ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (83) 421 
 
 
 
Vol. 1983/0 157 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), t his file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februa r 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 v om 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE  EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(83)  421 endelig  udg. 
Bruxelles,  den 4.  juni 1983 
MEDDELELSE  FRA KOMMISSIONEN  TIL RÅDET 
OM VILKÅRENE  FOR IVÆRKSÆTTELSEN  AF FÆLLESSKABETS BISTAND 
TIL AVS-STATERNE  OG OLT-OD PR. 31.  DECEMBER  1982 
KOM(83) 421 endelig  udg. 

INDHOLD 
INDLEDNING 
I - Gennemførelsesrytme 
A. Finansieringsaftaler 
B. Finansieringskontrakter 
B.l. Midler  forvaltet  af Kommissionen 
B.2. Fidler  forvaltet  af Banken 
C Udbud 
Cl. Midler  forvaltet  af Kommissionen 
C2. Midler  forvaltet  af Banken 
II - Indvirkningen  af udviklingen  i AVS-valutaeme  på projektomkostningerne 
A. Midler  forvaltet  af Kommissionen 
B. Midler  forvaltet  af Banken 
III - Vanskeligheder  i forbindelse  med gennemførelsen 
A. Midler  forvaltet  af Kommissionen 
B. Midler  forvaltet  af Banken 
IV - Kontrol  og tilsyn 
A. Kommissionens  delegationer 
B. Finanskontrollen 
C Revisionsretten 
D. Administrationen  af Bankens  transaktioner 
V - Vanskeligheder  i forMndelse  med inddrivelsen  af forfaldne  lånebeløb 
A. Årsager  til vanskeligheder  i forbindelse  med inddrivelsen 
B. Aktionsmuligheder 
C. Lån fra Bankens  egne midler 
D. Transaktioner  i form af risikovillig  kapital 
E. Lån på særlige vilkår 
VI - Afslutning  af transaktionerne 
A. 4. EUF 
B. 5. EUF 
KONKLUSION 

1. 
Denne beretning  omhandler  vilkårene for iværksættelsen  af Fællesskabets 
bistand  til AVP-staterne  og OLT. Det er den  tredje  meddelelse  til 
Rådet for 4. EUF's vedkommende  (l) og den  første meddelelse  for 5. EUF's 
vedkommende  i medfør af artikel  25, stk. 4t i de  interne  aftaler  om 
finansiering  og forvaltning  af Fællesskabets  bistand  (Lomé-konvention 
I og II, OLT-afgørelserne  af 1976 og  I98O). 
Den nye beretning omfatter  årene 1981 og  1982, der  udgjorde  en afslut­
tende fase for forpligtelserne  under  4. EUF og en  startperiode  for 
transaktionerne  under  5. EUF. Det er  første gang, at beretningen  er 
udarbejdet  i fællesskab  af Kommissionen  og Den  europæiske  Investerings­
bank. 
Det er nemlig første  gang, at Banken i medfør af bestemmelserne  i 
Lomé-konventionen  deltager  i udarbejdelsen  af en  meddelelse  om vil­
kårene for iværksættelsen  af den  bistand,  som den  administrerer.  Den­
ne meddelelse  er af  Banken udformet  således,  at den  ikke gentager 
indholdet  af beretningen  til Rådet i medfør af artikel 119 i den  anden 
Lomé-konvention,  og således  at den er  forenelig  med det  obligatoriske 
forbehold,  den er  pålagt i henhold  til de vedtægtsmæssige  bestemmelser 
for dens aktiviteter  som fællesskabsinstitution  for langsigtet finan­
siering. 
Kommissionen  har ligeledes  bestræbt  sig på at undgå en gentagelse 
af andre beretninger,  herunder  beretningen  til AVS/EØF-Ministerrådet 
om forvaltningen  af det finansielle  og faglige  samarbejde  (artikel 
41 i Lomé I og artikel  119 i Lomé II) og beretningen  til Rådet om for­
bedringen  af konkurrencevilkårene  (artikel  43 i finansforordningen 
for 4. EUF og  artikel 44 i finansforordningen  for  5· EUF). Af samme 
hensyn er der ikke gjort  særligt  meget ud af at  beskrive, hvorledes 
modtagerlandene  udnytter bistanden,  for så vidt som Rådet jævnligt 
holdes underrettet  om det  evalueringsarbejde,  der udføres  af Kommis­
sionens tjenestegrene. 
Med disse forbehold indeholder  den foreliggende beretning  en gennem­
gang af vilkårene for iværksættelsen  af den  bistand,  Fællesskabet 
yder gennem EUF,  fordelt  på 6 hovedrubrikker:  gennemførelsesrytme, 
indvirkningen  af udviklingen  i AVS-valutaerne  på t>rojektomkostningerne, 
vanskeligheder  i forbindelse  med inddrivelse  af forfaldne  lånebeløb, 
vanskeligheder  i forbindelse  med gennemførelsen,  kontrol  og tilsyn, 
afslutning  af transaktionerne. 
(l) Tidligere beretninger:  Dok. KOM(8C0 10? af 24.  april  1980. 
Dok. KOM(81) 825 af 11.  januar  1982. 

2. 
I - GENNEMPØRELSESRYTME 
A. FINAN SIE RING SAFTALE  R 
1. Kvantitative  aspekter 
a) I løbet af de to år,  beretningen omfatter,  har tallene  for under­
tegnelse  af finansieringsaftaler  været som følger: 
4. EUF 3. EUF 
Antal:  94 152 
Beløb: 275 739,8 
(mio ECU) 
For 4. EUF's vedkommende kommer  det samlede  antal finansieringsaftaler 
undertegnet  siden den første Lomé-konventions ikrafttræden  hermed op 
på 650 svarende  til et samlet forpligtelsesbeløb  på ca.  1,9 mia ECU. 
b) Der er  således  i 1981 og 1982  blevet  undertegnet  246 finansierings-
aftaler for et samlet beløb på ca.  1,015 mia ECU,  hvilket  svarer  til 
et gennemsnit  på 10  aftaler  pr. måned for  et beløb på ca. å mio ECU 
pr. konvention  (l). I virkeligheden  er det  gennemsnitlige  beløb pr. 
aftale højere for  5. EUF (4,9  mio) end for 4. EUF (2,9  mio). Det er 
ligeledes  højere  end det  gennemsnit  på 3»3 mio ECU, der  blev konsta­
teret i den første  beretning  på området  for de første  33 måneder  under 
4. EUF. 
2. Kvalitative  aspekter 
a) Det fremgår  af det  foregående,  at 5· EUF i  denne henseende  er kommet 
hurtigere  i gang end 4· EUF. 
(l) For at  give et præcist  billede  af den  opgave,  der påhviler  Kommis­
sionens kompetente  tjenestegren  på dette område,  skal det tilføjes, 
at den pågældende  tjenestegren  ud over finansieringsaftalerne  AVS-
OLT i samme  periode  også har udarbejdet  34 aftaler  som led i sam­
arbejdet  med Maghreb  og Machrak  for et beløb nå 190 mio ECU og 60 
aftaler med ikke-associerede udviklingslande  for et beløb på 212 mio 
ECU. 

3. 
Forklaringen  på dette forhold  er først og  fremmest,  at de nye AVS-
stater bedre har tilpasset  sig EUF-procedurerne,  hvilket fra starten 
har muliggjort  en iværksættelse af mere  omfattende  projekter.  Dette 
bør fremhæves så  meget desto mere som  programmer,  der tgget enkeltvis 
er af begrænset  omfang  (mikro-projekter,  handelsf remmende  foranstalt­
ninger, uddannelsesforanstaltninger), siden  5· EUF's ikrafttræden er 
blevet genstand  for finansieringsaftaler,  hvilket ikke  var tilfældet 
tidligere  (simple brevvekslinger). 
b) Det kan i øvrigt  oplyses,  at i løbet af de to år,  beretningen omfatter, 
er det blevet stadig  mere almindeligt  at anvende  den skriftlige  pro­
cedure, der går ud på, at  finansieringsaftalen  undertegnes  af det 
kompetente  kommissionsmedlem  og derefter  forelægges  for AVS-statens 
kompetente  myndighed  (som oftest landets  ambassadør i  Bruxelles) til 
undertegnelse.  I løbet af  hele perioden  har der kun været to  "høj­
tidelige"  undertegnelsesceremonier  (mod 119 i  1977-1978  og 20 i 1979-
1980). 
c) Undertegnelsesrytmen  har ligget  rimelig  tæt på det  gennemsnit  på 
omkring 10 aftaler  om måneden, der  blev konstateret  i det foregående 
afsnit (jf. ovenfor).  Det skal bemærkes, at der  stadig resterer  nogle 
problemer  med usædvanligt  lange  tidsfrister  for de AVS-østater, der 
ikke har nogen ambassadør i  Bruxelles,  og for  regionale projekter, 
der pr.  definition  omfatter  flere  AVS-stater. 
B. FINANSIERINGSKONTRAKTER 
1. Midler  forvaltet  af Kommissionea 
I henhold  til Lomé-konventionerne I og II har  Kommissionen  ansvaret  for 
udarbejdelsen  og forhandlingen  af finansieringskontrakterne,  medens Den 
europæiske  Investeringsbank  sørger  for, at lånene  tilbagebetales. 
Pr. 31. demember 1982  havde Fællesskabet  over for AVS-staterne  og de 
associerede  territorier  og departementer  truffet  forpligtelsesbeslut-
ninger i forbindelse  med lån på særlige vilkår for i  alt 429 mio ECU af 
midlerne  i 4. EUF og 98 mio ECU af  midlerne  i 5. EUF.  Disse forpligtel­
ser var formelt blevet  indgået gennem  undertegnelsen  af 123  finansie-
ringsaftaler  under 4. EUF og 13  aftaler  under "5. EUF, medens  yderligere 
3 supplerende  aftaler  var ved at  blive undertegnet. 

Af finansieringskontrakter  vedrørende  disse forpligtelser  var der  "ble­
vet undertegnet  henholdsvis  106 og 1  for beløb på  henholdsvis  383 og 
0,770 mio ECU. Der var  pr. 31. december  1982 blevet  udarbejdet  yder­
ligere  16 kontrakter,  hvoraf  3 er blevet undertegnet  lige i begyndelsen 
af 1983; undertegnelsen  af de øvrige er  blevet forsinket,  enten af hen­
syn til forfaldsplanen for  udbetalingerne  for ikke unødigt  tidligt  at 
tage hul på den  afdragsfri periode,  eller på grund af forhold  hos lån­
tageren  (reorganisering  af halvstatslige  institutioner,  vanskeligheder 
ved iværksættelse af  projekter). 
Referenceperioden  med overgangen  fra  4. til  5. EUF har  helt naturligt 
været præget af en  nedgang  i antallet  af indgåede  kontrakter.  Fra midten 
af 1982 kan man  konstatere  begyndelsen  til en tilbagevenden  til den 
"maksimale  ydelse",  der under £. EUF var af størrelsesordenen  35—40 
kontrakter  om året. 
Fed hensyn  til gennemførelsesprooeduren ved  finansieringer  i form af 
lån på særlige vilkår har  svagheden  i den  lokale administration  bevirke+, 
at Kommissionen  sta.dig oftere,  og hyppigt  på anmodning  fra låntagerne 
selv, har måttet  anvende  ordningen  med "direkte betalinger" fra  Kommis­
sionen  til modtagervirksomhederne  i stedet for  den mere normale  beta-
lingsprocedure  med låntageren som  formidler. 
2. Fidler forvaltet  af Banken 
Siden den anden Lomé—konventions ikrafttræden  (l. januar  198l) har  Ban­
ken indgået 68  kontrakter  for et  samlet beløb på 366 mio ECU.  Flere 
transaktioner,  der repræsenterer  betydelige  beløb, er  blevet godkendt 
i løbet af regnskabsåret 1982, men har  ikke kunnet  føres ud i  livet 
gennem undertegnelsen  af finansieringskontrakter  før den 31·  december 
I98?. Som oftest  har årsagerne  hertil været  forsinkelser fra  låntagernes 
side i forbindelse  med afslutningen  af de  juridiske formaliteter  og 
andre nødvendig forudsætninger for indgåelsen af  kontrakterne, selv  om 
disse var blevet færdigforhandlet og  vedtaget  efter fælles  aftale  fra 
tidspunktet for  den endelige  udformning  af transaktionerne  og deres 
forelæggelse for  Bankens  beslutningstagende  organer. 
I ?8 tilfælde er  tilskuddet givet  i form af lån  fra Bankens  egne midler 
for et samlet beløb på  280,6 mio ECU og 40 tilfælde i  form af risikovil­
lig kapital  på i alt 8S,Z! mio ECU 
Der kan ikke på dette grundlag  opstilles  nogen præcis  prognose  for, i 
hvilket tempo den del af det  finansielle  og faglige  samarbejde,  som 
Banken skal varetage  i henhold  til den anden Lomé-konvention,  vil blive 
gennemført - i øvrigt er de  midler,  der forvaltes  af Banken,  hverken 
kvotainddelt  på lande  eller på år - men ud  fra. størrelsen af de beløb, der 
er indgået  forpligtelser  for i løbet af den nye  konventions  første to 
år, kan man  formode,  at Banken  normalt  vil kunne opfylde  de opgave,  den 
har fået  tildelt,  og nå målene i  konventionene. 

5. 
C. UDBUD 
C.1. Midler  forvaltet  af Kommissionen 
Rådet modtog i begyndelsen  af 1983 en række  oplysninger  om iværksættelsen 
af foranstaltninger  til forbedring'af  konkurrencevilkårene ved  deltagelse 
i kontrakter,  især med  hensyn  til information,  sammen  med Kommissionens 
overvejelser  i lyset af 198l-statistikkerne  over den rolle,  konkurrencen 
spiller.  Denne  beretning blev foretaget  i henhold  til bestemmelserne 
herom i artikel  43 i finansforordningen for  4· EUP (l) 
Bahandlingen  af dette emne i den  foreliggende beretning skal  kun ses 
som et supplement  til ovennævnte  beretning  med ajourføringer af  visse 
af oplysningerne  i denne. 
1. Internationale  udbud 
Der blev  i perioden  1981-1982  udsendt  meddelelser  om udbud vedrørende i 
alt 20/1 procedurer  til et samlet beløb på 
(l) Kommissionens  beretning  til Rådet om de  foranstaltninger,  der er 
truffet, eller  som påtænkes  truffet  med henblik  nå at  forbedre  kon­
kurrencevilkårene ved  deltagelse  i EUP-finansierede kontrakter.  Dok. 
KOM(83)  5 af 13.  januar 1983. 

6. 
637,2 mio ECU  (l). Disse fordeler  sig som følger: 
4. EUF 5.EUF 
Antal Beløb  Antal  Beløb 
(.ECU; (ECU) 
Anlægsarbejder 
1981 10 92.851.000 9 72.120.000 
19»2 9 47.637.000 15 156.689.000 
Leverancer 
1981 59 43.406.549 9 14.788.269 
1982 39 76.104.350 53 128.615.300 
Undersøgelser 
1982 - 1  5.000.000 
lait 117 259.998.899 87 377.212.569 
a) Hvad 4. EUF angår kan man  konstatere  en vis nedgang  i antal og i beløb 
i forhold  til perioden  1979-1980,  samtidig  med at det  gennemsnitlige 
udbudsbeløb dog er  lidt større.  Dette svarer  til den begyndende  op­
bremsning,  der er  karakteristisk  for en  fonds slutperiode,  især i  for­
hold til "marchhastigheden"  i årene  1978-I981. 
b) Hvad 5. EUF angår  oplever  man det  modsatte  fænomen, der er  karakteris­
tisk for en  startperiode.  I forhold  til de første 33 måneder  under 
4. EUF har  antallet  af udbud ligget  35$ lavere og det  samlede  beløb 
været 18$  lavere i de første 24 måneder  under 5« EUF, altså i en  Deriode 
der er 27$  kort ere.  Man må således  formode,  at i en  tilsvarende  periode 
ville udbudsbeløbet være  lidt højere  under 5« EUF, så  meget desto mere 
som den gennemsnitlige  værdi pr.  udbud er væsentlig højere  under 5· EUF 
(4,3 mio mod 3,4  mio);  dette gennemsnit  afspejler  iværksættelsen af  mere 
omfattende  arbejder  i 5« EUF's  startperiode. 
(l) Hertil  kommer, at der i løbet af  samme periode  er blevet udsendt  94 
internationale  udbud vedrørende  Maghreb-Machrak  og de  ikke-associerede 
udviklingslande. 

7. 
2. Konkurrencens  plads 
Som supplement  til behandlingen  af dette emne i beretningen  om konkur­
rencevilkårene (se  ovenfor)  vil Kommissionen  gerne benytte lejligheden 
til at ajourføre  de pågældende  oplysninger pr.  31. december  1982 
Det indbyrdes  forhold  mellem de internationale  udbud og undtagelses-
procedurerne  (kontrakter efter  begrænset  udbud,  underhåndsaftaler,  ud­
førelse ved det  offentliges foranstaltning osv.)  fremgår  af følgende  ta 
bel: 
4. EUF 5. EUF 
31.12.81 31.12.82 31.12.82 
l/Samtlige kontrakter 
— internationalt 
- undtagelse 69,5* 
30,5$ 67,9$ 
32,1$ 69,2$ 
30,8$ 
2/Bygge-  og anlægs-
arve jder 
— internationalt 
- undtagelse 72,5/ 
27,5$ 11% 
29% 12,6% 
21,4% 
3/Leverancer 
- internationalt 
- undtagelser 61,3$ 
38,7$ 59,8% 
40,2% 51% 
41% 
Det kan. konstateres,  at uanset  hvilken fond  og hvilket tidspunkt  man 
betragter  er tallene  af nogenlunde  samme størrelsesorden,  og man kan 
derfor gå ud  fra, at der er et  konstant  forhold  i fordelingen  mellem 
de to måder at indgå kontrakter  på. Disse konstante  forhold viser  rig­
tigheden af følgende  konklusioner  i artikel  43-heretningen: 
- proceduren  med internationalt  udbud er langt den mest almindelige, 
når der er  tale om kontrakter  vedrørende  bygge— og anlægsarbejder. 
I de relativt  få tilfælde,  hvor der afviges fra  denne regel, sker 
udførelsen  af arbejderne  især ved det  offentliges foranstaltning; 
- med hensyn  til leverancer afviges  der i højere  grad fra. proceduren 
med internationalt  udbud,  idet der i et  ikke ubetydeligt  omfang  be­
nyttes begrænset  udbud  eller underhåndsaftale. 

8. 
3. Resultaterne  af udbudsproceduren 
3.1. Med hensyn  til  4. EUF er  situationen pr.  31· december  1982 ikke 
væsentlig ændret  i forhold  til situationen pr.  31· december  1980 (se 
bilag nr. l). 
a) Generelt  for samtlige kontrakter  bør det understreges,  at den  største 
fremgang  i forhold  til  I98O er sket for  Det forenede Kongerige,  der er 
gået  1,14$ frem, medens der for de andre lande har været  en fremgang 
eller tilbagegang  på under  1$. 
b) Med hensyn  til kontrakter  om bygge- og anlægsarbejder  er den  største 
fremgang  sket for  AVS-OLT (næsten  2$), hvis andel  i kontrakterne  er 
steget konstant siden  begyndelsen  af 4. EUP,  hvilket  tyder på, at de 
særlige  mekanismer,  der skal fremme  nationale  virksomheders  deltagelse, 
har haft  den ønskede  virkning.  Det kan i  øvrigt bemærkes,  at der  ligeledes 
er sket en vis stigning  i Tysklands andel  i forhold  til  1978, medens 
Belgien og Frankrig  har oplevet en mindre  tilbagegang. 
c) Med hensyn  til kontrakter  om leverancer  kan der  registreres  en mærkbar, 
modsatrettet  bevægelse  mellem  Italiens  andel  (-3,65$) og Det  forenede 
Kongeriges  (+3,45$)  samt i mindre  grad mellem  Tysklands andel  (-1,03$) 
og Frankrigs  (+1,73$). 
d) Ved kontrakter  om fagligt  samarbejde  får Tyskland  kompensation  (+1,92$) 
for tilbagegangen  i forbindelse  med leverancer  og bliver dermed den 
mest tilgodesete  medlemsstat,  medens AVS-OLT har været  ude for en vis 
tilbagegang  (-1,41$). 
3.2. Med hensyn  til  5. EUF  (se bilag nr. l) er situationen pr.  31.12.1982 
den første årlige  statistik  vedrørende  denne fond. 
a) Generelt  skal det bemærkes,  at AVS-OLT's  andel ligger på et  niveau 
svarende  til niveauet  under  4. EUF  (ca.  30$), hvilket  også  til en vis 
grad er tilfældet  for Frankrigs  vedkommende  (ca.  22$), hvorimod  Tysk­
land, til forskel  fra Det forenede  Kongerige  og Italien,  har opnået 
væsentligt  bedre  resultater  under  5· EUF. 
b) Med hensyn  til kontrakter  om bygge- og anlægsarbejder  er AVS-staternes 
andel langt  den største (næsten  45$), foran Frankrig,  der ikke har fået 
tildelt  lige så mange kontrakter  som under  4. EUF, og  Tyskla.nd,  der 
takket være en omfattende  kontrakt  i Mali i 1982 har  oplevet  et væsent­
ligt gennembrud;  derimod  er Det  forenede Kongeriges andel stadig  meget 
lille. 

q. 
c) Med hensyn  til kontrakter  om 1 everanoer  ser man, at der i  nogen grad er 
balance  mellem  Det forenede  Kongerige  og Tyskland  (næsten 20$) og  mellem 
Frankrig  og Italien  (ca. 17$)· I øvrigt  skal det fremhæves, at to af de 
mindre medlemsstater  kan fremvise  opmuntrende  resultater:  Nederlandene 
(14$) og Irland (næsten 3%). 
d) Med hensyn  til kontrakter  om fagligt  samarbejde  er situationen  i store 
træk den  samme som under 4. EUF,  bortset fra  den kraftigt  stigende  andel 
for Frankrigs  vedkommende (28$) og  nedgangen  for AVS-OLT (7$). 
C.?. Midler forvaltet  af Banken 
I almindelighed  kræver  Banken,  at de  projekter  eller dele af projekter, 
som den  deltager  i finansieringen afiAVS-staterne,  gøres  til genstand 
for udbud,  der står åbne  for den videst  mulige  deltagelse.  Med initiativ­
tageren træffes der  aftale om hensigtsmæssige  procedurer  - internationalt 
udbud, begrænset  internationalt  udbud eller udbud begrænset  til det 
nationale plan  - under hensyntagen  til projekternes  art og de  krav, der 
følger af  samfinansieringsaftalerne. 
Et internationalt  udbud er i det  mindste  åbent  for deltagelse fra  virk­
somhederne  i EØF's  medlemsstater  og i AVS-staterne.  Desuden  kan Ba.nken 
deltage i finansieringen  af tilbud  fra virksomheder,  der er hjemmehørende 
i et land, hvor den kan låne de nødvendige  midler  til sine aktiviteter, 
eller i visse tilfælde i et  land, der efter Bankens  opfattelse  i teknisk 
eller geografisk  henseende  er af særlig  betydning  for projektet.  Når der 
gøres brug af internationalt  udbud, sørger  Banken  for, at der  offentlig­
gøres en  meddelelse  herom i De Europæiske Fællesskabers  Tidende. 
Internationalt  begrænset  udbud skal 
virksomheder  eller leverandører  fra 
af Banken. omfatte  mindst  tre kvalificerede 
forskellige  lande, der er medlemmer 
Endelig forbeholder  Banken  sig ret til at følge og  officielt  godkende 
udbudsprocedurerne,  navnlig  med hensyn  til forhåndsudvælgelse af  virk­
somheder,  opstilling  og indhold  af udbudsmaterialet,  vurdering  af til­
budene og valg af ordremodtager. 
Bestemmelserne  for anvendelsen  af disse procedurer  i forbindelse  med det 
enkelte projekt  meddeles  de af Bankens  instanser,  der skal afgive udtal­
else (artikel  22-udvalget)  og træffe afgørelse  (bestyrelsen). 

10. 
Desuden  holdes  Bankens  administratorer personligt  informerede,  idet de 
på forhånd  modtager  meddelelse  om de  projekter,  hvor forundersøgelsen 
er gennemført og det er  planen,  at der  skal undsendes  meddelelse  om in­
ternationalt  udbud. 
D. AFTALER,  KONTRAKTER, OVERSLAG OG  BETALINGER 
1. Kæden  forpligtelser-udbetalinger 
1.1. 4. EUF 
a) Situationen  pr. 31.1?.1982 
- de primære  forpligtelser  (finansieringsafgørelser) for  samtlige  AVS-
stater og OLT  udgjorde  2 974 mio ECU,  hvilket  betød en  stigning  på 
8,9$ i løbet af  nerioden  1981-1982. 
- de sekundære  forpligtelser  (indgåelse af  aftaler,  kontrakter,  overslag) 
svarende  til disse afgørelser  udgjorde  2 606 mio ECU,  hvilket  betød en 
stigning  på ?8,3$ i forhold  til situationen  ved udgangen  af 1980. 
- betalingerne  udgjorde  i alt 2 173 mio ECU,  svarende  til en stigning  nå 
49,3$ i forhold til  1980. 
Denne udvikling  er klart mindre imponerende  end"udviklingen  i løbet af 
perioden  1979-1980  (henholdsvis  + 65$, + 106$ og +  154$), men den er  typisk 
for en periode,  hvor forpligtelserne  nærmer  sig deres endelige  niveau 
(se nedenfor:  gennemførelsesprocent),  hvorimod  betalingerne  fortsat  lig­
ger på et højt  niveau:  betalingernes  omfang  I98I-I982 (718 mio ECU)  lig­
ger rimeligt  tæt på beløbet 1979-1980 (882 mio ECU). 

11. 
b) Gennemførelsesprocent pr.  31.12.1982 
- med hensyn  til forpligtelser  er de  vejledende  programmer  under  4. EUF i 
gennemsnit  blevet gennemført  for  95,1$'s  vedkommende  ved udgangen  af 1982. 
I 44 AVS-stater  lå gennemførelsesprocenten  tæt ved  dette gennemsnit,  og 
i 7 andre lande lå satsen mellem  80 og 90$;  således  har 86$ af  AVS-sta-
terne en gennemførelsesprocent  for det vejledende  program  på over  80$. 
Kun 3 lande (Dominica,  St. Lucia Surinam)  ligger  stadig  under  50$; 
Ved at undersøge gennemførelsesprocenten  for de vejledende  programmer  over 
hele perioden  under  4. EUF  siden  1976 kan det  konstateres,  at der und­
tagelsesvis  opnås  betydelige procentsatser straks fra  begyndelsen  i lande, 
hvor et enkelt omfattende  projekt  dominerer  (Rwanda,  Congo,  Liberia),  men 
at de 50$ som  regel er blevet passeret  ved udgangen  af 1978 og de 80$ 1980 
eller senere. 
- i forhold  til de primære  forpligtelser  udgjorde  de sekundære  forpligtelser 
87,6$ ved  udgangen  af 1982 mod 74,^$ ved  udgangen  af  I98O. Hvis man imidler­
tid ser på de sekundære  forpligtelser,  der vedrører  de egentlige projekter, 
og altså  ikke medregner  Stabex-overførsler,  transaktioner  med risikovillig 
kapital og rentegodtgørelser  er dette forhold  84,8$ mod 68$ ved  udgangen 
af 1980. 
- i forhold  til de primære  forpligtelser  udgjorde  betalingerne  73,1$ for 
samtlige  bevillinger  mod 53,3$ ved  udgangen  af 1980.  Hvis man ser bort 
fra de bevillinger,  der giver anledning  til hurtig udbetaling  (l), var 
procentsatsen  67,5$ mod 45,9$ ved  udgangen  af  I98O. 
I denne  forbindelse skal  det fremhæves,  at 34 AVS-stater  (eller  58$ af 
samtlige AVS-stater)  havde en udbetalingsprocent,  der lå  over det samlede 
gennemsnit  ved udgangen  af 1982, og at  adskillige  af disse i øvrigt  alle­
rede havde overskredet  de 70$.  Til gengæld  havde  7 lande  (eller  12$) en 
udbetalingsprocent,  der lå  under  50. 
- i forhold  til de sekundære  forpligtelser  udgjorde  betalingerne-: henholdsvis 
83,4$ og 79,6$  afhængigt af,  hvilken  af de to  ovennævnte beregningsmåder 
der anvendes,  mod 71,6$ og 67,5$ ved  udgangen  af  I98O. 
(l) Ved udgangen  af 1982  repræsenterede  betalingerne  i forbindelse  med 
Stabex 100$ af  forpligtelserne,  betalingerne  i forbindelse  med risiko­
villig kapital  82,5$ og betalingerne  i forbindelse  med rentegodt­
gørelse 97$. 

12. 
1.2. 5. EUP 
a) Situationen pr.  31.12.1982 
- 1 448 mio ECU  for de primære  forpligtelser, 
- 721 mio ECU  for de sekundære  forpligtelser, 
- 46l  mio ECU  for betalingerne. 
b) Gennemførelsesprocent pr.  31-12.1982 
- Den gennemsnitlige  gennemførelsesprocent  for de vejledende  programmer 
ved udgangen  af 1982 lå på  ca.  30. 28  AVS-stater  (eller  46$ af  samtlige 
AVS-stater)  havde en gennemførelsesprocent,  der lå  over dette gennem­
snit. 13 lande havde  passeret  50$, og 2 af  disse (Vestsamoa  og St. Vin­
cent) lå over 80$. 11 AVS-stater  (l8$) havde en gennemførelsesprocent 
under 10. 
- I forhold  til de primære  forpligtelser  udgjorde  de sekundære  forplig­
telser 49,8$ som helhed og 30)6$ for forpligtelser  vedrørende  egentlige 
projekter;  de tilsvarende tal  efter de 33 første måneder  under 4. EUP 
(1978) var henholdsvis  58,6$ og  44,3$. 
- I forhold  til de primære  forpligtelser  udgjorde  betalingerne  31,8$ 
som helhed  (34,6$  i 1978) og  30,3$ ved egentlige projekter  (25,2$  i 
1978). 
- I forhold  til de sekundære  forpligtelser  udgjorde  betalingerne  63,9$ 
som helhed  (58$ i  1978) og 37,4$ for de egentlige projekter  (45,5$ i 
1978), medens  betalingerne  i forbindelse  med Stabex  udgjorde  100$, 
betalingerne  i forbindelse  med rentegodtgørelse  96,4$ og betalinger  i 
forbindelse  med risikovillig  kapital  26$. 
2. Foranstaltninger  til fremskyndelse  af betalingerne  i forbindelse  med 
kontrakter  om leverancer 
I betragtning  af visse forsinkelser  af betalinger,  som Kommissionens 
tjenestegrene  har konsta,teret  eller som er  blevet indberettet  af leve­
randører, har  Kommissionen  måttet  foretage  en ny  gennemgang  af ordningen 
for betalinger  i forbindelse  med kontrakter  om leverancer.  Ændringerne 
af denne  ordning  i begyndelsen  af 1982 er  gået i tre retninger: 
a) En reduktion  af antallet  af rater 
Den oprindelige ordning  bestod i en opsplitning  af betalinerne  i fire 
rater:  30$ ved  ordreafgivelsen,  30$ ved  afsendelsen  af leverancerne, 
30$ efter foreløbig  modtagelse  og 10$  efter endelig  modtagelse. 

13. 
Erfaringen  har imidlertid  vist, at leverandørerne i  langt de fleste  til­
fælde nøje  overholder  deres  forpligtelser  med hensyn  til afsendelse  af 
varerne,  og de to første  rater er derfor blevet  slået sammen  til en enkelt  
udbetaling  på 60$, der  forfalder  ved den  administrative  myndigheds  under­
tegnelse  af kontrakten. 
En sådan  reduktion  betyder  en væsentlig  lettelse  af Kommissionens  arbejds­
opgaver,  da leverancerne  i almindelighed  hidrører  fra Europa,  og det 
derfor er dens tjenestegrene,  der hidtil har foretaget anvisning  og betaling 
af de to første  rater. 
I øvrigt har man  bibeholdt  en garanti  for inddrivelse  gennem fuldstændig 
sikkerhed for  de udbetalte forskud  af samme størrelse som  raten på' 60$. 
Den fremskyndelse,  der følger af den nye  ordning,  kommer særlig  tydeligt 
frem ved enkle leverancer,  hvor der ikke er tale om nogen  garantifrist, 
idet der i denne situation  kun kan tænkes en  enkelt  modtagelsesoperation 
og udbetalingsraterne  dermed  reduceres  til to: 60$ ved  undertegnelsen  af 
ordren og 40$ ved  modtagelsen. 
b) En vilje  til at fremskynde  modtagelsesprocedurerne 
Det er ret  ofte blevet konstateret,  at modtagelsen  - den foreløbige  eller 
den endelige  - ikke altid forløber som ønsket  til skade for de følgende 
procedurer  med henblik  på udløsning af  betalingerne. 
For at afhjælpe  denne  situation,  der for en god  dels vedkommende  skyldes 
forsømmelser i de pågældende  lokaladministrationer,  har Kommissionen  hen­
stillet  til sine delegerede  at følge forløbet af  modtagelsesprocedurerne 
nøje og sørge  for, at de  afsluttes  inden for  de tidsfrister,  der er  fast­
sat i udbudsmaterialet.  Hvor  dette tydeligvis  ikke sker,  er den  delegerede 
endog blevet opfordret  til selv at tage visse  initiativer,  således at der 
i løbet af  kortest mulig tid  kan forelægges en  betalingsordre for  den 
nationale anvisningsberettigede. 
c) En stærkere  kontrol  med garantibetingelserne 
Der har ligeledes  optrådt  vanskeligheder  i forbindelse  med gennemførelsen 
af visse  garantibestemmelser.  Således er der  til tider  sket tab af de 
originale  garantidokumenter,  der er  blevet sendt  direkte  til modtagerlan­
denes myndigheder. 

14. 
For at forebygge  sådanne  uheldige  situationer  har Kommissionen 
besluttet,  at når  dens tjenestegrene  har udbetalt  den første 
rate på 60$  skal sikkerhedsstillelsen  for denne fra leveran­
døren fremover sendes  til modtagerlandets  myndigheder via  den 
delegerede,  der opfordres  til at føre et særligt  register  her­
over. Den delegerede  ,er ligeledes  blevet  anmodet  om at  holde 
særligt øje med, at  frigivelsen  af sikkerhedsstillelsen ind­
træder hurtigst  muligt  efter afslutning  af modtagelsesprooedurerne. 
Til gengæld er der  sket en forbedring  af AVS-myndighedernes 
mulighed  for at opnå en  eventuel  forlængelse af  sikkerhedsstil­
lelsens  gyldighed. 
Erfaringerne  fra det første år  viser at disse nye foranstaltninger 
er begyndt  at bære  frugt. Den forbedring  af betalingsrytmen,  som er 
fremhævet  ovenfor,  står i  nogen grad i forbindelse  med disse for­
anstaltninger. 

15. 
II. INDVIRKNINGEN AP KURSUDVIKLINGEN I AV S-STATERNE S VALUTAER 
PÅ PROJEKTOMKOSTNINGERNE 
Stigningen  i US ft i forhold  til ECU siden midten af 1980 har  haft til 
følge, at adskillige  af de AVS-valutaer,  hvis paritet  er anmeldt  i forhold 
til US $ eller i forhold  til SDR, selv er steget i værdi,  hvis man sammen­
ligner de seneste kurser  med de  kurser,  der som følge af  dollarens  meget 
lave stilling  blev registreret  fra 1978  til I98O. 
A. MIDLER FORVALTET AF KOMISSIONEN 
1. Kommissionens  tjenestegrene  har undersøgt følgerne af  denne appreci-
ering af AVS-valutaerne  med hensyn  til hvilke  overskridelser  af slut­
priserne  i ECU, der kan  forventes for EUF-projekterne. 
Med henblik  herpå er der  blevet gennemført en undersøgelse a.f de 57 
AVS-valutaer,  der er  registreret  i IMF,  inddelt  i de seks hovedgrupper, 
som denne organisation  opererer  med. I EUF-sammenhæng,  hvor der for­
løber flere år mellem godkendelsen  af et  projekt  og det  tidspunkt, 
hvor den sidste  udgift  afholdes,  kan sammenligninger over  et tidsrum 
på et halvt eller et helt år kun  have en relativ  betydning. 
Af denne grund har Kommissionens  gjenestegrene  undersøgt  udviklingen 
i vekselkurserne mellem AVS-valutaerne  og ECU  over et tidsrum  på mere 
end seks  år fra iværksættelsen af den første Lomé-konvention  (L. april 
1976). 
På grundlag  af denne undersøgelse kan der  drages  visse generelle  kon­
klusioner: 
a) For det første har ECU'en  holdt sin værdi bemærkelsesværdigt  godt i 
løbet af  disse seks år. Ganske  vist lå visse AVS-valutaer over  ECU'en 
i begyndelsen  og i slutningen  af perioden,  men mellem  disse to tids­
punkter befandt samtlige AVS-valutaer (undtagen  én) sig under dette 
niveau over en lang periode  på fire år. 
b) For det  andet er det  ikke tilstrækkeligt at  anmelde  en paritet  i for­
hold til US eller  til SDR. Den  skal også kunne opretholdes.  I denne 
forbindelse  melder spørgsmålet  sig, om de AVS-valutaer,  der for øje­
blikket  ligger  over ECU'en, har en  reel mulighed  for at  forblive  der, 
når man  sammenligner  forholdet  mellem den økonomiske  situation  i de 
forskellige  landegrupper  og i særdeleshed  deres  inflationstakt. 

16. 
c) Risikoen for overskridelse  af omkostningerne  ved EUP-finansierede  projekter 
opstår i  forbindelse  med de  valutaer,  der under Lomé I har været  genstand 
for større,  modsatrettede  udsving:  først nedadgående og nu opadgående. Det 
drejer sig om oa. 25. 
Denne risiko må vurderes  i lyset af følgende to  betragtninger: 
- Der er  ikke tale om dramatiske  situationer. Virkningerne  af apprecie-
ringen af valutaerne  er ikke uforholdsmæssigt  store og opvejes  desuden 
ofte af tidligere  modsatrettede  virkninger  i form af væsentlige  besparel­
ser i ECU, da  dollaren  lå meget  lavt. 
- Man skal imidlertid  ingenting  forsværge.  Ganske  vist har dollaren, 
tvunget af omstændighederne, nu  fundet et nogenlunde  stabilt  leje, men 
projekterne  er blevet godkendt  på grundlag  af overslag,  der er  beregnet 
i perioder,  hvor dollaren  lå meget  lavt, medens  udgifterne skal afholdes 
på grundlag  af en højere  dollarkurs.  Spørgsmålet er, om  dollarkursen vil 
forblive  stabil,  om den opadgående  tendens  vil gentage  sig eller om der 
tværtimod  starter  en ny nedadgående bevægelse,  enten ved at  dollaren 
vender tilbage  til et mere naturligt,  lavere  leje,  eller ved at de AVS-
valutaer,  der er  anmeldt  i forhold  til dollar,  bliver  nødt  til at gå  bort 
herfra. 
2. I den nuværende økonomiske  situation  er det  risikablet  at udtale sig  om 
fremtidsudsigterne,  og den  fortsatte  risiko  for overskridelser  gør det 
berettiget  at følge en  forsigtig  kurs. Dette har Kommissionens  tjeneste­
grene gjort ved at følge den  opfattelse,  at udsving  i AVS-valutaer  i for­
hold til ECU aldrig i sig selv  bør kunne begrunde  en forhøjelse af de 
oprindeligt  fastsatte  bevillinger. 
Ganske  vist bør problemer  med omkostningsoverskridelse  behandles  indi­
viduelt,  men det er  Kommissionens  generelle opfattelse,  at når  kursud­
svingene  fører  til en overskridelse  af udgifterne  i lokal valuta,  fordi 
disse udgifter, udtrykt  i deres modværdi i ECU,  afholdes  til en mindre 
gunstig  kurs end den  kurs, der lå  til grund for overslaget  over det på­
gældende  projekt,  bør man nøje følge  princippet. 

17. 
i finansieringsaftalen  om, at  modtagerlandet  overtager udgifterne. 
Når der  til gengæld er  tale om overskridelser  ud over indvirkningen  af 
kursudviklingen for  den nationale valuta,  kan overskridelserne  tages i 
betragtning  under de sædvanlige vilkår, dvs. op  til en rimelig  grænse. 
B. MIDLER FORVALTET AF BANKEN 
Banken kan generelt  tilslutte  sig analysen fra  Kommissionens  tjenestegrene 
og følger for  sit vedkommende nøje  'bestemmelserne  i samtlige kontrakter, 
ifølge hvilke  det er støttemodtagerne, der  skal overtage  eller sikre finan­
sieringen  af enhver  overskridelse  af projektomkostninger.  Hidtil  har dette 
krav kunnet  opretholdes  næsten  uden undtagelse  trods  flere yderst vanskelige 
tilfælde,  hvor det har  taget lang tid  at finde en løsning, og de  finansierede 
projekter  har kunnet  afsluttes  eller er ved at  blive afsluttet  uden nogen ny 
støtte fra Banken. 
Blandt transaktionerne  i form af risikovillig  kapital  "bør der  imidlertid  'be­
mærkes én,  hvis betydning  kun er  relativ:  ydelse  af støtte  udtrykt  i ECU  til 
en AVS-stat,  for at  denne kan finansiere  en nærmere  bestemt  erhvervelse  af 
kapitalandele,  betalbar  i national valuta  i en industrivirksomheds  eller en 
udviklingsbanks  aktiekapital.  Hvis der indtræder en væsentlig ændring af 
vekselforholdet  mellem  denne nationale valuta  og ECU  efter undertegnelsen  af 
finansieringsaftalen  og inden modtagerens  udbetaling  af det  tegnede  beløb, kan 
det i tilfælde af  revaluering  af den  nationale valuta  i forhold  til ECU hænde, 
at låntageren  selv må supplere  op med den  manglende  modværdi af støtten fra 
Banken. I det modsatte  tilfælde,  eller når der er  effektivt  tegnet for det 
oprindeligt  fastsatte  beløb i  national valuta, bortfalder  det eventuelle  rest­
beløb af støtten i ECU. 

18. 
III. VANSKELIGHEDER I FORBINDELSE MED GENNEMFØRELSEN 
A. MIDLER FORVALTET AF KOMMISSIONEN 
De væsentligste  vanskeligheder,  der opstår  under gennemførelsen af  projekter 
og programmer,  som finansieres  med midler forvaltet  af Kommissionen,  har for 
nylig været omhandlet  i en undersøgelse i  forbindelse  med forberedelsen  af et 
møde i  "Artikel  108-udvalget",  der er  nedsat i henhold  til den anden Lomé-
konvention;  til dette brug blev et antal konkrete  tilfælde undersøgt i Rådets 
fælles AVS-AVS/FIN-gruppe  (l). 
I den foreliggende beretning  kan der  ikke være tale om at  gentage  indholdet 
heraf, idet Kommissionen  tillader  sig at  henvise  til denne undersøgelse,  hvis 
der ønskes  flere enkeltheder  (2), og  vil her indskrænke sig  til en kort over­
sigt over undersøgelsens hovedpunkter» 
1. Forsinkelser  kan ramme et projekt  på alle stadier fra udarbejdelsen  af 
det vejledende  program  til afslutning  og igangsættelse; en  stor del af 
de observerede  forsinkelser skyldes  ordningen  for forvaltning  af projek­
terne, hvor ansvaret  er delt mellem  Kommissionen  og modtagerstaterne.  Ud 
over det særlige tilfælde med  undertegnelsen  af visse finansieringsaftaler, 
som allerede  er blevet behandlet  i den  foreliggende beretning  (se ovenfor), 
lægges der vægt på  forsinkelser  i forbindelse  med visse AVS-staters  under­
tegnelse  af kontrakterne (hvis  udformning  i øvrigt i  adskillige  tilfælde 
lader meget  tilbage  at ønske) og på den  langsommelighed,  der ofte ka.n kon­
stateres  i forbindelse  med betalingsprocedurerne. 
2. visse vanskeligheder  i forbindelse  med gennemførelsen af  projekterne  står 
i forbindelse  med et  bestemt  projekts struktur  eller ligger  i interventions­
sektoren.  Dette er især tilfældet ved gennemførelsen af  adskillige  land­
brugsprojekt er  (prispolitik,  ejendomsret  til jord, en til tider for ambitiøs 
målsætning  for projekter  vedrørende  integreret udvikling  af landdistrikter­
ne) . 
3. for at  sikre, at et  projekt  forløber  tilfredsstillende,  er det  ikke  til­
strækkeligt at  udbetale  bevillingerne hurtigt;  hurtigheden  er ikke et mål 
i sig selv,  men det  drejer sig  først og  fremmest  om at udforme  levedygtige 
projekter,  som kan gennemføres  inden for rammerne  af de  midler,  der er  til 
rådighed. Det må  imidlertid  ikke glemmes,  at enhver unødig  forsinkelse 
koster meget  dyrt som følge af  inflationen,  der ubønhørligt  udhuler  værdien 
af den samlede  tildeling,  der er  afsat. 
(l) Se Rådets  dokument  nr.  4994/83  af 17.  februar  1983. 
(2) Der henvises  ligeledes  til konklusionerne  i den første  meddelelse  fra. 
Kommissionen  i medfør af  artikel  25 i den  interne aftale  (dok. K0M(80) 
107 af 2å.  april  198O.) 

19-
B. KIDLER FORVALTET AP BANKEN 
Erfaringerne fra  gennemførelsen af de  egentlige projekter,  der er  finansieret 
i løbet af de første 2 år  under den anden Lomé-konvention, er  helt klart 
stærkt begrænsede og gør det næppe  muligt at drage konklusioner  af betydning 
om vilkårene  for udnyttelsen  af Bankens  bistand  i AVS-staterne.  Det bliver 
derfor nødvendigt -  selv om der  ikke eksisterer  noget  juridisk  grundlag  eller 
nogen juridisk  forpligtelse  til det - at  holde sig til erfaringerne  med pro­
jekter, der er  blevet finansieret  i AVS-staterne  forud for  den anden Lomé-
konvention. 
I denne  forbindelse  bør det  erindres,  at vanskelighederne  i forbindelse  med 
projekter,  der finansieres  med lån  fra Banken,  er af en  anden art og træder 
hurtigere  frem end det  generelt  er tilfældet ved  projekter,  der finansieres 
med gavebistand,  for så  vidt som Bankens  projekter  vedrører  produktive  sek­
torer, hvis økonomiske  forvaltning,  der meget ofte er autonom,  skal føre  til 
en ligevægt  mellem indtægter og  udgifter,  herunder  ydelser  på de optagne  lån. 
Sådanne  projekters  særlige  karakter  og deres følsomhed  over for udviklingen 
i den nationale  eller  internationale  økonomiske  situation,  deres afhængighed 
af gennemførelsen af  supplerende  grundlæggende  infrastrukturer  eller ledsage­
foranstaltninger  gør dem særligt sårbare. 
Årsagerne  til en ugunstig udvikling for visse projekter,  hvor de tekniske, 
finansielle  eller økonomiske  resultater afviger  væsentligt  fra tallene  og 
målsætningen i de  overslag,  der lå  til grund for forundersøgelsen,  skal hoved­
sagelig søges i  vanskeligheder,  der følger af den forværrede økonomiske og 
finansielle  situation  i de fleste  AVS-stater,  men også  indenrigspolitiske 
overvejelser  har grebet  forstyrrende ind.  Endvidere  er vanskelighederne  i 
flere tilfælde en følge af en dårlig  organisation  eller en ineffektiv  for­
valtning  af de pågældende  virksomheder.  Blandt de faktorer,  der har  haft en 
negativ indvirkning  på de projekter,  det har været  vanskeligt  at gennemføre 
eller udnytte,  og som  Banken har finansieret  - i langt de fleste tilfælde 
sammen med andre  internationale  institutioner  eller sammen  med bilateral  bi­
stand fra  medlemsstaterne  - skal nævnes følgende: 
a) Blokering  eller usædvanligt  lange  forsinkelser  af regeringsbeslutninger 
om forhøjelse af  salgspriserne (trods  indgåelsen af præcise  forpligtelser 
over for Banken):  eksempler  er cenemtproduktion  i Vestafrika  og sukker i 
Kenya, og i Malawi; 

20. 
b) Forsinkelser  i de nationale  myndigheders  gennemførelse af  planlagte  og 
kontraktligt  lovede  ledsageinvesteringer  (tekstilprojekt  i Sudan og 
turismeprojekt  i Mali); 
o) Forsinkelser  i udbetalingen  af budgetmæssige  bidrag  eller  tilskud  og til 
tider endog  bortfa.ld  af sådanne  (tekstil-  og transportprojekter  i Elfen­
benskysten,  tekstilprojekt  i Tan"ania); 
d) En urimeligt  tyngende  beskatning,  der ikke svarer  til indgåede  aftaler 
(mineprojekter  i Zaire og i Mauretanien); 
e) Manglende  overholdelse  af indgåede  forpligtelser  med hensyn  til dækning 
af behovet  forudenlandsk valuta (projekter  i Zaire og i Tan"ania); 
f) Tilstedeværelsen af særligt  alvorlige  politiske  uroligheder  som i Tchad; 
g) Ledelsesstrukturer  eller en faglig  bistand,  der er dårligt  tilpasset  til 
behovene  eller ude af  stand  til at handle på grund af de særlige  politiske 
forhold  (adskillige  lande). 
Ved gentagne  henvendelser  til de berørte låntagere og  regeringsmyndighederne 
på højeste  niveau bestræber  Banken  sig - i nært  samarbejde  med de øvrige 
samfinansierende  kapitalindskydere  - til stadighed  på at få  overholdt  de 
indgåede  forpligtelser  og at  bidrage  til indførelsen af  konkrete  foranstalt­
ninger  til forbedring  og om muligt  til genoprettelse  af tilfredsstillende 
vilkår for gennemførelsen af  projekterne  og deres senere  drift. 
I de fleste tilfælde har det været  muligt at finde egnede  løsninger  inden 
for rammerne  af de  kontraktlige  bestemmelser,  men i  visse vanskelige  situ­
ationer er det nødvendigt  til stadighed  at rette henvendelser  og føre  tilsyn, 
og disse situationer  kan endog føre  til forslag  om foranstaltninger,  der skal 
forelægges  Bankens  beslutningstagende  organer. 

21. 
IV. KONTROL  OG TILSYN 
A. KOMMISSIONENS DELEGATIONER 
1. Udviklingen  i ESA's status 
Efter afslutningen  af de indgående undersøgelser, som De  faste repræsen­
tanters Komité  havde anmodet  om på sit møde den 9·  januar 1980, og som 
var blevet varetaget  a,f en ad  hoo-eksnertgruppe  under  Kommissionen,  ved­
tog Rådet  efter høring af  Parlamentet  og på  forslag  af Kommissionen  op­
rettelsen  af Det europæiske  Samarbejdsagentur  som et  offentligretligt  fæl­
lesskabsorgan  (l). 
I henhold  til artikel  13 og IA i Rådets  forordning overladesidet  til 
Kommissionen  at fastsætte de nødvendige gennemførelsesbestemmelser med 
hensyn  til økonomisk  forvaltning  og administration  og med hensyn  til den 
generelle  ordning for agenturets personale. 
Der er blevet nedsat grupper  med repræsentanter for de  forskellige  berørte 
generaldirektorater  med henblik  på udformningen  af disse bestemmelser. 
I henhold  til artikel  12, stk. 2, i Rådets  forordning  skal der nedsættes 
et enkelt udvalg,  sammensat  af repræsentanter  for medlemsstaternes rege­
ringer, der skal afgive  udtalelse  om udkastet  til ordning  for agenturets 
personale, inden  Kommissionen  endeligt  fastsætter  denne ordning. Udvalget 
er ligeledes  beføjet  til at behandle  udkastet  til overslag over agenturets 
indtægter og  udgifter. 
Udkastet  til finansielle  bcetemmelser  for agenturet  er allerede  sendt  til 
udtalelse  i de instanser,  der skal høres  forud for vedtagelsen. 
Den generelle ordning for personalet  er fortsat  under  udarbejdelse;  efter 
første,  uofficielle  høring af repræsentanterne  for det oversøiske  perso­
nale har man  kunnet fremlægge de  retningslinjer,  der har været  fulgt under 
det redaktionelle  arbejde,  og man har også fået  kendskab  til de enkeltes 
medarbejderes  ønsker, betænkeligheder og  overvejelser  i forbindelse  med 
følgerne af, at  ordningen  bliver  ændret. 
Agenturet  træder først  effektivt  i kraft efter vedtagelsen  af de  forskellige 
tekster og efter afslutningen  af høringsprocedurerne. 
(1) Forordning  nr. 3245/81 af ?6.10.81 
(EPT L 328 af  16.11.1981) 

22. 
?. Kommissionens  delegationer  i AVS-staterne 
a) Ansættelse  og forvaltning  af personalet 
Siden den sidste  meddelelse  af denne art i slutningen  af I98O er de A2 
daværende  delegationer blevet  til A'j af følgende  grunde: 
1°) åbningen  af en ret betydelig delegation  i Zimbabwe  i marts 198l, 
efter at landet var blevet selvstændigt; 
2°) opsplitningen  i begyndelsen  af 1982 i  tre selvstændige  delegatio­
ner af den  tidligere  fælles  delegation  for tre stater  i det  syd­
lige Afrika  - Botswana,  Lesotho  og Swaziland  - der var  beliggende 
i Maseru,  Lesotho. 
Benne beslutning blev  truffet,  fordi den tidligere  ordning  havde 
haft svært ved at  fungere  både af politiske  grunde  og generelt. 
Desuden  blev der i I98I åbnet 6 nye  kontorer  i Tonga,  Vestsamoa,  Salo­
monøerne,  Beli"e,  Seychellerne  og Ækvatorialguinea.  Denne  politik  er 
foranlediget  af artikel 123 i den  anden Lomé-konvention,  hvor der ud­
trykkeligt  nævnes,  at der  skal være en lokal repræsentant  for den dele­
gerede i hver af de  AVS—stater,  hvor der ikke er en  fastboende  dele­
geret . 
I øvrigt,  er antallet  af udsendte  medarbejdere  ved AVS- og  OLT-dele-
gationerne  kun steget fra  235 i 1980  til 2A8 ved  udgangen  af 1982 
trods udvidelsen  af opgaverne. 
Forflyttelserne  af samtlige  udsendte  medarbejdere,  der i  princippet 
skal finde sted hvert fjerde  år, og de  relevante  ansættelser foregår 
fortsat  systematisk  under  anvendelse  af en på samme  tid rationel  og 
økonomisk  metode. 
b) Den materielle forvaltning 
- Køb/opførelse  af bygninger  i AVS-staterne 
Kommissionen  gav den 23.  juli I98O efter udtalelse fra  EUF-udvalget 
endelig  bemyndigelse  til at anvende  et beløb på å 000 000 ECU  til 
køb eller opførelse  af bygninger  i AVS-staterne. 

23. 
Med hjælp  fra en arbejdsgruppe  "Cellule  Batiments",  bestående af  tjene­
stemænd  fra DG VIII og ansatte fra  ESA, er følgende  bygningstransaktio-
ner blevet  afsluttet: 
1. Køb af et præfabrikeret hus i  Praia/fcap  Verde.  Bolig  til lederen 
af kontoret  - Udgift:  134 000 ECU. 
2. Køb af en  kontorbygning  til delegationen  i Kigali/Rwanda  - Udgift: 
80 000 ECU. 
3. Køb af en  bygning  i Port-Moresby/Papua  Ny Guinea.  Bolig  til den 
delegerede  - Udgift:  494 000 ECU. 
4. Køb af en  jordlod  i Gaborone/Botswana  med en  villa til den dele­
gerede og en  "guest r-.ottage",  der er  blevet  omdannet  til kontorer 
til delegationer  - Udgift:  360 000 ECU. 
5. Køb af en  kontorbygning  til delegationen  i Lusaka/Zambia  ~ Udgift: 
270 000 ECU. 
6. Køb af en  villa i Lilongwe/Malawi. BoJ.ig  til den delegerede  -
Udgift:  200 000 ECU. 
7. Køb af en  bygning  i Bujumbura/Burundi  til bolig for den  delegerede 
- Udgift:  200 000 ECU. 
8. Opførelse af  bolig og kontorer  til lederen  af afdelingen  i Malabo/ 
Ækvatorialguinea -  Udgift:  350 000 ECU. 
9· Opførelse af en  bolig til en konsulent  i BIssau/Guinea-Bissau  -
Udgift: 115 000 ECU. 
10. Køb af en  ejendom  i Kigali/Rwanda.  Bolig  til delegationens konsu­
lenter - Udgift:  190 000 ECU. 
Det skal bemærkes, at ESA har  til hensigt  at anvende  to forskellige 
interventionsformer  i forbindelse  med køb  eller opførelse af  bygninger; 
- Køb eller byggeri  "af rent økonomisk  art", hvor  det drejer  sig om at 
kontrollere  eller reducere omkostningerne  (især i  lande med urimeligt 
høje huslejer). 
- Byggearbejder,  der ud  over at være  rentable  (hvilket  der altid tages 
hensyn  til) kan give en vis fornyelse  i byggeformerne.  Den måde,  dele-

2ΰ. 
gationens  kontorbygning  eller den delegeredes  bolig er bygget på, kan 
få indflydelse  på de  udviklingsprojekter,  som Kommissionen  har tænkt 
sig at finansiere.  De centrale  tjenestegrenes  intervention  eller sam­
arbejde med delegationerne  ved gennemførelsen af  disse arbejder  kan ske 
med henblik  på at yde 
. administrativ  og teknisk  støtte ved opgørelsen af  pladsbehovet; 
. bistand  i forbindelse  med gennemførelsen  (anvendelse  af specialiserede 
arkitektkontorer);  gennem  denne bistand skal  det desuden  sikres,  at 
der føres en  konsekvent  bygningspolitik  for samtlige delegationer, 
herunder  at arealnormerne  respekteres,  uden at dette skal  føre til en 
ensartethed  i bygningerne,  idet hvert land har sit eget særpræg og 
sine egne problemer. 
c) Udgifterne 
I nedenstående  tabel anføres de  tidligere  offentliggjorte overslag  samt 
de faktiske  årlige  udgifter for  henholdsvis  AVS og OLT for  1976-1981  og 
dermed en oversigt  over udgifterne  til delegationerne  for hele  4. EUF 
(i 1 000 ECU) 
AVS OLT  I ALT 
Afsatte beløb 3& 607 3 78? 98 389 
Paktiske udgifter  1976 13 486 843 14 329 
1977 21 176 423 21 599 
1978 22 364 657 23 021 
1979 25 450 3^6 25 796 
1980 4 848 1 993 6 841 
1981 68 5 73 
87 392 4 267 91 659 
Forpligtelse  vedrørende 
køb a.f  bygninger 4 000 — 4 000 
91 392 4 267 95 659 
Fra og med  ma.rts  1980 finansieres  delegationerne  i AVS og OLT  over artikel 
992 i De europæiske Fællesskabert  almindelige  budget. 

25· 
Følgende udgifter afholdes  over denne artikel  (i  1000 ECU): 
AVS OLT I ALT 
Faktiske  udgifter  I98O 22 8IO 300 23 110 
I98I 31 455 507 31 962 
B. FINANSKONTROLLEN 
1. Den udstationerede  finansinspektørs  virksomhed 
Denne decentralisering  betyder  som bekendt,  at alle forpligtelser 
eller betalinger  på under  60 000 ECU påtegnes  direkte  af den 
finansinspektør, der er  udstationeret  i generaldirektoratet  for 
udvikling.  Ordningen  har fortsat  haft en gavnlig virkning  ved at 
fremskynde  betalingerne,  sideløbende med de nye  bestemmelser  for 
betalingsproceduren,  der er  blevet indført i løbet af 1982 (se 
ovenfor). 
2. Kontrol  på stedet 
Finanskontrollen  har sammen med de  finansielle  tjenestegrene  under 
generaldirektoratet  for udvikling  fortsat  aflagt  kontrolbesøg i 
de oversøiske  lande og territorier.  Formålet  hermed  er som  bekendt 
at kontrollere,  at de indgåede  forpligtelser  og gennemførelsen af 
de hertil  svarende  projekter  er i overensstemmelse  med finansierings-
aftalerne.  Der blev i den  betragtede periode aflagt  besøg i følgende 
lande: 
- i I98I: Ghana,  Nigeria,  Mauretanien,  Senegal,  Uganda,  Zambia; 
- i 1982:  Guinea-Bissau,  Kap Verde,  Vestindien,  Gambia,  Rwanda, 
Somalia. 
Hermed er der  siden  1977 aflagt  besøg i 37  lande som led i  dette 
kontrolarbejde. 
3. Kontrol  af bilag 
Denne procedure,  der indebærer, at  bilagene  på forhånd påtegnes 
af finansinspektøren,  blev i 1979  udvidet  til også at gælde be-
talingsanvisninger  i national valuta foretaget  af de  anvisnings-
berettigede inden  den endelige postering  i regnskaberne  for EUF, 

26. 
og vedrører  ikke mere blot anvisninger  af udgifter  i valuta,  der 
skal foretages  af EUF's regnskabsfører.  Proceduren  er i øvrigt 
blevet opretholdt  for samtlige  forpligtelsesforslag  i forbindelse 
med aftaler,  kontrakter  og overslag. 
G. REVISIONSRETTEN 
Det samarbejde  mellem  Kommissionen  og revisionsretten,  der blev 
indledt i 1978» er blevet udbygget  i løbet af de  betragtede  to 
år. Revisionsretten  har navnlig  ønsket at styrke kontrollen  på 
stedet i forbindelse  med projekter  og programmer  finansieret  af 
EUF ved at  aflægge kontrolbesøg  i følgende  lande; 
- i I98I;  Togo,  Benin,  Elfenbenskysten,  Malawi; 
- i 1982: Mauretanien,  Gabon,  Congo,  Tanzania,  Comorerne,  Seychellerne 
Mauritius  (og Reunion); 
D. ADMINISTRATIONEN  AP BAKMS  TRANS AKTIONER 
Banken fører  kontrol  med de  finansieringer,  som den  forvalter, 
Tinder hele lånenes løbetid;  kontrollen foretages  på grundlag  af 
dokumenter  i Bankens  hovedsæde  og på  stedet gennem jævnlige  kon­
trolbesøg  (l) under projektets  gennemførelse  og sidenhen  under 
anlæggenes  drift. 
Kontrollen  omfatter  den fysiske  gennemførelse  af investeringerne 
og deres omkostninger,  de finansielle  midler,  der anvendes,  vil­
kårene for igangsætning  af anlæggene,  overgangen  fra indkøringspe­
riode til normal  drift,  tilsynet  med de  særlige  forpligtelser  fra 
låntagerens  side og dennes  finansielle  situation  samt med statens 
forpligtelser  med hensyn  til sikkerhedsstillelse  eller støtte  til 
initiativtageren,  der særdeles  ofte er afgørende. 
Banken bestræber  sig på at  vurdere,  hvorledes  projektets  finansielle, 
økonomiske  og sociale  målsætning  er blevet opnået,  og den  følger i 
nært samarbejde  med de  andre kapitalindskydere  de forskellige  pro­
blemer, der melder  sig under gennemførelsen  og den  senere  drift, og 
hjælper med at  finde egnede  løsninger. 
(l) Disse kontrolbesøg  foretages ofte  i fællesskab  af repræsen­
tanter for  alle parter,  der har  indskudt kapital  i det sam­
finansierede projekt. 

27. 
Til gennemførelsen af  sine kontrolopgaver  råder  Banken  ligeledes  over 
de detaljerede oplysninger,  som låntageren er  kontraktligt  forpligtet 
til at levere (periodiske situationsrapporter, indberetning  om arbej­
dets afslutning,  årlige  finansoversigter)  samt brevvekslinger  og anmod­
ninger om uddybninger  af særlige  punkter,  der sætter den i  stand  til 
at afslutte  og forberede  sine undersøgelser på  stedet. 

28. 
V.,VANSKELIGHEDER  I FORBINDELSE MEJ  INDDRIVELSE  AF FORFALDNE LÅNEBELØB 
De seneste  år har  Banken  haft voksende  vanskelig­
heder i arbejdet  med at  inddrive  de beløb, som den har  til gode 
hos visse  AVS-låntagere i  form af lån  fra dens egne midler  eller 
bistand,  som den  administrerer  på Fællesskabets  vegne. 
A. Årsager  til vanskeligheder  i forbindelse  med inddrivelsen 
Blandt de ca.  tres AVS—stater  møder man  yderst for­
skellige  situationer  som følge af de  betragtelige forskelle  i 
territorial  udstrækning og i  befolkningens  og hjemmemarkedets  stør­
relse, som følge af de  vidt forskellige forhold  med hensyn  til 
naturresourcer, udviklingsgrad  og administrationens  opbygning  og 
som følge af  forskelle  i budgetforholdene  og i mulighederne  for 
at tilpasse sig  følgerne af de  forskellige olieprischok  og den 
internationale  økonomiske  krise. Det vil ikke  være rimeligt  at 
generallisere,  men den væsentligste årsag  til forsinkelsen  af be­
talingerne  må nok  siges at ligge i de voksende  økonomiske  vanske­
ligheder  og betalingsbalanceproblemer  i et stigende  antal AVS-
stater.  Dette fører  til forsinkelser  af afviklingen,  der ofte er 
meget betydlige  og overskrider  de normale  tekniske forsinkelser, 
som i almindeligehd  er en følge af utilstrækkelige  valutabehold­
ninger i centralbankerne.  Således er Fællesskabets låntagere  ofte 
uden mulighed  for rettidigt  at udrede  forfaldne  beløb i  udenlandsk 
valuta, selv hvis  de råder  over beløb i  lokal valuta, trods  de 
forpligtelser,  som samtlige  AASM og  AVS-stater,  der har  undertegnet 
de forskellige  konventioner,  officielt  har indgået  (l). 
Det sker ligeledes,  om end  mindre  hyppigt,  at be­
talingerne forsinkes, fordi  man har  glemt at opføre gælden på lån­
tagerstatens  budget,  eller fordi låntagerens  modtagelse  af visse 
budgettilskud  er blevet forsinket, hvilket  påvirker  hans likviditet. 
Endelig er regeringsmyndighederne  af sociale  eller 
indenrigspolitiske  årsager  ofte tilbøjelige  til at udskyde  tilla­
delserne  til at forhøje  visse salgspriser, hvilket naturligvis  får 
indvirkning  på virksomhedernes  indtægter og  likviditet,  selv om de 
forvaltes  acceptabelt. 
B. Aktionsmuligheder 
De muligheder,  som Banken har for at  inddrive sine 
tilgodehavender  hos Fællesskabets låntagere, er af  forskellig  art 
og går, for så  vidt angår de lån, som den  forvalter,  lige til mulig­
heden af at suspendere  udbetalinger  til de låntagere, som  ikke be­
taler ydelserne  på deres lån rettidigt.  Disse  midler  anvendes  flek­
sibelt under hensyntagen  til de konkrete  situationer,  men låntagerne 
må ikke få det  indtryk,  at de kan  undlade  at overholde  deres  for­
pligtelser  eller at opfylde  deres  pligt  til rettidig  tilbagebetaling 
af fællesskabslånene. Det er væsentligt  for Banken  som for  andre 
internationale finansieringsinstitutioner,  at dens låntagere  virke­
lig forstår, at de indgåede  forpligtelser  over for den ikke mere 
eller mindre  kan ligestilles 
(1) Artikel  2,6 i den første  Yaound  I-konvent  ion, artikel  38 i den 
anden Yaoundé—konvention,  artikel  67 i den første Lomé—kon­
vention,  artikel  158 i den  anden Lomé-konvention. 

29. 
med forpligtelser  indgået  over for kommercielle  banker,  der som  bekendt 
stadig hyppigere  gøres  til genstand  for aftaler  om ændrede  afdragsord­
ninger  eller endog  moratorie-ordninger.  For at  bevare  kvaliteten  af sin 
portefølje og  sit omdømme på de  internationale kapitalmarkeder,  der giver 
den mulighed  for at låne på særdeles  gode vilkår  til fordel for sine egne 
låntagere, må  Banken sørge for, at disse uden undtagelse opfylder  deres 
forpligtelser. 
Mr det er nødvendigt, støttes  Banken  af Kommissionens 
tjenestegrene  og delegerede  i arbejdet  med at  inddrive forfaldne ydelser 
på EUF-lånene på særlige vilkår. 
C. Lån fra Bankens  egne midler 
Trods adskillige  indkasseringsvanskeligheder  har Banken 
efter i næsten 20 år at  have ydet lån fra sine  egne midler  som led i  kon­
ventionerne  om associering  af afrikanske lande  hidtil  ikke  lidt tab eller 
haft stridigheder  om udbetalte  beløb. I  fire tilfælde har  AVS-staterne 
truffet passende  foranstaltninger for  at sætte låntagerne i  stand  til at 
opfylde  deres  forpligtel ser,  uden at det har været nødvendigt at anlægge 
søgsmål med  henblik  på opfyldelse  af garantien.  Banken  og medlemsstaterne 
bør dog være  klar over, at forværringen af den økonomiske  situation  i 
visse AVS-stater  i nogle tilfælde kan gøre en  umiddelbar  anvendelse  af den 
stillede  sikkerhed yderst vanskelig. 
D. Transaktioner  i form af risikovillig  kapital 
I forbindelse  med transaktioner  i form af risikovillig 
kapital  skal det erindres,  at denne interventionsform  specielt  sigter  på 
finansiering  af projekter,  der samtidig  med at  opfylde  kriterierne  med 
hensyn  til teknisk  og økonomisk  levedygtighed  frembyder  særlig  markante 
risici eller gennemføres i  lande med ringe gældsætningsevner. Med særlige 
bestemmelser  i kontrakterne  om lavere  prioritering  eller betingede  lån 
åbnes der i øvrigt  mulighed  for, på kontraktligt  fastsatte  betingelser, 
udsættelse af  tilbagebetaling,  forlængelse af lånenes løbetid  eller i 
særlige tilfælde hel  eller delvis  eftergivelse  af Fællesskabets  tilgode­
havende,  således som det  ligger i udtrykket  "risikovillig  kapital"  og 
svarende  til vilkårene for  egne midler,  som aktionærerne  indskyder  i et 
industriselskab.  Hidtil har der kun været ét tilfælde med  kontraktlig  ud­
sættelse af  tilbagebetalingen  (tekstilprojekt  i Sudan). 
Endelig  skal der gøres opmærksom på den særlige  situation 
i republikken  Tchad,  hvor ydelserne  på lånene på særlige vilkår  fra Fæl­
lesskabet  og på  bistanden  i form af risikovillig  kapital  fra Banken  til 
to industriprojekter  ikke er blevet  betalt  siden begyndelsen  af I98O som 
følge af de  alvorlige  politiske  begivenheder  i landet.  Kommissionen  og 
Banken har været i  konstant forbindelse  med hinanden  desangående og håber, 
at normaliseringen  af situationen vil give  dem mulighed  for i den nærmeste 
fremtid sammen  med landets  myndigheder  at behandle  spørgsmålet om de  for­
faldne beløb, der  ikke er betalt,  og den  bevilgede bistands videre  skabne. 

30. 
E. Lån på særlige vilkår 
I forbindelse  med lån på  sarlige  vilkår, i særdeleshed de 
lån, som Banken  inddriver  på vegne af Fællesskabet, kan det  konsta­
teres, at forsinkelsen  af betalingerne  også her  bliver  stadig  alvor­
ligere trods de forenede henvendelser fra Kommissionen,  specielt  dens 
delegerede,  og Banken  til regeringsmyndighederne  i de berørte  lande, 
der i praksis  er de eneste lånemodtagere.  Begge  institutioner  under­
søger muligheden  for at  foretage  nye skridt  til forbedring  af situa­
tionen. 

31. 
71 - AFSLUTNING  AF TRANSAKTIONERNE 
1. Δ EUP 
Pr. 30. november  1982 var der  "blevet  afsluttet  338 projekter  til et 
beløb på i  alt  48/! mio ECU,  hvilket  er udtryk for en  fremgang  på 
186$ i antal og ^0% i værdi i  forhold  til situationen  ved udgangen 
af 198O. En sådan  fremgang  vidner om afslutningen  af et  stort antal 
mindre og mellemstore  projekter. 
2. 5. EUF 
På samme  tidspunkt  var der  blevet  afsluttet  2 projekter  til i alt 
2,3 mio ECU  under 5. EUF. 

32. 
KONKLUSION 
Ved afslutningen  af denne beretning  kan der  drages følgende 
konklusioner: 
1. Hvad  4. EUP angår  giver referencedatoen,  den 31«  december  1982, 
en vis afstand,  der gør det  muligt at foretage  en samlet vur­
dering af, hvorledes  gennemførelsen af  denne fond er forløbet. 
1.1. Dette forløb kan  skematisk  fremstilles  på følgende måde: 
a) Finansieringsaftaler  og udbud 
Beløb (i mio ECU) 
pr. toårsperiode Antal pr. toårsperiode 
CP : Pinansieringsaftaler 
AO : Udbud 
f 

33. 
b) Primære forpligtelser,_sekuMære_forpligielser_og 
betalinger 
Beløb pr. toårsperiode 
(i mio EGU) Kumuleret  beløb 
(i mio ECU) 
E 1 : Primære  forpligtelser 
E 2 : Sekundære  forpligtelser 
P : Betalinger 
c) Disse tal viser, at overgangen fra  en periode  med 
normal  drift  til en periode  med aftagende  aktivitet 
med hensyn  til iværksættelse af  bistanden  indtrådte: 

34. 
- ved årsskiftet 1978-1979»  hvis man betragter finan­
sierings  af talerne  (antal og beløb),  udbud (antal) 
samt de primære  forpligtelser  (beløb); 
- ved årsskiftet  1980-1981,  hvis man betragter  udbud 
(beløb)  samt sekundære  forpligtelser  og betalinger 
(beløb;  for betalingernes  vedkommende  vidner  kurven 
dog om et mindre  brat fald. 
Man må heller  ikke glemme den omstændighed,  at reference­
perioden pr.  31.12.1978  var på 33 måneder, medens  den 
pr. 31.12.1980  og pr.  31.12.1982  begge gange var på 24 
måneder. 
1.2. Ganske  vist er der stadig  adskillige  vanskeligheder  i for­
bindelse med gennemførelsen,  hvoraf visse  er af  strukturel 
art (projekttype, geografisk beliggenhed osv.),  men iværk­
sættelsen  af Fællesskabets  bistand  de seneste år har vist, 
at samtlige AVS-stater  nu har tilegnet sig  procedurerne  i 
den første Lomé-konvention  med tilhørende  tekster  udmærket. 
1.3. Som  afslutning  på oversigten  over gennemførelsen  af 4« EUF 
ville det være  passende  at undersøge  de afsluttede projekter 
bl.a. med hensyn  til problemet  med omkostningsoverskridel­
ser. Som det er blevet fremhævet, står  dette problem  i visse 
tilfælde  i forbindelse  med udviklingen  i de monetære  forhold. 
En sådan  evaluering  får imidlertid  først en reel betydning, 
når undersøgelsen kan  omfatte  flere store projekter,  end 
der for øjeblikket  er blevet  afsluttet. 
2. Hvad  5« EUF  angår, der først  er trådt i kraft  24 måneder 
før referencedatoen  i den  foreliggende beretning,  er det, 
ligesom for  de transaktioners  vedkommende der henhører 
under Bankens  forvaltning,  nok for tidligt på nuværende 
tidspunkt  at drage konklusioner  om forløbet  af gennem­
førelsen. 
Da referenceperioden  i den  foreliggende  meddelelse  er 9 
måneder  kortere end referenceperioden  i den  første med­
delelse  til Rådet om 4« EUF,  ville det være  forhastet  at 
konkludere,  at iværksættelsen  under  5· EUF  forløber  lang­
sommere,  således  som de  ovenfor i kapitel I analyserede 
tal kunne  give anledning  til. 

35. 
Derimod må tendensen  til iværksættelse af  mere omfattende  projekter 
under  5« EUF  allerede  nu kunne fremhæves. 
Det kan i øvrigt  formodes,  at den omstændighed, at Fællesskabets  part­
nere bedre har tilegnet  sig EUF-procedurerne  - en omstændighed, der 
givetvis  ikke kan undgå at få en  positiv  indvirkning  på arbejdet  i 
artikel 108-udvalget  - sammen  med de  forbedringer,  Kommissionen  f.eks. 
har indført i  forbindelse  med betalingsprooeduren,  i en nær  fremtid 
bør føre  til en tilfredsstillende  gennemførelse af den nye  fond. 

Bilag 1 
-4, EUF -  situationen  pr. 31« december  1982 
i 1 000 EGU 
Virksomhedernes Bygge- og anlægs­
kontrakter Kontrakter-  om 
leverancer Kontrakter  om fagligt 
samarbejde I alt 
nationalitet 
beleb X 
51.12.82 i X 
31.12.80 beløb X 
31.12.82 X 
31.12.80 beløb X 
31.12.82 X 
31.12.80 beleb X 
31.12.82 % 
31.12.8 
•Tyskland 72.865 6,79 5,58 81.847 19,98 21,01 71.749 21,00 19,08 226.462 12,41 11,58 
Belgien 61.461 5,72 6,97 19.928 4,87 4,61 26.079 7,63 8,70 107.469 5,90 6,84 
Frankrig 259.367 24,16 25,48 93.603 22,84 21,11 68.234 19,97 20,33 421.203 23,08 23, 50 
Italien 114.682 10,68 10,25 60.447 14,76 18,41 38.175 11,17 11,07 213.303 11,69 12,12 
Luxembourg - -- 21 0,01 0,01 4.608 1,35 1,54 4.629 0,25 0,32 
Nederlandene 33.850 3,15 3,93 16.653 4,07 4,27 25.444 7,45 7,55 75.948 4,16 4,75 
Danmark 2.309 0,22 0,34 * 2.803 0,68 0,25 6.859 2,00 2,46 11.971 " 0,66 0,76 
Det foren. Kongerige 43.830 4,08 3,81 75.964 18,55 15,10 '51.989 15,22 14,01 171.782 9,41 8,27 
.Irland - - - 46 0,01 0,02 67241 1,83 1,48 6.287 0,34 0,31 
.AVS/OLT 475.052 44,25 42,28 34.694 8,47 9,19 40.490 11,85 13,26 550.237 30,15 29,4G 
Tredjelande 10.254 0,95 1,36 23.567 5,76 6,02 1.794 0,53 0,52 35.614 1,95 2,15 
I alt 1.073.670 100,00 100,00 409.573 100,00 100,00 341.662 100,00 100,00 1.824.905 100,00 100,G 
58,83 X 22,45  % 18,72  % 100,00 X 

Bilag 2 
5» SUF - situationen  pr. 31» december  1982 
i 1000 EGU 
Virksomhedernes Bygge- og anlægs 
kont rakter Kontrakter  om 
leverancer Kontrakter  om fagligt 
samarbejde I alt 
r nationalitet 
• beløb X 
31.12.82 X 
30.6.8Ï •beløb X 
31.12.82 • X 
30.6.82 beløb X 
31.12.82 X 
30.6.82 beløb X 
51.12.82 X 
30.6-82 
Tyskland 34.961 17,69 25, 8* 10.353 19,0· 15,77 11.382 21,62 20,57 56.696 18,61 23,78 
Belgien 5.517 2,79 2,6C 1.321 2,4: 4,24 4.178 7,94 8,42 11.016 3,62 3,62 
Frankrig 41.008 20,75 24,12 9.073 16,6« 12,79 14.971 28,43 28,54 65.052 21,35 23,23 
Italien 9.706 4,91 7,17 8.972 16, 5( 26,02 5.324 10,11 5,83 24.002 7,88 9,48 
Luxembourg - - - - - -398 0,76 0,47 398 0,13 0,06 
Nederlandene -- -7.647 14,0' 2,90 3.282 6,23 3,93 10.929 3,59 0,92 
Danmark- - - -15 0,0' 0,06 1.384 2,63 3,41 1.399 0,46 0,48 
. Det foren. Kongerige 118 0,06 0,01 10.848 19,9( 34,94 7.175 13,63 4,13 18.141 5,95 5,21 
Irland -- -•4.800 8,8; -832 1,58 0,99 5.632 1,85 0,14 
Grækenland --- ----— — — - -
AVS/OLT 88.918 44,99 27, Zi 1.205 2,2-3,14 3.684 7,00 23,71 93.807 30,79 23,67 
•Tredjelande 17.410 8,81 12,8^ ' 136 0,2 0,14 35 0,07 — 17.581 5,77 9,41 
I alt 197.638 100,00 100,OC 
] 54.370 100,00 100,00 52.645 100,00 100,00 304.653 100,OC ) 100,0( 
64,87 Z 17,85 X 17,28 X 100,00 X