27. mener, at det er nødvendigt at øge selvforsyningen med energi i regionerne i den yderste periferi,
især ved udnyttelse af vedvarende energikilder;
28. mener, at anvendelsen af princippet om, at forureneren betaler, bør ændres eller kompenseres gen-
nem større fleksibilitet i miljøstøtteordningen, ligesom der bør vedtages specifikke foranstaltninger fornaturbevarelse og bortskaffelse af fast affald under hensyntagen til disse regioners rige og mangfoldigemiljø og deres status som øsamfund.
Ligemuligheder
29. finder det nødvendigt i højere grad at fremme lige muligheder for borgerne i regionerne i den
yderste periferi (især de unge, kvinder og arbejdsløse), universiteterne, virksomhederne (hvad angår deresadgang til markederne og finansiering af deres projekter), det civile samfund og ikke-statslige organisatio-ner, og endvidere for regionale centre for innovation, erhvervsuddannelse og teknologisk udvikling.
Illegalindvandring
30. henstiller til Unionen at beskæftige sig med problemerne i forbindelse med ulovlig indvandring i
regionerne i den yderste periferi, der alle er eksterne grænser, som derfor giver adgang til Unionens terri-torium.
Partnerskab
31. udtrykker tilfredshed med afholdelsen af de første »partnerskabsdage« organiseret af Kommissionen;
henstiller, at der i stedet oprettes et tilsynsudvalg bestående af repræsentanter for de berørte medlemsstaterog regionerne i den yderste periferi for at sikre en årlig kontrol inden for rammerne af det pågældendepartnerskab; ønsker endvidere, at der hvert år skiftevis i Bruxelles og i en af regionerne i den ydersteperiferi afholdes et debatforum med deltagelse af medlemmer fra Parlamentet, Regionsudvalget og repræ-
sentanter for erhvervslivet og arbejdsmarkedet med henblik på at evaluere de fremskridt, der er gjort med
hensyn til gennemførelsen af artikel 299, stk. 2, og at fremsætte forslag om tilpasning af fællesskabspolitik-kerne, efterhånden som de udarbejdes;
32. henstiller til Kommissionen hvert år at udarbejde en rapport om fremskridt i forbindelse med udvik-
lingen og gennemførelsen af artikel 299, stk. 2, i EF-traktaten;
*
**
33. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og de nationale, regionale
og lokale myndigheder i regionerne i den yderste periferi.
12. Fødevaresikkerhed
A5-0272/2000
Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens hvidbog om fødevaresikkerhed
(KOM(1999)719 /dash C5-0136/2000/dash 2000/2082(COS))
Europa-Parlamentet,
Edash der henviser til Kommissionens hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719 Edash (C5-0136/2000),Edash der henviser til sin beslutning af 10. marts 1998 om Kommissionens grønbog om de generelle prin-
cipper for Den Europæiske Unions levnedsmiddellovgivning (KOM(1997) 176 Edash C4-0213/1997)(
1),
(1) EFT C 104 af 6.4.1998, s. 60.12.7.2001 DA C 197/203 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
Edash der henviser til sin beslutning af 15. juni 2000 om Det Europæiske Råd i Feira den 19.-20. juni
2000(1), hvori der opfordres til, at der oprettes en stærk, uafhængig myndighed for fødevaresikkerhed
og lovgivning,
Edash der henviser til EU-traktatens artikel 152 og 95,
Edash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,Edash der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik og
udtalelser fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, Udvalget om Industripolitik, Eks-terne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi og Udvalget om Retlige Anliggender og det IndreMarked (A5-0272/2000),
A. der henviser til, at formålet med hvidbogen er at vise, at det er helt afgørende for Kommissionen at
opnå og sikre den højst mulige standard for fødevaresikkerhed og genvinde forbrugernes tillid i DenEuropæiske Union ved at foreslå et radikalt nyt tiltag under hensyntagen til forsigtighedsprincippet,
B. der henviser til, at Kommissionen foreslår oprettelsen af en uafhængig fødevaremyndighed sideløbende
med iværksættelsen af en bred vifte af andre foranstaltninger for at skabe større sammenhæng i lov-givningsbestemmelserne omfattende alle aspekter af fødevaresikkerhed hele vejen fra »jord til bord«,
C. der henviser til, at Europa-Parlamentet i sin beslutning af 10. marts 1998 understregede behovet for at
koordinere strukturerne for de fødevarer, der udgør en potentiel trussel for forbrugerne, og at opretteet varslingsnet for fødevarer; der endvidere henviser til, at Parlamentet ligeledes har anerkendt betyd-ningen af at omstrukturere de videnskabelige komitéer for at sikre en større grad af gennemsigtighed,øge den faglige kompetence og sikre udvalgsmedlemmernes uafhængighed,
D. der henviser til, at mere gennemgribende strukturændringer er påkrævet med hensyn til løsningen af
spørgsmål om fødevaresikkerhed, herunder nødvendigheden af at adskille risikovurdering og risikosty-
ring samtidig med, at det accepteres, at Den Europæiske Fødevaresikkerhedsmyndighed (EFSA) skalhave ret til at fremkomme med henstillinger til og høres af dem, der i sidste instans er ansvarlige forrisikostyring,
E. der henviser til, at politikker vedrørende ernæring og sunde kostvaner er vigtige, og at virkningerne på
politikken vedrørende fødevaresikkerhed bør behandles af EFSA, mens de i en bredere kontekst bør
være en del af den fremtidige lovgivning om sundhedsfremme,
F. der henviser til, at EFSA må yde et bidrag til forbedring og fremskyndelse af beslutningsprocessen, og
at det politiske ansvar fuldt ud skal forblive hos de politiske organer,
G. der henviser til, at beslutningsprocessen i forbindelse med oprettelsen af denne myndighed bør invol-
vere Europa-Parlamentet med anvendelse af den fælles beslutningsprocedure,
H. der henviser til, at der fremsættes en række lovgivningsforslag i hvidbogen, og at Europa-Parlamentet,
hvis de pågældende forslag tages op til viderebehandling, får mulighed for at foretage en detaljeret
undersøgelse heraf; der endvidere henviser til, at der bør opstilles en liste over prioriterede forslagsamtidig med og med samme frister som lovgivningen om oprettelsen af en europæisk fødevaresikker-hedsmyndighed,
I. der henviser til, at det er vigtigt at bevare Europas rige kulturarv af lokalt producerede fødevarer og
navnlig tillade fortsat brug af traditionelle fremstillings- og forarbejdningsmetoder, som både viden-
skaben og erfaringen har dokumenteret ikke har nogen negative virkninger for fødevaresikkerheden,
i hvilken forbindelse disse traditionelle fødevarer skal kunne gøres sikre ved godkendelse af producen-terne og certificering af produkterne,
J. der henviser til, at alle industrisektorer, der deltager i fødevareproduktionskæden, bør holdes under-
rettet om og høres om udviklingen i forbindelse med oprettelsen af en europæisk myndighed for
fødevaresikkerhed samt om hvidbogens handlingsplan om fødevaresikkerhed,
(1) »Vedtagne tekster«, pkt. 4.C 197/204 DA 12.7.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
Oprettelse afen»europæisk fødevaresikkerhedsmyndighed«
1. deler Kommissionens synspunkt med hensyn til den store betydning, man bør tillægge sikkerheden
for alle fødevarer, herunder foderstoffer og andre former for input i landbruget såsom gødningsstoffer ellerplantebeskyttelsesmidler;
2. opfordrer Kommissionen til i forbindelse med det kommende sjette rammeprogram at fremme og
tilpasse forskningen i fødevaresikkerhed og udvide den til at omfatte forbrugerspørgsmål vedrørende dels
produktsikkerhed, dels produktkvalitet; mener, at Det Fælles Forskningscenter vil kunne fungere som et afreferencelaboratorierne;
3. fremhæver, at der bør tilskyndes til en hensigtsmæssig uddannelse af arbejdstagere på alle niveauer i
fødevarekæden for at sikre, at HACCP-principperne gennemføres fuldt ud;
4. værdsætter den rolle, som SMV’er og virksomheder, der fremstiller lokale produkter, spiller med hen-
syn til at bevare den kulturelle mangfoldighed af fødevarer og fødevarepræferencer i Den Europæiske
Union, og understreger, at SMV’er og virksomheder, der fremstiller lokale produkter, bør sættes i stand til
at opfylde de nye bestemmelser om fødevaresikkerhed og hygiejne;
5. opfordrer Kommissionen til at udarbejde en strategi, der muliggør og tilskynder ansøgerlandene til
overholde de højeste normer for fødevaresikkerhed; kræver i den sammenhæng, at Kommissionen opstillertroværdige og operationelle indikatorer, hvormed det konkret kan vurderes, om ansøgerlandene har gen-nemført EU-reglerne for fødevaresikkerhed inden tiltrædelsen;
6. støtter i henhold til artikel 152 og 95 i EF-traktaten oprettelsen af en europæisk fødevaremyndighed
(EFSA) som et videnskabeligt referencepunkt for Den Europæiske Union og dens medlemsstater baseret påprincippet om videnskabelig integritet, akademisk dygtighed, uafhængighed, ansvarlighed, gennemsigtighedog forståelighed; i forbindelse med oprettelsen af EFSA skal allerede eksisterende organer i Den EuropæiskeUnion som f.eks. instituttet for sundhed og forbrugerbeskyttelse under Det Fælles Forskningscenter i Ispraudnyttes og eventuelt udbygges; opfordrer Kommissionen til at handle i overensstemmelse hermed, idet det
nøje skal undersøges, hvilke kompetenceområder der skal overdrages;
7. mener, at hjemstedet for fødevaresikkerhedsmyndigheden for at opfylde principperne i punkt 6 bør
opfylde følgende kriterier:
Edash hjemstedet bør have et godt renommé inden for fødevaresikkerhed for at sikre myndigheden trovær-
dighed hos de over 300 millioner europæiske forbrugere,
Edash det bør ikke bringe myndighedens uafhængighed og integritet i fare,Edash det bør have en god videnskabelig infrastruktur og faciliteter inden for fødevaresikkerhed,Edash der bør være let adgang til hjemstedet både med hensyn til transport og IT-faciliteter;
8. opfordrer Kommissionen til snarest muligt at forelægge et detaljeret overslag over de omkostninger,
der er nødvendige, for at EFSA kan udføre sine opgaver effektivt;
9. mener, at EFSA’s uafhængighed og høje akademiske kvalitet kun kan sikres, hvis Kommissionen
og EU’s øvrige institutioner udstyrer myndigheden med tilstrækkelige finansielle og personalemæssige res-
sourcer.
Fødevaremyndighedensarbejdsområde
10. finder, at EFSA’s hovedopgave bør være at vurdere risici i forbindelse med fødevaresikkerhed og
underrette Kommissionen, Europa-Parlamentet og medlemsstaternes regeringer samtidig om den pågæl-dende vurdering, hvorefter disse hver for sig og i fællesskab er ansvarlige for styringen af og kontrollenmed de fastsatte risici;12.7.2001 DA C 197/205 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
11. accepterer, at fødevaresikkerhedsmyndigheden skal kunne fremsætte henstillinger om aktioner til de
organer, der i sidste instans er ansvarlige for risikostyring, samt kunne høres af dem;
12. er af den opfattelse, at EFSA primært bør beskæftige sig med videnskabelig rådgivning, indsamling
og analyse af videnskabelige data, der er nødvendige for, at beslutningstagerne i EU kan træffe deres afgø-relser på et velinformeret grundlag, samt overvågning af og kontrol med udviklingsforløb, der har indvirk-
ning på fødevaresikkerheden, herunder drikkevandets sikkerhed;
13. finder endvidere, at EFSA bør sikre samordning, etablering af et netværk og et nært samarbejde med
og mellem medlemsstaternes nationale fødevaremyndigheder og bør sørge for at opretholde tæt kontakt tilbåde de vigtigste forbrugerbeskyttelsesorganisationer og til repræsentanterne for de andre berørte parter ifødevaresektoren for at fremme udvekslingen af informationer om risikovurdering;
14. mener, at EFSA bør være ansvarlig for tilvejebringelsen af enhver form for hjælp til medlems-
staternes nationale fødevaremyndigheder, således at disse kan give forbrugerne lettilgængelig og letforståe-
lig information om dens videnskabelige konklusioner og rådgivning om spørgsmål vedrørende fødevaresik-kerhed, mens Kommissionen fortsat bør have ansvaret for formidling og forklaring af afgørelservedrørende risikostyring;
15. mener, at EFSA skal kunne fastsætte sine egne prioriteringer og vælge en forebyggende strategi med
henblik på at rådgive Kommissionen om eventuelle problemer og udvikle et hurtigt varslingssystem for at
foregribe fremtidige problemer; mener, at EFSA primært skal beskæftige sig med de prioriteringer, som
Kommissionen og Europa-Parlamentet fastsætter; er desuden af den opfattelse, at det er en yderligeregaranti for åbenhed, at der er inddraget så mange forskellige aktører i kommunikation om risici, menmener alligevel, at der skal foretages en klar opdeling af opgaver og forpligtelser mellem EFSA og Kommis-sionen med hensyn til kommunikation om risici;
16. mener, at en uafhængig fødevaremyndighed ikke kan have lovgivningsmæssige beføjelser.
Hurtigtvarslingssystem
17. mener, at det hurtige varslingssystem, der giver mulighed for hurtig påvisning af og underretning
om presserende problemer vedrørende fødevaresikkerheden, fortsat bør henhøre under Kommissionen,
som bør arbejde tæt sammen med medlemsstaterne og fysisk inden for EFSA, men at det med tiden kan
være hensigtsmæssigt at henlægge det hurtige varslingssystem under EFSA;
18. kræver, at det hurtige varslingssystem omgående forbedres og udvides til at omfatte alle aspekter af
fødevaresikkerhed, herunder foderstoffer, der bør gøres til genstand for en positivliste, som til stadighedajourføres; mener, at oprettelsen af myndigheden ikke skal være en forudsætning for, at der gennemføressådanne forbedringer;
19. mener endvidere, at EFSA i en krisesituation med hensyn til fødevaresikkerhed bør være ansvarlig
for mobilisering af de videnskabelige ressourcer, der er nødvendige for at støtte Kommissionen og med-lemsstaterne eller de pågældende stater i deres indsats, samt at EFSA kan anmodes om at varetage opgaveri forbindelse med opfølgning, som f.eks. vurdering og rådgivning vedrørende procedurer og overvågnings-metoder i lyset af de erfaringer, der er indhøstet i forbindelse med krisesituationen, herunder henstillingerom prioriterede aktioner;
20. er af den opfattelse, at der samtidig med oprettelsen af EFSA skal træffes en klar beslutning om,
hvordan den interne og eksterne kommunikation skal foregå i tilfælde af en nødsituation inden for føde-varesikkerheden;
21. mener, at forsigtighedsprincippet skal anvendes på en proportional og ansvarlig måde, når der træf-
fes foranstaltninger til håndtering af krisesituationer med hensyn til fødevaresikkerhed.C 197/206 DA 12.7.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
Ansvarlighed
22. mener, at fødevaresikkerhedsmyndigheden bør handle uafhængigt af pres udefra samt af pres fra de
europæiske institutioner og medlemsstaterne, og at der derfor bør lægges særlig vægt på valget og udnæv-
nelsen af direktøren for EFSA samt på ledelsesstrukturerne og finansieringen for at opnå en korrekt balancemellem uafhængighed og ansvarlighed; mener, at EFSA skal finansieres med offentlige midler;
23. mener endvidere, at myndighedens direktør bør udpeges af Kommissionen efter en almindelig
udvælgelsesprocedure med Kommissionens generaldirektør for fødevaresikkerhed som formand og om
nødvendigt med ekstern rådgivning fra de forskellige interessegrupper på området fødevaresikkerhed;
24. mener endvidere, at kandidaten til stillingen som fødevaresikkerhedsmyndighedens direktør bør ind-
bydes til at give møde for Europa-Parlamentets kompetente udvalg for at afgive en erklæring og blive
udspurgt af det pågældende udvalg inden den endelige udnævnelse, at den pågældende høring bør være
offentlig, samt at Kommissionen i forbindelse med udnævnelsen bør tage højde for udvalgets udtalelse efterhøringen;
25. er af den opfattelse, at EFSA’s bestyrelse højst bør sammensættes af 12 medlemmer, herunder en
afbalanceret repræsentation af personer med indgående kendskab til forbrugerspørgsmål, folkesundhed,industri, SMV, landbrug og videnskabelige spørgsmål, samt at medlemmerne bør udpeges for tre år medmulighed for genudnævnelse for endnu en treårig periode; mener, at Europa-Parlamentet skal kunneudnævne to medlemmer af EFSA’s bestyrelse;
26. mener, at Kommissionen af hensyn til gennemsigtighedsprincippet i De Europæiske Fællesskabers
Tidende bør offentliggøre en »indkaldelse af interessetilkendegivelse« til udvælgelse af videnskabelige eks-
perter; denne indkaldelse bør indeholde en forklaring på, hvilke kriterier og hvilken udvælgelsesprocedureder anvendes;
27. anfører, at direktørerne for de nationale agenturer for fødevaresikkerhed i medlemsstaterne eller det
tilsvarende nationale kompetente organ bør indgå i et rådgivende udvalg, der skal mødes regelmæssigt medden europæiske fødevaresikkerhedsmyndigheds direktør og øverste ledelse; opfordrer de medlemsstater, der
endnu ikke har uafhængige fødevaremyndigheder eller Edash institutioner, til at oprette dem og fokusere på
følgende aspekter: sagkundskab, uafhængighed, ansvarlighed, effektiv inspektion og hurtig reaktion i nød-situationer.
Gennemsigtighed
28. understreger, at fødevaresikkerhedsmyndighedens arbejde bør være kendetegnet af den højst mulige
grad af gennemsigtighed, og at dette bør omfatte offentliggørelse af navnene på medlemmerne af de viden-
skabelige udvalg og oplysninger om den måde, hvorpå de er blevet udnævnt, og om deres videnskabeligeerfaringer samt en fuldstændig erklæring om deres interesser, samt om eventuelle arbejdsgrupper, somudvalgene har nedsat; understreger desuden, at udvalgenes mødeprotokoller eller rapporter, herunder min-dretalsudtalelser, bør offentliggøres forud for møderne, samt endelig, at det på et senere tidspunkt bør
overvejes at lade fødevaresikkerhedsmyndighedens bestyrelsesmøder være offentlige; en sådan afgørelse
bør baseres på erfaringerne fra de nationale agenturer, der afholder offentlige møder;
29. mener, at fødevaresikkerhedsmyndighedens resultater og henstillinger samtidig bør fremsendes til
Kommissionen, Europa-Parlamentet og medlemstaternes regeringer, og at fødevaresikkerhedsmyndighedens
resultater hurtigt bør videreformidles direkte til offentligheden på Internettet i en letforståelig form;
30. betoner, at det er nødvendigt at forhandle ligestillingsaftaler med tredjelande;
31. mener endvidere, at EFSA bør forelægge en årlig rapport om sine aktiviteter til Europa-Parlamentet,
samt at fødevaresikkerhedsmyndighedens direktør bør aflægge regelmæssige besøg i Europa-ParlamentetsUdvalg om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik; sådanne besøg bør finde sted mindst engang om året eller efter anmodning fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik;12.7.2001 DA C 197/207 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
32. mener, at der bør udformes en informationspolitik, således at offentligheden kan få kendskab til
fødevaresikkerhedsmyndighedens arbejde og de initiativer, der tages i Den Europæiske Union for at for-bedre fødevaresikkerheden.
Beføjelser
33. finder, at EFSA bør gives beføjelse til at pålægge medlemsstater at udlevere oplysninger, statistiske
data og forskningsrapporter og Edash dokumenter, som er i deres besiddelse, og som EFSA’s bestyrelse måttefinde nødvendige for en fyldestgørende vurdering af en særlig risiko; fødevaresikkerhedsmyndigheden skalogså have beføjelse til at afgive udtalelser på eget initiativ;
34. henviser til, at fødevaresikkerhedsmyndigheden bortset fra samarbejde med og etablering af netværk
med andre aktører inden for sektoren bør tildeles et tilstrækkeligt personale og andre nødvendige ressour-cer med henblik på at skabe en værditilvækst på området for fødevaresikkerhed.
Netværkssamarbejdemednationaleagenturer
35. anfører, at fødevaresikkerhedsmyndigheden bør arbejde tæt sammen med nationale agenturer og
institutioner på området fødevaresikkerhed for at bygge videre på Edash og eventuelt koordinere Edash deres
ekspertise og sikre, at oplysninger om fødevaresikkerhed kommunikeres til forbrugerne på en klar og let-forståelig måde; mener endvidere, at der bør udveksles synspunkter og information med videncentre indenfor alle relevante fagområder i Den Europæiske Union, og at EFSA i denne forbindelse bør fungere somkoordinator; mener, at EFSA bør bygge videre på Det Europæiske Miljøagenturs erfaringer og dets netværk
af knudepunkter og temacentre;
36. mener, at de nationale agenturer bør etablere og koordinere et netværk af regionale og/eller tvær-
regionale videncentre om fødevaresikkerhed på universiteter og/eller nationale forskningsinstitutioner, hvismål skal være en permanent kontrol af fødevarernes kvalitet og sikkerhed i hele fødevarekæden;
37. finder endvidere, at der for at undgå dobbeltarbejde, konflikter og misforståelser mellem fødevare-
sikkerhedsmyndigheden og de nationale agenturer bør skabes enighed om klare procedurer og principperfor samarbejde med de nationale agenturer, herunder et eventuelt obligatorisk samarbejde og obligatoriskinformation; mener, at det kan blive nødvendigt at yde ekstra støtte til ansøgerlande.
ForbindelsermedKommissionenogandretjenestegrene
38. mener, at fødevaresikkerhedsmyndigheden i fuldt omfang bør overtage de videnskabelige udvalgs og
deres underudvalgs arbejde på området fødevaresikkerhed og dermed skabe større åbenhed og ansvarlig-hed;
39. finder det endvidere af afgørende betydning, at fødevaresikkerhedsmyndigheden arbejder tæt sam-
men med Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering (EMEA) og Levnedsmiddel- og Veterinærkon-toret (FVO) for at kunne drage fordel af EMEA’s forskning og licensprocedurer samt FVO’s inspektions- ogkontrolprocedurer og for at udveksle viden og forskningsresultater mellem de forskellige organisationer, ogfinder endvidere, at et sådant samarbejde vil gavne EFSA, når den fremsætter forslag om en strammere ellerændret kontrol til Kommissionen og Parlamentet; der skal opstilles klare ansvarsområder for fødevaresik-
kerhedsmyndigheden i forhold til Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret, så der undgås forvirring og uenig-
hed; i denne forbindelse bør EFSA fremsætte forslag om inspektionernes art og fremgangsmåderne i for-bindelse med og hyppigheden af disse inspektioner; FVO bør sikre, at disse kontroller gennemføres;
40. understreger, at det er vigtigt, at Kommissionen samordner virksomheden i sine forskellige afdelin-
ger, herunder EMEA, FVO, EFSA og de nationale fødevareagenturer, så sikkerheden garanteres i hele føde-
varekæden, idet den særligt skal rette opmærksomheden mod eventuelle smuthuller i forbindelse med disseforskellige organers ansvarsområder; forholdet mellem det fælles forskningscenter, de videnskabelige udvalgog fødevaresikkerhedsmyndigheden skal afklares nærmere;C 197/208 DA 12.7.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
41. mener endvidere, at fødevaresikkerhedsmyndigheden bør skabe kontakt til generaldirektoraterne for
miljø, landbrug, fiskeri, industri, det indre marked og den eksterne handel for at sikre, at der er over-ensstemmelse mellem deres respektive politikker og hensynet til fødevaresikkerheden;
42. mener, at fødevaresikkerhedsmyndigheden bør høre og udvikle snævre forbindelser med relevante
ngo’er for fuldt ud at tage hensyn til det civile samfunds ekspertise;
43. mener, at Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse formelt skal forpligtes til at rea-
gere på henstillinger fra EFSA inden for en fastsat og rimelig frist.
Forbindelsermedinternationaleorganer
44. mener, at man bør finde frem til og overtage god praksis, samt at EFSA i planlægningen af sin
forskning og metodik bør tage højde for velrenommerede internationale fødevaresikkerhedsagenturers
arbejde, og at der med henblik herpå bør etableres nære forbindelser med andre relevante organer såsomUSA’s kontor for kontrol med fødevarer og medicin, Codex Alimentarius, WHO, FAO, OIE og WTO etc.,der alle skal yde særlig videnskabelig bistand til Kommissionen i WTO-sager.
Henvisningtilfødevaresikkerhedsmyndigheden
45. præciserer, at EFSA på anmodning af Kommissionen, en kompetent national myndighed, herunder
de nationale fødevaremyndigheder, eller på eget initiativ skal have beføjelser til at undersøge ethvert
spørgsmål, myndigheden anser det for nødvendigt at få belyst; EFSA medtager i sin årsberetning, der fore-lægges Parlamentet, de anmodninger, det har modtaget, og bevæggrundene for egne initiativer;
46. mener, at den europæiske fødevaresikkerhedsmyndighed bør støttes af en solid lovgivningsramme.
Lovgivningsmæssigeaspekter
47. mener, at hvidbogens handlingsplan om fødevaresikkerhed bør opdeles i fire kategorier, herunder
kategori (a) prioriterede områder med henblik på lovgivning, (b) mindre presserende spørgsmål med hen-blik på senere lovgivning, (c) konsolideringsforanstaltninger og (d) spørgsmål, der i højere grad henhørerunder sundhedsfremmende aktiviteter; mener endvidere, at de seksten punkter under kategori (a) som
anført nedenfor bør viderebehandles samtidig med og med samme frister som lovgivningen om oprettelse
af en europæisk fødevaresikkerhedsmyndighed ud fra den betragtning, at det er af afgørende betydning, atfødevaresikkerhedsmyndigheden oprettes på grundlag af juridisk veldefinerede ansvarsområder, der er såletforståelige som muligt med henblik på at gøre det klart, inden for hvilke rammer og områder fødevare-myndigheden forventes at fungere;
48. finder, at visse principper bør være grundlæggende for al lovgivning på området fødevaresikkerhed,
i hvilken forbindelse det er vigtigt, at fødevareingredienserne kan spores igennem hele fødevarekæden fra
foder og råvareproducenter til detailhandlen for derved at gøre alle ingredienser fuldt sporbare i alle led og
i alle fødevarer et hvilket som helst sted;
49. er enig i Kommissionens holdning, for så vidt angår risikooplysninger og anerkendelsen af forbru-
geren som en fuldgyldig part, men understreger, at forbrugerne i forbindelse med en krise vedrørende
fødevaresikkerhed straks på en meget forståelig, objektiv og klar måde må informeres om omfang, risiciog eventuelle konsekvenser af det fødevaresikkerhedsspørgsmål, der har forårsaget krisen;
50. mener, at visse områder, der også er vigtige for levnedsmiddelsikkerheden, som f.eks. Fællesskabets
retlige bestemmelser om gødning, plantebeskyttelse, lægemidler, miljø og affald, skal undersøges for kom-patibilitet med de i hvidbogen foreslåede bestemmelser om forbedring af forbrugerbeskyttelsen;12.7.2001 DA C 197/209 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
51. opfordrer Kommissionen til at betragte følgende som målområder for prioriterede lovgivningsforan-
staltninger samtidig med lovgivningsforanstaltninger med henblik på oprettelse af EFSA;
i) rammedirektiv om generel fødevaresikkerhed;
ii) direktiv om hurtig varsling; ændring af direktiv 95/53/EØF om indførelse af et hurtigt varslingssystem
for foderstoffer;
iii) forordning om foderstoffer; forordning om nye foderstoffer; ændring af beslutning 91/516/EØF om
fodermidler, der anvendes i foderblandinger, herunder biprodukter fra fedtudvikling; ændring af direk-
tiv 79/373/EØF om mærkning af foderblandinger; ændring af direktiv 96/25/EF om omsætning af
fodermidler (indførelse af en positivliste i stedet for en negativliste);
iv) ændring af forordning nr. 258/97 om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser; forord-
ning om mærkning af fødevarer, der ikke indeholder genetisk modificerede organismer; forordningom genetisk modificerede frø;
v) ændring af beslutning 98/272/EF om overvågning for overførbare spongiforme encephalopatier (TSE);
vi) direktiv om maksimale grænseværdier for pesticidrester i fødevarer;vii) ændring af direktiv 1999/29/EF om maksimale grænseværdier for dioxiner i olie og fedtstoffer;viii) ændring af direktiv 92/117/EØF om zoonoser;ix) ændring af direktiv 96/23/EF om kontrolforanstaltninger for restkoncentrationer;
x) BSE-foranstaltninger;
xi) ændring af forordning nr. 194/97 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i
levnedsmidler (fastsættelse af fælles PCB-normer);
xii) forordning om pesticidrester i fødevarer; forordning om evaluering af de aktive stoffer i eksisterende
pesticider;
xiii) direktiv om tilsætning af næringsstoffer til levnedsmidler på baggrund af sikkerhedsprincippet;
xiv) ændring af direktiv 79/112/EØF om mærkning af levnedsmidler for at imødegå påstande om bedre
funktion og begrænsning af risikoen for sygdom, herunder en gennemgang af mærkningen med hen-syn til fødevareallergi og mærkningen om levnedsmidlers påståede egenskaber;
xv) meddelelse om en handlingsplan om en politik på ernæringsområdet; henstilling om Fællesskabets
vejledende kostråd;
xvi) ændring af direktiv 91/321/EØF om modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og
småbørn; ændring af direktiv 96/5/EØF om forarbejdede levnedsmidler til spædbørn og småbørn;
52. er bekymret over, at der i handlingsplanen ikke er foretaget en gennemgribende revision af EU-lov-
givningen om mærkning af levnedsmidler, som det blev lovet i grønbogen om levnedsmiddelpolitikken;mener, at der i forbindelse med enhver sådan revision skal foretages en klar skelnen mellem det vigtigetosidede mål, nemlig sikring af, at stoffer kan spores, og formidling af klare og forståelige forbrugeroplys-
ninger;
53. opfordrer Kommissionen til at undersøge, om indholdet af de talrige specifikke mærkningsbestem-
melser ikke kan reguleres på udtømmende vis i mærkningsdirektivet (79/112/EØF); er af den opfattelse, at
det i denne forbindelse skal undersøges, om det ikke ville være bedre at overføre de talrige specifikke
mærkningsbestemmelser til det generelle mærkningsdirektiv som bilag;
54. anser det for vigtigt, at den nye fødevarelovgivning bliver så enkel og så gennemskuelig som muligt,
idet den nye fødevarelovgivnings enkelhed og klarhed navnlig er vigtig for små og mellemstore virksom-heder; understreger også, at der skal udfoldes alle tænkelige bestræbelser for at undgå, at de små og mel-lemstore virksomheder får en unødigt tung økonomisk og administrativ byrde;C 197/210 DA 12.7.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
55. opfordrer Kommissionen til at iværksætte en undersøgelse af den officielle kontrol for at påvise
eventuelle mangler og fremsætte forslag;
56. opfordrer Kommissionen til at sikre, at forbrugerbeskyttelsesorganisationerne i højere grad
inddrages i informationspolitikken om den eksisterende retlige ramme for levnedsmiddelsikkerhed;
*
**
57. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.12.7.2001 DA C 197/211 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000