Nr. C 53/54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 3. 80 
Den foreslåede udvidelse af EF-kontingenterne må betragtes som endnu et skridt i retning af det 
uvisse, sådan forstået at man ikke kan vide, om den vil udgøre en hindring for en eventuel fremti­
dig fælles transportpolitik. 
Resultatet af afstemningen : 
11 stemte for, 44 stemte imod, 6 undlod at stemme. 
Udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om periodiske oplysninger, der skal 
offentliggøres af selskaber, hvis værdipapirer er optaget til officiel notering på en 
fondsbørs« 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske Fæl­
lesskabers Tidende nr. C 29 af 1. februar 1979, side 5. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 6. februar 1979 i medfør af artikel 54 og 198 i traktaten om opret­
telse af Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale 
Udvalg om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 172. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles, den 24. og 25. oktober 1975 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 54 og 198, 
under henvisning til anmodning af 6. februar 1979 
fra Rådet for De europæiske Fællesskaber om Ud­
valgets udtalelse, 
under henvisning til Det økonomiske og sociale Ud­
valgs forretningsorden, særlig artikel 22, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
præsidium den 20. februar 1979 om at pålægge afde­
lingen for økonomiske og finansielle anliggender at 
udarbejde udtalelse om forslaget, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af afdelingen 
for økonomiske og finansielle anliggender på det 
53. møde den 18. september 1979, under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, hr. Miller, og 
under henvisning til forhandlingerne på den 
172. plenarforsamling den 24. og 25. oktober 1979, 
mødet den 24. oktober 1979 — 
entstemmigt 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
Udvalget principtilslutter sig direktivforslaget, hvis 
formål er at styrke beskyttelsen af investorerne, idet 
selskaberne forpligtes til at offentliggøre halvårsbe­
retninger om deres aktiviteter og til en vis grad at 
harmonisere selskabers beretningsaflæggelse i hele 
EF. Direktivforslaget, som blot indeholder mini­
mumsbestemmelser, anser Udvalget imidlertid kun 
for et første harmoniseringsskridt. Direktivet vil for-
3. 3. 80 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/55 
håbentlig efterhånden blive forbedret på basis af 
indhøstede erfaringer. Selv med dette forbehold kan 
direktivforslaget kun accepteres, såfremt artiklerne 
ændres i overensstemmelse med følgende alminde­
lige og særlige bemærkninger. 
1. Almindelige bemærkninger til direktivforslaget 
1.1. De kompetente myndigheders rolle 
Adskillige større spørgsmål vedrørende de kompe­
tente myndigheders rolle besvares ikke i direktivfor­
slaget, men bør ikke desto mindre finde en tilfreds­
stillende løsning, hvis de kompetente myndigheder 
skal kunne påtage sig de forpligtelser, der pålægges 
dem. Eksempelvis foreslås det at lade direktivet 
gælde for samtlige selskaber, som noteres på en 
fondsbørs i en medlemsstat ved direktivets ikrafttræ­
den, herunder også noterede selskaber, som er regi­
streret uden for EF. Det fremgår ikke klart af direk­
tivet, hvilke forpligtelser der pålægges en EF-børs, 
såfremt et selskab ikke overholder bestemmelserne; 
ej heller hvilke skridt der kan tages. Man må se i øj­
nene, at nogle selskaber, navnlig små og mellem­
store selskaber, kan tænkes at ville foretrække at 
blive slettet af noteringslisten i stedet for at efter­
komme de nye forpligtelser. Eksempelvis kan sel­
skaberne med rette fremføre, at en forpligtelse til at 
udsende en interimsberetning, som ovenikøbet skal 
have et bestemt udseende, ikke indgik i deres oprin­
delige aftale med den pågældende EF-børs; at det er 
urimeligt at pålægge en sådan ensidig forpligtelse. 
1.2. Det foreliggende direktiv adskiller sig i denne 
henseende ganske, både fra direktivet om optagelse 
til fondsbørsnotering, som forpligter den kompe­
tente myndighed til ikke at foretage sig bestemte 
ting — nemlig optage værdipapirer til notering — 
medmindre betingelserne er opfyldt. Det forelig­
gende direktivforslags påbud om, at de kompetente 
myndigheder skal foretage sig noget, vil volde pro-
plemer, ikke blot i tilfælde af manglende overholdelse 
af direktivet, men også i de tilfælde, hvor investorer 
eller andre kan bevise, at manglende overholdelse 
eller sletning af noteringslisten har voldt dem skade. 
1.3. Det bør angives i direktivet, hvorledes man 
skal forholde sig i disse tilfælde, da det jo ville være uforsigtigt at gennemføre direktivet, så længe der 
ikke er fundet praktiske, fornuftige løsninger på 
disse generelle indvendinger mod direktivforslaget. 
Denne problematik behandles atter under de særlige 
bemærkninger til art. 11. 
1.4. Kreditinstitutter og forsikringsselskaber 
Man bør nærmere overveje kreditinstitutternes og 
forsikringsselskabernes stilling i det foreliggende di­
rektivforslag. Kommissionen erkender i begrundel­
sen, at nogle af de oplysninger, som kræves offent­
liggjort i henhold til visse af direktivforslagets artik­
ler, ikke er relevante for kreditinstitutter og forsik­
ringsselskaber og derfor bør tilpasses. 
1.5. Kommissionen er for tiden i færd med at ud­
arbejde et direktivforslag om kreditinstitutters års­
regnskaber. Meget taler for at udelukke kreditinsti­
tutter fra det foreliggende direktivforslag, indtil 
førstnævnte direktiv er vedtaget. Herved kunne 
f. eks. den i art. 11, stk. 3, omtalte tilpasning tage 
hensyn til vedtagne løsninger med hensyn til opstil­
ling af bankers årsregnskaber, således at der i det 
mindste på dette område tilvejebringes et fornuftigt 
grundlag for sammenligninger. Samme bemærknin­
ger gælder for forsikringsselskabers regnskaber. 
1.6. Hvis det skulle vise sig, at dette forslag ikke 
kan gennemføres, bør Kommissionen i detaljer rede­
gøre for, hvilke oplysninger den i perioden, indtil di­
rektivforslaget om kreditinstitutters årsregnskaber 
træder i kraft, vil kræve af banker og finansierings­
institutter i stedet for at afvente, at de kompetente 
myndigheder træffer afgørelse om, hvad der ikke er 
hensigtsmæssigt i forbindelse med disse institutters 
offentliggørelse af deres årsregnskaber. 
1.7. Uanset hvilket alternativ der vælges, må intet 
af dem anvendes som et undskyldning for at ud­
sætte anvendelsen af direktivet på alle de former for 
finansieringsinstitutter, det gælder for. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Artikel! 
Da direktivet gælder for selskaber, som er fonds­
børsnoteret i en medlemsstat, men registreret uden 
Nr. C 53/56 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 3. 80 
for EF, gælder de generelle bemærkninger i pkt. 1.1. 
specifikt for artikel 1. 
2.2. Artikel 3 
Artiklen giver medlemsstaterne ret til at pålægge 
selskaber på deres eget område strengere forpligtel­
ser end direktivets. Herom skriver Kommissionen i 
begrundelsen, at »en mere vidtgående harmonise­
ring ikke synes ^t kunne gennemføres på indevæ­
rende tidspunkt«. Der er intet at indvende mod 
strengere normer med det formål at sikre investo­
rerne bedre beskyttelse og konsekvente regler for be-
retningsaflæggelse i hele EF, når blot normerne er 
ensartede og rimelige. 
2.3. Kommissionen indtager atter en utilfredsstil­
lende holdning, da det jo strider mod harmonise­
ringsprincippet at give medlemsstaterne ret til at på­
lægge selskaber, som falder ind under direktivet, og 
som noteres på deres fondsbørser, strengere forplig­
telser end direktivets. Da det ikke henstilles, at med­
lemsstater med strengere normer end de foreslåede 
minimumskrav slækker på deres kontrol, vil der i EF 
fortsat bestå divergerende bestemmelser. Dette vil 
gøre det vanskeligt at sammenligne to identiske stør­
relser og kan medføre fordrejninger i kapitalstrøm­
men. Der vil muligvis også opstå praktiske vanske­
ligheder. Hvis et selskabs papirer f. eks. noteres på 
to eller flere børser i EF, hvor den ene pålægger 
strengere forpligtelser end den anden, skal selskabet 
i så fald offentliggøre to forskellige beretninger, eller 
bør direktivet foreskrive, at registreringslandets 
fondsbørsregler skal være gældende for selskaber, 
som noteres på mere end én fondsbørs? Kommissio­
nen bør ændre sit forslag og pålægge de kompetente 
myndigheder at konsultere hinanden med henblik 
på at løse ovennævnte vanskeligheder for børsnote­
rede selskaber. 
2.4. Artikel 4 
Så længe tidsrummet mellem regnskabsårets afslut­
ning og årsberetningens offentliggørelse ikke afkor­
tes, bør selskaberne have lidt længere frist til at of­fentliggøre halvårsberetninger, f. eks. 4 eller 5 måne­
der efter regnskabsperiodens afslutning. Selv om der 
kun er få praktiske vanskeligheder forbundet med at 
offentliggøre beretninger inden 3 måneder, må man 
rose de selskaber, som udsender beretninger med 
mere eller mindre regelmæssige mellemrum året 
igennem. Tre-månedersfristen kan bevirke, at inte-
rimstallene udsendes for hurtigt efter det endelige 
regnskab for det forudgående år, hvorved der kan 
forløbe helt op til 9 måneder, inden nye regnskabs­
tal offentliggøres. 
2.5. Artikel5 
I artikel 5 kræves der alt for detaljerede oplysninger, 
ligesom mange af oplysningerne er irrelevante, når 
der er tale om selskaber, som meddeler det faktiske 
overskud og indtjeningen pr. aktie eller andel. Den i 
art. 11, stk. 4, hjemlede dispensationsmulighed kan 
gøre artikel 5 virkningsløs. Halvårsberetningen bør 
indeholde driftsresultatet netto før skat i stedet for 
bruttodriftsresultatet, og stk. 4 bør affattes således. 
»Kommentarerne skal sætte investorerne i stand 
til realistisk at bedømme resultatet af selskabets 
virksomhed og skal referere sig til de i stk. 2 om­
talte oplysninger med støtte i tal, når dette måtte 
være hensigtsmæssigt«. 
2.6. Da mange af de oplysninger, som specifikt 
fordres i pkt. 4, er enten irrelevante (f. eks. »lagerbe­
holdning af helfabrikata«) eller for uklare som lov­
krav (f. eks. »beslutninger, der er truffet med henblik 
på senere investeringer«), bør denne artikels emne 
omfattes af en generel forpligtelse til at offentliggøre 
eventuelle yderligere oplysninger, som er påkrævet 
for at kunne foretage en rimelig bedømmelse af halv-
årsresultaterne eller af andre væsentlige ændringer 
på den samlede tabs- og vindingskonto samt hen­
læggelser. 
2.7. Man bør give investorerne alle væsentlige op­
lysninger og bør derfor fastsætte yderligere et krav 
om, at selskabet skal meddele oplysninger om æn­
dringer i kapitalstrukturen og om udviklingen inden 
for specielt de kortfristede passiver. 
3. 3. 80 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/57 
2.8. Artikel 7 
Det turde være tilstrækkeligt at offentliggøre netto­
omsætningen særskilt for de enkelte aktivitetsområ­
der og for de enkelte geografiske markeder én gang 
årligt; halvårsberetningen behøver derfor blot at in­
deholde væsentlige ændringer. 
2.9. Artikel 8 
Det foreliggende direktiv bør sammenholdes med 
forslaget til syvende direktiv om koncernregnskaber, 
som er baseret på traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), 
så der skabes sikkerhed for, at det ene ikke gør det 
andet uklart eller er i modstrid med det. 
2.10. Artikel 9 
For at forebygge forsinkelser og sikre, at væsentlige 
og relevante oplysninger fremkommer i tide, anser 
Udvalget det for mere realistisk, at der kræves udgi­
vet et uddrag af den halvårlige beretning indehol­
dende i det mindste kommentarerne og regnskab­
stallene i henhold til direktivforslagets artikel 5 som 
ændret efter denne udtalelse. Der bør også indføjes 
et krav om, at dette uddrag offentliggøres samtidigt i 
alle medlemsstater, hvor de pågældende papirer er 
optaget til officiel notering (forslagets artikel 9, 
stk. 1, andet afsnit [side 5]). Kravet om oversættelse 
i artikel 9, stk. 2, bør derfor gælde uddraget af halv­
årsberetningen. 
2.11. Artikel 11 
Under generelle bemærkninger rejstes alvorlig kritik 
mod artikel 11. Der skal atter gøres opmærksom på 
det problem, som blev rejst under de generelle be­
mærkninger, og det spørgsmål opstår, om selskaber, 
som noteres på en fondsbørs i EF, men som er ind­
registreret i et tredjeland, og som udarbejder beret­
ninger i overensstemmelse med de strengere fonds­
børsforskrifter i hjemlandet, kan forventes at udar-
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. oktober bejde endnu en beretning i overensstemmelse med 
EF-reglerne, når dette måske kan bevirke, at der på 
et og samme tidspunkt foreligger to forskellige be­
retninger. 
2.12. Endnu et punkt i artikel 11 fortjener en kom­
mentar. Ifølge stk. 4 kan de kompetente myndighe­
der dispensere under visse omstændigheder. Der 
hersker betænkeligheder med hensyn til det ansvar, 
som tildeles de kompetente myndigheder, idet de 
kun kan give dispensation »når de (kompetente 
myndigheder) finder, at...«. Selskabet må selv bære 
ansvaret, hvis det undlader at give oplysninger (i til­
fælde, hvor selskabet har anmodet om fritagelse, og 
hvor de kompetente myndigheder har imødekom­
met anmodningen). Det er vel næppe sandsynligt, at 
regeringerne kan acceptere, at de kompetente myn­
digheder påtager sig ansvaret over for investorer el­
ler tredjemand, for så vidt angår oplysninger, som i 
kraft af dispensation ikke fordres offentliggjort. 
Kommissionen bør yderligere undersøge dette pro­
blem. 
2.13. Det må betvivles, at de kompetente myndig­
heder i praksis kan dispensere fra kravet om offent­
liggørelse af bestemte oplysninger, hvis et selskabs 
værdipapirer er optaget til notering i mere end én 
medlemsstat. Et selskab må nok indhente dispensa­
tion fra de kompetente myndigheder i hver enkelt af 
de berørte medlemsstater, hvis det skal opnå lem­
pelse eller fritagelse i henhold til artikel 11. Nægter 
blot én af de kompetente myndigheder at imøde­
komme selskabets anmodning, kan selskabet ingen 
lempelse opnå, eftersom halvårsberetningen skal of­
fentliggøres i samme form i hele EF. Det foreslås 
derfor, at hovedansvaret i henseende til artikel 11 
tillægges de kompetente myndigheder i den med­
lemsstat, hvor det pågældende selskab er indregi­
streret. 
3. Konklusion 
Under forbehold af ovenanførte almindelige og sær­
lige bemærkninger godkender Udvalget direktivfor­
slaget. 
1979 
RaffaeleVANNI 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg