Nr. C 255/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7.11.  75 
aflægge  beretning  inden  den  30. juni  1975.  Men  den 
mærker  sig med  bekymring,  at Rådet  ikke  vedtog 
Kommissionens  forslag  om et udvalg  for samarbejde 
på uddannelsesområdet,  der  var  ansvarlig  over  for 
Kommissionen.  Udvalget  går kraftigt  ind for,  at der 
skal være  et permanent  uddannelsesudvalg  efter  hvis 
anbefaling  der  kan  formuleres  en fælles  politik  på 
uddannelsesområdet  og, hvad  der er mere  vigtigt,  på hvis anbefaling  der kan  iværksættes  aktioner,  og den 
ønsker  at blive  hørt  om  sammensætningen  af dette 
udvalg  og dets  arbejdsområde,  heriblandt  forholdet 
til det rådgivende  udvalg  for faglig  uddannelse.  Det 
agter  under  alle  omstændigheder  et engagere  sig i 
hele uddannelsesproblematikken,  der  efter  dets  me-
ning er af så central  og livsvigtig  betydning  for til-
værelsen  i Fællesskabet. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 24. april  1975. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
Udtalelse  om »Program  for forsøgsprojekter  og vejledende  undersøgelser  med  henblik 
på bekæmpelse  af fattigdom,  udarbejdet  i henhold  til Rådets  resolution  af 21. januar 
1974  om et arbejdsmarkedsmæssigt  og socialt  handlingsprogram« 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen  er endnu  ikke  offentliggjort  i De Euro-
pæiske  Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  23. januar  1975  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 129.  plenarforsamling  holdt  i Bruxelles 
den 23. og 24. april  1975  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til det  brev  af 23.  januar  1975, 
hvori  Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  anmo-
dede  Udvalget  om en udtalelse  om »Program  for for-
søgsprojekter  og vejledende  undersøgelser  med  hen-
blik på bekæmpelse  af fattigdom,  udarbejdet  i hen-
hold  til Rådets  resolution  af 21. januar  1974  om et 
arbejdsmarkedsmæssigt  og socialt  handlingsprogram«; under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel 
198, 
under  henvisning  til den  beslutning,  der  blev  truffet 
af Udvalgets  præsidium  den  28. januar  1975,  om at 
pålægge  Afdelingen  for sociale  anliggender  at udar-
bejde  en udtalelse  herom, 
7. 11.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 255/19 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  blev  fremsat  af 
Afdelingen  for  sociale  anliggender  på mødet  den  10. 
april  1975  og til den  mundtlige  beretning,  som  ordfø-
reren,  hr. Carroll,  har  afgivet, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  129.  ple-
narforsamling,  der  blev  holdt  den  23.  og 24.  april 
1975,  mødet  den  24. april,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
I det  arbejdsmarkedsmæssige  og sociale  handlings-
program,  som  Kommissionen  forelagde  for Rådet  den 
25. oktober  1973,  lægger  man  lige  så stor  vægt  på en 
kraftig  indsats  på det  sociale  område  som  på gennem-
førelsen  af den  økonomiske  og monetære  union; 
ifølge  det  arbejdsmarkedsmæssige  og sociale  hand-
lingsprogram  skal  der  træffes  særlige  foranstaltninger 
mod  fattigdommen,  og målsætningen  var  at støtte 
medlemsstaterne  i deres  bestræbelser  på at sikre,  at 
vedvarende  fattige  blev  hjulpet  og sat  i stand  til at 
opnå  større  andel  i Fællesskabets  økonomiske  og 
sociale  velfærd; 
i sin  udtalelse  om  det  arbejdsmarkedsmæssige  og 
sociale  handlingsprogram  understregede  Det  økono-
miske  og  sociale  Udvalg,  at målsætningerne  i det 
arbejdsmarkedsmæssige  og sociale  handlingsprogram 
måtte  tages  i betragtning,  når  Fællesskabets  beslut-
ninger  skulle  træffes,  og udtalte,  at specifike  bestræ-
belser  på at hjælpe  folk  med  lave  indkomster  og folk, 
der er særlig  dårligt  stillet,  burde  prioriteres  højst  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
enstemmigt,  idet  dog  5 undlod  ad stemme. 
Udvalget  godkender  forslagene  om  et »Program  for 
forsøgsprojekter  og vejledende  undersøgelser  med  hen-
blik på bekæmpelse  af fattigdom,  udarbejdet  i hen-
hold  til Rådets  resolution  af 21.  januar  1974  om  et 
arbejdsmarkedsmæssigt  og socialt  handlingsprogram 
under  forbehold  af følgende  bemærkninger: 
1. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Udvalget  ønsker  at understrege,  at Rådet  i sin 
resolution  af 21.  januar  1974  noterede  sig de forslag, 
der var  indeholdt  i det  arbejdsmæssige  og sociale 
handlingsprogram,  og  udtrykte  politisk  vilje  til at 
iværksætte  de foranstaltninger,  der er påkrævet  for  at 
opfylde  en række  specifikke  målsætninger  i løbet  af 
en indledende  fase,  der  dækker  årene  fra  1974  til 1976.  Omkring  fireogtyve  aktioner  blev  opregnet  ud-
over  de ti aktioner  på det  arbejdsmarkedsmæssige  og 
sociale  område,  som  allerede  var  ved  at blive  gen-
nemført  af Fællesskabets  institutioner.  Det  drejede  sig 
bl.a.  om denne  aktion: 
»I samarbejde  med  medlemsstaterne  at gennem-
føre  særlige  foranstaltninger  til bekæmpelse  af 
fattigdom  ved  udarbejdelse  af forsøgsprojekter«. 
1.2. Udvalget  bifalder  fuldt  og  helt,  at denne 
aktion  mod  fattigdommen  fik tildelt  en fremtrædende 
plads  blandt  de ni aktioner,  med  hensyn  til hvilke 
Kommissionen  påtog  sig  at forelægge  de nødven-
dige  forslag  i løbet  af 1974.  Udvalget  ønsker  at 
fremhæve,  at det  i Rådets  resolution  blev  fastsat,  at 
de aktioner,  man  besluttede  sig for,  skulle  gennemfø-
res i overensstemmelse  med  bestemmelserne  i trakta-
ten, herunder  bestemmelserne  i artikel  235  i traktaten 
om oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fælles-
skab.  I resolutionen  hed  det  endvidere,  at »hvis  de 
foreslåede  foranstaltninger  skulle  gennemføres  med 
positivt  resultat  og især  under  hensyntagen  til struk-
turændringer  og  uligevægt  inden  for  Fællesskabet, 
måtte  de nødvendige  midler  stilles  til rådighed  . . .«. 
2. Et fællesskabsinitiativ  der  bør  hilses  velkommen 
2.1. Udvalget  ser  med  tilfredshed  på  det  fore-
slåede  program,  som  et initiativ,  der  repræsenterer 
Fællesskabets  første  bidrag  til kampen  mod  fattig-
dommen.  Selvom  dette  første  program  nødvendigvis 
må være  begrænset  i omfang  og rækkevidde,  så ligger 
der noget  virkeligt  værdifuldt  i den  omstændighed,  at 
Fællesskaberne  således  både  kan  støtte  og stimulere 
de nationale  bestræbelser  på dette  område. 
2.2. Generelt  må man  sige,  at Fællesskabets  social-
politik  har  været  koncentreret  om  de  sociale  pro-
blemer,  som  opstår  inden  for  beskæftigelsesområdet, 
eller  som  har  tilknytning  til denne.  I det arbejdsmar-
kedsmæssige  og  sociale  handlingsprogram  hed  det 
at »formålet  med  økonomisk  ekspansion  må  være  en 
udvidelse  af spektret  af sociale  muligheder  samtidig 
med  en stadig  forbedring  af levestandarden  og  en 
stadig  forbedring  af livskvaliteten.  Viser  det  sig 
umuligt  at  bringe  vækstprocessen  til  i videre 
omfang  at tjene  menneskeheden,  kan  økonomisk 
vækst  i sig selv  meget  vel blive  politisk  uacceptabel«. 
Udvalget  vil  gerne  understrege,  at det  fra  denne 
synsvinkel  er nødvendigt  at give  socialpolitikken  et 
bredere  sigte,  således  at den  kommer  til at afspejle 
alle de sociale  problemer  og behov,  der  gør  sig  gæl-
dende  i medlemsstaternes  befolkning. 
Nr. C 255/20 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7.11.75 
2.3. Blandt  de vigtige  sociale  problemer  uden  for 
beskæftigelsesområdet  må nævnes  den  betydelige  fat-
tigdom,  der  eksisterer  i medlemsstaterne.  I det 
arbejdsmarkedsmæssige  og sociale  handlingsprogram 
påpegede  Kommissionen,  at der findes  en minoritet  af 
meget  fattige  mennesker  i Fællesskabet;  hertil  hører 
visse  af de ældre  mennesker,  der er ude  af stand  til at 
finde  beskæftigelse,  samt  deres  familie,  de socialt  set 
dårligt  tilpassede  mennesker,  store  familier  med 
særligt  lave  indkomster,  smålandbrugere  osv.  Disse 
mennesker  udgør  en heterogen  gruppe,  der er vanske-
lig at udskille  og måle,  hvis  enkeltelementer  er van-
skelige  at definere,  udskille  og måle. 
2.4. Den  arbejdsgruppe,  som  Kommissionen  ned-
satte  i 1974,  havde  i sin rapport  følgende  kommentar 
til dette  fænomen: 
»Efter  international  målestok  har  Fællesskabets 
medlemsstater  en højt  udviklet  struktur,  for  så 
vidt angår  social  forsorg,  social  sikring  og uddan-
nelse  — de er, hvad  man  i almindelighed  kalder 
velfærdsstater.  Desuden  har  der  i de fleste  natio-
ner været  en fortsat  økonomisk  vækst  og et højt 
beskæftigelsesniveau  gennem  de sidste  femogtyve 
år. Alligevel  udgør  fattigdommen  et vigtigt  pro-
blem  i mange  stater,  og selv  i de gunstigt  stillede 
nationer  finder  man  stadig  fattigdom«. 
2.5. Udvalget  påpeger,  at disse  overvejelser  giver 
anledning  til visse  centrale  spørgsmål,  især  vedrøren-
de årsagerne  til den  vedvarende  fattigdom  og be-
stemte  gruppers  og enkeltpersoners  opfyldte  behov, 
vedrørende  den  omstændighed,  at de ikke-fattige  ikke 
har evnet  at erkende  den  tilbageværende  fattigdom  og 
foretage  de nødvendige  ændringer  for  at udrydde 
den, og vedrørende  den  kendsgerning,  at de bestræ-
belser,  der  er iværksat  for  at løse  sociale  problemer, 
ikke  udrydder  fattigdommen  og maske  endda  gør  den 
større. 
2.6. Fattigdom  defineres  i kommissionsdokumentet 
som »mangel  på rådighed  over  midler  (inklusive  kon-
tant indtægt,  materielle  goder,  offentligt  eller  privat 
organiserede  tjenesteydelser  som  for  eksempel  bolig 
og uddannelse),  der  er så stor,  at de enkeltpersoner, 
familier  eller  befolkningsgrupper,  der lider  herunder, 
er udelukket  fra de mest  elementære  almindelige  livs-
mønstre;  v^aner  og aktiviteter«.  Denne  definition  med-
fører,  at programmet  koncentreres  om  den  materielle 
mangel  i forbindelse  med  livsmønstrene  i det gågæl-
dende  samfund.  Denne  vidtspændende  definition,  der 
er koncentreret  omkring  de mange  aspekter  af fattig-
dom  inden  for  rammerne  af højtudviklede,  moderne 
økonomiske  systemer,  er efter  Udvalgets  mening  an-
vendelig.  Man  erkender,  at det  i fremtiden  kan  blive nødvendigt  med  en mere  nøjagtig  definition,  og at 
resultaterne  af forsøgsprojekterne  og de vejledende 
undersøgelser  kan  bidrage  hertil. 
2.7. Udvalget  er af den  opfattelse,  at fattigdom-
mens  årsager  er mangfoldige.  Der  er enigned  om,  at 
den ulighed,  som  vokser  til et betydeligt  omfang  ud 
fra samfundsmæssige  og økonomiske  strukturer,  udgør 
er vigtigt  element.  Ulighed  opstår  ikke  blot  mellem 
enkeltpersoner  og grupper,  men  også  mellem  områ-
der inden  for  samme  land  og inden  for  det  større 
Fællesskab.  I de rapporter,  der  blev  fremlagt  af de 
nationale  regeringer  og  private  organisationer  på 
seminaret  i juni  1974,  blev  der  peget  på mange  af de 
direkte  årsager  til fattigdom.  Blandt  disse  var  lave 
indkomstniveauer  (i nogle  tilfælde  også  lave  løn-
niveauer);  ældre  menneskers  særlige  problemer;  om-
fattende  forsørgerpligter  i den  nationale  befolkning; 
indkomstniveauer  på  landet;  store  familier;  ringe 
fysiske  omgivelser;  handicap  osv. 
2.8. Efter  Udvalgets  mening  bør  opmærksomheden 
rettes  mod  samfundets  marginalgrupper,  herunder 
især de meget  gamle;  de kronisk  syge;  enkeltpersoner 
og deres  familier,  som  forarmes  på grund  af følgerne 
af afhængighed  af narkotika  eller  alkohol  eller  på 
grund  af spil  og kriminel  adfærd;  de mennesker,  der 
lider  særlig  nød,  fordi  de lever  isoleret  i fattige  områ-
der; de mennesker,  som  er ude  af stand  til at tilpasse 
sig eller  klare  den  stressfyldte  tilværelse  i det 
moderne  industrisamfund.  Disse  mennesker  har  sær-
lige behov,  som  kun  kan  opfyldes,  hvis  der fra andre 
steder  i samfundet  gives  meget  konkret  udtrykt  for 
solidaritet  og omsorg. 
2.9. De  nuværende  økonomiske  vanskeligheder, 
der har  arbejdsløshed  og inflation  som  følgesympto-
mer,  bevirker  forståeligt  nok,  at opmærsomheden 
koncentreres  omkring  arbejdsmarkedspolitikken  og 
den økonomiske  stabiliseringspolitik.  Ikke  desto  min-
dre er det nødvendigt  at erkende  virkningerne  af den 
økonomiske  nedgang  for de fattige  og de dårligt  stil-
lede og at se behovet  for at opretholde  stødkraften  i 
de foreslåede  aktioner  mod  fattigdommen. 
3. Langsigtede  aspekter  ved  programmet 
3.1. Efter  Udvalgets  mening  bør  der  lægges  særlig 
vægt  på programmets  langsigtede  aspekter.  Kommis-
sionen  erklærer,  at formålet  med  programmet  er »at 
fremme  projekter  til bekæmpelse  af fattigdom  i med-
7.11.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 255/21 
lemsstaterne,  hvilket  skal  ske ved,  at der udvælges  et 
begrænset  antal  projekter  ... som  kan  klarlægge  de 
væsentligste  årsager  til fattigdom  og  anvise  en effek-
tiv måde  at afbøde  den  på«.  Kommissionen  uddyber 
dette  punkt  nærmere,  når den  erklærer,  at program-
met — trods  begrænsningen  af dets  rækkevidde  og 
ressourcer  — »kan  medvirke  til at danne  et klarere 
billede  af et vanskeligt  problem  og finde  frem  til nye 
måder  at løse  det på, og således  bidrage  til, at den 
fremtidige  politik  på dette  område  præges  af større 
viden  og dermed  bliver  mere  effektiv«. 
3.2. Det  må være  afgørende  for ethvert  forsøgspro-
jekt,  at den  opnåede  viden  og de indhøstede  erfaringer 
kan anvendes  generelt  og samtidig  indpasses  i social-
forsorgens  struktur  på længere  sigt  og tjene  som  ret-
ningslinjer  for den  fremtidige  politik  på lokalt,  natio-
nalt,  europæisk  og internationalt  plan. 
3.3. Udvalget  ønsker  at understrege,  at denne  vig-
tige målsætning  kun  kan  opfyldes  i nært  samarbejde 
med de nationale  myndigheder  og med  inddragelse  af 
alle de berørte  ministerier.  Der  bør  indgås  ordninger 
med såvel  statslige  som  ikke-statslige  organisationer 
på lokalt,  nationalt  og europæisk  plan  for at sikre,  at 
undersøgelsesresultaterne  bliver  indsamlet  og videre-
formidlet  og for at fremme  diskussionen  af disses  be-
tydning  for den førte  politik. 
3.4. Den  endelige  udryddelse  af fattigdommen 
forudsætter  en langsigtet  strukturreform.  En sådan 
reform  må kræve  en bredere  adgang  til viden  samt 
ændringer  i fordelingen  af ressourcerne  og i de for-
skellige  samfundsgruppers  relative  indflydelse  og ikke 
mindst  en større  social  ansvarsbevidsthed.  Ændringer 
af den  art kan  kun  gennemføres  over  en lang  periode, 
og det foreliggende  program  udgør  en særdeles  be-
skeden  start.  Det  må imidlertid  fra begyndelsen  an-
skues  som  et bidrag  til denne  proces. 
4. Aktionsorientering 
4.1. Udvalget  finder,  at programmet  principielt  og 
reelt  bør  orienteres  mod  aktioner.  Med  forsøgspro-
jekterne  bør man  således  generelt  søge  at opfylde  føl-
gende  målsætninger: 
— konkret  bistand  til dårligt  stillede  områder  eller  til 
nødlidende  grupper; 
— voksende  erkendelse  af fattigdomsproblemet  i 
offentligheden; 
— medvirken  ved udformning  af socialpolitikken. 4.2. Ud  fra disse  betragtninger  accepterer  Udvalget 
Kommissionens  definition  af et forsøgsprojekt  som 
»et begrænset  eksperimenterende  projekt,  der  gen-
nemprøver  visse  aktioner  for at undersøge,  hvor  virk-
ningsfulde  de er med  hensyn  til at imødekomme  be-
hov hos folk,  der er ramt  af fattigdom«. 
4.3. For  at kunne  krones  med  held  må ethvert  for-
søgsprojekt  indeholde  et veldefineret  forskningsele-
ment,  der  gør  det  muligt  at vurdere  dets  praktiske 
forløb  og samtidig  gør  det lettere  at drage  de rigtige 
konklusioner.  Fornyelser  på dette  område  inden  for 
målrettet  forskning  bør fremmes  i programmet. 
4.4. Det  samlede  program  levner  plads  til et 
begrænset  antal  vejledende  undersøgelser  eller  forsk-
ningsprojekter  i tilknytning  til forsøgsprojekterne, 
der med  fordel  kunne  rettes  mod  en undersøgelse  af 
de grundlæggende  aspekter  ved  fattigdommens  årsa-
ger og omfang. 
5. Bevægkraften  bag programmet 
5.1. Udvalget  ønsker  at gøre  rede  for sit syn på en 
række  grundlæggende  spørgsmål,  der  efter  dens 
mening  udgør  bevægkraften  bag  forsøgsprogrammet. 
Disse  indgår  ikke  nødvendigvis  i programmet,  som 
det nu foreligger,  og må sandsynligvis  tages  op til be-
handling  af de nationale  regeringer  og Fællesskabets 
beslutningstagere. 
5.2. Fattigdom  skal  ikke  i første  række  betragtes 
som en statistisk  kendsgerning,  men  snarere  som 
noget,  der virkelig  berører  enkeltpersoner  og grupper 
af enkeltpersoner  i samfundet,  og som  er resultatet  af 
dybtliggende  sociale  og økonomiske  kræfter.  Samfun-
det bør  rette  sin opmærksomhed  mod  det  enkelte 
menneske,  og der må gøres  en særlig  indsats  for de 
virkeligt  trængende:  de gamle,  de isolerede,  de sinds-
syge,  de forældreløse,  de handicappede  samt  andre  af 
samfundets  marginalgrupper.  Børn  i nød  har  et 
særligt  krav  på hjælp  og bistand  fra  samfundet. 
Socialpolitikken  bør  i et og alt hjælpe  det  enkelte 
menneske  til i så stor  udstrækning  som  overho-
vedet  muligt  at udvikle  og realisere  sig selv. 
5.3. Når  man  behandler  fattigdomsproblemet,  må 
man være  opmærksom  på,  at der  er en meget  nær 
sammenhæng  mellem  det sociale  og det økonomiske 
aspekt.  En politik,  der  er rettet  mod  de fattige  og 
mod  dårligt  stillede  områder,  kan  ikke  i sig selv  føre 
Nr. C 255/22 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7.11.  75 
til det  ønskede  resultat,  hvis  der  ikke  samtidig  føres 
en passende  og rimelig  politik  på områder  som  f.eks. 
økonomisk  udviklingsbistand  og  skattespørgsmål. 
Denne  indbyrdes  sammenhæng  mellem  de forskellige 
former  for politik  er en meget  vigtig  faktor,  og man 
bør bestræbe  sig  på at rationalisere  arbejdet  i de 
ministerier  og Fællesskabsinstitutioner,  der  beskæfti-
ger sig med  regionalpolitik,  økonomisk  planlægning, 
juridiske  anliggender,  uddannelse,  kultur,  bolig-
spørgsmål,  social  sikring  og alle  de forskellige  områ-
der inden  for sundhedsvæsen. 
5.4. Hverken  den  generelle  politik  eller  det foreslåe-
de program  med  forsøgsprojekter  må kun  tage  sigte 
på den  økonomiske  fattigdom  i snæver  forstand,  men 
også  på social,  kulturel  og åndelig  fattigdom  og på 
afsavn,  som  skyldes  dårlige  omgivelser,  ringe  bolig-
forhold  osv. 
5.5. Målet  må  være  andet  og mere  end  blot  øko-
nomisk  fremgang,  og det  enkelte  menneske  må  ikke 
kun betragtes  som  en produktiv  eller  en potentielt 
produktiv  enhed  inden  for  det  økonomiske  system. 
Politikken  på dette  område  bør  ikke  blot  tjene  til 
støtte  for arbejdsmarkedspolitikken. 
5.6. Det  er afgørende  for  al socialpolitik,  at der 
skabes  og opretholdes  en stærk  og progressiv  offent-
lig mening  og social  bevidsthed.  Som  helhed  vil befolk-
ningens  holdning  til en forbedret  og nødvendigvis 
dyrere  socialforsorg  og til forbedrede  sociale  foran-
staltninger  i praksis  få en dæmpende  virkning,  som 
beslutningstagerne  må  tage  hensyn  til.  Der  ligger  i 
dette  spørgsmål  en kraftig  udfordring  til de politiske 
ledere  og til arbejdsmarkedets  ledere  på såvel  fælles-
skabsplan  som  nationalt  plan. 
6. Særlige  bemærkninger 
6.1. Programmet  for  forsøgsprojekter 
6.1.1.  I  forbindelse  med  fremlæggelsen  af sit pro-
gram  for  forsøgsprojekter  har  Kommissionen  klart 
erklæret,  at dette  initiativ  »ikke  i sig selv  kan  fjerne 
fattigdommen«.  Det,  der  stilles  forslag  om,  er en 
begrænset  aktion,  men  samtidig  en aktion,  der kan  få 
værdifulde  virkninger  for udviklingen  af nye  opfattel-
ser, forbedringen  af socialforsorgen  og bestræbelserne 
på at finde  frem  til en ny politisk,  social  og økono-
misk  strategi  med  henblik  på at afbøde  og udrydde 
den værste  fattigdom. 6.1.2.  Udvalget  erkender  begrænsningerne  i det 
foreslåede  program,  men  også  de muligheder,  der  på 
længere  sigt  knytter  sig til det.  Det  understreger  be-
tydningen  af, at Fællesskabet  påtager  sig et vist  an-
svar på dette  område  og indskyder  hvad  man  kunne 
kalde  en  »risikokapital«,  der  kan  give  et pænt 
udbytte  i form  af fremtidig  politik  og  fremtidige 
aktioner. 
7. Programmets  enkelte  dele 
7.1. Udvalget  er enig  med  Kommissionen  i, at det 
er nødvendigt  med  »en  referenceramme,  der opstiller 
de mest  hensigtsmæssige  retningslinjer  og kriterier  for 
udvælgelsen  af de projekter,  der  findes  støtteberetti-
gede  <, og at de forskellige  projekter  må gennemføres, 
kontrolleres  og vurderes  efter  systematiske  princip-
pet. 
7.2. Udvalget  har  en række  bemærkninger  til be-
stemte  punkter,  der omtales  i Kommissionens  redegø-
relse  for  kriterierne  og reglerne  for  projekternes  af-
vikling. 
7.3. Som  et første  kriterium  nævnes,  at de valgte 
projekter  »skal  være  af en nyskabende  karakter,  hvis 
resultater  kan  forventes  at øve  en væsentlig  indfly-
delse  på den  fremtidige  politik  ...«.  Udvalget  er enig 
heri,  men  er samtidig  af den  opfattelse,  at man  bør 
omtale  nødvendigheden  af at opnå  resultater,  der  er 
af praktisk  betydning  for de pågældende  individer  og 
grupper. 
7.4. Dette  punkt  har  nær  tilknytning  til et særdeles 
vigtigt  element  i hele  programmet,  som  Kommissio-
nen omtaler.  Kommissionen  fir.der  det  vigtigt,  at 
»alle  ... projekter  ... skal  sørge  for,  at den  fattig-
domsramte  gruppe  selv  kommer  til at deltage  aktivt  i 
projektets  gennemførelse  og  så  vidt  muligt  i 
planlægningen  af det«.  Kommissionen  må  bringe 
dette  aspekt  ved  det samlede  program  frem  i forreste 
række,  når  den  i praksis  skal  planlægge  og gennem-
føre forsøgsprojekterne.  Erfaringerne  fra tidligere  in-
terventionsprojekter  blandt  fattigdomsramte  grupper 
i USA  og andre  steder  viser,  at det er nødvendigt  med 
sådan  deltagelse  på realistisk  grundlag. 
7.5. En  positiv  og fortsat  deltagelse  er af afgørende 
nødvendighed,  således  at de  mindre  artikulerede 
grupper  i det europæiske  samfund  kan  komme  til orde 
gennem  forsøgsprojekterne  og derved  få indflydelse 
på og medvirke  til at gennemføre  den  fremtidige  poli-
7.11.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 255/23 
tik. Den  omstændighed,  at de fattigere  grupper  i sam-
fundet  har  meget  vanskeligt  ved  at udtrykke  deres 
problemer,  er blevet  udpeget  som  et af de mest  iøjne-
faldende  aspekter  ved  fattigdomsproblemet  i det 
moderne  samfund. 
7.6. Som  et vigtigt  aspekt  ved  programmet  bør 
man prøve  at vurdere,  i hvilket  omfang  de eksiste-
rende  systemer  tjener  befolkningens  interesser,  og 
situationen  bør  her  betragtes  ud fra  de pågældende 
menneskers  synsvinkel  og ikke  ovenfra.  I denne  sam-
menhæng  ville  det være  af betydning,  om man  kunne 
sikre  sig aktiv  støtte  og medvirken  fra de forskellige 
grupper  i det  økonomiske  og sociale  liv og fra  de 
mange  forskellige  former  for frivillige  og lokale  orga-
nisationer,  således  at der  opnås  bred  opbakning  til 
projekterne  i de enkelte  lokalsamfund. 
7.7. Den  af Kommissionen  foreslåede  klassifikation 
af projekterne,  ifølge  hvilken  der  er fire  hovedkatego-
rier af projekter  (områdeorienterede  projekter;  pro-
jekter  der  koncentrerer  sig om bestemte  befolknings-
grupper,  projekter  der  vedrører  skabelsen  af nye 
særlige  tjenesteydelser  og projekter  med  henblik  på 
de tjenesteydelser,  der  findes  for  befolkningen  som 
helhed)  samt  en række  pilotundersøgelser  er i Udval-
gets øjne  realistisk  og alsidig  og derfor  acceptabel. 
Den foreslåede  tværfaglige  metode  skulle  sammen 
med denne  brede  klassifikation  sikre  en balance  mel-
lem målsætninger  og midler. 
7.8. Udvalget  går  ind  for  den  basisstøtte  fra Fæl-
lesskabet,  der  er gjort  rede  for i Kommissionens  for-
slag.  Det  ønsker  at understrege  betydningen  af bestem-
melsen  om  supplerende  økonomisk  støtte  i særlige 
tilfælde.  De særlige  tilfælde,  der  bliver  foreslået,  er 
projekter,  der  omfatter  flere  lande,  samt  projekter 
iværksat  på foranledning  af »organer,  som  endnu 
ikke  ad anden  vej  havde  modtaget  passende  støtte 
udefra«. 
7.9. Efter  Udvalgets  mening  er projekter,  der 
omfatter  flere  lande,  af stor  betydning,  da de vil be-
handle  problemer,  der gør  sig gældende  i mere  end  en 
medlemsstat,  eller  som  kan  tænkes  at opstå  i flere  af 
dem.  Ved  at sammenligne  identiske  projekter  eller 
ved at anvende  forskellige  metoder  til at nå samme 
mål kan  man  komme  i besiddelse  af en særdeles 
værdifuld  viden. 
7.10.  Hvor  det  er rimeligt,  bør  der  inden  for  ram-
merne  af dette  målrettede  forskningsprogram  ydes 
støtte  til uafhængige  organer,  der  mangler  økono-
miske  ressourcer.  På denne  måde  kan  man  fremme  en 
ønskelig  grad  af metodisk  originalitet. 7.11.  Udvalget  lægger  stor  vægt  på nødvendighe-
den af en omhyggelig  og systematisk  vurdering  af for-
søgsprojekternes  forløb  og  resultater.  Det  støtter 
Kommissionens  forslag  om  regelmæssige  rapporter 
om de opnåede  resultater  og om  offentliggørelse  af 
de oplysninger  der  indsamles  fra  de forskellige  pro-
jekter.  Udvalget  lægger  ganske  særlig  vægt  på Kom-
missionens  erklæring  om,  at »undersøgelsen  af fat-
tigdommens  problemer  og de politiske  alternativer 
for første  gang  vil få en europæisk  dimension«  gen-
nem et egnet  vurderingssystem. 
7.12.  Man  må  håbe,  at  Kommissionen  snart 
fremsætter  konkrete  forslag  om skabelse  af en fleksi-
bel og samtidig  repræsentativ  samrådsordning  i for-
bindelse  med  afviklingen  af forsøgsprojekterne  og 
vurderingen  af disse.  Når  dette  nødvendige  element 
skal indføjes  i systemet,  bør  Kommissionen  sørge  for 
i fuldt  omfang  at inddrage  ikke  blot  repræsentanter 
for medlemsstaternes  regeringer,  men  også  de forskel-
lige offentlige  og private  organisationer,  der har  inter-
esse i sagen,  samt  arbejdsmarkedets  parter. 
7.13.  Endelig  erkender  Udvalget,  at spørgsmålet 
om samarbejdsprocedurer  med  medlemsstaterne,  især 
hvad  angår  forelæggelse  og godkendelse  af forsøgs-
projekter,  kan  give  anledning  til visse  problemer.  Da 
hele projektet  er så nyskabende  og forsøgspræget,  er 
Udvalget  af den  mening,  at man  nok  skal  tage  tilbør-
ligt hensyn  til de nationale  regeringers  beføjelser  og 
sikre  sig deres  fulde  støtte  til alle  de projekter,  der 
sættes  i gang,,  men  at systemet  samtidig  bør  indeholde 
tilstrækkelige  garantier  med  henblik  på private  og fri-
villige  organisationer,  der måtte  ønske  at fremme  for-
søgsprojekter  og søge  om  økonomisk  bistand  hos 
Fællesskabet  til relevante  projekter  inden  for  målret-
tet forskning.  Programmet  kan  som  helhed  ikke  gen-
nemføres  med  det  ønskede  resultat,  hvis  sådanne 
organer  ikke  medinddrages. 
8. Programmets  varighed 
8.1. I  Kommissionsdokumentet  omtales  projekter-
nes varighed  på følgende  måde:  »Alle  planerne  har 
en forventet  varighed  på mere  end  to år. Fællesskabets 
støtte  påregnes  kun  til slutningen  af 1976,  hvorefter 
det i de enkelte  medlemsstater  vil blive  nødvendigt 
med støtte  fra anden  side«.  De beløb,  man  anser  for 
tilstrækkelige  til at dække  de økonomiske  omkost-
ninger  ved  programmet  i 1975  og 1976,  nævnes  også. 
8.2. Udvalget  udtrykker  stor  bekymring  over 
denne  begrænsning  af Fællesskabets  økonomiske 
bidrag  til programmet.  Det  erkender,  at Rådets  reso-
lution  konkret  hjemler  mulighed  for gennemførelse  af 
forsøgsprojekter  i perioden  1974  til 1976,  men  skal 
Nr. C 255/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7.11.75 
samtidig  henlede  opmærksomheden  på,  at denne 
periode  i resolutionen  omtales  som  »et  første 
stadium«.  Hvor  lang  tid det tager  at opnå  brugbare 
resultater  afhænger  helt  af projektets  art.  Det  er 
næppe  sandsynligt,  at projekter,  der — på grund  af 
den tid,  der  må  forventes  at gå før  Fællesskabets 
beslutninger  bliver  truffet  — må  afsluttes  efter  kun 
godt  et års arbejde  i marken,  kan  føre  til fuldt  så 
værdifulde  og brugbare  resultater.  Det  er endvidere 
usandsynligt,  at forsøgsprojekter  af en så begrænset 
varighed  kan  bemandes  og planlægges  på tilfredsstil-
lende  vis.  På den  anden  side  bør  det understreges,  at 
forsøgsprojekter  ud fra  selve  deres  natur  ikke  må 
foregå  på ubestemt  tid,  eftersom  vurdering,  baseret 
på resultater  og med  sigte  på udformningen  af den 
langsigtede  politik,  er afgørende  for hele  projektet. 
8.3. Efter  Udvalgets  mening  bør Rådet  forpligte  sig 
til at vurdere  programmets  forløb  i løbet  af 1976  og 
på baggrund  heraf  i økonomisk  og anden  henseende 
skabe  mulighed  for videreførelse  af projekter  og un-
dersøgelser,  der skønnes  effektive  og værdifulde.  Kun 
på denne  måde  kan  projekter,  der  mod  en ringe 
udgift  kan give  værdifulde  og langsigtede  resultater  af 
virkelig  betydning,  planlægges  og gennemføres  på 
hensigtsmæssig  vis. 
8.4. Udvalget  er helt  enig  med  Kommissionen  i, at 
»det er meget  vigtigt,  at disse  planer  får lov at ud-
vikle  sig i den mest  lovende  retning  ... En sådan  ud-
vikling  kræver  en rimelig  tidsfrist  samt  passende 
støtte  og økonomisk  bistand.  Det  er vigtigt  at indse, 
at man  ved  at påbegynde  et forsøgsprojekt  kan  sætte 
en samfundsudvikling  i gang,  der  kan  være  svær  at 
stoppe  eller  ændre. 
9. Foreløbig  liste  over  projekter  og undersøgelser 
9.1. Kommissionen  har  forelagt  en liste  over  tyve 
projekter  og undersøgelser,  der,  hedder  det,  skal  be-
tragtes  som  en første  opstilling  af de projekter,  som 
man påtænker  at støtte.  Nogle  projekter  er blevet 
udkastet  eller  støttet  af de nationale  regeringers  kom-
petente  myndigheder,  medens  andre  er blevet  bragt  i 
forslag  af uafhængige  organisationer  uden  formel 
støtte  fra de nationale  myndigheder.  Listen  skal  som 
helhed  tages  med  forbehold,  og afdelingen  agter  ikke 
at fremsætte  detaljerede  bemærkninger  til de enkelte 
projekter,  der vil blive  videreudformet  i samråd  med 
medlemsstaterne.  Kommissionen  agter  også  at holde 
muligheden  åben  for  at støtte  andre  projekter,  som 
kan tænkes  at opfylde  de kriterier,  der  er omtalt  i 
programmet. 9.2. Den  foreløbige  liste  indeholder  både  målret-
tede forskningsprojekter  — 17 ud af de 20 — og rene 
forskningsprojekter,  ialt 3. Dette  giver  efter  Udvalgets 
mening  en udmærket  ligevægt,  eftersom  basisforsk-
ningsprojekter  med  praktiske  anvendelsesmulighe-
der har  en iboende  værdi,  idet  de medvirker  til ud-
viklingen  af en metodik,  og et af projekterne  repræ-
senterer  et meget  betydningsfuldt  samarbejde  på tværs 
af landegrænserne. 
9.3. Det  målrettede  element  i det samlede  forsk-
ningsprogram  er underopdelt  i fire  kategorier:  pro-
jekter  der først  og fremmest  sigter  mod  områder,  der 
er ramt  af eller  udsat  for at blive  ramt  af fattigdom, 
projekter  der først  og fremmest  sigter  mod  at imøde-
komme  behov  hos  særlige  befolkningsgrupper,  pro-
jekter  der tilsigter  gennemførelse  af særlige  foranstalt-
ninger  til fordel  for personer  eller  familier  og projek-
ter der sigter  mod  at tilpasse  organisationer  og foran-
staltninger,  som  de kan  imødekomme  behovene  hos 
personer  eller  familier.  Denne  underopdeling  vandt 
tilslutning  blandt  de organisationer,  som  Kommissio-
nen rådførte  sig med,  og afdelingen  er også  enig  i, at 
den sikrer  en hensigtsmæssig  spredning  af projekt-
typerne. 
9.4. Udvalget  ønsker  imidlertid  at give  udtryk  for 
det synspunkt,  at der bør  lægges  ganske  særlig  vægt 
på projekter,  der har  tilknytning  til den  langsigtede 
afhjælpning  af fattigdommen,  snarere  end  til bevar-
else af indkomsten.  Projekter,  der er rettet  imod  de 
grundlæggende  strukturelle  problemer,  som  forårsager 
fattigdom  stiller  sig hindrende  i vejen  for dens  ud-
ryddelse,  er af afgørende  vigtighed  for gennemførelsen 
af programmets  hovedmålsætning.  Sådanne  projekter 
vil også  skabe  et sundt  grundlag  for  selvhjælp  og 
lokaludvikling,  og de vil være  koncentreret  omkring 
de særlige  problemer  hos  børn  i nød  og hos  unge 
mennesker,  som  er særligt  sårbare. 
9.5. Efter  Udvalgets  mening  bør  der  lægges  særlig 
vægt  på projekter,  der virkelig  har betydning  ud over 
det enkelte  lands  grænser.  Bortset  fra den  værdi  og 
de virkninger,  de i sig selv  har,  vil sådanne  projekter 
efter  al sandsynlighed  føre  til resultater,  som  vil blive 
af betydning  for den  fremtidige  styrkelse  af Fælles-
skabets  socialpolitik. 
10. Konklusion 
Efter  at have  hilst  Kommissionens  forslag  om dette 
program  for projekter  og undersøgelser  velkomment, 
og efter  at have  givet  sin støtte  til det,  ønsker  Udval-
get at fremsætte  to slutbemærkninger. 
7.11.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 255/25 
Udvalget  understreger  vigtigheden  af Fællesskabets 
rolle  i denne  kamp  mod  fattigdommen  og er enig 
med Kommissionen,  når denne  hævder,  at »forslaget 
om at fremme  forsøgsprojekter  viser,  at Fællesskabet 
agter  at spille  en rolle,  der,  skønt  den  er begrænset 
set ud fra et økonomisk  synspunkt,  i sidste  ende  kan 
være  af stor  betydning«.  Ved  hjælp  af dette  program 
og ved  at sikre,  at det bliver  fulgt  op på den  nødven-
dige måde,  kan  Fællesskabet  begynde  at vise  et virke-
lig menneskeligt  ansigt. Det er nu op til Rådet  at godkende  forsøgsprogram-
met og sikre  dets  snarlige  gennemførelse.  Efter  Udval-
gets mening  bør  godkendelsen  gives  meget  hurtigt, 
således  at det  egentlige  arbejde  kan  påbegyndes  til-
svarende  tidligt.  Denne  godkendelse  bør  gives  i en 
passende  juridisk  form,  således  at man  sikrer  et sundt 
grundlag  for den  langsigtede  udvikling  og for Fælles-
skabets  støtte  til et lille,  men  i sidste  ende  måske 
meget  vigtigt,  fremskridt  i retning  af en vidtspæn-
dende  socialpolitik  til gavn  for alle  medlemsstaternes 
indbyggere. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 24. april  1975. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
Udtalelse  om »Forslag  til Rådets  direktiv  om harmonisering  af medlemsstaternes  lovgiv-
ning  om varetagelse  af arbejdstagernes  rettigheder  og fordele  i forbindelse  med  selskabs-
fusioner,  virksomhedsoverdragelser  og virksomhedssammenslutninger« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr.  C 104  af 13. september  1974,  side  1. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  14. juni  1974  i medfør  af artikel  100  i traktaten  om oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om 
det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 129.  plenarforsamling  holdt  i Bruxel-
les den 23. og 24. april  1975  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til det brev  af 14. juni  1974,  hvori. 
Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  anmodede  Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  om  en udtalelse  om 
»Forslag  til Rådets  direktiv  om  harmonisering  af medlemsstaternes  lovgivning  om  varetagelse  af 
arbejdstagernes  rettigheder  og fordele  i forbindelse 
med selskabsfusioner,  virksomhedsoverdragelser  og 
virksomhedssammenslutninger«, 
under  henvisning  til traktaten  om oprettelse  af EØF, 
særlig  artikel  100,