KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 13.11.1997 
KOM(97) 591 endelig udg. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNnsfG (E¥) 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af sengelinned af bomuld 
med oprindelse i Egypten, Indien og Pakistan 
(forelagt af Kommissionen) 

Begrundelse 
Vedr.: Forslag til Rådets forordning om indforelse af en endelig 
antidumpingtold på importen af sengelinned af bomuld med oprindelse 
i Egypten, Indien og Pakistan 
1. Den 13. september 1996 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse om 
indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af sengelinned 
af bomuld fra Egypten, Indien og Pakistan. 
2. Kommissionen indledte en undersøgelse og underrettede de parter, som den 
vidste var berørt af sagen, herom. I betragtning af det store antal 
eksporterende producenter i de berørte lande og det store antal EF-
producenter, der tilsluttede sig klagen, anvendtes der stikprøveteknikker for 
disse to grupper. Der udsendtes spørgeskemaer til de virksomheder, der 
således indgik i stikprøven, og til andre parter (især importører) med 
henblik på at indhente de oplysninger, som Kommissionen anså for 
nødvendige for undersøgelsen. 
3. Kommissionen fandt, at importerede varer fra alle tre lande solgtes til 
dumpingpriser, der lå under priserne hos EF-producenterne i stikprøven, og 
at dette havde forvoldt skade for erhvervsgrenen i Fællesskabet. 
Kommissionen fandt endvidere, at det var i Fællesskabets interesse at 
indføre antidumpingforanstaltninger, og indførte en midlertidig 
antidumpingtold i juni 1997. 
4. Parter, der var berørt af proceduren, fik en frist på en måned til at fremsætte 
bemærkninger til de konklusioner, som lå til grund for de midlertidige 
foranstaltninger. 
5. I betragtning af alle de indhentede oplysninger og de bemærkninger, der 
fremsattes under proceduren, foreslår Kommissionen, at der indfores 
endelige foranstaltninger. Der er blevet forelaget visse justeringer af de 
midlertidige toldsatsers størrelse, og sengelinned af håndvævede stoffer er 
ikke omfattet af de endelige foranstaltninger. 
6. Kommissionen foreslår følgelig, at Rådet vedtager medfølgende forslag til 
en forordning, der indfører en endelig antidumpingtold fra 2,6% til 24,7% 
på importen fra Indien, fra 0% til 6,7% på importen fra Pakistan og fra 
8,7% til 13,5%> på importen fra Egypten. 
RÅDETS FORORDNING (EF) NR 191 
af 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af sengelinned af bomuld 
med oprindelse i Egypten, Indien og Pakistan 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om 
beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske 
Fællesskab', som ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 af 2. december 19962. 
særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 10, stk. 2, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det 
Rådgivende Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
1 EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. 
2 EFT L 317 af 6.12.1996, s. 1. 
A. PROCEDURE 
(1) Ved forordning (EF) nr. 1069/973 (i det følgende benævnt "den midlertidige 
forordning") indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold på 
importen til Fællesskabet af sengelinned af bomuld henhorende under KN-
kode 6302 21 00, 6302 2 90, 6302 31 10, 6302 31 90 og 6302 32 90 med 
oprindelse i Egypten, Indien og Pakistan. 
(2) Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold fremsatte visse 
interesserede parter bemærkninger skriftligt. De parter, der anmodede 
herom, fik mulighed for at blive hort mundtligt af Kommissionen. Parterne 
blev underrettet om de væsentlige kendsgerninger og overvejelser, på 
grundlag af hvilke Kommissionen påtænkte at anbefale indførelsen af en 
endelig antidumpingtold og den endelige opkrævning med niveauet for den 
endelige told af beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig 
told. De fik endvidere en frist til at fremsætte bemærkninger efter denne 
offentliggørelse. 
(3) De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev 
analyseret og, hvor det ansås for berettiget, taget i betragtning ved den 
endelige afgørelse. 
EFTL 156 af 13.6.1997, s. 11. 
B. DEN VARE, DER ER OMFATTET AF UNDERSØG ELSEN, OG 
SAMME VARE 
1. Anmodninger om udelukkelse fra proceduren 
(4) Efter offentliggørelsen af de midlertidige konklusioner modtog 
Kommissionen forskellige anmodninger om, at visse typer varer udelukkedes 
fra proceduren: 
- Visse parter gentog deres anmodning om udelukkelse af "bæk og bølge", 
en type sengelinned der fremstilles med anvendelse af kemikalier, idet de 
hævdede, at sådanne varer ikke længere fremstilles i Fællesskabet. 
- Nogle parter gentog anmodningen om udelukkelse af bleget sengelinned 
til institutionsbrug (f.eks. i hospitaler, hoteller osv.). Desuden ønskede en 
part, at farvet sengelinned til institutionsbrug udelukkedes. Til støtte for 
anmodningerne hævdede de pågældende parter, at brugerinstitutionerne 
kræver en særlig kvalitet af den pågældende vare, nemlig varer fremstillet 
af stoffer af særlig tunge vævningskonstruktioner, som de påstod ikke 
fremstilledes i Fællesskabet. 
- Der modtoges også en anmodning om at udelukke varer fremstillet af 
stoffer, der er vævet på vævestole, som udelukkende er hånd- eller 
foddrevne ("håndvæve"). 
(5) For så vidt angår "bæk og bølge" kunne anmodningen ikke imødekommes, 
skønt EF-erhvervsgrenen ikke fremstillede identiske varer, da der ikke blev 
fremsat nye argumenter til støtte for anmodningen efter indførelsen af 
midlertidige foranstaltninger. Det konkluderedes derfor, at denne varetype er 
omfattet af proceduren, da den i tilstrækkelig grad har fysiske egenskaber og 
anvendelsesformål til fælles med andre typer sengelinned til, at de 
konkurrerer med hinanden. 
(6) Vedrørende anmodningen om at udelukke visse typer sengelinned beregnet 
til institutionsbrug og navnlig om at udelukke varer af 
vævningskonstruktioner over en vis vægtgrænse fandtes det. at sengelinned 
af tungere konstruktioner fremstilledes i Fællesskabet (især men ikke 
udelukkende en bestemt type kaldet flannel). Der kunne desuden ikke 
fastsættes nogen klar skillelinje mellem sengelinned fremstillet og solgt i 
Fællesskabet til institutionsbrug og privat brug og de importerede typer: alle 
havde tilstrækkelige fælles fysiske egenskaber, funktioner og 
anvendelsesformål til at kunne anses for at være samme vare. 
Anmodningen om at udelukke sengelinned til institutionsbrug fra proceduren 
kunne derfor ikke imødekommes, og undersøgelsens resultater og 
Kommissionens konklusioner i betragtning (13) i den midlertidige forordning 
bekræftes. 
(7) For så vidt angår anmodningen om at udelukke håndvævede varer fandtes 
det, at skønt anvendelsen af forskellige produktionsmetoder ikke i sig selv er 
relevant for definitionen af samme vare, havde håndvævede varer andre 
fysiske egenskaber end andet sengelinned, navnlig på grund af en mindre 
regelmæssig og løsere vævning. Denne forskel førte til en anden opfattelse 
af håndvævede varer hos forbrugerne, hvilket forstærkedes af. at håndvævede 
varer ofte sælges gennem særlige salgskanaler såsom 
velgørenhedsforretninger, der ikke kan anvendes af EF-producenter. 
Det konkluderedes derfor, at håndvævede varer skulle udelukkes fra 
proceduren, og disse varer derfor skal fritages for told. hvis de ledsages af et 
certifikat for, at de er fremstillet ved brug af håndvæv (se bilag II til denne 
forordning), udstedt af de rette myndigheder i eksportlandet. 
2. Samme vare 
(8) Efter offentliggørelsen af de foreløbige resultater gentog visse parter den 
allerede på det midlertidige stade fremsatte påstand om, at der var sådanne 
forskelle mellem alt importeret sengelinned og alt fællesskabsproduceret 
sengelinned, at de ikke kunne anses for at være samme vare i henhold til 
artikel 1, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt 
grundforordningen). Kommissionen overvejede disse påstande, men fandt at 
de ikke kunne godtages af de årsager, der allerede er angivet i betragtning 
(14) i den midlertidige forordning. 
3. Konklusion 
(9) Det følger af konklusionerne i betragtning (10) i den midlertidige forordning 
som ændret ovenfor for så vidt angår håndvævede varer, at den vare, der er 
omfattet af undersøgelsen, er bleget, farvet eller trykt sengelinned af rent 
bomuld eller af en blanding af bomuld og kemofibre eller hør. Den 
indbefatter, men er ikke begrænset til, lagner, dynebetræk og pudebetræk. 
Sengelinned, der kun er fremstillet af kemofibre, og sengelinned, hvor hor er 
det dominerende materiale, er ikke omfattet af denne procedure. Sengelinned 
fremstillet af håndvævede stoffer er ikke omfattet af denne procedure. 
På grundlag af ovennævnte udelukkelse og afklaring af varedækningen 
henhører sengelinned, der er omfattet af denne procedure, under KN-kode ex 
6302 21 00, ex 6302 22 90, ex 6302 31 10, ex 6302 31 90 og ex 6302 32 90. 
I henhold til ovenstående, og da der ikke foreligger yderligere argumenter, 
bekræftes konklusionerne i betragtning (10) og (14) i ikn midlertidige 
forordning vedrørende definitionen på varen og samme vare. 
C. EKSPORTERENDE PRODUCENTER I DE BERØRTE LANDE 
1. Anmodning om status som samarbejdsvillige parter 
(10) Det var først efter udvælgelsen af stikprøven af eksporterer og i mange 
tilfælde først efter offentliggørelsen af de midlertidige resultater af 
undersøgelsen til de samarbejdsvillige parter, at flere eksporterende 
producenter i de berørte lande gav sig til kende og anmodede om status som 
samarbejdsvillige parter. 
(11) Da alle disse eksporterende producenter enten ikke havde givet sig til kende 
eller ikke fremlagt de oplysninger, der ansås for nødvendige af hensyn til 
undersøgelsen, inden for den frist, der fastsattes i meddelelsen om 
indledningen af undersøgelsen4, finder Kommissionen, at den ønskede status 
som samarbejdsvillige parter ikke bør tilstås, da dette vil udgøre en 
forskelsbehandling af andre parter, som havde besluttet at samarbejde fra 
undersøgelsens start. 
2. Nye eksportører 
(12) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger gav en række eksportører i 
de berørte lande sig til kende, ofte på et særdeles fremskredent tidspunkt i 
undersøgelsen, og anmodede om status som nye eksportører. Nogle af disse 
beviste over for Kommissionen, at de ikke eksporterede (Åen pågældende vare 
til. Fællesskabet i undersøgelsesperioden, at de begyndte at eksportere til 
Fællesskabet efter denne periode, eller at de har påtaget sig en uigenkaldelig 
kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en betydelig mængde til 
Fællesskabet, og at de ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de 
eksporterende producenter i de respektive eksportlande, som er omfattet af 
antidumpingforanstaltningerne vedrørende den pågældende vare. Disse 
eksporterende producenter fandtes derfor at være nye eksportører og bor 
indrømmes samme behandling for så vidt angår endelige foranstaltninger 
som de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgiv i 
stikprøven, dvs. en antidumpingtold beregnet i henhold til artikel 9, stk. 6. i 
grundforordningen. 
EFT C 266 af 13.9.1996, s. 2. 
(13) Samme behandling bør tilstås alle nye eksporterende producenter, der efter 
indførelsen af endelige foranstaltninger påviser over for Kommissionen, at de 
opfylder ovennævnte kriterier. , 
D. DUMPING 
1. Normal værdi 
(a) Metode til beregning af den normale værdi 
(14) Tre egyptiske eksporterende producenter frem lorte, at hvis 
hjemmemarkedssalget ikke ansås for repræsentativt ved vurderingen af 
fortjenesten, burde det heller ikke anses for repræsentativt med hensyn til 
vurderingen af salgs- og administrationsomkostninger og andre 
generalomkostninger (SA&G). 
I denne forbindelse skal det bemærkes, at det forhold, at en del af eller hele 
hjemmemarkedssalget af samme vare tilsyneladende sker med tab, ikke i sig 
selv betyder, at det er uhensigtsmæssigt at benytte de dermed forbundne 
SA&G-omkostninger ved beregningen af den normale værdi, hvis et sådant 
salg har fundet sted i tilstrækkelige mængder sammenlignet med salget af 
den af undersøgelsen omfattede vare med henblik på eksport til Fællesskabet. 
(b) Produktionsomkostninger 
(15) Som allerede nævnt i betragtning (37) i den midlertidige forordning krævede 
to pakistanske eksporterende producenter, at der på grund af ekstraordinære 
omstændigheder som følge af omfattende borgerlige uroligheder i Karachi i 
undersøgelsesperioden ikke burde tages hensyn til omkostninger svarende til 
ledig kapacitet ved beregningen af den normale værdi. Efter indførelsen af 
midlertidige foranstaltninger gentog disse virksomheder deres krav og 
genfremlagde tal for de pågældende omkostninger. 
I denne forbindelse skal det bemærkes, at ifølge et uddrag fra Den 
Internationale Regnskabsstandard nr. 2 (IAS-2), som citeredes af en af de 
pågældende virksomheder, anerkendes ikke-fordelte faste omkostninger 
under alle omstændigheder som en udgift i den periode, hvor de påløber, selv­
om størrelsen af faste omkostninger, der tildeles hver produktionsenhed, ikke 
må øges som følge af lav produktion eller ledige produktionsanlæg. Med 
andre ord skal alle omkostninger, der påløber inden for en bestemt periode, i 
samme periode fuldt optages i de samlede produktionsomkostninger 
(fremstillingsomkostninger plus SA&G-omkostninger). uanset om 
omkostninger i forbindelse med ledig kapacitet klassificeres som faste 
omkostninger, der indgår i fremstillingsomkostningerne, eller som del af 
SA&G-omkostningerne. Disse krav kunne derfor ikke imødekommes, da de 
samlede produktionsomkostninger, der indgår i den beregnede normale 
værdi, omfatter både fremstillingsomkostninger og SA&G-omkostninger. 
(16) En pakistansk eksporterende producent hævdede, at de omkostninger til den 
oprindelige råvare (ubleget stof), som den oprindelig havde angivet i 
forbindelse med produktionsomkostningerne, omfattede visse SA&G-
omkostninger. Ved beregningen af den normale værdi for dette firma burde 
de angivne SA&G-omkostninger have været fratrukket 
produktionsomkostningerne for at undgå, at SA&G-omkostningerne blev 
medregnet to gange. Efter at have undersøgt virksomhedens oplysninger 
godtog Kommissionen påstanden og ændrede dumpingberegningerne i 
overensstemmelse hermed. 
11 
(c) Salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA&G) 
(17) En egyptisk eksporterende producent anfægtede inddragelsen af påstået 
ekstraordinært store finansieringsudgifter ved beregningen af den normale 
værdi. Firmaet fremførte, at to statsejede selskaber havde pådraget sig disse 
store finansieringsudgifter på deres tabsgivende hjemmemarkedssalg af 
samme vare, og at de pågældende udgifter derfor ikke burde benyttes til at 
fastlægge en beregnet normal værdi for et privatejet selskab, men at i stedet 
til dette formål skulle et fastsættes "rimeligt" beløb for SA&G-udgifter. Det 
fremførtes yderligere, at dette "rimelige" beløb kunne baseres på SA&G-
omkostningerne for det tredje undersøgte statsejede selskab, som havde et 
rentabelt hjemmemarkedssalg af samme vare. 
I denne forbindelse skal det nævnes, at hvis alle selskaber opererer på frie 
markedsvilkår, har det været Fællesskabets institutioners konsekvente praksis 
at inkludere alle omkostninger, der er påløbet i forbindelse med fremstilling 
og salg på hjemmemarkedet af den pågældende vare, herunder 
finansieringsudgifter, ved beregningen af den normale værdi, uanset om det 
er statsejede eller privatejede virksomheder, der pådrager sig disse 
omkostninger. Det er desuden en konsekvent praksis at benytte de vejede 
gennemsnitlige SA&G-omkostninger for alle undersøgte virksomheder med 
et hjemmemarkedssalg af samme vare ved beregningen af den normale værdi 
for virksomheder uden et hjemmemarkedssalg, jf. artikel 2. stk. 6, litra a), i 
grundforordningen. For den pågældende virksomhed bekræftes derfor den 
anvendte metode, der er forklaret i betragtning (32) i den midlertidige 
forordning. 
12 
(d) Fortjenstmargen på hjemmemarkedet 
(18) Alle indiske eksporterende producenter anfægtede brugen af den faktiske 
fortjenstmargen, der opnåedes af et indisk selskab på dets repræsentative 
rentable hjemmemarkedssalg, ved beregningen af den normale værdi for 
andre indiske selskaber. De fremførte, at denne fortjenstmargen er 
ekstraordinært høj, fordi den i vidt omfang vedrører hjemmemarkedssalget af 
mærkevarer, og da eksportsalget altid vedrørte varer, der ikke var 
mærkevarer, gør et sådant hjemmemarkedssalg det ikke muligt at foretage en 
korrekt sammenligning, jf. artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Fire af disse 
eksporterende producenter fremførte endvidere, at denne fortjeneste ikke 
beregnes på baggrund af andre eksportørers eller producenters vejede 
gennemsnitlige fortjenester, jf. artikel 2, stk. 6, litra a), i grundforordningen, 
men kun svarer til én eksporterende producents fortjeneste. Det blev i denne 
forbindelse yderligere krævet, at fortjenesten på salget af varer af samme 
generelle kategori i Indien under alle omstændigheder ikke skulle overskrides 
for at sikre, at de beløb, der er anvendt i forbindelse med fortjenesten, er 
rimelige. 
Det skal bemærkes, at den fortjenstmargen, der anvendtes ved beregningen af 
den normale værdi, svarer til den vejede gennemsnitlige fortjeneste, som den 
pågældende indiske virksomhed opnåede på hjemmemarkedssalget af 
rentable typer mærkevarer og andre varer, og at hvis dette krav var blevet 
imødekommet, ville det have været til skade for producenterne, da den 
anvendte fortjenstmargen er lavere end den fortjenstmargen, som det samme 
selskab har udelukkende på sit hjemmemarkedssalg af ikke-mærkevarer. 
For så vidt angår brugen af kun et enkelt selskabs fortjenstmargen bor det 
erindres, at undersøgelsen har været begrænset til en stikprøve af 
eksporterende producenter i overensstemmelse med artikel 17 i 
grundforordningen, og at det store flertal af de samarbejdsvillige indiske 
selskaber er eksportorienterede virksomheder uden et hjemmemarkedssalg af 
samme vare. Til stikprøven udvalgte Kommissionen fem indiske 
eksporterende producenter, hvoraf to ved udvælgelsen havde erklæret, at de 
havde haft et salg på hjemmemarkedet af samme vare. Som angivet i 
betragtning (23) i den midlertidige forordning fremgik det imidlertid af 
undersøgelsen, at kun én virksomhed havde et repræsentativt salg af samme 
vare på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden. Henvisningen i artikel 2, 
stk. 6, litra a), i grundforordningen til vejede gennemsnitsbeløb for 
fortjenester, der fastsættes for andre eksportører eller producenter, udelukker 
desuden ikke, at sådanne beløb kan fastsættes på grundlag af et vejet 
gennemsnit af transaktioner og/eller varetyper for en enkelt eksportør eller 
producent. Det findes derfor ikke berettiget at lasisætte beløbet for 
fortjeneste i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra b) eller c), i 
grundforordningen, således som det var ønsket af de pågældende indiske 
selskaber. 
(19) En indisk eksporterende producent fremførte, at dens rentabilitet på 
hjemmemarkedet kun burde have været vurderet på grundlag af de typer af 
den pågældende vare, der solgtes både på hjemmemarkedet og på EF-
markedet. 
14 
Det skal imidlertid bemærkes, at salget af samme vare bestemt til forbrug på 
hjemmemarkedet i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen normalt 
anvendes som grundlag for fastsættelsen af den normale værdi, hvis den 
solgte mængde udgør mindst 5% af salget af den pågældende vare til 
Fællesskabet. Hele hjemmemarkedssalget af den samme vare bestemt til 
forbrug på hjemmemarkedet anvendtes derfor, hvor dette var relevant, til at 
fastsætte fortjenstmargenen på hjemmemarkedet, uanset om bestemte typer 
varer også eksporteredes til Fællesskabet. 
Det følger af ovenstående, at metoden og resultaterne i betragtning (23) til 
(36) af den midlertidige forordning bekræftes. 
2. Eksportpris 
(20) En pakistansk eksporterende producent, som solgte en del af sin eksport til en 
forbundet importør i Fællesskabet, fremførte, at eksportprisen for de 
transaktioner, der fandt sted gennem den forbundne importør, ikke burde 
beregnes, fordi alle priser, der gjaldt for den pågældende importør, var fastsat 
som for uafhængige parter og var i overensstemmelse med de priser, der 
gjaldt for ikke-forbundne kunder i Fællesskabet. Det hævdedes derfor, at den 
faktiske eksportpris for den forbundne importør burde anses for pålidelig, og 
at den burde anvendes ved dumpingberegningerne. 
Hvis der ikke kan fæstes lid til eksportprisen på grund af en 
forretningsmæssig forbindelse eller en kompensationsaftale mellem 
eksportøren og importøren, er det Fællesskabets institutioners konsekvente 
praksis at beregne eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i 
grundforordningen. I dette særlige tilfælde fremgik det af undersøgelsen, at 
alle efterfølgende videresalgstransaktioner fra den forbundne importør til 
uafhængige kunder fandt sted med tab. Dette fandtes at tyde på, at der ikke 
kunne fæstes lid til eksportørens priser ved salg til den forbundne importør. 
Den metode, der anvendtes til at fastsætte eksportprisen, og som er beskrevet 
i betragtning (37) og (38) i den midlertidige forordning, bekræftes derfor. 
15 
3. Sammenligning 
(21) En indisk eksporterende producent anfægtede Kommissionens afvisning af at 
foretage justering for handelsled. 
Det kræves i artikel 2, stk. 10, litra d), i grundforordningen, at det skal 
påvises, at eksportprisen gælder for et andet handelsled end det for den 
normale værdi fastlagte, og at forskellen har påvirket 
prissammenligneligheden, hvilket påvises ved konsekvente og tydelige 
forskelle i sælgerens funktioner og priser i de forskellige handelsled på 
eksportlandets hjemmemarked. Da der ikke foreligger dokumentation herfor, 
afvistes kravet derfor som allerede angivet i betragtning (40) i den 
midlertidige forordning. 
(22) Den samme indiske virksomhed anfægtede også Kommissionens afvisning af 
at foretage justeringer af den normale værdi for visse salgsomkostninger. 
Anmodningen afvistes foreløbigt, fordi de ønskede justeringer lå ud over de 
udgifter, der var inkluderet i den beregnede normale værdi. 
Selvskabets fornyede anmodning havde samme mangler og kunne derfor 
heller ikke imødekommes. 
16 
Det besluttedes dog til slut at indrømme en justering begrænset til de udgifter 
(dvs. provision og fragt), der kunne identificeres ved tildelingen af SA&G-
omkostninger som angivet af selskabet i dets besvarelse af Kommissionens 
spørgeskema, og som bekræftedes under undersøgelsen og inkluderedes i den 
beregnede normale værdi. 
(23) Dette indiske selskab anfægtede endvidere Kommissionens afvisning af at 
foretage en justering af den normale værdi for kreditomkostninger. 
Som anført i betragtning (44) i den midlertidige forordning måtte dette ønske 
afvises, da leveringen af de varer, som selskabet solgte på hjemmemarkedet, 
altid fandt sted efter betalingen. Da sælgeren derfor ikke overdrog køberen 
anvendelsen eller besiddelsen af de pågældende varer for 
betalingstidspunktet, kan det ikke fremføres, at sælgeren ydede nogen form 
for kredit. 
(24) En pakistansk eksporterende producent anfægtede også Kommissionens 
afvisning af at foretage en justering af den normale værdi for 
kreditomkostninger. For at underbygge sin påstand anmodedes det 
pågældende firma om at fremlægge yderligere oplysninger efter indførelsen 
af midlertidige foranstaltninger. 
Da de indgivne oplysninger ikke modsagde, men på tilfredsstillende vis 
supplerede de oplysninger, som Kommissionen havde efterprøvet under 
kontrolbesøget hos den pågældende virksomhed, accepteredes kravet om en 
justering for kreditomkostninger, og beregningerne revideredes derfor. 
17 
(25) Alle pakistanske eksporterende producenter anfægtede Kommissionens 
beregning af justeringen for importafgifter og told på samme vare og især på 
visse materialer, der fysisk indgik i denne, når den var beregnet til forbrug i 
Pakistan, som refunderedes ved eksport af den pågældende vare i henhold til 
den pakistanske lovgivning. De fremførte, at justeringens størrelse burde 
udtrykkes i procent af produktionsomkostningerne, og at denne procentsats 
derefter skulle fratrækkes den normale værdi. 
Dette argument ser bort fra, at en sådan procentsats beregnet på basis af 
produktionsomkostningerne skal anvendes på et hensigtsmæssigt grundlag, 
og at den normale værdi ikke kan anses for at være et sådant, da den svarer til 
prisen på hjemmemarkedet. Argumentet godtoges derfor ikke. 
(26) En pakistansk virksomhed fremførte, at justeringsbeløbet for importafgifter 
og told på samme vare var ansat for lavt i Kommissionens 
dumpingberegninger for visse typer varer. 
Kommissionen gennemgik beregningerne og godtog påstanden, hvor den var 
relevant. 
(27) De pakistanske myndigheder var af den oplåttelse, at den 
toldulempejustering, der indrømmedes de samarbejdsvillige eksporterende 
producenter, ikke var tilstrækkelig. De indrømmer, at den relevante 
pakistanske lovgivning kun nævner et begrænset antal importerede materialer 
(visse farvestoffer og kemikalier), som er refusionsberettigede, hvis den 
færdige vare eksporteres, og at Kommissionen har indrømmet en justering i 
denne forbindelse. De fremfører imidlertid, at pakistanske eksportører efter 
bevis for deres eksportresultater også modtager refusion for en række andre 
indirekte skatter og afgifter på salget af samme vare på hjemmemarkedet, og 
at denne refusion også bør berettige en justering. 
I denne forbindelse skal det bemærkes, at enhver justering i henhold til 
artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforordningen kræver, at det påvises, at der er 
en forskel i faktorer, som påvirker prissammenligneligheden. Som led i en 
8 
sådan påvisning skal det vises, at den eksporterende producent rent faktisk 
har pådraget sig de pågældende omkostninger, i dette tilfælde importafgifter 
eller indirekte skatter, for den pågældende vare, når den er beregnet til 
forbrug i eksportlandet, og som ikke opkræves, eller som refunderes for den 
vare, der udføres til Fællesskabet. Hverken de pakistanske eksporterende 
producenter eller de pakistanske myndigheder kunne påvise en forbindelse 
mellem nogen anden betalt indirekte afgift og told og de refunderede belob. 
Desuden kunne de pakistanske myndigheder ikke specificere de indirekte 
afgifter eller den told, for hvilken den yderligere refusion påståedes 
indrømmet. Anmodningen godtoges derfor ikke. 
Det følger, at medmindre andet fremgår af ovenstående, at konklusionerne i 
betragtning (39) til (45) af den midlertidige forordning bekræftes. 
19 
4. Dumpingmargener 
(a) Generel metode 
(28) Repræsentanterne for de samarbejdsvillige indiske og egyptiske 
eksporterende producenter, som ikke indgik i stikprøven, og som derfor ikke 
undersøgtes, fremførte, at de dumpingmargener, der fastsattes for undersøgte 
statsejede selskaber, ikke skulle tages i betragtning ved beregningen af de 
dumpingmargener, der skal tildeles privatejede selskaber, der ikke 
undersøgtes. 
Som allerede forklaret ovenfor kan Kommissionen ikke behandle stats- og 
privatejede virksomheder forskelligt, hvis alle virksomheder opererer på frie 
markedsvilkår. Kravet kan derfor ikke imødekommes, og bestemmelserne i 
betragtning (46) til (48) i den midlertidige forordning bekræftes. 
(b) Dumpingmargener for virksomheder i stikproven 
(29) Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen i henhold til 
metoden i den midlertidige forordning og efter relevante justeringer som 
følge af indsigelse fra de berørte parter viste, at der fandt dumping sted for 
alle de undersøgte virksomheder. De endelige dumpingmargener i procent af 
cif-importprisen ved Fællesskabets grænse er: 
20 
Indien 
Anglo French Textiles 24,7% 
The Bombay Dyeing & Manufacturing Co Ltd 7,7% 
Nowrosjee Wadia & Sons Lid 7,7% 
Madhu Industries Ltd / 7,0% 
Madhu International / 7,0% 
Omkar Exports 14,2% 
Prakash Cotton Mills Ltd 2.6% 
Egypten 
Damietta Spinning & Weaving Co 13,5% 
El Nasr Wool and Selected Textiles Co (STIA) 13,5% 
Orient Linen & Cotton Co I3,5%> 
Stephanie Textile <S, 7%, 
Pakistan 
Al-Abid Silk Mills Ltd 
AlAbid Export (Pvt) Ltd 
Al-Karam Textile Mills Ltd 
Fateh Textile Mills Ltd 
Gul Ahmed Textile Mills Ltd 
Excel Textile Mills Ltd 
Mohammad Farooq Textile Mills Ltd 6,7% 
6,7% 
1,3% 
(m in imalmargen) 
6,3% 
0,1% 
(n 1 in imalmargen) 
0,1%, 
(m inimalmarge n) 
1,8% 
(min imalmargen) 
21 
(c) Dumpingmargen for samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i 
stikprøven 
(30) Samarbejdsvillige virksomheder, der ikke udvalgtes til stikprøven (se 
betragtning (17) og (21) i den midlertidige forordning samt betragtning (12) 
og (13) ovenfor) tildeltes den gennemsnitlige dumpingmargen for 
virksomhederne i stikprøven, vejet på grundlag af deres omsætning ved 
eksport til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i 
grundforordningen sås der ved beregningen af denne gennemsnitlige 
dumpingmargen bort fra de konstaterede minimalmargener. De endelige 
dumpingmargener i procent af cif-importprisen ved Fællesskabets grænse er: 
Indien 11,6% 
Egypten 13,5% (for statsejede virksomheder) 
Egypten 13,0%) (for andre virksomheder) 
Pakistan 6,4%> 
De virksomheder, der er berettiget til de reducerede satser, er anført i et bilag 
til denne forordning. 
(d) Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige virksomheder 
(31) For ikke-samarbejdsvillige virksomheder fastsattes en dumpingmargen på 
grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. artikel 18 i 
grundforordningen. Da graden af samarbejde var høj, fandtes det passende at 
fastsætte dumpingmargenen for ikke-samarbejdende selskaber i hvert af de 
pågældende lande til den højeste dumpingmargen, der konstateredes for et 
selskab i hver stikprøve, da det ville udgøre en belønning for manglende 
samarbejde at antage, at den dumpingmargen, der tildeltes eksporterende 
producenter, som ikke gav sig til kende, er lavere end den højeste 
dumpingmargen, der fandtes for en samarbejdende eksporterende producent. 
?? 
De endelige dumpingmargener i procent af cif-importprisen ved 
Fællesskabets grænse er: 
Indien 24,7% 
Egypten 13,5% 
Pakistan 6,7% 
E. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET 
1. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet 
(32) Eksportører fra alle tre eksportlande bemærkede, at de klagende 
fællesskabsproducenter, der ansås for erhvervsgrenen i Fællesskabet, kun 
tegnede sig for 34% af produktionen i Fællesskabet. De hævdede, at dette 
viste, at et flertal af producenter af sengelinned i Fællesskabet ikke støttede 
klagen og derfor burde antages ikke at have lidt skade, og at erhvervsgrenen i 
Fællesskabet derfor ikke var repræsentativ for hele Fællesskabets produktion. 
Imidlertid udtrykte kun to ikke-klagende EF-producenter. som oprindeligt 
ikke havde givet udtryk for en mening over for Kommissionen vedrørende 
klagen, modstand mod tolden som reaktion på de midlertidige 
foranstaltninger. Disse to producenters kombinerede produktion var mindre 
end en tredjedel af klagernes samlede produktion. Urider proceduren 
repræsenterede klagerne derfor betydeligt mere end 50% af den samlede 
produktion for de producenter, der enten gav udtryk for støtte til eller 
modstand mod klagen. 
(33) Pakistanske eksportører påstod også, at Kommissionen ikke havde benyttet 
den korrekte test til at fastslå, om producenter i Fællesskabet, som også 
importerer sengelinned fra de pågældende lande, burde udelukkes fra 
erhvervsgrenen i Fællesskabet (betragtning (52) til (55) i den midlertidige 
forordning). Af afklaringshensyn bekræftes det, at den i betragtning (54) 
anvendte test var, hvorvidt sengelinned importeret fra de pågældende lande 
tegnede sig for mere end 10% af omsætningen af sengelinned for de 
pågældende virksomheder snarere end 10% af den samlede 
virksomhedsomsætning. I henhold til denne test fandtes det og bekræftes 
herved, at ingen af de virksomheder i stikprøven, som beholdtes på listen 
over 35 klagere, foretog en tilstrækkelig import af den af denne procedure 
omfattede vare fra de pågældende lande til at kunne udelukkes fra 
definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet. 
2. Konklusion 
(34) Det konkluderes, at konstateringen af, at de 35 klagende virksomheder 
repræsenterer en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. 
artikel 5, stk. 4, i grundforordningen, og at de derfor udgør erhvervsgrenen i 
Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen, bekræftes. 
24 
F. SKADE 
1. Kumulativ vurdering af dumpingimportens virkninger 
(35) Pakistanske eksportører fremførte, at importen fra Pakistan ikke burde have 
været kumuleret med importen fra Indien og Egypten i forbindelse med 
vurderingen af skade. Til støtte for dette synspunkt påpegede de, at importen 
fra Pakistan var steget mindre hurtigt end importen fra de to andre lande, at 
den gennemsnitlige pris på importen fra Pakistan ifølge Eurostat var højere 
og var steget, mens de andre var faldet, og at de for Pakistan beregnede 
dumpingmargenen i gennemsnit var halvt så store som for de to øvrige lande. 
Disse argumenter undersøgtes. Det bemærkedes, at importen fra Pakistan 
ganske vist steg mindre hurtigt end importen fra Indien og Egypten (især på 
grund af kontingentmæssige begrænsninger), men at den ikke desto mindre 
var steget og fortsat var den største for de tre lande. For så vidt angår 
Eurostats oplysninger om gennemsnitspriser bør det erindres, at disse 
oplysninger vedrører en bred vifte af forskellige varer. Det konstateredes for 
de pakistanske eksportører i stikprøven, at deres varesortiment omfattede en 
større andel af dyrere varer (f.eks. satin og andre varer af finere 
bomuldsgarn), end det var tilfældet for indiske og egyptiske producenter i 
stikprøven. Det fandtes derfor, at oplysningerne om gennemsnitspriser 
påvirkedes kraftigt af forskelle i og ændringer af varesortimentet, og at de 
derfor ikke kunne berettige forskellig behandling ved den samlede analyse af 
skade. 
Endelig er størrelsen af dumpingmargenen for et bestemt land ikke et 
kriterium for beslutningen om, hvorvidt der skal foretages en kumulativ 
vurdering af dumpingimportens virkninger, hvis dumpingmargenerne ligger 
over minimalmargenen. 
25 
(36) Den kumulative vurdering, der foretoges i den midlertidige forordning, 
bekræftes derfor i henhold til vilkårene i artikel 3, stk. 4, i 
grundforordningen. 
2. Dumpingimportens priser 
(37) Eksportører og importører hævdede, at Kommissionens analyse af den grad. 
hvori den pågældende import lå under priserne hos EF-producenterne i 
stikprøven, og den efterfølgende beregning af skadesmargener af flere 
årsager var behæftet med fejl: 
for det første fordi kriterierne for udvælgelse af de referencevarer, som 
lå til grund for analysen, hævdedes ikke at være blevet forklaret; 
for det andet fordi referencevarerne ifølge de pågældende eksportører 
og importører kun udgjorde en mindre del af salget i EF for de 
eksportører i de pågældende lande, der indgik i stikproven, hvilkel 
påstodes at tyde på manglende konkurrence mellem importerede og 
fællesskabsfremstillede varer og på, at der ikke kunne fæstes lid til 
undersøgelsen; 
for det tredje fordi det hævdedes, at der ved prissammenligningerne 
ikke var taget tilstrækkeligt hensyn til forskellene i salgskanaler 
mellem producenter i Fællesskabet og eksportører fra de pågældende 
lande; 
for det fjerde fordi der hævdedes at være kvalitetsforskelle, som burde 
tages i betragtning; 
26 
for det femte fordi det hævdedes, at importerede varer og 
fællesskabsfremstillede varer, der henhører under samme 
referencevaredefinition, ikke kunne sammenlignes, fordi varerne var 
forskellige i henhold til andre kriterier end størrelse, 
vævningskonstruktion og overfladekvalitet, eller fordi det udvalg af 
konstruktioner, der ansås for sammenlignelige, var for bredt. 
(38) Vedrørende det første punkt bekræftes det, at reference varerne for hvert 
undersøgt marked udvalgtes efter konsultationer med den relevante nationale 
producentsammenslutning og desuden ved anvendelse af oplysninger, der er 
tilgængelige for Kommissionen. Det bekræftes endvidere, at undersøgelsen 
viste, at de størrelser, vævningskonstruktioner og overfladebehandlinger, L\CV 
udvalgtes som referencevarer, faktisk var blandt de mest udbredte på de 
pågældende markeder. Endelig definerede eksportørerne eller deres 
repræsentanter på intet tidspunkt andre varer, som efter deres opfattelse ville 
have været mere hensigtsmæssige i forbindelse med en analyse af 
prisunderbud. 
Vedrørende det andet punkt bemærkedes det, at det store udvalg af 
sengelinnedvarer begrænsede den anden af hver eksportørs salg, der præcist 
kunne sammenlignes med det salg, der foretoges af EF-producenterne i 
stikprøven. I betragtning af Fællesskabets ønske om at foretage præcise 
sammenligninger (der sammenlignedes kun priser på varer, der stemte 
overens med hensyn til størrelse, vævningskonstruktion og 
overfladebehandling) og det begrænsede antal af forskellige sådanne varer, 
for hvilke der kunne indhentes nøjagtige prisoplysninger i den tid. der stod til 
rådighed, er det ikke overraskende, at den andel af hver eksportørs salg i 
Fællesskabet, der med rimelighed kunne sammenlignes med de 
stikprøveudtagne fællesskabsproducenters varer, i visse ekstraordinære 
tilfælde var så lav som 5%. Dette var navnlig tilfældet for eksportører, der 
koncentrerede sig om enkle kvantumsvarer (et markedssegment, som 
erhvervsgrenen i Fællesskabet nu stort set er udelukket fra på grund af 
tilstrømning af importerede varer). Dette omstødte ikke den konklusion, at 
27 
der var betydelige markedssegmenter, hvor dumpingimporten konkurrerede 
med varer fremstillet i Fællesskabet, og heller ikke den metode, der 
anvendtes til vurdering af prisunderbud, da de samlede mængder i alle 
tilfælde ansås for tilstrækkeligt repræsentative og i flere tilfælde oversteg 
30%. Det bør i alle tilfælde bemærkes, at lave eksportpriser i et 
markedssegment på grund af den pågældende vares store udskiftelighed også 
vil have negative følger for priserne i tilstødende segmenter. 
Vedrørende det tredje punkt underbyggede eksportørerne deres påstand med 
beviser for, at den samlede opskrivning fra cif-eksportprisen til den endelige 
detailpris var meget større end den handelstrinsjustering. der foretoges af 
Kommissionen. Kommissionen fandt imidlertid, at dette ikke var en relevant 
oplysning, da priserne ikke sammenlignedes på niveauet for salg til den 
endelige forbruger, men på niveauet for salg til den første ualhængige kunde. 
Eksportørernes påstand afvises derfor. 
Vedrørende det fjerde punkt baseredes kravet om justering for 
kvalitetsforskelle på gennemsnitsvægten pr. kvadratmeter for 
fællesskabsvarer og importerede varer. Da vægten pr. kvadratmeter stof 
imidlertid er en funktion af vævningskonstruktionen, og da varerne kun 
sammenlignedes, hvis de havde samme konstruktion, var der ingen 
begrundelse for en sådan justering, og kravet afvises derfor. 
Vedrørende det femte punkt overvejede Kommissionen argumenterne, men 
kunne ikke godtage dem. Denne konklusion blev nået under hensyntagen til 
det store antal reference varer, som muliggjorde en detaljeret analyse, og det 
forhold, at der kompenseredes for resterende forskelle inden for hver 
definition på referencevarer ved en prissammenligning, der blev foretaget på 
grundlag af et gennemsnit pr. kg. 
(39) Konklusionen i betragtning (79) i den midlertidige forordning om, at de 
importerede varer underbød priserne på de stikproveudtagne 
fællesskabsproducenters varer, samt resultaterne vedrørende underbuddels 
størrelse bekræftes derfor. 
3. Fællesskabserhvervsgrenens situation 
(40) Eksportører fra alle eksportlandene hævdede, at Kommissionens analyse af 
skade var behæftet med fejl, idet den henviste til det betydelige fald i den 
samlede produktion af sengelinned i Fællesskabet ved vurderingen af 
fællesskabserhvervsgrenens situation. De hævdede især. at oplysninger 
vedrørende virksomheder, der ikke indgår i erhvervsgrenen i Fællesskabet, 
eller som ikke længere fremstiller sengelinned, ikke kan benyttes til at 
konkludere, at der er forvoldt væsentlig skade. 
Disse påstande undersøgtes nøje. Det skal imidlertid bemærkes, at det 
vigtigste grundlag form konklusionen om væsentlig skade var 
fællesskabserhvervsgrenens mindskede rentabilitet og dens trykkede priser, 
som konstateret blandt virksomhederne i stikprøven. 
29 
(41) Ved vurderingen af skade i henhold til artikel 3 i grundforordningen skal 
Fællesskabets institutioner vurdere fællesskabserhvervsgrenens økonomiske 
situation. Denne vurdering omfatter sædvanligvis en analyse af en periode på 
fire til fem år som i det foreliggende tilfælde ("vurderingsperioden"). En 
sådan vurdering er normalt baseret på en analyse af den klagende 
erhvervsgren og ikke nødvendigvis af virksomheder, der tegner sig for hele 
produktionen i Fællesskabet, idet situationen for størstedelen er 
fællesskabsproduktionen er repræsentativ for den samlede produktion. En 
sådan vurdering må imidlertid også tage hensyn til den pågældende 
erhvervsgrens struktur og karakter. I dette tilfælde karakteriseres 
erhvervsgrenen ved et stort antal erhvervsdrivende, i mange tilfælde små og 
mellemstore virksomheder, og ved, at det er en sektor med en forholdsvis lav 
udtrædelsestærskel. Sidstnævnte forhold skyldes hovedsagelig, at maskiner 
relativt let kan sælges eller anvendes til andre varer. Dette har den virkning, 
at væsentlig skade sandsynligvis vil give sig udtryk i, at erhvervsdrivende 
forlader erhvervsgrenen i vurderingsperioden. 
En begrænsning af vurderingen af skade til kun de virksomheder, der stadig 
er aktive ved udgangen af vurderingsperioden (dvs. på tidspunktet for 
indgivelsen af klagen), og som derfor aktivt kan støtte en klage, vil derfor 
betyde, at enhver skade, der er forvoldt virksomheder, som er lukket før dette 
tidspunkt, ikke ville blive overvejet i forbindelse med analysen. Det skal 
desuden bemærkes, at denne fordrejning endda kan forværres, da de 
overlevende klagende virksomheder i fællesskabserhvervsgrenen - omend 
muligvis kun midlertidigt - kan have draget fordel af andre virksomheders 
forsvinden, hvilket kan føre til en overvurdering af deres positive udvikling. 
I det foreliggende tilfælde skal det bemærkes, at 29 virksomheder i 
sengelinnederhvervsgrenen er lukket eller er ophørt med at fremstille varen: 
dvs. at et betydeligt antal virksomheder har indstillet deres aktiviteter. I 
betragtning af det betydelige prisunderbud, der er konstateret, samt den 
kraftige stigning i mængden af den pågældende importerede vare og dens 
efterfølgende voksende markedsandel må enhver relativt positiv udvikling 
for de klagende producenter anses for truet, hvis der ikke indføres 
antidumpingforanstaltninger. 
4. Konklusion 
(42) Konklusionen om, at der er forvoldt væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 1, i 
grundforordningen, bekræftes derfor. 
G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG 
(43) Eksportører fra alle tre berørte lande hævdede, at enhver væsentlig skade 
kunne tilskrives faldet i forbruget på 7% mellem 1992 og 
undersøgelsesperioden. Som nævnt i betragtning (105) i den midlertidige 
forordning oversteg det samlede fald i salget for alle fællesskabsproducenter 
imidlertid væsentligt det samlede fald i forbruget. For så vidt angår 
eksportørernes argument om, at oplysninger vedrørende hele 
fællesskabsproduktionen ikke var relevante for afgørelsen af, hvorvidt 
dumpingimporten forårsagede væsentlig skade, afvistes denne påstand af de 
årsager, der er anført i betragtning (40) og (41). Konklusionen om, at faldet i 
forbruget ikke er i modstrid med konstateringen af, at dumpingimporten 
isoleret set har forvoldt væsentlig skade for erhvervsgrenen i Fællesskabet, 
bekræftes derfor. De i betragtning (109) til (111) i den midlertidige 
forordning anførte konklusioner vedrørende årsagssammenhængen mellem 
dumpingimporten og den væsentlige skade, som erhvervsgrenen i 
Fællesskabet har lidt, bekræftes derfor. 
H. FÆLLESSKABETS INTERESSER 
1. Forbrugernes interesser 
(44) Visse importører hævdede, at virkningen for forbrugerne ville blive større 
end vurderet i den midlertidige forordning. I sine midlertidige konklusioner 
(betragtning (124) i den midlertidige forordning) bemærkede Kommissionen, 
at den af proceduren omfattede vare solgtes til den endelige forbruger til 
priser, der var meget højere end prisen ved Fællesskabets grænse, og den 
fandt, at tolden derfor ville udgøre en mindre andel af den endelige pris for 
forbrugerne end den pålagte værditold. Da de efterfølgende omkostninger 
(f.eks. til transport, oplagring og detailsalg) ikke vil stige som følge af 
indførelsen af told, vurderedes det, at de foreslåede foranstaltningers virkning 
på forbrugerne ville være begrænset. 
(45) Visse parter anfægtede disse argumenter. Nogle parter hævdede, at de 
detailhandlende fastsatte priserne for forbrugerne som en fast procentuel 
opskrivning af deres indkøbspris, således at prisen for forbrugerne ville stige 
med samme procentsats som den pålagte told. Nogle detailhandlende påstod 
endda, at den procentuelle stigning af forbrugerens pris kunne blive højere 
end toldsatsen: de hævdede, at varer solgtes i bestemte prisrammer, og at 
hvis tolden førte til, at prisen på en bestemt vare steg. så en ramme blev 
overskredet, ville varen blive prisfastsat i den følgende ramme, hvilket kunne 
give en prisstigning på op til 20%. 
JZ 
Kommissionen fandt, at disse påstande ikke gav grund til at fravige de 
midlertidige konklusioner. Det konkluderedes, at konkurrencen mellem 
detailhandlende skulle sikre, at prisstigninger for forbrugerne ikke vil gå ud 
over den omkostningsstigning, der direkte kan tilskrives tolden. 
Kommissionens midlertidige konklusion om, at denne told kun vil have en 
begrænset virkning på forbrugerne, især sammenlignet med andre faktorer 
såsom valutakursudsving, bekræftes derfor. Det skal i denne forbindelse 
bemærkes, at denne konklusion ikke senere efter indførelsen af de 
midlertidige foranstaltninger anfægtedes eller kommenteredes af nogen 
organisation, som repræsenterede forbrugere. 
2. Andre brugeres interesser 
(46) Efter indførelsen af midlertidig told gav visse parter sig til kende og 
hævdede, at den indførte told ville have alvorlige negative følger for deres 
virksomheder. Der var især tale om virksomheder, der beskæftigede sig med 
udlejning af linned til hoteller og andre institutioner. En sammenslutning, 
der repræsenterer sådanne brugere, havde givet sig til kende før indførelsen 
af de midlertidige foranstaltninger og var af Kommissionen blevet opfordret 
til at fremlægge relevante oplysninger, men havde ikke gjort dette. 
De parter, der gav sig til kende efter indførelsen af midlertidig told, 
opfordredes ligeledes til at fremlægge relevante oplysninger, f.eks. om hvor 
stor en del af deres omkostninger, der skyldtes køb af sengelinned, men ingen 
gjorde dette inden for den frist, der var fastsat i den midlertidige forordning. 
Nogle af disse parter ønskede, at visse typer sengelinned skulle udelukkes fra 
proceduren (se betragtning (4) og (6)). De angav i denne forbindelse, at de 
benyttede typer sengelinned var de typer, der kunne anvendes til flere formål 
og tåle hyppig industriel vask. Kommissionen indtog derfor den holdning, at 
skønt disse virksomheder i nogen grad ville blive påvirket af indførelsen af 
foranstaltninger, ville de oprindelige omkostninger til køb af det pågældende 
sengelinned være begrænsede sammenlignet med de løbende 
serviceomkostninger til vask, aftientning og udbringning. Kravene gav derfor 
ikke tvingende årsag til, at der ikke burde indføres foranstaltninger. 
I. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER 
1. Endelig told 
(47) Skadesmargenerne ligger i alle tilfælde fortsat over dumpingmargenerne. Der 
bør derfor indføres en endelig antidumpingtold svarende til de i betragtning 
(29) til (31) angivne dumpingmargener undtagen for virksomheder med 
minimaldumpingmargener, for hvilke der ikke bør indføres told. 
2. Opkrævning af den midlertidige told 
(48) Størrelsen af de dumpingmargener, der konstateredes for de eksporterende 
producenter, og den alvorlige skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i 
Fællesskabet, ville normalt berettige, at den midlertidige told opkræves 
endeligt med den endelige told. 
Nogle berørte eksportører og importører fremførte imidlertid, at den 
midlertidige forordning ikke var indført inden for den periode, der var 
angivet i artikel 7, stk. 1, sidste punktum, i grundforordningen. I betragtning 
af den usikkerhed, der er opstået om, hvorvidt denne frist er overholdt, jf. 
bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1182/71 om fastsættelse af regler for 
tidsfrister, datoer og tidspunkter5, finder Kommissionen, at den midlertidige 
told ikke bør opkræves endeligt, så der undgås retlig usikkerhed. 
3. Certificering af håndvævede varer 
(49) For at drage fordel af den i betragtning (7) omhandlede fritagelse for 
håndvævede varer bør der kræves et certifikat for håndvævet oprindelse. 
Certifikatet udfærdiges på formularen i bilag II og udstedes af de kompetente 
myndigheder i oprindelseslandet. Det certifikat, der omhandles i artikel 3 i 
forordning (EØF) nr, 3030/936 om den fælles ordning for indførsel af visse 
tekstilvarer med oprindelse i tredjelande, bør også anses for tilstrækkeligt til 
at indrømme fritagelse. 
(50) Kommissionen vil nøje overvåge importen af håndvævet sengelinned fra de 
pågældende lande og vil, hvis omstændighederne krævet det, træffe alle 
nødvendige foranstaltninger. 
5 EFT L 124 af 8.6.71, s. 1. 
6 EFT L 275 af 8.11.93, s. 1. 
35 
4. Fremtidige anmodninger om behandling som ny eksportør 
(51) Da der er anvendt stikprøveteknik i forbindelse med undersøgelsen, kan der 
ikke i denne procedure indledes en fornyet undersøgelse af nye eksportører i 
henhold til artikel 11, stk. 4, i grundforordningen med henblik på at fastsætte 
individuelle dumpingmargener. Som allerede anført i betragtning (12) og 
(13) finder Kommissionen dog, at der for at sikre lige behandling af alle ægte 
nye eksporterende producenter og de samarbejdsvillige virksomheder, der 
ikke indgik i stikprøven, bør gives mulighed for. at den vejede 
gennemsnitlige told, der gælder for de sidstnævnte virksomheder, anvendes 
over for alle nye eksporterende producenter, som ellers ville være berettiget 
til en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 4, i grundforordningen 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af bleget, farvet eller 
trykt sengelinned af rent bomuld eller af en blanding af bomuld og kemofibre 
eller hør (hvor hør ikke er det dominerende materiale) med oprindelse i 
Indien, Pakistan og Egypten, som ikke er omfattet af bestemmelserne i artikel 
2, henhørende under følgende KN-koder: 
KN-kode Taric-kode 
ex 6302 21 00 6302 21 00 81 
6302 2100 89 
ex 6302 22 90 6302 22 90 19 
ex 6302 31 10 6302 31 10 90 
ex 6302 3190 6302 3190 90 
ex 6302 32 90 6302 32 90 19 
36 
2. Den endelige antidumpingtold i procent af nettoprisen, frit Fællesskabets 
grænse, ufortoldet, fastsættes, jf. dog stk. 3 og 4, til følgende for varer med oprindelse 
Land Told Taric-
tillægskode 
Egypten 13,5% 89ÔÔ 
Indien 24,7 % 89ÔÔ 
Pakistan 6,7 % 89ÔÔ 
3. For varer fremstillet og solgt med henblik på eksport af de i bilag I anførte 
eksporterende producenter fastsættes følgende antidumpingtold: 
Land Told Taric-tillægskode 
Egypten Î3% 8Ô4Ï 
Indien 11,6% 8042 
Pakistan '. " 6,4 % 8Ô43 
4. For varer fremstillet og solgt med henblik på eksport af de nedenfor anførte 
virksomheder fastsættes følgende antidumpingtold: 
Land 
Indien Producent 
Anglo French Textiles 
The Bombay Dyeing & 
Manufacturing Co. Ltd. 
Nowrosjee Wadia & Sons Ltd. 
Madhu Industries Ltd. 
Madhu International 
Omkar Exports 
Prakash Cotton Mills Ltd. Told 
24,7 % 
7,7 % 
7,7 % 
17,0% 
17,0% 
14,2% 
2,6 % Taric-tillægskode 
8044 
8045 
8045 
8046 
8046 
8047 
8048 
Land 
Egypten Producent 
Stephanie Textile Told 
8,7 % Taric-tillægskode 
8049 
Land 
Pakistan Producent 
Al-Abid Silk Mills Ltd. 
Al Abid Export (Pvt) Ltd. 
Al-Karam Textile Mills Ltd. 
Fateh Textile Mills Ltd. 
Mohammad Farooq Textile 
Mills Ltd. 
Gul Ahmed Textile Mills Ltd. 
Excel Textile Mills Ltd. Told 
6,7 % 
6,7 % 
0,0 % 
6,3 % 
0,0 % 
0,0 % 
0,0 % Taric-tillægskode 
8050 
8050 
8051 
8052 
8051 
8051 
8051 
38 
5. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told 
anvendelse. 
Artikel 2 
1. Varer tariferet under de i artikel 1, stk. 1, nævnte KN-koder, som er 
fremstillet af stoffet vævet på væve, der udelukkende er hånd- eller 
foddrevne, er fritaget fra den told, der indføres ved artikel 1 i denne 
forordning. (Taric-koder 6302 21 00 21; 6302 21 00 29; 6302 22 90 11; 
6302 31 10 10; 6302 31 90 10; 6302 32 90 11). 
2. Fritagelsen indrømmes kun varer, der ved deres overgang til fri omsætning i 
Fællesskabet er ledsaget af enten 
(i) et certifikat fra de kompetente myndigheder i oprindelseslandet, som 
svarer til modellen i bilag II til denne forordning; eller 
(ii) et certifikat udstedt i henhold til artikel 3 i forordning (EØF) nr. 
3030/93. 
3. Certifikater udstedt i henhold til stk. 2, nr. i), er kun gyldige, hvis 
oprindelseslandene har underrettet Kommissionen om navnene og adresserne 
på de regeringsmyndigheder på deres område, som er bemyndiget til at 
udstede disse certifikater, sammen med prøver på stempler anvendt af disse 
myndigheder og navnene og adresserne på de relevante 
regeringsmyndigheder, som er ansvarlige for kontrollen af certifikaterne. 
Stemplerne er gyldige fra den dato, hvor Kommissionen modtager prøverne. 
39 
4. Certifikater udstedt i henhold til stk. 2 er kun gyldige, hvis de fremlægges 
med valgmulighed (a) og (c) i rubrik 11 udstreget, og hvis de altesterer, al de 
pågældende varer svarer til beskrivelsen i valgmulighed (b). 
5. De relevante gennemførelsesbestemmelser til Fællesskabets toldkodeks og 
særlig bestemmelserne vedrørende administrativt samarbejde i artikel 93 tf. i 
forordning (EØF) nr. 2454/937. som ændret særlig ved forordning (EF) nr. 
12/978, finder anvendelse med de nødvendige ændringer, 
Artikel 3 
Hvis en ny eksporterende producent fra et af de pågældende lande overfor 
Kommissionen fremlægger tilstrækkelige beviser for, at 
- den ikke eksporterede de i artikel 1, stk. K beskrevne varer til 
Fællesskabet i undersøgelsesperioden (1. juli 1995 til 30. juni 1996) 
7 EFTL253 af 11.10.93, s. I. 
8 EFT L 9 af 13.1.97, s. 1. 
40 
- den ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de 
eksportører eller producenter i eksportlandet, som er pålagt 
antidumpingtold ved denne forordning 
- den faktisk har eksporteret de pågældende varer til Fællesskabet 
efter den undersøgelsesperiode, der danner grundlag for 
foranstaltningerne, eller at den har indgået en uigenkaldelig 
kontraktlig forpligtelse til al eksportere en betydelig mængde li I 
Fællesskabet 
kan Rådet ved simpelt flertal efter forslag fremsat af Kommissionen efter 
konsultation af Det Rådgivende Udvalg ændre artikel 1. stk. 3, i denne 
forordning ved at tilføje den pågældende nye eksporterende producent til den 
liste i bilag I, der nævnes i denne artikel. 
Artikel 4 
Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige 
antidumpingtold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 1069/97, frigives. 
41 
Artikel 5 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den ... 1997 
På Rådets vegne 
42 
BILAG I 
EGYPTEN 
AMC Arab Metals Co., Cairo 
Dantex Ltd., Cairo 
Egyptex, Cairo 
El Naggar Egyptian Co. For Furniture Elmahalla 
Nile Tex, Alexandria 
Wintex-Wahab International Textiles Ltd., Cairo 
Zahret El Mehalla for Weaving, Mehalla El Kubra - El-Seka Hl-Wosta 
INDIEN 
A. Shashikant & Co., Mumbai (Bombay) 
Ajit Impex, Mumbai (Bombay) 
Akai Impex Ltd., Mumbai (Bombay) 
Alps Industries Ltd., Ghaziabad 
Amitara Fabrics Pvt. Ltd., Mumbai (Bombay) 
Anunay Fab. Pvt. Ltd., Ahmedabad 
B.X. International, Mumbai (Bombay) 
Badridass Gauridatt Pvt. Ltd., Mumbai (Bombay) 
Brijmohan Purusottamdas, Mumbai (Bombay) 
Biints Exports Pvt. Ltd., Mumbai (Bombay) 
Chhaganlal Kasturchand & Co. Ltd., Mumbai (Bombay) 
Classic Connections, Mumbai (Bombay) 
Concepts International India Pvt. Ltd., Gurgaon 
Cotfab Exports, Mumbai (Bombay) 
Country House, New Delhi 
Deepak Traders, Mumbai (Bombay) 
Dhanalakshmi Weaving Works, Cannanore 
Divya Textiles, Mumbai (Bombay) 
Dyna-Impex Pvt. Ltd., Mumbai (Bombay) 
Elite Exports, Mumbai (Bombay) 
Emperor Trading Company, Tirupur 
Encore Themes, New Delhi 
Govindji Trikamdas & Co., Mumbai (Bombay) 
Hindustan Textiles, Cannanore 
Ibats, New Delhi 
Incotex, Mumbai (Bombay) 
Indo Euro Textiles Pvt. Ltd., New Delhi 
Indo Export Corporation, New Delhi 
International Services, Chennai (Madras) 
Intex Exports, Mumbai (Bombay) 
Invitation Apparels Pvt. Ltd., Mumbai (Bombay) 
Jindal India, Mumbai (Bombay) 
Jindal Worldwide Ltd., Ahmedabad 
K. Overseas, New Delhi 
Kanodia Fabrics (International), Mumbai (Bombay) 
Kaushalya Export, Ahmedabad 
Kitu Bhandari Pvt. Ltd., New Delhi 
44 
Kothari Industrial Corporation Ltd., Chennai (Madras) 
Lakshmi Apparels and Wovens Limited, Coimbatore 
Mahalaxmi Exports, Ahmedabad 
Maritex Exports, Mumbai (Bombay) 
Marwaha Exports, New Delhi 
Milano International (India) Pvt. Ltd., Chennai (Madras) 
Minar Exports, Mumbai (Bombay) 
Mridul Enterprises, New Delhi 
Niaz International, Farrukhabad 
P.J. Exports, Mumbai (Bombay) 
Patodia Syntex Ltd, Mumbai (Bombay) 
Pattex Exports, Mumbai (Bombay) 
Prem Textiles, Indore 
Punch Exporters, Mumbai (Bombay) 
Raghuvir Exim Ltd., Ahmedabad 
Rajka Designs Pvt. Ltd., Ahmedabad 
Sanna Inttex, Mumbai (Bombay) 
Santex Exports, Mumbai (Bombay) 
S. D. Enterprises, Mumbai (Bombay) 
Shetty Garments Pvt. Ltd., Mumbai (Bombay) 
Shivani Exports, Mumbai (Bombay) 
Shorewala Exim Int'l, New Delhi 
Shrijee Enterprises, Mumbai (Bombay) 
Shruti Designs Pvt. Ltd., Mumbai (Bombay) 
Sohanlal Balkrishna Export, Mumbai (Bombay) 
Southern Sales & Services, Bangalore 
45 
Standard Industries Ltd., Mumbai (Bombay) 
Starline Exports, Mumbai (Bombay) 
Sumangalam Exports Pvt. Ltd., Mumbai (Bombay) 
Sunil Impex, Mumbai (Bombay) 
Sunil Silk Mills, Mumbai (Bombay) 
Sunny Made Ups, Mumbai (Bombay) 
Suresh & Co., Mumbai (Bombay) 
Surya International, Panipat 
Syndicate Impex, Ahmedabad 
Syntex Corporation Ltd., Mumbai (Bombay) 
Tata Exports Limited, Mumbai (Bombay) 
Texcellence Overseas, Mumbai (Bombay) 
The Hindoostan Spg. & Wvg. Mills ttd„ Mumbai (Bombay) 
The Ruby Mills Limited, Mumbai (Bombay) 
Trend Setters, Mumbai (Bombay) 
Trend Setters K.F.T.Z., Mumbai (Bombay) 
Vepar Private Limited, Ahmedabad 
Vigneshwara Exports Pvt. Ltd., Mumbai (Bombay) 
Wooltop Weaves, Chennai (Madras) 
PAKISTAN 
Adamjees Impex International, Karachi 
Afroze Textile Industries (Private) Ltd., Karachi 
Amer Fabrics Limited, Lahore 
46 
Anjum Textile Mills (Private) Ltd., Faisalabad 
Arzoo International (Pvt.) Ltd., Faisalabad 
Arzoo Textile Mills Ltd., Faisalabad 
Asco International (Pvt.) Ltd., Karachi 
Aziz Sons, Karachi 
B.I.L. Exporters, Karachi 
Be Be Jan Pakistan (Pvt.) Ltd., Faisalabad 
Bela Textiles Limited, Karachi 
Dyer Textile & Printing Mills (Pvt.) Ltd., Karachi 
Eksons Sales Organisation, Karachi 
Elahi Enterprises Ltd., Lahore 
Elasta Amtex Industries (Pvt.) Ltd., Karachi 
Fairdeal Textiles (Pvt.) Ltd., Karachi 
Faisal Industries, Karachi 
Fashion Knit Industries, Karachi 
Gohar Enterprises, Faisalabad 
Gohar International (Pvt.) Ltd., Faisalabad 
H.A. Industries (Private) Ltd., Faisalabad 
Home Furnishings Ltd., Karachi 
Kam International, Karachi 
Kausar Textile Industries (Pty) Ltd., Faisalabad 
Kohinoor Textile Mills Ltd., Rawalpindi 
Latif Int'l (Pvt.) Ltd., Faisalabad 
Liberty Mills Limited, Karachi 
Linex International (Pvt.) Ltd., Karachi 
Lotus Textile Industries Limited, Karachi 
47 
Lucky Impex, Karachi 
Lucky Tex, Karachi 
Lucky Textile Mills, Karachi 
M.F.M.Y. Industries Ltd., Karachi 
M.R. Export (Private) Ltd., Lahore 
Mukaty Corporation, Karachi 
Nadia Textile International (Pvt.) Ltd., Lahore 
Nakshbandi Industries Limited, Karachi 
Nash Garments (Pvt.) Ltd., Karachi 
Nina Industries Ltd., Karachi 
Nishat Mills Limited, Karachi 
Nishitex Enterprises, Karachi 
Nu-tex (Pvt.) Ltd., Karachi 
Parsons Industries (Pvt.) Ltd., Karachi 
S.P.R.L. Rehman Brothers, Lahore 
Sas Texexport (Pvt.) Ltd., Karachi 
Shabbir Associates, Karachi 
Sharif Textile Industries (Pvt.) Ltd., Faisalabad 
Sitara Textile Industries (Pvt.) Ltd., Faisalabad 
Syncotex Sa Agencies, Karachi 
The Crescent Textile Mills Limited, Faisalabad 
Today's Sportswear Inc., Karachi 
Towellers Limited, Karachi 
Unibro Industries Limited, Karachi 
Union Exports (Pvt.) Ltd., Karachi 
ZN Textiles (Pvt.) Ltd., Faisalabad 
48 
BILAG II 
1 Exporter (name, full address, country) 
Exportateur (nom, adresse complète, pays) 
Consignee (name, full address, country) 
Destinataire (nom, adresse complète, pays) 
Place and date of shipment - Means of transport 
Lieu et date d'embarquement - Moyen de transport ORIGINAL 2 N' 
CERTIFICATE In regard to HANDLOOMS, TEXTILE HANDICRAFTS and 
TRADITIONAL TEXTILE PRODUCTS, of the COTTAGE INDUSTRY, 
issued In conformity with and under the conditions regulating trade in 
textile products with the European Community 
CERTIFICAT relatif aux TISSUS TISSSES SUR METIERS A MAIN, aux 
PRODUITS TEXTILES FAITS A LA MAIN, et aux PRODUITS TEXTILES 
RELEVANT DU FOLKLORE TRADITIONNEL, DE FABRICATION ARTI­
SANALE, délivré en conformité avec et sous les conditions régissant 
les échanges de produits textiles avec la Communauté Européenne 
4 Country of origin 
Pays d'origine Country of destination 
Pays de destination 
7 Supplementary details 
Données supplémentaires 
Marks and numbers - Number and kind of packages - DESCRIPTION OF GOODS 
Marques et numéros - Nombre et nature des colis - DESIGNATION DES MARCHANDISES 9 Quantity 
Quantité 10 FOB Value (1) 
Valeur FOB (1) 
11 CERTIFICATION BY THE COMPETENT AUTHORITY - VISA DE L'AUTORITE COMPETENTE 
I, the undersigned, certify that the consignment described above includes only the following textile products of the cottage industry of the country 
shown in box N°4 : 
a) fabrics woven on looms operated solely by hand of foot (handlooms) (2) 
b) garments or other textile articles obtained manually from the fabrics described under a) and sewn solely be hand without the aid of any machine 
(handicrafts) (2) 
c) traditional folklore handicraft textile products made by hand, as defined in the list agreed between the European Community and the country shown 
in box N° 4. 
Je soussigné certifie que l'envoi décrit ci-dessus contient exclusivement les produits textiles suivants relevant de la fabrication artisanale du pays 
figurant dans la case 4 : 
a) tissus tisssés sur des métiers actionnés à la main ou au pied (handlooms) (2) 
b) vêtements ou autres articles textiles obtenus manuellement à partir de tissus décrits sous a) et cousus uniquement à la main sans l'aido d'uni! 
machine (handicrafts) (2) 
c) produits textiles relevant du folklore traditionnel fabriqués à la main, comme définis dans la liste convenue entre la Communauté européonnu <;t \<\ 
pays indiqué dans la case 4. 
12 Competent authority (name, full address, country) 
Autorité compétente (nom, adresse complète, pays) At-A, On - le 
4? 
Signature Stamp - Cachet 
ISSN 0254-1459 
KOM(97)591 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 il 
Katalognummer : CB-CO-97-605-DA-C 
ISBN 92-78-27448-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
So