A4-0410/97

Beslutning om meddelelse fra Kommissionen: »Europa og USA: Vejen frem« (KOM(95)0411 - C4-0411/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(95)0411 - C4-0411/95),

- der henviser til EU's og USA's faelles politiske erklaering og handlingsplan, som blev undertegnet i Madrid i december 1995,

- der henviser til topmoedet mellem EU og USA den 5. december 1997,

- der henviser til sin beslutning af 20. november 1997 om den nye transatlantiske dagsorden (forbindelserne mellem EU og De Forenede Stater) ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 4.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender og udtalelse fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0410/97),

A. der henviser til, at EU og dens medlemsstater og USA har mange faelles vaerdier, navnlig med hensyn til de grundlaeggende frihedsrettigheder og overholdelsen af det demokratiske regelsaet,

B. der henviser til, at forbindelserne mellem EU og USA noedvendigvis maa gaa ind i en ny fase, efter at verden ikke laengere er opdelt i to blokke, saaledes som det var karakteristisk for den kolde krigs aera,

C. der henviser til, at der boer tilstraebes stoerre ligevaegt i forbindelserne mellem EU og USA, og at disse boer yde et vigtigt bidrag til styrkelsen af internationale institutioner og indfoerelse af en ny verdensorden, der kan accepteres af alle,

D. der er overbevist om, at den nye verdensorden vil foere til en fornyelse af omraaderne, maalsaetningerne og metoderne for det transatlantiske samarbejde,

E. der er overbevist om, at der er behov for oeget samarbejdet inden for de sektorer, som nu vil blive hoejprioriterede paa sikkerhedsomraadet, og som truer freden i baade USA og Europa,

F. der finder, at det inden for rammerne af de faelles samarbejdsstrukturer helt noeje boer fastlaegges, inden for hvilke nye prioriterede sektorer EU og USA kan drage gensidig fordel af et oeget samarbejde; det gaelder navnlig med hensyn til terrorisme, den internationale organiserede kriminalitet, narkotikahandel, hvidvask af penge, illegal indvandring, udvidelse af mafiaens net og spredning af nukleare vaaben,

G. der er overbevist om, at der er behov for at fortsaette og udvide samarbejdet inden for en raekke aktionsomraader uden for EU og USA, hvor de har en klar faelles interesse, som f.eks. i forbindelse med den reform af De Forenede Nationer, der er blevet lanceret af FN's generalsekretaer Kofi Annan, fortsat udviklingsbistand, fremme af demokrati og menneskerettigheder, herunder det generelle princip om ophaevelse af doedsstraffen, fredsbevarende aktioner og udviklingen af effektive midler inden for forebyggende diplomati inden for de internationale institutioner,

H. der paapeger, at der er ved at aabne sig nye muligheder for samarbejde mellem EU og USA i de nordlige regioner, idet USA og tre EU- medlemsstater er blandt grundlaeggerne af Det Arktiske Raad, og at Det Europaeiske Raad for nylig har anmodet Kommissionen om i 1998 at udarbejde en rapport om den nordlige dimension i EU's politikker,

I. der henviser til, at EU's eksterne aktioner paa trods af den manglende faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik har vist sig at vaere mere effektive, naar de udarbejdes i samarbejde med USA, navnlig med hensyn til loesning af kriser i det tidligere Jugoslavien og i Mellemoesten, og at der gennem et oeget ligevaegtigt samarbejde mellem EU og USA kan gennemfoeres varige loesninger, naar det drejer sig om kriser, hvor faelles interesser er paa spil,

J. der henviser til betydningen af forbindelserne mellem EU og USA paa forsvarsomraadet, og understreger Atlantpagtens vigtige rolle under den kolde krig, men finder det i dag noedvendigt, at der som led i den nye verdensorden i hoejere grad udvikles en europaeisk identitet paa sikkerheds- og forsvarsomraadet, hvilket ogsaa er i overensstemmelse med USA's oensker,

K. der dog beklager, at spoergsmaalet om udpegelsen af de nye NATO- medlemmer er blevet behandlet ensidigt, og at der hidtil ikke er taget konkrete skridt til opfoelgning af de resolutioner om oprettelse af en europaeisk forsvarsenhed inden for rammerne af de nye atlantiske strukturer, som NATO-Raadet vedtog i Berlin,

L. der beklager, at De Forenede Staters regering i modsaetning til de fleste EU-regeringer er uvillig til at undertegne Ottawa-erklaeringen fra 1997 om forbud mod anvendelsen af landminer og destruktion heraf, idet disse miners oedelaeggende virkning paavises hver dag i det tidligere Jugoslavien,

M. der ligeledes beklager, at De Forenede Staters kongres hidtil har vaeret uvillig til at opfylde forpligtelserne over for De Forenede Nationer ved at naegte at betale sine bidrag og derved svaekke sin egen trovaerdighed samt FN's oekonomiske grundlag,

N. der understreger, at der er et presserende behov for endelig at give Alliancens »europaeiske soejle« et konkret indhold inden for en ny kontinental ramme, saa de europaeiske lande i krisesituationer kan saette deres egne interventionstropper ind uafhaengigt af USA's holdning,

O. der beklager, at USA trods de multilaterale forpligtelser, det har indgaaet inden for rammerne af WTO, har tiltaget sig ret til inden for verdenshandlen at anvende sine nationale love uden for landets graenser og til ensidigt at tage internationale sanktioner i brug, hvilket i hoej grad skader det transatlantiske samarbejde,

1. glaeder sig over Kommissionens meddelelse, den nye transatlantiske dagsorden og den faelles handlingsplan mellem EU og USA, der er vaerdifulde instrumenter til styrkelse af de altid vigtige transatlantiske forbindelser, og haaber, at der kan opnaas endnu flere positive resultater paa grundlag af disse initiativer;

2. finder, at styrkelsen af forbindelserne mellem Europa og USA stadig er en vigtig faktor for at sikre stabiliteten i det internationale samfund, men at der skal vaere stoerre ligevaegt i forholdet, saa der bliver tale om et aegte partnerskab;

3. gaar ind for, at der udvikles faelles initiativer inden for den internationale politik, forudsat at disse respekterer partnernes ligestilling, og navnlig at EU og dens medlemsstater ikke kun inddrages finansielt, og forudsat, at disse initiativer tager hensyn til alle medlemsstaternes legitime interesser, hvor det vedroerer omraader taet paa EU;

4. oensker en styrkelse og uddybelse af dialogen og samarbejdet inden for en raekke prioriterede omraader, som ogsaa udgoer en ny trussel mod den internationale stabilitet, navnlig bekaempelsen af terrorisme og den internationale organiserede kriminalitet, globale miljoespoergsmaal, handelen med narkotika og fissile materialer samt bekaempelse af menneskehandel, seksuel udnyttelse af boern og illegal indvandring, som er ved at antage et foruroligende omfang, ogsaa som foelge af aabningen af graenserne, dereguleringen af verdenshandlen og liberaliseringen af kapitalbevaegelserne;

5. finder, at miljoebeskyttelse, realistiske forebyggende foranstaltninger vedroerende klimaaendringer i verden, nuklear sikkerhed samt og kampen for ikke-spredning af nukleare vaaben ogsaa er naturlige omraader for et samarbejde mellem USA og EU, hvor faelles konsekvente initiativer vil kunne gennemfoeres med godt resultat til gavn for hele det internationale samfund;

6. beklager i saa henseende USA's bagudskuende holdning med hensyn til klimaaendringer med henblik paa Kyoto-konferencen samt dets holdning vedroerende skind fra dyr fanget med raevesakse;

7. opfordrer EU, medlemsstaterne og USA til at fremme samarbejdet om at udvikle Arktis og andre nordlige regioner inden for rammerne af Det Arktiske Raad og den nordlige dimension i EU's politikker;

8. oensker en styrkelse af det europaeisk-amerikanske samarbejde i saerdeleshed inden for internationale institutioner om krisestyring og udstationering af fredsbevarende styrker i foelsomme omraader; inddragelsen af Petersberg- missionerne skal give WEU mulighed for at spille en vigtig rolle i saadanne situationer; et europaeisk-amerikansk samarbejde kunne ligeledes lette oprettelsen af regionale fredsbevarende styrker, saaledes som det er blevet paabegyndt i Afrika;

9. opfordrer Kommissionen og Raadet til i Den Transatlantiske Dagsorden at indfoere den internationale traktat om forbud mod landminer, som blev vedtaget i Ottowa, med indtraengende anmodning til USA om at undertegne den og saaledes ikke gaa glip af en historisk lejlighed til at konsolidere fred og nedrustning;

10. mener, at sikring af den offentlige sundhed og forbrugerbeskyttelse er emner, hvorom der ikke boer findes forskellige holdninger, og at baade Den Europaeiske Union og USA har ret til og er forpligtet til at fastlaegge niveauet for sundhedsbeskyttelse over for risici, hvis eksistens er blevet paavist gennem videnskabelige data;

11. opfordrer EU, medlemsstaterne og USA til at viderefoere og samordne deres statslige udviklingsbistand for at faa en optimal rationalisering af de bevilgede midler, og finder, at den transatlantiske dialog ligeledes skal goere det muligt at henlede navnlig de amerikanske parlamentarikeres opmaerksomhed paa, hvilke negative virkninger visse handelsinitiativer kan have for udviklingen, f.eks. den klage, der er indgivet til WTO mod bananer under den faelles markedsordning;

12. mener, at de institutionelle aftaler inden for den nye transatlantiske dagsorden skal styrkes, saa de bliver i stand til effektivt at klare det meget store antal sager, der skal daekkes af dialogen;

13. opfordrer Kommissionen til klart, uforbeholdent og aarvaagent at forsvare de europaeiske interesser paa udenrigshandelsomraadet for at fremme udviklingen af mere afbalancerede forbindelser og under sine forhandlinger med USA navnlig laegge vaegt paa streng gensidighed i indroemmelserne, en ligelig fordeling af indroemmede fordele og globalisering (»linkage«) af forhandlingerne, navnlig med hensyn til WTO-«panelerne«;

14. gentager overfor Kommissionen kravet om demokratisk aabenhed i forvaltningen af forhandlingerne gennem orientering af Parlamentet om de retningslinjer, den agter at foelge og navnlig forhandlingen om Den Multilaterale Aftale om Investeringer;

15. fordoemmer tendensen til at give visse amerikanske nationale love som f.eks. Helms-Burton loven og d'Amato-Kennedy-loven international karakter, hvilket er i absolut modstrid med de internationale forpligtelser, som USA har paataget sig, og oensker, at der under den transatlantiske dialog skal vaere vilje til aabent at behandle saadanne foelsomme spoergsmaal, og at dialogen ikke kun maa vedroere konventionelle emner, som det er nemt at blive enige om;

16. konstaterer, at de seneste og undgaaelige konflikter paa handelsomraadet mellem EU og USA (Helms-Burton-loven og d'Amato-Kennedy-loven; McDonnell- Boeing- fusionen og eneforhandlingsaftaler; gasaftalen med Iran osv.) viser, at europaeerne har brug for juridiske rammer, der er magen til amerikanske, for at naa frem til kompromiser, der ogsaa reelt tager hensyn til europaeiske synspunkter og interesser;

17. opfordrer organerne for det transatlantiske samarbejde til at se naermere paa spoergsmaalet om begraensninger for samhandlen og forbundsstaters eller lokale myndigheders internationale investeringer for at forhindre, at afgoerelser i lighed med staten Massachussets afgoerelse mod Burma bliver almindelige, og for generelt at kunne sikre, at afsloeringen af generelle beskyttelsesrammer (f.eks. »Buy American Act«) virkelig foelges op af en effektiv afvikling af handelshindringerne inden for de enkelte sektorer;

18. opfordrer USA til at betragte forbuddet mod doedsstraf som en udvidelse af de grundlaeggende rettigheder og anmoder foelgelig landet om definitivt at ophaeve doedsstraffen;

19. opfordrer Kommissionen til af hensyn til konsekvenserne for de europaeiske handelsinteresser at holde saerlig oeje med udviklingen af NAFTA og forslaget om oprettelse af en faellesamerikansk frihandelszone (FTTA), som igen bliver genstand for forhandlinger i april 1998 i Santiago i Chile, for navnlig at bevare de oekonomiske og kulturelle snaevre forbindelser mellem EU's medlemsstater og de latinamerikanske lande;

20. anser det derfor for hensigtsmaessigt ogsaa at beskaeftige sig med forbindelserne med Latinamerika inden for rammerne af den nye transatlantiske dagsorden mellem EU og USA;

21. opfordrer Kommissionen til at undersoege muligheden for at fremme EU's naervaerelse paa permanent basis i dele af De Forenede Stater, isaer i Californien og paa den amerikanske vestkyst, med henblik paa at overvaage og foelge naert med i udviklingen inden for hi-tech og paa det audiovisuelle omraade i betragtning af de asymmetriske forbindelser mellem EU og USA paa disse omraader;

22. gaar staerkt imod de ekstraterritoriale foelger af Helms-Burton-loven og d'Amato-Kennedy-loven og gaar ind for den procedure, som EU har ivaerksat, vedroerende konfliktmaegling inden for rammerne af WTO; mener, at EU, saafremt den »ordning«, som EU og De Forenede Stater opnaaede den 11. april 1997, ikke foerer til en loesning, maa vende tilbage til WTO-panelproceduren;

23. paalaegger sine kompetente organer og opfordrer medlemsstaternes nationale parlamenter og den amerikanske Kongres til at stille de forskellige kommunikationskanaler og -faciliteter, som de raader over, til raadighed til forebyggelse af europaeisk-amerikanske kriser, og navnlig forklare de amerikanske parlamentarikere, at de samme politiske maalsaetninger (f.eks. bekaempelsen af statsterrorisme eller beskyttelsen af menneskerettighederne) kan gennemfoeres paa forskellig og alligevel legitim maade (en haard sanktionspolitik eller en samarbejdspolitik, som tvinger partnerne til stoerre aabenhed);

24. opfordrer EU og USA til at goere alt for at samordne deres politik og eksterne aktioner med henblik paa at fremme demokrati og lov og orden og saaledes undgaa illoyal konkurrence paa bekostning af menneskerettighederne;

25. opfordrer EU og USA til at koordinere deres politikker med hensyn til vaabeneksportkontrol paa grundlag af vedtagne kriterier for at undgaa en uoensket undergravning af tilbageholdenheden med hensyn til eksport og at stoette separate amerikanske og EU-initiativer, der skal fremme dette maal; mener, at dette spoergsmaal ogsaa boer indgaa i den nye transatlantiske dagsorden;

26. minder om, at en af de vigtigste maader, hvorpaa det europaeisk-amerikanske samarbejde kan styrkes, er aktivt at inddrage erhvervslivet i en transatlantisk dialog, som kan yde et vaesentligt bidrag forud for de egentlige forhandlinger; derfor boer erhvervslivet vaere med til at bestemme, hvilke spoergsmaal der skal saettes paa dagsordenen, saa denne kommer til at omfatte helt konkrete problemer i forbindelse med adgangen til markederne;

27. finder, at det snaevre samarbejde, som skal finde sted ifoelge samarbejdsmekanismerne ogsaa kan bidrage til at forhindre kriser og kan lede samarbejdet hen imod konkrete loesninger, som bidrager til at fjerne lovhindringer for handel og investeringer, og ligeledes kan foere til udarbejdelse af forslag om overensstemmende aktioner over for tredjelande, som f.eks. om adgangen til det japanske marked, beskyttelsen af den intellektuelle ejendomsret i Kina eller overholdelsen af grundlaeggende sociale og miljoemaessige normer;

28. opfordrer indtraengende EU til at goere det klart over for de amerikanske repraesentanter, at sundhedsnormerne og forbrugerbeskyttelsen paa ingen maade kan tilsidesaettes, og at de strengere regler for genteknologi og forbuddet mod import af hormonbehandlet oksekoed derfor maa finde anvendelse efter forskrifterne;

29. glaeder sig over, at der er indgaaet aftaler om en ny transatlantisk dagsorden og en faelles handlingsplan, og oensker at disse to institutionelle rammer vil aabne mulighed for et bredere samarbejde og en bredere dialog mellem europaeere og amerikanere og vil bidrage til at forny de transatlantiske baand, som fremover skal vaere en vaesentlig faktor i fredens og den internationale stabilitets tjeneste i en verden, der er blevet radikalt aendret efter kommunismens sammenbrud;

30. mener, at et saadant perspektiv boer foere til etableringen af en omfattende institutionel ramme mellem de to partnere med et stoerre interparlamentarisk samarbejde, herunder begrebet det nye transatlantiske marked som foreslaaet af Kommissionens formand, Santer, i hans aabningstale til Parlamentet i 1995;

31. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter samt til den amerikanske regering og den amerikanske Kongres.