5.2.1.Opfylde behovet for finansiering til at tackle udfordringerne





1.Indledning

I begyndelsen af juli 2020 fremlagde Europol, Frankrig og Nederlandene resultatet af deres fælles grænseoverskridende efterforskning af et omfattende kriminelt netværk, der havde ført til beslaglæggelse af flere dusin automatiske skydevåben i Nederlandene. Under optøjer i Dijon i Frankrig i slutningen af juni filmede en række unge stolt sig selv med automatvåben og pistoler. Samtidig optrevlede en politiaktion i Spanien et stort våbenhandelsnetværk. Der blev beslaglagt 730 våben og arresteret 21 personer i hele landet. Ovenstående er eksempler på den virkelighed, som truslen fra ulovlige skydevåben stiller os over for. Aktivister på den yderste højrefløj er i stigende grad i søgelyset for ophobning af våben. Dette viser, hvordan skydevåben gør grov og organiseret kriminalitet, herunder terrorisme, endnu farligere. Det skønnes, at privatpersoner i 2017 ejede 35 mio. ulovlige skydevåben i EU (dvs. 56 % af det anslåede samlede antal skydevåben). Ifølge dette skøn er der flere ulovlige end lovlige skydevåben i tolv EU-medlemsstater.

Som et område uden indre grænser har EU spillet en aktiv rolle i bekæmpelsen af denne trussel. Navnlig har EU styrket lovgivningen om skydevåben for at undgå, at våben havner i de forkerte hænder. Kriminelle organisationer, der agerer i EU, skaffer sig hovedsagelig adgang til skydevåben gennem ulovlig ombygning af ikkedødbringende våben og ulovlig handel: enten via ulovlig overførsel mellem EU-medlemsstater eller via indsmugling i Den Europæiske Union (fortrinsvis fra Sydøsteuropa). I de seneste år har EU støttet udvikling af solid koordination af retshåndhævelsen på dette område.

Der består dog en lang række udfordringer, og det er nødvendigt med et nyt sæt foranstaltninger for at holde trit med dem, som påpeget navnlig i Kommissionens evaluering af handlingsplanen for 2015-2019 om ulovlig handel med skydevåben mellem EU og Sydøsteuropa. Både Den Europæiske Union og dens partnere, navnlig i Sydøsteuropa, skal være på omgangshøjde med disse udfordringer ved at gøre ulovlig handel med skydevåben til en tværgående sikkerhedsprioritet. På grund af truslens omfattende og tværgående karakter er det kun en helhedshandlingsplan, der kan udstikke en sammenhængende ramme for samarbejdet om at intensivere det internationale samarbejde ud fra specifikke behov, krav og resultatindikatorer.

Kommissionen foreslår derfor én enkelt handlingsplan for både EU og partnerne i Sydøsteuropa (Vestbalkan, Moldova og Ukraine) ud fra fire specifikke prioriteter med henblik på at afhjælpe de resterende juridiske smuthuller og misforhold inden for kontrol med skydevåben, som hæmmer politisamarbejdet. I denne handlingsplan fastlægges en række aktiviteter med henblik på en fælles tilgang til, hvordan vi skal håndtere truslen fra ulovlige skydevåben.

2.Problemstillingen

Europol bemærkede i 2019, at konklusionerne i Europols trusselsvurdering i 2017 af grov og organiseret kriminalitet (SOCTA) fortsat er gyldige, og at spredningen og tilgængeligheden af ulovlige skydevåben i EU's medlemsstater øger risikoen for, at de anvendes i terrorangreb og til organiseret kriminalitet. Interpol nævnte dog, at "ændringer i fremgangsmåde, i ruter og i, hvilke geografiske områder der er ramt af visse kriminelle aktiviteter, kunne være udtryk for en langsigtet udvikling og ændringer i kriminalitetsbilledet". Ulovlig handel med, distribution og brug af skydevåben "er fortsat en stor trussel". Navnlig "er salget af deaktiverede, reaktiverede og ombyggede skydevåben steget." Ulovlige skydevåben er lettere tilgængelige online (særlig på mørkenettet), og foruden organiserede kriminelle grupper er det i stigende grad kriminelle enkeltpersoner, der handler med dem. Broderparten af de ulovlige skydevåben er pistoler og rifler (de udgør henholdsvis 34 % og 27 % af beslaglæggelserne).

Ifølge en undersøgelse for nylig var der i perioden 2009-2018 23 masseskyderier i det (delvist) offentlige rum i Europa med et samlet dødstal på 341. I 2015 registrerede Europol 57 terrorhandlinger med anvendelse af skydevåben . I 2017 blev der anvendt skydevåben i 41 % af alle terrorangreb, hvilket udgør en mindre stigning sammenlignet med 2016 (38 %) . Eurojusts nylige sagsarbejde bekræfter, at ulovlige skydevåben i flere tilfælde er blevet anvendt til terrorangreb, og at våbenhandelsnetværk har arbejdet sammen med enkeltstående terrorister eller terrororganisationer. Eurojusts koordination af grænseoverskridende efterforskning har i adskillige tilfælde ført til beslaglæggelse af ulovlige skydevåben.

Disse udviklingstendenser bekræftes generelt af de seneste data, som FN's Kontor for Narkotikakontrol og Kriminalitetsbekæmpelse (UNODC) har indsamlet: I EU udgjorde geværer gennemsnitligt 30 % af beslaglæggelserne i 2016-2017, pistoler 22 %, rifler 15 % og revolvere 8 %, mens maskinpistoler og maskingeværer tegnede sig for størstedelen af de resterende våben (2 %). Ser vi på Europa under ét, fordeler beslaglæggelserne sig mere ligeligt mellem pistoler (35 %), rifler (27 %) og geværer (22 %). Europa betragtes som et af de vigtigste udspring for ulovlige våbenstrømme, som dog for det meste forbliver inden for kontinentet. Desuden er der blandt de beslaglagte våben en betydelig andel af andre våben end skydevåben (f.eks. løsskudsvåben og gasvåben). Det understreger den trussel, som ombygning af sådanne våben til ulovlige skydevåben udgør.

Europol og de retshåndhævende myndigheder betoner, at ulovlige motorcykelbander driver ulovlig handel med skydevåben over hele EU. Mange af de organiserede kriminelle grupper, der driver ulovlig handel med skydevåben, beskæftiger sig med mange forskellige former for kriminalitet, herunder organiseret berigelseskriminalitet, migrantsmugling, hvidvask af penge og voldsforbrydelser. I nogle medlemsstater (f.eks. Sverige og Danmark) har der været en bemærkelsesværdig stigning i antallet af drab og andre voldsforbrydelser, samtidig med at der meldes om en stigning i anvendelsen af potentielt dødbringende våben som skydevåben, knive og sprængstoffer. I Sverige indtraf der 40 skuddrab i 2017. Det var 33,3 % flere end året før.

Flere trusselsvurderingsrapporter fra Europol bekræftede, at Vestbalkan fortsat er blandt de regioner, hvorfra der kommer flest ulovligt handlede skydevåben til EU, og nævnte, at der er behov for at forbedre informations- og efterretningsstrømmen mellem EU og Vestbalkan. Den vedblivende trussel i denne region blev bekræftet i flere undersøgelser. I den seneste understreges det, at våben anvendt til terrorangreb i EU blev "anskaffet på lokale ulovlige våbenmarkeder og viste sig at stamme fra Balkan". I samme undersøgelse blev Balkan desuden "udpeget til Europas hovedleverandør af ulovlige skydevåben", og undersøgelsen nævnte "forbindelsen mellem Balkan og de håndvåben, der anvendes til forskellige former for kriminelle aktiviteter i EU's medlemsstater." Dette blev bekræftet i UNODC's seneste Global Firearms Study, hvori det anføres, at Vestbalkan fortsat er en kilde til ulovlige skydevåben, ikke mindst stormgeværer, pga. betydelige prisforskelle i forhold til Vesteuropa.

Samarbejdet om retshåndhævelse i EU og internationalt rummer rige muligheder for forbedringer. De nationale retlige rammer og definitioner er fortsat divergerende, hvilket er en hæmsko for fælles tilgange og fortsat kan udnyttes af kriminelle. Navnlig er medlemsstaterne fortsat langt fra at have gennemført og implementeret direktivet om skydevåben. Den 24. juli 2019 fremsendte Kommissionen 20 begrundede udtalelser til de medlemsstater, der ikke havde givet meddelelse om, at de havde gennemført direktivet fuldt ud. I december 2017 offentliggjorde Kommissionen desuden en evaluering af forordning (EU) nr. 258/2012, der vedrører indførsel, udførsel og transit af skydevåben til civil brug. Den viste en række smuthuller på grund af den manglende ensartethed i gennemførelsen. Den blev i april 2018 fulgt op af en henstilling med en opfordring om at styrke EU-reglerne med henblik på at forbedre sporbarheden og sikkerheden af eksport- og importkontrolprocedurerne for skydevåben og samarbejdet mellem myndigheder i bekæmpelsen af ulovlig handel med skydevåben.

Trods bestræbelserne, navnlig i form af UNODC's Global Firearms Study, som Kommissionen finansierer, er efterretningsbilledet fortsat fragmentarisk i mangel af omfattende og sammenlignelige data om beslaglæggelse af skydevåben på hele kontinentet. Udveksling af information til efterretnings- og profileringsformål indskrænkes af de begrænsninger, som den nationale ret pålægger med hensyn til deling af oplysninger (også andre oplysninger end personoplysninger, f.eks. ballistiske data) uden for rammerne af specifik undersøgelser. Problemet forværres af manglen på kommunikation og koordination mellem forskellige myndigheder inden for det enkelte land og på tværnationalt plan. 20 EU-medlemsstater og 4 partnere på Vestbalkan har oprettet et kontaktpunkt for skydevåben. Ofte råder de imidlertid ikke over de rette kompetencer (inden for administrativ kontrol, indsamling af data i forbindelse med retshåndhævelse, adgang til databaser, sporing, internationalt samarbejde og kriminalteknik) og det personale, som nationale skydevåbeneksperter anbefaler som bedste praksis .

Desuden er kriminaliseringen af ulovlig handel med våben uensartet. Ulovlig grænseoverskridende overførsel af våben betragtes således ikke i alle tilfælde som ulovlig handel, hvilket er i modstrid med FN's våbenprotokol. Dette medfører til tider manglende håndhævelse og sanktioner. Det lægger også en begrænsning på, hvor meget af udbyttet af ulovlig handel med våben der konfiskeres. Forskellene i de nationale tilgange hindrer fælles grænseoverskridende operationer såsom kontrollerede leverancer.

Navnlig i Sydøsteuropa er der fortsat behov for en vigtig indsats for at bringe de nationale myndigheder op på de højeste standarder og sikre effektiv kontrol med skydevåben. Behovene varierer fra etablering af nationale databaser over ballistisk kapacitet til sikre lagerforhold og frit lejde-aktioner for aflevering af ulovlige våben. Fra et forvaltningsperspektiv bemærkes det i Kommissionens evalueringsrapport om handlingsplanen for 2015-2019, at "samarbejdet mellem EU og Sydøsteuropa er fortsat vanskeligt på grund af de mange interessenter, hvis arbejde ikke altid er koordineret", en "unødvendig overlapning af møder" og "mangel på en integreret og omfattende budgettilgang på EU-plan."

Der ses også nye udviklingstendenser i EU og blandt de europæiske naboer, som ofte skal håndtere lignende udfordringer. Bl.a. ændrer teknikken til ombygning af løsskudsvåben og gas- og signalvåben til skydevåben sig, og der anvendes nye tilsløringsmetoder. Kriminelle forsøger også at omgå lovgivningen ved at udskifte løbet på let tilgængelige Flobert-kaliber-våben (dvs. håndvåben med laveffekt kaliber til salonskydning). De teknologiske fremskridt inden for tre-d-printning vil i fremtiden muligvis gøre det lettere at fremstille skydevåben ulovligt. Der er ved at opstå nye distributionsmønstre, herunder ulovlig handel med skydevåbendele gennem pakke- og posttjenester, hvilket særlig har afstedkommet et skift fra eksport af våben fra konfliktsammenhænge på Vestbalkan til import i Balkan af nye våben fra Vesteuropa eller import fra USA af væsentlige komponenter uden mærkning. Desuden opstår der med de væbnede konflikter i EU's østlige nabolande potentielle kilder til, at ulovlige våben indføres i EU.

Omledning af og ulovlig handel med skydevåben er fortsat en drivkraft bag langvarige væbnede konflikter med vidtrækkende konsekvenser på regionalt plan i Mellemøsten og Nordafrika (MENA). Ulovlig handel med skydevåben i denne region befordres af forskellige forhold, bl.a. utilstrækkeligt sikrede lagre og omledning af lovlige skydevåben, bl.a. fra EU-medlemsstaternes lovlige produktion og godkendte eksport. I Afrika er den ulovlige handel med våben medvirkende til den manglende stabilitet i regionen.