4. 3. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 50/17 
Udtalelse  om ændret  forslag  til Rådets  direktiv  om lettelse  af den  faktiske  udøvelse  af 
advokaters  frie udveksling  af tjenesteydelser 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fcellesskabers  Tidende  nr. C 213 af 17. september  1975,  side  3. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 1. september  1975,  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om oprettelse 
af det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 136.  plenarforsamling,  afholdt  i 
Bruxelles  den 28. og 29. januar  1976,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til anmodning  om  udtalelse  af 1. 
september  1975  fra Rådet  for De europæiske  Fælles-
skaber, 
under  henvisning  til artikel  198  i traktaten  om opret-
telse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab, 
under  henvisning  til afgørelse  truffet  den 23. septem-
ber 1975  af Udvalgets  præsidium  om  at pålægge 
Afdelingen  for industri,  handel,  håndværk  og tjene-
steydelser  at udarbejde  denne  udtalelse, 
under  henvisning  til Det  økonomiske  og sociale 
Udvalgs  udtalelse  om  forslag  til direktiv  om  de 
nærmere  regler  for gennemførelse  af fri udveksling  af 
tjenesteydelser  inden  for  visse  former  for advokat-
virksomhed  l1), 
under  henvisning  til udtalelse  fremsat  af Afdelingen 
for industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  den 
7. januar  1976, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ord-
føreren,  hr. de Bruyn, 
under  henvisning  til Udvalgets  forhandlinger  på den 
136. plenarforsamling  den  28. og 29. januar,  mødet 
den 28. januar  1976,  og 
ud fra følgende  betragtninger: Udvidelsen  af Fællesskabet  og De europæiske  Fælles-
skabers  Domstols  seneste  domme  vedrørende  etable-
ringsfriheden  og den frie  udveksling  af tjenesteydelser 
har gjort  det nødvendigt,  at Kommissionen  forelæg-
ger et ændret  direktivforslag; 
høringer  af Udvalget  inden  for rammerne  af procedu-
ren i artikel  149,  stk. 2, danner  præcedens,  og samme 
procedure  bør  følges  i lignende  tilfælde,  hvor  der er 
tale om foranstaltninger  vedrørende  etableringsfrihe-
den og den frie  udveksling  af tjenesteydelser; 
efter  vedtagelsen  af direktiverne  om den  frie  udøvelse 
af etableringsretten  for  læger  bør  yderligere  en 
række  liberale  erhverv  gøres  til genstand  for lignende 
foranstaltninger,  og der bør  da gives  Udvalget  lejlig-
hed til at afgive  nye  udtalelser  i hvert  enkelt 
tilfælde  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
enstemmigt: 
Udvalget  godkender  det ændrede  direktivforslag,  men 
fremsætter  følgende  bemærkninger. 
1. Generelle  bemærkninger 
1.1. Forlsagets  begrænsede  karakter 
i1) EFT  nr. C 36 af 28. 3. 1970. Udvalget  ser  med  tilfredshed  på,  at det  ændrede 
direktivforslag  indeholder  mere  vidtgående  foranstalt-
Nr. C 50/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 4. 3. 76 
ninger  til liberalisering  af advokaters  tjenesteydelser, 
end de  første  forslag  fra  Kommissionen  gjorde. 
Udvalget  betragter  imidlertid  de nye  forslag  som  kun 
en indledende  etape  og mener,  at man  bør  fortsætte 
bestræbelserne  for at gøre  den  frie  udøvelse  af advo-
katvirksomhed  effektiv  med  hensyn  til tjenesteydel-
ser. Ligeledes  må det erkendes,  at der bør  udarbejdes 
foranstaltninger  til at gøre  udøvelsen  af etablerings-
retten  effektiv,  idet  spørgsmålet  om gensidig  anerken-
delse  af eksamensbeviser  ikke  blot  bliver  aktuelt  for 
advokatvirksomhedens  vedkommende,  men  også  for 
de øvrige  selvstændige  erhverv  inden  for  jura,  øko-
nomi,  finans,  revision  og skattespørgsmål. 2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Artikel  1, stk. 1 
Udvalget  konstaterer,  at Kommissionen  ikke  længere 
som i det tidligere  forslag  (artikel  3, første  punkt) 
fastsætter,  at »ydelse  af tjenester«  som  fri aktivitet 
udelukker  etablering  med  opbygning  af et ny klientel 
i værtslandet  til følge.  Dog  finder  Udvalget,  at ude-
lukkelsen  af enventuel  halv-  eller  helpermanent  etab-
lering  fremgår  af, at der i umiddelbar  tilknytning  til 
selve  traktatens  bestemmelser,  særlig  artikel  60, stk. 
3, sondres  mellem  »etablering«  og »tjenesteydelse«. 
1.2. Advokaters  virksomhed  som  rådgivere 
Med  udviklingen  i de økonomiske,,  handelsmæssige, 
finansielle  og  videnskabelige  forbindelser  mellem 
medlemsstaterne  er behovene  for  sagkyndig  rådgiv-
ning  vokset  i en sådan  grad,  at opretholdelse  af de 
nuværende  begrænsninger  for  advokaters  tjeneste-
ydelser  vil være  en trussel  mod  rådgivningens  kvalitet 
og mod  beskyttelsen  af klienternes  interesser.  Kun 
fuldstændig  ophævelse  af begrænsningerne  for advo-
katers  tjenesteydelser  kan  imødekomme  kravene  til 
juridisk  kvalitet  og sikkerhed. 
1.3. Advokaters  varetagelse  af  repræsentation  og 
forsvar  for retten 
Individets  ret til i forholdet  til de retslige  instanser  frit 
at vælge  sin forsvarer  bør  respekteres.  Det  drejer  sig 
om en grundlæggende  frihedsrettighed,  og Fællesska-
bet bør  for alle  sine  borgere  tilvejebringe  grundlaget 
for dette  frie  valg  af forsvarer  for retten,  uanset  i hvil-
ken medlemsstat  eller  region  repræsentationen  eller 
forsvaret  skal  udøves,  og uden  at der  skabes  nogen 
mulighed  for  hensyntagen  til nationalitet.  Dog  bør 
der, netop  i den  repræsenterede  eller  anklagede  per-
sons  interesse,  skabes  visse  garantier  for,  at proces-
sens afvikling  ikke  vanskeliggøres.  Af disse  grunde 
finder  Udvalget,  at reglerne  for god  advokatskik  og 
dertil  hørende  disciplinærregler  i det land,  hvor  den 
dømmende  myndighed  udøves,  bør overholdes  samti-
dig med  reglerne  fra »hjemlandet«.  Dette  princip  om 
overholdelse  af »kombineret  advokatskik«  kan  god-
kendes,  sålænge  de faglige  organisationer  ikke  har 
gennemført  en harmonisering  af de væsentlige  regler 
for god  advokatskik  og disciplinærregler  i hele  Fæl-
lesskabet. 2.2. Artikel  1, stk. 2 
2.2.1.  For  at opnå  større  klarhed  foreslår  Udvalget, 
at begyndelsen  af dette  stykke  affattes  således: 
»Ved  »advokater«  forstås  personer,  som  i henhold 
til lovgivningen  i det land,  hvor  de er etableret, 
udøver  erhvervsmæssig  virksomhed  under  en af 
følgende  betegnelser:«. 
2.2.2.  Stillingsbetegnelserne  under  Irland  og Det 
forenede  Kongerige  forekommer  at indskrænke  be-
grebet  »solicitor«  på en sådan  måde,  at personer,  som 
tilhører  denne  kategori  og som  kan  give  møde  for 
domstolene,  ikke  medregnes.  Udvalget  ønsker  derfor, 
at Kommissionen  tager  dette  spørgsmål  og på ny og 
afgør,  om  man  ikke  frem  for  »solicitor  in private 
practice«  bør  foretrække  formuleringen  »solicitor 
holding  af practising  certificate«  under  rubrikken  Det 
forenede  Kongerige  og under  Irland  formuleringen 
»solicitor  qualified  to practise«. 
2.3. Artikel  4 
2.3.1.  Teksten  i denne  artikels  første  stykke  mod-
svares  af de generelle  bemærkninger  under  punkt  1.3 i 
denne  udtalelse  og  godkendes  følgelig.  Udvalget 
bemærker,  at de forbehold,  som  findes  i de nationale 
betingelser  for udøvelse  af virksomhed  som  repræsen-
tant eller  forsvarer  i retten,  især  kan  bestå  i en 
begrænsning  af adgangen  til visse  retslige  instanser 
eller fremgå  af bestemmelserne  i traktatens  artikel  56, 
hvori  der  åbnes  mulighed  for  undtagelser,  f.eks.  ud 
fra sikkerhedshensyn. 
2.3.2.  Desuden  foreslår  Udvalget,  at ordene  »i lan-
det« i slutningen  af stk.  1. udgår. 
4.3.76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 50/19 
2.3.3.  Vedrørende  stk.  4, som  indeholder  undta-
gelse  fra princippet  om »kombineret  advokatskik«  af 
alle andre  former  for virksomhed  end repræsentation 
eller forsvar  for retten,  understreger  Udvalget  nød-
vendigheden  af, at der foretages  et yderligere  skridt  ad 
vejen  mod  en liberalisering  af juridiske  tjenesteydel-
ser. Det bemærkes,  at risikoen  for,  at erhvervets  ud-
øvere  ikke  overholder  de for alle  medlemsstaterne 
fælles  grundlæggende  etiske  principper,  især  f.eks. 
tavshedspligten,  ikke  er større,  når de kun  er under-
kastet  disciplinærreglerne  i deres  »hjemland«.  Udvalget 
finder  ligeledes,  at beskyttelsen  af interesser  (klientens 
eller modpartens)  vil være  tilstrækkelig  sikret,  når der 
er mulighed  for en undersøgelse,  som  i tilfælde  af 
påstand  om krænkelse  foretages  af fagorganisationen 
i værtslandet.  Denne  skulle  ligeledes  have  adgang  til 
at meddele  undersøgelsesresultaterne  til den tilsvaren-
de organisation  i »hjemlandet«,  som  forpligtes  til at 
oplyse  førstnævnte  om sin afgørelse,  mens  der i arti-
kel 6 fastsættes  mere  udstrakte  disciplinærbeføjelser 
vedrørende  repræsentation  og forsvar  for retten.  Af 
disse  grunde  og under  henvisning  til bemærkningerne 
under  punkt  2.1 om tjenesteydelsernes  lejlighedsvise 
karakter,  foreslår  Udvalget,  at denne  bestemmelse 
affattes  således: »Ved  udøvelse  af anden  virksomhed  end  den  un-
der stk.  1 nævnte  forbliver  advokaten  med  forbe-
hold af de grundlæggende  regler  for god  advo-
katskik  i værtslandet  underkastet  de regler  for 
erhvervet,  som  gælder  i den  medlemsstat,  som  er 
hans  seneste  opholdsland. 
I tilfælde  af, at fagorganisationen  i et værtsland 
over for  en advokat  nedlægger  påstand  om 
krænkelse,  kan  denne  organisation  foretage  en 
undersøgelse  og forelægge  rapport  for fagorgani-
sationen  i den  medlemsstat,  som  er hans  seneste 
opholdsland,  og hvor  den  pågældnede  fagorgani-
sation  har de disciplinære  beføjelser;  denne  med-
deler  fagorganisationen  i værtslandet  enhver  afgø-
relse,  som  træffes«. 
2.4. Artikel  5 
Udvalget  foreslår,  at ordene  »om  nødvendigt«  i andet 
punkt  udgår;  de overflødiggøres  af, at der er overladt 
medlemsstaterne  et skøn  med  hensyn  til at pålægge 
udenlandske  tjenesteydere  restriktioner. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 28. januar  1976. 
Henri  CANONGE 
Formand  for 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
Udtalelse  om  Kommissionens  forslag  til Rådet  vedrørende  prisfastsættelse  for visse 
landbrugsvarer  samt  visse  tilknyttede  foranstaltninger 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 31 af 11. februar  1976,  side  2. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  16. december  1975,  i medfør  af artikel  47 og 198  i traktaten 
om oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  om det nævnte  emne.