KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Bruxelles, den21.2.2001
KOM(2001) 96 endelig
MEDDELELSE TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET FRA
KOMMISSIONEN
HANDLINGSPROGRAM: Hurtigt indgreb mod HIV/AIDS, malaria og tuberkulose
inden for rammerne affattigdomslempelse
.
.
2RESUMÉ
Dette handlingsprogram fra Kommissionens side er en udbygning af policy-rammerne, der
blev præsenteret i meddelelsen af september 2000 om et hurtigt indgreb mod overførbare
sygdomme inden for rammerne af fattigdomslempelse1.Der beskrives heri et bredt anlagt og
alsidigt respons fra Fællesskabets side i perioden 2001-2006 på den globale krise, som er
affødt af de tre større overførbare sygdomme HIV/AIDS, malaria og tuberkulose, som
rammer de fattigste befolkningsgrupper og underminerer denglobale sundhed.
Programmet målretter som del af en udvidet global indsats aktioner til at øge
nyttevirkningerne af eksisterende interventioner, give adgang til essentielle lægemidler til
overkommelige priser og udvide forskningen og udviklingen af specifikke offentlige goder til
at bekæmpe disse sygdomme iudviklingslandene.
Kommissionen vil prioritere investeringer på sundheds-, AIDS- og befolkningsområdet som
led i fattigdomslempelse. Det vil blive sat et skarpere fokus på overførbare sygdomme
gennem en omfordeling af ubrugte ressourcer, vejledning i fremtidig programmering og
anvendelse af regionale midler. Med en mere effektiv bistandsforvaltning vil der blive sat
yderligere gang i udbetalingerne af midler til at forbedre sundheden. Tilgangen som helhed
betragtetvilværealsidig med bedre sundhedsforhold iudviklingslandene sommål for støtten,
men Kommissionen vil fastholde et skarpt fokus på forebyggelse. Blandt investeringerne i en
styrkelse af lægemiddelpolitikken vil der blive foretaget en vurdering af mulighederne for at
udvikle den lokale produktionskapacitet. Kommissionenvil søge at arbejde nært sammen med
FN, G8-partnerne, Verdensbanken, civilsamfundet og EU-medlemsstaterne om med
udgangspunkt i hver partners komparative fordel at fremme reformen af den internationale
finansielle arkitektur for således at muliggøre en større koordination, komplementaritet og
effektivitet iden internationale finansiering.
Det Europæiske Fællesskab vil søge at øge adgangen til essentielle lægemidler til en
overkommelig pris ved at se nærmere på anliggender vedrørende afgifter og told i
udviklingslandene. Det Europæiske Fællesskab vil arbejde for indførelse af et differentieret
prisfastsættelsessystem som normen for de fattigste udviklingslande2og samtidig søge at
forhindre genindførsel på EU-markedet. Der vil blive investeret i kapacitetsopbygning i
udviklingslandene selv i forbindelse med sundhed og handelsrelaterede spørgsmål, også hvad
angår gennemførelsenafTRIPs-aftalen.
Det Europæiske Fællesskab vil støtte nye tiltag til at stimulere udviklingen af globale
offentlige goder til bekæmpelse af de tre større overførbare sygdomme. Heriblandt kan
nævnes øget offentlig støtte til forskning og udvikling, navnlig til kliniske forsøg, passende
incitamenter til at anspore tilprivate investeringer i forskning og udvikling, tiltag tilen dialog
på et tidligt stadium om reguleringsaspekter og inddragelse af udviklingslandene i
forskningsprocessen. Opbygning afen større forskningskapacitet iudviklingslandene vil blive
prioriteret.
Til at virkeliggøre disse mål vil Kommissionen udforske, hvordan den fulde vifte af
disponible finansieringsinstrumenter til at gennemføre dette handlingsprogram kan anvendes.
I de fremlagte rammer præsenteres hovedaktionerne, potentielle partnere, instrumenter, og
1KOM(2000) 585af20.9.2000.
2I forbindelse med dette handlingsprogram anses de fattigste udviklingslande for at være de mindst
udviklede lande (i øjeblikket 48 lande (UNCTAD: 2000) og andre lavindkomstlande med et BNP pr.indbygger påunder 765USD (i øjeblikket 24lande(DAC:2000).
3disse vil blive yderligere identificeret i specifikke arbejdsplaner efter godkendelsen af dette
handlingsprogram.
Der vil blive indført mekanismer, skaffet ressourcer og etableret partnerskaber til at overvåge
gennemførelsen af dette handlingsprogram og til at deltage i et globalt overvågningssystem, i
hvilket alle internationale partnere skal inddrages. En heldig gennemførelse af dette initiativ
vil være et væsentligt bidrag tilden globale indsats tilat tackle overførbare sygdomme.
4INDHOLDSFORTEGNELSE
MEDDELELSE TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET FRA KOMMISSIONEN OM
ET HANDLINGSPROGRAM: Hurtigt indgreb mod HIV/AIDS, malaria ogtuberkulose inden
for rammerneaffattigdomslempelse......................................................................................1
RESUMÉ......................................................................................................................... ......2
1. BAGGRUND ...........................................................................................................6
2. MÅL OG FORVENTEDE RESULTATER AFHANDLINGSPROGRAMMET ......6
3. HANDLINGSPROGRAMMET...............................................................................73.1. VIRKNINGER.........................................................................................................83.1.1. Optimering afvirkningerne afsundheds-, AIDS-og befolkningsinterventioner, der er
rettet mod størreoverførbaresygdommeog fattigdomslempelse...............................8
3.1.2. Styrkelseaflægemiddelpolitikkenog kapacitetsopbygningen...................................9
3.1.3. Udvikling afden lokaleproduktionskapacitet...........................................................93.2. ADGANG TILLÆGEMIDLERTILENOVERKOMMELIG PRIS......................103.2.1. Differentieret prisfastsættelse.................................................................................103.2.2. Told ogafgifter......................................................................................................113.2.3. Lovgivning omintellektuelejendomsret.................................................................113.3. FORSKNING OG UDVIKLING ............................................................................11
3.3.1. Styrkelseafog øget støttetilforskning og udvikling...............................................113.3.2. Kapacitetsopbygning iudviklingslandene...............................................................123.3.3. Incitamentertiludvikling afspecifikkeglobaleoffentligegoder.............................123.4. DELTAGELSE I GLOBALE PARTNERSKABER: POLITIKOG POLITISK
DIALOG................................................................................................................13
4. INSTRUMENTER.................................................................................................14
4.1. Indkredsning afindgrebsinstrumenter.....................................................................144.2. Partnerskab, ejerskabogovervågning afet effektivt EF-respons.............................155. Konklusioner..........................................................................................................15
Bilag 1: Handlingsprogram- Matriks...................................................................................16Bilag 2: Grundprincipper for støttentilsundheds-, AIDS-og befolkningsanliggender..........24Bilag 3: Forklaring afterminologi........................................................................................25
5Bilag 4: Forkortelser............................................................................................................ 26
61. BAGGRUND
Den20. september 2000 vedtog Kommissionen nye policy-rammer, der blev præsenteret i meddelelsen
omet hurtigt indgreb mod overførbare sygdomme inden for rammerne af fattigdomslempelse1.
Formålet med Det Europæiske Fællesskabs politik er at reagere på, hvad der nu generelt anerkendes
som en global nødsituation, idet fem millioner mennesker hvert år dør af de tre større overførbare
sygdomme HIV/AIDS, malaria og tuberkulose . Hver af sygdommene dræber over en million
mennesker om året, hovedsagelig i udviklingslandene, og udgør en alvorlig trussel mod den globale
sundhed.
I policy-rammerne defineres tre indsatsområder og et sammenhængende respons på de tre sygdomme,
hvad angår virkningerne af eksisterende interventioner, adgang til essentielle lægemidler til en
overkommelig pris og forskning i og udvikling af specifikke globale offentlige goder .D e n n e
tilgang har fået en stor politisk støtte fra udviklingslandene, EU-medlemsstaterne og partnere blandt
internationale udviklingsorganisationer, civilsamfundet og erhvervslivet. Den er en
sammenhængende og enestående blanding af udviklings-, handels- og forskningspolitik og
trækkerpå aldisponibelsagkundskab iKommissionen.
Under hensyntagen til resultaterne af den internationale rundbordsdiskussion på højt niveau2om Det
Europæiske Fællesskabs nye EF-politik og Rådets konklusioner3har Kommissionen opstillet et
handlingsprogram rettet mod de tre større overførbare sygdomme i de kommende fem år (2001-
2006).
2. MÅL OGFORVENTEDE RESULTATER AF HANDLINGSPROGRAMMET
Det overordnede mål med Det Europæiske Fællesskabs udviklingspolitik4er at fremme bæredygtig
udvikling med sigte på at udrydde fattigdom i udviklingslandene og integrere dem i
verdensøkonomien . Ved det enogtyvende århundredes begyndelse er der få fornuftigere investeringer
end investering i et godt helbred. Investering i sundhed kan i væsentlig grad bidrage til
fattigdomslempelse, velfærd og økonomisk vækst: lande med et højere sundhedsniveau vokser
hurtigere. I de fattigste udviklingslande5udgør overførbare sygdomme, navnlig HIV/AIDS, malaria og
tuberkulose, fortsat enhindring for udviklingen.
Det Europæiske Fællesskabs policy-rammer og dette handlingsprogram, der er rettet mod de større
overførbare sygdomme, er helt på linje med og samtidig en forudsætning for virkeliggørelsen af målet
med Det Europæiske Fællesskabs udviklingspolitik. Det Europæiske Fællesskab vilpå denne baggrund
kunnebidrage i væsentligt mål til og deltage i indsatsen på verdensplan og i de forskellige lande
for at modvirke større overførbare sygdomme. I erkendelse af den rolle, som udviklingslandene selv
skal spille med hensyn til at beskytte deres befolknings sundhed, lægges der i dette handlingsprogram
1KOM(2000) 585af20.9.2000.
2For at garantere en så bred høring som muligt om den nye meddelelse indkaldte EF i partnerskab med WHO og
UNAIDS til en rundbordsdiskussion den 28. september 2000. I rundbordsdiskussionen deltog 170 aktører,herunder 25 udviklingslande, navnlig AVS-staterne, EU-medlemsstaterne, Europa-Parlamentet, internationaleudviklingsorganisationer, civilsamfundet, forskere og ledere af større medicinalfirmaer. Der blev nået til bredenighed blandt disse om indholdet af meddelelsen. Der findes flere oplysninger herom påwww.europa.eu.int/comm/development/sector/social/table.
3Rådets resolution af10.11.2000, Rådets 2304. samling.
4KOM(2000) 212af26.4.2000.
5I forbindelsemeddettehandlingsprogramanses defattigsteudviklingslande for at værede mindst udvikledelande
(i øjeblikket 48lande(UNCTAD: 2000) og andrelavindkomstlande med et BNP pr. indbygger på under 765 USD
(i øjeblikket 24lande(DAC:2000).
7særlig vægt på at garantere, at de deltager fuldt ud i og tillægges 'ejerskab' af de planlagte
foranstaltninger.
Med henvisning til målene i policy-rammerne forventes der følgende resultater af Det Europæiske
Fællesskabshandlingsprogram:
– optimering af virkningerne af bestående interventioner, tjenester og produkter, rettet
mod de størreoverførbare sygdomme, somrammer de fattigste befolkningsgrupper
– bedre adgang til essentielle lægemidler til en overkommelig pris gennem en alsidig
tilgang
– størreinvesteringer iforskning og udvikling afspecifikke globale offentlige goder.
Alt dette vil kunne bidrage mærkbart til at reducere byrden ved de større overførbare sygdomme,
særlig ide fattigste lande, ogstyrke denglobale indsats for fattigdomslempelse.
3. HANDLINGSPROGRAMMET
Det Europæiske Fællesskabs politik er udformet med sigte på at knytte indsatsen på landeplan for
forbedring af befolkningens adgang til bestående goder og tjenester sammen med den globale indsats
vedrørende adgang til lægemidler til en overkommelig pris og investering i udviklingen af specifikke
offentlige goder (se bilag 3). Alle tre indsatsområder - virkninger, overkommelig pris og
forskning - er således indbyrdes forbundet og kræver et samvirke : udvikling og finansiering af
globale offentlige goder, såsom AIDS- og malariavacciner, kræver en mere effektiv forskning,
finansiering og nye partnerskaber. Samtidig vil det blive nødvendigt med en reel og tilstrækkelig stor
forøgelse affinansieringsmidlerne tileksisterende vacciner for at øgetilliden til brugen af nye vacciner
i fremtiden. På samme måde forudsætter en nedbringelse af priser og lempelser fra forsknings- og
udviklingsindustriens side et tilstrækkeligt stort marked, veletablerede partnerskaber mellem det
offentlige og det private og en betydelig udvidelse af produktionskapaciteten. Til gennemførelse af
Det Europæiske Fællesskabs handlingsprogram kræves der en sammenhængende, kollektiv og
samtidig indsats .
Dette handlingsprogram bygger på en række grundprincipper for Det Europæiske Fællesskabs
sundheds-, AIDS- ogbefolkningsstøtte iudviklingslandene somomhandlet ibilag 2.
Fremskridtene vil bliveovervåget på to planer. Nyttevirkning og resultatindikatorer på højt plan vil
blive overvåget som led iet fælles globalt overvågningssystem, hvor der tages hensyn til kønsaspektet
og fokuseres på de fattige, og som skal udformes sammen med internationale partnere. I bilag 1
skitseres der rammer forovervågning afgennemførelsenafdette handlingsprogrampå Det Europæiske
Fællesskabs direkte indsatsområder. De rammer, hvor potentielle partnere og instrumenter
identificeres, vil blive yderligere afpudset i specifikke arbejdsplaner og overvågningsredskaber,
herunder årlige statusrapporter, som Kommissionens tjenestegrene vil udarbejde efter godkendelsen af
dette arbejdsprogram.
83.1. VIRKNINGER
3.1.1. Optimering af virkningerne af sundheds-, AIDS- og befolkningsinterventioner6, der er rettet
mod større overførbare sygdomme og fattigdomslempelse
(1) Kommissionen vil inden for det samlede budget for udviklingssamarbejde prioritere
sundheds-, AIDS- og befolkningsinterventioner (HAP) i de næste fem år (2002-2006).
Tildelingen til HAP var på 8% i 2000 (ca. 800 mio. EUR) og vil blive øget støt, efterhånden
somformidlingskapacitetenøges. Inden for rammerne afdisse interventioner vilder blive rettet
yderligere støtte mod HIV/AIDS, malaria og tuberkulose samt aktionerne i dette
handlingsprogramalt efter hvert lands og hver regions behov.
(2) Med den igangværende reform af Europa-Kommissionen skabes der et grundlag for en mere
effektiv bistandsforvaltning og angribes flaskehalsene, således at der kan sikres en hurtigere
udbetaling . Det Europæiske Fællesskab disponerede i 1990-1999 over 4,2 mia. EUR på
sundheds-, AIDS- og befolkningsområdet (HAP), og alene i 1998 blev der disponeret over 700
mio. EUR. Størstedelen heraf vil fortsat blive anvendt til at styrke sundhedssektoren. Der er
arbejde i gang med at forenkle betalings- og kontraktindgåelsesprocedurerne. Desuden vil
Kommissionen opfordre udviklingslandene til at indkredse muligheder for at rette ubrugte
ressourcer, over hvilke der er disponeret i landeprogrammer, mod at afhjælpe problemerne
med overførbare sygdomme.
(3) EF vil yde rådgivning til udviklingslandene om spørgsmål vedrørende overførbare sygdomme
og mulighederne for en fremskyndet indsats inden for rammerne af den aktuelle
programmering7.Delegationerne og partnerlandene vil blive opfordret til fra et
fattigdomslempelsessynspunkt og ud fra kønsaspektet at beskæftige sig med overførbare
sygdomme inden for rammerne af landestrategidokumenterne (CSP) og
fattigdomslempelsesstrategidokumenterne (PRSP)8. Medlemsstaterne vil blive koordineret med
og hørt i de kompetente udvalg. Kommissionen vil fastholde en alsidig tilgang med
forebyggende aktiviteter somet centralt element.
(4) Kommissionenvilindgå i samarbejdsarrangementer med WHO/UNAIDS, Verdensbanken
og medlemsstaterne om at levere det nødvendige tekniske og normative input til
landeprogrammeringen og -identificeringen.
(5) EF vil lette brugen af alle AVS- og andre regionale midler9tilhurtig ressourceoverførsel til
partnerne til at øge adgangen til og udnyttelsen af eksisterende tilgange og udbrede
innoverende praksis såsom social marketing af sengenet, kondomer, prævention og pleje af
mødre med HIV osv. Disse midler skalpå de betingelser, der er knyttet til instrumenterne, også
kunne overdrages FN-organer/NGO'er og CBO'er og ikke traditionelle partnere som f.eks. den
private sektor, på anmodning af udviklingslandene. Innoverende praksis vil blive undersøgt ud
6EF's befolkningsinterventioner er defineret i Rådets forordning om befolkningspolitik og -programmer i
udviklingslandene, N. 1484/97af22. juli1997.
7De forskellige elementer i dette handlingsprogram vil blive tilpasset 'ustabile' situationer eller omstændigheder,hvor den lokale komponent er svag (ingen fungerende sundhedsministerier, ingen egentlig nationalsundhedsstrategi,ingenmidlertilatgennemføreetprogram).
8Det EuropæiskeFællesskabs udviklingspolitik:KOM(2000) 212af26.4.2000.
9Se afsnit 4 om instrumenterne. Retsgrundlaget for bidrag kan være udviklingssamarbejde (EF-traktatens artikel177 ff.), herunder samarbejde med internationale organisationer (artikel 181), folkesundhed (artikel 152) ogforskningspolitik (artikel 163 ff.). De specifikke instrumenter på dette område er Rådets forordning om HIV/AIDSi udviklingslandene, N. 550/97 af 24. marts 1997, og Rådets forordning om befolkningspolitik og -programmer i
udviklingslandene, N.1484/97 af 22. juli 1997. Opfyldelse af støtteberettigelsesbetingelserne i de relevante
instrumenter er betingendefor budgetdispositioner.
9fra et fattigdomslempelsessynspunkt og på basis af kønsaspektet, inden den anvendes mere
udbredt.
Kommissionenvil fortsætte med at arbejde sammen med globale partnere om at udvikle nye tilgange
gennem en omfattende og mere effektiv ressourceoverførsel til udviklingslandene. Se nærmere om de
specifikke foranstaltninger iafsnit 3.4.
3.1.2. Styrkelse af lægemiddelpolitikken og kapacitetsopbygningen
(1) Kommissionen vil gennem nationalt og regionalt samarbejde, kapacitetsopbygning og med
finansiel og faglig bistand støtte en styrkelse af lægemiddelpolitikken og -praksis.
Kommissionen vil bygge videre på eksisterende programmer10, hvor dette er muligt. Der vil
særlig blive sat ind på at forbedre budget- og finansforvaltning, planlægning, kvalitetsgaranti,
indkøb, udbud, distribution og den bedst mulige brug af lægemidler. Kommissionens bistand
vil hjælpe tilat lette en undersøgelse af virkningerne af importafgifts- og beskatningsordninger
for priserne, behandle reguleringsaspekter og etiske standarder og føre til en bedre
informationsudveksling. Kommissionen vil støtte etableringen af regionale/subregionale
laboratorienet for kvalitetskontrol for at sikre en passende kvalitetskontrol af lægemidler. Det
er især vigtigt i forbindelse med lokal produktion og brug af generiske lægemidler i
overensstemmelse med WHO-godkendte standarder. Udviklingslandene vil blive støttet i deres
bestræbelser for at indkredse aktioner ogfremme en informeret dialog omlægemiddelpolitik.
(2) Kommissionen vil fremme partnerskaber med regionale tekniske ressourcenetværk, navnlig
med WHO som det førende tekniske organ på området lægemiddelpolitik. Samarbejdet med
UNICEF, UNAIDS, lægemiddelindustrienog andre partnere vilblive udvidet.
(3) Det Europæiske Fællesskab vil arbejde sammen med WHO om en yderligere afpudsning af
politikken for essentielle lægemidler til fordel for udviklingslandene. Blandt tiltagene kan
nævnes en gradvis optagelse af (ikke-generiske) vigtige lægemidler på listen over essentielle
lægemidler og implementering af passende, omkostningseffektive reguleringsordninger på
regionalt plan og landeplan. Målet vil være at fremskynde registrering og
markedsføringsgodkendelser afvigtige lægemidler i udviklingslandene på basis af eksisterende
registrering i de udviklede lande. Det Europæiske Fællesskab vil desuden holde kontakt med
WHO om specifikke regler og reguleringsordninger og om levering af essentielle lægemidler i
krisesituationer.
(4) Det Europæiske Fællesskab vilarbejde sammen med lande ogregioner omat udvikle systemer
til beskyttelse mod omdirigering af produkter, der er omfattet af differentieret
prisfastsættelse (se3.2.).
3.1.3.Udvikling af den lokaleproduktionskapacitet11
(1) Det Europæiske Fællesskab vil hjælpe udviklingslandene på regionalt eller nationalt plan med
at udvikle en produktion af højkvalitet afessentielle lægemidler, afhvilke mange ikke længere
er patentbeskyttede og vil kunne fremstilles straks. Kandidatlandene vil blive identificeret
gennemsektor- og markedsanalyser sammen med gennemførlighedsundersøgelser til at
indkredse og vurdere eksisterende erhvervsmuligheder . Der vil desuden blive ansporet til
dialogmellem den private og statsejede lægemiddelindustri i både udviklingslandene og de
udviklede lande, og der vil blive arbejdet på at lette erhvervsforbindelser mellem dem.
10F.eks. EF-programmerne ARIVA (Appui Régional a l’Indépendance Vaccinale en Afrique) og APPA (Appui a la
PolitiquePharmaceutiqueen Afrique).
11Sebilag 3: Forklaringafterminologi
10Støtten til lokal produktion vil gå til lande, der allerede har en kapacitet og den nødvendige
infrastruktur. Andre lande vileventuelt komme ibetragtning senere.
(2)Levedygtige projekter vil blive støttet gennem fremme af erhvervsmuligheder på basis af
forsvarlige driftsplaner ogundersøgelser med fokuspå fordele for folkesundhedensåvelsom
rentabilitet. Finansieringen kan foregå gennem PROINVEST, investeringsfremmeprogrammet
for AVS-staterne, EF/AVS-erhvervsstøtteordningen (EBAS)12, Cotonou-aftalens
investeringsfacilitet for private investeringer gennem EIB og andre EF-ordninger for fagligt og
finansielt samarbejde (for ALA-MEDA- se afsnit 4 ominstrumenterne).
(3) Medicinalindustrier, som fremst iller generiske og forskningsbaserede lægemidler i EU og
andetsteds vil blive opfordret til at indgå i licensaftaler ogjoint ventures med passende
parterne i udviklingslandene. Det forudsætter egnede incitamenter , såsom høj beskyttelse af
intellektuel ejendomsret, adgang til udviklingslandenes markeder gennem gensidig
anerkendelse af markedsføringsgodkendelse og garanti for, at produkter bestemt til
udviklingslandenes markeder ikke eksporteres til Fællesskabets eller andre udviklede landes
marked.
3.2. ADGANG TIL LÆGEMIDLER TIL EN OVERKOMMELIG PRIS
3.2.1. Differentieret prisfastsættelse13
(1) Det Europæiske Fællesskab indtager en fremtrædende stilling i de internationale bestræbelser
for at etablere et globalt differentieret prisfastsættelsessystem for essentielle lægemidler til
de fattigste udviklingslande. Det er stadig overbevist om, at et fast, langsigtet tilsagn fra
fabrikanternes side omat ville levere disse produktertilden lavest mulige pris vil være et større
bidrag til at løse problemet med adgang til lægemidler til en overkommelig pris. Der vil derfor
blive ført yderligere drøftelser med lægemiddelindustrien og med de offentlige myndigheder i
de fattigste udviklingslande for at få etableret ensådan ordning så snart som muligt. I fremtiden
bør differentieret prisfastsættelse for de fattigste udviklingslande ikke længere være
undtagelsenmenreglen.
(2) Et velfungerende systemmed differentieret prisfastsættelse for de fattigste udviklingslande skal
også være i stand til at forhindre, at produkterne omdirigeres til andre markeder og således
underminerer priserne dér. Det er for at bevare tilliden til et sådant system vigtigt, at der
indføres effektive beskyttelsesmekanismer tilat sikre, at lægemidler til lave priser til specifikke
markeder faktisk leveres til disse markeder og forbliver dér. Her kan der blive tale om
forskellige foranstaltninger, som f.eks. differentieret mærkning, emballering og varemærke til
at identificere produkter med differentierede priser, særlige håndhævelsesprocedurer i import-
og/eller eksportlandet og kontraktlige ordninger mellem eksportøren, importøren og
distributøren af lægemidlerne14.
(3) Der vil blive brug for et internationalt samvirke (f.eks. under FN's eller WTO's auspicier) til at
mindske risikoen for omdirigering af produkterne, men der er også behov for, at regeringerne i
de udviklede lande og udviklingslandene, den offentlige og private sektor deltager og
12Et igangværende program for AVS-erhvervslivet for støtte til individuelle selskaber eller
producentsammenslutninger idennesektor.
13Ved differentieret prisfastsættelse forstås et system, hvorefter der anvendes forskellige priser på forskelligemarkeder. Det refererer inden for rammerneaf dette handlingsprogram til et prissystem, hvorefter producenter afessentielle lægemidler, både patenterede og upantenterede lægemidler, stiller disse produkter til rådighed for de
fattigstelandemedet betydeligt prisnedslag.
14Foranstaltningeridenneforbindelsemåikkegribeindidefrievarebevægelser iFællesskabet.
11samarbejder, og at NGO'er yder deres opbakning. Det Europæiske Fællesskab vil fortsætte
drøftelserne med sine vigtigste handelspartnere for at drive denne debat fremad.
3.2.2. Told og afgifter
Det Europæiske Fællesskab vil fortsætte sin analyse af, hvilke virkninger andre faktorer end
nettoimportprisen har på forbrugerpriserne i udviklingslandene. Sådanne faktorer som told, afgifter
ogimport-, distributions- og lokale registreringsgebyrer kan bevirke en betydelig prisstigning.
Hvis det er muligt, skal importlandene anspores til at mindske virkningerne af disse faktorer eller
fjerne dem.
3.2.3. Lovgivning om intellektuel ejendomsret
(1) Det Europæiske Fællesskab er indstillet på at støtte de udviklingslande, som er medlemmer
af WTO, med at gennemføre TRIPs-aftalen . Den bistand, der ydes, omfatter uddannelse,
støtte til udarbejdelse af lovgivning og oprettelse af egnede institutioner og administrative
strukturer.
(2) EF anerkender desuden, at der i TRIPs-aftalen ligger en fleksibilitet, som under visse
omstændighedergiver mulighed for at udstedeobligatoriske licenser15til at afhjælpe hastende
folkesundhedsproblemer.
EFvilpå sin side arbejde for, at det iWTO, WIPO eller WHO drøftes, hvordan spørgsmålom
forbindelsen mellem TRIPs-aftalen og beskyttelse af folkesundheden kan angribes, for at der
kan nås tilinternationalkonsensus omdetteanliggende.
3.3. FORSKNING OG UDVIKLING
3.3.1. Styrkelse af og øgetstøtte tilforskning og udvikling
Kommissionen forventesat disponereover 130 mio.EURtil forskning vedrørende HIV/AIDS, malaria
og tuberkulose under den igangværende femte rammeprogram. Der er disponeret over mere end 80
mio. EUR under fjerde rammeprogram(1994-1998). Isenere initiativer er der istigende grad fokuseret
på bekæmpelse afoverførbare sygdomme iudviklingslandene. Det europæiske forskningsrum16danner
rammerne for Europas udvikling af samarbejdsstrategier inden for forskning og udvikling. På
baggrund af de aktuelle investeringer i sundhedsforskning i tilknytning til de tre større overførbare
sygdomme er der planlagt et nyt større initiativ til at støtte og fremskynde den kliniske udvikling af
nye interventioner. Kommissionen vil i denne forbindelse i samråd med alle relevante aktører i første
halvdelaf2001 udarbejde en europæisk forskningsstrategivedrørende globale goder til bekæmpelse af
HIV/AIDS, malaria og tuberkulose. Fællesskabets bistand skal på basis af specifikke handlingsplaner
for detre sygdomme gå itre retninger:
(1) fortsatog øget støtte til forskning til grundforskning og strategisk forskning med en større
koordination på europæiskog internationalt plan
(2) oprettelse af en europæisk platform til kliniske forsøg for at øge antallet af kliniske forsøg,
der gennemføres af den offentlige og private sektor og for at gøre dem mere effektive og
sammenhængende tillige med inddragelse af udviklingslandene. Denne platform skal også
15Tildeling af licens uden rettighedsindehaverens samtykke men med passende vederlag begrundet på forskellig
mådeiden almeneinteresse. Seogså KOM (2000)585af20. september 2000, stk. 4.2.
16KOM(2000) 6af18. januar 2000og KOM(2000)612af4. oktober 2000.
12fungere som grænseflade for forskning og udvikling med andre globale initiativer, herunder
G8-parternes.
3.3.2. Kapacitetsopbygning i udviklingslandene
Udviklingslandene vil blive inddraget i alle stadier af forsknings- og udviklingsprocessen vedrørende
nye offentlige goder. Der forventes varige nyttevirkninger af både grundlæggende erhvervsuddannelse
og avanceret forskeruddannelse for kapaciteten inden for videnskab og teknologi og formidlingen af
sundhedsydelser.
(1) Som en del af den øgede støtte til forskningsaktiviteter kan nævnes støtte til samarbejde om
undersøgelse på molekyleområdet og det kliniske, epidemiologiske, operative og sociale
område til styrkelse af grundlaget for sundhedsrelateret forskning. Der vil også blive lagt vægt
på kønsbalancen og fokuseret på fattigdom. Desuden vil der blive givet støtte til at garantere
passende etiske standarder ogrevisionssystemer.
(2) Der vil blive ydet støtte til kapacitetsopbygning i udviklingslandene, således at de kan være
vært for og gennemføre større befolkningsforsøg. Der er planlagt tre vigtige aktiviteter, som
skal koordineres via den kliniske forsøgsplatform a) udvikling af menneskelige ressourcer, b)
social mobilisering og samfundskapacitering som støtte af befolkningsforsøg og c)
modernisering af faciliteterne og tjenesterne i forskningsinstitutioner og kliniske institutioner i
udviklingslandene.
3.3.3. Incitamenter til udvikling af specifikke globale offentligegoder
(1) EU vil nærmere studere og samle en pakke af incitamenter til at anspore til flere private
investeringer fra den forsknings- og udviklingsbaserede industris side i nye produkter til at
bekæmpe de større overførbare sygdomme i udviklingslandene. Den britiske premierministers
kabinet har efter vedtagelsen af Det Europæiske Fællesskab nye policy-rammer nedsat en
arbejdsgruppe til at vurdere sådanne potentielle incitamenter. Den britiske gruppe vil arbejde
nært sammen med Kommissionen og EU-medlemsstaterne. Det vil give et værdifuldt input til
EU's undersøgelse af incitamenter, såsom udvidede markedsføringsrettigheder, venture kapital,
billige lån, skattelempelser, garanterede markeder osv.
(2) Kommissionen vil tilskynde til og støtte initiativer til en dialog på et tidligt stadium om
reguleringsaspekter iforbindelse med nye produktertilbehandling afde tre større overførbare
sygdomme. Det er vigtigt at man undgår forsinkelser i godkendelsen af nye produkter.
Kommissionen vil sørge for, at reguleringsorganerne i udviklingslande ,h v o rd e rf o r e g å r
eller planlægges kliniske forsøg, inddragesi en sådandialog omdissenyeprodukter.
(3) Kommissionen vil øge støtten til økonomisk forskning i efterspørgslen efter specifikke globale
offentlige goder til udviklingslandene. Kommissionen er allerede sammen med Verdensbanken
inddraget i forskning i offentlig efterspørgsel og beredvillighed til at betale for en AIDS-
vaccine. Det støtter således undersøgelser tilat forbedre forståelsen af markedsforholdene og til
at vurdere en AIDS-vaccines potentielle virkninger for sundheden, og om den er til at betale.
Denne forskning vil give de politiske beslutningstagere i udviklingslandene og donorerne
nyttige oplysninger.
(4) Kommissionen vil deltage i udformningen af finansieringsordninger til at dække behovet for
specifikke globale offentlige goder og sørge for, at befolkningen i udviklingslandene får
adgang hertil så hurtigt som muligt, særlig i forbindelse med AIDS- og malariavaccine,
produktertildiagnoseaftuberkuloseogbekæmpelseafsmittebærer.
(5) Arbejdet i Kommissionens AIDS-vaccine task force og samarbejdet med medlemsstaterne
og andre partnere somUNAIDS, IAVI, GAVI og andre vil blive fortsat og udvidet .A I D S -
13vaccine task forcenarbejder på de forskellige aktioner, der er nævnt ovenfor, med henblik på at
fremskynde udviklingenog udbuddet afAIDS-vaccine tiludviklingslandene17.
(6)Den europæiske platform for kliniske forsøg skal spille en ansporende rolle ved at fjerne
vigtige videnskabelige, teknologiske og operationelle hindringer i produktudviklingen. Det er
planenat udvide platformentiludviklingslande.
3.4. DELTAGELSE I GLOBALE PARTNERSKABER: POLITIK OG POLITISK
DIALOG
Det Europæiske Fællesskab vil fortsat deltage i globale initiativer , somretter sig mod bekæmpelse af
de større overførbare sygdomme som led i fattigdomslempelse. Det Europæiske Fællesskab vil idenne
forbindelse:
(1)arbejde til fremme af reformen af den internationale finansielle arkitektur med sigte på et
større udbud og udvikling af specifikke globale offentlige goder (se bilag 3) og støtte større
koordination i den internationale finansiering og dennes nyttevirkninger. Det Europæiske
Fællesskab vil særlig være opmærksom på at sikre, at den globale støtte samles omkring en
alsidig tilgang til sundhedsanliggender på landeplan og baseres på udviklingslandenes
fuldstændige ejerskab. Med henblik herpå vil Kommissionen fortsætte med aktivt at deltage i
G8-medlemmernes uformelle arbejdsgruppe , der vil undersøge, hvordan øgede udgifter kan
give de bedste resultater, og hvordan globale ressourcer kan rettes mod de tre overførbare
sygdomme. I optaktentilG8-mødet iGenova (juli 2001) vil gruppen vurdere den lære, der kan
drages af eksisterende internationale mekanismer. De vil blive et vigtigt input for
Kommissionens egenundersøgelse afmulighederne for at finansiere globale mekanismer
(2)styrke partnerskaberne med FN-organisationerne, særlig WHO18og UNAIDS. Et særligt
mål vil være at koordinere den globale indsats mere effektivt og at føre tilsyn med de
fremskyndede bestræbelser gennemressourcestrømmene ogresultaterne isundhedshenseende
(3)videreføre et nært samarbejde med USA og Japan for at skaffe støtte til en rimelig global
byrdefordeling, finansieringsmekanismer og etablering af et globalt differentieret
prisfastsættelsessystem for essentielle lægemidler til de fattigste udviklingslande (se afsnit
3.2.1). I forholdet til USA bør dette indgå i samarbejdet, som blev etableret på EU/USA-
topmødet, om de tre overførbare sygdomme, og det skal ske inden for rammerne af den nye
transatlantiskeagenda19og G8-drøftelserne.
(4) Dette vil være til fordel for Det Europæiske Fællesskab, verdenssamfundet og
modtagerlandene. Det vil lette en mere strømlinet teknisk støtte fra FN og andre vigtige
donorer, bidrage til at skabe en mere effektiv finansieringsmekanisme til at fremskynde
formidlingen og reducere transaktionsomkostningerne for donorerne og modtagerne. Samtidig
vildet stille Det Europæiske Fællesskab stærkere iden globale policy-formulering.
17EIBog EMEAdeltager alleredei gruppen, og der er stor interesseiEU-medlemsstaterneog deltagereiIAVI.
18EF og WHO har i det forløbne år intensiveret deres samarbejde. Der foreligger en brevveksling om et
samarbejdsmemorandum, som blev underskrevet i december 2000. Heri defineres principperne og målene,
skitseres samarbejdsområderne, fastlægges procedurerne og defineres indsatsområderne, også vedrørende de tre
større overførbare sygdomme.
19KonklusionerneaftopmødetmellemEUog USA, Queluz, maj2000og Washington, d ecember 2000.
144. INSTRUMENTER
4.1. Indkredsning afindgrebsinstrumenter
Europa-Kommissionenhar et bredt udvalg afpolicy-, lovgivnings-, regulerings- og finansinstrumenter,
somdet viltage ibrug tilstøtte afhandlingsprogrammet20. Hvilke af disse instrumenter der skal tages i
brug ved hver aktion, afhænger af de forskellige indsatsniveauer (nationalt, regionalt og globalt) og vil
skulle defineres nærmere efter procedurerne i de respektive instrumenter. Følgende
udviklingsbistandsinstrumentervilblive benyttet:
a) Uudnyttede reserver fra 8. EUFog ressourcer fra geografiske budgetposter(ALA-MEDA).
i) Specifikke aktioner til støtte af initiativer med eksisterende eller nye partnere. Der opstilles
med henblik herpå specifikke retningslinjer for programmering i forbindelse med sundheds-,
AIDS- ogbefolkningsanliggender.
ii) Inden for disse rammer vil også følgende interventioner blive overvejet med henblik på
finansielstøtte:
– i tilfælde, hvor landene accepterer at afskaffe tolden på importen af lægemidler, vil det
blive undersøgt, hvilken faglig bistand der kan ydes til afgiftsreformer og yderligere
finansielle incitamenter til lande, der er indstillet herpå
– fagligbistandtilgennemførelseafTRIPs-aftalen.
b) Ressourcer fra 9. EUF21, ALA-MEDAogtematiske budgetposter.
i) Det foreslås, at der afsættes et betydeligt beløb til partnerskaber med ikke-traditionelle
partnere, f.eks. den lokale private sektor i udviklingslandene, til brug til innoverende tiltag på
området socialmarkedsførelsepå landeplan(se3.1.1).
ii) Det foreslås endvidere, at der afsættes et betydeligt beløb til et partnerskab med WHO om
planlagte aktioner tilstyrkelse aflægemiddelpolitikkenpå regionalt planog landeplan(3.1.2).
iii) Kommissionen taler til fordel for en passende international byrdefordeling og en
konsensus, der er forenelig med EF-politikken i dette handlingsprogram, og vil overveje et
bidrag til en global mekanisme for levering af teknisk knowhow og varer i samarbejde med
andre partnere (se 3.4).
c) Der kan lanceres flere aktioner, som f.eks. gennemførlighedsundersøgelser, til støtte af udviklingen
af produktionskapaciteten iudviklingslandene22. ESIP-programmets aktiviteter, som begynder i 2001 i
samarbejde med DenEuropæiske Investeringsbank, vilkunne føre tilerhvervskontakter.
d) Med henvisning tilden igangværende debat omafbinding af bistanden og for at forbedre den lokale
kapacitet og garantere adgang til en overkommelig pris foreslår Kommissionen for regionale områder
20Se fodnote 9. Blandt de udviklingsbistandsinstrumenter, der foreslås til at støtte handlingsprogrammet, kan
nævnes: NIP- RIP og andreEUF-instrumenter som f.eks. de regionale økonomiske partnerskabsaftaler (REPA) ogden nyeinvesteringsfacilitet under Cotonou-aftalen. Protokollerne for Asien, Latinamerika og Middelhavsområdetom fagligt og finansielt samarbejde, de tematiske budgetposter og den humanitære bistand, der forvaltes af ECHObør også benyttes. Opfyldelse af støtteberettigelsesbetingelserne i de relevante instrumenter er betingende forbudgetdispositioner. Foruden udviklingsbistandsinstrumenterne vil det europæiske forskningsrum ogforskningsrammeprogrammerne blive benyttet til at støtte de planlagte foranstaltninger.
21Fraogmed 2004,jf. finansprotokollen tilCotonou-aftalen.
22F.eks. gennemEBAS-programmet.
15uden for AVS at anvende AVS-ordningen, hvorefter partnerlandenes firmaer såvel somEU-firmaer får
adgang til at deltage i udbud. Desforuden vil Kommissionen undersøge mulighederne for at åbne
udbud vedrørende indkøb af visse tjenesteydelser eller produkter som f.eks. essentielle lægemidler
mod HIV/AIDS, malaria og tuberkulose for alle udviklingslande. Målet er at anspore til produktion af
og adgang til sådanne goder og tjenesteydelser i udviklingslandene eller regioner og med eller uden
finansiel støtte fra eksterne partnere at give alle udviklingslandene adgang til sådanne goder og
tjenesteydelser tilenoverkommeligpris.
Foruden udviklingsbistandsinstrumenterne vil forskningsrammeprogrammerne blive benyttet til at
støtte deiafsnit 3.3 planlagte foranstaltninger.
Den europæiske platform for kliniske forsøg (se punkt 3.3.1) vil foruden forskningsmidler benytte
finansielle ressourcer fra Fællesskabets udviklingsfond, hvor detteer muligt, partnerskaber mellemden
offentlige og private sektor m.v. tilat foretage omfattende befolkningsforsøg.
4.2. Partnerskab, ejerskab og overvågning af et effektivt respons fra Det Europæiske
Fællesskabs side
Det skal bemærkes, at de fleste af disse udviklingsinstrumenter og -ressourcer først bliver 'aktiveret'
på anmodning af partnerne blandt udviklingslandene eller internationale partnerne inden for
udvikling. Mange af disse har udtrykt interesse i de aktioner, der er planlagt som led i dette
handlingsprogram. Denne interesse i et samarbejde med Det Europæiske Fællesskab er forbundet
med en tydelig opfordring til benyttelse af 'brugervenlige' og 'aktionsklare' instrumenter og
partnerskabsordninger . For at sikre fuldstændigt ejerskab på landeplan er det vigtigt, at
udviklingslandepartnerne inddrages iden videre indkredsning afspecifikke aktioner.
Kommissionen har til dato ikke haft held med at udvikle effektive finansielle instrumenter til
investering i globale initiativer . Det er kun til dels lykkedes at udfylde denne lakune ved anvendelse
af mindre tematiske budgetposter. Globale mekanismer vil sandsynligvis kunne sætte Kommissionen i
stand til at øge udgifterne til udvikling og mindske transaktionsomkostningerne i samarbejde med
medlemsstaternesaktiviteter.
Foruden 'lydhøre' finansieringsinstrumenter skal der gøres et større arbejde inden for 'policy-dialog'
og brugen af instrumenterne til policy-udformning og -dialog. Passende institutionelle arrangementer
og ressourcer vil være et centralt element i gennemførelsen og overvågningen af dette
handlingsprogram.
5. KONKLUSION
En heldig gennemførelse af dette handlingsprogram over de næste fem år (2002-2006) vil være et
betydeligt bidrag til den globale indsats til at afhjælpe den krise for udviklingen, som HIV/AIDS,
malaria og tuberkulose har skabt. Kommissionen foreslår sammenhængende policy-rammer for en
hurtig indsats fra EF's side og indtager en fremtrædende plads i bestræbelserne for at koordinere et
mere effektivt respons fra verdenssamfundets side. De udviklingslande og fattigste
befolkningsgrupper, der bærer den største byrde, kræver en koordineret støtte af et omfang uden
sidestykke. Det kræver en stærk opbakning fra landenes, medlemsstaternes og de multilaterale og
bilaterale donorersside.
16Bilag 1: Handlingsprogram- Matriks
VIRKNINGER (1 af2)
AKTIVITETER GEOGRAFISK
FOKUSTIDSRAMME PARTNERSKABER OVERVÅGNING/RESULTATER
III1.1Optimeringaf virkningerneafHAP-
interventioner, dererrettet mod størreoverførbaresygdomme og fattigdomslempelse.
Hurtigudbetaling.Kommissionenundersøger
mulighederne foratanvendeuudnyttederessourcertil bekæmpelse af de tre overførbare sygdomme
1. Kommissionenstjenestegrenevilyde specifik
rådgivningafEF-delegationerne.Partnerlandenevilbliveansporettilattackleoverførbare sygdomme inden for rammerne aflandestrategidokumenterne, hvor dertageshensyn tilkønsaspektetogfokuserespådefattige.
2. Kommissionen vil fastlægge
samarbejdsordninger for programmering
3. Kommissionen vil bevilge ressourcer til
innoverendepartnerskaber
4. Kommissionen vil prioritere HAP-
interventionerindenfor udviklingsbistandenialmindelighed
5. DetEuropæiskeFællesskabviltilstræbeet
størresamvirke mellemeksisterendeglobalemekanismer og partnerlandenes bestræbelser1) Alleudviklingslande
2) Alleudviklingslande
3) Alleudviklingslande
4) Hovedsagelig Afrika
syd for Sahara og
Sydasien
5) Alleudviklingslande
Se 3.41)Marts2001-
december2001
2)Marts2001
3)Februar2001-
juli2001
4)Fraogmed marts
2001
5)Marts2001-2006Se 3.41) Alleudviklingslande
2) Alleudviklingslande,
andre donorer
3) WHO-UNAIDS -
medlemsstaterne
4) Civilsamfundet,den
private sektor, FN-
instanser
5) Alleudviklingslande,
andre donorer
Se 3.41.1. HAP-udbetalingsporteføljen øget med50% ved
udgangen af2001
1.2Inaktiveprogrammer(20),derafslutteseller
omlægges indenudgangenaf2001
2.1Programmeringsretningslinjerne fastlagt ogtaget
ib r u g
2.2. AntalletafHAP-inverventioner,dertager
hensyn tilkønsaspektetogfokusererpå de fattige,øget.
2.3. Delegationspersonaleudvidet oguddannet
3) Partnerskabs- og/eller finansieringsaftale indgået
4) Ressourcer programmeret, partnere identificeret
5)ForhøjetHAP-tildelingfraiøjeblikket8%i
overensstemmelsemedforbedretformidlingskapacitet
17Se 3.4
18Handlingsprogram- VIRKNINGER (2 af2)
AKTIVITETER GEOGRAFISK
FOKUSTIDSRAMME PARTNERSKAB
ER
EF,
udviklingslandeOVERVÅGNING/RESULTATER
III.1.2 Styrkelseaflægemiddelpolitikken
1. Regionalt samarbejde, kapacitetsopbygning,
finansielogfagligbistand
2. Forbedret politik vedrørende essentielle
lægemidlerogreguleringsordninger
3. Afstemning af den globale politik vedrørende
essentiellelægemidler til fordel for de fattigstelande
4. Ordninger til at hindre omdirigering af
produktertil præferenceprisAktionernevili
hovedsagen blive
gennemførtpåregionaltplan og vil på grund af detre sygdommeskatastrofale følger ogfattigdommen idetoregioner blive rettet modAfrikaogSydasien
Se 3.2.3Juni2001-juni
2002
Se 3.2.3For alleaktioners
vedkommende:
WHO
UNICEF, UNAIDS,erhvervslivet
Se 3.2.31. Partnerskabetetableret
2.1. Aftale med WHOindgået
2.2. WHO's revision afEDLindenudgangen
af2002
3. Partnerskaber medUNICEF, UNAIDS,
erhvervslivet identificeret
4. Se3.2.3
III. 1.3 Udvikling af denlokale
produktionskapacitet
1. Støtte til sektor- og markedsanalyser; dialog,
indkredsning aferhvervsmuligheder
2. Støtte til opstilling af forsvarlige driftsplanerAktionernevilblive
gennemførtpåregionaltplan med et specifiktgeografisk fokuspålande,deralleredeharenlokalproduktion (entenidenprivateeller
offentlige sektor)For alleaktioners
vedkommende:
Marts 2002til
januar2006Partnerskabernevil
involvere medicinal-industrier,somfrem-stiller generiske ogforskningsbaseredelægemidleri EFogandetsteds ogrele-
vanteregionale
instanser,Kommissionen, EU-medlemsstaterne, DenEuropæiske1.Pre-feasibilityundersøgelseafsluttet
2.1Landeidentificeret medhensyn til
193. Fremmeaflicensaftalerogjointventures ved
hjælp af passendeincitamenterInvesteringsbank
(EIB) ogandrefinansierinsinstitutioner.
Partnerei
erhvervslivet.driftsplan
2.2Driftsplaner godkendt3.Initiativtillicensaftaler ogjoint ventures
20Handlingsprogram - OVERKOMMELIG PRIS (1 af 1)
AKTIVITETER GEOGRAFISK
FOKUSTIDSRAMME PARTNERSKABER OVERVÅGNING/
RESULTATER
III.2.1 Differentieret prisfastsættelse
1. Føreanideinternationalebestræbelser forat
etablere et globalt differentieret
prisfastsættelsessystem
2. En effektiv beskyttelse mod omdirigering af
produkter
III. 2.2 Told og afgifter
Konsekvensanalyse
III. 2.3 Lovgivningomintellektuel ejendomsret
1. StøttetilgennemførelsenafTRIPs2. DrøftelseafforbindelsenmellemTRIPs-aftalen
ogbeskyttelseaffolkesundhedenAktionerpåglobaltplan
for udviklingslandene
1. EU, OECD ogG8-
lande
2.Importerende og
eksporterendelande
Udviklingslande1.Indledtiseptember2000,
igangværende
2. Fra marts2001
Framarts2001
Framarts2001
Franovember20011. EU,
medicinalindustrier, som
fremstiller generiske ogforskningsbaseredelægemidler,G8,OECDogudviklingslande
2.EU,erhvervslivet,
OECD, G8-lande og
udviklingslande
EF, internationale
organisationer,udviklingslande
WTO, WIPO ogudviklingslandeFjerdeWTO-ministerkonference,
WHO, WIPO,
civilsamfundet,
erhvervslivet,EU1.Tilsagn fraerhvervslivetog
udviklingslandenes myndigheder
Lavere forbrugerpriser
Faglig bistand, hvor det er nødvendigt
21Handlingsprogram- FORSKNING OG UDVIKLING (1 af2)
AKTIVITETER GEOGRAFISK
FOKUSTIDSRAMME PARTNERSKABER OVERVÅGNING/
RESULTATER
III. 3.1 Forøgelse af støtten til forskning og
udvikling
1. Øget støttetilforskningtilgrundforskningog
strategiskforskning
2. Oprettelseafeneuropæiskplatformfor kliniske
forsøg
III. 3.2Kapacitetsopbygningi udviklingslandene
1. Støttetilforskningsvirksomhed, dertager
hensyn tilkønsaspektetogfokusererpå defattige
2. Kapacitetsopbygning (ligestilling af mænd og
kvinder)
III.3.3.Incitamentertiludviklingafspecifikke
globaleoffentligegoder
1. EU vil undersøge og sammensætte en pakke af
incitamenter
Dialogpåettidligtstadiumom
reguleringsaspekter
2. Økonomisk forskning i efterspørgsel
3. UdformningaffællesfinansieringsmekanismerAlle aktionerne vil komme
allebefolkningertilgode,særligbefolkningenidefattigsteudviklingslandeIgangværende ogfortsættes
indtil marts 2003
1)Forberedelseri2001,
incitamenter på plads fra ogmed 2002
2) Begyndendejanuar2001 -
ogunderhensyn til WHO-
mødetifebruar
3)1-6 månederfrafebruar
2001
4) Begyndendejanuar2001 -
ogunderhensyn til WHO-
mødetifebruarEU-medlemsstaterne, Det
EuropæiskeFællesskab, G8,udviklingslandene, WHO, UNAIDS,pålinje med målenefor deteuropæiskeforskningsrum.
1)Partnerskabmedmedlemsstaterne,
udviklingslandene, WHO ogandre
2)Forskellige finansielle
partnerskaber
3) Den britiske premierministers
kabinetsarbejdsgruppeoginærkonsultation medandreEU-medlemsstater
4)idemAlle FoU-aktiviteter vil
blive genstand for enekstern revision efter påforhånd fastlagtekriterier.
224. AIDS-vaccinetask forcenstyrket5) Frajanuar 2001
5) Nyt operationeltpartnerskabtilstøtteafAIDS-vaccine(medUNAIDS og IAVI)
23Handlingsprogram- GLOBALE MEKANISMER(1 af1)
AKTIVITETER GEOGRAFISK
FOKUSTIDSRAMME PARTNERSKABER OVERVÅGNING/
RESULTATER
III.4. Deltagelse i globale partnerskaber
1.EF vil fremmeenreformafdeninternationale
finansiellearkitektur foratbefordreetstørreudbudogudviklingafglobaleoffentligegoder
2. EF vilstyrkesitpartnerskab medFN-
organisationerne
3. EF vil fortsætte sit samarbejde med USA og
Japan, særligomdifferentieretprisfastsættelseFor alleaktioners
vedkommende:Globaleaktioner til fordel for defattigste
befolkningsgrupper,derer
hårdestramtafdetrestørreoverførbare sygdomme1.Januar2001ogfremover
2. Inden juli2001
3.November 2000og
fremover1.G8 ogeuropæiskestater
2.FN-organisationer,særligWHOog
UNAIDS
3. EU/USAogJapan1.1Passendebyrdefordeling
på plads
1.2 Kohærent politik
mellemglobalepartnere
2. PartnerskabermedFN
etableret
3. Fælles holdning
EU/USA/Japanpåplads
24Bilag 2: Grundprincipperforstøtten tilsundheds-,AIDS- ogbefolkningsanliggender
(1) At bygge på hvert lands udviklingsdagsorden med særligt sigte på fattigdomslempelse
og ligestilling mellem mænd og kvinder, uanset hvordan det kommer til udtryk eller
om det sker inden for alsidige udviklingsrammer, en strategi for fattigdomslempelse
eller som en national udviklingsplan. Det er af vital betydning, at ejerskabet tillægges
landets aktører.
(2) Tilgangen til effektivt at lette byrden af overførbare sygdomme på landeplan vil
afhænge af omstændighederne. Hvad der allerede er på plads, vil være afgørende for,
hvad der bedst egner sig til en hurtig indsats, og der vil blive benyttet et udvalg af
interventioner, finansieringsordningerogpartnere.
(3) Lande, som har en politik, institutioner og budgetintern eller -ekstern koordination, vil
blive støttet med de mekanismer, som landet vælger. I lande uden sammenhængende
politik og mekanismer og/eller med svage institutioner eller i lande i krise vil støtten
blive formidlet gennempartnerskaber med NGO'er og/eller FN-instanser.
(4) Det sundheds-, AIDS- og befolkningspolitiske miljø og dermed forbunden praksis vil
være bestemmende for, hvilke instrumenter og støtteformidlingskanaler der tages i
brug.
(5) Indsatsen rettes mod aktioner tilat styrke sundhedssystemerne og bygge videre på den
nationale kapacitet. En effektiv støtte vil give resultater på sundhedsområdet, som vil
blive overvåget.
(6) Der skal føres en sammenhængende aktion inden for fælles rammer i partnerskab med
alle involverede - regeringer og ikke-statslige aktører, den offentlige og private sektor,
donorer og internationale organisationer.
(7) En effektiv støtte med fokus på de fattige vil bidrage til andre vigtige resultater på
udviklingsområdet med berøring til tværgående spørgsmål såsom fremme af
menneskerettighederne, ligestilling mellem mænd og kvinder, børns rettigheder og
miljødimensionen.
(8) Parterne vil skulle følge en opfindsomtilgang, der kan give rimelige resultater, som er
finansielt retfærdig og opfylder befolkningens behov, og som udnytter alle potentielle
bidragsyderes ressourcer.
(9) Kommissionen vil opfordre medlemsstater, der er interesseret i at arbejde sammen om
en indsats på kort sigt, til at udforme fleksible mekanismer til at støtte interesserede
partnerlande (samfinansiering, stille partnere, faglig bistand osv.).
25Bilag 3: Forklaring afterminologi
a) Globale offentlige goder
'Offentlige goder' er varer og tjenester, som samfundet som helhed kan drage fordel af.
Begrebet 'nationale offentlige goder' såsom opretholdelse af lov og orden, er ikke nyt. Men i
en verden, hvor folkene i stigende grad er indbyrdes forbundet og afhængige af hinanden, er
man nu meget mere opmærksom på 'globale offentlige goder'. Som eksempler kan nævnes
kontrol med overførbare sygdomme, global finansiel stabilitet, miljøbeskyttelse og
konfliktforebyggelse1.
Den tekniske knowhow, der er nødvendig til at støtte 'globale offentlige goder', kommer alle
befolkninger til gode, uanset hvem der betaler for udviklingen heraf. Det skaber et 'gratist'-
problemderved, at enkeltpersonerog regeringer vil være rede til at betale mindre end værdien
af de fordele, de modtager. Specielt hvad angår f.eks. HIV/AIDS- og malariavacciner, er det
usandsynligt, at den private sektor vil være i stand til at dække omkostningerne ind i
forbindelse med forskning og udvikling af sundhedsteknologi, som i første række kommer
lande og befolkninger med ringe betalingsevne tilgode.
Løsningen ligger i sidste ende på globalt plan, hvor lande, donorer og den private sektor
sammen tager ansvaret og deler omkostningerne i forbindelse med udvikling af 'globale
offentlige goder' og adgangen hertil. En koordineret tilgang gennem en fælles offentlig
facilitet vilderfor måske være den bedste løsning.
b) Lokalproduktion
Ved lokal produktion forstås fremstilling af essentielle lægemidler (herunder globale goder
som f.eks. nye vacciner) i overensstemmelse med national lovgivning og eventuelt dertil
knyttede internationale forpligtelser. Det omfatter lokal produktion af patenterede produkter
under licensordninger og joint venture-aftaler samt andre aktiviteter som nymærkning og
nyemballering.
I forbindelse med dette handlingsprogram betyder støtte til lokal produktion af essentielle
lægemidler til lave priser mere end blot at fremme den lokale fremstillingskapacitet. Det er
først og fremmest et spørgsmål om industriudvikling, der indebærer overførsel af teknologi
mellem industrien i europæiske lande og udviklingslande og fremmer af Nord-Syd-
samarbejdet og hjælper til at integrere udviklingslandene i verdensøkonomien. Lande, som er
relativ langt fremme med hensyn til lokal produktionskapacitet, og virksomheder, som
modtager støtte i henhold til denne handlingsprogram, bør være indstillet på at yde faglig
bistand og deltage iteknologioverførselsarrangementer tilfordelfor de fattigere lande.
1Eliminating World Poverty: Making Globalisation Work for the Poor, hvidbog om international
udvikling,den britiskeregering,d ecember2000.
26Bilag4: Forkortelser
AIDS Erhvervet immundefektsyndrom
ALA Programmet for udviklingssamarbejde med
Asien og Latinamerika
AVS Afrika, Vestindien og Stillehavet
CBO EF-baseret organisation
CSP Landestrategidokument
DAC Komitéen for Udviklingsbistand
EBAS EU/AVS-erhvervsstøtteordning
ECHO DetEuropæiskeKontorforHumanitær
Bistand
EDL Listeover essentielle lægemidler
EF Det Europæiske Fællesskab
EIB DenEuropæiske Investeringsbank
EMEA Det Europæiske Lægemiddelagentur
ESIP EU/SADC-programforinvesteringsfremme
EU DenEuropæiske Union
EUF DenEuropæiskeUdviklingsfond
FN De Forenede Nationer
GAVI Global Alliance for Vaccines and
Immunization
GD Generaldirektorat
G8 Gruppenafde syv mest industrialiserede
lande og Rusland
HAP Sundheds-, AIDS- og befolkningsanliggender
HIV Humanimmundefekt virus
IAVI Det internationale AIDS-vaccineinitiativ
LDC Mindst udviklede lande
MEDA Programfor udviklingssamarbejde med
Middelhavslandene
NGO Ikke-statslig organisation
NIP Nationalt vejledende program
OECD Organisationen for Økonomisk Samarbejde
ogUdvikling
PRSP Fattigdomslempelsesstrategidokument
FoU Forskning og udvikling
27REPA Regionaløkonomisk partnerskabsaftale
RIP Regionalt vejledendeprogram
SADC Southern Africa Development Community
TRIPs Aftale om handelsrelaterede intellektuelle
ejendomsrettigheder
UNAIDS De Forenede Nationers fælles program
vedrørende HIV/AIDS
UNCTAD De Forenede Nationers Konference om
HandelogUdvikling
UNICEF De Forenede Nationers Børnefond
WHO Verdenssundhedsorganisationen
WIPO Verdensorganisationen for Intellektuel
Ejendomsret
WTO Verdenshandelsorganisationen