarbejder og opdaterer regelmæssigt rapporter og andre dokumenter med oplysninger om oprindelseslande på EU-plan, bl.a. om tematiske emner, der specifikt vedrører oprindelseslande. 2. Asylagenturet skal navnlig: (h)gøre brug af alle relevante informationskilder, herunder oplysninger fra dets analyser af asylsituationen og andre oplysninger, der er indsamlet fra statslige, ikkestatslige og internationale organisationer, bl.a. gennem de i artikel 9 omhandlede netværk, og fra EU-institutioner, -agenturer, -organer og -kontorer og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (i)forvalte og videreudvikle en portal til indsamling af oplysninger om oprindelseslande (j)udarbejde et fælles format og en fælles metode, herunder en referenceramme, i overensstemmelse med de krav i EU-retten om asyl, der gælder for udarbejdelse af rapporter og andre produkter med oplysninger om oprindelseslande på EU-plan. Artikel 9 EU-netværk til udveksling af oplysninger om oprindelseslande 1. Asylagenturet sikrer koordinering af nationale initiativer til frembringelse af oplysninger om oprindelseslande ved at etablere og forvalte netværk til udveksling af disse oplysninger blandt medlemsstaterne. 2. Formålet med de i stk. 1 omhandlede netværk er, at medlemsstaterne: (a)udveksler og opdaterer nationale rapporter og andre produkter om oprindelseslande, herunder specifikke tematiske spørgsmål vedrørende oprindelseslande (b)indsender forespørgsler til Asylagenturet vedrørende specifikke spørgsmål, der opstår på baggrund af ansøgninger om international beskyttelse, under hensyntagen til gældende bestemmelser om fortrolighed i national lovgivning. Artikel 10

Fælles analyse af oplysninger om oprindelseslande 1. For at fremme konvergensen i anvendelsen af de vurderingskriterier, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU, koordinerer Asylagenturet medlemsstaternes bestræbelser med henblik på at udarbejde en fælles analyse, der indeholder vejledning om situationen i bestemte oprindelseslande. 2. Den administrerende direktør forelægger efter samråd med Kommissionen den fælles analyse for bestyrelsen med henblik på godkendelse. Medlemsstaterne pålægges at tage hensyn til den fælles analyse, når de behandler ansøgninger om international beskyttelse, uden at det berører deres kompetence til at træffe afgørelse om individuelle ansøgninger. 3. Asylagenturet sikrer, at den fælles analyse løbende gennemgås og opdateres efter behov. Enhver opdatering kræver ligeledes forudgående samråd med Kommissionen og godkendelse fra bestyrelsens side. 4. Medlemsstaterne forelægger en gang om måneden Asylagenturet relevante oplysninger om de afgørelser, der er truffet vedrørende personer, der ansøger om international beskyttelse, som stammer fra tredjelande, og som er omfattet af den fælles analyse. Disse oplysninger skal navnlig omfatte: (a)statistikker om antallet af afgørelser, hvor der er tildelt international beskyttelse til ansøgere fra hvert enkelt af de oprindelseslande, som er genstand for den fælles analyse, med udspecificering af beskyttelsens art (b)statistikker om antallet af afgørelser, hvor international beskyttelse er nægtet over for ansøgere fra hvert enkelt af de oprindelseslande, som er genstand for den fælles analyse (c)statistikker om antallet af afgørelser, der er truffet vedrørende ansøgere fra hvert enkelt af de oprindelseslande, som er genstand for den fælles analyse, men hvor anbefalingerne fra den fælles analyse ikke er blevet fulgt, og årsagerne til, at de ikke er blevet fulgt. Artikel 11 Udpegelse af sikre oprindelseslande og sikre tredjelande 1. Asylagenturet hjælper Kommissionen med jævnligt at gennemgå situationen i tredjelande, der står på EU's fælles liste over sikre oprindelseslande, som er oprettet ved forordning (EU) nr. XXX/XXX, herunder de lande, der er blevet suspenderet af Kommissionen, og dem, som er blevet fjernet fra listen. 2.Asylagenturet forelægger efter anmodning fra Kommissionen oplysninger om specifikke tredjelande, som det kan overvejes at medtage på EU's fælles liste over sikre oprindelseslande i overensstemmelse med forordning (EU) nr. XXX/XXX. 3.Når medlemsstaterne underretter Kommissionen i overensstemmelse med artikel 37, stk. 4, artikel 38, stk. 5, og artikel 39, stk. 7, i direktiv 2013/32/EU, skal de også underrette Asylagenturet om de tredjelande, der er udpeget som sikre oprindelseslande eller sikre tredjelande, eller for hvilke begreberne første asylland, sikkert tredjeland eller europæisk sikkert tredjeland anvendes i henhold til henholdsvis artikel 35, 38 og 39 i direktiv 2013/32/EU. Kommissionen kan anmode agenturet om at foretage en gennemgang af situationen i et sådant tredjeland med henblik på at vurdere, om de relevante betingelser og kriterier, der er fastsat i samme direktiv, overholdes. KAPITEL 4 OPERATIONELLE STANDARDER OG RETNINGSLINJER Artikel 12 Operationelle standarder, retningslinjer og bedste praksis 1. Asylagenturet tilrettelægger og koordinerer aktiviteter, der fremmer korrekt og effektiv gennemførelse af EU-retten, bl.a. gennem udvikling af operationelle standarder, indikatorer, retningslinjer og eksempler på bedste praksis i asylrelaterede spørgsmål, og udveksling af eksempler på bedste praksis i asylrelaterede spørgsmål blandt medlemsstaterne. 2.Asylagenturet udarbejder på eget initiativ eller efter anmodning fra Kommissionen og i samråd med denne operationelle standarder for gennemførelsen af EU-rettens instrumenter på området for asyl og indikatorer til brug ved overvågning af overholdelsen af disse standarder samt retningslinjer og bedste praksis med hensyn til gennemførelsen af EU-rettens instrumenter på asylområdet. Asylagenturet formidler disse standarder, indikatorer, retningslinjer og eksempler på bedste praksis til medlemsstaterne efter samråd med Kommissionen, og efter at bestyrelsen har vedtaget dem.

3. Asylagenturet hjælper efter anmodning fra medlemsstaterne disse med at anvende de operationelle standarder, retningslinjerne og eksemplerne på bedste praksis på deres asyl- og modtagelsessystemer ved at stille den nødvendige ekspertise eller operationelle og tekniske bistand til rådighed. KAPITEL 5 OVERVÅGNING OG EVALUERING Artikel 13 Mekanismer til overvågning og evaluering af asyl- og modtagelsessystemer 1. Asylagenturet etablerer i tæt samarbejde med Kommissionen en mekanisme til at: (a)overvåge gennemførelsen og evaluere alle aspekter ved det fælles europæiske asylsystem i medlemsstaterne, navnlig Dublinsystemet, modtagelsesforhold, asylprocedurer, anvendelse af kriterier til fastlæggelse af beskyttelsesbehov samt arten og kvaliteten af den beskyttelse, som medlemsstaterne yder til personer med behov for international beskyttelse, bl.a. med hensyn til respekt for grundlæggende rettigheder, børns ret til beskyttelse og behovene hos sårbare personer (b)overvåge medlemsstaternes overholdelse af operationelle standarder, indikatorer, retningslinjer og bedste praksis på asylområdet (c)kontrollere asyl- og modtagelsessystemer, kapacitet, infrastruktur, udstyr, tilgængeligt personale, bl.a. til oversættelse og tolkning i medlemsstaterne, økonomiske ressourcer og medlemsstaternes asylmyndigheders, herunder retssystemets, kapacitet til at behandle og forvalte asylsager effektivt og korrekt. 2. Asylagenturet kan navnlig basere sine vurderinger på oplysninger fra medlemsstaterne, analyser af oplysninger om asylsituationen, som agenturet selv har udarbejdet, besøg i de berørte områder og stikprøveudtagning af sager. Til dette formål skal medlemsstater efter anmodning fra Asylagenturet forsyne dette med de nødvendige oplysninger om asylprocedurer, udstyr, infrastruktur, modtagelsesforhold, anerkendelsesprocenter og beskyttelsens kvalitet samt medarbejdere og økonomiske ressourcer på nationalt plan, der skal sikre effektiv forvaltning af asyl- og modtagelsessystemet. Medlemsstaterne skal desuden samarbejde med Asylagenturet og lette eventuelle besøg på stedet, som agenturet aflægger med henblik på overvågning. 3. Asylagenturet evaluerer medlemsstaternes beredskab med hensyn til at overvinde udfordringerne for deres asyl- og modtagelsessystemer, som skyldes et eventuelt uforholdsmæssigt stort pres på disse. Asylagenturet kan anmode medlemsstaterne om at forelægge det deres beredskabsplaner med de foranstaltninger, der skal træffes for at afhjælpe et sådant eventuelt uforholdsmæssigt stort pres, ligesom det om nødvendigt skal hjælpe medlemsstaterne med at udarbejde og gennemgå deres beredskabsplaner. Artikel 14 Procedurer for agenturets overvågning og evaluering 1. Bestyrelsen fastlægger efter samråd med Kommissionen programmet for overvågning og evaluering af asyl- og modtagelsessystemerne i hver enkelt medlemsstat eller i alle medlemsstaterne på basis af tematiske eller specifikke aspekter ved asylsystemerne. Dette program skal indgå i den i artikel 41 omhandlede flerårige og årlige planlægning. I det flerårige program anføres de medlemsstater, hvis asyl- og modtagelsessystemer skal overvåges hvert år, så det sikres, at hver medlemsstat som minimum overvåges én gang inden for hver periode på fem år. I det årlige arbejdsprogram anføres de medlemsstater, der skal overvåges det følgende år i henhold til det flerårige program og de tematiske evalueringer. Det skal omfatte en angivelse af, hvad overvågningen skal bestå af, og en plan for eventuelle besøg på stedet. Det årlige arbejdsprogram kan om nødvendigt tilpasses i overensstemmelse med artikel 41. Asylagenturet kan iværksætte overvågning og evaluering af en medlemsstats asyl- eller modtagelsessystemer på eget initiativ eller efter anmodning fra Kommissionen, hvis der udtrykkes alvorlig bekymring over bestemte aspekter ved medlemsstatens asyl- eller modtagelsessystemer. 2. Asylagenturet etablerer hold af eksperter for hvert overvågningsforløb, herunder for besøg på stedet efter behov. Disse hold består af eksperter fra agenturets egne rækker og Kommissionens repræsentanter. Ekspertholdene har ansvaret for at udarbejde en rapport på basis af resultaterne fra besøgene på stedet og de oplysninger, som medlemsstaterne fremlægger.

3. Den administrerende direktør sender ekspertholdets rapportudkast til den berørte medlemsstat, som fremsætter sine bemærkninger om udkastet. Den administrerende direktør forelægger derefter udkastet for bestyrelsen, idet der tages hensyn til den berørte medlemsstats bemærkninger. Bestyrelsen vedtager overvågningsrapporten og sender den til Kommissionen. 4. Efter samråd med Kommissionen sender den administrerende direktør et udkast til henstillinger til den berørte medlemsstat, hvori vedkommende skitserer de foranstaltninger, som er nødvendige for at afhjælpe de mangler, der påpeges i overvågningsrapporten. Den berørte medlemsstat har en måned til at fremsætte bemærkninger til udkastet til henstillinger. Bestyrelsen vedtager henstillingerne under hensyntagen til disse bemærkninger og opfordrer den berørte medlemsstat til at udarbejde en handlingsplan, hvori den skitserer de foranstaltninger, der vil blive truffet for at afhjælpe eventuelle mangler. 5.Den berørte medlemsstat forelægger Asylagenturet en handlingsplan inden for en måned efter vedtagelsen af de i stk. 4 omhandlede henstillinger. Medlemsstaten rapporterer til Asylagenturet om gennemførelsen af handlingsplan inden for tre måneder efter vedtagelsen af henstillingerne og derefter en gang om måneden i op til seks måneder. 6.Asylagenturet underretter regelmæssigt Kommissionen om gennemførelsen af handlingsplanen. Artikel 15 Opfølgning og overvågning 1. Hvis den berørte medlemsstat ikke har gennemført handlingsplanen fuldt ud inden for den i artikel 14, stk. 5, omhandlede periode, og manglerne ved asyl- og modtagelsessystemerne er så alvorlige, at de er til fare for et velfungerende fælles europæisk asylsystem, vedtager Kommissionen på baggrund af sin egen vurdering af gennemførelsen af handlingsplanen og manglernes betydning en række henstillinger rettet til medlemsstaten, hvori den skitserer de foranstaltninger, der er nødvendige for at afhjælpe de alvorlige mangler, og om nødvendigt fastlægger de foranstaltninger, som Asylagenturet skal træffe for at hjælpe medlemsstaten. 2.Afhængigt af, hvor alvorlige de påpegede mangler er, kan Kommissionen aflægge besøg hos den berørte medlemsstat for at kontrollere gennemførelsen af handlingsplanen. 3. Den berørte medlemsstat rapporterer til Kommissionen om gennemførelsen af de i stk. 1 omhandlede henstillinger inden for den tidsfrist, der er fastsat i henstillingerne. Hvis Kommissionen efter denne tidsfrist ikke er overbevist om, at medlemsstaten efterlever henstillingerne fuldt ud, kan den træffe yderligere foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 22, stk. 3. 4.Kommissionen underretter regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet om den pågældende medlemsstats fremskridt. KAPITEL 6 OPERATIONEL OG TEKNISK BISTAND Artikel 16 Operationel og teknisk bistand fra agenturet 1. Medlemsstaterne kan anmode agenturet om bistand til at opfylde deres forpligtelser, hvad angår asyl, navnlig hvis deres asyl- og modtagelsessystemer er udsat for et uforholdsmæssigt stort pres. 2. Medlemsstaterne indgiver deres anmodning om bistand til den administrerende direktør, idet de beskriver situationen og formålet med anmodningen. Anmodningen ledsages af en detaljeret behovsvurdering. Den administrerende direktør evaluerer, godkender og koordinerer anmodningerne om bistand. Hver anmodning vurderes omhyggeligt, så Asylagenturet kan udpege og foreslå en række foranstaltninger som omhandlet i stk. 3, der kan opfylde behovene hos den berørte medlemsstat. 3. Asylagenturet tilrettelægger og koordinerer i en begrænset periode en eller flere af følgende operationelle og tekniske foranstaltninger: (a)bistå medlemsstaterne med identifikation og registrering af tredjelandsstatsborgere (b)lette de kompetente nationale myndigheders behandling af ansøgninger om international beskyttelse (c)yde assistance til de kompetente nationale myndigheder med ansvar for behandling af ansøgninger om international beskyttelse

(d)fremme medlemsstaternes initiativer til teknisk samarbejde om behandling af ansøgninger om international beskyttelse (e)bistå med tilvejebringelse af oplysninger om proceduren i forbindelse med international beskyttelse (f)rådgive om og koordinere medlemsstaternes etablering eller tilvejebringelse af modtagefaciliteter, navnlig nødindlogering, transport og lægehjælp (g)hjælpe med omfordeling eller overførsel af personer, som er omfattet af international beskyttelse, inden for EU (h)tilvejebringe tolketjenester (i)hjælpe medlemsstaterne med at sørge for, at alle fornødne midler til sikring af børns rettigheder og ret til beskyttelse er på plads (j)indgå i de i forordning (EU) nr. XXX/XXX omhandlede migrationsstyringsstøttehold ved hotspotområder. 4. Asylagenturet finansierer eller medfinansierer de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 3, i overensstemmelse med de finansielle regler, der gælder for agenturet. 5.Den administrerende direktør vurderer resultaterne af de operationelle og tekniske foranstaltninger og sender detaljerede evalueringsrapporter til bestyrelsen inden for 60 dage efter foranstaltningernes afslutning. Asylagenturet foretager en omfattende komparativ analyse af resultaterne, som medtages i den i artikel 65 omhandlede årlige aktivitetsrapport. Artikel 17 Asylstøttehold 1. Asylagenturet indsætter asylstøttehold i medlemsstaterne, som yder operationel og teknisk bistand til disse i overensstemmelse med artikel 16. 2. Asylstøtteholdene består af eksperter fra agenturets egne rækker, eksperter fra medlemsstaterne eller eksperter, som disse har udstationeret til agenturet. 3. På forslag fra den administrerende direktør træffer bestyrelsen med et absolut flertal af de stemmeberettigede medlemmer afgørelse om det samlede antal eksperter, der skal stilles til rådighed for asylstøtteholdene, og om disses profil. Den samme procedure finder anvendelse ved eventuelle senere ændringer af det samlede antal eksperter og profilerne. 4. Medlemsstaterne bidrager til asylstøtteholdene gennem udnævnelse af eksperter, der svarer til de ønskede profiler, fra en national pulje af eksperter etableret i overensstemmelse med de forskellige profiler, der er defineret. 5. Asylagenturet udarbejder en liste over tolke, som indgår i asylstøtteholdene. Medlemsstaterne bistår Asylagenturet med at udpege tolke til tolkelisten. Medlemsstaterne kan vælge enten at indsætte tolke eller at stille dem til rådighed via videokonference. 6. Medlemsstaternes bidrag, hvad angår deres egne eksperter eller eksperter, der udstationeres til Asylagenturet i det følgende år, planlægges på grundlag af årlige bilaterale forhandlinger og aftaler mellem Asylagenturet og medlemsstaterne. I overensstemmelse med disse aftaler stiller medlemsstaterne øjeblikkeligt eksperter til rådighed med henblik på udsendelse, medmindre de står i en ekstraordinær situation, der i væsentlig grad påvirker udførelsen af nationale opgaver. 7. Medlemsstaterne sikrer, at de eksperter, de bidrager med, svarer til de profiler og det antal, bestyrelsen har truffet afgørelse om. Udsendelsens varighed fastsættes af oprindelsesmedlemsstaten, men må ikke være på under 30 dage. 8. Asylagenturet bidrager til asylstøtteholdene med eksperter fra sit eget personale, der er specifikt ansat til feltarbejde, og tolke. Artikel 18

Asylindsatspulje 1. Med henblik på artikel 22 opretter bestyrelsen efter forslag fra den administrerende direktør en asylindsatspulje, som udgør en reserve af eksperter, der umiddelbart står til rådighed for Asylagenturet. Med henblik på dette stiller medlemsstaterne årligt mindst 500 eksperter til rådighed for Asylagenturet. 2. Bestyrelsen træffer på forslag fra den administrerende direktør en beslutning med tre fjerdeles flertal blandt de stemmeberettigede medlemmer om eksperternes profiler og om den andel, som hver medlemsstat skal bidrage med til asylindsatspuljen. Den samme procedure finder anvendelse ved eventuelle senere ændringer af det samlede antal eksperter og profilerne. 3.Medlemsstaterne bidrager til asylindsatspuljen gennem en national ekspertpulje etableret på grundlag af de forskellige profiler, der er defineret, og udpeger eksperter, der svarer til de ønskede profiler. Udsendelsens varighed fastsættes af oprindelsesmedlemsstaten, men må ikke være på under 30 dage. Artikel 19 Operationel plan 1. Den administrerende direktør og værtsmedlemsstaten aftaler en operationel plan. Den operationelle plan er bindende for Asylagenturet, værtsmedlemsstaten og de deltagende medlemsstater. 2.Den operationelle plan indeholder de nærmere betingelser for levering af operationel og teknisk bistand og indsættelse af asylstøttehold eller eksperter fra asylindsatshold, herunder følgende: (a)en beskrivelse af situationen med modus operandi og formålene med indsættelsen, herunder det operationelle mål (b)den forventede varighed af indsættelsen (c)det sted i værtsmedlemsstaten, hvor asylstøtteholdene eller eksperterne fra asylindsatspuljen skal indsættes (d)logistiske ordninger, herunder oplysninger om arbejdsbetingelser og miljøet på det sted, hvor asylstøtteholdene eller eksperterne fra asylindsatspuljen skal indsættes (e)en detaljeret og klar beskrivelse af opgaverne og særlige instrukser for asylstøtteholdene eller eksperterne fra asylindsatspuljen, inklusive de nationale og europæiske databaser, som de har tilladelse til at søge i, og det udstyr, som de må anvende eller bære i værtsmedlemsstaten (f)sammensætningen af asylstøtteholdene eller eksperterne, som skal indsættes fra asylindsatspuljen (g)det tekniske udstyr, der indsættes, inklusive specifikke bestemmelser såsom anvendelsesbetingelser, transport og andre former for logistik samt finansielle bestemmelser (h)for så vidt angår bistand med ansøgninger om international beskyttelse, inklusive behandling af sådanne ansøgninger, specifikke oplysninger om de opgaver, som asylstøtteholdene eller eksperterne fra asylindsatspuljen kan udføre samt henvisninger til gældende national ret og EU-ret (i)en rapporterings- og evalueringsordning med benchmarks for evalueringsrapporten og en sidste frist for indgivelse af den endelige evalueringsrapport (j)retningslinjer for samarbejde med tredjelande, andre EU-agenturer, -organer eller -kontorer eller internationale organisationer (k)procedurer til henvisning af personer med behov for international beskyttelse, ofre for menneskehandel, uledsagede mindreårige og sårbare personer til de kompetente nationale myndigheder med henblik på passende bistand. 3. Under hensyntagen til stk. 2, litra e), giver værtsmedlemsstaten eksperter fra asylstøtteholdene eller asylindsatspuljen tilladelse til at foretage søgninger i europæiske databaser, og den kan give dem tilladelse til at søge i sine nationale databaser i overensstemmelse med EU-retten og national ret om adgang til og søgning i disse databaser og efter behov for at opnå målsætningen og udføre de opgaver, der er beskrevet i den operationelle plan.

4. Alle ændringer eller tilpasninger af den operationelle plan skal godkendes af såvel den administrerende direktør som værtsmedlemsstaten. Asylagenturet sender straks en kopi af den ændrede eller tilpassede operationelle plan til de deltagende medlemsstater. Artikel 20 Procedure for indsættelse af asylstøttehold 1. Om nødvendigt kan den administrerende direktør udsende eksperter fra Asylagenturet for at vurdere situationen i den medlemsstat, der anmoder om bistand. Den administrerende direktør underretter straks bestyrelsen om enhver anmodning om indsættelse af asylstøttehold. 2. Den administrerende direktør træffer afgørelse om en anmodning om indsættelse af asylstøttehold inden for tre dage fra datoen for modtagelsen af anmodningen. Den administrerende direktør underretter samtidig skriftligt den medlemsstat, der anmoder om bistand, og bestyrelsen om sin beslutning med angivelse af de væsentligste årsager til beslutningen. 3. Ved sammensætningen af de enkelte asylstøttehold tager den administrerende direktør hensyn til de særlige omstændigheder i den medlemsstat, der anmoder om bistand, og dens vurdering af behovene. Asylstøtteholdene sammensættes i overensstemmelse med den operationelle plan. 4. Den administrerende direktør og værtsmedlemsstaten udarbejder en operationel plan inden for tre hverdage fra datoen for beslutningen om indsættelse af asylstøtteholdene. 5. Så snart den operationelle plan er vedtaget, anmoder den administrerende direktør medlemsstaterne om at indsætte eksperterne inden for højst syv hverdage. Den administrerende direktør angiver det antal og de profiler, der kræves af medlemsstaterne. Disse oplysninger gives skriftligt til de nationale kontaktpunkter og angiver den planlagte udsendelsesdato. En kopi af den operationelle plan sendes også til de nationale kontaktpunkter. 6.Den administrerende direktør suspenderer eller afslutter udsendelsen af asylstøtteholdene efter at have underrettet værtsmedlemsstaten, hvis betingelserne for gennemførelsen af de operationelle og tekniske foranstaltninger ikke længere er opfyldt, eller hvis værtsmedlemsstaten ikke overholder den operationelle plan. Artikel 21 Migrationsstyringsstøttehold 1. Når en medlemsstat anmoder om operationel og teknisk forstærkning fra migrationsstyringsstøttehold, jf. artikel 17 i forordning nr. XXX/XXX, eller når der er udsendt migrationsstyringsstøttehold til hotspotområder, jf. artikel 18 i forordning nr. XXX/XXX, sikrer den administrerende direktør koordineringen af Asylagenturets aktiviteter i migrationsstyringsstøtteholdene med Kommissionen og med andre relevante EU-agenturer, navnlig Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser. 2. Den administrerende direktør iværksætter efter behov proceduren for udsendelse af asylstøttehold eller eksperter fra asylindsatspuljen i overensstemmelse med artikel 17 og 18. Den operationelle og tekniske forstærkning fra asylstøtteholdene eller eksperter fra asylindsatspuljen inden for rammerne af migrationsstyringsstøtteholdene kan omfatte: (a)screening af tredjelandsstatsborgere, herunder identifikation, registrering og, når medlemsstaterne anmoder herom, optagelse af fingeraftryk (b)registrering af ansøgninger om international beskyttelse og, når medlemsstaterne anmoder herom, behandling af sådanne ansøgninger (c)levering af oplysninger om asylprocedurer, herunder omfordeling og specifik bistand til ansøgere eller potentielle ansøgere, som kan blive genstand for omfordeling. Artikel 22 Uforholdsmæssigt pres på asyl- og modtagelsessystemet 1. Hvis en medlemsstats asyl- og modtagelsessystemer er udsat for et uforholdsmæssigt stort pres, der stiller ekstraordinært store og påtrængende krav til disse systemer, tilrettelægger og koordinerer Asylagenturet på anmodning af den berørte medlemsstat eller på eget initiativ med kort frist et omfattende sæt operationelle og tekniske foranstaltninger, jf. artikel 16, og udsender eksperter fra asylindsatspuljen, jf. artikel 18, og sine egne eksperter for at forstærke asyl- og modtagelsessystemerne. 2. Eksperterne fra