BILAG

a) HENVISNINGER

I forbindelse med vedtagelsen af disse konklusioner har Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, noteret sig følgende dokumenter:

— Rådets henstilling af 5. april 2022 om unge volontørers mobilitet i Den Europæiske Union (EUT C 157 af 11.4.2022, s. 1).

— Konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet – Fremme af engagement blandt unge som forandringsaktører for at beskytte miljøet (EUT C 159 af 12.4.2022, s. 9).

— Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2021/2316 af 22. december 2021 om et europæisk ungdomsår (2022) (EUT L 462 af 28.12.2021, s. 1).

— Konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om sikring og skabelse af civilsamfundsmæssige råderum for unge, der letter meningsfuld deltagelse af unge (EUT C 501 I af 13.12.2021, s. 19).

— Konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om styrkelse af flerniveaustyringen i forbindelse med fremme af unges deltagelse i beslutningsprocesser (EUT C 241 af 21.6.2021, s. 3).

— Europa-Kommissionens grønbog om aldring: Fremme af solidaritet og ansvar mellem generationerne (COM(2021) 50 final).

— Rådets konklusioner om integration af aldring i offentlige politikker (6976/21).

— Konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om fremme af demokratisk bevidsthed og demokratisk engagement blandt unge i Europa (EUT C 415 af 1.12.2020, s. 16).

— Konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om bedre muligheder for unge i landdistrikter og fjerntliggende områder (EUT C 193 af 9.6.2020, s. 3).

— Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om retningslinjer for forvaltningen af EU's ungdomsdialog – EU-strategien for unge 2019-2027 (EUT C 189 af 5.6.2019, s. 1).

— Resolution vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om rammerne for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet – EU-strategien for unge 2019-2027 (EUT C 456 af 18.12.2018, s. 1).

— Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 940/2011/EU af 14. september 2011 om det europæiske år for aktiv aldring og solidaritet mellem generationerne (2012) (EUT L 246 af 23.9.2011, s. 5).

— Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Det nye europæiske Bauhaus: Smukt, bæredygtigt, sammen (COM(2021) 573).

— Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: EU-strategi om barnets rettigheder (COM(2021) 142 final).

— European Council on Foreign Relations, policy brief, September 2021, Europe's invisible divides: How covid-19 is polarising European politics.

— Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Et EU med ligestilling: strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder 2020-2025 (COM(2020) 152).

— Europa-Kommissionen, Mapping study on the intergenerational dimension of sport: final report to the European Commission, Publikationskontoret, 2020.

— Europa-Kommissionen, Handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder.

— Europa-Kommissionen, Den europæiske søjle for sociale rettigheder – de 20 principper.

— OECD, Recommendation of the Council on Creating Better Opportunities for Young People OECD/LEGAL/0474, 10. juni 2022.

— OECD report on »Governance for Youth, Trust and Intergenerational Justice: Fit for all Generations?«, 22. november 2020.

— OECD report on Youth and Covid-19: Response, Recovery and Resilience, 11. juni 2020.

— Europa-Kommissionen, arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene– Better Regulation Guidelines (SWD(2021) 305 final, 3. november 2021).

— De Forenede Nationer, Youth Strategy Youth 2030: Working with and for young people.

— Deležan Tomaž, Derailing modern democracies: the case of youth absence from an intergenerational perspective, Annales, 2018.

— Deležan Tomaž, Intergenerational dialogue for democracy. International IDEA Discussion Paper 1/2017.

— Letter to EU institutions by the Parents for Future in Europe, 12. juni 2020.

b) DEFINITIONER AF HOVEDBEGREBERNE I FORBINDELSE MED DISSE KONKLUSIONER

Ved »fremme af den intergenerationelle dimension inden for politikudformning på ungdomsområdet og ungdomsarbejde« forstås fremme af dialog mellem generationerne, solidaritet mellem generationerne og retfærdighed/lighed mellem generationerne på ungdomsområdet inden for rammerne af mandatet for EU-strategien for unge 2019-2027 gennem:

— innovative tværsektorielle ungdomspolitikker (f.eks. indførelse af den intergenerationelle dimension som en af de horisontale prioriteter, en af de horisontale søjler eller et af de horisontale strategiske eller operationelle mål i ungdomspolitiske dokumenter), der fremmer dialog i beslutningsprocesserne for at give unge mulighed for at få lige indflydelse på beslutninger, der berører deres liv, og dermed fremme aldersdiversitet og alderslighed i det offentlige liv på lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan

— styrkelse af leveringen af ungdomsarbejde ved at integrere solidaritet mellem generationerne og dialog mellem generationerne i aktiviteter inden for ungdomsarbejde og frivilligt arbejde.

Ved »dialog mellem generationerne« forstås et interaktivt og sikkert deltagelsesorienteret rum eller en mulighed, der samler yngre og ældre generationer med henblik på at skabe fælles viden og en kollektiv erfaring. Den kan føres gennem forskellige mekanismer (f.eks. undersøgelser, møder, rundbordsdiskussioner, borgerpaneler, fora eller rådgivende råd) med det formål at opnå et højt niveau af informeret medborgerskab, fælles beslutningstagning og integration af lighed mellem generationerne og retsprincipper på forskellige forvaltningsniveauer.

Ved »ligestilling mellem generationerne« forstås lige muligheder for og bistand til alle aldersgrupper i samfundet. Det sikrer, at alle aldersgrupper har de samme rettigheder og pligter.

Ved »lighed mellem generationerne« forstås anerkendelse af, at forskellige aldersgrupper har forskelligartede behov, og at der skal foretages justeringer af ubalancer. Processen er kontinuerlig og kræver, at forsætlige og utilsigtede barrierer, der skyldes skævheder eller systemiske strukturer, identificeres og overvindes. Ved lighed forstås, at der ydes støtte og bistand på forskellige niveauer afhængigt af de forskellige aldersgruppers specifikke behov eller evner. Det sikrer, at alle aldersgrupper får de ressourcer, de har brug for til at få adgang til de samme muligheder.

»Retfærdighed mellem generationerne« henviser til retfærdighed mellem generationerne baseret på idéen om, at den nuværende generations stræben efter velfærd ikke bør mindske mulighederne for et godt og anstændigt liv for de kommende generationer (De Forenede Nationer, 2013 (1)). I forbindelse med disse rådskonklusioner beskriver retfærdighed mellem generationerne forbindelserne mellem nutidige generationer, dvs. mellem yngre og ældre generationer.

»Solidaritet mellem generationerne« henviser til gensidig støtte og samarbejde mellem forskellige aldersgrupper med henblik på at opnå et samfund, hvor mennesker i alle aldre har en rolle at spille i overensstemmelse med deres behov og evner og kan drage fordel af deres samfunds økonomiske og sociale fremskridt på lige fod.

c) RESUMÉ AF DEN ENDELIGE RAPPORT OM DE NATIONALE HØRINGER UNDER 9. CYKLUS AF EU’s UNGDOMSDIALOG:

Høringsfasen i 9. cyklus af EU's ungdomsdialog (EUYD9) løb fra januar til august 2022. Dette resumé af resultaterne af EUYD9 omfatter høringsaktiviteter, der er gennemført af nationale arbejdsgrupper, input fra internationale ikkestatslige ungdomsorganisationer, der deltager i EUYD9, og resultaterne af EUYD9-ungdomskonferencen i Prag, Den Tjekkiske Republik (2). Resultaterne af midtvejsindsamlingen af god praksis (3) er også indarbejdet.

Resultater af underemne 1: »information og uddannelse«

Ifølge de unge, der deltog i høringerne, bør informationskilder og muligheder for at lære om klimaændringer:

— være ungdomsvenlige, tilgængelige og disponible i flere forskellige formater og på flere forskellige sprog

— vise klimaændringernes relevans for en bred vifte af unges liv

— være omfattende, pålidelige og videnskabeligt funderede, dække flere miljøemner og vise politiske processer og udviklinger vedrørende bæredygtighed

— fremhæve sammenhængen mellem klimaændringer og ulighed, som mange unge ikke var bekendt med under høringerne

— gå videre end informationsudveksling og sigte mod at motivere og sætte unge i stand til at handle til gavn for bæredygtighed, herunder gennem politisk handling og ved at træffe bæredygtige livsstilsvalg

— undgå »dommedagsprofetier«, der skaber en følelse af håbløshed og indvirkning på unges mentale sundhed.

For at øge læringsmulighederne vedrørende bæredygtighed blev det foreslået at udnytte skolerne bedre og at medtage emnet i deres læseplaner. Selv om skolerne var det forum, der hyppigst blev foreslået med henblik på disse muligheder, var civilsamfundet, ungdomsklubber, ungdomsorganisationer, digitale værktøjer og peerprogrammer også blandt de udpegede gavnlige læringsmiljøer. Behovet for finansiering af ungdomsarbejde og ungdomsorganisationer med henblik på at udvide læringsmulighederne vedrørende bæredygtighed blev fremhævet.

Resultater af underemne 2: »handling og mobilisering«

En fælles holdning blandt deltagerne i høringen var, at de politiske beslutningstagere og politikerne har udvist manglende handling i forbindelse med bæredygtigheds- og miljøspørgsmål, og at unge har meget begrænsede muligheder for at drage beslutningstagerne til ansvar for disse emner. Der var en følelse af mistillid og utilfredshed over for politikere. Mange, men ikke alle, unge var i stand til at identificere en række tilgængelige deltagelsesmekanismer (f.eks. protester, andragender og civilsamfundsorganisationer). Generelt blev det dog nævnt, at disse mekanismer ikke medførte ændringer i bæredygtigheden på grund af manglende handling fra de relevante politiske beslutningstageres side. Ingen specifikke typer mekanismer blev generelt udpeget som mere effektive. Unge, der er involveret i formelle strukturer (f.eks. ungdomsråd og rådgivende råd), nævnte, at disse strukturer havde en vis virkning, når de blev integreret i den politiske beslutningsproces. Mange unge var dog ikke bekendt med disse strukturer. Det blev nævnt, at mulighederne for at drage beslutningstagerne til ansvar kan forbedres ved:

— at politiske beslutningstagere forpligter sig til mere omfattende foranstaltninger baseret på resultaterne af deltagelsesmekanismerne

— at forbedre tilgængeligheden af deltagelsesmekanismer og sikre, at de fokuserer på marginaliserede gruppers problemstillinger samt flertalsspørgsmål og gør det muligt for marginaliserede unge at påtage sig lederroller

— at øge antallet af muligheder for deltagelse inden for bæredygtighed, navnlig uformel og regelmæssig dialog med valgte repræsentanter

— at fremme og beskytte ungdomsråd ved at øge ressourcerne, oprette flere lokale ungdomsråd og sikre lovgivningsmæssig opbakning.

Resultater af underemne 3: »forvaltning«

På EUYD9-ungdomskonferencerne i Frankrig og Den Tjekkiske Republik og det uformelle ministermøde i Strasbourg den 22. januar 2022 blev der peget på unges bekymringer med hensyn til youthwashing. De unge, der deltog i høringsfasen, var ikke særlig fortrolige med konceptet, men var ofte i stand til at genkende det. Det blev nævnt, at youthwashing var et engagement mellem politikere eller politiske beslutningstagere og unge, som ikke har nogen reel mulighed for at skabe politiske forandringer trods forventninger om at gøre det. Høringerne viste, at deltagelsesmekanismer kan begrænse youthwashing ved:

— at øge gennemsigtigheden og synligheden ved at give de unge klare oplysninger om, hvorvidt det er muligt at gennemføre deres krav, og sikre, at de politiske beslutningstageres tilsagn registreres offentligt og fremmes

— at følge op på og give feedback til unge om de foranstaltninger, som de politiske beslutningstagere har truffet efter deltagelsesaktiviteter, idet de politiske beslutningstagere offentligt rapporterer om de opnåede ændringer eller begrunder manglen på ændringer, der er opnået inden for fastsatte frister, samt deltagelse i en løbende dialog med unge

— at udvikle mere konsekvente og stærkere forbindelser mellem deltagelsesmekanismer og politikområder knyttet til bæredygtighed.

Resultater af underemne 4: »mobilitet og solidaritet«

I høringen blev unge med marginaliseret baggrund af forskellig art spurgt, hvordan de kunne drage fordel af EU-dækkende mobilitetsmuligheder i forbindelse med miljø. Finansielle hindringer eller opfattede finansielle hindringer var et stort problem. Det omfattede bl.a. direkte omkostninger, manglende mulighed for at kunne tage en beskæftigelsespause eller risiko for at miste social bistand. Sprogbarrierer og mangel på tilgængelig information om mulighederne spillede også en rolle. Nogle unge mente, at EU's mobilitetsmuligheder ikke var beregnet til unge med deres baggrund. En tendens til at fokusere på umiddelbare livsbehov eller lokale spørgsmål snarere end miljøspørgsmål var også en faktor. De unge, der blev hørt, fandt, at der er behov for:

— at sænke tærsklen for at have adgang til muligheder ved at fjerne omkostninger, tilbyde kortsigtede (2-3 dage) muligheder, forenkle de administrative procedurer og skabe direkte forbindelse via skoler eller lokale projekter

— at øge finansieringen og støtten til organisationer, der fremmer mobilitets- og solidaritetsprojekter

— at fokusere på lokale miljøinitiativer, der er forbundet med og berører marginaliserede unges egne lokalsamfund

— at øge oplysningsindsatsen og det opsøgende arbejde, bl.a. ved at skabe mobilitetsmuligheder i forbindelse med skoler og ved at samarbejde med organisationer, fagfolk og tidligere deltagere, som har »tillidsbånd« til unge under marginaliserede omstændigheder

— at fremhæve de personlige fordele ved at deltage, navnlig med hensyn til beskæftigelsesegnethed og erhvervskompetencer, og gøre mulighederne mere attraktive

— at yde fleksibel og professionel støtte af høj kvalitet, der er i stand til at opfylde en række forskellige tilgængelighedsbehov, herunder ressourcer til organisationer, der arbejder med unge under marginaliserede omstændigheder, for at støtte miljømæssige mobilitetsmuligheder.

Resultater af underemne 5: »adgang til infrastruktur«

Økonomiske begrænsninger blev udpeget som en af de vigtigste faktorer, der forhindrer unge i at træffe mere bæredygtige valg. De deltagere, der deltog i høringen, opfordrede til, at der udvikles bæredygtig infrastruktur, som er økonomisk overkommelig for unge. Den generelle mangel på infrastruktur i landdistrikterne blev også fremhævet. De typer infrastruktur, der blev ytret ønske om, omfattede:

— prismæssigt overkommelig og forbedret offentlig transport sammen med sikrere og mere udbredte cykelfaciliteter, så de bliver realistiske alternativer til biler

— økonomisk tilgængelige boligmuligheder, da de unge nævnte, at økonomiske hindringer var en vigtig faktor for dem, der gør det vanskeligt at tage hensyn til bæredygtighed, når de skal vælge bolig

— mere grønne, åbne offentlige rum og fremme af vedvarende energi

— bæredygtige fødevare- og forbrugsmuligheder til en overkommelig pris, herunder genanvendelse og genbrug. Dette var vigtigt for mange unge, om end ikke så høj en prioritet som andre forslag.

På EU's ungdomskonference i Prag identificerede man en rolle, som ungdomspolitikken og ungdomssektoren kan spille med hensyn til at støtte unges deltagelse inden for de politikområder, der er mere direkte relateret til infrastruktur, f.eks. transport, boliger, byplanlægning, energi og landbrug.

Resultater af et tværgående tema: dialog mellem generationerne

På EU's ungdomskonference i Prag blev det konstateret, at bæredygtighed og inklusion ikke er »ungdomsspørgsmål«, men derimod spørgsmål, der berører hele samfundet. Det blev derfor nævnt, at god praksis inden for politikudformning kræver dialog mellem generationerne på tværs af alle generationer. Der var ingen stærke krav om dialog mellem generationerne under EUYD9-høringerne, men der var en vis støtte, da emnet blev præsenteret for de unge, der deltog. Det blev nævnt, at dialogen mellem generationerne havde potentiale til:

— at legitimere og opbygge anerkendelse af unges ønsker og indsats med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål

— at opbygge gensidig solidaritet og støtte mellem generationerne

— at fremme læring mellem generationerne og sætte unge i stand til at påvirke ældre generationers syn på bæredygtighed.

Det blev anført, at dialogen mellem generationerne ikke bør erstatte eksisterende mekanismer for unges deltagelse eller direkte dialog mellem unge og politiske beslutningstagere, men bør finde sted sideløbende med disse aktiviteter.

(1) De Forenede Nationer, Intergenerational solidarity and the needs of future generations, Report of the Secretary-General, A/68/322, 2013.

(2) EUYD9 EU's ungdomskonference i Prag, Den Tjekkiske Republik. Endelig konferencerapport: Deliberations on Sustainability and Inclusion, 25. juli 2022.

(3) EUYD9-midtvejsrapport. Good Practices and Consultation Processes, 30. juni 2022.