Forslag til RÅDETS BESLUTNING om EF-tilskud til medlemsstaternes programmer for fiskerikontrol

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Hovedformålet med den fælles fiskeripolitik er at opnå en bæredygtig udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer og akvakulturen i forbindelse med en bæredygtig udvikling. For at kunne nå dette mål må EF-bestemmelserne anvendes på en effektiv og ensartet måde. Selv om det er op til medlemsstaterne at sørge for, at kontrol, inspektion og overvågning af fiskeri samt andre aktiviteter gennemføres effektivt ved hjælp af administrative og tekniske strukturer, er det i EF's interesse, at medlemsstaterne nu også har de strukturer, der gør det muligt for dem at opfylde kravene i EF-bestemmelserne. Det er derfor vigtigt at sørge for, at medlemsstaterne råder over passende menneskelige ressourcer og tekniske hjælpemidler til kontrol.

I 1990 indførte EF en støtteordning med henblik på at yde tilskud til medlemsstaterne til oprettelse af kontrolstrukturer, og navnlig for at fremme visse særdeles effektive former for kontrol såsom systemer til fjernovervågning af fiskeri. På baggrund af resultaterne af denne foranstaltning og medlemsstaternes behov på dette område blev ordningen ændret først i 1995 og senere i 2001 ved beslutning 2001/431/EF [1].

[1] EFT L 154 af 9.6.2001, s. 22.

Beslutning 2001/431/EF udløber den 31. december 2003. Rådet besluttede i 2001 kun at lade ordningen gælde indtil ovennævnte dato for at vurdere behovet som følge af reformen af den fælles fiskeripolitik, der var planlagt til slutningen af 2002, men som rent faktisk trådte i kraft den 1. januar 2003.

Under hensyntagen til resultaterne af den nuværende foranstaltning og behovet som følge af reformen foreslår Kommissionen, at ordningen videreføres i ændret form i yderligere to år af følgende årsager:

- I forordning (EF) nr. 2371/2002 [2] understreges behovet for at anvende moderne teknologi med henblik på at udvide fjernovervågningssystemet til også at omfatte mindre fiskerfartøjer, at indføre elektronisk dataoverførsel fra fartøjer og at kunne fjernlokalisere fartøjer på fiskepladserne.

[2] EFT L 358 af 31.12.2002, s.59.

- Den 1. maj 2004 bliver EF udvidet med ti lande. Overvågningsstrukturerne i visse af de nye lande må snarest opgraderes, hvis aktørerne ikke skal udnytte manglerne ved kontrolordningen.

- Rådet har besluttet, at samarbejdet mellem medlemsstaterne skal udvides, og at medlemsstaternes inspektionsaktiviteter skal samordnes, ved at der oprettes en fælles inspektionsstruktur, der anvender medlemsstaternes strukturer, udstyr og kommunikationsnet. De nuværende ressourcer bør derfor i videst muligt omfang suppleres og tilpasses inden 2006, der er det tidspunkt, hvor inspektionsstrukturen må forventes at blive operationel.

- Det er især gennem de årlige rapporter om alvorlige overtrædelser af reglerne i den fælles fiskeripolitik blevet fastslået, at medlemsstaterne forfølger overtrædelser med større eller mindre ihærdighed og strenghed. Det betyder, at der må skabes større bevidsthed om vigtigheden af at straffe adfærd, der er til skade for bevarelsen af fiskeressourcer. Det vil kræve, at der hos alle, der medvirker i gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik, skabes en stærk motivation for beskyttelse af naturressourcer og inspektion, så der kan idømmes effektive sanktioner.

Af disse årsager og for at skabe større klarhed foreslås det, at man omdefinerer de foranstaltninger, der er EF-støtteberettigede, og hvoraf de fleste allerede er omfattet af de nuværende regler. Det foreslås, at følgende foranstaltninger skal være tilskudsberettiget:

1) anskaffelse af edb-udstyr og etablering af it-net

2) anskaffelse af anordninger til lokalisering af fiskerfartøjer og udstyr til elektronisk dataoverførsel

3) pilotprojekter vedrørende ny teknologi til fiskeriovervågning

4) uddannelse og udveksling af inspektører

5) pilotprojekter vedrørende inspektionsplaner og observatører

6) cost-benefit-analyse af inspektionsudgifter

7) initiativer, der skal øge bevidstheden om vigtigheden af, at fiskerikontrolbestemmelserne overholdes

8) anskaffelse og modernisering af fartøjer og fly til inspektion på havet.

De planlagte årlige bevillinger for 2004 og 2005 er på 35 mio. EUR. Det normale EF-tilskud er på 50 % af medlemsstaternes udgifter. Tilskuddet kan være højere for udgifter under 2), 3) og 7). For projekter under 8) kan der højst ydes et tilskud på 35 % af udgifterne, og det er kun de nye medlemsstater, der tiltræder den 1. maj 2004, som kan komme i betragtning.

Procedurebestemmelserne for ansøgning om støtte og betaling er blevet ændret for at gøre dem klarere og mere nøjagtige. Der er fastsat nye bestemmelser for, hvad en ansøgning om EF-tilskud til et projekt skal indeholde. Der skal nu også indgives en oversigt over udgifter sammen med anmodningen om godtgørelse af udgifter. Der er fastsat nye regler for frigørelse af uudnyttede bevillinger. Disse bestemmelser erstatter de nuværende bestemmelser i beslutning 2001/431/EF, der ophæves.

2003/0281 (CNS)

Forslag til RÅDETS BESLUTNING om EF-tilskud til medlemsstaternes programmer for fiskerikontrol

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [3],

[3] EFT C af , p.

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [4], og

[4] EFT C af , p.

ud fra følgende betragtninger:

(1) I den fælles fiskeripolitik fastsættes der generelle regler for bevarelse, forvaltning, ansvarlig udnyttelse, forarbejdning og afsætning af levende akvatiske ressourcer.

(2) Der er opstillet specifikke mål og regler navnlig i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik [5].

[5] EFT L 358 af 31.12.2002, s.59

(3) Ansvaret for at sikre, at aktiviteter, der udøves under den fælles fiskeripolitik, er i overensstemmelse med reglerne i den fælles fiskeripolitik, ligger hovedsageligt hos medlemsstaterne.

(4) Det er en forudsætning, at medlemsstaterne har de fornødne menneskelige og finansielle ressourcer til at kunne forvalte deres ansvar for at kontrollere fiskeriet og håndhæve reglerne i den fælles fiskeripolitik.

(5) I forordning (EF) nr. 2371/2002 blev det understreget, at kontrollen med fiskeri måtte forbedres yderligere for med alle midler at bekæmpe ulovligt og urapporteret fiskeri i og uden for EF-farvandene. I samme forordning anførtes fjernovervågning som en metode til bedre at nå kontrolmålene under den fælles fiskeripolitik, ligesom forordningen udvidede kravet om fjernovervågning ved hjælp af fartøjsovervågningssystemer til at gælde for fartøjer med en længde overalt på over 15 m.

(6) Reglerne i den fælles fiskeripolitik gælder for de nye medlemsstater fra tiltrædelsesdatoen, og de nye medlemsstater skal fra det tidspunkt kunne opfylde alle betingelser i EF-retten, navnlig på kontrolområdet. De nye medlemsstater skal have de midler stillet til rådighed, der er nødvendige for at de kan opfylde deres forpligtelser.

(7) EF har siden 1990 ydet tilskud til medlemsstaterne for at gøre kontrollen mere effektiv og navnlig for at indføre og udvide fjernovervågningsteknik og it-net, at højne personalets kvalifikationer og at udstyre de relevante myndigheder med patruljefartøjer og overvågningsfly.

(8) Den nuværende finansieringsordning under Rådets beslutning af 28. maj 2001 om tilskud fra Fællesskabet til bestemte udgifter, som medlemsstaterne afholder til iværksættelse af kontrol-, inspektions- og overvågningsordninger for den fælles fiskeripolitik [6], udløber ved udgangen af 2003. Det er imidlertid godtgjort, at medlemsstaterne fortsat ikke har tilstrækkelige ressourcer.

[6] EFT L 154 af 9.6.2001, s. 22.

(9) Det er af største vigtighed at sikre, at reglerne i den fælles fiskeripolitik håndhæves effektivt i hele EF. Det har vist sig, at visse af dem, der er ansvarlige for de administrative eller strafferetlige procedurer, ikke altid er fuldstændigt bevidste om nødvendigheden af at idømme afskrækkende sanktioner for at undgå, at fiskebestandene overudnyttes. Derfor bør foranstaltninger, der fokuserer på dette problem, fremmes.

(10) I forordning (EF) nr. 2371/2002 understregedes behovet for øget samarbejde og samordning mellem medlemsstaterne og med Kommissionen for at skærpe kontrollen og modvirke adfærd, der er uforenelig med reglerne i den fælles fiskeripolitik. Det forventes, at en struktur, der gør det muligt at organisere samarbejdet om og samordningen af kontrolaktiviteter og -midler, vil være operationel i 2006.

(11) Der bør derfor fortsat ydes tilskud til medlemsstaterne indtil da. Det skal sikres, at EF-midlerne anvendes effektivt, så de konstaterede mangler kan afhjælpes. Midlerne bør anvendes efter princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

(12) I denne beslutning indsættes der et finansielt referencegrundlag som defineret i punkt 34 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren [7], og dette referencegrundlag gælder for hele den periode, hvor der ydes tilskud, uden dog at budgetmyndighedens beføjelser som fastsat ved traktaten tilsidesættes.

[7] EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1.

(13) Medlemsstaterne skal hvert år i hele den periode, som denne beslutning og beslutning 2001/431/EF dækker, vurdere deres programmer og virkningerne af deres udgifter til kontrol, inspektion og overvågning.

(14) Beslutning 2001/431/EF bør således ophæves og erstattes med de foranstaltninger, der er fastsat ved nærværende beslutning -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1 Emne

I denne beslutning fastsættes betingelserne for ydelse af EF-tilskud til medlemsstaterne til programmer for fiskerikontrol.

Artikel 2 Definitioner

I denne beslutning forstås ved:

"tilskud": et tilskud fra EF til en medlemsstat under denne beslutning

"program for fiskerikontrol": en medlemsstats program for overvågning og kontrol på områder omfattet af den fælles fiskeripolitik, jf. forordning (EF) nr. 2371/2002

"ny medlemsstat": et land, som bliver medlem af EF den 1. maj 2004.

Artikel 3 Årlige programmer for fiskerikontrol

1. Medlemsstater, der ønsker at modtage tilskud, skal hvert år senest den 31. januar til Kommissionen indsende et årligt program for fiskerikontrol, hvori følgende angives:

a) programmål

b) disponible menneskelige ressourcer

c) disponible finansielle ressourcer

d) antal disponible fartøjer og fly

e) en liste over projekter, som der ansøges om tilskud til

f) budgetterede samlede udgifter til gennemførelse af projekterne

g) en tidsplan for afslutning af hvert projekt anført i programmet.

2. For 2004 skal de nye medlemsstater indsende deres årlige programmer for fiskerikontrol senest den 1. juni 2004.

3. De nærmere bestemmelser om fiskerikontrolprogrammets indhold er fastsat i bilag I, del A.

Artikel 4 Omfattede foranstaltninger

1. De projekter, som der ansøges om tilskud til, skal vedrøre en af følgende foranstaltninger:

(a) anskaffelse og installation af og teknisk bistand til computerteknologi og etablering af it-net, så dataudvekslingen i forbindelse med overvågning og kontrol af fiskeri bliver effektiv og sikker

(b) anskaffelse og installation på fiskerfartøjer af:

i) elektroniske fartøjslokaliseringsanordninger, der gør det muligt fra fjernovervågningscentre på afstand at overvåge fartøjer ved hjælp af et fartøjsovervågningssystem (FOS)

ii) elektroniske registrerings- og rapporteringsanordninger, der muliggør dataoverførsel fra fartøjet

(c) pilotprojekter vedrørende indførelse af ny teknologi til kontrol af fiskeri

(d) uddannelses- og udvekslingsprogrammer for de offentligt ansatte med ansvar for overvågnings- og kontrolopgaver på fiskeriområdet

(e) gennemførelse af inspektions- og observatørordninger på forsøgsbasis

(f) cost-benefit-analyse og vurdering af de ansvarlige myndigheders samlede udgifter til overvågning og kontrol af fiskeri

(g) initiativer såsom seminarer og medieredskaber, der skal gøre fiskere og andre aktører såsom inspektører, offentlige anklagere og dommere samt den brede offentlighed, mere bevidste om nødvendigheden af at bekæmpe uansvarlig og ulovlig fiskeri, og seminarer og medieredskaber vedrørende gennemførelsen af reglerne i den fælles fiskeripolitik

(h) anskaffelse og modernisering af fartøjer og fly, som de ansvarlige myndigheder i de nye myndigheder skal anvende til overvågning og kontrol af fiskeri.

2. De nærmere bestemmelser om de omfattede foranstaltninger er fastsat i bilag I, del B.

Artikel 5 EF-bevillinger

1. Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de foranstaltninger, som der ydes støtte til for perioden 2004/05, er 70 mio. EUR. De årlige bevillinger skal godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.

2. Når Kommissionen, jf. artikel 6, træffer beslutning om, at der skal ydes EF-tilskud, skal den give forrang til de foranstaltninger, som den finder bedst egnet til at gøre overvågningen og kontrollen mere effektiv, idet den også tager hensyn til, hvordan medlemsstaterne har klaret gennemførelsen allerede godkendte programmer.

Artikel 6 Beslutning om ydelse af tilskud

1. På grundlag af de programmer for fiskerikontrol, som medlemsstaterne indsender, træffes der hvert år beslutning om ydelse af støtte efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002. I beslutningen fastsættes følgende:

a) samlet tilskud til hver medlemsstat til foranstaltningerne omhandlet i artikel 4

b) tilskudssats

c) eventuelle betingelser for tilskuddet.

2. Tilskuddet må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede udgifter. Dog gælder der følgende:

a) for de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), kan Kommissionen beslutte at yde et fast beløb pr. fartøjslokaliseringsanordning eller pr. anordning til elektronisk registrering og rapportering af data

b) for de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra c) og g), kan Kommissionen beslutte at yde et tilskud, der overstiger 50 % af de støtteberettigede udgifter

c) for de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra h), kan tilskuddet ikke overstige 35 % af de tilskudsberettigede udgifter.

Artikel 7 Forskud

Efter begrundet anmodning fra medlemsstaten kan Kommissionen yde et forskud på indtil 50 % af det årlige tilskud. Forskuddet fratrækkes den endelige betaling af tilskuddet til den pågældende medlemsstat.

Hvis den ansvarlige myndighed ikke har indgået en bindende forpligtelse inden udløbet af den periode, der er fastsat i artikel 8, skal alle eventuelt ydede forskud straks tilbagebetales.

Artikel 8 Indgåelse af udgiftsforpligtelse

Medlemsstaterne skal indgå retlige og budgetmæssige forpligtelser inden 12 måneder efter udgangen af det år, hvor beslutningen som omhandlet i artikel 6 blev meddelt dem.

Artikel 9 Projektgennemførelse

1. Projekter skal iværksættes efter tidsplanen i det årlige program for fiskerikontrol og under alle omstændigheder senest ét år efter forpligtelsesdatoen.

2. De skal afsluttes efter samme tidsplan.

Artikel 10 Manglende projektgennemførelse

Hvis en medlemsstat beslutter slet ikke eller kun delvis at gennemføre projekter, som der er ydet tilskud til, underretter den straks Kommissionen herom og meddeler, hvilke virkninger det får for dets program for fiskerikontrol.

Artikel 11 Tilskudsberettigede udgifter

1. Udgifter skal for at være tilskudsberettiget:

a) være forudset i programmet for fiskerikontrol

b) vedrøre de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4

c) vedrøre projekter til over 50 000 EUR, undtagen når det drejer sig om foranstaltninger omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra d) og g)

d) opstå af retlige og budgetmæssige forpligtelser indgået af medlemsstater i overensstemmelse med artikel 8

e) vedrøre projekter gennemført i overensstemmelse med artikel 9.

2. Moms godtgøres ikke.

3. Udgifter til projekter, som modtager anden EF-støtte, er ikke tilskudsberettiget.

4. For de nye medlemsstater er udgifter afholdt fra den 1. januar 2004 tilskudsberettiget, forudsat at de opfylder betingelserne i denne beslutning og i beslutningen omhandlet i artikel 6.

Artikel 12 Anmodninger om godtgørelse af udgifter

1. Medlemsstaterne sender Kommissionen deres anmodninger om godtgørelse af udgifter senest 6 måneder efter den dato, hvor udgifterne blev afholdt. Anmodningerne skal vedrøre et beløb på mindst 25 000 EUR. Anmodninger, der vedrører et beløb på under 25 000 EUR, behandles ikke, medmindre de er behørigt begrundede.

De nærmere bestemmelser om godtgørelsesanmodningernes indhold er fastsat i bilag I, del C.

2. Anmodninger vedrørende projekter, der ikke er blevet afsluttet efter tidsplanen som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra g), kan kun godkendes, hvis forsinkelsen er behørigt begrundet. Når sådanne anmodninger ikke godkendes, kan EF-bevillingerne frigøres. EF-bevillinger under denne beslutning vil under alle omstændigheder blive frigjort senest den 31. december 2008.

3. Når medlemsstaterne indsender deres anmodninger om godtgørelse, skal de kontrollere og bekræfte, at udgifterne er blevet afholdt på de betingelser, der er fastsat i denne beslutning og i den i artikel 6 omhandlede beslutning, og efter reglerne for indgåelse af offentlige aftaler. Anmodningerne skal indeholde en erklæring om, at det indsendte regnskab er nøjagtigt og pålideligt, jf. formularen i bilag II.

4. Hvis Kommissionen vurderer, at en anmodningen ikke opfylder betingelserne omhandlet i stk. 3, opfordrer den den pågældende medlemsstat til at fremsætte sine bemærkninger til en sådan vurdering. Hvis en undersøgelse bekræfter, at anmodningen ikke opfylder betingelserne, afviser Kommissionen at godtgøre alle eller en del af de pågældende udgifter og kræver eventuelle forskud tilbagebetalt.

Artikel 13 Valuta

I alle programmer for fiskerikontrol, anmodninger og godtgørelse af udgifter og anmodninger om forskud skal beløb være udtrykt i euro.

Medlemsstater, der ikke deltager i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union, angiver, hvilken omregningskurs der er anvendt.

Godtgørelse udbetales i euro til kursen i den måned, hvor Kommissionen modtog anmodningen.

Artikel 14 Oplysninger

Medlemsstaterne sender Kommissionen og Revisionsretten de oplysninger, som disse institutioner måtte anmode om at få tilsendt om gennemførelsen af denne beslutning og beslutningen omhandlet i artikel 6.

De skal stille bilag til rådighed for Kommissionen og Revisionsretten i mindst fem år fra godtgørelsesdatoen.

Artikel 15 Kontrol

1. Uden at det i øvrigt berører den kontrol, som medlemsstaterne foretager efter nationale love og administrative bestemmelser, kan tjenestemænd fra Kommissionen og Revisionsretten foretage kontrol på stedet i forbindelse med projekter, der modtager tilskud.

Kommissionen kan også pålægge den pågældende medlemsstat at foretage kontrol på stedet i forbindelse med projekter, der modtager tilskud. Der kan deltage tjenestemænd fra Kommissionen og Revisionsretten i sådan kontrol.

2. Hvis Kommissionen vurderer, at EF-ressourcerne ikke er blevet anvendt i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i denne beslutning eller beslutningen omhandlet i artikel 6, underretter den den pågældende medlemsstat herom. Hvis en sådan vurdering ikke tilbagevises, nedsætter eller annullerer Kommissionen tilskuddet til de pågældende projekter. Ethvert uretmæssigt udbetalt beløb, med tillæg af renter, betales tilbage til Kommissionen.

Artikel 16 Rapporter fra medlemsstaterne

Medlemsstaterne sender Kommissionen de oplysninger, den har brug for for at kunne kontrollere, hvordan tilskuddet er blevet anvendt, og for at kunne vurdere, hvilken indvirkning foranstaltningerne i denne beslutning har haft på kontrol, inspektion og overvågning.

I den forbindelse sender de Kommissionen følgende:

(a) hvert år inden den 30. marts en foreløbig evalueringsrapport om deres program for fiskerikontrol for det foregående år, hvori følgende oplyses:

(i) afsluttede projekter

(ii) projektudgifter

(iii) indvirkning på programmerne for fiskerikontrol målt ud fra relevante indikatorer

(iv) enhver ændring af det oprindelige program

(b) senest den 31. december 2006 en endelig evalueringsrapport, hvori følgende oplyses:

(i) afsluttede projekter

(ii) projektudgifter

(iii) indvirkning på programmerne for fiskerikontrol målt ud fra relevante indikatorer

(iv) enhver ændring af det oprindelige program

(v) tilskuddets indvirkning på programmerne for fiskerikontrol i hele perioden 200122005.

Artikel 17 Rapport til Europa-Parlamentet og Rådet

Kommissionen forelægger på basis medlemsstaternes oplysninger, jf. artikel 16, senest den 30. juni 2007 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne beslutning og beslutning 2001/431/EF.

Artikel 18 Gennemførelsesforanstaltninger

Eventuelle gennemførelsesbestemmelser til denne beslutning vedtages efter proceduren omhandlet i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002.

Artikel 19 Overgangsbestemmelser

1. Denne beslutning berører ikke videreførelse eller ændring, herunder hel eller delvis annullering, af tilskud godkendt på grundlag af beslutning 2001/431/EC.

2. Fra den 1. januar 2004 skal godtgørelsesanmodninger i forbindelse med tilskud som omhandlet i stk. 1 indgives i overensstemmelse med artikel 12 i nærværende beslutning og bilag I, del C, og bilag II til samme beslutning.

Artikel 20 Ophævelse

Beslutning 2001/431/EF ophæves fra den 1. januar 2004.

Artikel 21 Anvendelse

Denne beslutning anvendes fra den 1. januar 2004.

Artikel 22 Adressater

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Rådets vegne

Formand

BILAG I

Del A

Minimumsoplysningskrav i forbindelse med de årlige programmer for fiskerikontrol som omhandlet i artikel 3

1) I det årlige program for fiskerikontrol angives der for hvert projekt én af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, foruden mål, beskrivelse, ejer, sted, forventede udgifter, administrativ procedure og tidsplan for gennemførelse.

2) Med hensyn til fartøjer, fly og helikoptere som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra h), skal det i det årlige program for fiskerikontrol også anføres:

a) i hvilket omfang myndighederne vil anvende dem til kontrolformål, idet omfanget udtrykkes i procent af hjælpemidlernes samlede aktivitet pr. år

b) hvor mange timer eller dage om året de vil blive anvendt til fiskerikontrol

c) i tilfælde af modernisering, hvor lang levetid de forventes at have.

3) Når der er mulighed for det, skal der gøres reklame for EF-tilskuddet.

Del B

Nærmere bestemmelser om tilskudsberettigede foranstaltninger som omhandlet i artikel 4.

1) Fartøjslokaliseringsanordninger som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. i), skal opfylde de relevante EF-bestemmelser.

2) Udgifter til foranstaltninger som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra d), godtgøres, hvis de er godtgørelsesberettiget efter de relevante nationale bestemmelser.

3) Udgifter til anskaffelse af udstyr som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra h), kan godtgøres, hvis udstyret anvendes til fiskerikontrol, som den pågældende medlemsstat har erklæret.

Del C

Regler for anmodninger om godtgørelse som omhandlet i artikel 12

Anmodninger om godtgørelse skal indeholde følgende:

1) en henvisning til beslutningen omhandlet i artikel 6 og tabellen, der er knyttet som bilag til sidstnævnte beslutning, og hvori tilskuddet er fastsat

2) en liste over alle bilag

3) de beløb, der anmodes om godtgørelse af, ekskl. moms, sorteret efter projekt

4) for hvert projekt, som der anmodes om godtgørelse af udgifter for, en kort beskrivelse af, hvad der er opnået, ledsaget af en vurdering af investeringens indvirkning på overvågningen og kontrollen og dens forventede anvendelse.

BILAG II

OVERSIGT OVER UDGIFTER

OFFENTLIGE UDGIFTER AFHOLDT TIL GENNEMFØRELSE AF DET NATIONALE PROGRAM FOR IVÆRKSÆTTELSE AF KONTROL-, INSPEKTIONS- OG OVERVÅGNINGSORDNINGER FOR FISKERI som fastsat i artikel 12 i Rådets beslutning 2003/.../EF

Kommissionens beslutning af / Nr // _____________________________________

Evt. national henvisning // _____________________________________

Undertegnede _____________________________________, der repræsenterer _____________________________________________, som er den ansvarlige myndighed for de relevante finansielle procedurer og kontrolprocedurer, bekræfter herved efter fornøden kontrol, at beløbene nedenfor er de samlede udgifter, der i overensstemmelse med de nationale bestemmelser er afholdt i 200x til godkendte projekter vedrørende foranstaltninger som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i Rådets beslutning 2003/.../EF:

>TABELPOSITION>

Undertegnede bekræfter endvidere, at oversigten over udgifter er korrekt, og at der i godtgørelsesanmodningen er taget hensyn til eventuelle tilbagebetalinger.

Foranstaltningerne er blevet gennemført i overensstemmelse med målene i Rådets beslutning 2003/.../EF) og bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2371/2002, navnlig hvad angår:

- opfyldelse af betingelserne i nærværende beslutning og direktiverne om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægs- og tjenesteydelseskontrakter og overholdelse de nærmere bestemmelser i bilag I, del C

- anvendelse af forvaltnings- og kontrolprocedurer, navnlig for at kontrollere, at de medfinansierede produkter eller tjenester er leveret, og at de anmeldte udgifter er rigtige, og for at forebygge, påvise og korrigere uregelmæssigheder, forfølge svig og inddrive uretmæssigt udbetalte beløb.

Dato: .../.../...

Den ansvarlige myndigheds navn (med blokbogstaver)

stempel, stilling og underskrift

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

Politikområde: FISKERI

Aktiviteter: 11.07. Bevarelse af fiskeriet samt kontrol og håndhævelse

Titel: EF-tilskud til Medlemsstaternes Programmer for Fiskerikontrol

1. BUDGETPOST (nummer og betegnelse)

B2-901 (11.07.02) // Støtte til medlemsstaterne til dækning af udgifter i forbindelse med kontrol

2. SAMLEDE TAL

2.1. Samlet rammebevilling (del B): ... mio. EUR som forpligtelsesbevilling

70 mio. EUR

2.2. Gennemførelsesperiode:

2004 og 2005

2.3. Samlet flerårigt skøn over udgifterne:

a) Forfaldsplan for forpligtelses- og betalingsbevillinger (finansieringstilskud) (jf. punkt 6.1.1)

Mio. EUR (tre decimaler)

>TABELPOSITION>

b) Teknisk og administrativ bistand og støtteudgifter(jf. punkt 6.1.2)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

c) Personale- og andre driftsudgifters samlede budgetvirkninger (jf. punkt 7.2 og 7.3)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

2.4. Forenelighed med den finansielle programmering og de finansielle overslag

[X] Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering

Forslaget kræver omprogrammering af de relevante poster i de finansielle overslag

Omprogrammering kan betyde, at bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale må tages i brug

2.5. Virkninger for budgettets indtægtsside: [8]

[8] Nærmere oplysninger i særskilt orienterende dokument.

[X] Ingen (vedrører tekniske aspekter ved en foranstaltnings gennemførelse)

ELLER

Virkningerne er følgende:

(Bemærk: Alle oplysninger og bemærkninger om beregningsmetoden for virkningerne på indtægtssiden skal vedlægges i et særskilt bilag.)

Mio. EUR (1 decimal)

>TABELPOSITION>

(Angiv her hver af de berørte budgetposter og indsæt det nødvendige antal linjer i tabellen, hvis virkningen gør sig gældende for flere budgetposter.)

3. BUDGETSPECIFIKATIONER

>TABELPOSITION>

4. RETSGRUNDLAG

Artikel 37 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab

5. BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE

1. Behov for EU-foranstaltninger

Formålet med den fælles fiskeripolitik er at opnå en bæredygtig udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer og af akvakulturen som led i bæredygtig udvikling. For at sikre, at den fælles fiskeripolitik gennemføres effektivt, bør EF's kontrol- og håndhævelsesordning for fiskeri udbygges, og samarbejdet og samordningen mellem alle de relevante myndigheder bør styrkes. Dette mål kan især opfyldes gennem kontrol på stedet og inspektioner af fiskerfartøjer med tidstro indsamling og spredning af data for fiskeriaktiviteter, opgradering af kommunikationsredskaber og edb, sikring af forbindelserne mellem fiskeriovervågningscentrene, øget udnyttelse af fjernovervågningssystemer (såsom fartøjsovervågningssystemet og fartøjssporingssystemer) og forbedring af kontrolkvalifikationerne (se Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik, særlig betragtning 19 og 25 og kapitel V [9]).

[9] EFT L 358 af 31.12.2002.

Det påhviler medlemsstaterne at sørge for effektiv kontrol, inspektion og håndhævelse af den fælles fiskeripolitiks regler. Det er dog i EF's interesse, at kontrolaktiviteterne gennemføres effektivt og på en ensartet måde i hele EF. Derfor har EF siden 1990 ydet støtte til medlemsstaterne på grundlag af nationale programmer for udgifterne til fiskerikontrol.

I kraft af denne finansielle ordning, der er blevet fastsat ved beslutning 89/631/EØF [10], 95/527/EF [11] og 2001/431/EF [12], har medlemsstaterne givetvis styrket deres kontrolstrukturer og forbedret deres inspektørers kvalifikationer, som det fremgår af konklusionerne i Kommissionens rapporter om overvågningen af medlemsstaternes gennemførelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, en vigtig kilde til værdifulde oplysninger, som giver en evaluering af hver enkelt medlemsstats kontrolstrukturer og resultater, når det gælder opfyldelsen af dens kontrolopgaver. I den seneste, der vedrører årene 1996/1999, står der (på side 7), at "det tidligere underskud, hvad angår inspektions- og overvågningsmidler i EF's farvande, er blevet nedbragt... EF's finansielle deltagelse har i høj grad fremmet indkøb og modernisering af inspektions- og kontroludstyr...Selv om der unægtelig er sket fremskridt, kan der stadig konstateres visse mangler: dette skyldes generelt, at de midler, de nationale myndigheder har til deres rådighed, og de foranstaltninger, de træffer, ikke i tilstrækkelig grad opfylder de krav, etableringen af en omfattende kontrolordning stiller" [13].

[10] EFT L 364 af 14.12.1989.

[11] EFT L 301 af 14.12.1995.

[12] EFT L154 af 9.6.2001.

[13] KOM(2001)526.

Kommissionens rapport til Rådet og Europa-Parlamentet vedrørende beslutning 89/631/EØF [14] og rapporten af maj 2000, som er udarbejdet for Kommissionen om evalueringen af EF's tilskud til medlemsstaternes kontrol- og overvågningsaktiviteter, der navnlig analyserer beslutning 95/527/EF, indeholder en tilsvarende evaluering, som understreger de positive virkninger, men også behovene for yderligere forbedring. I sidstnævnte rapport anbefales det, at der, selv om visse mål er blevet opfyldt, "i betragtning af det ansvar, medlemsstaterne har fået pålagt under den fælles fiskeripolitik, stadig bør ydes støtte fra EF for at sikre, at EF's fiskeressourcer kontrolleres tilfredsstillende" (side 53).

[14] KOM(1995)268.

Der foreligger nu, selv om det kun er i form af et udkast til endelig rapport, en "efterfølgende" evaluering af gennemførelsen af beslutning 2001/431/EF [15] foretaget af en privat konsulent, som hænger nøje sammen med en analyse (også i form af et udkast) af oplysningerne om opgørelsen over og udnyttelsen af kontrolmidler, som medlemsstaterne har fremsendt i forbindelse med beslutning 2001/431/EF [16], der er foretaget af den samme konsulent. De fleste af elementerne i analysen i nærværende dokument er hentet fra disse dokumenter.

[15] Vurdering af EF-støtten til de kontrol- og overvågningsordninger, der anvendes inden for den fælles fiskeripolitik (FISH/2002/12). Den endelige udgave foreligger til efteråret.

[16] FISH/2002/10.

Sidst, men ikke mindst, vedtog Kommissionen i juni 2003 en meddelelse om overholdelsen af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik med en resultatliste, som offentligheden har adgang til via Kommissionens netsted [17]. Dette dokument fremhæver medlemsstaternes manglende opfyldelse af deres forpligtelse til at sikre en effektiv, retfærdig og ensartet anvendelse af den fælles fiskeripolitiks regler. I dokumentets konklusioner gentages det, at dårlig gennemførelse af den fælles fiskeripolitiks regler underminerer effektiviteten af bevarelsesforanstaltningerne, der er et vigtigt led i den fælles fiskeripolitik. Endvidere understreges det, at manglende ensartethed i procedurer og sanktioner medfører ulige vilkår, når det gælder kontrol og håndhævelse, som derfor kan fremme adfærd, der er i modstrid med EF's interesser. Der er således ingen tvivl om, at medlemsstaternes kontrolsystemer uden yderligere investeringer i udstyr og uddannelse endnu ikke svarer til de normer, som EF-forskrifterne kræver.

[17] KOM(2003)344.

Det er desuden også vigtigt at huske på, at nye medlemsstater slutter sig til EF den 1. maj 2004. Syv af disse lande har fiskeriinteresser i større eller mindre grad. Ifølge de foreliggende oplysninger [18] får disse lande problemer med straks at opfylde de i EF-bestemmelserne fastsatte kontrolnormer. Et tilskud vil derfor være mere end velkomment for at lette og accelerere opfyldelsen af disse normer.

[18] Screeningerne er endnu ikke afsluttet. Men et første overblik kan opnås ved hjælp f besøgsrapporter (se notat GD/FISH nr. 24178 (Polen), nr. 24134 (Estland) og nr. 24034 (Cypern).

Det er også værd at lægge mærke til, at EF-forskrifterne [19] kræver, at alle fiskerfartøjer med en længde overalt på over 15 m, der sejler under en af de nuværende eller kommende medlemsstaters flag, fra 1.1.2005 er udstyret med anordninger, der gør det muligt for fiskeriovervågningscentrene at spore dem. Hidtil er disse anordninger blevet installeret om bord på alle EF-fartøjer med en længde på over 24 m [20] med omfattende finansiel bistand fra EF. Fiskerne ville utvivlsomt have været meget utilbøjelige til at acceptere det uden støtte. Der er derfor også forudset støtte til mindre fartøjer, hvis EF skønner, at denne anordning er et vigtigt kontrolredskab. Tallene er angivet i kapitlet vedrørende bevillinger.

[19] Artikel 22 i forordning (EF) nr. 2371/2002.

[20] Bortset fra de fartøjer, der er undtaget i henhold til artikel 3, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2847/93.

2. Opstilling af mål

Hovedkonklusionerne af de ovennævnte rapporter og analyser kan opsummeres som følger:

a) Hvad angår erhvervelse og modernisering af fly og inspektionsfartøjer, der tegner sig for langt de største udgifter [21], navnlig i betragtning af enhedsomkostningerne, har medlemsstaterne øget deres kapacitet betydeligt, og på nogle få undtagelser nær ser det nu ud til, at de har et tilstrækkeligt antal enheder til rådighed i forhold til antallet af fiskerfartøjer og deres karakteristika, deres EEZ og mængden af landede fangster [22].

[21] Svarende til 74 % af EF's samlede tilskud i perioden 1995/2000 (se Nautilus-rapporten, side 27). Denne procentsats er nedsat til under 60 % (foreløbigt tal) efter den nuværende ordning.

[22] "Medlemsstaterne og EF har brugt omkring halvdelen af det samlede budget til udstyr. Det forekommer rimeligt i betragtning af udgifterne til disse poster. Selv om der stadig er uligevægt i medlemsstaternes kapacitetsindikatorer (et tegn på, at der bør afsættes flere penge), gælder denne uligevægt kun nogle få medlemsstater". (Rapport FISH/2002/12, side 103).

Endvidere gør anvendelsen af fjernovervågningssystemer, såsom FOS, og dets forudsete anvendelse om bord på yderligere 6 000 fartøjer (ikke indbefattet de tiltrædende lande) det mindre påkrævet at foretage inspektion af store fiskebanker, da fiskeriovervågningscentrene omgående kan dirigere fly og inspektionsfartøjer hen til det rette sted.

Situationen er dog ikke den samme i nogle af de tiltrædende lande, hvor det ved screeningen af den administrative kapacitet er fastslået, at der er behov for at anskaffe udstyr, såsom fly/fartøjer, selv om antal eller specifikationer først kan bestemmes, når vi bliver underrettet om deres kontrolprogrammer.

b) Indkøb og installation på fiskerfartøjer af fartøjslokaliseringsanordninger, der gør det muligt for fiskeriovervågningscentrene at fjernkontrollere fartøjer ved hjælp af fartøjsovervågningssystemer (FOS), har været en meget vellykket foranstaltning, og alle EF-fiskerfartøjer med en længde på over 24 m, bortset fra de fastsatte undtagelser [23], har været udstyret med sådanne anordninger siden den 1.1.2000. Dette har kunnet lade sig gøre i kraft af EF-støtten, som er ydet til hver enkelt installeret enhed med en gennemsnitssats på over 50 % af omkostningerne (EF har godtgjort et beløb på mellem 4 000 og 2 900 EUR pr. enhed alt efter de til rådighed værende bevillinger i hvert enkelt regnskabsår).

[23] Se artikel 3, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2847/93. Også disse fartøjer skal dog nu være udstyret, da undtagelserne ikke længere gælder.

Forpligtelsen til at udstyre alle fartøjer med en længde på over 15 m med fartøjslokaliseringsanordninger fra 1.1.2005 er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002. Dette indebærer, at omkring 6 000 fartøjer (ikke indbefattet de tiltrædende lande) skal være udstyret med disse anordninger [24]. Ifølge vort bedste skøn resterer der stadig omkring 1 000 fartøjer i de tiltrædende lande, som skal have dette udstyr installeret.

[24] Der blev i 2003 ydet EF-støtte til installering af fartøjslokaliseringsanordninger om bord på ca. 4000 fartøjer.

FOS har vist sig at være meget effektivt i forhold til omkostningerne, da overvågningen på havet og fra luften kan forvaltes [25] mere effektivt. Det repræsenterer også et meget omkostningseffektivt incitament for fiskerne til at overholde den fælles fiskeripolitiks regler, fordi rapporteringen af fartøjets position næsten er tidstro og kan registreres til administrative formål [26].

[25] "Det ser ud til, at der i det mindste i nogle medlemsstater har været en markant fremgang i påvisningen af overtrædelser som følge fartøjsovervågningssystemer i kombination med kontrolsystemer, og udviklingen af integrerede systemer baseret på fartøjsovervågningssystemerne bør fremmes yderligere." (Rapport FISH/2012/12, side 103).

[26] Omkostningerne ved de enkelte datatransmissioner afhænger af udbyderen, men de er på under 1 EUR og vil givetvis falde.

c) Medlemsstaterne har i det store og hele udnyttet den finansielle bistand til at etablere og opgradere informationsteknologi og oprette it-net [27]. Det gør det muligt hurtigere og meget mere effektivt at indsamle, behandle, registrere og genfinde data for fiskeriaktiviteter. Centre rundt omkring kan kommunikere med hovedkvarteret via sikrede net. De EF-tjenestegrene, der har at gøre med forvaltningen af kvoter og fiskeriindsats, har også draget fordel af forbedringen af dataene og deres kvalitet. Nu modtages dataene til tiden og i det korrekte format, og i 2003 har det for eksempel været muligt at opgive de endelige tal for det foregående års fangster 8 måneder tidligere end før.

[27] EF-tilskuddet var på 19 % i perioden 1995/2000 (Nautilus-rapporten, side 27). Tallene er nogenlunde de samme for den nuværende ordning.

Erfaringerne viser, at medlemsstaterne nu i almindelighed har kapacitet til at varetage de administrative opgaver effektivt. EF skal derfor bruge et mindre beløb på denne foranstaltning (da omkostningerne ved fornyelse af it-udstyr skal afholdes af medlemsstaterne. Der er imidlertid tre vigtige undtagelser :

- udvidelsen af FOS til et væsentligt antal fartøjer (og fordoblingen af antallet af meldinger som foreslået af Kommissionen) indebærer, at fiskeriovervågningscentrenes udstyr skal tilpasses for at kunne behandle, registrere og genvinde alle dataene på rette måde

- indførelsen i 2004 ved forsøgsfasens udløb af elektronisk rapportering af fiskeriaktiviteter (såsom fangster eller opgørelser over fiskeriindsats) og fartøjsovervågningssystemerne, som vil kræve nye it-redskaber om bord på hvert af de berørte fartøjer (elektroniske rapporteringsanordninger og software til en elektronisk logbog) og i fiskeriovervågningscentrene (både til elektronisk rapportering og fartøjsovervågningssystemer)

- de tiltrædende landes fiskeriovervågningscentre skal kunne arbejde med de samme normer som de øvrige centre for at undgå eventuelle huller i det EF-omfattende kontrolsystem. Investeringer i it-udstyr og it-net vil være påkrævet.

d) Moderne kontrolteknikker er under stadig udvikling. For at kunne vurdere dem og lette indførelsen er der via EF-budgettet blevet finansieret pilotprojekter i forbindelse med fiskeriaktiviteter med over 50 % af de påløbne omkostninger. Da FOS blev indført, skete det også på basis af pilotprojekter. Det må nok påregnes, at denne foranstaltning skal anvendes i de kommende år i betragtning af, at der sandsynligvis vil blive udviklet andre moderne teknikker inden for fiskerikontrollen (fx for at konstatere, om et fartøj fisker eller vejer fangster om bord).

e) Alle de ovennævnte analyser og rapporter understreger den store rolle, som uddannelses- og udvekslingsprogrammer for de offentligt ansatte, der har ansvaret for overvågnings- og kontrolopgaverne på fiskeriområdet, spiller [28]. De har vist sig at være særdeles omkostningseffektive, når det gælder forbedringen af kontrollens kvalitet, som det bl.a. fremgår af stigningen i antallet af overtrædelser, der har ført til domfældelse [29]. Noget, der også har stor betydning, er et godt samarbejde mellem de ansvarlige i de forskellige medlemsstater, som også har resulteret i koordinerede kontrolkampagner, der har dannet grundlag for mere udviklede og komplekse kontrolaktioner på havet gennemført af inspektører af forskellige nationaliteter.

[28] "Et tilskud på 50 % til uddannelse forekommer rimeligt, og hvis erfaringerne i Italien holder stik, kan det være særdeles omkostningseffektivt. Vi foreslår derfor, at det bibeholdes." (Rapport FISH/202/12, side 103).

[29] Erfaringerne i Skotland er et eksempel på gode resultater af særlig uddannelse af inspektører i juridiske aspekter.

Kommissionen har erklæret, at den har til hensigt aktivt at støtte disse initiativer, som den betragter som spiren til den fælles fiskeriinspektionsstruktur, der omtales i meddelelsen om reformen af den fælles fiskeripolitik ("vejviseren") [30]. Denne foranstaltning er derfor også en prioriteret opgave i den nye periode, hvori denne ordning løber. Selv om medlemsstaterne har benyttet sig af muligheden for at ansøge om godtgørelse af udgifterne til uddannelse, er denne foranstaltning ikke blevet anvendt i det omfang, Kommissionen kunne have ønsket, og medlemsstaterne vil derfor i vid udstrækning kunne få støtte til uddannelse af nyansatte, periodisk efteruddannelse og udvekslingsordninger for inspektører. Indførelsen af nye teknikker og sammenkoblingen af forskellige databaser vil også kræve særlige kvalifikationer, der kun kan erhverves gennem uddannelse. Det er også klart, at uddannelsesprogrammer vil blive af særlig betydning for de offentligt ansatte i de tiltrædende lande.

[30] KOM(2002)181. Se også "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet - Vejen til en ensartet og effektiv gennemførelse af den fælles fiskeripolitik" (KOM(2003)130, navnlig aktionspunkt 9.

f) Cost-benefitanalyse og vurdering af de ansvarlige myndigheders samlede udgifter til gennemførelse af overvågning og kontrol af fiskeriaktiviteter er et redskab til at indkredse de mest omkostningseffektive kontrolmidler og måle de enkelte medlemsstaters finansielle indsats, når det gælder opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til EF-reglerne. Desværre har kun få medlemsstater besluttet at indlede en sådan analyse. Kommissionen vil søge at overbevise såvel nuværende som kommende medlemsstater om at deltage i denne foranstaltning, hvortil der ydes EF-støtte, da resultaterne er af fælles interesse.

g) Der har ikke været nogen udgifter til foranstaltningen vedrørende gennemførelsen af inspektions- og observatørordninger på forsøgsbasis. Dette skyldes, at udgifterne kun er støtteberettigede, når der er tale om forsøgsordninger vedtaget af regionale fiskeriorganisationer, og der er hidtil ikke blevet programmeret nogen ordninger af denne art. Kommissionen har til hensigt at opretholde denne foranstaltning, men den vil ikke længere være knyttet til inspektions- og observatørordninger, der vedtages af regionale fiskeriorganisationer. Anbringelse af observatører om bord på fiskerfartøjer til registrering og rapportering af fartøjernes aktiviteter er forudset af Kommissionen som et middel til at forbedre overholdelsen af reglerne, når andre systemer betragtes som utilstrækkelige (for eksempel når det gælder overholdelse af et forbud mod genudsætning, nedsættelse af bifangster eller fangster af arter, der ikke er målarter, eller brug af ulovlige redskaber) [31]. Observatører kunne også anvendes som led i genopretningsplaner for bestande, der befinder sig uden for sikre biologiske grænser [32]. Der kan anvendes inspektionsordninger i samme øjemed.

[31] Se KOM(2002) 181.

[32] Se artikel 5 i forordning (EF) nr. 2371/2002.

I begge tilfælde er den finansielle bistand begrænset til pilotprojekter. Når en ordning ikke længere kører på forsøgsbasis, skal medlemsstaterne afholde omkostningerne hertil.

h) Erfaringerne viser, at fiskere og aktører inden for kontrolvirksomhed, såsom inspektører, offentlige anklagere og dommere, og i større målestok offentligheden, ikke er helt klar over nødvendigheden af at overholde bevarelsesforanstaltningerne for at sikre en rationel og bæredygtig udnyttelse af naturressourcerne [33]. For at skabe større bevidsthed om dette fundamentale aspekt vil Kommissionen finansiere initiativer såsom seminarer og medieredskaber til behandling af dette emne. Kommissionen vil opfordre medlemsstaterne til at indføre disse initiativer, eventuelt i samarbejde med fiskerierhvervet og kontrolmyndighederne. Forbrugerorganisationer kan spille en vigtig rolle ved at sikre, at kun fisk, der fanges på en bæredygtig måde, købes af den endelige forbruger. De bør derfor så vidt muligt engageres i disse initiativer.

[33] Se konklusionerne i Kommissionens rapporter om alvorlige overtrædelser (KOM(2001)650 og (2002)687).

3. Alternativer

Siden denne ordning startede i 1990, har Kommissionen ydet støtte til investering på fiskerikontrolområdet ved at yde medlemsstaterne godtgørelse for de afholdte udgifter. Godtgørelsen udgør mellem 35 % og 100 % af de faktiske støtteberettigede omkostninger.

Denne form for intervention betragtes som den mest hensigtsmæssige, da de fleste af medlemsstaterne helst ikke vil afsætte midler til denne sektor, der da også er af underordnet betydning sammenlignet med andre nationale økonomiske sektorer. På nogle undtagelser nær er fiskeriets bidrag til BNP af et sådant omfang, at offentlige udgifter ikke er berettigede ud fra en økonomisk betragtning. Som vi har konstateret, er det dog af fælles interesse at overvåge fiskeriaktiviteterne i og uden for den europæiske EEZ, da forskellige flagstater rent faktisk befisker de samme fiskebanker og EF er forpligtet til at sikre bæredygtig udnyttelse af de marine ressourcer.

Ved at indgive en ansøgning om finansiel bistand er medlemsstaterne nødsaget til at afsætte bevillinger på det nationale budget svarende til bidraget fra EF. Da kontrolprogrammet henhører under de nationale myndigheders ansvarsområde, er det kun dem, der kan modtage støtten. Det siger sig selv, at de myndigheder, der kan drage fordel af støtten, må være dem, der er ansvarlige for fiskerikontrollen.

Det er også værd at lægge mærke til, at strukturfondene ikke kan intervenere på dette område, medmindre det drejer sig om omkostninger ved installation af fartøjslokaliseringsanordninger om bord på fiskerfartøjer [34]. Under de tidligere ordninger såvel som den nuværende, har der været forskellige satser for EF-bidraget. Det er nu planlagt at foretage en forenkling ved at fastsætte en generel sats på højst 50 % af de faktiske omkostninger med 2 undtagelser:

[34] Hidtil er der ikke gjort brug af denne mulighed i nogen medlemsstat.

- for pilotprojekter og initiativer til at skabe større bevidsthed om målene for bevarelse kan godtgørelsen andrage hele 100 %, fordi stærke initiativer er påkrævet for at nå målene hurtigst muligt

- for fartøjslokaliseringsanordninger kan godtgørelsen pr. enhed andrage over 50 %, men bør ikke komme op på 100 %, da omkostningerne skal søges nedbragt

- for fly og fartøjer kan godtgørelsen ikke overstige 35 % af omkostningerne, og denne investering bliver først støtteberettiget for de nye medlemsstater fra den 1.1.2004. Selv om omkostningerne er meget store, er det derfor vigtigt at tage i betragtning, at de nuværende medlemsstater ifølge de seneste konstateringer ser ud til at være tilstrækkeligt godt udstyret.

4. Virkninger og mulige indikatorer

Kontrolordningens overordnede målsætning er at flankere den bevarelsespolitik, der gennemføres af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne som led i den fælles fiskeripolitik. Bevarelsesforanstaltningerne kan kun give de forventede resultater, når de økonomiske aktører overholder bestemmelserne. Uden et effektivt og vandtæt kontrolsystem i hele EF er det simpelthen ikke muligt at få fiskere og andre aktører til at respektere reglerne, navnlig i betragtning af den strukturelle situation i denne økonomiske sektor og det faktum, at fiskerne konkurrerer om de samme fiskepladser.

Det er derfor af den allerstørste betydning, at medlemsstaterne afsætter tilstrækkelige ressourcer til kontrollen. EF vil til en vis grad mindske medlemsstaternes finansielle byrde og fremme indførelsen af de kontrolredskaber, der betragtes som mest hensigtsmæssige.

Når fiskerne og de andre berørte aktører finder et kontrolsystem effektivt, vil det desuden have en afskrækkende virkning, når det gælder overtrædelsen af reglerne. I en ideel verden vil manglende overtrædelser være en indikator for, at systemet fungerer helt efter hensigten. Men realiteterne viser, at antallet af overtrædelser, der påvises af de nationale myndigheder, er en god indikator for kontrollens effektivitet. Derfor kan antallet af overtrædelser, der påvises i løbet af en periode, anvendes som en indikator for ordningens virkning. Et stort antal overtrædelser kan betragtes som et tegn på effektiv kontrol. Således viser få konstaterede overtrædelser i løbet af en periode, navnlig i et land, hvor fiskerierhvervet spiller en stor rolle, at håndhævelsen er dårlig. Den årlige rapport om de alvorlige overtrædelser giver et billede af situationen.

Antallet af afsluttede procedurer i forhold til antallet af indledte procedurer er også en indikator for administrationens effektivitet. En sammenligning af tallene for efterfølgende år er et redskab, hvormed en stigning eller nedgang i effektiviteten kan måles, når der tages behørigt hensyn til den ovennævnte afskrækkende virkning.

Antallet af inspektioner på havet eller i havn eller antallet af observationer, der registreres ved overvågning fra luften, kan også anvendes som indikatorer, både hvad angår antallet af inspektører og antallet af timer, der er brugt til inspektioner fra fartøjer eller fly, og antallet af konstaterede overtrædelser. Disse indikatorer under ét kan anvendes til at måle virkningen af investeringer i udstyr, fjernovervågning og uddannelse.

De marine ressourcer forvaltes ved fordeling af fangstkvoter mellem medlemsstaterne. Kvoterne forvaltes korrekt, når der ikke registreres overskridelser. For at dette mål kan nås, må medlemsstaterne råde over it-systemer, som kan indsamle data fra landingssteder, der ligger spredt over hele deres kyst, og hurtigt og sikkert kan behandle, konvertere og sende dem til modtagerne, såsom Kommissionens tjenestegrene.

Udsvinget i antallet af overfiskninger kan anvendes som indikator for virkningen af investeringerne i it-udstyr og -net, observatørordninger og uddannelse. Gennemførlighed er en indikator, når der er tale om pilotprojekter, mens cost-benefitanalyser vurderes ud fra de resultater, der opnås.

En generel indikator er udsvinget i status med hensyn til de bestande, som der gælder særlige forvaltningsregler for.

5. Risikovurdering og overvågningssystemer

Medlemsstaterne forelægger hvert år Kommissionen deres fiskerikontrolplan, hvori de angiver, hvilke foranstaltninger de søger at opnå EF-tilskud til. Kommissionens tjenestegrene gennemgår anmodningen på baggrund af de opstillede mål og reglerne for støtteberettigelse. Ved en kommissionsbeslutning, som der indhentes udtalelse om fra forvaltningskomitéen, fastsættes den maksimumsstøtte, der ydes. Når medlemsstaterne forelægger anmodninger om godtgørelse, skal de attestere (der er forudset en særlig erklæring, som skal underskrives), at udgifterne er afholdt i overensstemmelse med de almindelige betingelser, der er fastsat i Rådets beslutning, og de særlige betingelser, som kan være fastsat ved Kommissionens beslutning om fastsættelse af støttebeløbet.

Desuden skal medlemsstaterne med regelmæssige mellemrum sende Kommissionen oplysninger om, hvordan tilskuddet er blevet anvendt. Kommissionen kan også kræve, at medlemsstaterne foretager kontrol af projekter på stedet, eller kan beslutte at lade sådanne kontroller gennemføre af sine tjenestemænd.

Hvis et beløb udbetales uretmæssigt, skal det tilbagebetales til Kommissionen med tillæg af renter. Det skal bemærkes, at Kommissionen kun godtgør medlemsstaterne for fakturaer, som er blevet betalt af de nationale forvaltninger. Hidtil er der ikke forekommet nogen uregelmæssigheder i forbindelse med godtgørelser.

Medlemsstaterne skal hvert år aflægge rapport til medlemsstaterne om, hvordan deres programmer gennemføres, og om eventuelle ændringer, som de har foretaget af deres programmer, og vurdere udgifternes indvirkning på kontrol- og overvågningsaktiviteterne. Der skal fremsendes en endelig vurdering af hele 2001-2005-programmet i 2006.

Kommissionen udarbejder en rapport om resultaterne af ordningen til Europa-Parlamentet og Rådet i 2007. I denne rapport vil de ovenfor nævnte indikatorer blive anvendt til at måle virkningerne af denne ordning.

6. Merværdi af EF's engagement

Ifølge bestemmelserne [35] skal medlemsstaterne kontrollere de aktiviteter, der er omfattet af den fælles fiskeripolitik, og som udøves på deres område eller i farvande under deres højhedsområde eller jurisdiktion. Medlemsstaterne skal også kontrollere adgangen til farvande og ressourcer og fiskeri, som udøves uden for EF-farvande af EF-fartøjer, der fører deres flag, og, med forbehold af flagstatens primære ansvar, af deres borgere. De er ansvarlige for at placere observatører om bord på fiskerfartøjerne og for at træffe de fornødne afgørelser, herunder forbud mod fiskeriaktiviteter.

[35] Se artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002.

Uden konstant pres og overvågning fra Kommissionens side vil medlemsstaterne dog næppe opfylde deres forpligtelser i overensstemmelse med de standarder, der kræves ifølge EF-forskrifterne. Desuden vil det være svært at opnå et mere effektivt kontrolsystem i hele EF uden incitamenter, navnlig når der skal afprøves og, hvis det er relevant indføres nye teknikker.

Ud fra erfaringerne og anbefalingerne i de ovennævnte rapporter ser det ud til, at der foreligger bevis for, at Kommissionens revision af de nationale kontrolsystemer kombineret med finansiel bistand for at sikre de fornødne investeringer er det mest effektive middel til at opfylde målet, nemlig bæredygtig udnyttelse af de marine ressourcer.

7. Tidligere erfaringer og perspektiver

I kraft af EF's interesse i at forbedre fiskerikontrollen har Kommissionen siden 1978 iværksat en række bestemmelser om tilskud til medlemsstaternes udgifter. Den første rådsbeslutning blev vedtaget i 1978 og vedrørte foranstaltninger, der skulle støtte aktiviteterne i Danmark og Irland. Den blev i 1987 afløst af en ny beslutning om et finansielt bidrag til alle medlemsstaterne til videreudvikling af kapaciteten og effektiviteten inden for visse områder af kontrol og overvågning. Der foreligger ingen vurderinger af disse ordninger.

Ved Rådets beslutning 89/631/EØF blev der lagt rammer for EF's tilskud til medlemsstaternes udgifter, hvortil der blev afsat et samlet beløb på 110 mio. EUR, som skulle fordeles over femårsperioden fra 1991 til 1995.

Derefter blev der vedtaget endnu et femårsprogram fra 1996 til 2000 ved Rådets beslutning 95/527/EF. Heri blev der afsat 205 mio. EUR på lignende betingelser.

Endelig har Rådet vedtaget beslutning 2001/431/EF, der udløber ved udgangen af 2003, og hvori der blev fastsat et program for tre år (2001-2003) og afsat et beløb på 105 mio. EUR.

Ud fra de indvundne erfaringer og i overensstemmelse med konklusionerne i rapporten om efterfølgende evaluering kan det generelt konstateres, at finansieringen har taget sigte på de mest mangelfulde hjælpemidler (i forhold til EU-gennemsnittet [36]) i hver enkelt medlemsstat. Herved er der blevet rettet op på uligevægten i medlemsstaternes kapacitet, som dog ikke fuldt ud er blevet afhjulpet, og der er på visse områder behov for yderligere udgifter [37].

[36] Konsulenten nåede frem til et EU-gennemsnit på grundlag af de data, der er forelagt af medlemsstaterne i henhold til beslutning 2001/431/EF. Naturligvis har dette gennemsnit kun relativ værdi.

[37] FISH/2002/12, side 101-102.

Selv om en vurdering i høj grad afhænger af den enkelte medlemsstats særlige overvågnings- og kontrolstrategi, der på sin side er en følge af flådernes forskellige karakteristika, fiskepladsernes størrelse og mængden og værdien af de landede fangster, ser det ud til:

- at medlemsstaterne står på lige fod, når det gælder inspektionsfartøjer og overvågningsfly (når man ser bort fra Det Forenede Kongerige og Spanien). Det forekommer dog ikke nødvendigt at bistå disse medlemsstater ved at skaffe dem mere udstyr, da denne mangel let kan afhjælpes ved at udvide fartøjernes dækningsområde ved hjælp af fjernovervågningsudstyr

- at alle medlemsstaterne i høj grad har forbedret deres it-systemer og -net. De resterende behov vedrører systemernes opgradering, så de kan klare den store stigning i datamængden (som både skyldes fordoblingen af antallet af fartøjer og meldinger) og i antallet af sammenkoblinger med lokalkontorer, inspektionsfartøjer og overvågningsfly, de øvrige medlemsstater og Kommissionens tjenestegrene. Desuden anbefales det, at der indføres elektronisk rapportering, da dette vil muliggøre en kvalitetskontrol af dataene fra medlemsstaterne, hvorved fiskerne bliver nødsaget til at foretage en næsten tidstro korrektion af eventuelle fejl, inden de går videre i systemet. Som følge deraf kan Kommissionens dermed forbundne administrationsomkostninger nedsættes

- at et fartøjsovervågningssystem er i brug i alle medlemsstaterne, men det skal udvides, så det fra den 1.1.2005 også kommer til at omfatte fartøjer på over 15 m. De tiltrædende stater skal opfylde dette krav fra den 1.5.2004

- at uddannelsen har været særdeles omkostningseffektiv og må støttes, navnlig i de medlemsstater, som ikke har udnyttet denne mulighed fuldt ud. Alle medlemsstaterne skal sørge for periodisk videreuddannelse og forbedring af kvalifikationerne på det juridiske område. De tiltrædende lande skal afholde særlige kurser, hvor kendskabet til EF-reglerne udvides

- for at holde trit med innovationen inden for kontrolteknologi vil EF fortsat yde støtte til pilotprojekter. Det skal bemærkes, at fartøjsovervågningssystemet først blev afprøvet i halvfemserne som et pilotprojekt

- der foreligger endnu ikke nogen resultater af cost-benefitanalysen af udgifterne til kontrol, men det er et vigtigt evalueringsredskab, og det vil blive krævet, at medlemsstaterne opretter særlige projekter.

8. Varighed

Det blev besluttet, at beslutning 2001/431/EF kun skulle forlænges med tre år til den 31.12.2003, så Rådet kunne træffe afgørelse om den fremtidige finansielle bistand under hensyntagen til reformen af den fælles fiskeripolitik.

I betragtning af reformens indhold og under hensyntagen til behovene i de tiltrædende lande, hvoraf nogle har interesser på fiskeriområdet, blev det fundet hensigtsmæssigt at forlænge denne finansielle ordning yderligere.

Hvad angår den forlængede ordnings varighed, må det tages i betragtning, at Kommissionen har fremsat forslag om oprettelse af en fælles inspektionsstruktur, der skal samle de nationale kontrol- og overvågningsmidler i en pool for at koordinere udnyttelsen af de hjælpemidler, medlemsstaterne råder over, eller, hvis det er relevant, skaffe yderligere hjælpemidler [38]. Da denne struktur skal varetage en lang række aktiviteter i forbindelse med overvågning og kontrol, og den forventes at kunne sætte ind fra 2006, bør finansieringsordningen næppe forlænges mere end til den 31.12.2005, dvs. kun med to år.

[38] Se KOM(2003) 130

9. Planlagte vurderinger

Medlemsstaterne skal hvert år fremsende en mellemliggende rapport, der sætter Kommissionen i stand til at vurdere gennemførelsen af kontrolprogrammerne og om nødvendigt gribe ind for at omdirigere planlagte investeringer.

Medlemsstaterne skal udarbejde en endelig rapport inden den 31.12.2006. Den vil gøre det muligt at foretage en grundig efterfølgende evaluering af ordningen, som Kommissionen vil forelægge Europa-Parlamentet og Rådet det følgende år.

Når det gælder kontrol, er det ikke let at sætte tal på resultaterne, navnlig ikke på kort sigt. Det overordnede mål for dette initiativ er at fremme en kontrolkultur blandt aktørerne i fiskerisektoren, som skaber grundlag for en uforbeholden overholdelse af den fælles fiskeripolitiks regler. Uden effektiv kontrol er regler for bevarelse nyttesløse; hvis reglerne ikke overholdes, kan kontrolaktiviteter aldrig give gode resultater.

10. Bevillinger

Ud over at tilpasse tilskudssatsen af hensyn til de indvundne erfaringer og henstillingerne i den efterfølgende evaluering giver fordelingen af de planlagte udgifter på de forskellige foranstaltninger et klart billede af rangfølgen af de prioriterede opgaver, Kommissionen har fastlagt. En forholdsmæssigt stor andel i forhold til omkostningerne er derfor afsat til de foranstaltninger, der vedrører edb og it-net, fartøjslokaliseringsanordninger og uddannelse.

5.1. Gennemførelsesmetoder

Forvaltes direkte af Kommissionen med vedtægtsmæssigt personale.

6. FINANSIELLE VIRKNINGER

6.1. Samlede finansielle virkninger for budgettets del B - (hele programmeringsperioden)

(Beregningsmetoden for de samlede beløb i nedenstående tabel skal fremgå af fordelingen i tabel 6.2. )

6.1.1. Finansieringsstøtte

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

6.2. Beregning af omkostningerne pr. foranstaltning i budgettets del B (hele programmeringsperioden) [39]

[39] Nærmere oplysninger i særskilt orienterende dokument.

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

7. VIRKNINGER FOR PERSONALERESSOURCER OG ADMINISTRATIONSUDGIFTER

Behovene for menneskelige og administrative ressourcer vil blive dækket inden for rammerne af bevillingerne til det generaldirektorat, der varetager forvaltningen, ved den årlige ressourcetildeling.

7.1. Personalemæssige virkninger

>TABELPOSITION>

7.2. Samlede finansielle virkninger af personaleforbruget

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmånedersperiode.

7.3. Andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmånedersperiode.

1 Det specificeres, hvilken udvalgstype der er tale om, og hvilken gruppe det tilhører.

>TABELPOSITION>

8. RESULTATOPFØLGNING OG EVALUERING

8.1. Resultatopfølgningssystem

Som beskrevet ovenfor i punkt 5 er der identificeret specifikke indikatorer.

8.2. Hvordan og hvor ofte skal der evalueres?

Som nævnt i punkt 5 skal medlemsstaterne forelægge mellemliggende rapporter hvert år og en endelig rapport inden den 31.12.2006. Kommissionen udarbejder en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet i 2007.

9. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

Medlemsstaterne kontrollerer og attesterer, at udgifterne, som der ansøges om godtgørelse for, er afholdt i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i beslutningen. Hvis Kommissionen ikke mener, at ansøgningen opfylder de fastsatte betingelser, afslår den at godtgøre alle eller en del af de pågældende udgifter.

Medlemsstaterne forelægger Kommissionen alle de oplysninger, den måtte kræve, og de skal holde bilagene til rådighed for Kommissionen i mindst 5 år fra datoen for godtgørelsen.

Kommissionens tjenestemænd kan gennemføre eller deltage i efterfølgende kontrol.

I tilfælde af en uregelmæssighed tilbagebetales alle uretmæssigt udbetalte beløb til Kommissionen med tillæg af renter.