DA Den Europæiske Unions Tidende C 184/32

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

2010/C 184/09

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (1). Eventuelle indsigelser skal være Kommissionen i hænde senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

»MIELE DELLE DOLOMITI BELLUNESI«

EF-Nr.: IT-PDO-0005-0776-09.06.2009

BGB ( ) BOB ( X )

1. Betegnelse

»Miele delle Dolomiti Bellunesi«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Italien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.4. Andre animalske produkter

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen »Miele delle Dolomiti Bellunesi«

»Miele delle Dolomiti Bellunesi« fremstilles af nektar fra blomsterne i Belluno-bjergområdet af den lokale økotype »Apis mellifera«, der stammer fra naturlige krydsninger af forskellige biracer, hovedsagelig »Ligustica« og »Carnica«; den har i tidens løb tilpasset sig fint til de særlige forhold i Bellunos alpine bjergmiljø, der er grundlaget for en god honningproduktion.

Afhængig af de plantearter, der blomstrer i løbet af produktionsperioden og den deraf følgende blomsteroprindelse, optræder følgende typer af »Miele delle Dolomiti Bellunesi«: Millefiori (blandede vilde blomster), Acacia (akacie), Tiglio (lind), Castagno (kastanje), Rododendro (rododendron) og Tarassaco (mælkebøtte).

A. Fysisk-kemiske egenskaber

Alle typer honning fra »Dolomiti Bellunesi« skal have følgende fysisk-kemiske egenskaber:

HMF (ved markedsføringen) < 10 mg/KG

De forskellige typer »Miele delle Dolomiti Bellunesi« skal have følgende fysisk-kemiske egenskaber:

Honningtype Vand (%) pH Fruktose + glukose (%) Saccharose (%) Min Maks Min Maks Min Maks Min Maks Vilde blomster 15 18 3,4 4,4 69 78 0 3,8 Akacie 15 18 3,7 4,1 61 77 0 10 Lind 16,5 17,8 4 4,1 67 70 0,8 4,6 Kastanje 16,5 18 4,4 5,8 61 74 0 2,4 Rododendron 16 17,7 3,7 4,2 65 72 0,1 0,7 Mælkebøtte 17 18 4,3 4,7 37,8 38,5 0,1 0,4

B. Pollenegenskaber

Det generelle pollenspektrum er det karakteristiske for bjergblomster. Afhængig af blomsteroprindelsen skal pollenspektret for de forskellige typer »Miele delle Dolomiti Bellunesi« overholde følgende krav:

Honningtype Pollen Vilde blomster Hovedsagelig mælkebøtte, lind, kastanje, rododendron, forskellige arter af læbeblomstfamilien Akacie > 30 % Robinia pseudoacacia L. Lind > 10 % Tilia spp. Kastanje > 70 % Castanea sativa M. Rododendron > 20 % Rododendrum spp. Mælkebøtte > 5 % < 30 % Taraxacum spp.

C. Organoleptiske egenskaber

Disse afhænger af blomsteroprindelsen og er derfor forskellige for de forskellige honningtyper:

Millefiori (blandede vilde blomster): bleggul til ravgul farve, sødlig smag, blød med overvejende tendens til krystallisering.

Acacia (akacie eller robinie): lys ravgul, gennemsigtig, blid og meget sød smag med en duft, der minder om robinie-træets blomster, normalt flydende.

Tiglio (lind): varierende farve fra gul til grønlig, letbitter eftersmag, frisk aromatisk duft, blød konsistens med sen krystallisering.

Castagno (kastanje): mørkebrun farve, ikke særlig sød i smagen, bitter, garvesyreagtig, kraftig aromatisk duft, som regel flydende.

Rododendro (rododendron): fra næsten farveløs til hvid eller lys beige efter krystallisering, delikat smag, plante- og frugtagtig duft, først flydende og senere blød og finkornet.

Tarassaco (mælkebøtte): honning med gule strejf, mere eller mindre sød, som regel syrlig, let bitter og en smule skarp.

3.3. Råvarer

Ikke relevant

3.4. Foder

Det er med hensyn til eventuelt proteintilskud til bifamilier forbudt at anvende produkter indeholdende pollen fra andre end de umiddelbart lokale arter.

En normalt udbredt praksis er at samle pollenbikager eller bare pollen ved hjælp af fælder, der tørres eller lagres i dybfryser i perioder med stor produktion med henblik på anvendelse i perioder med ringere pollenforekomst.

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

»Miele delle Dolomiti Bellunesi« fremstilles og forarbejdes i det under punkt 4 beskrevne geografiske område.

Honningen fremstilles i bistader, der enten er faststående eller som regelmæssigt flyttes, men udelukkende inden for det beskrevne bjergområde; honningen høstes direkte fra bikagerne ved slyngning.

Honninghøsten foregår altid i flere faser sammenfaldende med de forskellige blomstringer for at opnå blomsterhonning fra en bestemt blomst.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.

»Miele delle Dolomiti Bellunesi« påfyldes glas med 250 g, 500 g eller 1 kg honning; de lukkes med metallåg og forsegles med etiketten. Det er ligeledes tilladt at fylde honningen i engangsportioner af glas, plast, metal eller andet egnet materiale.

3.7. Specifikke mærkningsregler

»Miele delle Dolomiti Bellunesi«-mærket består af en uregelmæssig ring, der i den øvre del består af et grønt bånd, hvori der med hvide bogstaver står »MIELE DELLE DOLOMITI BELLUNESI«; i midten er der tre uregelmæssige penselstrøg i gult, blåt og grønt med omridset af de tre toppe af Lavaredo-bjerget, der fremstår som dråber af honning, som opsamles med det traditionelle redskab, honningskeen i træ; i den nederste del står der med gule bogstaver »D.O.P.« (BOB) som afbilledet nedenfor. Det er tilladt at tilføje betegnelsen »prodotto della montagna« (bjergprodukt).

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

Det geografiske produktionsområde for »Miele delle Dolomiti Bellunesi« omfatter hele Belluno-provinsen, der er et bjergområde; det er afgrænset ved bjergkæder, der på naturlig måde adskiller det geografiske område fra de omkringliggende provinser og regioner og fra Østrig i nord.

5. Tilknytning til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

Miljøbetingede faktorer

Produktionsområdet er et bjergområde med dale og højdedrag; jordbundsforholdene, klimaet og miljøet med de mange skove og enge er karakteristiske for Alperne.

Der er i produktionsområdet ingen store industrizoner, intet intensivt landbrug og ingen større veje, der kunne udgøre forureningskilder for biavlsprodukterne. Disse forhold gør, at der opnås en ren og sund honning uden tungmetaller og miljøgifte.

Belluno-provinsens klima- og miljøforhold, såsom temperatur og gennemsnitsnedbør, der fremgår af de historiske arkiver, viser sig at være meget forskellige fra naboområderne i slettedalen og fra gennemsnitstallene for Veneto-regionen; de har en gunstig indvirkning på nektarsekretionen, på produktets kvalitet og på dets holdbarhed.

De lave temperaturer og det rigelige nedbør giver Belluno-provinsen førstepladsen i regionen, hvad angår den territoriale udstrækning af enge og græsgange, der er afgørende for udviklingen af den meget rige alpine flora, der i rig udstrækning udvikler sig på Dolomitternes kalkholdige underlag; denne flora tæller over 2 200 arter (1/3 af Italiens samlede flora), og de giver bierne mulighed for at hente nektar og pollen fra de bedste plantekilder.

Dolomitterne i Belluno-provinsen var allerede berømte i tidligere århundreder for sin planterigdom på enge og græsgange; denne floras rigdom og særegenhed udgør en af de videnskabelige hovedårsager til Belluno-naturparkernes anerkendelse på EU-plan, nationalt og regionalt plan.

Et andet vigtigt aspekt af den højstammede flora er skovene med lærk, bøg, skovfyr og rødgran, der er karakteristiske for området. Ved foden af klippevæggene breder der sig tætte skove af bredbladede træer og nåletræer samt højtliggende enge med en rig blomsterpragt af talrige endemiske arter, heriblandt rododendron, tidsler, edelweiss og andre bjergplanter. I dalstrøgene er Belluno-områdets flora af en anseelig størrelse: over 1 400 arter, og heraf mange der fortjener at være kendt, fordi de er endemiske, sjældne eller af høj værdi for plantegeografien.

De blandede græs- og træarter er af en artsrigdom, der anses som en af de bedste set fra et biavls- og pollensynspunkt; det gælder bl.a. uægte akacier, rododendron, mælkebøtter, lindetræer, lyng, kløver og en yderst lang liste af arter, der indgår i de blandede blomsterhonninger.

En anden meget vigtig faktor er tilstedeværelsen af den for bjergegne typiske nektarrige flora, såsom kastanje (Castanea Sativa) og tidsel (Cardus s.p.), idet nektar udgør den nødvendige ernæring for biernes biologiske udviklingskredsløb. Studieafhandlinger og forskning har vist, at nektarproduktionen er større i planter, der gror i bjergene, sammenlignet med dem, der gror på sletter.

Menneskelige faktorer

Biavl har altid været udbredt i Belluno-bjergene, også i meget fjerne tider, hvor honninghøsten ved hjælp af rustikke bistader krævede store færdigheder hos avlerne for at undgå at ødelægge hele bikolonier.

Også i de vanskeligste tider forblev biavl altid en meget udbredt aktivitet i disse områder med anvendelse af hovedsagelig primitive stader. Den innovative indførelse af Dadant-bistader har øget honningproduktionen, men biavl i Belluno-området udføres stadig i dag som en hjemmeindustri; den kræver særlige færdigheder hos producenterne, hvad angår positionering og regulering af bistaderne for at bevare og udvikle kolonierne, hvad angår høstmetoder og valg af periode for at differentiere honningerne af de forskellige blomsterarter, såvel som opfindsomhed med henblik på oplagring.

I dag er størstedelen af biavlerne aktive i Belluno- og Feltrina-dalen, men foruden disse er der talrige producenter i de højere liggende områder, der fremstiller en særlig påskønnet honning: rododendronhonning.

5.2. Produktets egenart

De monoflorale honninger afspejler områdets arter, der anses som værende blandt de bedste med hensyn til pollen og nektar, såsom akacie-robinie, rododendron, mælkebøtte, lind, kastanje; størstedelen heraf findes kun i bjergegne, og derfor er »Miele delle Dolomiti Bellunesi« blevet et eftertragtet produkt. Millefiori-honningen fremstilles af en bred vifte af alpine arter blandt de mere end 2 200 arter, som Belluno-provinsens bjergegne er hjemsted for.

Foruden sin »floreale værdi« har »Miele delle Dolomiti Bellunesi«-honningens kvalitet andre grundlæggende værdier, såsom renhed, sundhed og lang holdbarhed, der også ses af den lave HMF-værdi, der stammer fra det geografiske områdes karakteristika, dvs. biavlernes sagkundskab.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

Det alpine bjergmiljø, der er kendetegnet ved lave temperaturer, rigelig nedbør og dolomitjordbund, gør, at der udvikles en rig alpin flora med træer og græsarter af stor interesse for biavl; Belluno-området er således et velegnet område til fremstilling af kvalitetshonning baseret på de plantearter, der udelukkende eller fortrinsvis findes i alpine bjergområder.

De lave temperaturer året rundt, der er langt lavere end det regionale eller nationale gennemsnit, har også en gunstig påvirkning på honningens kvalitet og dens holdbarhed, dvs. de modvirker enhver unormal fermentering, hvorved produktet i længere tid kan bevare de organoleptiske egenskaber og sammensætningen.

Den ringe menneskeskabte miljøbelastning (indbyggere, industri, vejnet), bjergegnenes iboende isolation og navnlig biavlernes faglige færdigheder i et erhverv, der er forblevet på håndværkerstadiet, er ligeledes medvirkende til at opnå et renere og sundere produkt sammenlignet med produkter fra lavtliggende sletteområder.

Biavl har fra tidernes morgen været vidt udbredt i Belluno-området; den har både været en indkomst for indbyggerne og en energireserve, der i vinterens afsondring anvendes i ernæringen samt i kogekunsten som sødemiddel til fremstilling af diverse traditionelle egnsretter. »Miele delle Dolomiti Bellunesi« er i over 35 år blevet solgt med dette navn på etiketten, og er med denne betegnelse siden slutningen af 80, erne blevet præsenteret på talrige messer og ved lokale landbrugsarrangementer; der findes mange vidnesbyrd fra 80, erne herom, såsom præmier og billeder af biavlere og biavlsprodukter. Fotos fra denne periode optræder på mange mærker og etiketter som vidnesbyrd om »Miele delle Dolomiti Bellunesi«s renommé. Honning fra denne egn er fra tidernes morgen blevet anvendt i mange egnsretter, som sødemiddel i desserter og kager, f.eks. de typiske »cadorini« og »ampezzani« (af stednavnene Cadore og Ampezzo), og den lokale honninglikør som akkompagnement til de lokale oste. Produktet er meget efterspurgt af forbrugerne, især af turister, der anerkender produktets egenart; de køber det i ferien for at kunne anvende det hele året og spreder det til alle regioner i Italien.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006)

Denne forvaltning har indledt den nationale indsigelsesprocedure ved at offentliggøre forslaget om anerkendelse af beskyttelsen af oprindelsesbetegnelsen »Miele delle Dolomiti Bellunesi« i Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana (Italiens »statstidende«) nr. 285 af 5.12.2008.

Den konsoliderede udgave af produktionsspecifikationen kan ses på dette websted:

www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop,%20Igp%20e%20Stg

eller direkte på ministeriets websted (www.politicheagricole.it) ved at klikke på »Prodotti di Qualità« (i skærmens venstre side) og derefter på »Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE (Reg CE 510/2006)«.

(1) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.