Adgang til markedet for international godskørsel (omarbejdning) ***I

P6_TA(2008)0218

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 21. maj 2008 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (omarbejdning) (KOM(2007)0265 — C6-0146/2007 — 2007/0099(COD))

(2009/C 279 E/38)

(Fælles beslutningsprocedure: førstebehandling)

Europa-Parlamentet,

(1) EFT C 77 af 28.3.2002, s. 1.

P6_TC1-COD(2007)0099

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 21. maj 2008 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. …/2008 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (omarbejdning)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71,

under henvisning til forslag fra Kommissionen ,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Der skal foretages en række væsentlige ændringer i Rådets forordning (EØF) nr.881/92 af 26. marts 1992 om adgang til markedet for vejgodstransport i Fællesskabet, som udføres fra eller til en medlemsstats område eller gennem en eller flere medlemsstaters områder (4), i Rådets forordning (EØF) nr. 3118/93 af 25. oktober 1993 om betingelserne for transportvirksomheders adgang til at udføre intern vejgodstransport i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende (5), og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/94/EF af 12. december 2006 om fælles regler for visse former for vejgodstransport (6). Af klarhedshensyn bør de to forordninger og direktivet omarbejdes.

(2) Indførelsen af en fælles transportpolitik indebærer bl.a. fastsættelse af fælles regler om adgang til markedet for international godskørsel på Fællesskabets område samt fastsættelse af betingelser for transportvirksomheders adgang til at udføre national godskørsel i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende. Disse regler bør udformes på en måde, så de bidrager til et velfungerende indre marked på transportområdet.

(3) En sådan ensartet ordning for adgang til markedet indebærer ligeledes, at der indføres fri udveksling af tjenesteydelser gennem fjernelse af alle de begrænsninger for tjenesteydere, der er begrundet i de pågældendes nationalitet eller i det forhold, at de er etableret i en anden medlemsstat end den, hvor tjenesteydelsen skal leveres.

(4) For at sikre et sammenhængende regelsæt for international godskørsel i hele Fællesskabet, bør denne forordning gælde for al international godskørsel på Fællesskabets område. Godskørsel fra medlemsstaterne til tredjelande er stadig i vid udstrækning underkastet bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne og de pågældende tredjelande. Derfor bør forordningen ikke gælde for den strækning, der tilbagelægges i den medlemsstat, hvor der sker læsning eller aflæsning, før der er indgået de nødvendige aftaler mellem Fællesskabet og de berørte tredjelande. Den bør dog gælde for transitmedlemsstaters område.

(5) Indgående eller udgående vejgodstransport som en del af en kombineret godskørsel falder ind under bestemmelserne i Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne (7), og derfor falder kombineret jernbane/vejtransport og/eller vand/vejtransport i begge retninger ikke ind under definitionen på cabotagekørsel .

(6) Visse former for transport er i henhold til direktiv 2006/94/EF fritaget fra kravet omfællesskabstilladelse og andre former for transporttilladelse. Som led i den organisering af markedet, som fastsættes ved denne forordning, bør der for nogle af de pågældende former for transport på grund af deres særlige egenart bibeholdes en ordning med fritagelse for fællesskabstilladelsen og for enhver anden transporttilladelse.

(7) I henhold til direktiv 2006/94/EF er godskørsel med køretøjer med en størst tilladt totalvægt på mellem 3,5 tons og 6 tons fritaget for kravet om fællesskabstilladelse. Fællesskabsreglerne for gods- og buskørsel gælder imidlertid generelt for køretøjer på 3,5 tons og derover. Bestemmelserne i nærværende forordning bør derfor bringes i overensstemmelse med det almindelige anvendelsesområde for Fællesskabets regler for vejtransport, således at de kun indeholder en fritagelse for køretøjer med en størst tilladt totalvægt på under 3,5 tons.

(8) Til udførelse af international godskørsel bør der kræves en ikke-kontingenteret fællesskabstilladelse; Transportvirksomheder bør pålægges en forpligtelse til at opbevare en bekræftet kopi af fællesskabstilladelsen i hvert af deres køretøjer for at gøre det lettere for myndighederne at foretage en effektiv kontrol, især for myndigheder uden for den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret. I dette øjemed er det nødvendigt at fastlægge mere detaljerede specifikationer for fællesskabstilladelsens og de bekræftede kopiers format og andre kendetegn.

(9) Der bør fastsættes betingelser for udstedelse og tilbagekaldelse af fællesskabstilladelser samt fastlægges, hvilke former for transport de omfatter, hvor længe de er gyldige, og hvilke nærmere betingelser der gælder for deres brug.

(10) Der bør også udfærdiges en førerattest, så medlemsstaterne kan kontrollere, om førere fra tredjelande er lovligt beskæftiget af eller stillet til rådighed for den transportvirksomhed, der er ansvarlig for en given transport. Denne førerattest bør være forståelig for enhver, der udfører sådanne kontroller.

(11) Transportvirksomheder, der har en fællesskabstilladelse som omhandlet i denne forordning, og transportvirksomheder, som har ret til at udføre visse kategorier af international transport, bør haveadgang til at udføre national transport i en medlemsstat, hvor de ikke har hjemsted eller andet forretningssted.

(12) Tidligere blev der givet en tidsbegrænset tilladelse til sådanne nationale transporter. I praksis har det været vanskeligt at afgøre, hvilke transporter der var tilladt. Der er derfor brug for klare regler, der er lette at håndhæve. På lang sigt kan begrænsningerne i cabotagekørsel imidlertid ikke længere forsvares. De bør fuldstændig afskaffes, da disse begrænsninger ikke er i overensstemmelse med principperne for et indre marked uden grænser, hvor den frie bevægelighed for varer og tjenester er garanteret. Medlemsstaterne bør træffe alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at bestemmelserne finder anvendelse på ensartet vis i hele EU.

(13) Bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (8) finder anvendelse, når en transportvirksomhed med henblik på cabotagekørsel udstationerer arbejdstagere, der har et ansættelsesforhold til virksomheden, i en anden medlemsstat end den, hvor de normalt er beskæftiget.

(14) Begrænsningerne med hensyn til antallet af og tidsrummet for udførelse af cabotagekørsler er en nødvendig, men midlertidig foranstaltning, som skal tilskynde medlemsstaterne til at harmonisere beskatnings- og arbejdsvilkårene mest muligt. De begrænsninger, der er fastsat i denne forordning, er derfor midlertidige og bør ophæves med virkning fra den 1. januar 2014.

(15) Nogle medlemsstater, der grænser op til hinanden, har stærke økonomiske forbindelser, der har eksisteret i mange år. Derfor bør sådanne medlemsstater have mulighed for at give nabomedlemsstaternes transportvirksomheder større adgang til cabotagekørsel.

(16) Medlemsstaterne bør yde hinanden gensidig bistand med henblik på tilfredsstillende anvendelse af denne forordning.

(17) Det bør være muligt at sikre, at tredjelandstransport, dvs. internationale transporter mellem to medlemsstater, som ikke omfatter den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret, ikke skaber en situation, hvor regulariteten, kontinuiteten og/eller systematikken resulterer i en markedsforvridning, fordi der anvendes beskæftigelses- og arbejdsvilkår, som er mindre fordelagtige end dem, der gælder i de to medlemsstater, imellem hvilke tredjelandstransporten foregår.

(18) De administrative formaliteter bør begrænses mest muligt, uden at den kontrol og de sanktioner, som kan sikre en korrekt anvendelse og effektiv håndhævelse af denne forordning, dog opgives. Med henblik herpå bør de eksisterende bestemmelser om inddragelse af fællesskabstilladelsen gøres klarere og styrkes. De nuværende bestemmelser bør tilpasses, så alvorlige overtrædelser , der begås i en anden medlemsstat end etableringsmedlemsstaten, kan straffes effektivt. Sanktionerne bør ikke være diskriminerende og bør stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed. Der bør være mulighed for at indbringe afgørelser til prøvelse for en højere instans.

(19) Medlemsstaterne bør indføre alle alvorlige overtrædelser , der er begået af transportvirksomhederne, og som har medført sanktioner, i deres nationale register over transportvirksomheder.

(20) For at styrke og lette udvekslingen af oplysninger mellem de nationale myndigheder bør medlemsstaterne udveksle relevante oplysninger mellem de nationale kontaktpunkter, der er oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning(EF) nr. …/2008 af … [om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet] (9).

(21) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (10).

(22) Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelser til at tilpasse bilag I og II til den tekniske udvikling og at fastlægge et harmoniseret standardfragtbrev . Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.

(23) Af effektivitetshensyn bør de frister, som normalt gælder i forbindelse med forskriftsproceduren med kontrol, afkortes for så vidt angår vedtagelse af disse foranstaltninger

(24) Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af denne forordning, navnlig hvad angår sanktioner, som bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.

(25) Målene for den påtænkte handling kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Kapitel I

Generelle bestemmelser

Artikel 1

Anvendelsesområde

1. Denne forordning gælder for international godskørsel for fremmed regning på de strækninger, der tilbagelægges på Fællesskabets område.

2. I forbindelse med transport fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt finder denne forordning anvendelse på to den strækning, der under transit tilbagelægges i en medlemsstat. Den finder ikke anvendelse på den strækning, der tilbagelægges på den medlemsstats område, hvor læsning eller aflæsning finder sted, før den nødvendige aftale mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland er indgået.

3. Indtil der er indgået aftaler mellem Fællesskabet og de pågældende tredjelande, jf. stk. 2, berører denne forordning ikke:

a) bestemmelser vedrørende den transport fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt, som henhører under bilaterale aftaler mellem en medlemsstat og de pågældende tredjelande

b) bestemmelser vedrørende den transport fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt, som henhører under bilaterale aftaler mellem medlemsstater, og som enten i form af bilaterale tilladelser eller i form af en ordning med fri erhvervsudøvelse tillader, at læsning og aflæsning i en medlemsstat foretages af transportvirksomheder, der ikke er etableret i den pågældende medlemsstat.

Medlemsstaterne justerer dog de aftaler, der henvises til i første afsnit, litra a), med henblik på overholdelse af princippet om, at der ikke må ske forskelsbehandling af transportvirksomheder i Fællesskabet.

4. Forordningen finder anvendelse på cabotagekørsler .

5. Denne forordning finder ikke anvendelse på de følgende former for transport og kørsel uden last i forbindelse med sådan transport , eftersom de ikke er omfattet af fællesskabstilladelsesordningen :

a) transport af postforsendelser som led i en forsyningspligtydelse

b) transport af beskadigede køretøjer, der er ude af drift

c) transport af gods med motorkøretøjer, hvis tilladte totalvægt inklusive påhængskøretøjer ikke overstiger 3,5 tons

d) transport af gods med motorkøretøjer, såfremt nedenstående betingelser er opfyldt: i) det befordrede gods skal være virksomhedens ejendom eller være blevet solgt, købt, udlånt, udlejet eller lejet, fremstillet, udvundet, bearbejdet eller repareret af denne ii) transporten skal tjene til at bringe godset til virksomheden, at bringe det bort fra virksomheden, at flytte det enten inden for virksomhedens område eller uden for virksomhedens område til eget brug iii) motorkøretøjer, der anvendes til sådan transport, skal føres af virksomhedens eget personale iv) de køretøjer, der transporterer godset, skal tilhøre virksomheden eller være købt af denne på kredit eller være lejet, i sidstnævnte tilfælde forudsat at de opfylder betingelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/1/EF af 18. januar 2006 om anvendelse af udlejningskøretøjer uden fører til godstransport ad landevej (11). v) transporten må kun være en underordnet aktivitet i forhold til virksomhedens samlede aktiviteter

e) transport af lægemidler, lægeligt apparatur og udstyr samt andre artikler, der er nødvendige i tilfælde af udrykning, særlig i tilfælde af naturkatastrofer.

Første afsnit, litra d), nr. iv), gælder ikke for anvendelse af et reservekøretøj i tilfælde, hvor det normalt anvendte køretøj er ude af drift for kortere tid.

6. Bestemmelserne i stk. 5 medfører ingen ændringer i de betingelser, på hvilke hver medlemsstat giver sine statsborgere tilladelse til de former for virksomhed, der omhandles i det pågældende stykke.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »køretøj«: et motorkøretøj, som er indregistreret i en medlemsstat, eller et sammenkoblet vogntog, hvoraf i det mindste motorkøretøjet er indregistreret i en medlemsstat, og som udelukkende er beregnet til godstransport

2) »international transport«: a) kørsel med et læsset køretøj, som kører fra en medlemsstat til en anden, med eller uden transit gennem en eller flere medlemsstater eller et eller flere tredjelande b) kørsel med et læsset køretøj fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt, med eller uden transit gennem en eller flere medlemsstater eller et eller flere tredjelande c) kørsel med et læsset køretøj mellem tredjelande med transit gennem en eller flere medlemsstaters område d) kørsel uden last i forbindelse med de former for transport, der er nævnt i litra a), b) og c)

3) »værtsmedlemsstat«: en medlemsstat, hvor en transportvirksomhed udfører transport, ud over i den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret

4) »ikke-hjemmehørende transportvirksomhed«: en transportvirksomhed, der udfører transport i en værtsmedlemsstat

5) »fører«: enhver person, som fører køretøjet, selv for et kort tidsrum, eller som befordres i et køretøj som led i sine arbejdsopgaver for i givet fald at kunne føre køretøjet

6) »cabotagekørsel«: national transport for fremmed regning, der udføres i en begrænset periode i en værtsmedlemsstat, dvs. i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel III

7) »alvorlig overtrædelse; af fællesskabslovgivningen om vejtransport«: overtrædelser, der medfører, at vandelskravet ikke er opfyldt, jf. artikel 6, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. …/2008 [om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet]

8) »tredjelandstransport«: internationale transporter foretaget af en transportvirksomhed mellem to medlemsstater, som ikke omfatter den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret .

Kapitel II

International transport

Artikel 3

Princip

Til international transport kræves en fællesskabstilladelse og, såfremt føreren er statsborger i et tredjeland, en førerattest.

Artikel 4

Fællesskabstilladelse

1. Fællesskabstilladelsen udstedes i overensstemmelse med denne forordning af en medlemsstat til enhver transportvirksomhed, der udfører godskørsel for fremmed regning, og som:

a) er etableret i en medlemsstat i overensstemmelse med Fællesskabets og medlemsstatens lovgivning

b) i overensstemmelse med Fællesskabets og etableringsmedlemsstatens lovgivning om adgang til transporterhvervet har ret til at udføre international godskørsel i etableringsmedlemsstaten.

2. Fællesskabstilladelsen udstedes af de kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten for en periode på fem år og kan fornyes. Fællesskabstilladelser og bekræftede kopier, der er udstedt inden denne forordnings anvendelsesdato, forbliver gyldige indtil udløbsdatoen.

3. Etableringsmedlemsstaten overdrager indehaveren originaleksemplaret af fællesskabstilladelsen, som skal opbevares af transportvirksomheden, samt et antal bekræftede kopier svarende til antallet af køretøjer, som indehaveren af fællesskabstilladelsen råder over som ejer eller på et andet grundlag, navnlig i kraft af en afbetalingsaftale eller en leje- eller leasingkontrakt.

4. Fællesskabstilladelsen og de bekræftede kopier skal være i overensstemmelse med modellen i bilag I, der endvidere fastsætter betingelserne for anvendelsen af fællesskabstilladelsen.

Kommissionen tilpasser bilag I til den tekniske udvikling. Da disse foranstaltninger har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, skal de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 16, stk. 2.

5. Fællesskabstilladelsen og de bekræftede kopier forsynes med den udstedende myndigheds stempel eller segl samt en skal underskrift og et serienummer. Fællesskabstilladelsens og de bekræftede kopiers serienumre skal indføres i det nationale elektroniske register over transportvirksomheder, jf. artikel 15 i forordning (EF) nr. …/2008 [om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet], blandt oplysningerne om transportvirksomheden.

6. Fællesskabstilladelsen udstedes til transportvirksomheden. Transportvirksomheden kan ikke overdrage den til tredjemand. En bekræftet kopi af fællesskabstilladelsen skal opbevares i hvert af transportvirksomhedens køretøjer og forevises kontrolpersonalet på forlangende.

Hvis det drejer sig om et sammenkoblet vogntog, skal den bekræftede kopi følge motorkøretøjet. Den skal omfatte det sammenkoblede vogntog, også selv om påhængs- eller sættevognen ikke er indregistreret eller godkendt til kørsel i tilladelsesindehaverens navn eller er indregistreret eller godkendt til kørsel i en anden stat.

Artikel 5

Førerattest

1. Førerattesten udstedes af en medlemsstat i overensstemmelse med denne artikel til en transportvirksomhed, som:

a) er indehaver af en fællesskabstilladelse

b) lovligt beskæftiger førere, der er statsborgere i et tredjeland, i den pågældende medlemsstat eller lovligt benytter førere, der er statsborgere i et tredjeland, og som er stillet til virksomhedens rådighed i henhold til de betingelser for beskæftigelse og erhvervsmæssig uddannelse af førere, der i denne medlemsstat er fastsat i) i love og administrative bestemmelser, og efter omstændighederne ii) i kollektive aftaler, efter de regler der gælder i denne medlemsstat.

2. Førerattesten udstedes af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret, på anmodning af indehaveren af fællesskabstilladelsen for hver fører, der er statsborger i et tredjeland, og som er lovligt beskæftiget eller lovligt stillet til rådighed for indehaveren. Hver enkelt førerattest attesterer, at den deri nævnte fører er beskæftiget på de i stk. 1 fastsatte betingelser.

3. Førerattesten skal være i overensstemmelse med modellen i bilag II.

4. Kommissionen tilpasser bilag II til den tekniske udvikling. Da disse foranstaltninger har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, skal de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 16, stk. 2.

5. Førerattesten skal forsynes med den udstedende myndigheds stempel eller segl samt en original underskrift og et serienummer. Førerattestens serienummer skal indføres i det nationale elektroniske register over transportvirksomheder, jf. artikel 15 i forordning (EF) nr. …/2008 [om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet], blandt oplysningerne om den transportvirksomhed, der stiller førerattesten til rådighed for den i attesten anførte fører.

6. Førerattesten tilhører transportvirksomheden, som stiller den til rådighed for den deri anførte fører, når føreren fører et køretøj, der foretager transport i henhold til en fællesskabstilladelse, der er udstedt til den pågældende transportvirksomhed. En bekræftet kopi af førerattesten udstedt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret, opbevares i transportvirksomhedens lokaler. Førerattesten skal på forlangende forevises kontrolpersonalet.

7. Førerattesten udstedes for en periode, der fastsættes af udstedelsesmedlemsstaten, med en gyldighed på højst fem år. Førerattester, der er udstedt inden denne forordnings anvendelsesdato, forbliver gyldige indtil udløbsdatoen.

Førerattesten er kun gyldig så længe de betingelser, i henhold til hvilke den blev udstedt, stadig er opfyldt. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at attesten øjeblikkeligt returneres af transportvirksomheden til den udstedende myndighed, hvis disse betingelser ikke længere foreligger.

Artikel 6

Kontrol

1. I forbindelse med indgivelse af ansøgning om fællesskabstilladelse og højst fem år efter udstedelse af tilladelsen samt herefter mindst hvert femte år kontrollerer de kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten, om transportvirksomheden opfylder eller stadig opfylder betingelserne i artikel 4, stk. 1.

2. De kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten kontrollerer regelmæssigt, om de i artikel 5, stk. 1, nævnte betingelser for udstedelse af førerattesten stadig er opfyldt, idet de hvert år kontrollerer mindst 20 % af de gyldige attester, som er udstedt i denne medlemsstat.

Artikel 7

Afslag på ansøgning om fællesskabstilladelse og førerattest samt tilbagekaldelse

1. Hvis betingelserne i artikel 4, stk. 1, eller artikel 5, stk. 1, ikke er opfyldt, giver etableringsmedlemsstatens kompetente myndigheder et begrundet afslag på udstedelse eller fornyelse af fællesskabstilladelsen eller førerattesten.

2. De kompetente myndigheder tilbagekalder fællesskabstilladelsen eller førerattesten, hvis indehaveren:

a) ikke længere opfylder betingelserne i artikel 4, stk.1, eller artikel 5, stk. 1, eller

b) har afgivet urigtige oplysninger i forbindelse med en ansøgning om fællesskabstilladelse eller førerattest.

Artikel 8

Tredjelandstransport og udstationering

Når en godstransportvirksomhed regelmæssigt, løbende og/eller systematisk foretager tredjelandstransport mellem to medlemsstater, kan en af værtsmedlemsstaterne anmode om anvendelse af de arbejds- og beskæftigelsesvilkår, der er omhandlet i artikel 10 .

Kapitel III

Cabotagekørsel

Artikel 9

Princip

1. Enhver transportvirksomhed, der udfører godskørsel for fremmed regning, som er indehaver af en fællesskabstilladelse, og hvis fører, såfremt han er statsborger i et tredjeland, er i besiddelse af en førerattest, har adgang til på de betingelser, der er fastsat i, dette kapitel, at udføre cabotagekørsel.

2. Transportvirksomheder, som beskrevet i stk. 1, har adgang til at udføre op til tre cabotagekørsler med samme køretøj i tilslutning til en international transport fra en anden medlemsstat eller fra et tredjeland til værtsmedlemsstaten, efter at de varer, der blev transporteret ved den indgående internationale transport, er leveret. Det er ikke en forudsætning for at opnå tilladelse til sådanne cabotagekørsler, at alle varer er aflæsset. Den sidste aflæsning af en last som led i cabotagekørsler , før værtsmedlemsstaten forlades, skal finde sted inden for syv dage efter den sidste aflæsning i værtsmedlemsstaten som led i den indgående internationale transport.

3. Cabotagekørsler kan også udføres i en medlemsstat, som skal passeres efter aflæsning i modtagermedlemsstaten under en international transport, på betingelse af at den korteste returrute forløber igennem den pågældende medlemsstat og tilbagelægges inden for en frist på syv dage efter aflæsningen i modtagermedlemsstaten.

4. Begrænsningerne med hensyn til antallet af og tidsrummet for udførelse af cabotagekørsler ophæves gradvis. To år efter denne forordnings ikrafttræden forhøjes antallet af de i stk. 2 omhandlede cabotagekørsler til syv. Den 1. januar 2014 ophæves alle begrænsninger med hensyn til antallet af og tidsrummet for udførelse af cabotagekørsler.

5. National godskørsel, der udføres i værtsmedlemsstaten af en ikke-hjemmehørende transportvirksomhed, anses kun for at være i overensstemmelse med denne forordning, hvis transportvirksomheden kan forelægge klart bevis for den internationale transport, der er grunden til, at køretøjet er kommet til værtsmedlemsstaten, samt bevis for hver efterfølgende cabotagekørsel, der er udført der.

Et sådant bevis skal omfatte følgende oplysninger om hver transport:

a) afsenderens navn, adresse og underskrift

b) transportvirksomhedens navn, adresse og underskrift

c) modtagerens navn og adresse samt — efter at varerne er leveret — modtagerens underskrift og datoen for leveringen

d) sted og dato for overtagelsen af varerne samt det sted, hvor varerne skal leveres

e) den almindeligt benyttede betegnelse for varerne og emballeringsmetoden samt, hvis der er tale om farligt gods, en alment anerkendt beskrivelse af varerne samt antallet af pakker og særlig mærkning og særlige numre på pakkerne

f) varernes bruttovægt eller mængden af varer udtrykt på anden vis

g) motorkøretøjets og påhængsvognens nummerplader.

Fragtbrevet eller et hvilket som helst andet transportdokument kan bruges til dette formål.

6. Medlemsstaterne kræver ikke supplerende specifikke dokumenter eller overlappende dokumenter som dokumentation for, at betingelserne i stk. 5 er opfyldt. Senest den 1. januar 2010 fastlægger Kommissionen efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 16, stk. 2, et harmoniseret standardfragtbrev, der skal være gyldigt i hele Den Europæiske Union i forbindelse med international transport, national transport og cabotagetransport. Medlemsstaterne og Kommissionen forpligter sig til at sikre, at bestemmelserne i andre aftaler med tredjelande tilnærmes bestemmelserne i denne forordning.

7. Enhver transportvirksomhed, der i etableringsmedlemsstaten efter lovgivningen i denne stat har ret til at udføre godskørsel for fremmed regning som fastsat i artikel 1, stk. 5, litra a), b) og c), har på de betingelser, der er fastsat i nærværende kapitel, alt efter det enkelte tilfælde, adgang til at udføre cabotagekørsel af samme art eller cabotagekørsel med køretøjer af samme kategori.

8. Der gælder ingen restriktioner for adgang til cabotagekørsel som led i transport som omhandlet i artikel 1, stk. 5.

9. Enhver virksomhed, der i etableringsmedlemsstaten efter lovgivningen i denne stat har ret til at udføre godskørsel for egen regning som defineret i artikel 1, stk. 5, har adgang til at udføre cabotagekørsel for egen regning.

10. Bestemmelserne i denne forordning er ikke til hinder for, at en medlemsstat giver godstransportvirksomhederne i en eller flere andre medlemsstater tilladelse til at foretage cabotagekørsler, hvis antal er ubegrænset eller overstiger det antal, der er fastsat i stk. 2, på sit område inden for en frist for den sidste aflæsning, som er ubegrænset eller overstiger den frist, der er fastsat i stk. 2. De tilladelser, der er udstedt forud for denne forordnings ikrafttræden, forbliver gyldige. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de eksisterende tilladelser og de tilladelser, de udsteder efter denne forordnings ikrafttræden.

11. Indgående eller udgående vejgodstransport som en del af en kombineret godskørsel i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 92/106/EØF falder ikke ind under definitionen på cabotagekørsel .

Artikel 10

Regler for cabotagekørsel

1. Udførelsen af cabotagekørsel er, medmindre der i de fællesskabsretlige regler er truffet bestemmelse om noget andet, undergivet værtsmedlemsstatens love og administrative bestemmelser inden for følgende områder:

a) betingelser gældende for transportkontrakter

b) køretøjernes vægt og dimensioner

c) forskrifter vedrørende transport af visse kategorier gods, navnlig farligt gods, letfordærvelige levnedsmidler og levende dyr

d) køre- og hviletid

e) merværdiafgift (moms) på transportydelser

f) udstationering i overensstemmelse med direktiv 96/71/EF .

Vægt og dimensioner nævnt i første afsnit, litra b), kan efter omstændighederne overstige dem, der er gældende i den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret, men de kan under ingen omstændigheder overstige de begrænsninger, som værtsmedlemsstaten har fastsat for national trafik, eller de tekniske egenskaber, der fremgår af de beviser, som er omhandlet i artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (12).

2. De love og administrative bestemmelser, der henvises til i stk. 1, skal finde anvendelse på ikke-hjemmehørende transportvirksomheder på samme betingelser som dem, der gælder for de i medlemsstaten hjemmehørende virksomheder, for at forhindre forskelsbehandling som følge af nationalitet eller etableringssted.

Kapitel IV

Gensidig bistand, beskyttelsesforanstaltninger og sanktioner

Artikel 11

Gensidig bistand

Medlemsstaterne bistår hinanden i anvendelsen af denne forordning og kontrollen dermed. De udveksler oplysninger via de nationale kontaktpunkter, der er oprettet i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. …/2008 [om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet].

Artikel 12

Beskyttelsesforanstaltninger

1. Efter ophævelsen af begrænsningerne i artikel 9, stk. 3, kan enhver medlemsstat i tilfælde af alvorlige forstyrrelser af markedet for intern transport inden for et bestemt geografisk område, som skyldes cabotagekørsel, eller som forværres deraf, forelægge sagen for Kommissionen med henblik på vedtagelse af beskyttelsesforanstaltninger, idet medlemsstaten meddeler Kommissionen de nødvendige oplysninger, samt hvilke foranstaltninger den påtænker at træffe over for de hjemmehørende transportvirksomheder.

2. I stk. 1 forstås ved

— »alvorlige forstyrrelser af markedet for intern transport inden for et bestemt geografisk område«: at der på dette marked opstår problemer, der er specifikke for dette marked, og som medfører et alvorligt og tilsyneladende vedvarende udbudsoverskud i forhold til efterspørgslen, hvilket indebærer en trussel for mange vejtransportvirksomheders økonomiske ligevægt og overlevelsesevne

— »geografisk område«: et område, som omfatter en del af eller hele en medlemsstats område, eller som udstrækker sig over en del af andre medlemsstaters område eller hele deres område.

3. Kommissionen undersøger situationen på grundlag af bl.a. de seneste kvartalsoplysninger, der er omhandlet i artikel 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 3916/90 af 21. december 1990 om de foranstaltninger, der skal træffes i tilfælde af krise på markedet for vejgodstransport (13), og træffer efter høring af det rådgivende udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 5 i nævnte forordning, inden for en frist på en måned efter modtagelsen af medlemsstatens anmodning afgørelse om, hvorvidt der er grundlag for at træffe beskyttelsesforanstaltninger, og vedtager dem i bekræftende fald. Disse foranstaltninger kan gå så vidt som til midlertidigt at udelukke det pågældende område fra nærværende forordnings anvendelsesområde. Gyldighedsperioden for de foranstaltninger, der træffes i medfør af denne artikel, er højst seks måneder, og den kan forlænges én gang inden for denne periode. Kommissionen underretter straks medlemsstaterne og Rådet om enhver afgørelse, der træffes i henhold til dette stykke.

4. Hvis Kommissionen beslutter at træffe beskyttelsesforanstaltninger vedrørende en eller flere medlemsstater, skal de pågældende medlemsstaters kompetente myndigheder træffe foranstaltninger af tilsvarende omfang over for de hjemmehørende transportvirksomheder og underrette Kommissionen herom. Sidstnævnte foranstaltninger anvendes senest fra samme dato som de beskyttelsesforanstaltninger, som Kommissionen træffer beslutning om.

5. Hver medlemsstat kan forelægge den i stk. 3 nævnte kommissionsafgørelse for Rådet inden for en frist på 30 dage efter datoen for meddelelsen af denne. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for en frist på 30 dage fra den dato, hvor det får sagen forelagt af en medlemsstat, eller, hvis det får sagen forelagt af flere medlemsstater, fra den dato, hvor det får den forelagt første gang.

De i stk. 3 fastsatte tidsbegrænsninger gælder for Rådets afgørelse. De kompetente myndigheder i de pågældende medlemsstater skal træffe foranstaltninger af tilsvarende omfang over for de hjemmehørende transportvirksomheder og underrette Kommissionen herom. Hvis Rådet ikke træffer afgørelse inden for den frist, der er nævnt i første afsnit, bliver Kommissionens afgørelse endelig.

6. Hvis Kommissionen finder, at de i stk. 3 omhandlede foranstaltninger skal videreføres, forelægger den et forslag for Rådet, som træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

Artikel 13

Sanktioner fra etableringsmedlemsstatens side

1. Hvis der i en medlemsstat begås eller konstateres en alvorlig overtrædelse af fællesskabslovgivningen om vejtransport, udsteder de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor den transportvirksomhed, der har begået overtrædelsen, er etableret, en advarsel og kan bl.a. pålægge følgende administrative sanktioner:

a) tidsbegrænset eller varig tilbagekaldelse af visse eller alle bekræftede kopier af fællesskabstilladelsen

b) tidsbegrænset eller varig tilbagekaldelse af fællesskabstilladelsen

c) bøder .

Sanktionerne fastsættes , når der er truffet endelig afgørelse, og virksomheden har udnyttet alle retlige muligheder for anke, under hensyn til grovheden af overtrædelsen , indehaveren af fællesskabstilladelsen har begået, samt under hensyn til, hvor mange bekræftede kopier af tilladelsen vedkommende råder over i alt med henblik på sin internationale transport.

2. Hvis en transportvirksomhed begår en alvorlig overtrædelse med hensyn til enhver form for misbrug af førerattester, skal de kompetente myndigheder i den pågældende transportvirksomheds etableringsmedlemsstat pålægge passende sanktioner, såsom:

a) suspendere udstedelse af førerattester

b) tilbagekalde førerattester

c) gøre udstedelse af førerattester betinget af yderligere betingelser for at forhindre misbrug

d) varigt eller for en tidsbegrænset periode tilbagekalde visse eller alle bekræftede kopier af fællesskabstilladelsen

e) varigt eller for en tidsbegrænset periode tilbagekalde fællesskabstilladelsen

f) bøder .

Sanktionerne fastsættes under hensyn til, hvor alvorlig en overtrædelse indehaveren af fællesskabstilladelsen har begået.

3. Såfremt der er konstateret en alvorlig overtrædelse i de i artikel 14, stk. 1, anførte tilfælde , afgør de kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten, hvilken sanktion den pågældende transportvirksomhed skal pålægges. Sanktionerne kan variere fra en advarsel til en tidsbegrænset eller varig tilbagekaldelse af fællesskabstilladelsen. De underretter hurtigst muligt og senest tre måneder efter at have fået kendskab til overtrædelsen de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor overtrædelserne er konstateret, om, hvilke af sanktionerne i nærværende artikels stk. 1 og 2 der er pålagt.

Hvis det ikke har været muligt at pålægge sanktioner, giver de en begrundelse herfor.

4 . Af afgørelsen om en tidsbegrænset tilbagekaldelse af et dokument (fællesskabstilladelse, førerattest, bekræftede kopier) skal følgende fremgå:

a) tidsrummet for den tidsbegrænsede tilbagekaldelse

b) betingelserne for ophævelse af den tidsbegrænsede tilbagekaldelse

c) de tilfælde hvor fællesskabstilladelsen skal inddrages fuldstændigt, fordi de i litra b) fastsatte betingelser ikke er blevet opfyldt i løbet af den i litra a) fastsatte periode.

5. De kompetente myndigheder skal tage hensyn til, om der allerede er pålagt sanktioner i den medlemsstat, hvor overtrædelserne er konstateret, og sikre sig, at de sanktioner, der pålægges den pågældende transportvirksomhed, samlet set står i et rimeligt forhold til den eller de overtrædelser, der ligger til grund for sanktionerne.

6. De kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret, kan også i henhold til national lovgivning anlægge sag mod den pågældende transportvirksomhed ved en kompetent national retsinstans. De underretter værtsmedlemsstatens kompetente myndighed om beslutninger herom.

7. Medlemsstaterne sikrer, at transportvirksomhederne har adgang til at indbringe administrative sanktioner, der pålægges dem i henhold til denne artikel, til prøvelse for en højere instans.

Artikel 14

Sanktioner fra værtsmedlemsstatens side

1. Hvis de kompetente myndigheder i en medlemsstat har kendskab til, at en ikke-hjemmehørende transportvirksomhed har begået en alvorlig overtrædelse af denne forordning eller af fællesskabslovgivningen om vejtransport, sender den medlemsstat, 1 hvor overtrædelserne er konstateret, hurtigst muligt og senest en måned fra den dato, hvor den endelige afgørelse blev truffet, efter at alle de retlige muligheder for anke, som er tilgængelige for den transportvirksomhed, som er blevet pålagt sanktioner, er blevet udnyttet, følgende oplysninger til de kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten:

a) en beskrivelse af overtrædelsen samt dato og klokkeslæt for overtrædelsen

b) hvilken kategori overtrædelsen tilhører samt overtrædelsens art og grovhed

c) de pålagte sanktioner og de gennemførte sanktioner.

De kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten kan anmode etableringsmedlemsstatens kompetente myndigheder om at iværksætte administrative sanktioner i henhold til artikel 13.

2. Værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder kan, uden at det berører en eventuel strafferetlig forfølgning, iværksætte sanktioner over for de ikke-hjemmehørende transportvirksomheder, som i forbindelse med cabotagekørsel på denne medlemsstats område har gjort sig skyldige i overtrædelse af denne forordning eller af national lovgivning eller fællesskabslovgivning om vejtransport. Myndighederne iværksætter disse sanktioner på et ikke-diskriminerende grundlag. Disse sanktioner kan bl.a. bestå i en advarsel eller ved en alvorlig overtrædelse i et midlertidigt forbud mod cabotagekørsel på den værtsmedlemsstats område, hvor overtrædelsen er begået.

3. Medlemsstaterne sikrer, at transportvirksomhederne har adgang til at indbringe alle administrative sanktioner, der pålægges dem i henhold til denne artikel til prøvelse for en højere instans.

Artikel 15

Indførelse i nationalt register

Medlemsstaterne sørger for, at alvorlige overtrædelser af fællesskabslovgivningen om vejtransport, der er begået af transportvirksomheder etableret på deres område, og som har ført til pålæggelse af sanktioner i en medlemsstat, registreres , når der er truffet endelig afgørelse, og transportvirksomheden har udnyttet alle retlige muligheder for anke, sammen med de pålagte sanktioner i det nationale register over transportvirksomheder, der er oprettet i henhold til artikel 15 i forordning (EF) nr. …/2008 [om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet]. Oplysninger i registeret om en tidsbegrænset eller varig tilbagekaldelse af en fællesskabstilladelse skal opbevares i databasen i mindst to år.

Kapitel V

Anvendelsesforanstaltninger

Artikel 16

Udvalg

1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 18, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (14).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk.1-4, artikel 5a, stk.5, litra b), og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5a, stk. 3, litra c), og artikel 5a, stk. 4, litra b) og e), i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en måned.

Artikel 17

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle fornødne foranstaltninger for at sikre, at gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest … (15) Kommissionen meddelelse om disse foranstaltninger, og meddeler omgående senere ændringer af betydning for bestemmelserne.

Medlemsstaterne sikrer, at alle sådanne foranstaltninger gennemføres uden forskelsbehandling på grund af transportvirksomhedens nationalitet eller hjemsted.

Artikel 18

Rapportering

1. Senest den 31. januar hvert år underretter medlemsstaterne Kommissionen om antallet af transportvirksomheder, der var indehavere af en fællesskabstilladelse pr. 31. december det foregående år, og om antallet af bekræftede kopier, der svarer til antallet af køretøjer, som er i brug på det pågældende tidspunkt.

2. Medlemsstaterne underretter også Kommissionen om antallet af førerattester, der er udstedt i det foregående kalenderår, samt om antallet af førerattester, der var i brug pr. 31. december samme år.

Kapitel VI

Afsluttende bestemmelser

Artikel 19

Ophævelse

Forordning (EØF) nr. 881/92, forordning (EØF) nr. 3118/93 og direktiv 2006/94/EF ophæves.

Henvisninger til de ophævede forordninger og det ophævede direktiv betragtes som henvisninger til nærværende forordning og skal læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag III.

Artikel 20

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2009 .

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i På Europa-Parlamentets vegne formanden På Rådets vegne formanden

(1) Udtalelse af 12.3.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) EUT C …

(3) Europa-Parlamentets holdning af 21.5.2008.

(4) EFT L 95 af 9.4.1992, s. 1. .

(5) EFT L 279 af 12.11.1993, s. 1. .

(6) EUT L 374 af 27.12.2006, s. 5.

(7) EFT L 368 af 17.12.1992, s. 38.

(8) EUT L 18 af 21.1.1997, s. 1.

(9) EUT L …

(10) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. .

(11) EUT L 33 af 4.2.2006, s. 82.

(12) EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59.

(13) EFT L 375 af 31.12.1990, s. 10.

(14) EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8.

(15) Tolv måneder efter denne forordnings ikrafttræden.

BILAG I Tekst af billedet DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB (a) (Lyseblåt syntetisk papir, mindst 150g/m2, format: DIN A4) (Tilladelsens side 1) (Teksten er affattet på det/de/et af de officielle sprog i den medlemsstat, der udsteder tilladelsen) Stat, der udsteder tilladelsen Landets nationalitetsbetegnelse (1) Den kompetente myndighed eller det kompetente organ TILLADELSE NR. BEKRÆFTET KOPI NR. til international godskørsel for fremmed regning Denne tilladelse berettiger (2) til på alle transportforbindelser, for så vidt angår den strækning, der tilbagelægges på Fællesskabets område, at udføre international godskørsel for fremmed regning som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. …/2008 af … [om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel] (3) og i de almindelige bestemmelser i denne tilladelse. Særlige bemærkninger: Denne tilladelse gælder fra den til den Udstedt i, den . (4) (1) Landets nationalitetsbetegnelser: (B) Belgien, (BG) Bulgarien, (CZ) Den Tjekkiske Republik, (DK) Danmark, (D) Tyskland, (EST) Estland, (IRL) Irland, (GR) Grækenland, (E) Spanien, (F) Frankrig, (I) Italien, (CY) Cypern, (LV) Letland, (LT) Litauen, (L) Luxembourg, (H) Ungarn, (MT) Malta, (NL) Nederlandene, (A)Østrig, (PL) Polen, (P) Portugal, (RO) Rumænien, (SLO) Slovenien, (SK) Slovakiet, (FIN) Finland, (S) Sverige, (UK) Det Forenede Kongerige. (2) Transportvirksomhedens fulde navn eller firmanavn samt fuldstændige adresse. (3) EUT L … (4) Den udstedende myndigheds eller det udstedende organs underskrift og stempel. Tekst af billedet (b) (TILLADELSENS SIDE 2) (Teksten er affattet på det/de/et af de officielle sprog i den medlemsstat, der udsteder tilladelsen) ALMINDELIGE BESTEMMELSER Denne tilladelse er udstedt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. …/2008 [om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel]. Den giver ret til på alle transportforbindelser for så vidt angår den strækning, der tilbagelægges på Fællesskabets område, og eventuelt på de betingelser, der stilles i tilladelsen, at udføre international godskørsel for fremmed regning: — fra en medlemsstat til en anden medlemsstat, med eller uden transit gennem en eller flere medlemsstater eller et eller flere tredjelande — fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt, med eller uden transit gennem en eller flere medlemsstater eller et eller flere tredjelande — fra et tredjeland til et andet tredjeland med transit gennem en eller flere medlemsstater samt til kørsel uden last i forbindelse med denne transport. I forbindelse med transport fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt gælder denne tilladelse for den strækning, der tilbagelægges i Fællesskabet. Den gælder først i den medlemsstat, hvor læsning eller aflæsning finder sted, når der er indgået den nødvendige aftale mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland i overensstemmelse med forordning (EF) nr. …/2008 [om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel]. Tilladelsen er personlig og kan ikke overdrages. Den kan tilbagekaldes af den kompetente myndighed i den medlemsstat, der har udstedt den, hvis indehaveren f.eks.: — har undladt at opfylde alle de betingelser, der er knyttet til benyttelsen af tilladelsen — har afgivet unøjagtige urigtige oplysninger vedrørende de data, der var nødvendige for udstedelsen eller forlængelsen af tilladelsen. Originaleksemplaret af tilladelsen skal opbevares af transportvirksomheden. En bekræftet kopi af tilladelsen skal medføres i køretøjet (1). Hvis det drejer sig om et sammenkoblet vogntog, skal tilladelsen følge motorkøretøjet. Den gælder for det sammenkoblede vogntog, også selv om påhængs- eller sættevognen ikke er indregistreret eller godkendt til kørsel i tilladelsesindehaverens navn eller er indregistreret eller godkendt til kørsel i en anden stat. Tilladelsen skal på forlangende forevises kontrolpersonalet. Indehaveren skal på hver medlemsstats område overholde de der gældende love og administrative bestemmelser, navnlig transportbestemmelser og færdselsregler. (1) Ved »køretøj« forstås et motorkøretøj, som er indregistreret i en medlemsstat, eller et sammenkoblet vogntog, hvoraf i det mindste motorkøretøjet er indregistreret i en medlemsstat, og som udelukkende er beregnet til godstransport.

BILAG II Tekst af billedet DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB (a) (Lyserød — format DIN A4; syntetisk papir, mindst 150g/m2) (Attestens side 1) (Teksten er affattet på det/de/et af de officielle sprog i den medlemsstat, der udsteder attesten) Medlemsstat, der udsteder attesten Nationalitetsbetegnelse (1) Den kompetente myndighed eller det kompetente organ FØRERATTEST NR … til godskørsel for fremmed regning i henhold til fællesskabstilladelse (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. …/2008 [om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel] (2)) På baggrund af de dokumenter, som er fremlagt af: (3) attesteres det, at nedenstående fører: Efternavn og fornavn Fødested og fødselsdato Nationalitet Identitetsdokumentets art og nummer udstedt den: i Kørekortsnummer udstedt den: i CPR-nummer eller tilsvarende: er beskæftiget i overensstemmelse med de love og administrative bestemmelser og i givet fald, efter de regler der gælder i nedennævnte medlemsstat, kollektive aftaler om betingelserne for beskæftigelse og erhvervsmæssig uddannelse af førere, der gælder i denne medlemsstat, med henblik på at udføre vejtransport i den pågældende medlemsstat: (4) Særlige bemærkninger: Attesten er gyldig fra til Udstedt i, den (5) (1) Landets nationalitetsbetegnelser: (B) Belgien, (BG) Bulgarien, (CZ) Den Tjekkiske Republik, (DK) Danmark, (D) Tyskland, (EST) Estland, (IRL) Irland, (GR) Grækenland, (E) Spanien, (F) Frankrig, (I) Italien, (CY) Cypern, (LV) Letland, (LT) Litauen, (L) Luxembourg, (H) Ungarn, (MT) Malta, (NL) Nederlandene, (A)Østrig, (PL) Polen, (P) Portugal, (RO) Rumænien, (SLO) Slovenien, (SK) Slovakiet, (FIN) Finland, (S) Sverige, (UK) Det Forenede Kongerige. (2) EUT L … (3) Transportvirksomhedens navn eller firmanavn og fuldstændige adresse. (4) Etableringsmedlemsstatens navn. (5) Underskrift og stempel for Den kompetente myndighed eller det kompetente organ Den udstedende myndigheds eller organsunderskrift og stempel, der udsteder attesten. Tekst af billedet (Attestens side 2) (Teksten er affattet på det/de/et af de officielle sprog i den medlemsstat, der udsteder attesten) GENERELLE BESTEMMELSER Denne attest er udstedt i henhold til forordning (EF) nr. …/2008 [om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel]. Den attesterer, at den i attesten nævnte fører er beskæftiget i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats love og administrative bestemmelser og i givet fald kollektive aftaler, efter de regler, der gælder i den medlemsstat, der er anført på attesten, om betingelserne for beskæftigelse og erhvervsmæssig uddannelse af førere med henblik på at udføre vejtransport dér. Førerattesten tilhører den transportvirksomhed, som stiller den til rådighed for den i attesten nævnte fører, når denne fører et køretøj (1), der foretager transport i henhold til en fællesskabstilladelse, som er udstedt til den pågældende transportvirksomhed. Førerattesten kan ikke overdrages. Førerattesten er kun gyldig, så længe de betingelser, i henhold til hvilken den er udstedt, er opfyldt, og skal øjeblikkelig returneres af transportvirksomheden til de udstedende myndigheder, hvis disse betingelser ikke længere er opfyldt. Den kan tilbagekaldes af den kompetente myndighed i udstedelsesmedlemsstaten, hvis indehaveren f.eks.: — har undladt at opfylde alle de betingelser, der er knyttet til benyttelsen af attesten — har afgivet urigtige oplysninger vedrørende de data, der var nødvendige for udstedelsen eller forlængelsen af attesten. En bekræftet kopi af attesten skal opbevares af transportvirksomheden. Originalattesten skal medføres i køretøjet og skal forevises af føreren på forlangende af kontrolpersonalet. (1) Ved »køretøj« forstås et motorkøretøj, som er indregistreret i en medlemsstat, eller et sammenkoblet vogntog, hvoraf i det mindste motorkøretøjet er indregistreret i en medlemsstat, og som udelukkende er beregnet til godstransport.