DA Den Europæiske Unions Tidende C 186/11

Offentliggørelse af en ansøgning om ændring i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

2012/C 186/09

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (1). Eventuelle indsigelser skal være Kommissionen i hænde senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ANSØGNING OM ÆNDRING

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

ANSØGNING OM ÆNDRING I HENHOLD TIL ARTIKEL 9

»ΚΟΠΑΝΙΣΤΗ« (KOPANISTI)

EF-Nr.: EL-PDO-0117-0450-09.03.2011

BGB ( ) BOB ( X )

1. Afsnit i varespecifikationen, som berøres af ændringen:

—  Produktets betegnelse —  Varebeskrivelse —  Geografisk område —  Bevis for oprindelse — ☒ Produktionsmetode —  Tilknytning — ☒ Mærkning —  Krav i de nationale bestemmelser —  Andet (anfør nærmere)

2. Type ændring(er):

—  Ændring af enhedsdokument eller resumé — ☒ Ændring af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB, for hvilken hverken enhedsdokumentet eller resuméet er offentliggjort —  Ændring af varespecifikationen, der ikke medfører nogen ændring af enhedsdokumentet [artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 510/2006] —  Midlertidig ændring af varespecifikationen som følge af de offentlige myndigheders vedtagelse af obligatoriske sundhedsforanstaltninger eller plantesundhedsforanstaltninger (artikel 9, stk. 4, i forordning (EF) nr. 510/2006)

3. Ændring(er):

3.1. Produktionsmetode:

Den metode, der anvendes til fremstilling af »Κοπανιστή«, når den fremstilles i deciderede mejerier, er blevet forbedret og afviger lidt fra den, der blev anvendt ved familiebaseret fremstilling: forbedring af fremstillingen, forbedring af kvaliteten, udnyttelse af de råvarer, der er tilgængelige på de enkelte øer, og nedbringelse af omkostningerne.

Den ansøgende sammenslutning, der producerer »Κοπανιστή« i sit mejeri, ansøger om ændring af metoden til fremstilling af produktet på følgende punkter:

a) at ostemassen efter adskillelse kan afdryppe i poser, der ikke udelukkende er fremstillet af lærred, men også af et andet egnet materiale, og at den efterfølgende presses for at fjerne væsken. Lærredsposerne er upraktiske at anvende. Desuden er det en vanskelig og langvarig proces at rengøre dem, så de kan genanvendes. Derimod er syntetiske poser fremstillet i et materiale, der er egnet til fødevarer, en moderne teknologisk forbedring, og

b) at man ligeledes i fasen med tilføjelse af salt til den afdryppede ostemasse kan tilsætte højst 15% fersk smør for at forbedre »Κοπανιστή«'s konsistens, smag og aroma, en praksis, der generelt anvendes ved den familiebaserede ostefremstilling i produktionsområdet. Dette smør fremstilles af fløde, der opnås ved skumning af mælk fra Kykladerne, som anvendes til fremstilling af andre oste i regionen. Desuden stammer mælken fra de samme malkedyr, som opdrættes på de samme vilkår og fodres på samme måde og i det samme afgrænsede område, som udgøres af Kykladerne.

For forbrugerne skal en god »Κοπανιστή« have en cremet konsistens, en pikant, lidt kraftig og pebret smag og en behagelig aroma. Det friske smør er en idéel ingrediens til at give »Κοπανιστή« disse tre egenskaber og mærkbart forbedre dens kvalitet. Når indholdet af fedtstoffer i produktet stiger, forbedres den cremede konsistens og aromaen, og den pikante og pebrede smag blødgøres.

3.2. Mærkning:

For at levere en fuldstændig information til forbrugeren skal de obligatoriske oplysninger ligeledes nævne den/de mælketype(r), der anvendes til fremstilling af »Κοπανιστή«, og en eventuel tilsætning af smør.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

»ΚΟΠΑΝΙΣΤΗ« (KOPANISTI)

EF-Nr: EL-PDO-0117-0450-09.03.2011

BGB ( ) BOB ( X )

1. Betegnelse:

»Κοπανιστή« (Κοpanisti)

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Grækenland

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren:

3.1. Produkttype:

Klasse 1.3. Oste

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt (1):

”Κοπανιστή” er en saltet ost med en cremet konsistens og en krydret smag, som fremstilles på traditionel vis på basis af ko-, fåre- eller gedemælk eller en blanding af disse.

Dens primære kendetegn er:

— Maksimalt vandindhold: 56 %

— Minimalt fedtindhold i tørstoffet: 43 %

— Konsistens: blød ost med en cremet konsistens

— Skorpe: ingen

— Konsistens: blød, cremet

— Farve: gullig til grålig

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter):

Kvaliteten af »Κοπανιστή« hænger direkte sammen med den type mælk, den er fremstillet af. Jo rigere mælken er på faste stoffer, desto bedre er den producerede »Κοπανιστή«. De dyreracer, der traditionelt opdrættes i regionen Kykladerne, og de særlige klimatiske og geografiske forhold muliggør produktion af mælk af denne kvalitet.

For at kunne bruges i fremstillingen af ”Κοπανιστή”, skal mælken:

— stamme fra det geografiske område Kykladerne

— være fra køer, får, geder eller en blanding af disse

— stamme fra ko-, fåre- eller gederacer, der traditionelt opdrættes i denne region, som de er tilpasset til, og hvis foder generelt er baseret på den lokale vegetation

— være sødmælk

— stamme fra malkning foretaget mindst 10 dage efter fødsel.

— Det er forbudt at udsætte den mælk, der anvendes til ostefremstilling, for følgende behandling: koncentrering, tilføjelse af mælkepulver eller -koncentrat, tilføjelse af mælkeproteiner, tilføjelse af kaseinsalte eller farvestoffer, konserveringsmidler eller antibiotika

— Det er tilladt at tilsætte højst 15 % fersk smør til den afdryppede masse, der efter modning bliver til ”Κοπανιστή”. Dette smør skal være fremstillet på basis af fløde, der også stammer fra skumning af mælk fra regionen Kykladerne, og som ligeledes anvendes til fremstilling af andre oste.

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse):

Dyrene græsser hovedsageligt på relativt sparsomt bevoksede græsningsmarker, hvis vegetation dog er meget varieret. Diversiteten af endemiske plantearter her er faktisk enestående.

På grund af Kykladernes geografiske beliggenhed og de klimatiske forhold, der hersker her, har øerne en meget udpræget regnsæson (fra oktober til april) og en tør sæson (fra maj til september).

Fra maj til september tørrer vegetationen på græsningsmarkerne helt ud. Derfor fodres dyrene i denne periode med den tørrede lokale vegetation, men også med foder baseret på korn eller planter af ærteblomstfamilien (vikke, kløver, lucerne osv.), der høstes på marker beliggende i det indre af det afgrænsede geografiske område. Da det foder, der produceres der, ikke er tilstrækkeligt, suppleres foderrationen fra maj til september (begrænset mælkeproduktion) imidlertid med foder fra andre regioner (op til 40 %) som f.eks. korn, der er rigt på stivelse, klid og halm.

3.5. Specifikke produktionsetaper, der skal finde sted i det afgrænsede geografiske område:

Alle etaper i produktionen og behandlingen af mælk og modningen af slutproduktet finder sted i det afgrænsede geografiske område.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.:

—

3.7. Specifikke mærkningsregler:

De emballager, der anvendes til emballering af »Κοπανιστή«, skal obligatorisk være forsynet med følgende oplysninger:

— »Κοπανιστή« (Κοpanisti)

— Beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB)

— Ost

— Den/de type/typer mælk, der anvendes til fremstilling af ”Κοπανιστή”, og eventuelt angivelsen: ”tilsat smør”.

— Hvis der anvendes rå mælk (ikke pasteuriseret) til fremstilling af ”Κοπανιστή”, skal oplysningerne på pakken ligeledes omfatte den særlige oplysning fastsat i den nationale lovgivning og i EU-lovgivningen (bilag II, afsnit IX, kapitel IV, i forordning (EF) nr. 853/2004)

— producentens — emballeringsvirksomhedens navn og hovedsæde

— indholdets vægt

— fremstillingsdatoen

— følgende kontroloplysninger:

— de to første bogstaver i oprindelsesbetegnelsen: ΚΟ

— emballagens serienummer (f.eks.: ΚΟ1650-20/12/94).

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område:

Det geografiske område, hvor der produceres »Κοπανιστή«, svarer til den region, der afgrænses af de administrative grænser for den regionale enhed Kykladerne i Grækenland, der består af 24 beboede øer og over 100 ubeboede øer og klippeskær og er beliggende i den sydlige del af Det Ægæiske Hav.

5. Tilknytning til det geografiske område:

5.1. Det geografiske områdes egenart:

a) Jordbund

Produktionsområdet for »Κοπανιστή« svarer til øgruppen Kykladerne, der består af mere end 124 beboede og ubeboede øer og klippeskær og har et samlet areal på 2 768 kvadratkilometer.

Undergrunden på Kykladerne består af magmatiske, vulkanske og metamorfe bjergarter. Græsningsmarkerne dækker over 55 % af Kykladernes samlede areal.

b) Klima

Klimaet på Kykladerne, der er beliggende mellem årlige isotermer på 18° og 19°, er tempereret til maritimt med en ringe årlig nedbør. Generelt er Kykladerne en relativt tør region, som er blandt de mest vindomsuste i landet. Somrene er kølige på grund af Meltemi-vindene.

Den gennemsnitlige årlige relative luftfugtighed, den gennemsnitlige årlige temperatur, antallet af regndage og solskinstimer om året på forskellige steder i Kykladerne, hvor ”Κοπανιστή” fremstilles, kan skematiseres således:

Meteorologisk station Årlig gennemsnitlig relativ luftfugtighed (%) Årlig gennemsnitlig temperatur (°C) Antal regndage Antal solskinstimer Syros 65 18,5 79,6 2 894,7 Paros 76 18,4 63,1 2 840,7 Νaxos 71 18,4 82,0 2 622,5

(Forsvarsministeriet, 1978)

c) Vegetation

Med hensyn til vegetationen på Kykladerne kan nævnes:

— Endemiske arter: Fritillaria tuntasia (Κythnos), Campanula sartorii (Andros), Mysorus heldreichii (Délos), Symphytum naxicola (Νaxos), Helichrysum amorgianum (Αmorgos) (Voliotis, 1987).

— Kratbevokset kalkplateau: Quercus coccifera, Sarcopoterium spinosum, Genista acanthoclada, Anthyllis hermanniae, Euphorbia acanthothamnos, Thymelaea hirsuta, Hypericum empetrifolium, Cistus incanus, Cistus salvifolius, Satureja thymbra, Thymus capitus, Globularia alypum osv.

— Træbevoksning i maki: Laurus nobilis, Cercis siliquastrum, Calicotome villosa, Spartium junceum, Cotinus coggygria, Erica arborea, Myrtus communis, Erica manipuliflora, Asparagus acutifolius osv.

— Flora ved kysterne:

— Klippefyldte strande og strandenge: Arthrocnemum fruticosum, Salsola kali, Matthiola tricuspidata, Cakile maratima, Eryngium maritinum, Eryngium creticum, Crithmum maritimum, Inula crithmoides osv.

— Sandstrande: Pinus pinea, Polygonum maritimum, Glaucium flavum, Malcolmia flexuosa, Cakile maritima, Medicago marina, Euphorbia peplis, Tamarix spp., Eryngium maritimum, Eryngium creticum, Echinophora spinosa, Cionura erecta, Calystegia soldanella, Xanthium strumarium, Pancratium maritimum osv. (Polunin, 1980).

Dyrearter og -racer, hvorfra mælken og fløden til fremstilling af »κοπανιστή« stammer

De særlige geofysiske og klimatiske forhold i Grækenland har været nøglefaktorerne i udviklingen af opdræt af får og geder. De vigtigste kendetegn ved denne form for opdræt kan sammenfattes således: det ekstensive produktionssystems dominans, små bedrifter og udviklingen af robuste ko- og fåreracer, som kan tilpasse sig de vanskelige vilkår i landet, men ikke har nogen stor mælkeproduktion. Denne evne til tilpasning til de naturlige forhold og udnyttelsen af græsmarker dækket af en yderst varieret vegetation, hvis diversitet med hensyn til endemiske plantearter er enestående, har medført, at den producerede mælk har en særlig rig kemisk sammensætning og enestående organoleptiske egenskaber. Mælkens kvalitet, men også producenternes erfaring har gjort det muligt at fremstille en hel række enestående oste, hvoriblandt »Κοπανιστή« indtager en velrenommeret plads.

De får, der opdrættes i Grækenland, og specifikt på Kykladerne, har i vid udstrækning en fælles genetisk oprindelse, men de har forskellige karakteristika afhængigt af de særlige forhold i den region, hvor de opdrættes. Det er små dyr, der er tilpasset de barske geofysiske og klimatiske forhold i landet, og som har en lav mælkeproduktion: 80-120 kilo om året, men mælken er af enestående kvalitet. Denne sidste egenskab skyldes for en stor del produktionsmetoden og diversiteten i vegetationen i det græske landskab. De græske får er for størstedelens vedkommende af Zackel-racen (Ovis Aries L.). Ud over de naturligt hjemmehørende fåreracer opdrættes der også får af udenlandske racer eller krydsninger mellem disse og det naturligt hjemmehørende får. Men det skal bemærkes, at sammensætningen af deres mælk ikke er så kvalitativ (Chatziminaoglou & co, 1985).

Hvad angår gederne stammer en stor del af dem — omkring 80 % — fra lokale racer, mens omkring 14 % er forædlede dyr, der er blevet krydset med forskellige udenlandske racer, og omkring 6 % er af racen Zaanen. Den lokale ged kan frembyde forskelle med hensyn til pelsens farve og egenskaberne ved det uforædlede dyr som f.eks.: lille størrelse, begrænset kuldstørrelse, lav mælkeproduktion og en robust bygning. Den årlige mælkeproduktion ligger på mellem 50 og 100 kg for dyr i bjergområderne og mellem 120 og 150 kg for dyr i sletteområderne. I bjergområder, kuperet terræn og i øområder opdrættes geder næsten altid som fritgående. I lavlandsområderne, hvor de forædlede eller udenlandske racer opdrættes, holdes gederne enten på stald eller halvt på stald halvt som fritgående. (Chatziminaoglou & co, 1985).

Med hensyn til køerne er de fremherskende racer på Kykladerne Holstein-Frieser, Swich og den lokale race Tzia (landbrugsdirektoratet på Kykladerne, 1993).

5.2. Produktets egenart:

De vigtigste kendetegn ved »Κοπανιστή« er dens høje saltindhold, dens særprægede pikante og pebrede smag, dens cremede konsistens og dens rige aroma.

Dens særprægede pikante og pebrede smag skyldes den hurtige og omfattende proteolyse og lipolyse, der finder sted under modningen. Modningen af osten foregår på en enestående måde. Den afdryppede og saltede ostemasse, eventuelt tilsat fersk smør, anbringes i en beholder med stor overflade, som anbringes på et køligt sted ved en relativt høj luftfugtighed, hvor den står uden at bliv rørt, indtil der fremkommer et tæt lag skimmel på overfladen. Dernæst æltes ostemassen, således at skimmelen fordeles ensartet i osten, som dernæst igen anbringes i en beholder med stor overflade. Denne behandling foregår 2-4 gange, indtil osten er moden, en proces, der normalt varer 30-40 dage.

For at fremskynde og til en vis grad kontrollere modningen af »Κοπανιστή« blandes den friske og syrlige ostemasse ofte med gammel »Κοπανιστή« af god kvalitet, den såkaldte »moder«, i et forhold på op til 10% af vægten.

Den omfattende mikrobiologiske aktivitet, der er resultatet af håndtering under ostens modning, tilfører den mikrobiologiske enzymer, som igangsætter en hurtig og omfattende proteolyse og lipolyse, en proces, der ikke blot resulterer i en hurtig modning, men også i »Κοπανιστή«'s pikante smag og rige aroma.

»Κοπανιστή«'s cremede konsistens er et resultat af såvel den mikrobiologiske floras enzymaktivitet, der udvikler sig i modningsfasen, som dens høje vandindhold, der gør, at den skal klassificeres som en blød ost. Den cremede konsistens opnås endnu lettere, når der under fremstillingen tilsættes fersk smør. Desuden blev denne praksis — dvs. tilsætning af fersk smør til ostemassen — generelt anvendt, da osten blev fremstillet i hjemmene, i det mindste på Tinos.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller særlige egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB):

De vigtigste egenskaber, der skaber en naturlig forbindelse mellem »Κοπανιστή«'s kvalitet og særlige egenskaber og det geografiske område, hvor den fremstilles, kan sammenfattes således:

— »Κοπανιστή«'s rige smag hænger sammen med den særligt rige kemiske sammensætning af den mælk, der anvendes, og som produceres af dyr af naturligt forekommende racer med en lav mælkeproduktion (mellem 80 og 120 kg om året), en robust bygning og tilpasset de barske geofysiske og klimatiske forhold på Kykladerne (ringe nedbør, mange solskinstimer, kraftige vinde osv.).

— »Κοπανιστή«'s rige aroma hænger navnlig sammen med forekomsten af mange endemiske og aromatiske planter, der vokser på græsningsmarkerne i det indre af det afgrænsede område, og som opdrætterne bruger som foder til deres dyr, idet de udnytter deres erfaringer.

— »Κοπανιστή«'s kraftige pikante og pebrede smag skyldes den hurtige og omfattende proteolyse og lipolyse, der finder sted som følge af den intense mikrobiologiske aktivitet i modningsfasen.

— Produktets konstante kvalitet sikres ved at blande den friske ostemasse med gammel »Κοπανιστή« af god kvalitet i et forhold på op til 10% af vægten.

— Fremstillingssmetoden for »Κοπανιστή« er udviklet på grundlag af producenternes langvarige erfaringer samt en optimal udnyttelse af råvarerne og de klimatiske forhold på Kykladerne. Afdrypningen af ostemassen for at nå det ønskede vandindhold og den efterfølgende blanding af den afdryppede ostemasse med salt, så denne fordeler sig ensartet i ostemassen, og der skabes vilkår, som muliggør en kontrolleret mikrobiologisk aktivitet, spiller en afgørende rolle i denne proces. Den kraftige mikrobiologiske flora, der udvikler sig helt naturligt på ostens overflade, blandes på en ensartet måde i hele massen ved hjælp af forskellige former for håndtering under modningen. Ostemassen får på denne måde tilført mikrobiologiske enzymer, der muliggør en hurtig og omfattende proteolyse og lipolyse, fænomener, der er ansvarlige for ”Κοπανιστή” hurtige modning, pikante smag, cremede konsistens og rige aroma.

»Κοπανιστή« er en traditionel, velkendt ost. Fremstillingen af den er udviklet i Grækenland og navnlig på øerne i Kykladerne, hvor den er blevet fremstillet uafbrudt i meget lang tid.

Henvisningerne til udviklingen af ostefremstilling i Grækenland går helt tilbage til antikken. På dette tidspunkt betragtede grækerne mælk som en hellig fødevare, fordi Zeus fik mælk fra geden Amalthea. Ifølge den græske mytologi gav Olympens guder ostefremstillingen som en dyrebar gave til menneskene. Tyro, datter af Salmoneus og Alcidice, var kendt »… for sin hvide og bløde krop« (Diodore de Sicile). Endvidere fortæller Homer i Odysseen (I, 218-250), at kyklopen Polyphemos fremstillede ost (Sidéris, 1982).

Forfatteren Markakis Zalonis, læge og filosof fra Tinos, skrev i sin bog »Rejse til Tinos, en af øerne i øgruppen«, der udkom på fransk i 1809 i Paris og blev udgivet igen af sammenslutningen »Tinos-safranens venner« i 1998 i græsk oversættelse, i kapitlet »Produkter fra Tinos«: »… Τinos producerer … De fremstiller bløde oste og meget lidt olie« og dernæst i kapitlet »Tinos' indbyggeres kost«: »… De fødevarer, som Tinos' indbyggeres tre hovedmåltider består af, stammer hovedsageligt fra charcuteri. Hertil kommer æg, frisk ost og en blød ost, der er stærkere og mere krydret end Roquefort eller Saint Jérôme, samt en salt ost fra Peloponnes …«. Zalonis nævner her klart osten »Κοπανιστή« fra Tinos, som han endog finder kraftigere og mere krydret end gammel Roquefort!

I forbindelse med konkurrencerne i 1859 og 1870 nævnes de priser, der blev tildelt de forskellige udstillede produkter. I ostekategorien kan man således læse, at osten »Κοπανιστή« fra Syros fik en pris.

Med henvisning til fremstillingsmetoden for »Κοπανιστή« skriver M. Liambeys (1899) på følgende karakteristiske måde: »... denne ost har en særpræget og krydret smag og betragtes på grund af disse egenskaber som en appetitvækker … som en luksusfødevare, der sælges til en ret høj pris«.

Desuden beskrives »Κοπανιστή« indgående i Dimitriadis' (1900), Tzouliadis' (1936), og Zygouris' (1952, 1956) værker.

Endelig beskriver forfatterne V. Κ. Veinoglou og Ε. Αnifantakis »Κοπανιστή« i kapitlet om »Specialoste« i deres værk »Mejeriteknologi — del II«, der udkom på forlaget Κaraberopoulos (1980). De skriver desuden heri, at »… de mest velkendte typer »Κοπανιστή« er dem, der kommer fra Mykonos og Tinos …«.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen:

(Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006)

http://www.minagric.gr/greek/data/Προδιαγραφές%20Κοπανιστή%20ΠΟΠ.pdf

(1) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.