Forslag til Rådets afgørelse om ydelse af lånegarantier for investeringer foretaget af beskæftigelsesskabende små og mellemstore virksomheder (96/C 146/04) (Tekst af betydning for EØS) KOM(96) 155 endelig udg. - 96/0107(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 24. april 1996)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

Det Europæiske Råd vedtog på mødet i Bruxelles den 10. og 11. december 1993 hvidbogen »Vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse« som grundlag for Fællesskabets og medlemsstaternes indsats til støtte for udviklingen af SMV og som et hovedelement i bestræbelserne på at øge konkurrenceevnen inden for Fællesskabet; hvidbogen fremhævede især i afsnit 2 SMV's store betydning for den europæiske industris konkurrenceevne; der er specielt blevet gjort opmærksom på behovet for at forbedre adgangen til finansierings- og lånekilder;

i kapitel III.D i Kommissionens rapport til Det Europæiske Råd i Madrid den 15. og 16. december 1995 med titlen »SMV: en dynamisk kilde til beskæftigelse, vækst og konkurrenceevne i Den Europæiske Union« foreslår Kommissionen en række konkrete foranstaltninger til at forbedre SMV's adgang til egnede finansieringskilder;

i formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Madrid nævnes i forbindelse med SMV-politikken nødvendigheden af at »forbedre deres finansielle muligheder ved en bedre adgang til de finansielle markeder og fremme udviklingen af Den Europæiske Investeringsfonds virke til fordel for små og mellemstore virksomheder«;

Rådet vedtog den 14. juni 1993 afgørelse 93/379/ EØF (1) om et flerårigt fællesskabshandlingsprogram; den 20. marts 1996 vedtog Kommissionen forslaget til et tredje flerårigt program for virksomhederne, navnlig SMV, i Den Europæiske Union; nærværende afgørelse skal ses som et supplement til disse programmer og som en del af det integrerede program til fordel for SMV og håndværksfagene;

Rådet vedtog den 22. november 1993 en resolution om styrkelse af virksomhedernes konkurrenceevne, navnlig små og mellemstore virksomheder samt håndværksvirksomheder, med henblik på udvikling af beskæftigelsen (2);

dette initiativ er i overensstemmelse med Kommissionens henstilling (K(96) 261 endelig udg.);

banklån er en vigtig, om ikke den vigtigste, form for ekstern finansiering for små og mellemstore virksomheder; disse virksomheder har særligt vanskeligt ved at opnå adgang til lånefinansieringskilder, fordi kreditrisikoen opfattes som højere end for lån til større virksomheder, og fordi disse virksomheder hyppigt er ude af stand til at stille tilstrækkelig sikkerhed eller andre former for lånegaranti; den rente, sådanne virksomheder skal betale, er i reglen højere end den rente, der gælder for låntagende større virksomheder; der skal tages højde for de særlige vanskeligheder ved at finansiere innovativ og ny teknologi;

lånegarantier er et omkostningseffektivt middel til at give adgang til lån og desuden til at opnå en lavere rente på disse lån; formålet med garantierne er at give adgang for og tilskynde de lånegarantimodtagende virksomheder til at foretage investeringer; garantierne må kun ydes i tilfælde, hvor lånene og investeringerne fører til skabelse af nye arbejdspladser; ordningen skal dække både materielle og immaterielle investeringer;

investeringer på tværs af landegrænserne fortjener særlig opmærksomhed, fordi hindringerne for at opnå lånefinansiering er større for denne type investeringer end for andre former for investeringer;

Den Europæiske Investeringsfond (EIF) blev oprettet i juni 1994 med det formål at bidrage til virkeliggørelsen af Fællesskabets mål ved at fremme udviklingen af de transeuropæiske net og mindre og mellemstore virksomheder; Fællesskabet blev medlem af EIF ved Rådets afgørelse 94/375/EF (3);

EIF har ifølge sine vedtægter beføjelse til at stille garanti for lån; udgifterne til de garantipræmier, der skal betales for disse lånegarantier, kan enten betales af modtageren af lånegarantien eller af en tredjepart, bl.a. Fællesskabet;

hvis garantipræmien betales af Fællesskabet, indebærer dette, at lånegarantien ydes uden udgifter for den endelige låntager; kreditrisikoen i forbindelse med sådanne lånegarantier bæres dog ikke af Fællesskabets budget, men af EIF; der kan på denne måde opnås en omfattende løftestangseffekt med begrænsede budgetmidler;

EIF har tilkendegivet vilje til at deltage i gennemførelsen af denne afgørelse;

EIF og Kommissionen vil indgå en samarbejdsaftale med henblik på gennemførelse af denne afgørelse; Den Europæiske Investeringsbank (EIB) vil blive inddraget i betydeligt omfang i gennemførelsen af denne afgørelse; de lån, EIF stiller garanti for, vil blive gjort tilgængelige overalt i Fællesskabet gennem et net af formidlende finansieringsinstitutter;

de budgetmidler, der er nødvendige for at betale garantipræmierne, vil blive udbetalt direkte til EIF på en særlig fællesskabskonto;

lånegarantierne skal gøres tilgængelige overalt i Fællesskabet hurtigst muligt;

traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelse af denne afgørelse end artikel 235 -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Fællesskabet yder tilskud med henblik på betaling af udgifterne til garantipræmierne i tilknytning til lånegarantier stillet af EIF på basis af et lånebeløb på 1 000 mio. ECU, under forudsætning af de nødvendige bevillinger på Fællesskabets budget. Kun lån til beskæftigelsesskabende investeringsprojekter, der ydes til små og mellemstore virksomheder, kan komme i betragtning. Der gives prioritet til små virksomheder.

Garantierne ydes for hele lånenes løbetid og udgør i reglen 50 % af lånebeløbet. De ydes af EIF på dens sædvanlige vilkår for garantitransaktioner. For investeringer af tværnational karakter kan lånegarantien udgøre op til 75 % af lånebeløbet.

Artikel 2

Ordningen gælder foreløbig for en toårig periode regnet fra datoen for dens vedtagelse. Ordningen administreres af EIF på Fællesskabets vegne med samme omhu som den, der udvises i forbindelse med transaktioner gennemført for fondens egne midler.

De nærmere betingelser for gennemførelse af denne afgørelse, specielt med hensyn til overvågningen af jobskabelsen, fastsættes i en samarbejdsaftale, der indgås mellem Kommissionen og EIF.

Artikel 3

Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse. Kommissionen forelægger, bl.a. på basis af oplysninger fra EIF og senest 18 måneder efter datoen for ordningens vedtagelse, en statusrapport om den samlede udnyttelse af ordningen og dens virkning for jobskabelsen og investeringerne, navnlig for at kunne vurdere en eventuel fremtidig indsats efter den første periodes udløb.

(1) EFT nr. L 161 af 2. 7. 1993, s. 68.

(2) EFT nr. C 326 af 3. 12. 1993, s. 1.

(3) EFT nr. L 173 af 7. 7. 1994, s. 12.