ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM ( 83) 463 
 
 
 
Vol. 19 83/0176 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), t his file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen 
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983, 
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003 
(ABI. L  243 vom 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit 
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5 
der genannten Verordnung freigegeben.  
 
KOMMISSIONEN  FOR  DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(83)  463  endelig  udg 
Bruxelles,  23 august  1983 
MEDDELELS E TIL RÅDET FRA  KOMMISSIONEN 
i medfør af artikel 2 i Rådets direktiv 
83/129/EØF  af 28. marts 1983 om indførsel 
i medlemsstaterne af  visse  sælungeskind 
og varer heraf 
KOM(83)  463  endelig  udg 

KOMMISSIONEN 
FOR 
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
MEDDELELSE  TIL  RÅDET  FRA KOMMISSIONEN 
i medfør  af artikel 2 i  Rådets  direktiv 
83/129/EØF  af 28. marts 1983 om  indførsel 
i medlemsstaterne af  visse sælungeskind 
og varer heraf^ 
1) EFT  nr. L 91 af  9.4.1983,  s. 30. 

INDHOLD 
1. Indledning 
2. Resultaterne af den fortsatte kontakt med tredjelande 
2.1. Canada 
2.2. Norge 
3. Resultaterne af det fjerde  møde  i konferencen for parterne 
i konventionen om international handel med udryddelsestruede  
vilde dyr og planter (CITES)  vedrørende sæler 
4. Videnskabelige aspekter og  følger  for forvaltning af  grønlands- 
sæl-  og klapmydsbestande 
4.1. Vurdering af  grønlandssæl-  og klapmydsbestande 
4.1.1-  Nordvestatlanten 
4.1-1.1.  Grønlandssæl 
4.1.1.2.  Klapmyds 
4.1.2.  Nordøstatlanten 
4.2. Forskning 
4.2.1.  Klapmyds 
4.2.2.  Grønlandssæl 
4.3.  Følgerne  for forvaltningen 
4.3.1.  Forvaltningsstrategier 
4.3.2.  Ramme for forvaltningen 
5. 1983-jagten 
5.1. Grønlandssæl 
5.1.1.  Nordvestatlanten 
5.1.2.  Nordøstatlanten 
5.2. Klapmyds 
5.2.1.  Nordvestatlanten 
5.2.2.  Nordøstatlanten 
6. Foranstaltninger  truffet  i medlemsstaterne 
7. 1983-jagten: metoder og  omstændigheder 
7.1. Drabsmetoder 
7.2. Markedssituationen 
8. Resumé 
9. Konklusion 7.1. Drabsmetoder 
7.2. Markedssituationen 
8. Resumé 
9. Konklusion 

- 1 -
1. I_.TdLedni ng 
:' Rådets direktiv 83/129/EØF er det fastsat, at medlemsstaterne træffer 
alLe  nødvendige foranstaLtninger eller opretholder sådanne foranstaltninger 
for at sikre, at de i bilaget anforte varer ikke indføres i erhvervsøjemed 
til deres område. Direktivet gælder fra den 1. oktober 1983 til den 
1. oktober 1985, medmindre Rådet på forslag af Kommissionen træffer 
anden  bestemmelse med kvalificeret flertal. 
I direktivet opfordres Kommissionen til under sine  fortsatte  kontakter 
med de berørte lande til stadighed at tilstræbe løsninger, der gør 
anvendelse  af direktivet overflødig. Det skal i denne sammenhæng bemærkes, 
at Rådet ved vedtagelse af direktivet baserede sig på følgende: 
a) Europa-Parlamentets beslutning af 11. marts 1982, 
b) frivillige eller bindende foranstaltninger  truffet  i medlemsstaterne 
for at begrænse indførsel eller markedsføring af sælungeskind, og 
c) tvivl  med hensyn til bestandene af grønlandssæler og klapmydser, 
der er påpeget i forskellige undersøgelser. 
Ifølge direktivet skal Kommissionen desuden forelægge Rådet en rapport 
senest  den 1. september 1983. 
Denne  rapport opfylder denne bestemmelse, og den indeholder navnlig oplys­
ninger, som Kommissionen er kommet i besiddelse af siden Rådets møde den 
28. februar 1983. Den bør tages i betragtning ved alle yderligere drøftelser 
af spørgsmålet i Rådet sammen med oplysninger og konklusioner, der er inde­
holdt i Kommissionens meddelelse til Rådet af 15. februar 1983 (Rådets 
dokument 4914/83 ENV 20). 
2. Resultaters?. af den  fortsatte  kontakt med tredjelande 
2.1.  Canada 
Som opfølgning af Rådets direktiv  fandt  det første møde med  Canadas  repræsen­
tanter sted i Bruxelles den 13. april 1983. Kommissionen  udtrykte  håb om, at 
Canada  ville være rede til at samarbejde ved yderligere drøftelser. De  cana­
diske  repræsentanter understregede som svar, at enhver importbegrænsning med 
hensyn  til sælskind var uforenelig med  GATT,  og mente, at direktivets bestem­
melser  og anvendelse af traktatens artikel 235 antydede en vægtforskydning hen 
mod udelukkende at støtte sig til videnskabelige hensyn - det synspunkt,  Canada 

- 2 -
heLe  tiden havde  taget  - men forbeholdt sig deres stiLling med hensyn til en 
videreførelse af drøftelserne med Kommissionen. Kommissionen anførte, at 
selv  om det var  rigtigt,  at direktivet lægger større vægt end  hidtil  på 
videnskabelige  betragtninger, ville det dog være nødvendigt at dække alle 
aspekter  af spørgsmålet i rapporten til Rådet. Derefter var der en  kort 
drøftelse af spørgsmålet på EØF/Canada-konsultationerne på højt niveau den 
25. april 1983, hvor de canadiske repræsentanter anførte, at de om  kort  tid 
ville besvare Kommissionens  invitation  til at fortsætte drøftelserne, og at de 
i svaret ville anføre, hvilke betingelser, der må være til stede, for at  Canada 
er villig til at fortsætte drøftelserne. 
Der blev den 30. maj modtaget en verbalnote (bilag 1) med betingelserne for 
yderligere drøftelse af spørgsmålet.  Canada  påtog sig at træffe nye foranstalt­
ninger med hensyn til forvaltning af,drabsmetoder for og beskyttelse af grøn-
landssæler og klapmydser, hvis der var videnskabeligt bevis for nødvendigheden 
heraf til gengæld for en forpligtelse fra Kommissionen om udelukkende at ba­
sere  sin rapport og henstillinger til Rådet på videnskabelige betragtninger 
vedrørende forvaltning og drabsmetoder såvel som påsamarbejde med hensyn til 
opstilling af en international ramme for forvaltning af sælbestande. 
På baggrund af bestemmelserne i Rådets direktiv  faldt  det ikke Kommissionen 
svært at  tilslutte  sig, at de videre drøftelser skulle  omfatte  videnskabelige 
og beskyttelsesmæssige aspekter og alternativer for internationalt samarbejde 
vedrørende forvaltning af sælbestande. Den pointerede imidlertid, at rapporten 
nødvendigvis måtte omhandle alle de aspekter af sælungespørgsmålet, som der 
henvises  til i direktivet, og at den følgelig ikke kunne være enig i, at dens 
rapport udelukkende skulle baseres på videnskabelige betragtninger. 
(Bilag  1). Der har - på trods af gentagne påmindelser fra Kommissionens side -
ikke siden været yderligere henvendelse fra canadisk  side,  og det har følgelig 
ikke været  muligt  at tilrettelægge et møde i Ottawa på Kommissionens anmodning 
mellem canadiske regeringsrepræsentanter og Kommissionens repræsentanter. 
2.2. Norge 
Efter  vedtagelsen af Rådets direktiv  fandt  første møde med de norske regerings­
repræsentanter sted den 12. april 1983, hvor det blev pointeret, at den norske 
regering lagde stor vægt på  fortsat  at drøfte sælspørgsmålet med Kommissionen. 
Der blev afholdt et nyt møde den 24.  juni  1983, hvor man både drøftede de 
canadiske  forskningsforslag (jf. bilag II til Kommissionens rapport af 15. fe­
bruar 1983 og resultaterne af NAFO-mødet den 13.-17.  juni  (jf. pkt. 4.1.1). 
De norske myndigheder gav ligeledes Kommissionen oplysninger om 1983-jagten, 

- 3 -
markedssituationen og yderligere forskning vedrørende de pågældende sælarter. 
Norges  stilling til Rådets direktiv kan i korthed beskrives som  fuld  villighed 
til at samarbejde med Kommissionen og med  Canada  om fastlæggelse og udførelse 
af den nødvendige forskning. Norge har hele tiden argumenteret for forvaltning 
af bestande på ren og skær videnskabeligt grundlag, og at der følgelig ikke er 
grundlag for Rådets direktiv, som betragtes som en overtrædelse af frihandels­
aftalen med Norge; direktivet er derudover unødvendigt,  fordi  der ikke findes 
noget marked for de pågældende varer - en situation, der ser ud til at ville 
fortsætte, i det mindste i direktivets anvendelsesperiode. 
3. Resultaterne af det  fjerde  møde i konferencen for parterne i konventionen  
om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter  (CITES) 
vedrørende sæler 
Konferencens  parter afviste et forslag fra Forbundsrepublikken Tyskland om at 
medtage alle egentlige sæler (Phocidae) i bilag II til konventionen. Det var 
de fleste tilstedeværende parters opfattelse, at foranstaltningerne vedrørende 
klapmyds var  berettiget,  men at medtage hele familien på grund af lighed i 
udseendet  ikke var det. Der kunne imidlertid ikke gives  udtryk  for et diffe­
rentieret  synspunkt herom,  fordi  afstemningen kun vedrørte det samlede forslag. 
4. Videnskabelige aspekter og følger for forvaltning af grønlandssæl- og  
k lapmydsbestande 
4.1.  Vurdering af grønlandssæl- og klapmydsbestande 
4.1.1.  Nordvestatlanten 
På en fælles anmodning fra  Canada  og Det europæiske økonomiske Fællesskab om 
forvaltning i 1984 og 1985 af sælbestandene i NordvestatLanten  holdt  ad hoc-
arbejdsgruppen vedrørende sæler under det videnskabelige NAFO-råd møde i 
Dartmouth fra 13.-17.  juni  1983. Arbejdsgruppens opgave var for både grøn-
landssælens og klapmydsens vedkommende at gennemfå og rådgive om: 
a) den nuværende bestands størrelse og antallet af unger samt de seneste ud­
viklinger i  disse  parametre; 
b) nuværende substi tut ionsudbytte og vedvarende  udbytte  med den nuværende 
bestands  størrelse og på lang sigt med forskellige valg med hensyn til 
alderssammensætning i fangsten, herunder den senest stedfundne; mere  speci­
fikt,  hvordan ville substitutionsudbyttet ændres, hvis alderssammensætningen 
i fangsten ændrede sig fra den senest observerede? 

- 4 - XI/475/83 
c) tendenser i populationsstørrelse baseret pa forskellige fangstniveauer 
under forudsætning af kvotabestemmelser for al indhug undtagen ved 
den traditionelle fangst i canadisk Arktis og i Grønland; 
d) tendenser i fangsten i  Canada,  nord for 60° N breddegrad og i Grønland; 
e) forskningsbehov fremover og behovet for koordinering med  ICES; 
f) hensyntagen til grænserne for enhver ændring i populationsoverskuddet 
af klapmydser i de næste fem år med opretholdelse af en række fangst­
niveauer  i denne periode. 
4.1.1.1.  Resultater vedrørende grønlandssæl 
De konklusioner, der kan uddrages af mødet, er  stort  set de samme som 
ICES-undersøgelsens: muligheden af, at populationen er blevet mindre 
siden  1967 kan ikke udelukkes 
Det må imidlertid bemærkes, at den ringe fangst i 1983 betyder, at popu­
lationen næsten med sikkerhed øges, hvis fangsten forbliver på omkring 
1983-niveauet. Hvis de lave skøn med hensyn til naturlig  mortalitet  er 
korrekte, skulle der ske en meget stor  (indtil  50%) forøgelse af popula­
tionen over de næste fem år. 
4.1.1.2.  Resultater vedrørende klapmyds 
Bortset fra, at der praktisk  talt  ikke blev fanget nogen klapmyds i 
Canada  og Norge i 1983, var der ingen nye oplysninger. Der blev foretaget 
nogle forsøgsberegninger, hvor man anvendte et mindsteskøn på 15 000 
for ungproduktionen i 1979 og en gaffel for mortalitetsrater (0,07 til 
0,13). Beregningerne antydede, at med en temmelig bred gaffel for mor­
talitetsrater kan populationen ikke engang bære fangsten i Grønland. 
De generelle konklusioner afveg heller ikke fra  ICES's. 
1) En revideret version af det dokument, som Roff og Bowen forelagde pa 
ICES-mødet i oktober 1^82 om populationsdynamik for grønlandssælen, 
var til rådighed for a, .iejdsgruppen. I det dokument var der anvendt 
en anden metode til at bc-egne populationens aldersstruktur i 1967, 
hvoraf resultatet blev er. ?ndnu lavere skønnet naturlig  mortalitet 
end den, der var forelagt .CES (på omrking 0,07 fremfor 0,08-0,10). 
Arbejdsgruppen mente, at  dette  øgede gaffelen for mulige værdier for 
naturlig  mortalitet  fra  0,08-0,11  anvendt af  ICES  til 0,05-0,11. Dette 
bevirker, at gaffelen for vedvarende  udbytte  for populationen øges i 
opadgående retning. Effektiviteten af Roff~ og Bowen-teknikkerne til 
vurdering af naturlig  mortalitet  er imidlertid ikke blevet vurderet 
af arbejdsgruppen. 
Arbejdsgruppen gentog de beregninger, der var udført at  ICES,  og anvendte 
gafler for ungeproduktionen i 1967 og 1978-80 og forskellige mortalitetsrater. 

- 5 -
4.1.2.  NordfrstatLanten 
Der er ikke bLevet  offentliggjort  eLLer  meddeLt Kommissionen nogen 
analyse  af Nordøstatlantens bestande af grønlandssæl og klapmyds. De 
norske  myndigheder anførte imidlertid, at de påtænker regelmæssig 
fremsendelse  af deres videnskabelige data om Jan Mayen-bestandene til 
ICES~ad  hoc-arbejdsgruppen for sæler til oplysning for  Norge-USSR-
fi skeri  Kommi  ssi onen. 
4.2.  Forskning 
4.2.1.  Klapmyds 
Den manglende mulighed for at fremskaffe videnskabeligt bestemte skøn 
over  den nuværende ungeproduktion og substitutionsudbyttet for klap-
mydser  er i  stort  omfang forbundet med mangel på pålidelige oplysninger 
om bestandenes størrelse. For Nordvestatlanten findes der ikke til­
strækkelige data om størrelsen af flokkene ved Newfoundlands kyst 
("the Front") og i Davisstrædet, i hvilket omfang de blandes langs 
Grønlands kyst, omfanget af den indbyrdes udveksling mellem  disse 
to flokke og en eventuel blanding med Jan Mayen-flokken. 
Sådanne oplysninger er kritiske for  fremtidig  vejledning vedrørende 
fangstniveauer for klapmydser, og derfor anbefalede  NAFO-ad  hoc-arbejds­
gruppen på det kraftigste et intensivt etårigt koordineret forsknings­
program omfattende: 
- samtidig opmåling fra  luften  af "the Front" (langs Newfoundlands 
kyst) og Davisstrædets ynglepopulationer og den nødvendige verifi­
cering heraf på nært hold; 
- indsamling af et passende antal biologiske enheder (500-700 hunner) 
til analyse af alderssammensætning og reproduktionsrater ved New­
foundlands kyst, i Davisstrædet og langs Grønlands kyst; 
- mærkning af unger ved Newfoundlands kyst, Davisstrædet og Jan  Mayen. 
Aldersprøveudtagningen fra flokken i Davisstrædet  anses  for at være 
særlig vigtig, på grund af de oplysninger, der herved kan indhentes 
om den  totale  mortalitetsrate for denne  flok,  dens reproduktionspara-
metre og omfanget af blanding med andre ynglende flokke. 
De canadiske myndigheder har foreslået at udarbejde et sådant omfattende 
forskningsprogram (som nøje svarer til det canadiske forslag anført 
i bilag II til meddelelsen til Rådet fra Kommissionen af 15. februar 
1983),  som vedkommende parter  skal  overveje med henblik på gennemførel­
se -, 1984. Situationen med hensyn til gennemførelse fremover af nødven­
digt  forskningsarbejde for så  vidt  angår klapmydsen er således opmun­
trende. Kommissionen er til enhver tid villig til at samarbejde i 
sådant arbejde. 

- 6 -
4.2.2.  Grønlandssæl 
Kommissionen  er enig i det synspunkt, at forskning vedrørende kLapmydser 
er vigtigere end forskning vedrørende grønlandssaeLer, men de igangværende 
programmer for sidstnævnte art bør selvfølgelig fortsættes. Et særligt 
vigtigt  område for den fremtidige forskning vedrørende Grønlandssæler 
er den gensidige påvirkning mellem  disse  sæler og fiskebestandene.  Selv 
med den lave fangst i 1983 og den forventede  hurtige  stigning i bestan­
dene,  hvis fangsten forbliver på omkring samme niveau, stiger behovet 
for forvaltningsforanstaltninger sandsynligvis også. 
Kommissionen  vil følge spørgsmålet op fremover, når den søger vejledning 
hos NAFO's  videnskabelige råd. 
4.3. Følgerne for forvaltningen af bestandene af grønlandssæler og klapmydser 
4.3.1.  ForvaItningsst rategi er 
En faktor,  der må tages i betragtning, er, at på grund af den lave  efter­
spørgsel efter "whitecoats" og"bluebacks" var  Canadas  og Norges faktiske 
kommercielle fangst af grønlandssæler og klapmydser lav i 1983 og lavere 
end tillidsgrænsen i hvilken som helst TAC. Denne situation ændrer sig 
sandsynligvis  ikke i de næste par år. 
TAC bør imidlertid opstilles på baggrund af sunde principper for bestands-
forvaltning, medens både størrelsen og arten af den faktiske fangst kan 
variere inden for givne grænser som resultat af økonomiske overvejelser. 
I 1983 blev TAC for grønlandssæler fastsat på samme niveauer som i de 
foregående år på trods af de usikkerhedsmomenter, der var afspejlet i 
ICES-rapporten.  Den nordvestatlantiske TAC for klapmydser, blev kun re­
duceret med 20%. Kommissionen accepterer det sunspunkt, som  IUCN  gav 
udtryk  for i december 1982, at det - på grund af de eksisterende usikker­
hedsmomenter og så længe som  disse  ikke kan fjernes på passende  vis­
er nødvendigt med en forsigtig forvaltning af grønlandssæler med tilstræk­
kelige sikkerhedsfaktore der tager højde for  disse  usikkerhedsmomenter. 
Følgelig bør fangstkvoter fer grønlandssæler på videnskabeligt grundlag 
fastsættes mere  forsigtigt  d hidtil,  indtil  situationen for og tenden­
serne  i populationerne kan fastlægges mere bestemt; da der hersker en 
farligere række usikkerhedsmomenter omkring grønlandssælernes status, 
bør kvoterne reduceres betydeligt el ler fangsten endog indstilles midler­
tidigt.  Gennemførelse af de ovenfor nævnte forskningsprogrammer ville 
bidrage betydeligt til at mindske antallet af de bestående usikkerheds­
momenter. 

- 7 -
4.3.2.  Ramme for forvaltningen af sælbestande 
Som anført i meddelelsen til Rådet af 15. februar 1983 er Kommissionen 
af den opfattelse, at oprettelse af en international sælfangstkonvention, 
som foreslaet af  Canada,  ikke er den  rette  løsning på de problemer, der 
er involveret i forvaltning af sælbestande, navnlig på grund af overlap­
ning med bestående internationale organisationer  (NAFO  og ICES),  og  fordi 
Norge  måtte finde det vanskeligt at deltage i en sådan organisation. 
Norges  ønske om at involvere  ICES  i videnskabelige spørgsmål vedrørende 
Ncrdøstatlanten styrker Kommissionen i  dette  synspunkt. 
5. 1983-jagten 
5.1.  Grønlandssæl 
5.1.1.  Nordvestatlanten 
Foreløbige oplysninger om den regulerede canadiske fangst i 1983 peger 
på, at denne var betydelig lavere end i de foregående år: ca. 50 000 
sammenlignet med 160 000-190 000 på grund af ringe efterspørgsel. Der 
blev kun fanget meget få "whitecoats". Ud fra et beskyttelsessynspunkt 
er det  vigtigt  at bemærke, at der ikke  fandt  et skift  sted til  jagt  på 
dyr på over et år. Det forventes, at der som i tidligere år vil blive 
fanget yderligere 20-25 000 sæler i canadiske Arktis og Grønland. Norge 
deltog ikke i Newfoundland-sæljagten i 1983. 
5.1.2.  Nordøstatlanten 
Der kan ikke gives nøjagtige tal for 1983-fangsten i Hvidehavet hvor 
der i de seneste år er blevet fanget gennemsnitligt 50 000 grønlandssæl-
unger (heraf blev 15-17 000 fanget af norske fartøjer). I 1983 fangede 
fire  norske fartøjer 18 089 grønlandssæler fra flokken i Hvidehavet, 
hvoraf 431 var unger på mellem 4 og 20 uger. 
Ved Jan Mayen fangede to norske fartøjer 3 318 grønlandssæler (12 000 
i 1982), hvoraf 742 var årsunger, men det omfattede ikke nogen "white­
coats". 
Klapn:yds 
Nordvestatlanten 
I 198i blev der ud for New Foundlands kyst ikke fanget nogen klapmyds af 
større fartøjer på grund af den ringe efterspørgsel efter klapmydsskind. 
Indtil  3. juni  var der ved New Foundland blevet  taget  50 unger og 64 
ældre s«ler af individuelle fangere. Hvis.grønLandsfangsten af klapmyds forbliver på 5.2. 
5.2.1. 

- 8 -
det tidligere niveau (det nyeste skøn er på 5 600 i 1980), vil den  for­
ventede fangst i Norvestatlanten blive på mindre end 6 000, hvorimod den 
skønnede gennemsnitsfangst siden begyndelsen af 1970-erne har været på ca. 
16 000. 
5.2.2.  Nordøstatlanten 
DerbLevaf  norske fartøjer kun fanget 86 voksne klapmydser ved Jan Mayen 
i 1983 (sammenlignet med ca. 13 500 - heraf mellem 70 og 80% "bluebacks" -
i 1982). 
6. Foranstaltninger  truffet  i medlemsstaterne 
Kommissionen  undersøger i øjeblikket nye oplysninger fra medlemsstaterne om 
foranstaltninger,.der er  truffet  for at forebygge indførsel af sælungeskind. 
Kommissionen  undersøger for sin  part  muligheden for at  oprette  nye Nimexe-
underopdelinger for at  lette  toldens overvågning af  effektiviteten  af foran­
staltninger, der  skal  træffes af medlemsstaterne i overensstemmelse med Rå­
dets direktiv 83/129/EØF, og at være på vagt over for forsætlig eller  ufor­
sætlig fejlbeskrivelse af de pågældende skind og varer under et beslægtet 
NIMEXE-nummer. 
7. 1983—jagten: metoder og omstændigheder 
7.1.  Drabsmetoder 
Da der næsten ikke blev  jagtet  nogen sælunger i 1983 blev køller og hakapiker 
praktisk  taget  ikke anvendt som bedøvelsesmiddel.  Siden  meddelelsen til 
Rådet fra Kommissionen af 15. februar 1983 har der ikke været nye oplysning­
er om anvendelsen af og udviklingen i alternative drabsmetoder for sælunger. 
7.2.  Markedssituationen 
Den ringe efterspørgsel efter saIskindsprodukter i almindelighed og efter 
varer baseret på sælunger i sæ  Heshed  har i de seneste år ført til en 
ophobning af store usolgte lagre af  skind.  Sammen med de usikre udsigter 
for handelen på fællesskabsmarkedet fik  disse  forhold storkøberne af sæl­
skind  til at meddele, før 1983-sæljagten gik ind, at de hverken ville købe 
" whitecoats"eller "bluebacks" i år og sansynligvis heller ikke i de næste 
2-3 år. 

- 9 -
8- Resumé 
(i) NAFO-skønnene fra  juni  1983 støtter den tvivl, der blev  rejst  med hensyn 
til populationssituationen for grønlandssæler og klapmydser i  ICES-under-
søgelsen fra oktober 1982, der var et af grundlagene for vedtagelse af 
direktiv 83/129/EØF. 
(ii) Intensiverede forskningsbestræu^lser vedrørende bestandene af kLapmyds 
er væsentlige for opstilLing af et videnskabeligt grundLag for beslut­
ninger fremover vedrørende forvaltningen heraf. 
(iii) Forskning vedrørende grønlandssæler bør fortsætte. Den gensidige påvirk­
ning melLem  disse  sæler og fi skebestande kan sandsynligvis blive et  vig­
tigt  spørgsmål fremover, og på grund af mangelen i øjebLikket på oplys­
ninger bør  dette  aspekt undersøges:nøjere. 
(iv) Det må imidlertid erkendes, at resultaterne af den forskningsindsats, der 
er henvist til i pkt. 4.2., først vil blive tilgængelig om et par år. 
(v) Resultaterne af NAFO-undersøgeIserne understreger behovet for omhyggelig 
forvaltning af grønlandssæler så længe de bestående usikkerhedsmomenter 
ikke kan fjernes med  rette  belæg. Forså  vidt  angår klapmydsen bør der 
gælde betydeligt lavere TAC og kvoter eller den komercielle  jagt  endog 
indstiIles. 
(vi) Konferencen for CITES-parterne var ikke i stand til at træffe foranstalt­
ninger for klapmyds. 
(vii) Direktiv 83/129/EØF har ført til en reduktion af jagten under den lavere 
grænse for substitutionsudbytte, en virkning der sandsynligvis vil vare 
2-3 år og derved være et betydeligt bidrag til at forbedre  bevarelses-
situationen for både grønlandssæl og klapmyds. 
(viii)  I betagtning af den almindelige indstilling til traditionel  Inuit-jagt  må 
det håbes, at anvendelsen af direktivet vil bidrage til at mindske de 
eventuelle negative virkninger af den fremherskende ringe efterspørgsel 
efter ;;ælskindsprodukter i almindelighed på det kommercielle marked for 
Inuit-producerede  skind. 
(ix) Kommissionens videre kontakter med  Canada  og Norge førte ikke til en si­
tuation, som ville gøre anvendelse af direktiv 83/129/EØF overflødig, af 
følgende årsager: 

- 10 -
(a) At der næsten ingen "uhitecoats" og "bluebacks" blev fanget i 1983, 
skyldes  en meget ringe efterspørgsel efter disse produkter i de seneste 
år og dårlige udsigter for denne handel som følge af de foranstaltning­
er, der er  truffet  eller som er planlagt i forbindelse med resolutionen 
fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer af 5. ja­
nuar 1983 og Rådets direktiv af 28. marts 1983. 
(b) Både  Canada  og Norge fastsatte de samlede  tilladte  fangstmængder på  sam­
me niveauer som for de foregående år under hensyntagen til usikkerheds­
momenterne omkring bevaringssituationen for grønlandssæler og klapmydser, 
der blev  rejst  i oktober 1982 i ICES-undersøgelsen. 
(c) Hverken  Canada  eller Norge skred til handling for at imødekomme indsigel­
serne  mod drab på nyfødte sæler. Det synes sandsynligt, at havde der væ­
ret et marked for "whitecoats" og "bluebacks",, ville der have været jag­
tet som de foregående år i samme omfang, med de samme metoder og under 
samme  omstændigheder. 
9. KONKLUSION 
I betragtning af ovenstående har Kommissionen besluttet ikke at stille 
forslagom ændring af direktiv 83/129/EØF, og den er af den opfattelse, 
at det bør gælde for den planlagte peiode, og at situationen skaL tages 
op til ny overvejelse i september 1985. 

Bilag  I 
MISS. OM OF  CANADA 
to the European Communities MISSION  DU  CANADA 
auprès des Communautés Européennes 
Rue de Loxum, 6, 
1000  BRUXELLES 
Nr. 1804 
Vedr.:  Det af Kommissionen for nylig fremsatte forslag om at afholde en 
række møder for at drøfte en opfølgning af Rådets direktiv af 28. marts 1983 
om indførsel af visse sælskind og varer heraf. 
Canadas  regering blev opmuntret ved at høre, at Fællesskabet accepterede at 
samarbejde ved udarbejdelse af en fælles anmodning om at høre det viden­
skabelige  råd i Organisationen for fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav 
(NAFO)  vedrørende forvaltning af sælpopulationer i betragtning af den  gen­
sidige  forståelse, at der blev anmodet om denne udtalelse,  fordi  den er 
relevant for de beslutninger, som de pågældende parter skal træffe. 
'2 

- 2 -
I anledning af Rådets direktiv af 28. marts 1983 vil  Canadas  regering med 
glæde deltage i supplerende drøftelser, forudsat at de to parter forpligter 
sig til at basere deres henstillinger og videre foranstaltninger udelukkende 
på objektive videnskabelige beviser og på et  fremtidigt  samarbejde omkring 
international forvaltning.  Canadas  regering vil på sin side være villig til, 
hvis  det videnskabelige bevis peger på behovet herfor, at træffe nye foran­
staltninger vedrørende forvaltningen af, fangstmetoderne for og beskyttelsen 
af bestandene af grønlandssæler og af klapmydser. Til gengæld ville  Canadas 
regering bede Kommissionen om at indgå en tilsvarende forpligtelse  ved­
rørende dens rapport og henstillinger til Ministerrådet om behovet for at 
begrænse handelen med sælprodukter eller påtænke andre løsninger, således at 
de udelukkende baseres på videnskabelige hensyn vedrørende forvaltning, 
beskyttelse og anvendte fangstmetoder med hensyn til bestandene af grønlands-
sæler og klapmydser, samt at de baseres på et  fremtidigt  samarbejde omkring 
international forvaltning. 
Hvis  Kommissionen er villig til at samarbejde på  dette  grundlag, vil  Canadas 
regering med glæde udpege repræsentanter til at møde Kommissionens repræ­
sentanter i Ottawa med henblik på ovennævnte drøftelser. 
3 

- 3 -
i hø-lighedsformular) 
Canadas  mission 
(stempel) 
BRUXELLES 
den 30. maj 1983 

Bilag II 
Vedr.:  Note nr. 1804 fra  Canadas  mission ved De europæiske Fællesskaber 
af 13. maj 1980 om opfølgning af Rådets direktiv af 28. marts 1983 om 
indførsel til Fællesskabet af  visse  sælungeskind og varer heraf. 
Kommissionen  er overbevist om behovet for at fortsætte drøftelserne med de 
canadiske  regeringsrepræsentanter om opfølgning af Rådets direktiv, og er 
glad for den canadiske regerings  vilje  til at deltage i sådanne drøftelser. 
Den er enig i, at i lyset af direktivets betingelser bør sådanne drøftelser 
koncentreres om spørgsmålets videnskabelige og beskyttelsesmæssige aspekter 
og om alternativer til internationalt samarbejde for forvaltning af sælbestande. 
Vi gentager  vort  forslag om, at der så  hurtigt  som  muligt  bør afholdes et 
møde herom. 
Medens  Kommissionen bestemt er villig til at henlede Rådets opmærksomhed på 
anmodningen fra  Canadas  regering om, at kommende beslutninger om grønlands-
sæler og klapmydser udelukkende bør baseres på videnskabeligt grundlag, kan 
den imidlertid ikke acceptere  Canadas  forslag om, at den  skal  forpligte  sig 
selv  til at basere sin rapport og henstillinger til Rådet udelukkende på 
videnskabelige  betragtninger vedrørende forvaltning, beskyttelse og  jagt-
metoder.  Dens  rapport må nødvendigvis omhandle alle aspekter af sælunge-
spørgsmålet, som der henvises til i direktivet. 
I noten fra  Canadas  mission af 30. maj 1983 foreslår den canadiske regering 
et møde i Ottawa med Kommissionens repræsentanter. Efter Kommissionens op­
fattelse ville det være  nyttigt,  hvis et sådant møde kunne finde sted så 
hurtigt  som  muligt  efter NAFO-mødet om grønlandssæler og klapmydser, der 
afholdes  i Halifax den 13.-17.  juni  1983. Kommissionen foreslår følgelig, at 
det foreslåede møde i Ottawa afholdes den 27. eller 28.  juni  1983. 
(høfLighedsformular)