31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Ændret forslag til Rådets forordning (EØF) om EF-varemærker 
KOM(84) 470 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen i henhold til EØF-traktatens artikel 149, stk. 2, 
den 9. august 1984) 
(84/C 230/01) 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og 
sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Den harmoniske udvikling af den økonomiske virksom­
hed i Fællesskabet som helhed og en varig og afbalanceret 
ekspansion bør fremmes gennem oprettelsen af et funk­
tionsdygtigt fællesmarked, der byder på betingelser, 
svarende til dem, som findes på et nationalt marked. 
Oprettelsen af et sådant marked og styrkelsen af dets 
enhed indebærer ikke blot fjernelsen af hindringerne for 
den frie bevægelighed for varer og den frie udveksling af 
tjenesteydelser samt gennemførelsen af en ordning, der 
sikrer, at konkurrencen ikke fordrejes, men også at der 
indføres en retstilstand, som gør det muligt for virksom­
hederne allerede fra starten af at tilpasse deres fabrikation Uændret 
Uændret 
under henvisning til forslag fra Kommissionen (x), 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamen­
tet (2), 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og 
sociale Udvalg (3), og 
ud fra følgende betragtninger: 
Uændret 
0) EFT nr. C 351 af 31. 12. 1980, s. 1. 
(2) EFT nr. C 307 af 14. 11. 1983, s. 46. 
(3) EFT nr. C 310 af 30. 11. 1981, s. 22. 
Nr. C 230/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
og distribution af varer eller deres tjenesteydelser til 
Fællesskabets dimensioner. 
Blandt de juridiske instrumenter, som virksomhederne 
bør råde over med henblik herpå, er varemærkerne, som 
gør det muligt for dem at identificere deres varer eller 
deres tjenestseydelser på samme måde i hele Fællesskabet, 
uden hensyn til grænserne, særlig velegnede; Uændret 
en handling fra Fællesskabets side er påkrævet for at 
virkeliggøre ovennævnte fællesskabsmål; denne handling 
består i indførelsen af en fællesskabsordning for vare­
mærker, som giver virksomhederne ret til efter én og 
samme fremgangsmåde at opnå EF-varemærker, som 
nyder ensartet beskyttelse og har retsvirkning på hele 
Fællesskabets område; Uændret 
traktaten indeholder ikke den fornødne hjemmel til at 
skabe et juridisk instrument som EF-varemærket. En 
indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgivninger kan 
ikke overvinde den hindring, som skyldes, at de rettighe­
der, som medlemsstaternes lovgivning tildeler mærkein­
dehavere, er territorialt afgrænsede. Under disse omstæn­
digheder er den eneste løsning, der gør det muligt for 
virksomhederne at udøve en økonomisk aktivitet i hele 
fællesmarkedet uden hindringer således indførelsen af 
varemærker, undergivet en ensartet fællesskabsret, der er 
direkte anvendelig i alle medlemsstater; Uændret 
Fællesskabets varemærkeregler træder imidlertid ikke i 
stedet for medlemsstaternes varemærkeret, idet det ikke 
synes begrundet, at virksomhederne på det nuværende 
stadium af fællesmarkedets gennemførelse forpligtes til at 
registrere deres varemærker som EF-varemærker; de 
nationale varemærker er nemlig stadig nødvendige for 
virksomheder, hvis aktiviteter er af en sådan art, at det 
ikke er nødvendigt at beskytte deres varemærker på 
fællesskabsplan; Uændret 
da det ville kunne ødelægge enheden i EF-varemærkeord-
ningen og anfægte fortrinsstillingen for den fællesskabs­
ret, de er underkastet, er det vigtigt, at disse varemærker 
kun reguleres af medlemsstaternes lovgivning, når det 
udtrykkeligt er hjemlet i nærværende forordning; for ikke at undergrave enheden i EF-varemærkeordnin-
gen og anfægte fortrinsstillingen for den fællesskabsret, 
EF-varemærket er underkastet, er det vigtigt, at disse 
varemærker kun reguleres af medlemsstaternes lovgiv­
ning, når det udtrykkeligt er hjemlet i nærværende 
forordning; (sproglig ændring, der kun vedrører den 
danske version); 
retten over EF-varemærket kan kun stiftes ved registre­
ring, og en sådan registrering nægtes, hvis varemærket 
savner det nødvendige særpræg, er ulovligt eller ikke er 
ledigt. I sidstnævnte tilfælde bør registreringsmyndighe-
den imidlertid kun nægte registrering af EF-varemærket, 
såfremt den ældre rettighed, som er til hinder for 
registrering er et varemærke, der selv er registret og 
benyttes i fællesmarkedet, og indehaveren heraf har gjort 
indsigelse imod registreringen af EF-varemærket og et­
hvert mæglingsforsøg mellem parterne, er mislykkedes; retten over EF-varemærket kan kun stiftes ved registre­
ring, og en sådan registrering nægtes, hvis varemærket 
savner det nødvendige særpræg, er ulovligt eller ikke 
ledigt; i sidstnævnte tilfælde bør registreringsmyndighe-
den imidlertid kun nægte registrering af EF-varemærket, 
såfremt indehaveren af den ældre rettighed, med hvilken 
varemærket kolliderer, har gjort berettiget indsigelse, og 
ethvert mæglingsforsøg mellem parterne er mislykke­
des; 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/3 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
indehaveren af ældre, uregistrerede enerettigheder, uan­
set hvilke, beskyttes fortsat, eftersom enhver indehaver af 
en ældre rettighed, hvad enten den er registreret eller ej, 
har mulighed for at rejse ugyldighedsindsigelse over for et 
EF-varemærke efter dets registrering; det vil måske senere 
vise sig berettiget, bl.a. afhængigt af, hvilken grad af 
integration Fællesskabet til den tid har nået, at overveje 
nye foranstaltninger, der gør det lettere at løse de 
konflikter, der opstår mellem EF-varemærker og ældre 
nationale rettigheder; Indehaveren af ældre rettigheder, uanset hvilke, beskyttes 
fortsat, eftersom enhver indehaver af en ældre rettighed, 
hvad enten den er registreret eller ej, har mulighed for at 
rejse ugyldighedsindsigelse over for et EF-varemærke 
efter dets registrering; 
den af varemærket ydede beskyttelse knytter sig til 
begreberne mærkernes, varernes eller tjenesteydelsernes 
lighed og den risiko for forveksling, der følger heraf. 
Formålet med denne beskyttelse er at sikre varemærkets 
funktion som angivelse af oprindelse. Det er nødvendigt, 
at ovennævnte begreber fortolkes snævert for at undgå, at 
konkurrenternes handlefrihed unødigt begrænses. Det er 
især nødvendigt i alle tilfælde ved hjælp af en sammen­
ligning af mærket, varerne og tjenesteydelserne at fastslå, 
at der for forbrugerne består en reel fare for forveksling af 
de ved de pågældende varemærker identificerede varer 
eller tjenesteydelser. Når det skal bedømmes, om EF-va-
remærket og et andet ordmærke er fonetisk forvekslelige 
eller enslydende, er det ikke længere muligt at se bort fra, 
at publikum i Fællesskabet i stadig højere grad kender den 
korrekte udtale af ordene på de sprog, som tales der; den af varemærket ydede beskyttelse knytter sig til 
begreberne mærkernes, varernes eller tjenesteydelsernes 
lighed og den risiko for forveksling, der følger heraf. 
Formålet med denne beskyttelse er at sikre varemærkets 
funktion som angivelse af oprindelse. Det er nødvendigt, 
at ovennævnte begreber fortolkes snævert for at undgå, at 
konkurrenternes handlefrihed unødigt begrænses. Det er 
især nødvendigt i alle tilfælde ved hjælp af en sammen­
ligning afmærket, varerne og tjenesteydelserne at fastslå, 
at der for forbrugerne består en reel fare for forveksling af 
de ved de pågældende varemærker identificerede varer 
eller tjenesteydelser. Dersom et varemærke er sammensat 
af flere elementer, må mærket som helhed indgå i 
vurderingen ved bedømmelsen af, hvorvidt et tegn, der 
hævdes at krænke varemærket, ligner varemærket så 
meget, at der kan opstå risiko for forveksling. Når det 
skal bedømmes, om EF-varemærket og et andet ordmær­
ke er fonetiske forvekslelige eller enslydende, er det ikke 
længere muligt at se bort fra Fællesskabets eksistens og fra 
den kendsgerning, at publikum i stadig højere grad 
kender den korrekte udtale af ordene på de sprog, som 
tales der; (ændring vedrører kun den danske version) 
EF-varemærkets funktion, nemlig angivelse af varens 
oprindelse, indebærer, at dets indehaver i princippet 
hverken kan forbyde tredjemand at anvende det for varer, 
som er markedsført i Fællesskabet under dette mærke 
enten af ham selv eller med hans samtykke eller kan 
forbyde en licenshaver, som leverer varerne eller tjene­
steydelserne under mærket uden for licensområdet; det følger af princippet om fri udveksling af varer, at 
indehaveren af et EF-varemærke ikke kan forbyde tred­
jemand at anvende det for varer, som er markedsført i 
Fællesskabet under dette mærke enten af ham selv eller 
med hans samtykke, ligesom han ej heller under henvis­
ning til varemærkeretten kan forbyde en licenshaver, som 
leverer varerne eller tjenesteydelserne under mærket 
uden for licensområdet at gøre en sådan brug heraf; 
det er kun berettiget at beskytte EF-varemær kerne og at 
beskytte ethvert ældre registreret mærke mod EF-vare­
mærker i det omfang, hvor de pågældende mærker rent 
faktisk bruges; Uændret 
EF-varemærket skal behandles som en genstand for 
ejendomsret uafhængig af den virksomhed, hvis varer 
eller tjenesteydelser det betegner. Det skal kunne over­
drages eller pantsættes til tredjemand og kunne gives i 
licens. Også betingelserne for EF-varemærkets fortabelse 
og ugyldighed skal undergives en ensartet regulering; 
det er nødvendigt, at retsafgørelser vedrørende EF-vare-
mærkers gyldighed har absolut retskraft på hele fælles-EF-varemærket skal kunne gøres til genstand for særskilt 
ejendomsret uafhængig af den virksomhed, hvis vare eller 
tjenesteydelse det betegner. Varemærket skal bl.a. kunne 
overdrages eller pantsættes til tredjemand og kunne gives 
i licens medmindre hensynet til ikke at vildlede forbruge­
ren måtte have forrang. Også betingelserne for EF-vare­
mærkets fortabelse og ugyldighed skal undergives en 
ensartet regulering; 
retsafgørelser vedrørende gyldigheden og krænkelse af 
EF-varemærker skal have retskraft inden for hele Fælles-
Nr. C 230/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
markedets område, da dette er den eneste måde, hvorpå 
man kan undgå modstridende afgørelser fra domstolene 
og registreringsmyndigheden og hermed krænkelse af 
EF-varemærkets karakter af enhedsvaremærke. Det er 
reglerne i konventionen om retternes kompetence og om 
fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder 
handelssager, der finder anvendelse på alle søgsmål 
vedrørende EF-varemærker, medmindre denne forord­
ning fraviger de nævnte regler; skabets område, da dette er den eneste måde, hvorpå man 
kan undgå modstridende afgørelser fra domstolene og 
registreringsmyndigheden og hermed krænkelse af EF-va­
remærkets karakter af enhedsvaremærke. Det er reglerne 
i konventionen om retternes kompetence og om fuldbyr­
delse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder han­
delssager, der finder anvendelse på alle søgsmål vedrø­
rende EF-varemærker, medmindre denne forordning 
fraviger de deri angivne regler; 
den materielle varemærkeret, som indføres ved denne 
forordning, gør det nødvendigt, at der for hvert enkelt 
varemærkes vedkommende gennemføres administrative 
foranstaltninger på fællesskabsplan. Det er derfor 
nødvendigt, idet Fællesskabets bestående institutionelle 
struktur og ligevægten mellem institutionerne bibehol­
des, at oprette en fagligt uafhængig samt juridisk, 
organisatorisk og finansielt tilstrækkelig selvstændig 
varemærkemyndighed for Fællesskabet; hertil er det 
nødvendigt og hensigtsmæssigt at give denne myndighed 
form af et fællesskabsorgan med status som juridisk 
person, som udøver sin virksomhed i henhold til de nøje 
afgrænsede handlebeføjelser, som er tillagt den i denne 
forordning, inden for rammerne af fællesskabsretten og 
med forbehold af de beføjelser, der er tillagt Fællesskabets 
institutioner; Uændret 
Alle, som berøres af registreringsmyndighedens afgørel­
ser, bør sikres en retsbeskyttelse, som fuldt ud tager 
hensyn til varemærkerettens særpræg; inden for registre­
ringsmyndigheden oprettes der derfor appelkamre, som 
består af tre uafhængige juridiske medlemmer, og under 
hvilke undersøgelser af afdelingernes afgørelser i materiel 
og retlig henseende henhører; Uændret 
for at værne om lov og ret ved fortolkningen og 
anvendelsen af denne forordning skal appelkamrenes 
afgørelser kunne appelleres til Domstolen; denne Dom­
stols prøvelse skal også sikres i de tilfælde, hvor ingen af 
parterne indbringer klage over appelkamrenes retsstridi­
ge afgørelser. Derfor skal der fastsættes regler om, at 
Kommissionen kan indbringe klage for Domstolen til 
sikring af lov og ret; Uændret 
for at sikre Fællesskabets institutionelle struktur, lige­
vægten mellem institutionerne og den demokratiske 
kontrol med registreringsmyndighedens budget er det 
nødvendigt at forsamlingen og Rådet vedtager registre­
ringsmyndighedens budget i overensstemmelse med 
bestemmelserne i traktaten om vedtagelse af De euro­
pæiske Fællesskabers almindelige budget, og at disse samt 
Revisionsretten udøver de kontrolbeføjelser, der er tillagt 
dem i henhold til traktaten, også for så vidt angår 
registreringsmyndighedens indtægter og udgifter; Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/5 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
AFSNIT I 
ALMINDELIGE BESTEMMELSER AFSNIT I 
ALMINDELIGE BESTEMMELSER 
Artikel 1 
[EF-varemærke] 
1. Varemærker for varer og tjenesteydelser, der regi­
streres i overensstemmelse med bestemmelserne i denne 
forordning, benævnes EF-varemærker. 
2. EF-varemærker har samme retsvirkninger overalt 
på Fællesskabets område. Mærket kan kun registreres, 
overdrages, opgives, erklæres for bortfaldet eller ugyl­
digt, og brugen heraf kan kun forbydes med virkning for 
hele dette område. Artikel 1 
[EF-varemærke] 
Uændret 
Artikel 2 
[Fællesskabets varemærkemyndighed] 
Med henblik på anvendelsen af denne forordning oprettes 
Fællesskabets varemærkemyndighed, i det følgende 
benævnt »registreringsmyndigheden«. Artikel 2 
[Fællesskabets varemærkemyndighed] 
Uændret 
AFSNIT II 
VAREMÆRKERET 
Første afdeling 
DEFINITION OG ERHVERVELSE AF 
EF-VAREMÆRKET AFSNIT II 
VAREMÆRKERET 
Første afdeling 
DEFINITION OG ERHVERVELSE AF 
EF-VAREMÆRKET 
Artikel 3 
[Former for EF-varemærker] 
EF-varemærker kan bestå af ord, herunder slægtsnavne, 
af afbildninger, bogstaver, tal, farvesammensætninger, 
varens form eller emballage samt ethvert andet tegn, er er 
egnet til at adskille en virksomheds varer eller tjeneste­
ydelser fra andre virksomheders. Artikel 3 
[Former for EF-varemærker] 
EF-varemærker kan bestå af tegn, navnlig ord, herunder 
også personnavne, af afbildninger, bogstaver, tal, farve­
kombinationer, varens form eller emballage, for så vidt 
det er egnet til at adskille en virksomheds varer eller 
tjenesteydelser fra andre virksomheders. 
Artikel 4 
[Indehavere af EF-varemærker] 
1. Følgende kan være indehavere af EF-varemær­
ker: 
a) statsborgere i medlemsstaterne samt tredjelandes 
statsborgere, som har bopæl eller et effektivt og seriøst 
industrielt eller håndværksmæssigt forretningssted 
inden for Fællesskabet; Artikel 4 
[Indehavere af EF-varemærker] 
1. Følgende kan være indehavere af EF-varemær­
ker: 
a) statsborgere i medlemsstaterne; 
Nr. C 230/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
b) statsborgere i lande, der er tilsluttet Pariserkonventio­
nen til beskyttelse af industriel ejendomsret, i det 
følgende benævnt »Pariserkonventionen«, samt per­
soner, som i henhold til konventionens artikel 3 
ligestilledes med disse personer; b) statsborgere i lande, der er tilsluttet Pariserkonventio­
nen til beskyttelse af industriel ejendomsret, i det 
følgende benævnt »Pariserkonventionen«; 
c) statsborgere i andre stater, som, for så vidt angår 
varemærker, indrømmer statsborgere i alle medlems­
staterne samme beskyttelse, som den der tilstås egne 
statsborgere. c) statsborgere i lande, som ikke er tilsluttet Pariserkon­
ventionen: 
— men som har bopæl eller et reelt og effektivt 
industrielt eller erhvervsmæssigt forretningssted 
inden for Fællesskabet eller i et land, som er 
tilsluttet Pariserkonventionen, eller 
— såfremt disse lande med hensyn til varemærker 
indrømmer statsborgere i alle medlemsstaterne 
samme beskyttelse som den, der tilstås egne stats­
borgere. 
2. Ligestillet med de i stk. 1 omhandlede statsborgere 
er endvidere juridiske personer, samt selskaber, der ifølge 
den lovgivning, de er underkastet, er ligestillet med 
juridiske personer. Uændret 
Artikel 5 
[Betingelser for erhvervelse af EF-varemærke] 
Retten til et EF-varemærke erhverves ved registrering Artikel 5 
[Betingelser for erhvervelse af EF-varemærke] 
Uændret 
Artikel 6 
[Absolutte hindringer for registrering] 
1. Udelukket fra registrering er varemærker, som ikke 
opfylder de i artikel 3 eller 4 nævnte betingelser, samt 
varemærker, der savner fornødent særpræg, særlig: 
a) mærker, som udelukkende består af tegn eller angivel­
ser, som i vareomsætningen skal tjene til at betegne 
varens eller tjenesteydelsenes art, beskaffenhed, 
mængde, anvendelse, værdi, oprindelsessted, frem-
bringelsestidspunkt eller andre egenskaber; 
b) mærker, som udelukkende består af tegn eller angi­
velser, som i sædvandlig sprogbrug eller ifølge redelig 
og fast forretningspraksis er en sædvanlig betegnelse 
for varen eller tjenesteydelsen. Artikel 6 
[Absolutte hindringer for registrering] 
1. Uændret 
2. Udelukket fra registrering som varemærke er end­
videre 2. Udelukket fra registrering som varemærke er end­
videre 
varemærker, der består af en form, som er betinget af 
selve varens art, eller som har en teknisk funktion, 
såvel som varemærker, der har form som selve 
produktet, og som vedrører selve de til varen hørende 
egnskaber; a) Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/7 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
b) mærker, som indeholder tegn eller angivelser, som er 
egnet til at vildlede offentligheden, særlig med hensyn 
til varens eller tjenesteydelsens art, beskaffenhed eller 
oprindelsessted; 
c) varemærker, som strider mod den offentlige orden 
eller er egnet til at vække forargelse, eller mærker af 
den i artikel 6c i Pariserkonventionen nævnte art. b) mærker, som er egnet til at vildlede offentligheden, 
særlig med hensyn til varens eller tjenesteydelsens art, 
beskaffenhed eller oprindelsessted; 
c) varemærker, som strider mod den offentlige orden 
eller er egnet til at vække forargelse, eller mærker, hvis 
brug ikke er tilladt af vedkommende myndigheder, og 
som skal afvises i henhold til artikel 6c i Pariserkon­
ventionen; 
d) varemærker, som indeholder andre officielle kende­
tegn, emblemer og våben end dem, der er nævnt i 
artikel 6c i Pariserkonventionen, og som er anført i 
gennemførelsesforordningen. 
3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse, selv om registrerings-
hindringerne kun er til stede i en del af fællesmarke­
det. 3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse, selv om registrerings-
hindringerne kun er til stede i en del af Fælleskabet. 
4. Stk. 1, litra a), finder ikke mærket for de varer eller 
tjenesteydelser, for hvilke der er ansøgt om registrering, 
har fået fornødent særpræg som følge af den brug, der er 
gjort af mærket. 
Artikel 7 
[Relative hindringer for registrering] 
1. Et varemærke er udelukket fra registrering, såfremt 
det er identisk med eller ligner et ældre varemærke, og 
varerne eller tjenesteydelserne, som sådanne mærker 
betegner, er af samme eller lignende art, således at der er 
reel risiko for forveksling inden for det område hvor det 
ældre varemærke har virkning. Artikel 7 
[Relative hindringer for registrering] 
1. Et varemærke er udelukket fra registrering 
a) såfremt det er identisk med en ældre rettighed, og 
varerne eller tjenesteydelserne af samme art som dem, 
for hvilke den ældre rettighed er blevet registreret, jf. 
stk. 2, litra a) eller b), eller er blevet brugt, jf. stk. 2, 
litra c) eller d); 
b) såfremt det er identisk med en ældre rettighed, og 
varerne eller tjenesteydelserne er af lignende art som 
dem, for hvilke den ældre rettighed er blevet registre­
ret, jf. stk. 2, litra a) eller b), eller er blevet brugt, jf. 
stk. 2, litra c) eller d), således at der hos forbrugeren 
inden for det område, hvor den ældre rettighed har 
virkning, er risiko for forveksling mellem det EF-va-
remærke, der er blevet anmeldt, og den ældre rettig­
hed; 
c) såfremt det er forveksleligt med en ældre rettighed, og 
varerne eller tjenesteydelserne er af samme eller af 
lignende art som dem, for hvilket den ældre rettighed 
er blevet registreret, jf. stk. 2, litra a) eller b), eller er 
blevet brugt, jf. stk. 2, litra c) eller d), således at der 
hos forbrugeren inden for det område, hvor den ældre 
rettighed har virkning, er risiko for forveksling mellem 
det EF-varemærke, der er blevet anmeldt, og den 
ældre rettighed. 
Nr. C 230/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
2. Ved ældre varemærker forstås mærker af følgende 
kategorier, der er anmeldt før EF-varemærket, eventuelt 
under hensyntagen til den fortrinsret, der gøres gældende 
til støtte for disse mærker: 2. Ved en ældre rettighed forstås: 
a) varemærker af følgende kategorier, hvis anmeldelses-
dato ligger før anmeldelsesdatoen for EF-varemærket, 
eventuelt under hensyntagen til den fortrinsret, der 
gøres gældende til støtte for disse varemærker: 
a) EF-varemærker; 
b) varemærker, som er registreret i Benelux-området; 
c) varemærker, som har været genstand for en interna­
tional registrering med virkning i en medlemsstat; 
samt varemærker, som på tidspunktet for anmeldelsen af 
EF-varemærket er vitterlig kendt i en medlemsstat i den i 
artikel 6 b i Pariserkonventionen angivne betydning. — EF-varemærker 
— varemærker, som er registreret i en medlemsstat, 
herunder varemærker, registreret i Benelux-områ­
det; 
— varemærker, som har været genstand for en inter­
national registrering med virkning i en medlems­
stat; 
b) anmeldte varemærker, jf. litra a), forudsat at de 
registreres; 
c) varemærker, som på tidspunktet for anmeldelsen af 
EF-varemærket er vitterlig kendt i en medlemsstat i 
den i artikel 6 b i Pariserkonventionen angivne betyd­
ning; 
d) ethvert tegn, der har været anvendt i erhvervslivet før 
anmeldelsen af EF-varemærket, og som ifølge lovgiv­
ningen i vedkommende medlemsstat giver indehave­
ren ret til at forbyde brugen af et yngre varemærke; 
e) ethvert tegn, der indeholder: 
— anden mands navn, såfremt brugen af dette navn i 
forbindelse med de varer eller tjenesteydelser, for 
hvilket EF-varemærket er anmeldt, alvorligt vil 
kunne krænke den pågældende persons ære, 
omdømme eller kreditværdighed, 
— anden mands portræt, 
— anden mands værk, der er beskyttet i henhold til 
reglerne om ophavsret eller mønsterret, 
og den, der rejser indsigelse mod anvendelsen af et 
sådant tegn, skal ikke godtgøre, at der er risiko for 
forveksling. 
3. Et varemærke er ligeledes udelukket fra registre­
ring, såfremt den retmæssige mærkeindehavers agent 
ejler repræsentant i eget navn og uden indehaverens 
samtykke anmelder mærket, medmindre agenten eller 
repræsentanten godtgør, at denne handlemåde er beret­
tiget. 3. Uændret 
4. Denne artikel finder kun anvendelse, såfremt inde­
haveren af det ældre varemærke eller af det i stk. 3 
omhandlede varemærke har rejst indsigelse mod registre­
ringen af EF-varemærket i overensstemmelse med reg­
lerne i denne forordning, og indsigelsen tages til følge. 4. Denne artikel finder kun anvendelse såfremt inde­
haveren af den ældre rettighed, jf. stk. 2, som ikke kun 
består inden for et bestemt lokalt område, eller af et 
varemærke, hvorpå bestemmelsen i stk. 3 finder anven­
delse, har rejst indsigelse mod registreringen af EF-vare­
mærket i overensstemmelse med reglerne i denne forord­
ning, og indsigelsen tages til følge. 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/9 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Anden afdeling 
EF-VAREMÆRKETS RETSVIRKNINGER Anden afdeling 
EF-VAREMÆRKETS RETSVIRKNINGER 
Artikel 8 
[Rettigheder, der er knyttet til EF-varemærket] 
1. EF-varemærket giver sin indehaver en eneret. Inde­
haveren kan under henvisning til denne ret forbyde, at 
tredjemand uden indehaverens samtykke gør erhvervs­
mæssig brug af 
a) et tegn, der er identisk med eller ligner EF-varemærket 
for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende 
art som dem, som EF-varemærket er registreret for, 
når der ved en sådan brug opstår alvorlig risiko for 
forveksling hos forbrugerne; 
b) et tegn, der er identisk med eller ligner EF-varemærket 
for varer eller tjenesteydelser af anden art end dem, for 
hvilke EF-varemærket er registreret, såfremt EF-vare­
mærket, i hvert fald i hele Fællesskabet, er velrenom­
meret, og brugen af tegnet vil kunne skade dette 
renommé. Artikel 8 
[Rettigheder, der er knyttet til EF-varemærket] 
1. EF-varemærket giver sin indehaver en eneret. Inde­
haveren kan under henvisning til denne ret forbyde, at 
tredjemand uden indehaverens samtykke gør erhvervs­
mæssig brug af: 
a) et tegn, der er identisk med EF-varemærket, for varer 
eller tjenesteydelser af samme art som dem, som 
EF-varemærket er registreret for; 
b) et tegn, der er identisk med EF-varemærket, for varer 
eller tjenesteydelser af lignende art som dem, for 
hvilket EF-varemærket er registreret, når der ved en 
sådan brug opstår risiko for forveksling hos forbru­
gerne på grund af varernes eller tjenesteydelsernes 
artslighed; 
c) et tegn, der ligner EF-varemærket, for varer eller 
tjenesteydelser af samme eller lignende art som dem, 
for hvilke EF-varemærket er registreret, når der ved en 
sådan brug opstår risiko for forveksling hos forbruge­
ren mellem tegnet og EF-varemærket som følge af 
tegnets og varemærkets forvekslelighed og varernes 
eller tjenesteydelsernes identiske eller ligeartede 
karakter; 
d) et tegn, der er identisk med eller ligner EF-varemær­
ket, for varer eller tjenesteydelser af anden art end 
dem, for hvilket EF-varemærket er registreret, såfremt 
EF-varemærket inden for Fællesskabet er velrenom­
meret, og brugen af tegnet ville indebære en utilbørlig 
udnyttelse af EF-varemærkets værdi (goodwill) og 
renommé. 
2. Såfremt betingelserne i stk. 1 er opfyldt, kan bl.a. 
følgende former for brug forbydes: 
a) påsætning af tegnet på varerne eller på deres embal­
lage; 
b) markedsføring af varerne eller levering af tjenesteydel­
ser under det pågældende tegn; 2. Såfremt betingelserne i stk. 1 er opfyldt, kan bl.a. 
følgende forbydes: 
a) Uændret 
b) Uændret 
c) anvendelse af tegnet i forretningsbreve og på faktu­
raer. c) anvendelse af tegnet i forretningspapirer. 
3. De til EF-varemærket knyttede rettigheder kan 
først gøres gældende over for tredjemand, når varemær­
kets registrering er bekendtgjort. Der kan dog kræves 
rimelig godtgørelse for handlinger, som er foretaget efter Uændret 
Nr. C 230/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
bekendtgørelsen af en anmeldelse af et EF-varemærke, og 
som efter bekendtgørelsen af registreringen af EF-vare-
mærket forbydes som følge af varemærkeretten. Den ret, 
for hvilken sagen indbringes, udsætter afgørelsen, indtil 
registreringen bekendtgøres. 
Artikel 9 
[Gengivelse af EF-varemærket i ordbøger] 
1. Udgiveren af en ordbog, et leksikon eller et lignende 
værk skal drage omsorg for, at gengivelsen af et EF-va­
remærke ledsages af en angivelse af, at det er et registreret 
varemærke. 
2. Såfremt udgiveren ikke efterkommer forpligtelsen i 
stk. 1, skal han efter anmodning fra indehaveren af 
EF-varemærket bekoste en berigtigelse ved genudgivelse 
af værket. Artikel 9 
[Gengivelse af EF-varemærket i ordbøger] 
1. Udgiveren af en ordbog, et leksikon eller et lignende 
værk skal drage omsorg for, at gengivelse af et EF-vare­
mærke ledsages af en angivelse af, at det er et registreret 
varemærke, dersom gengivelsen af dette varemærke i et 
sådant værk giver indtryk af, at der er tale om en 
artsbetegnelse for de varer eller tjenesteydelser, for hvilke 
varemærket er registreret. 
2. Uændret. 
Artikel W 
[Begrænsning af EF-varemærkets retsvirkninger] 
De til EF-varemærket knyttede rettigheder giver ikke 
indehaveren ret til at forhindre tredjemand i at gøre 
erhvervsmæssig brug af 
a) sit slægtsnavn og sin adresse; 
b) angivelser vedrørende varens eller tjenesteydelsens 
art, beskaffenhed, mængde, anvendelse, værdi, oprin­
delse, tidspunktet for varens fremstilling eller præsta­
tionen af tjenesteydelsen eller andre egenskaber ved 
disse; 
c) varemærket til angivelse af tilbehørs og reservedeles 
anvendelse, for så vidt der ikke er tale om brug som 
varemærke. Artikel 10 
[Begrænsning af EF-varemærkets retsvirkninger] 
Uændret 
a) sit navn og sin adresse 
b) Uændret 
c) varemærket, dersom det er nødvendigt for at angive en 
vares eller tjenesteydelses påtænkte anvendelse, navn­
lig for så vidt der er tale om tilbehør og reservedele, 
forudsat at han benytter varemærket i overensstem­
melse med god markedsføringsskik. 
Artikel 11 
[Konsumtion af de rettigheder, der er knyttet til 
EF-varemærket] 
1. De til EF-varemærket knyttede rettigheder giver 
ikke indehaveren ret til at forhindre brugen afmærket for 
varer, som af indehaveren selv eller med dennes tilladelse 
er markedsført under dette mærke. 
2, Stk. 1 finder ikke anvendelse. Artikel 11 
[Konsumtion af de rettigheder, der er knyttet til 
EF-varemærket] 
1. De til EF-varemærket knyttede rettigheder giver 
ikke indehaveren ret til at forbyde brugen af mærket for 
varer, som af indehaveren selv eller med dennes tilladelse 
er markedsført i Fællesskabet under dette mærke. 
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, såfremt varernes 
tilstand er ændret eller forringet, efter at de er mar­
kedsført. 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/11 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
a) såfremt skellig grund berettiger indehaveren til at 
modsætte sig, at der til Fællesskabet indføres varer, 
der er markedsført uden for dette; 
b) såfremt varernes tilstand er ændret eller forringet, 
efter at de er markedsført; 
c) såfremt varerne af tredjemand er blevet pakket i ny 
emballage; denne bestemmelse finder dog ikke anven­
delse, hvis tredjemand godtgør, at indehaverens 
benyttelse af varemæret, sammenholdt med det salgs­
system, som denne anvender, bidrager til en kunstig 
opdeling af markederne og påviser, at ompakningen 
ikke kan berøre varens originale tilstand, og forudsat 
indehaveren af varemærket på forhånd underrettes om 
salget af det ompakkede produkt, og det på den nye 
emballage angives, at varerne er blevet ompakket af en 
anden end mærkeindehaveren. 
Artikel 12 
[Supplerende anvendelse af national ret vedrørende 
krænkelse] 
1. EF-varemærkets retsvirkninger bestemmes udeluk­
kende af denne forordning. Medmindre denne fastsætter 
andet, afgøres spørgsmålet om de civilretlige følger af 
krænkelse af et EF-varemærke efter de bestemmelser om 
civilretlige følger af krænkelse af nationale varemærker, 
der gælder i den medlemsstat, i hvilken den domstol, for 
hvilken sagen indbringes, er beliggende. Artikel 12 
[Supplerende anvendelse af national ret vedrørende 
krænkelse] 
1. EF-varemærkets retsvirkninger bestemmes udeluk­
kende af denne forordning. Medmindre denne fastsætter 
andet, skal spørgsmålet om krænkelse af et EF-varemær­
ke afgøres efter de nationale regler, der finder anvendelse 
ved krænkelse af et nationalt varemærke i den medlems­
stat, hvori domstolen, for hvilken sagen indbringes, er 
beliggende. 
la. Denne forordning udelukker ikke indehaveren af 
et EF-varemærke fra at anlægge sag vedrørende mærket i 
henhold til national ret, navnlig med henblik pi 
spørgsmålet om erstatningsansvar og illoyal konkurren­
ce, forudsat at sådanne søgsmål ikke indbringes på det i 
artikel 8 og 9 anførte grundlag. 
2. Artikel 76 og følgende bestemmelser angiver, hvil­
ke retsplejeregler der skal finde anvendelse. Uændret 
Tredje afdeling 
BRUGEN AF EF-VAREMÆRKET Tredje afdeling 
BRUGEN AF EF-VAREMÆRKET 
Artikel 13 Artikel 13 
1. Medmindre der foreligger skellig grund til andet, 
skal der på de i denne forordning fastsatte betingelser 
gøres seriøs brug af varemærket inden for fællesmarkedet 
for de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er 
registreret. 1. Såfremt indehaveren ikke inden for en periode af 
fem år fra registreringen har gjort seriøs brug af EF-va-
remærket inden for Fællesskabet for de varer eller 
tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, eller hvis 
brugen af EF-varemærket har været afbrudt i fem på 
hinanden følgende år, skal de i denne forordning fastsatte 
foranstaltninger bringes i anvendelse over for varemær-
Nr. C 230/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
ket, medmindre der foreligger skellig grund til den 
manglende brug. 
1 a. Følgende betragtes ligeledes som brug i henhold til 
stk. 1: 
a) brug af EF-varemærket i en form, der kun på enkelte 
punkter, som ikke ændrer mærkets distinktive karak­
ter, afviger fra den form, hvori det er blevet registre­
ret; 
b) påsætning i Fællesskabet af EF-varemærket på varer 
eller deres indpakning udelukkende med eksport for 
øje; 
2. 
som 
på. Som skellig grund anses alene omstændigheder, 
EF-varemærkeindehaveren ikke har indflydelse Uændret 
3. Den brug af EF-varemærket, der gøres af en 
licenstager eller af en anden person, der er økonomisk 
tilknyttet indehaveren af EF-varemærket, ligestilles med 
indehaverens brug af mærket. 3. Brug af et EF-varemærke, der finder sted med 
varemærkeindehaverens samtykke, ligestilles med inde­
haverens brug af mærket. 
Fjerde afdeling 
EF-VAREMÆRKERETTENS VARIGHED OG ÆNDRING 
AF EF-VAREMÆRKET Fjerde afdeling 
EF-VAREMÆRKERETTENS VARIGHED OG ÆNDRING 
AF EF-VAREMÆRKET 
Artikel 14 
[Registreringsperioden] 
Registreringsperioden for EF-varemærket er ti år, regnet 
fra den dag, anmeldelsen er indgivet. Registreringen kan 
fornys for ti år ad gangen, for så vidt ikke andet følger af 
bestemmelserne i artikel 37. Artikel 14 
[Registreringsperioden] 
Registreringsperioden for EF-varemærket er ti år, regnet 
fra den dag, anmeldelsen er indgivet. Registreringen kan 
fornys for ti år ad gangen, jf. reglerne i artikel 37. 
Artikel 15 
[Ændring] 
1. EF-varemærket kan ikke ændres i registreringspe­
rioden, og ej heller i forbindelse med registreringens 
fornyelse. Artikel 15 
[Ændring] 
1. EF-varemærket må i registreringsperioden ikke 
ændres i registret og ej heller i forbindelse med registre­
ringens fornyelse. 
2. Såfremt EF-varemærket indeholder indehaverens 
navn og adresse, kan disse dog ændres, såfremt dette ikke 
påvirker varemærket væsentligt. Ændringen skal 
registreres. 2. Såfremt EF-varemærket indeholder indehaverens 
navn og adresse, kan enhver ændring heraf dog registreres 
efter anmodning fra indehaveren, såfremt varemærket 
ikke derved ændres væsentligt. 
3. Bekendtgørelsen af ændringens registrering skal 
indeholde en afbildning af det ændrede EF-varemærke. 
Tredjemand, hvis rettigheder måtte blive berørt af 
ændringen, kan gøre indsigelse mod ændringens registre­
ring inden for en periode på tre måneder fra bekendt­
gørelsen. 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/13 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Femte afdeling 
EF-VAREMÆRKET SOM GENSTAND FOR 
EJENDOMSRET 
Artikel 16 
[Tilfælde, hvor EF-varemærket behandles som et 
nationalt varemærke] 
1. Hvor andet ikke er fastsat i artikel 17 til 22, skal 
EF-varemærket som genstand for ejendomsret i sin 
helhed og gældende for hele Fællesskabet betragtes som et 
varemærke i den medlemsstat, hvor anmelderen ifølge 
EF-varemærkeregisteret havde sin bopæl eller sit hoved­
sæde eller i mangel heraf et forretningssted på dagen for 
anmeldelsen af EF-varemærket. Femte afdeling 
EF-VAREMÆRKET SOM GENSTAND FOR 
EJENDOMSRET 
Artikel 16 
[Tilfælde, hvor EF-varemærket behandles som et 
nationalt varemærke] 
1. Medmindre andet er fastsat i artikel 17 til 22, skal 
EF-varemærket som genstand for ejendomsret - i sin 
helhed og gældende for hele Fællesskabets område -
betragtes som et nationalt varemærke, registreret i den 
medlemsstat, hvori anmelderen ifølge EF-varemærke-
registret 
a) havde sin bopæl eller hovedsæde på dagen for 
anmeldelsen af EF-varemærket 
eller 
b) såfremt litra a) ikke finder anvendelse, havde et 
forretningssted på denne dag. 
2. Såfremt stk. 1 ikke kommer til anvendelse, er den i 
stk. 1 nævnte medlemsstat den stat, hvor registrerings-
myndigheden har sit sæde. Uændret 
3. Hvis to eller flere personer er anført i EF-varemær-
keregistret som anmeldere i forening, gælder bestemmel­
sen i stk. 1 for den af anmelderne, der er anført først; 
dersom den i registret først anførte anmelder ikke kan 
komme på tale, finder bestemmelsen i stk. 1 anvendelse 
på den næste i registret anførte anmelder. Dersom stk. 1 
ikke kan finde anvendelse på nogen af de personer, der 
har anmeldt EF-varemærket i forening, finder stk. 2 
anvendelse. 
Artikel 17 
[Overdragelse] 
1. Et EF-varemærke kan - i eller uden forbindelse 
med virksomheden - overdrages for alle eller en del af de 
varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret. Artikel 17 
[Overdragelse] 
1. Uændret 
2. Medmindre andet klart er tilkendegivet, indebærer 
overdragelsen af en virksomhed som helhed tillige over­
dragelse af EF-varemærket. 2. Dersom en virksomhed overdrages som helhed, 
indebærer dette tillige overdragelse af EF-varemærket, 
medmindre andet måtte være aftalt eller klart fremgår af 
omstændighederne i øvrigt. Denne bestemmelse finder 
anvendelse ved aftalebestemt overdragelse af en virksom­
hed. 
3. Overdragelse af EF-varemærket skal for at være 
gyldig ske skriftligt, jf. stk. 2. 3. Overdragelse af EF-varemærket skal ske ved 
skriftlig aftale, der underskrives af aftaleparterne, med­
mindre overgangen af ejendomsretten beror på en rets­
afgørelse. 
Nr. C 230/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
4. Såfremt det klart fremgår af dokumenterne om 
overdragelse, at EF-varemærket som følge af dets over­
dragelse vil være egnet til at vildlede offentligheden med 
hensyn til arten, beskaffenheden eller oprindelsen af de 
varer eller tjenesteydelser, for hvilke EF-varemærket er 
registreret, afslår registreringsmyndigheden at registrere 
overdragelsen. 4. Såfremt det klart fremgår af dokumenterne om 
overdragelse, at EF-varemærket som følge af dets over­
dragelse vil være egnet til at vildlede offentligheden med 
hensyn til arten, beskaffenheden eller den stedlige oprin­
delse af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke EF-vare­
mærket er registreret, afslår registreringsmyndigheden at 
registrere overdragelsen, medmindre den nye indehaver 
indvilliger i at begrænse registreringen af EF-varemærket 
til kun at omfatte de varer eller tjenesteydelser, for hvilke 
det ikke er vildledende. 
5. En overdragelse indskrænker ikke rettigheder, som 
tredjemand måtte have erhvervet før overdragelsen. 
6. En overdragelse har først retsvirkning over for 
registreringsmyndigheden og kan først gøres gældende 
over for tredjemand efter registreringen og inden for de 
grænser, der følger af dokumenterne om overdragelsen. 
Inden registreringen kan overdragelsen dog gøres gælden­
de over for tredjemand, hvis rettighedserhverveise ligger 
før registreringen, men som på tidspunktet for rettigheds-
erhvervelsen var bekendt med overdragelsen. Uændret 
Uændret 
Artikel 18 
[Omsætningsbeskyttede rettigheder] 
1. EF-varemærket kan pantsættes uafhængigt af virk- Uændret 
somheden eller gøres til genstand for anden omsætnings-
beskyttet ret. 
2. Stiftelsen eller overdragelsen af en omsætningsbe-
skyttet rettighed over et EF-varemærke kan først gøres 
gældende over for tredjemand efter registreringen. Artikel 18 
[Omsætningsbeskyttede rettigheder] 
Artikel 19 
[Tvangsfuldbyrdelse] 
1. EF-varemærket kan uafhængigt af virksomheden Uændret 
gøres til genstand for retsforfølgning og efterfølgende 
tvangsfuldbyrdelse. 
2. Enekompetent med hensyn til tvangsfuldbyrdelse i 
et EF-varemærke er retterne og andre myndigheder i den 
efter artikel 16 nævnte medlemsstat. Artikel 19 
[Tvangsfuldbyrdelse] 
Artikel 20 
[Konkursbehandling eller lignende] 
Så længe fælles regler for medlemsstaterne endnu ikke er 
trådt i kraft på dette område, kan et EF-varemærke kun 
inddrages under konkursbehandling eller lignende i den 
medlemsstat, hvor sådan behandling først indledes. Artikel 20 
[Konkursbehandling eller lignende] 
Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/15 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 21 
[Licens] 
1. Der kan gives licens til udnyttelse af EF-varemærket 
for alle eller en del af de varer eller tjenesteydelser, for 
hvilke det er registreret. 
2. De rettigheder, der er knyttet til udnyttelse af 
EF-varemærket, kan kun gøres gældende over for en 
licenshaver, såfremt denne overskrider den tidsmæssige 
begrænsning for sin licens eller begrænsningen med 
hensyn til de varer eller tjenesteydelser, for hvilke licensen 
er registreret, eller ikke opfylder varemærkeindehaverens 
forskrifter med hensyn til varernes eller tjenesteydelsernes 
kvalitet. 
3. Indehaveren af EF-varemærket skal drage omsorg 
* for, at licenstageren fremstiller varer eller præsterer 
tjenesteydelser af samme kvalitet som de varer eller 
tjenesteydelser, han selv fremstiller eller præsterer. Artikel 21 
[Licens] 
1. Uændret 
2. De rettigheder, der er knyttet til EF-varemærket, 
kan kun påberåbes over for en licenshaver, der overtræ­
der de for hans licens pålagte begrænsninger med hensyn 
til licensens varighed eller med hensyn til de af licensen 
omfattede varer eller tjenesteydelser, for hvilke varemær­
ket er registreret, eller ikke opfylder varemærkeindeha­
verens forskrifter med hensyn til varernes eller tjeneste­
ydelsernes kvalitet. 
3. Indehaveren af EF-varemærket skal træffe de 
nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kvaliteten af 
de varer eller tjenesteydelser, der fremstilles eller leveres 
af licenstageren, er i overensstemmelse med hans instruk-
4. Artikel 17, stk. 5 og 6 finder tilsvarende anvendelse 
på licenser. Uændret 
Artikel 22 
[Anmeldelsen som sådan af et EF-varemærke 
som genstand for ejendomsret] 
Artikel 16 til 21 finder tilsvarende anvendelse på 
anmeldelsen som sådan af EF-varemærker. Artikel 22 
[Anmeldelsen som sådan af et EF-varemærke 
som genstand for ejendomsret] 
Uændret 
AFSNIT HI 
ANMELDELSE AF ET EF-VAREMÆRKE 
Første afdeling 
INDGIVELSE AF ANMELDELSEN OG KRAVENE TIL 
ANMELDELSEN AFSNIT III 
ANMELDELSE AF ET EF-VAREMÆRKE 
Første afdeling 
INDGIVELSE AF ANMELDELSEN OG KRAVENE TIL 
ANMELDELSEN 
Artikel 23 
[Indgivelse af anmeldelsen] 
Anmeldelsen af et EF-varemærke indgives til registre-
ringsmyndigheden. Artikel 23 
[Indgivelse af anmeldelsen] 
Uændret 
1. 
holde Artikel 24 
[Kravene til anmeldelsen] 
Anmeldelse af et EF-varemærke skal navnlig inde-Artikel 24 
[Kravene til anmeldelsen] 
1. Anmeldelse af et EF-varemærke skal navnlig inde­
holde: 
Nr. C 230/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
a) oplysning om anmelderens identitet; 
b) en fortegnelse over de pågældende varer og tjeneste­
ydelser; 
c) en gengivelse af mærket; 
d) repræsentantens fuldmagt i det i artikel 72, stk. 3, 
omhandlede tilfælde. 
2. Ved anmeldelsen betales en afgift. a) oplysning om anmelderens identitet; 
b) Uændret 
c) Uændret 
d) Udgår 
2. Minimumsafgiften indbetales senest en måned efter 
indgivelsen af anmeldelsen. 
Artikel 25 
[Anmeldelsesdagen] 
Dagen for anmeldelse af et EF-varemærke er den dag, på 
hvilken de i artikel 24 nævnte dokumenter modtages, 
forudsat at minimumsafgiften på dette tidspunkt er blevet 
indbetalt til registreringsmyndigheden. Artikel 25 
[Anmeldelsesdagen] 
Dagen for anmeldelse af et EF-varemærke er den dag, på 
hvilken de i artikel 24, stk. 1, nævnte dokumenter mod­
tages. 
Anden afdeling 
FORTRINSSTILLING 
Artikel 26 
[Fortrinsret] 
1. Den, der forskriftsmæssigt har anmeldt et vare­
mærke i eller for en af Pariserkonventionens signatarsta­
ter, eller den, til hvem retten er overgået, nyder inden for 
en frist af seks måneder regnet fra datoen for den første 
registrering fortrinsret til at anmelde og registrere et 
tilsvarende EF-mærke for de varer eller tjenesteydelser, 
for hvilket dette varemærke er registreret. 
2. Enhver anmeldelse, der ifølge national lovgivning i 
den stat, i hvilken anmeldelsen er foretaget, eller ifølge 
bilaterale eller multilaterale overenskomster svarer til en 
forskriftsmæssig national anmeldelse, skal anses for 
fortrinsbegrundende. 
3. Ved forskriftsmæssig national anmeldelse forstås 
enhver anmeldelse, for hvilke anmeldelsesdagen kan 
fastslås, uanset det senere udfald af anmeldelsen. 
4. Som første anmeldelse anses også en senere 
anmeldelse, der angår samme mærke, for samme varer 
eller tjenesteydelse i eller for samme stat som den, hvor 
den første anmeldelse fandt sted, og forudsat at denne 
tidligere anmeldelse på tidspunktet for den senere anmel­
delse er taget tilbage, opgivet eller afslået uden at have 
affødt rettigheder, som fortsat består og for så vidt den 
første anmeldelse ikke allerede har tjent som grundlag for Anden afdeling 
FORTRINSSTILLING 
Artikel 26 
[Fortrinsret] 
1. Den, der forskriftsmæssigt har anmeldt et vare­
mærke i eller for en af Pariserkonventionens signatarsta­
ter, eller den, til hvem retten er overgået, nyder inden for 
en frist af 6 måneder, regnet fra datoen for indgivelsen af 
den første anmeldelse, fortrinsret med hensyn til 
anmeldelse af varemærket som EF-varemærke for varer 
eller tjenesteydelser, der er identiske med de varer og 
tjenesteydelser, for hvilke varemærket først er anmeldt 
(kun ændring i den danske version). 
2. Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/17 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
krav om fortrinsret. Den tidligere anmeldelse kan i så 
tilfælde ikke længere påberåbes som grundlag for et krav 
om fortrinsret. 
5. Er den første anmeldelse indgivet i en stat, der ikke 
har tiltrådt Pariserkonventionen, finder bestemmelserne i 
stk. 1 til 4 kun anvendelse i det omfang, den pågældende 
stat på grundlag af en første anmeldelse til registrerings-
myndigheden giver fortrinsret under betingelser og med 
virkninger svarende til dem, der er fastlagt i Pariserkon­
ventionen. 
Artikel 27 
[Fremsættelse af krav om fortrinsret] 
Den anmelder, som påberåber sig fortrinsret på grundlag 
af en tidligere anmeldelse, indgiver en fortrinserklæring. 
Registreringsmyndigheden kan kræve en genpart af 
nævnte anmeldelse og i givet fald en oversættelse til 
registreringsmyndighedens arbejdssprog. Artikel 27 
[Fremsættelse af krav om fortrinsret] 
En anmelder, som ønsker at påberåbe sig fortrinsret på 
grundlag af en tidligere anmeldelse, skal indgive en 
fortrinsretserklæring. Registreringsmyndigheden kan 
kræve kopi eller genpart af den tidligere anmeldelse og i 
givet fald en oversættelse til registreringsmyndighedens 
arbejdssprog. 
Artikel 28 
[Fortrinsrettens retsvirkning] 
Retten til fortrinsstilling medfører, at EF-varemærket 
anses for anmeldt på den dato, hvor den første anmeldelse 
fandt sted. Dette gælder dog ikke ved anvendelse af 
artikel 14. Artikel 28 
[Fortrinsrettens retsvirkning] 
Fortrinsretten indebærer, at datoen for den fortrinsbe-
grundende anmeldelse betragtes som datoen for anmel­
delsen af EF-varemærket i henseende til de rettigheder, 
der tillægges fortrinsret. 
Artikel 29 
[Ligestilling af en anmeldelse af et EF-varemærke med en 
national anmeldelse] 
Ved anvendelsen af Pariserkonventionens artikel 4 har en 
begæring om EF-varemærke, som er forsynet med en 
registreringsdato, samme retsvirkning inden for med­
lemslandene som en forskriftsmæssig national anmel­
delse. Artikel 29 
[Ligestilling af en anmeldelse af et EF-varemærke med en 
national anmeldelse] 
En EF-varemærkeanmeldelse, som er forsynet med en 
anmeldelsesdato, skal i medlemsstaterne ligestilles med 
en forskriftsmæssig national anmeldelse, når fortrinsret 
for EF-varemærkeanmeldelsen påberåbes. 
AFSNIT IV 
REGISTRERINGSPROCEDURE 
Første afdeling 
UNDERSØGELSE AF ANMELDELSEN AFSNIT IV 
REGISTRERINGSPROCEDURE 
Første afdeling 
UNDERSØGELSE AF ANMELDELSEN 
Artikel 30 
[Undersøgelse af de formelle krav til anmeldelsen] 
1. Såfremt anmeldelsen af EF-varemærket ikke op­
fylder betingelserne for, at anmeldelsesdatoen kan fast­
slås, afvises den. Artikel 30 
[Undersøgelse af de formelle krav til anmeldelsen] 
1. Registreringsmyndigheden undersøger 
a) om anmeldelsen af EF-varemærket opfylder betingel­
serne for, at anmeldelsesdatoen kan fastslås; 
Nr. C 230/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
b) om anmeldelsen af EF-varemærket er behæftet med 
formelle mangler; 
c) om afgifterne er blevet indbetalt inden for den fore­
skrevne frist. 
2. Er anmeldelsen af EF-varemærket behæftet med 
formelle mangler, eller er de betalte afgifter mindre end 
den foreskrevne afgift, men dog ikke mindre end mini­
mumsbeløbet, afslås anmeldelsen. Dersom nærværende 
forordnings bestemmelser vedrørende fremsættelse af 
krav om fortrinsret ikke iagttages, fortabes fortrinsretten 
for anmeldelsen. 2. Opfylder anmeldelsen ikke forskrifterne i stk. 1, 
opfordrer registreringsmyndigheden anmelderen til at 
afhjælpe de konstaterede mangler. 
3. Stk. 2 finder kun anvendelse efter, at anmelderen er 
blevet opfordret til at afhjælpe manglerne eller betale de 
foreskrevne afgifter. 3. Er de mangler, der er omhandlet i stk. 1, litra a), 
ikke afhjulpet inden for den foreskrevne frist, betragtes 
anmeldelsen ikke som en anmeldelse af et EF-varemærke. 
Såfremt anmelderen efterkommer registreringsmyndig-
hedens opfordring til at afhjælpe disse mangler, anses 
anmeldelsesdatoen for den dato, hvor manglerne blev 
afhjulpet. 
4. Dersom de i stk. 1, litra b) eller c) nævnte mangler 
ikke er afhjulpet inden for den foreskrevne frist, afvises 
anmeldelsen. 
5. Manglende iagttagelse af bestemmelserne vedrø­
rende fremsættelse af krav om fortrinsret medfører 
fortabelse af fortrinsretten for anmeldelsen. 
Artikel 31 
[Undersøgelse med hensyn til absolutte hindringer for 
registrering] 
1. Såfremt mærket er udelukket fra registrering i 
henhold til artikel 6 for alle eller en del af de varer eller 
tjenesteydelser, for hvilke EF-varemærket er anmeldt, 
afslås anmeldelsen for de pågældende varer eller tjene­
steydelser. 
2. Såfremt der i varemærket indgår en bestanddel, der 
mangler det fornødne særpræg, kan det som betingelse 
for registrering af dette mærke kræves, at anmelderen på 
registreringsmyndighedens anmodning erklærer at ville 
afstå fra enhver eneret over den pågældende del. 
3. Anmeldelsen kan først afslås, efter at anmelderen 
har haft mulighed for at tilbagekalde eller ændre sin 
anmeldelse eller haft lejlighed til at fremkomme med sine 
bemærkninger. 
4. Anmeldelsen bekendtgøres for de varer eller tjene­
steydelser, med hensyn til hvilke den ikke er udelukket fra 
registrering. Artikel 31 
[Undersøgelse med hensyn til absolutte hindringer for 
registrering] 
1. Uændret 
2. Såfremt der i varemærket indgår en bestanddel, der 
mangler fornødent særpræg, og medtagelsen af denne 
bestanddel i mærket kan rejse tvivl om omfanget af 
varemærkerettens beskyttelse, kan registreringsmyndig­
heden som betingelse for registrering af dette mærke 
kræve, at anmelderen erklærer at ville give afkald på 
eneretten til den pågældende del. Denne erklæring (dis-
claimer) bekendtgøres samtidig med anmeldelsen eller i 
givet fald ved registreringen af EF-varemærket. 
3. Uændret 
4. Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/19 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
5. Såfremt anmeldelsen efter bekendtgørelsen afslås i 
henhold til stk. 1 eller 2, bekendtgøres afslaget, når dette 
er blevet endeligt. 5. Uændret 
Artikel 32 
[Ændring i anmeldelsen] 
Anmeldelsen af et EF-varemærke kan ændres, når begæ­
ring herom fremsættes, og formålet er at begrænse de 
angivne varer eller tjenesteydelser eller berigtige anmelde­
rens navn og adresse, skrivefejl eller lignende eller andre 
åbenbare fejl, for så vidt en sådan berigtigelse ikke 
påvirker varemærket i væsentlig grad. Artikel 32 
[Ændring i anmeldelsen] 
1. Anmelderen kan til enhver tid tilbagekalde sin 
anmeldelse af EF-varemærket eller begrænse de deri 
angivne grupper af varer eller tjenesteydelser. Dersom 
anmeldelsen allerede er bekendtgjort, skal tilbagekaldel­
sen eller begrænsningen ligeledes bekendtgøres. 
2. Herudover kan anmeldelsen af EF-varemærket kun 
ændres på anmelderens begæring, når formålet hermed er 
at berigtige anmelderens navn og adresse, skrivefejl og 
lignende eller andre åbenbare fejl, for så vidt en sådan 
berigtigelse ikke påvirker væremærket i væsentlig grad 
eller forøger antallet af de i anmeldelsen angivne grupper 
af varer eller tjenesteydelser. Såfremt ændringerne vedrø­
rer varemærkets udseende eller de angivne grupper af 
varer eller tjenesteydelser, og først finder sted efter 
anmeldelsens bekendtgørelse, skal anmeldelsen be­
kendtgøres på ny i sin ændrede form; artikel 15, stk. 3, 
finder da tilsvarende anvendelse. 
Anden afdeling 
TREDJEMANDS ADGANG TIL AT YTRE SIG 
OG FREMSÆTTE INDSIGELSER Anden afdeling 
TREDJEMANDS ADGANG TIL AT FREMSÆTTE 
BEMÆRKNINGER OG GØRE INDSIGELSER 
Artikel 33 
[Tredjemands adgang til at ytre sig) Artikel 33 
[Tredjemands adgang til at fremsætte bemærkninger] 
Enhver fysisk eller juridisk person, samt sammenslutnin­
ger, som repræsenterer fabrikanter, producenter, tjene-
steydende virksomheder, næringsdrivende eller forbruge­
re, kan over for registreringsmyndigheden, når anmel­
delsen af EF-varemærket er bekendtgjort, skriftligt frem­
komme med begrundede bemærkninger gående ud på, at 
varemærkets registrering støder på en af de i artikel 6 
nævnte hindringer. 1. Når anmeldelsen af EF-varemærket er bekendt­
gjort, kan enhver fysisk eller juridisk person samt sam­
menslutninger, som repræsenterer fabrikanter, produ­
center, tjenesteydende virksomheder, næringsdrivende 
eller forbrugere, over for registreringsmyndigheden 
skriftligt fremkomme med begrundende bemærkninger 
gående ud på, at varemærkets registrering støder på en af 
de i artikel 6 nævnte hindringer. De pågældende bliver 
ikke dermed parter i den ved registreringsmyndigheden 
verserende registreringssag. 
2. Bemærkninger af den i stk. 1 nævnte art skal 
meddeles anmelderen, der skal hø ve lejlighed til at ytre sig 
herom. 
Artikel 34 
[Indsigelser] 
1. Indehavere af de i artikel 7 omhandlede mærker 
kan inden for en frist på tre måneder at regne fra 
bekendtgørelsen af anmeldelsen af EF-varemærket frem­
sætte indsigelser mod registrering af dette mærke. Indsi-Artikel 34 
[Indsigelser] 
1. I indtil tre måneder efter bekendtgørelsen af EF-va-
remærkeanmeldelsen kan der, under henvisning til at der 
foreligger registreringshindringer i medfør af artikel 7, 
rejses indsigelse mod varemærkets registrering: 
Nr. C 230/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
gelsen kan kun støttes på, at registrering er udelukket i 
medfør af artikel 7. a) af indehavere af ældre rettigheder af den i artikel 7, 
stk. 2, litra a) til d) nævnte.art, såvel som af de af 
varemærkeindehaveren godkendte licenstagere; 
b) af indehavere af ældre rettigheder af den i artikel 7, 
stk. 2, litra e) nævnte art eller af personer, der i 
henhold til den for dem gældende nationale lovgivning 
kan udøve en sådan rettighed; 
c) af indehavere af varemærker i det i artikel 7, stk. 3, 
nævnte tilfælde; 
2. Indsigelsen fremsættes skriftligt og skal begrundes. 
Indsigelsen anses først som fremsat, når indsigelsesafgif-
ten er betalt. Uændret 
3. Såfremt den, der fremsætter indsigelsen, hverken 
har bopæl eller hovedsæde i Fællesskabet, stiller han på 
anmelderens begæring sikkerhed for sagsomkostninger­
ne. Registreringsmyndigheden fastsætter sikkerhedsstil­
lelsens størrelse tillige med fristen for dens effektuering. 
Er sikkerheden ikke stillet inden udløbet af den fastsatte 
frist, anses indsigelsen for frafaldet. 3. Såfremt den, der fremsætter indsigelsen, hverken 
har bopæl eller forretningssted i Fællesskabet, skal han på 
anmelderens begæring stille sikkerhed for sagsomkost­
ningerne. Registreringsmyndigheden fastsætter sikker­
hedsstillelsens størrelse tillige med fristen for dens effek­
tuering. Er sikkerheden ikke stillet inden udløbet af den 
fastsatte frist, anses indsigelsen for frafaldet. 
Artikel 35 
[Behandling af indsigelsen] Artikel 35 
[Behandling af indsigelsen] 
1. Under behandlingen af indsigelsen opfordrer regi­
streringsmyndigheden parterne til at fremsætte deres 
bemærkninger. 1. (Uændret på dansk) 
2. På begæring af anmelderen eller registreringsmyn­
digheden skal indehaveren af et ældre EF-varemærke, der 
har fremsat indsigelse, godtgøre, at dette varemærke har 
været brugt i overensstemmelse med artikel 13 i de fem år, 
der er gået forud for bekendtgørelsen af anmeldelsen af 
EF-varemærket, forudsat at det ældre EF-varemærke på 
dette tidspunkt har været registreret i mindst fem år. I 
mangel af sådant bevis, forkastes indsigelsen. Såfremt det 
ældre EF-varemærke kun har været anvendt for en del af 
de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, 
skal det ved behandlingen af indsigelsen kun anses som 
registreret for denne del af varerne eller tjenesteydelserne. 
Denne bestemmelse finder anvendelse på de i artikel 7, 
stk. 2, litra b) eller c), omhandlede ældre varemærker. 2. På begæring af anmelderen eller registreringsmyn­
digheden skal indehaveren af et ældre EF-varemærke, der 
har fremsat indsigelse, godtgøre, at det ældre EF-vare­
mærke i de fem år, der er gået forud for bekendtgørelsen 
af anmeldelsen af EF-varemærket, har været anvendt 
seriøst i Fællesskabet for de varer eller tjenesteydelser, for 
hvilke det er registreret, eller at en manglende anvendelse 
er undskyldelig, forudsat at det ældre EF-varemærke på 
dette tidspunkt har været registreret i mindst fem år. I 
mangel af et sådant bevis forkastes indsigelsen. Såfremt 
det ældre EF-varemærke kun har været anvendt for en del 
af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er regi­
streret, skal det ved behandlingen af indsigelsen kun 
anses som registreret for denne del af varerne eller 
tjenesteydelserne. 
2a. Stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på de i 
artikel 7, stk. 2, litra a), omhandlede ældre nationale 
varemærker, dog således at anvendelse i den medlems­
stat, hvori det ældre nationale varemærke er beskyttet, 
sidestilles med anvendelse inden for Fællesskabet. 
3. Såfremt registreringsmyndigheden finder det hen­
sigtsmæssigt, opfordrer den parterne til at indgå et forlig. 
Med henblik herpå forelægger den parterne forslag, 3. Såfremt registreringsmyndigheden findet det hen­
sigtsmæssigt, opfordrer den parterne til at indgå en 
forligsmæssig ordning. Med henblik herpå forelægger 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/21 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
såfremt brugen af det anmeldte eller det ældre mærke 
efter myndighedens opfattelse kan finde sted på betingel­
ser, der udelukker reel fare for forveksling. 
4. Såfremt det af behandlingen af indsigelsen måtte 
fremgå, at det anmeldte mærke er udelukket fra registre­
ring for alle eller en del af de varer eller tjenesteydelser, for 
hvilke EF-varemærket er anmeldt, afslås anmeldelsen for 
de pågældende varer eller tjenesteydelser. I modsat fald 
forkastes indsigelsen. 
5. Når afslaget på begæringen om anmeldelse er 
endelig, bekendtgøres dette. den parterne forslag, såfremt den finder, at brug af det 
anmeldte EF-varemærke sideløbende med det ældre 
varemærke eller den ældre rettighed kan finde sted på 
betingelser, der udelukker reel fare for forveksling. 
4. Uændret 
5. Afslag på begæringen om anmeldelse bekendt­
gøres, når afgørelsen herom er blevet endelig. 
Tredje afdeling 
REGISTRERING Tredje afdeling 
REGISTRERING 
Artikel 36 Artikel 36 
Såfremt anmeldelsen er i overensstemmelse med bestem­
melserne i denne forordning, og registreringsafgiften er 
rettidigt betalt, registreres EF-varemærket. Er »afgiften 
ikke betalt inden for den fastsatte frist, anses anmeldelsen 
som trukket tilbage. Såfremt anmeldelsen er i overensstemmelse med de 
foreskrevne krav i denne forordning, og registreringsaf­
giften er indbetalt inden for den foreskrevne frist, regi­
streres varemærket som EF-varemærke. Er afgiften ikke 
indbetalt inden for den foreskrevne frist, anses anmel­
delsen for tilbagekaldt. 
AFSNIT V 
FORNYELSE AFSNIT V 
FORNYELSE 
Artikel 37 Artikel 37 
1. Fornyelsen af EF-varemærkets registrering sker 
efter begæring. Fornyelsen er betinget af fremlæggelse af 
en erklæring om brug og af betaling af afgifter. 1. Registreringen af EF-varemærket fornys på begæ­
ring af varemærkeindehaveren eller af en licenshaver, der 
af varemærkeindehaveren har fået udtrykkelig tilladelse 
hertil, forudsat at afgifterne er betalt. 
la. Registreringsmyndigheden skal i god tid forinden 
registreringsperiodens udløb give indehaveren af EF-
varemærket og enhver anden indehaver af en i registe­
ret noteret rettighed over EF-varemærket meddelelse 
herom. 
2. Erklæringen om brug skal angive de varer eller de 
tjenesteydelser, for hvilke EF-varemærket er blevet brugt 
i overensstemmelse med artikel 13 i løbet af de sidste fem 
år før registreringsperiodens udløb. 
3. Begæring om fornyelse, erklæring om brug og 
betaling af afgifterne kan tidligst ske seks måneder før 
registreringsperiodens udløb. Er dette ikke sket, kan disse 
foranstaltninger gyldigt foretages inden for en frist på 
seks måneder fra registreringsperiodens udløb, når der 
samtidig betales en tillægsafgift. Udgår 
3. Begæringen om fornyelse indgives, og afgifterne 
betales inden for de 6 måneder, der går forud for 
registreringsperiodens udløb. Er dette ikke sket, kan 
begæringen dog gyldigt indgives og betaling finde sted 
inden for en frist på seks måneder fra registreringsdatoens 
udløb, men i så fald mod betaling af en tillægsafgift. 
Nr. C 230/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
4. Såfremt anmeldelsen, erklæringen om brug eller 
afgifterne kun vedrører en del af de varer eller tjeneste­
ydelser, for hvilke EF-varemærket er registreret, fornyes 
registreringen kun for de pågældende varer eller tjeneste­
ydelser. 
5. Fornyelsen får virkning fra registreringsperiodens 
udløb. Den registreres. 4. Såfremt begæringen om fornyelse og den indbetalte 
afgift kun vedrører en del af de varer eller tjenesteydelser, 
for hvilke EF-varemærket er registreret, fornys registre­
ringen kun for de pågældende varer eller tjeneste­
ydelser. 
5. Uændret 
AFSNIT VI 
AFKALD, FORTABELSE OG UGYLDIGHED 
Første afdeling 
AFKALD AFSNIT VI 
AFKALD, FORTABELSE OG UGYLDIGHED 
Første afdeling 
AFKALD 
Artikel 38 Artikel 38 
1. Der kan gives afkald på EF-varemærket for alle 
eller en del af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det 
er registreret. 
2. Et afkald skal af varemærkeindehaveren skriftligt 
meddeles registreringsmyndigheden. Afkaldet har først 
virkning, når det er registreret. 
3. Til afkaldets registrering kræves samtykke af inde­
haveren af en registreret rettighed over varemærket. Hvis 
en licens er registreret, kan et afkald kun noteres i 
registeret, såfremt varemærkeindehaveren godtgør, at 
han forud har underrettet licenshaveren om, at han har til 
hensigt at give afkald på mærket. 1. Uændret 
2. Uændret 
3. Til afkaldets registrering kræves samtykke af inde­
haveren af en i registeret noteret rettighed af den i artikel 
18, 19 og 20 nævnte art. Hvis en licens er indført i 
registeret, kan et afkald kun noteres heri, dersom vare­
mærkeindehaveren godtgør, at han har underrettet 
licenshaveren om, at han har til hensigt at give afkald på 
mærket; når den herfor foreskrevne frist er udløbet, 
noteres afkaldet i registeret. 
Anden afdeling 
FORTABELSESGRUNDE OG RETSVIRKNINGERNE AF 
FORTABELSE Anden afdeling 
FORTABELSESGRUNDE OG RETSVIRKNINGERNE AF 
FORTABELSE 
Artikel 39 
[Fortabelsesgrunde] 
1. Indehaveren af EF-varemærket fortaber sine rettig­
heder, 
såfremt mærket ikke er blevet brugt i overensstemmel­
se med artikel 13 i en uafbrudt periode på fem år; 
fortabelse af retten til et EF-varemærke kan dog ikke 
gøres gældende, når mærket fra udløbet af denne 
periode og indtil indgivelsen af begæringen om for-
tabelseskendelse, har været brugt i overensstemmelse 
med artikel 13 og forudsat, at brugen har fundet sted i 
god tro; Artikel 39 
[Fortabelsesgrunde] 
1. Indehaveren af et EF-varemærke er klæres for at 
have fortabt sine rettigheder, efter at begæring herom er 
indgivet til registreringsmyndigheden eller i forbindelse 
med et kontrasøgsmål i en sag om varemærkekræn­
kelse, 
a) når der i en uafbrudt periode på fem år ikke inden for 
Fællesskabet er gjort seriøs brug af varemærket for de 
varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, 
medmindre der foreligger skellig grund til en sådan 
manglende brug; fortabelsen af retten til et EF-vare­
mærke kan dog ikke gøres gældende, når brugen af 
mærket er blevet påbegyndt eller genoptaget i god tro 
efter fem års-periodens udløb, men inden indgivelsen 
af begæringen om fortabelse eller anlæggelse af kon­
trasøgsmålet; 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/23 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
b) når mærket på grund af indehaverens forhold er blevet 
til en almindelig betegnelse for en vare eller tjeneste­
ydelse, for hvilken mærket er registreret; 
c) når mærket som følge af den brug, der gøres heraf for 
de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er regi­
streret, er egnet til at vildlede offentligheden med 
hensyn til varernes eller tjenesteydelsernes art, be­
skaffenhed eller stedlige oprindelsessted. 
2. Såfremt fortabelsesgrunden kun er til stede for en 
del af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke EF-vare-
mærket er registreret, fortabes EF-varemærket kun for de 
pågældende varer eller tjenesteydelser. 
Artikel 40 
[Retsvirkningen af fortabelse] 
1. Fortabelse af varemærkeretten fastslås ved en afgø­
relse truffet efter reglerne i denne forordning. 
2. I det omfang, EF-varemærket kendes for fortabt, 
anses retsvirkningerne, der er knyttet til EF-varemærket i 
henhold til denne forordning, for fortabt med virkning fra 
det tidspunkt, hvor en af fortabelsesgrundene er ind­
trådt. 
3. Med forbehold af nationale bestemmelser vedrø­
rende krav på erstatning for skader, der skyldes fejl eller 
ond tro fra varemærkeindehaverens side, eller nationale 
bestemmelser vedrørende uberettiget vinding, berører 
den tilbagevirkende kraft, der er knyttet til mærkets 
fortabelse, ikke: 
a) afgørelser i sager vedrørende varemærkekrænkelse, 
som har fået retskraft og er blevet fuldbyrdet før 
afgørelsen om fortabelse; 
b) aftaler, afsluttet før afgørelsen om fortabelse i det 
omfang, de er blevet opfyldt før afgørelsen; beløb, 
erlagt i henhold til den pågældende aftale, kan dog ud 
fra billighedsbetragtninger kræves tilbagebetalt, når 
omstændighederne tilsiger det. b) når mærket som følge af indehaverens virksomhed 
eller på grund af hans passivitet er blevet til en 
almindelig betegnelse inden for handelen med de varer 
eller tjenesteydelser, for hvilke mærket er registre­
ret. 
c) Uændret 
2. Såfremt fortabelsesgrunden kun er til stede for en 
del af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke EF-vare­
mærket er registreret, erklæres EF-varemærket kun for 
fortabt for de pågældende varer eller tjenesteydelser. 
Artikel 40 
[Retsvirkningen af fortabelse] 
1. Udgår 
2. I det omfang, mærkeindehaveren erklæres for at 
have fortabt sine rettigheder, anses de retsvirkninger, der 
er knyttet til EF-varemærket i henhold til denne forord­
ning, for bortfaldet med virkning fra det tidspunkt, hvor 
afgørelsen om fortabelse blev truffet. På begæring af en af 
parterne kan det i afgørelsen fastsættes, at fortabelsen 
skal have tilbagevirkende kraft fra det tidspunkt, på 
hvilket der forelå en fortabelsesgrund. 
3. Uændret 
Tredje afdeling 
UGYLDIGHEDSGRUNDE OG RETSVIRKNINGERNE AF 
UGYLDIGHED 
Artikel 41 
[Absolutte ugyldighedsgrunde] 
1. Et EF-varemærke, der er registreret i strid med 
bestemmelserne i artikel 6, er ugyldigt. Tredje afdeling 
UGYLDIGHEDSGRUNDE OG RETSVIRKNINGERNE AF 
UGYLDIGHED 
Artikel 41 
[Absolutte ugyldighedsgrunde] 
1. Et EF-varemærke, der er registreret i strid med 
bestemmelserne i artikel 6, erklæres ugyldigt efter indgi­
velse af begæring herom til registreringsmyndigheden 
eller i forbindelse med et kontrasøgsmål i en sag om 
varemærkekrænkelse. 
Nr. C 230/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
2. Er EF-varemærket registreret i strid med artikel 6, 
stk. 1, litra a), kan mærket dog ikke erklæres ugyldigt, 
såfremt det efter registreringen har fået fornødent sær­
præg. 
3. Såfremt ugyldighedsgrunden kun består for en del 
af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke EF-varemærket 
er registreret, er mærket kun ugyldigt, for så vidt angår de 
pågældende varer eller tjenesteydelser. 2. Er EF-varemærket registreret i strid med artikel 6, 
stk. 1, litra a), kan det dog ikke - uanset dette -
erklæres ugyldigt, såfremt det som følge af den brug, der 
er gjort af mærket efter registreringen, har fået fornødent 
særpræg for de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er 
registreret. 
3. Såfremt ugyldighedsgrunden kun består for en del 
af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke EF-varemærket 
er registreret, kan mærket kun erklæres ugyldigt, for så 
vidt angår de pågældende varer eller tjenesteydelser. 
Artikel 42 
[Relative ugyldighedsgrunde] Artikel 42 
[Relative ugyldighedsgrunde] 
1. EF-varemærket er ugyldigt 
a) når det er i strid med et af de i artikel 7 omhandlede 
mærker, og betingelserne i denne artikel, stk. 1 eller 3, 
er opfyldt; 
b) såfremt det er i strid med en anden ældre rettighed, og 
der er reel fare for forveksling mellem mærket og 
denne rettighed, medmindre rettigheden kun har 
lokalt begrænset karakter. Ved anden ældre rettighed 
forstås ethvert tegn, som i vareomsætningen er blevet 
brugt inden indgivelsen af anmeldelsen af EF-vare­
mærket, og som i henhold til vedkommende medlems­
stats lovgivning giver indehaveren ret til at forbyde 
brugen af et senere mærke. 1. EF-varemærket erklæres ugyldigt efter indgivelse af 
begæring herom til registreringsmyndigheden eller i 
fobindelse med et kontrasøgsmål i en sag om varemær­
kekrænkelse: 
a) når det er i strid med en af de i artikel 7 omhandlede 
ældre rettigheder, og når betingelserne i artikel 7, stk. 
1, er opfyldt, medmindre der er tale om en ældre 
rettighed, der kun har lokalt begrænset karakter; 
b) når betingelserne i artikel 7, stk. 3, er opfyldt; 
2. EF-varemærket er endvidere ugyldigt, såfremt det 
indeholder: 
a) et værk, der er beskyttet af ophavsret eller mønster­
ret; 
b) et portræt; 
c) et slægtsnavn, såfremt brugen af mærket for varer eller 
tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, i forhold 
til den, der bærer navnet, rummer farer for i væsentlig 
grad at være æreskrænkende, at skade den pågælden­
des omdømme eller kreditværdighed. 2. Udgår 
3. EF-varemærket kan ikke erklæres ugyldigt, såfremt 
indehaveren af en i stk. 1 eller 2 omhandlet rettighed har 
givet sit samtykke til dette mærkes registrering. 3. EF-varemærket kan ikke erklæres ugyldigt, såfremt 
indehaveren af en i stk. 1 omhandlet rettighed udtrykke­
ligt har givet sit samtykke til EF-varemærkets registre­
ring. 
4. Indehaveren af en af de i stk. 1 eller 2 omhandlede 
rettigheder, som har begæret EF-varemærket kendt ugyl­
digt, kan ikke indgive ny begæring om ugyldighedsken-
delse under henvisning til en anden af disse rettigheder, 4. Indehaveren af en af de i stk. 1 omhandlede 
rettigheder, som tidligere har begæret EF-varemærket 
erklæret ugyldigt eller anlagt kontrasøgsmål i forbindelse 
med en sag om varemærkekrænkelse, kan ikke indgive en 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/25 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
som han kunne have påberåbt sig til støtte for sin første 
begæring om ugyldighedskendelse. ny begæring om ugyldighedserklæring eller rejse kon­
trasøgsmål med henblik herpå under henvisning til en 
anden af disse rettigheder, som han kunne have påberåbt 
sig til støtte for sin første begæring. 
5. Artikel 41, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse. 5. Artikel 41, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse. 
Artikel 43 
[Ugyldighedens retsvirkninger] Artikel 43 
[Ugyldighedens retsvirkninger] 
1. I det omfang, EF-varemærket kendes ugyldigt, 
fortabes de retsvirkninger, der er knyttet til varemærket i 
henhold til denne forordning med virkning fra varemær­
kets stiftelse. 1. I det omfang, EF-varemærket erklæres ugyldigt, 
bortfalder de retsvirkninger, der er knyttet til varemærket 
i henhold til denne forordning, med virkning fra vare­
mærkets stiftelse. 
2. Artikel 40, stk. 1 og 3, finder tilsvarende anvendel­
se i forbindelse med EF-varemærkets ugyldighed. 2. Artikel 40, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse i 
forbindelse med EF-varemærkers ugyldighed. 
Artikel 44 
[Rettighedsfortabelse på grund af passivitet] Artikel 44 
[Rettighedsfortabelse på grund af passivitet] 
1. Indehaveren af en i artikel 42, stk. 1 eller 2, 
omhandlet rettighed, som i tre på hinanden følgende år 
har tålt brugen af EF-varemærket, kan ikke længere 
kræve dette mærke kendt ugyldigt under henvisning til 
denne eller en anden rettighed, medmindre anmeldelsen 
af EF-varemærket er sket i ond tro. 1. Indehaveren af et EF-varemærke, som i tre på 
hinanden følgende år har tålt brugen af et yngre EF-va­
remærke inden for Fællesskabet, idet han har været 
bekendt med en sådan brug, kan ikke længere kræve det 
yngre varemærke erklæret ugyldigt eller modsætte sig 
brugen heraf for varer eller tjenesteydelser, for hvilke det 
yngre varemærke er blevet anvendt, medmindre anmel­
delsen af det yngre EF-varemærke er sket i ond tro. 
la. Indehaveren af en anden af de i artikel 7, stk. 2, 
litra a) til d), omhandlede ældre rettigheder, som i tre på 
hinanden følgende år har tålt brugen af et yngre EF-va­
remærke i den medlemsstat, i hvilken den ældre rettighed 
er beskyttet, idet han har været bekendt med brugen af et 
sådant yngre mærke, kan ikke længere kræve EF-vare­
mærket erklæret ugyldigt for varer eller tjenesteydelser, 
for hvilke EF-varemærket er blevet anvendt, medmindre 
anmeldelsen af EF-varemærket er sket i ond tro. 
2. Indehaveren af et vitterligt kendt mærke, jf. arti­
kel 7, stk. 2, kan uanset bestemmelsen i stk. 1 søge 
EF-varemærket kendt ugyldigt inden for en frist på fem 
år fra dette mærkes registrering. 2. Uændret 
3. Indehaveren af et EF-varemærke kan ikke modsæt­
te sig brugen af en i stk. 1 nævnt rettighed, uanset om 
indehaveren af en sådan rettighed ikke længere kan søge 
EF-varemærket kendt ugyldigt. 3. Indehaveren af et yngre EF-varemærke kan ikke 
modsætte sig brugen af en ældre rettighed af den i stk. 1 
eller stk. la, nævnte art, uanset om denne rettighed ikke 
længere kan gøres gældende over for det yngre EF-vare­
mærke. 
Nr. C 230/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG 
Artikel 45 
[Ældre rettigheder, som kun har lokalt begrænset 
karakter] 
1. Indehaveren af en anden ældre rettighed, som kun 
har lokalt begrænset karakter, kan modsætte sig brugen 
af EF-varemærket inden for det område, hvor denne 
rettighed består. 
2. Stk. 1 finder dog ikke anvendelse, såfremt indeha­
veren af den ældre rettighed i tre på hinanden følgende år 
har tålt brugen af EF-varemærket, medmindre anmeldel­
sen af det yngre varemærke er sket i ond tro. 
3. Indehaveren af EF-varemærket kan ikke modsætte 
sig brugen af den i stk. 1 omhandlede rettighed, uanset 
om den i stk. 1 omhandlede beføjelse ikke længere kan 
gøres gældende. 
Fjerde afdeling 
FREMGANGSMÅDEN FOR REGISTRERINGSMYNDIG-
HEDENI SAGER OM FORTABELSE OG UGYLDIGHED AF 
VAREMÆRKER 
Artikel 46 
[Begæring om fortabelse eller ugyldighed 
af en varemærkeret] 
1. Begæring om fortabelse eller ugyldighed af EF-
varemærket kan indgives til registreringsmyndigheden: 
a) i de i artikel 39 og 41 nævnte tilfælde, af enhver fysisk 
eller juridisk person, samt sammenslutninger, der kan 
optræde i retssager som repræsentanter for fabrikan­
ter, producenter, tjenesteydende virksomheder, næ­
ringsdrivende eller forbrugere; 
b) i de tilfælde, der er nævnt i artikel 42, stk. 1, af 
indehaveren af mærket eller den ældre rettighed; 
c) i de tilfælde, der er nævnt i artikel 42, stk. 2, af 
indehaveren af ophavsretten eller mønsterretten, af 
bæreren af slægtsnavnet, den portrætterede person 
eller de personer, der i henhold til medlemsstaternes 
* lovgivning er berettigede til at gøre sådanne rettighe­
der gældende. 
2. Begæringen skal være skriftlig og begrundet. Den 
kan først betragtes som indgivet, når afgiften er betalt. 
3. Artikel 34, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse. ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 45 
[Ældre rettigheder, som kun har lokalt begrænset 
karakter] 
1. Indehaveren af en ældre rettighed, som kun har 
lokalt begrænset karakter, kan modsætte sig brugen af 
EF-varemærket inden for det område, hvor hans ældre 
rettighed er beskyttet. 
2. Stk. 1 finder dog ikke anvendelse, såfremt indeha­
veren af den ældre rettighed i tre på hinanden følgende år 
har tålt brugen af EF-varemærket inden for det område, 
hvor den ældre rettighed er beskyttet, idet han har været 
bekendt med en sådan brug, medmindre anmeldelsen af 
EF-varemærket er sket i ond tro. 
3. Indehaveren af EF-varemærket kan ikke modsætte 
sig brugen af den i stk. 1 omhandlede rettighed, uanset 
om denne rettighed ikke længere kan påberåbes over for 
EF-varemærket. 
Fjerde afdeling 
FREMGANGSMADEN FOR REGISTRERINGSMYNDIG­
HEDEN I SAGER OM FORTABELSE OG UGYLDIGHED AF 
VAREMÆRKER 
Artikel 46 
[Begæring om fortabelse eller ugyldighed 
af en varemærkeret] 
1. Begæring om fortabelse eller ugyldighed af EF-
varemærket kan indgives til registreringsmyndigheden: 
a) Uændret 
b) de i artikel 42, stk. 1, nævnte tilfælde, af de i 
artikel 34, stk. 1, omhandlede personer. 
c) Udgår 
2. Uændret 
3. Uændret 
4. Begæringen om fortabelse eller ugyldighed af en 
varemærkeret afslås, såfremt en domstol i en af medlems-4. Begæringen om fortabelse eller ugyldighed af en 
varemærkeret afslås, såfremt en domstol i en af medlems-
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/27 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
staterne har truffet afgørelse i en sag vedrørende det 
samme spørgsmål mellem de samme parter. staterne har truffet afgørelse i en sag vedrørende det 
samme spørgsmål mellem de samme parter, og såfremt 
denne afgørelse er blevet retskraftig. 
Artikel 47 
[Behandling af begæringen] Artikel 47 
[Behandling af begæringen] 
1. Registreringsmyndigheden kan af egen drift eller 
efter anmodning fra en af parterne udsætte sin afgørelse, 
når der for en ret i en medlemsstat i overensstemmelse 
med artikel 78, stk. 1, er anlagt kontrasøgsmål, hvorved 
EF-varemærkeretten søges kendt fortabt eller ugyldig. 
2. Når registreringsmyndigheden behandler en begæ­
ring om fortabelse eller ugyldighed af en varemærkeret, 
opfordrer den så ofte, det er nødvendigt, parterne til at 
udtale sig om de til dem rettede meddelelser, eller om 
indlæg fra de øvrige parter. 
3. Registreringsmyndigheden kan af egen drift fastslå, 
at EF-varemærket et ugyldigt i henhold til artikel 3,4 eller 
6, stk. 2, litra b) og c). 
4. På opfordring af indehaveren af EF-varemærket 
eller registreringsmyndigheden skal indehaveren af et 
ældre EF-varemærke, der er part i sagen om ugyldighed, 
godtgøre, at hans varemærke har været brugt i overens­
stemmelse med artikel 13 i de fem år, der er gået forud for 
kravet om det yngre varemærkes ugyldighed, forudsat at 
det ældre EF-varemærke på dette tidspunkt har været 
registreret i mindst fem år. Hvis sidstnævnte mærke på 
tidspunktet for bekendtgørelsen af anmeldelsen af EF-va­
remærket havde været registreret i fem år, skal indeha­
veren af det ældre EF-varemærke ligeledes godtgøre, at 
betingelserne i artikel 35, stk. 2, var opfyldt på nævnte 
tidspunkt. Godtgøres dette ikke, afslås begæringen om 
varemærkets ugyldighed. Såfremt det ældre EF-varemær­
ke kun har været anvendt for en del af de varer eller 
tjenesteydelser, for hvilke det er registreret anses det 
under behandlingen af ugyldighedsspørgsmålet kun som 
registreret for de pågældende varer eller tjenesteydelser. 
Denne bestemmelse finder anvendelse på de i artikel 7, 
stk. 2, litra b) eller c), omhandlede ældre varemærker. 1. Uændret 
5. Under behandlingen af ugyldighedssagen opfordrer 
registreringsmyndigheden parterne til at indgå forlig, 
såfremt den finder dette hensigtsmæssigt. Med henblik 
herpå forelægger den parterne forslag, såfremt brugen af 2. Under behandlingen af begæringen om fortabelse 
eller ugyldighed af en varemærkeret opfordrer registre­
ringsmyndigheden, når dette måtte være nødvendigt, 
parterne til inden for en af registreringsmyndighederne 
fastsat frist at udtale sig om meddelelser fra denne eller 
om 'indlæg fra andre parter. 
3. Registreringsmyndigheden kan af egen drift fastslå, 
at et EF-varemærke, der er registreret i strid med artikel 3, 
artikel 4 eller artikel 6, stk. 2, litra b) og c), er ugyldigt 
(vedrører kun den danske version). 
4. På opfordring af indehaveren af EF-varemærket 
eller registreringsmyndigheden, skal indehaveren af et 
ældre EF-varemærke, der er part i sagen om ugyldighed 
godtgøre, at det ældre EF-varemærke i de fem år, der er 
gået forud for kravet om det yngre varemærkes ugyldig­
hed, har været brugt seriøst inden for Fællesskabet for de 
varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, 
eller at den eventuelt manglende brug er legitimt begrun­
det, forudsat at det ældre EF-varemærke på dette tids­
punkt har været registreret i mindst fem år. Hvis det 
'ældre varemærke på tidspunktet for bekendtgørelsen af 
anmeldelsen af EF-varemærket har været registreret i 
mindst fem år, skal indehaveren af det ældre EF-vare­
mærke ligeledes godtgøre, at betingelserne i artikel 35, 
stk. 2, foreligger opfyldt på det nævnte tidspunkt. 
Godtgøres dette ikke, afslås begæringen om varemærkets 
ugyldighed. Såfremt det ældre EF-varemærke kun har 
været anvendt for en del af de varer eller tjenesteydelser, 
for hvilke det er registreret, anses det under behandlingen 
af ugyldighedsspørgsmålet kun som registreret for de 
pågældende varer eller tjenesteydelser. 
4a. Stk. 4 finder tilsvarende anvendelse på de i 
artikel 7, stk. 2, litra a), omhandlede ældre nationale 
varemærker, dog således at brug i den medlemsstat, hvor 
det ældre nationale varemærke er beskyttet, sidestilles 
med anvendelse inden for Fællesskabet. 
5. Under behandlingen af ugyldighedssagen opfordrer 
registreringsmyndigheden parterne til at indgå en forligs-
mæssig ordning, såfremt den finder dette hensigtsmæs­
sigt. Med henblik herpå forelægger den parterne forslag, 
Nr. C 230/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
EF-varemærket, det ældre mærke eller den anden ældre 
rettighed efter registreringsmyndighedens opfattelse kan 
ske på en sådan måde, at reel fare for forveksling kan 
undgås. 
6. Når afgørelsen om EF-varemærkerettens fortabelse 
eller ugyldighed er blevet endelig, slettes EF-varemærket 
af registeret. såfremt den finder, at brugen af EF-varemærket sidelø­
bende med et ældre varemærke eller en ældre rettighed 
kan ske på betingelser, der udelukker reel fare for 
forveksling hos forbrugeren. 
5a. Såfremt det under behandlingen af begæringen om 
fortabelse eller ugyldighed af en varemærkeret viser sig, at 
varemærket ikke skulle have været registreret for alle eller 
en del af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er 
registreret, fortaber indehaveren af EF-varemærket sine 
rettigheder eller mærket erklæres ugyldigt for disse varer 
eller tjenesteydelser. I modsat fald afslås begæringen om 
fortabelse eller ugyldighed af varemærkeretten. 
6. Uændret 
AFSNIT VII 
FREMGANGSMÅDEN VED KLAGE OG APPEL 
Artikel 48 
[Afgørelser, der kan påklages] 
1. Registreringsmyndighedens afgørelser kan påkla- 1. 
ges. Klagen har opsættende virkning. 
2. En afgørelse, som ikke afslutter sagsbehandlingen i 
forhold til en af parterne, kan kun påklages sammen med 
den endelige afgørelse, medmindre der ved denne afgø­
relse er åbnet mulighed for en selvstændig klage. 
Artikel 49 
[Berettigede til at klage og til at være part i appelsager] 
Enhver part i en sag, der har ført til afgørelse, har adgang 
til at klage, for så vidt afgørelsen er gået ham imod. De 
øvrige parter i sagen er uden videre parter i appelsa­
gen. 
Artikel 50 
[Tidsfrist og klagens form] 
Klagen skal indgives skriftligt til registreringsmyndighe- Uændret 
den inden to måneder fra den dato, på hvilken der er givet 
meddelelse om den afgørelse, der påklages. Klagen anses 
først for indgivet, når klageafgiften er betalt. Inden fire 
måneder fra den dato, på hvilken der er givet meddelelse 
om afgørelsen, skal der indleveres et skriftligt indlæg 
indeholdende de grunde, hvorpå klagen støtter sig. AFSNIT VII 
FREMGANGSMÅDEN VED KLAGE OG APPEL 
Artikel 48. 
[Afgørelser, der kan påklages] 
Uændret 
2. En afgørelse, som ikke afslutter sagsbehandlingen i 
forhold til en af parterne, kan kun påklages sammen med 
den endelige afgørelse, medmindre der i afgørelsen gives 
adgang til særskilt klage. 
Artikel 49 
[Berettigede til at klage og til at være part i appelsager] 
Uændret 
Artikel 50 
[Tidsfrist og klagens form] 
Artikel 51 
[Ændring af den påklagede afgørelse] 
1. Finder den afdeling, der har truffet den påklagede 
afgørelse, at klagen kan antages til behandling og er Artikel 51 
[Ændring af den påklagede afgørelse] 
Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/29 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
berettiget, tages den til følge. Dette gælder ikke, såfremt 
appellanten har en modpart i sagen. 
2. Er klagen ikke senest én måned efter modtagelsen af 
klageskriftet taget til følge, fremsendes den straks til 
appelkammeret uden nærmere stillingtagen til realiteten i 
klagen. 
Artikel 52 
[Behandling af klagen] 
Kan klagen antages, opfordrer appelkammeret så ofte, 
det er nødvendigt, parterne til at udtale sig om meddelel­
ser fra kammeret eller indlæg fra de øvrige parter. Artikel 52 
[Behandling af klagen] 
1. Kan klagen antages til behandling, undersøger 
appelkammeret, om der kan gives klageren medhold. 
2. Under behandlingen af klagen, opfordrer appel­
kammeret så ofte det er nødvendigt, parterne til inden for 
en af kammeret fastsat frist at udtale sig om meddelelser 
fra dette eller indlæg fra de øvrige parter. 
Artikel 53 
[Afgørelse af klagen] 
Træffer appelkammeret afgørelse om klagen, kan det 
enten udøve den kompetence, der tilkommer den afde­
ling, som har truffet den påklagede afgørelse, eller 
tilbagesende sagen til afgørelse i det pågældende organ. I 
sidstnævnte tilfælde er denne afdeling bundet af præmis­
serne og konklusionerne i appelkammerets afgørelse, for 
så vidt de faktiske omstændigheder er de samme. Artikel 53 
[Afgørelse af klagen] 
1. Efter undersøgelsen af, hvorvidt der kan gives 
klageren medhold, træffer appelkammeret afgørelse om 
den videre behandling af klagen. Appelkammeret kan 
enten udøve sådanne beføjelser, der falder inden for den 
kompetence, der tilkommer afdelingen, der har truffet 
den påklagede afgørelse, eller tilbagesende sagen til 
viderebehandling i det pågældende organ. 
2. Tilbagesender appelkammeret sagen til viderebe­
handling i den afdeling, der har truffet den påklagede 
afgørelse, er denne afdeling bundet af præmisserne og 
konklusionerne i appelkammerets afgørelse, for så vidt de 
faktiske omstændigheder er de samme. 
Artikel 54 
[Yderligere appel til varetagelse af parternes interesse] 
1. Appelkamrenes afgørelser kan indankes for Dom­
stolen. Anken har opsættende virkning. 
2. Anke kan ske under påberåbelse af inkompetence, 
væsentlige formelle mangler og overtrædelse af traktaten, 
af denne forordning eller af retsregler vedrørende dens 
gennemførelse, forudsat, at det ikke drejer sig om en 
national retsregel, eller under påberåbelse afmagtfordrej­
ning. Domstolen prøver ikke de faktiske omstændighe­
der, således som de er fastslået i appelkammerets afgø­
relse. Artikel 54 
[Yderligere appel til varetagelse af parternes interesse] 
1. Appelkamrenes afgørelser i klagesager kan indan­
kes for EF-Domstolen. Anken har opsættende virk­
ning. 
2. Uændret 
Nr. C 230/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG 
3. Enhver part i sagen ved appélkammeret har adgang 
til anke, for så vidt afgørelsen er gået den pågældende 
imod. ÆNDRET FORSLAG 
3. Uændret 
4. Anken indbringes for Domstolen inden to måneder 
fra meddelelsen af appelkammerets afgørelse. 4. Uændret 
5. Såfremt Domstolen tilbagesender sagen til afgørelse 
ved appelkammeret, er dette bundet af præmisserne og 
konklusionerne i Domstolens afgørelse, for så vidt de 
faktiske omstændigheder er de samme. 5. Uændret 
Artikel 55 
[Yderligere appel af retlige hensyn] 
1. Kommissionen kan af retlige hensyn indanke en af 
appelkammeret truffet afgørelse for Domstolen. Anken 
kan ske under påberåbelse af inkompetence, væsentlige 
formelle mangler, overtrædelse af traktaten eller af denne 
forordning eller nogen anden retsregel vedrørende dens 
gennemførelse, for så vidt der ikke er tale om en national 
retsregel, eller under påberåbelse af magtfordrejning. 
Bestemmelserne i dette stykke gælder kun for endelige 
afgørelser. Artikel 55 
[Yderligere appel af retlige hensyn] 
Uændret 
2. Forkastes afgørelsen, kan den ikke påberåbes af 
parterne. 
3. Justitssekretæren ved Domstolen giver meddelelse 
om anken til medlemsstaterne og Rådet, som inden to 
måneder fra denne meddelelse kan fremkomme med 
indlæg eller andre skriftlige udtalelser til Domstolen. 
4. Den i nærværende artikel fastlagte fremgangsmåde 
giver ikke anledning til hverken opkrævning eller godtgø­
relse af gebyrer og sagsomkostninger. 
AFSNIT VIII 
BESTEMMELSER OM SAGSBEHANDLINGEN AFSNIT VIII 
BESTEMMELSER OM SAGSBEHANDLINGEN 
Første afdeling 
ALMINDELIGE BESTEMMELSER Første afdeling 
ALMINDELIGE BESTEMMELSER 
Artikel 56 
[Afgørelsens begrundelse] 
Registreringsmyndighedens afgørelser skal begrundes og 
må kun støttes på grunde, som parterne har haft lejlighed 
til at udtale sig om. Artikel 56 
[Afgørelsens begrundelse] 
Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/31 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 57 
[Prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder] 
Under sagsbehandlingen ved registreringsmyndigheden 
prøver denne af egen drift de faktiske omstændigheder. 
Registreringsmyndigheden kan se bort fra kendsgernin­
ger eller bevisligheder, som ikke er påberåbt eller indsendt 
rettidigt af de pågældende parter. Artikel 57 
[Prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder] 
1. Under sagsbehandlingen ved registreringsmyndig­
heden prøver denne af egen drift de faktiske omstændig­
heder. I sager vedrørende relative registreringshindringer 
skal registreringsmyndighedens prøvelse imidlertid be­
grænses til de af parterne fremførte kendsgerninger, 
bevisligheder eller anbringender eller til indholdet af de af 
parterne fremsatte anmodninger. 
2. Registreringsmyndigheden kan se bort fra kends­
gerninger eller bevisligheder, som ikke er påberåbt eller 
fremlagt rettidigt af de pågældende parter. 
Artikel 58 
[Mundtlig forhandling] 
1. Registreringsmyndigheden anordner mundtlig 
forhandling enten af egen drift eller på begæring af en part 
i sagen, såfremt den anser det for hensigtsmæssigt. 
2. Den mundtlige forhandling ved undersøgelsesafde-
lingen, indsigelsesafdelingen og administrationsafdelin­
gen er ikke offentlig. 
3. Den mundtlige forhandling, herunder afsigelsen af 
afgørelsen, er offentlig i annullationsafdelingen og appel­
kammeret, medmindre den pågægeldende afdeling træf­
fer anden bestemmelse i tilfælde, hvor offentlighed ville 
kunne medføre alvorlige og urimelige ulemper, især for en 
part i sagen. Uanset stk. 2, finder denne bestemmelse 
anvendelse på mundtlig forhandling i indsigelsesafdelin-
gen i det i artikel 91 omhandlede tilfælde. Artikel 58 
[Mundtlig forhandling] 
Uændret 
Artikel 59 
[Bevisførelse] 
1. Under sagsbehandlingen ved registreringsmyndig- Uændret 
heden står specielt følgende bevismidler til rådighed: 
a) afhøring af parterne; 
b) indhentning af oplysninger; 
c) fremlæggelse af dokumenter og prøver; 
d) afhøring af vidner; 
e) udtalelser fra sagkyndige; 
f) besigtigelse; 
g) skriftlige, beedigede erklæringer. 
2. Den afdeling, der har fået sagen forelagt, kan lade Uændret 
bevisførelsen ske ved et af sine medlemmer. Artikel 59 
[Bevisførelse] 
Nr. C 230/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
3. Anser registreringsmyndigheden det for påkrævet, 
at en part, et vidne eller en sagkyndig afgiver mundtlig 
forklaring, 
a) indkalder registreringsmyndigheden den pågældende 
til at give møde for sig, eller også 
b) anmoder registreringsmyndigheden i overensstem­
melse med artikel 70, stk. 3, den kompetente ret i den 
stat, i hvilken den pågældende har bopæl, om at 
foretage afhøring. 
4. En part, et vidne eller en sagkyndig, der er indkaldt 
for registreringsmyndigheden, kan anmode denne om at 
blive afhørt ved en kompetent ret i den stat, i hvilken han 
har bopæl. Efter modtagelsen af sådan anmodning eller i 
tilfælde af, at indkaldelsen ikke er besvaret, kan registre­
ringsmyndigheden i overensstemmelse med artikel 70, 
stk. 3, anmode den kompetente ret om at foretage 
afhøringen af den pågældende. 
5. Afgiver en part, et vidne eller en sagkyndig forkla­
ring over for registreringsmyndigheden, kan denne, hvis 
den anser det for hensigtsmæssigt, at forklaringen afgives 
i en bindende form, anmode den kompetente ret i den 
stat, i hvilken den pågældende har bopæl, om at foretage 
fornyet afhøring under sådanne betingelser. 
6. Anmoder registreringsmyndigheden en kompetent 
ret om at foretage afhøring, kan den anmode retten om at 
foretage afhøringen i en bindende form og give et medlem 
af den pågældende afdeling adgang til at overvære 
afhøringen og enten gennem retten eller direkte at stille 
spørgsmål til parten, vidnet eller den sagskyndige. Uændret 
Artikel 60 
[Tilstilling af meddelelser] 
Registreringsmyndigheden tilstiller de berørte parter alle 
afgørelser og indkaldelser samt de meddelelser, fra hvilke 
en tidsfrist beregnes, eller som i henhold til andre 
bestemmelser i denne forordning skal tilstilles, eller hvis 
tilstilling foreskrives af formanden for registreringsmyn­
digheden. 
Artikel 61 
[Genindsættelse i tidligere rettigheder] 
1. Den ansøger eller indehaver af et EF-varemærke 
eller enhver anden part i en sagsbehandling ved registre­
ringsmyndigheden, der trods iagttagelse af al efter de 
foreliggende forhold påkrævet omhu er blevet forhindret i 
over for registreringsmyndigheden at overholde en frist, 
genindsættes på begæring i sine tidligere rettigheder, 
såfremt den manglende overholdelse af fristen i medfør af 
denne forordning direkte har til følge, at en rettighed eller 
et retsmiddel fortabes. Uændret 
5. Afgiver en part, et vidne eller en sagkyndig forkla­
ring over for registreringsmyndigheden, kan denne, hvis 
den anser det for hensigtsmæssigt, at forklaringen afgives 
under ed eller i en anden tilsvarende bindende form, i 
overensstemmelse med artikel 70, stk. 3, anmode den 
kompetente ret i den stat, i hvilken den pågældende har 
bopæl, om at foretage fornyet afhøring under sådanne 
betingelser. 
6. Anmoder registreringsmyndigheden en kompetent 
ret om at foretage afhøring, kan den i overensstemmelse 
med artikel 70, stk. 3, anmode retten om at foretage 
afhøring under ed eller i en anden tilsvarende bindende 
form og give et medlem af den pågældende afdeling 
adgang til at overvære afhøringen og enten gennem retten 
eller direkte at stille spørgsmål til parten, vidnet eller den 
sagkyndige. 
7. Parterne skal underrettes om den stedfundne vidne­
afhøring. Parterne har ret til at være til stede under 
afhøringen og stille spørgsmål til vidnet. 
Artikel 60 
[Tilstilling af meddelelser] 
Uændret 
Artikel 61 
[Genindsættelse i tidligere rettigheder] 
1. Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/33 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
2. Begæringen skal indgives skriftligt inden to måne­
der fra hindringens bortfald. Den undladte handling skal 
udføres inden for denne frist. Begæringen kan kun 
antages inden for et år fra udløbet af den ikke overholdte 
frist. I tilfælde af, at formaliteterne vedrørende fornyelsen 
ikke er blevet overholdt, fradrages den i artikel 37, stk. 3, 
fastsatte frist i fristen på et år. 
3. Begæringen skal være begrundet og angive de 
kendsgerninger, på hvilke den støttes. Den anses først for 
indgivet, når afgiften for genindsættelse i tidligere rettig­
heder er betalt. 2. Uændret 
Uændret 
4. Den afdeling, der er kompetent til at træffe afgø­
relse om den undladte handling, træffer afgørelse om 
begæringen. 
5. Bestemmelserne i denne artikel finder ikke anven­
delse på de i stk. 2 samt de i artikel 26, stk. 1, nævnte 
frister. 
6. En ansøger om eller en indehaver af et EF-varemær-
ke kan ikke i perioden imellem tidspunktet for fortabelsen 
af retten i henhold til anmeldelsen eller varemærket og 
geninsættelsen i den pågældende rettighed modsætte sig 
tredjemands brug af et tegn i god tro. Uændret 
5. Bestemmelserne i denne artikel finder ikke anven­
delse på de i stk. 2 samt de i artikel 26, stk. 1, og 
artikel 34, stk. 1, nævnte frister. 
6. Når en anmelder eller en indehaver af et EF-vare-
mærke genindsættes i sine tidligere rettigheder, kan 
vedkommende ikke gøre sine rettigheder gældende over­
for tfedjemand for varer eller tjenesteydelser, som denne i 
god tro har bragt i handelen under dette varemærke i 
perioden mellem tidspunktet for fortabelsen af retten i 
henhold til anmeldelsen eller varemærket og det tids­
punkt, hvor genindsættelsen i disse rettigheder er blevet 
bekendtgjort. 
Artikel 62 
[Henvisning til almene principper] 
I det omfang, denne forordning ikke indeholder bestem­
melser om sagsbehandlingen, tager registreringsmyndig-
heden hensyn til de principper, der på dette område er 
almindelig anerkendt i medlemsstaterne. Artikel 62 
[Henvisning til almene principper] 
I det omfang denne forordning, gennemførelsesforord­
ningen, afgiftsregulativet eller appelkamrenes procesreg­
lement ikke indeholder bestemmelser om sagsbehandlin­
gen, tager registreringsmyndigheden hensyn til de prin­
cipper, der på dette område er almindelig anerkendt i 
medlemsstaterne. 
Artikel 63 
[Betalingsforpligtelsers ophør] 
1. Registreringsmyndighedens krav på betaling af 
afgift forældes efter fire år fra udløbet af det kalenderår, i 
hvilket afgiften er forfalden. 
2. Krav mod registreringsmyndigheden på tilbagebe­
taling af afgifter eller af beløb, der ved betaling af en afgift 
er betalt for meget, forældes efter fire år fra udløbet af det 
kalenderår, i hvilket kravet er opstået. 
3. Fristen afbrydes i det i stk. 1 nævnte tilfælde ved en 
opfordring til betaling af afgiften og i det i stk. 2 nævnte 
tilfælde ved en skriftlig og begrundet fremsættelse af 
kravet. Ved afbrydelsen begynder fristen øjeblikkelig at Artikel 63 
[Betalingsforpligtelsers ophør] 
Uændret 
Nr. C 230/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
løbe på ny, og den udløber senest seks år efter udløbet af 
det år, i hvilket fristen oprindeligt begyndte at løbe, 
medmindre der i mellemtiden er anlagt retssag til fuld­
byrdelse af kravet; i så fald udløber fristen tidligst et år 
efter, at dommen har fået retskraft. 
Anden afdeling 
OMKOSTNINGER 
Artikel 64 
[Fordeling af omkostningerne) 
1. Enhver part i indsigelses-, fortabelses- eller ugyldig-
hedssagen udreder selv de omkostninger, han har pådra­
get sig, medmindre indsigelsesafdelingen eller annulla-
tionsafdelingen ud fra rimelighedshensyn træffer afgørel­
se om en anden fordeling af de omkostninger, der står i 
forbindelse med mundtlig forhandling eller bevisførelse. 
Afgørelse om fordeling af omkostninger kan også træffes 
på begæring, såfremt anmeldelsen af EF-varemærket, 
indsigelsen, kravet om fortabelse eller ugyldighed træk­
kes tilbage, såfremt EF-varemærket ikke fornys, eller 
indehaveren har givet afkald på mærket. Anden afdeling 
OMKOSTNINGER 
Artikel 64 
[Fordeling af omkostningerne] 
1. Hver part i en indsigelses-, fortabelses-, ugyldig­
heds- eller appelsag udreder selv de omkostninger, han 
har pådraget sig, medmindre indsigelsesafdelingen, 
annullationsafdelingen eller appelkammeret ud fra rime­
lighedshensyn træffer afgørelse om en anden fordeling af 
nødvendige omkostninger, herunder rejseudgifter, dag­
penge og salær til agent, rådgiver eller advokat. Afgørelse 
om fordeling af omkostningerne kan også træffes på 
begæring, såfremt anmeldelsen af EF-varemærket, indsi­
gelsen, kravet om fortabelse eller ugyldighed trækkes 
tilbage, eller såfremt EF-varemærket ikke fornys eller 
indehaveren har givet afkald på mærket. 
2. Stk. 1 finder anvendelse på de omkostninger, som 
parterne i appelsagen har pådraget sig. Den af appelkam­
meret trufne afgørelse om fordelingen af omkostningerne 
kan imidlertid vedrøre samtlige nødvendige omkostnin­
ger, navnlig rejse- og opholdsomkostninger og salæret til 
agent, rådgiver eller advokat. Udgår 
3. Indsigelsesafdelingens eller annullationsafdelin-
gens kontor fastsætter på begæring størrelsen af de 
omkostninger, der skal tilbagebetales i henhold til en 
afgørelse om omkostningsfordeling. Dette omkostnings-
beløb kan på begæring ændres ved en afgørelse fra 
indsigelsesafdelingen eller annullationsafdelingen. Uændret 
Artikel 65 
[Tvangsfuldbyrdelse af afgørelser om fastsættelse af 
omkostninger] 
1. Enhver endelig afgørelse truffet af registrerings-
myndigheden om fastsættelse af sagsomkostninger kan 
tvangsfuldbyrdes. Artikel 65 
[Tvangsfuldbyrdelse af afgørelser om fastsættelse af 
omkostninger] 
Uændret 
2. Tvangsfuldbyrdelsen er underkastet de borgerlige 
retsplejeregler, der gælder i den medlemsstat, på hvis 
område fuldbyrdelsen finder sted. Fuldbyrdelsespåteg-
ning meddeles, idet kun dokumentets ægthed prøves, af 
den nationale myndighed, som de enkelte medlemsstaters 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/35 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
regering måtte udpege med henblik herpå, og hvorom 
meddelelse gives til registreringsmyndigheden og Dom­
stolen. 
3. Når disse formforskrifter er iagttaget på foranled­
ning af den interesserede part, kan denne foranstalte 
tvangsfuldbyrdelsen ved direkte henvendelse til den efter 
national lovgivning kompetente myndighed. 
4. Tvangsfuldbyrdelsen kan kun udsættes efter afgø­
relse fra Domstolen. Prøvelse af fuldbyrdelsesforanstalt-
ningernes lovmæssighed henhører dog under de nationale 
retters kompetence. 
Tredje afdeling 
OPLYSNINGER TILGÆNGELIGE FOR OFFENTLIGHE­
DEN OG FOR MEDLEMSSTATERNES MYNDIGHEDER 
Artikel 66 
[Register over EF-varemærker] 
Registreringsmyndigheden fører et register, der benævnes 
»Registeret over EF-varemærker« og indeholder de oplys­
ninger, hvis registrering er foreskrevet i denne forord­
ning. Registeret er offentligt tilgængeligt. Tredje afdeling 
OPLYSNINGER TILGÆNGELIGE FOR OFFENTLIGHE­
DEN OG FOR MEDLEMSSTATERNES MYNDIGHEDER 
Artikel 66 
[Register over EF-varemærker] 
Registreringsmyndigheden fører et register, der benævnes 
»Registeret over EF-varemærker«, og som indeholder de 
oplysninger, hvis registrering er foreskrevet i denne 
forordning eller i gennemførelsesforordningen. Registe­
ret er offentligt tilgængeligt. 
Artikel 67 
[Aktindsigt] 
1. Adgang til aktindsigt vedrørende EF-varemærke-
anmeldelser, som endnu ikke er Bekendtgjort, fås kun 
med anmelderens samtykke. 
2. Enhver, der godtgør, at anmelderen direkte eller 
indirekte har bekræftet, at anmelderen efter EF-varemær-
kets registrering ville kunne påberåble sig dette over for 
ham, kan få adgang til sagens akter forud for bekendt­
gørelsen af anmeldelsen og uden anmelderens samtyk­
ke. 
3. Efter bekendtgørelsen af EF-varemærkeanmeldel-
sen kan enhver på begæring få adgang til akterne 
vedrørende den pågældende anmeldelse og EF-varemær-
ket. Visse dokumenter i akterne kan dog undtages fra 
denne bestemmelse. Artikel 67 
[Aktindsigt] 
1. Uændret 
2. Uændret 
3. Efter bekendtgørelsen af EF-varemærkeanmeldel-
sen kan enhver på begæring få adgang til akterne 
vedrørende den pågældende anmeldelse og det på grund­
lag heraf meddelte EF-varemærke. Visse dokumenter i 
akterne kan dog undtages fra denne bestemmelse, jf. 
bestemmelserne i gennemførelsesforordningen. 
Artikel 68 
[Registreringstidende for EF-varemærker] 
Registreringsmyndigheden udgiver regelmæssigt en re­
gistreringstidende for EF-varemaerker, der offentliggør Artikel 68 
[Registreringstidende for EF-varemærker] 
Registreringsmyndigheden udgiver regelmæssigt: 
Nr. C 230/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
stedfundne registreringer i registreret og alle andre angi­
velser vedrørende EF-varemærker, hvis bekendtgørelse er 
foreskrevet i denne forordning. a) en registreringstidende for EF-varemærker, hvori 
tilførsler til EF-varemærkeregistreret såvel som andre 
oplysninger vedrørende EF-varemærker, hvis be­
kendtgørelser er foreskrevet i denne forordning, 
offentliggøres; 
b) et meddelelsesblad, der indeholder almindelige med­
delelser og oplysninger fra formanden for registre-
ringsmyndigheden samt andre oplysninger vedrøren­
de denne forordning og dens gennemførelse. 
Artikel 69 
[Klassificering] 
De varer og tjenesteydelser, for hvilke der anmeldes 
EF-varemærker, klassificeres efter den af registrerings-
myndigheden udarbejdede klassificering. Artikel 69 
[Klassificering] 
Uændret 
Artikel 70 
[Administrativt og retligt samarbejde] 
1. Registreringsmyndigheden og medlemsstaternes 
domstole eller de kompetente myndigheder yder efter 
anmodning hinanden bistand ved at meddele oplysninger 
eller tilsende sagsakter, medmindre denne forordning 
bestemmer andet. Dersom registreringsmyndigheden til­
sender domstole, en anklagemyndighed eller de centrale 
myndigheder for industriel ejendomsret sagsakter, gælder 
den i artikel 67 indeholdte begrænsning ikke. 
2. De oplysninger, der indhentes i henhold til stk. 1, 
kan kun anvendes til det formål, hvortil de er bestemt. 
Registreringsmyndigheden og medlemsstaternes domsto­
le eller andre kompetente myndigheder samt de dér 
ansatte embedsmænd må ikke videregive de oplysninger, 
som de bliver bekendt med i medfør af stk. 1, og som 
ifølge sagens natur er omfattet af tavshedspligten. 
3. Efter modtagelsen af retsanmodning fra registre­
ringsmyndigheden foretager medlemsstaternes domstole 
eller andre kompetente myndigheder for registrerings­
myndigheden og inden for rammerne af deres kompeten­
ce bevisførelser eller andre retslige handlinger. Artikel 70 
[Administrativt og retligt samarbejde] 
1. Uændret 
Uændret 
Uændret 
4. Hver medlemsstat udpeger en centralmyndighed, 
der har til opgave at modtage retsanmodninger fra 
registreringsmyndigheden og videresende dem til den 
kompetente myndighed til foranstaltning. 
Artikel 71 
[Udveksling af publikationer] 
Registreringsmyndigheden og medlemsstaternes centrale 
myndigheder for industriel ejendomsret tilsender efter 
anmodning vederlagsfrit hinanden et eller flere eksempla­
rer af deres publikationer til de pågældende myndighe­
ders eget brug. Artikel 71 
[Udveksling af publikationer] 
1. Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/37 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
2. Registreringsmyndigheden kan indgå aftaler om 
udveksling eller levering af publikationer. 
Fjerde afdeling 
REPRÆSENTATION Fjerde afdeling 
REPRÆSENTATION 
Artikel 72 
[Almindelige principper for repræsentation] 
1. Ingen er forpligtet til at lade sig repræsentere ved 
registreringsmyndigheden. 
2. Fysiske eller juridiske personer, der hverken har 
bopæl eller sæde i Fællesskabet, skal dog være repræsen­
teret i enhver sag, der behandles ved registreringsmyndig­
heden. 
3. Fysiske eller juridiske personer, der har deres bopæl 
eller sæde i Fællesskabet, kan ved registreringsmyndighe­
den handle gennem en af deres ansatte; denne skal være i 
besiddelse af en fuldmagt. En ansat hos en af nærværende 
bestemmelse omfattet juridisk person kan i givet fald, 
uanset stk. 2, også handle for andre juridiske personer, 
der har økonomisk tilknytning til førstnævnte juridiske 
person. Artikel 72 
[Almindelige principper for repræsentation] 
Uændret 
1, Artikel 73 
[Faglig repræsentation] 
1, Repræsentation af fysiske og juridiske personer for 
registreringsmyndigheden kan varetages af 
a) enhver advokat, der er berettiget til at praktisere i en 
medlemsstat, og som har sit forretningssted i Fælles­
skabet, i det omfang han i den pågældende stat kan 
handle som fuldmægtig i varemærkesager; 
b) anerkendte fuldmægtige, der er opført på en af 
registreringsmyndigheden ført liste. 
2. På listen over anerkendte fuldmægtige kan opføres 
enhver fysisk person, der opfylder følgende betingelser: 
a) han skal være statsborger i en af medlemsstaterne; 
b) han skal have sit forretningssted eller arbejdssted i 
Fællesskabet; 
c) han skal være berettiget til at repræsentere fysiske eller 
juridiske personer i varemærkesager over for den 
kompetente myndighed i den medlemsstat, i hvilken 
han har sit forretningssted eller arbejdssted; hvis 
repræsentationsbeføjelsen i den pågældende stat ikke 
er underkastet krav om særlige faglige kvalifikationer, 
skal den, der ansøger om opførelse på listen, i mindst 
fem år regelmæssigt have optrådt som fuldmægtig i Artikel 73 
[Faglig repræsentation] 
Uændret 
Nr. C 230/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
varemærkesager for den pågældende stats kompetente 
myndigheder. 
3. Opførelse på listen sker efter anmodning ledsaget af 
en attest fra den centrale myndighed for industriel 
ejendomsret, hvoraf det fremgår, at de i stk. 2 nævnte 
betingelser er opfyldt. 
AFSNIT IX 
KOMPETENCE OG RETSPLEJE I SØGSMÅL 
VEDRØRENDE EF-VAREMÆRKER AFSNIT IX 
KOMPETENCE OG RETSPLEJE I SØGSMÅL 
VEDRØRENDE EF-VAREMÆRKER 
Første afdeling 
RETTERNES KOMPETENCE Første afdeling 
RETTERNES KOMPETENCE 
Artikel 73a 
Hvor andet ikke er fastsat i denne forordning, finder 
konventionen om retternes kompetence og om fuldbyr­
delse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder han­
delssager, undertegnet i Bruxelles den 27. september 
1978, som ændret ved konventionen om kongeriget 
Danmarks, Irlands og Det forenede Kongerige Storbri­
tannien og Nordirlands tiltrædelse af denne konvention, 
undertegnet i Luxembourg den 9. oktober 1978, samt ved 
konventionen om Den hellenske Republiks tiltrædelse 
af denne konvention, undertegnet i Luxembourg den 
25. oktober 1982, hvilket tre konventioner i det følgende 
benævnes som »fuldbyrdelseskonventionen«, anvendelse 
på søgsmål vedrørende EF-varemærker og på afgørelser, 
som træffes i forbindelse med sådanne søgsmål. 
Artikel 74 
[De nationale retters kompetence til at påkende sager om 
krænkelse af EF-varemærker] Artikel 74 
[De nationale retters kompetence til at påkende sager om 
krænkelse af EF-varemærker] 
1. Søgsmål om krænkelse af EF-varemærker indbrin­
ges for retten i den medlemsstat, hvor sagsøgte har sin 
bopæl eller, såfremt han ikke har en sådan bopæl, en 
virksomhed. Har sagsøgte hverken sin bopæl eller en 
virksomhed i en medlemsstat, indbringes søgsmålet for 
retten i den medlemsstat, hvor sagsøger har bopæl eller i 
mangel heraf en virksomhed. Har hverken sagsøgte eller 
sagsøger en sådan bopæl eller virksomhed, indbringes 
søgsmålet for retten i den stat, på hvis område registre-
ringsmyndigheden har sit sæde. Den ret, for hvilken 
søgsmålet er indbragt, er kompetent med hensyn til 
krænkelser, der påstås begået i enhver af medlems­
staterne. 1. Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/39 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
2. Søgsmål om krænkelse af et EF-varemærke kan 
ligeledes indbringes for retten i den medlemsstat, hvor en 
krænkelse har fundet sted. Den ret, for hvilken søgsmålet 
er indbragt, er kun kompetent med hensyn til krænkelser, 
der påstås begået på den pågældende stats område. 
3. Hvis den ret, for hvilken søgsmålet er indbragt, 
statuerer, at EF-varemærket krænkes af et andet EF-va­
remærke, forbyder den brugen af sidstnævnte mærke på 
hele Fællesskabets område; i andre tilfælde får afgørelsen 
kun virkning i den medlemsstat, på hvis område kræn­
kelsen har fundet sted. Uændret 
3. Hvis den ret, for hvilken søgsmålet er indbragt, 
statuerer, at EF-varemærket krænkes af et andet vare­
mærke eller et andet tegn, forbyder den brugen af dette 
mærke eller tegn med virkning for hele Fællesskabets 
område; retten træffer på samme måde bestemmelse om 
iværksættelse af foreløbige foranstaltninger. 
4. En ret i en medlemsstat, der har fået forelagt en sag 
om et EF-varemærke, kan af egen drift eller på begæring 
af en af parterne indhente en sagkyndig udtalelse fra 
registreringsmyndigheden med hensyn til betydningen, 
definitionen og udtalelsen af et bestemt ord, der indgår i et 
varemærke, eller med hensyn til ethvert andet tegn, der er 
genstand for søgsmålet. Registreringsmyndighedens ud­
talelse indgår som bevismiddel i den for retten foreliggen­
de sag. 
Artikel 75 
[Supplerende bestemmelser] 
Medlemsstaterne træffer bestemmelse om, at søgsmål om 
krænkelse af EF-varemærker, der anlægges i første 
instans, anlægges ved samme ret for hele deres område 
eller for flere retskredse. Artikel 75 
[Supplerende bestemmelser] 
Medlemsstaterne træffer bestemmelser om, at søgsmål 
om krænkelse af EF-varemærker, der anlægges i første 
instans, påkendes af en ret, hvis jurisdiktion omfatter hele 
statens område eller flere retskredse (sproglig ændring, 
der kun vedrører den danske version). 
Anden afdeling 
RETSPLEJE 
Artikel 76 
[Retsplejeregler] 
Hvor andet ikke er fastsat i denne forordning, behandles 
søgsmål om krænkelse af EF-varemærker efter de i 
medlemsstaterne gældende retsplejeregler om tilsvarende 
søgsmål vedrørende nationale varemærker. Anden afdeling 
RETSPLEJE 
Artikel 76 
[Retsplejeregler] 
Sager om foreløbige foranstaltninger i anledning af 
varemærkekrænkelse, behandles - medmindre andet er 
fastsat i denne forordning - efter de nationale retspleje­
regler, der finder anvendelse i sager om krænkelse af 
nationale varemærker i den medlemsstat, hvor retten, der 
har fået indbragt sagen, er beliggende. 
Artikel 77 
[Anlæggelse af søgsmål om varemærkekrænkelse] 
1. Søgsmålet om krænkelse anlægges af indehaveren 
af EF-varemærket. En licenshaver kan kun anlægge sag 
om krænkelse af varemærket med indehaverens samtyk­
ke. Artikel 77 
[Anlæggelse af søgsmål om varemærkekrænkelse] 
Uændret 
Nr. C 230/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
2. Enhver licenshaver har mulighed for at indtræde i 
den af indehaveren af EF-varemærket anlagte sag om 
krænkelse med henblik på at få erstatning for den skade, 
der måtte være påført ham selv. 
Artikel 78 
[Kontrasøgsmål med påstand om varemærkerettens 
ugyldighed eller fortabelse] 
1. Den ret, ved hvilken søgsmålet om krænkelse af et 
EF-varemærke er anlagt, er kompetent til at påkende et af 
den oprindelige sagsøgte anlagt kontrasøgsmål, hvorved 
EF-varemærket søges kendt fortabt eller ugyldigt. 
2. Et kontrasøgsmål om fortabelse eller ugyldighed 
afvises, såfremt registreringsmyndigheden allerede har 
truffet afgørelse i en sag vedrørende samme spørgsmål 
mellem de samme parter. 
3. Artikel 47, stk. 2 til 5, finder tilsvarende anven­
delse. 
4. Dersom retten statuerer, at EF-varemærkeretten er 
fortabt eller ugyldig, træffer retten af egen drift bestem­
melse om varemærkets slettelse af registeret. Så snart 
afgørelsen har fået retskraft, slettes varemærket af regi­
streringsmyndigheden efter anmodning fra den part, der 
først fremsætter begæring herom. Artikel 78 
[Kontrasøgsmål med påstand om varemærkerettens 
ugyldighed eller fortabelse] 
Uændret 
Artikel 79 
[Udsættelse af sagen] 
1. Den ret, ved hvilken kontrasøgsmål om EF-vare-
mærkerettens fortabelse eller ugyldighed er anlagt i 
overensstemmelse med artikel 78, stk. 1, kan af egen drift 
eller på begæring af en af parterne udsætte behandlingen 
og opfordre den oprindelige sagsøgte til at indgive 
begæring om varemærkets fortabelse eller ugyldighed for 
registreringsmyndigheden inden for en af retten fastsat 
frist. Artikel 79 
[Udsættelse af sagen] 
Uændret 
2. Den ret, ved hvilken sag om et EF-varemærke er 
anlagt, kan ligeledes af egen drift eller på begæring af en af 
parterne udsætte sagens behandling, når krav om EF-va-
remærkerettens fortabelse eller ugyldighed er fremsat for 
registreringsmyndigheden. 
Artikel 80 
[Realitetsindsigelser] 
Indsigelse gående ud på, at EF-varemærkeretten er 
fortabt eller ugyldig, kan ikke fremsættes som realitets-
indsigelse i sager om EF-varemærker. Artikel 80 
[Realitetsindsigelser] 
Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/41 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
AFSNIT X AFSNIT X 
INDVIRKNING PÅ MEDLEMSSTATERNES INDVIRKNING PÅ MEDLEMSSTATERNES 
RETSREGLER RETSREGLER 
Første afdeling Første afdeling 
FORBUD MOD DOBBELT BESKYTTELSE FORBUD MOD DOBBELT BESKYTTELSE 
Artikel 81 Artikel 81 
1. Såfremt indehaveren af EF-varemærket ligeledes i 
en medlemsstat er indehaver af et nationalt varemærke, 
som er identisk med eller ligner EF-varemærket, for varer 
eller tjenesteydelser af samme eller lignende art som dem, 
for hvilke EF-varemærket er registreret, suspenderes det 
nationale varemærkes retsvirkninger med virkning fra 
den dag, hvor bekendtgørelse af EF-varemærkets regi­
strering fandt sted, og så længe dette sidstnævnte mærke 
vedbliver at have retsvirkning. 
2. Indehaveren af EF-varemærket kan dog til fordel 
for EF-varemærket påberåbe sig datoen for det nationale 
varemærkes stiftelse i forhold til den medlemsstat, hvor 
det nationale mærke bestod eller fortsat er registreret. 
3. Slettes EF-varemærket som følge af varemærkeret­
tens fortabelse på grund af manglende brug, vil - uanset 
reglen i stk. 1 - det nationale varemærkes retsvirkninger 
ikke indtræde på ny. 
Anden afdeling 
FORBUD MOD AT ANVENDE MEDLEMSSTATERNES 
RETSREGLER PÅ EF-VAREMÆRKERNE 
Artikel 82 
Medmindre andet følger af artikel 45, er spørgsmålet om 
gyldigheden af et EF-varemærke eller brugen heraf ikke 
underkastet medlemsstaternes retsregler. 1. Såfremt indehaveren af EF-varemærket ligeledes i 
en medlemsstat er indehaver af et nationalt varemærke, 
som er identisk med eller ligner EF-varemærket, for varer 
eller tjenesteydelser af samme eller lignende art som dem, 
for hvilket EF-varemærket er registreret, suspenderes det 
nationale varemærkes retsvirkninger i det omfang det 
nationale varemærke giver samme rettigheder som EF-va­
remærket, med virkning fra den dag, hvor bekendtgørelse 
af EF-varemærkets registrering finder sted, og så længe 
dette sidstnævnte mærke vedbliver at have retsvirk­
ning. 
la. En person, der i en medlemsstat har anlagt sag om 
krænkelse af et EF-varemærke eller et nationalt varemær­
ke, der ikke giver samme rettigheder som EF-varemær­
ket, kan ikke på grundlag af det parallelle, men suspen­
dere varemærke anlægge ny sag mod samme part eller 
den, til hvem denne part har overdraget sine rettigheder, 
for så vidt der er tale om samme overtrædelse eller en 
senere hermed identisk overtrædelse. 
2. Indehaveren af EF-varemærket kan dog til fordel 
for EF-varemærket påberåbe sig datoen for det nationale 
varemærkes stiftelse i forhold til den medlemsstat, hvor 
det nationale mærke bestod eller fortsat er registreret. 
(Ingen ændring på dansk). 
3. Slettes EF-varemærket som følge af varemærkeret­
tens fortabelse på grund af manglende brug, vil - uanset 
reglen i stk. 1 - det nationale varemærkes retsvirkninger 
ikke indtræde på ny. (Ingen ændring på dansk). 
Anden afdeling 
FORBUD MOD AT ANVENDE MEDLEMSSTATERNES 
RETSREGLER PÅ EF-VAREMÆRKERNE 
Artikel 82 
1. Medmindre andet følger af artikel 45 og artikel 74 
til 76, er spørgsmålet om brugen af EF-varemærket ikke 
underkastet medlemsstaternes retsregler. Medlemsstater­
nes retsregler vedrørende foreløbige forholdsregler finder 
dog anvendelse, forudsat at afgørelsen om endeligt 
forbud først træffes efter at den i artikel 46 og 47 nævnte 
sag er afsluttet. 
2. Uanset bestemmelsen i stk. 1, kan der på grundlag 
af de nationale regler vedrørende erstatningsansvar eller 
uretmæssig konkurrence anlægges sag mod et EF-vare-
Nr. C 230/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
mærke, for så vidt brugen af et hertil svarende nationalt 
varemærke i henhold til de ovennævnte nationale bestem­
melser kan forbydes, og forudsat, at en sådan sag ikke 
støttes på en af de i artikel 7 og artikel 41 nævnte 
grunde. 
Tredje afdeling 
OVERGANG TIL NATIONAL 
VAREMÆRKEANMELDELSE 
Artikel 83 
[Begæring om national registrering] 
1. Medlemsstaternes centrale myndigheder for be­
skyttelse af industriel ejendomsret kan ikke på grundlåg 
af et anmeldt eller registreret EF-varemærke påbegynde 
registreringen af mærket som nationalt varemærke, med­
mindre det sker på begæring af anmelderen eller indeha­
veren af et EF-varemærke og da kun i følgende tilfæl­
de: 
a) hvis anmeldelsen af EF-varemærket er afslået, tilba­
getaget eller betragtes som tilbagetaget; 
b) hvis EF-varemærket ikke længere har retsvirkning, 
medmindre dette skyldes varemærkets slettelse af 
registeret efter afgørelse om varemærkerettens forta­
belse som følge af manglende brug af varemærket. 
2. Stk. 1 finder kun anvendelse i de medlemsstater, 
hvor der ikke af registreringsmyndigheden eller en natio­
nal ret er konstateret, at der foreligger de i denne 
forordning nævnte registreringshindringer eller ugyldig­
hedsgrunde. 
3. Begæring om overgang til national behandling skal 
indgives senest tre måneder efter den dag, hvor anmeldel­
sen er afslået eller trukket tilbage, eller EF-varemærket 
ophører med at have retsvirkning. Den anmelder eller 
indehaver, som ikke overholder denne frist, fortaber 
retten til at påberåbe sig anmeldelsesdatoen eller EF-va­
remærket til fordel for det nationale mærke. Tredje afdeling 
OVERGANG TIL NATIONAL 
VAREMÆRKEANMELDELSE 
Artikel 83 
[Begæring om national registrering] 
Uændret 
Artikel 84 
[Indgivelse af begæring om overgang til national 
behandling] 
1. Medlemsstaterne fastsætter kravene til indgivelse af 
begæring om overgang til national behandling. 
2. Efter anmodning og betaling af afgiften stiller 
registreringsmyndigheden en genpart af akterne vedrø­
rende anmeldelsen af EF-varemærket eller akterne vedrø­
rende EF-varemærket til rådighed for anmelderen eller 
indehaveren. Artikel 84 
[Indgivelse af begæring om overgang til national 
behandling] 
Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/43 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 85 
[Meddelelser og bekendtgørelser] 
1. Medlemsstaternes centrale myndigheder for be- Uændret 
skytteise af industriel ejendomsret giver registreringsmyn-
digheden meddelelse om modtagelse af en begæring om 
overgang til national behandling. 
2. Begæringens modtagelse noteres i registeret over 
EF-varemærker. Den bekendtgøres, såfremt anmeldelsen 
af EF-varemærket er blevet bekendtgjort. Artikel 85 
[Meddelelser og bekendtgørelser] 
AFSNIT XI 
EF-GARANTIMÆRKER OG EF-FÆLLESMÆRKER 
Artikel 86 
[ EF-garantimærker] AFSNIT XI 
EF-GARANTIMÆRKER OG EF-FÆLLESMÆRKER 
Artikel 86 
[ EF-garantimærker] 
1. EF-garantimærker kan bestå af alle tegn, som ved Uændret 
anmeldelsen betegnes som EF-garantimærke, og som har 
til formål at garantere beskaffenheden, fremstillingsme­
toden eller andre fælles egenskaber ved varer eller 
tjenesteydelser, som hidrører fra de forskellige virksom­
heder, der gør brug af mærket under indehaverens 
kontrol. 
2. EF-garantimærket kan ikke benyttes for varer eller 
tjenesteydelser, som indehaveren eller en person, der 
økonomisk er tilknyttet ham, måtte fremstille eller 
udbyde. 
Artikel 87 
[ EF-fællesmærker] 
Sammenslutninger af fabrikanter, producenter, tjeneste- Uændret 
ydende virksomheder eller næringsdrivende, som har 
selvstændig retsevne, kan anmelde EF-f ællesmærker, der 
ved anmeldelsen betegnes som sådanne, og som er egnet 
til at adskille medlemmernes varer eller tjenesteydelser fra 
andre virksomheders. Artikel 87 
[EF-fællesmærker] 
Artikel 88 
[Anvendelige bestemmelser] 
Bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse på 
EF-garantimærker og EF-fællesmærker, medmindre 
andet er fastsat i artikel 86 til 98. Artikel 88 
[Anvendelige bestemmelser] 
Uændret 
Artikel 89 
[Bestemmelser for mærkets benyttelse] 
1. Anmeldelsen af EF-garantimærke eller EF-fælles-
mærke skal være ledsaget af bestemmelser for mærkets 
benyttelse. Artikel 89 
[Bestemmelser for mærkets benyttelse] 
Uændret 
Nr. C 230/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
2. Bestemmelserne for EF-garantimærket skal inde­
holde en angivelse af de fælles egenskaber ved de varer 
eller de tjenesteydelser, som mærket garanterer, og de 
nærmere regler for en pålidelig og effektiv kontrol med 
mærkets benyttelse, samt angive passende sanktioner. 
Artikel 90 
[Afslag på anmeldelse] 
1. En anmeldelse af et EF-garantimærke eller EF-fæl-
lesmærke afslås, såfremt forskrifterne i artikel 86,87 eller 
89 ikke er opfyldt, eller såfremt bestemmelserne for dets 
benyttelse strider mod den offentlige orden eller er egnet 
til at vække forargelse. 
2. Endvidere afslås en anmeldelse af et EF-garanti­
mærke, såfremt det er egnet til at vildlede offentligheden 
med hensyn til mærkets art. 
Artikel 91 
[Indsigelse mod registrering af EF-garantimærker på 
grund af absolutte registreringshindringer] 
1. Enhver fysisk eller juridisk person samt sammen­
slutninger, der som sådan kan optræde som part i 
retssager, som repræsentant for fabrikanter, producen­
ter, tjenesteydende virksomheder, næringsdrivende eller 
forbrugere, kan over for registreringsmyndigheden inden 
for en frist på tre måneder regnet fra bekendtgørelsen af 
anmeldelsen af EF-garantimærket fremsætte indsigelse 
mod dette mærkes registrering under henvisning til: 
a) at mærket er udelukket fra registrering i henhold til 
artikel 6 eller 86; 
b) at bestemmelserne for dets benyttelse ikke opfylder 
kravene i artikel 89, stk. 2, eller strider mod den 
offentlige orden eller er egnet til at vække forar­
gelse; 
c) at mærket et egnet til at vildlede offentligheden med 
hensyn til mærkets art. 
2. Indsigelsen skal fremsættes skriftligt og skal 
begrundes. Indsigelsen anses først som fremsat, når 
indsigelsesafgiften er betalt. Artikel 90 
[Afslag på anmeldelse] 
Uændret 
Artikel 91 
[Indsigelse mod registrering af EF-garantimærker på 
grund af absolutte registreringshindringer] 
Uændret 
Artikel 92 
[Tredjemands adgang til at ytre sig] 
Artikel 33 finder tilsvarende anvendelse i de i artikel 90, 
omhandlede tilfælde. Artikel 92 
[Tredjemands adgang til at ytre sig] 
Uændret 
Artikel 93 
[Brug af mærket] 
Bruges EF-garantimærket eller EF-fællesmærket af hertil 
bemyndigede personer, anses de i nærværende forordning Artikel 93 
[Brug af mærket] 
Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/45 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
indeholdte bestemmelser vedrørende brugspligt, for 
opfyldt, for så vidt de øvrige betingelser, som gælder 
vedrørende brugen af EF-varemærket, er overholdt. 
Artikel 94 
[Ændring af bestemmelserne for mærkets benyttelse] 
1. Indehaveren af et EF-garantimærke eller EF-fælles-
mærke giver registreringsmyndigheden meddelelse om 
enhver ændring af bestemmelserne for dets benyttelse. 
2. Ændringer afslås, dersom de ikke opfylder forskrif­
terne i artikel 89 eller er i strid med den offentlige orden 
eller er egnet til at vække forargelse, eller dersom de, hvor 
der er tale om et EG-garantimærke, kan vildlede offent­
ligheden med hensyn til varemærkets art eller de garan­
tier, der ydes ved de for varemærkets benyttelse fastsatte 
bestemmelser. 
3. Registreringsmyndigheden skal bekendtgøre de 
stedfundne ændringer af bestemmelserne for EF-garanti-
mærkets og EF-fællesmærkets benyttelse eller indrykke 
en meddelelse herom. Såfremt der sker bekendtgørelse, 
finder artikel 91 og 92 anvendelse. 
4. Ændringen af bestemmelserne får først virkning fra 
registreringen heraf. Artikel 94 
[Ændring af bestemmelserne for mærkets benyttelse] 
Uændret 
Artikel 95 
[Anlæggelse af søgsmål om krænkelse af et 
EF-garantimærke og EF-fællesmærke] 
1. Bestemmelserne i artikel 77 vedrørende licensha­
vernes rettigheder finder tilsvarende anvendelse på 
enhver, der er berettiget til at anvende et EF-garanti­
mærke eller et EF-fællesmærke. 
2. Indehaveren af et EF-garantimærke eller et EF-fæl­
lesmærke kan ligeledes kræve erstatning for skade, der 
ved uhjemlet brug af mærket, tilføjes de personer, der er 
berettiget til at gøre brug af mærket. 
Artikel 96 
[Fortabelsesgrunde] 
Retten til EF-garantimærket eller EF-fællesmærket forta­
bes, såfremt indehaveren. 
a) gør brug af mærket i strid med artikel 86, stk. 2, 
eller 
b) tillader eller tåler en brug på andre betingelser end 
dem, der er fastsat i bestemmelserne for mærkets 
benyttelse. 
Artikel 97 
[Ugyldighedsgrundene og ugyldighedens retsvirkninger] 
1. EF-garantimærket eller EF-fællesmærket er ugyl­
digt, såfremt det er registreret i strid med bestemmelserne Artikel 95 
[Anlæggelse af søgsmål om krænkelse af et 
EF-garantimærke og EF-fællesmærke] 
Uændret 
Artikel 96 
[Fortabelsesgrunde] 
Uændret 
Artikel 97 
[Ugyldighedsgrundene og ugyldighedens retsvirkninger] 
1. EF-garantimærket eller EF-fællesmærket er ugyl­
digt, såfremt det er registreret i strid med bestemmelserne 
Nr. C 230/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
i artikel 90, eller såfremt ændringen af bestemmelserne 
for dets benyttelse er blevet registreret i strid med 
bestemmelserne i artikel 94, stk. 2, medmindre mærke­
indehaveren ved en ændring i bestemmelserne for mær­
kets benyttelse opfylder kravene i disse artikler. 
2. Når ugyldigheden af EF-garantimærket eller 
EF-fællesmærket skyldes den stedfundne ændring i 
bestemmelserne for mærkets benyttelse, anses mærket at 
have mistet de i denne forordning fastsatte virkninger 
med virkning fra registreringen af den stedfundne 
ændring. i artikel 90 eller 91, eller såfremt ændringen af bestem­
melserne for dets benyttelse er blevet registreret i strid 
med bestemmelserne i artikel 94, stk. 2, medmindre 
mærkeindehaveren ved en senere ændring i bestemmel­
serne for mærkets benyttelse opfylder kravene i disse 
artikler. 
2. Uændret 
Artikel 98 
[Forbud mod at anmelde og benytte slettede 
EF-garantimærker og EF-fællesmærker] 
1. EF-garantimærket og EF-fællesmærket kan ikke 
inden for et tidsrum af tre år regnet fra den undladte 
fornyelse af mærkets registrering, fra mærkerettens for­
tabelse eller ugyldighed, eller fra opgivelsen af mærket, 
anmeldes på ny, eller på andet grundlag anvendes for 
samme eller lignende varer eller tjenesteydelser som dem, 
for hvilke de tidligere var registreret. 
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på den tidligere 
mærkeindehaver eller den, til hvem retten er overgået, 
medmindre andet måtte gælde i medfør af artikel 83, 
stk. 1, litra b). Artikel 98 
[Forbud mod at anmelde og benytte slettede 
EF-garantimærker og EF-fællesmærker] 
1. Et EF-garantimærke eller et EF-fællesmærke, der 
er blevet slettet af EF-varemærkeregistreret som følge af 
manglende fornyelse af mærkets registrering, eller som 
følge af fortabelse, ugyldighed eller opgivelse af mærket, 
kan ikke inden for et tidsrum af tre år regnet fra mærkets 
slettelse af registeret anmeldes på ny eller på anden måde 
bruges for samme eller lignende varer eller tjenesteydelser 
som dem, for hvilke det tidligere var registreret. (Ændrin­
gen vedrører kun den danske version). 
AFSNIT Xla 
SYMBOL FOR EF-VAREMÆRKET 
Artikel 98a 
Det græske bogstav epsilon, omgivet af en cirkel, e kan 
benyttes som symbol for et registreret EF-varemærke. 
AFSNIT XII 
FÆLLESSKABETS VAREMÆRKEMYNDIGHED 
Første afdeling 
GENERELLE BESTEMMELSER 
Artikel 99 
[Retlig status] 
1. Registretingsmyndigheden er et fællesskabsorgan. 
Den har status som juridisk person. 
2. Registreringsmyndigheden har i hver medlemsstat 
den videstgående rets- og handleevne, som i henhold til 
vedkommende stats logvigning tillægges juridiske perso-AFSNIT XII 
FÆLLESSKABETS VAREMÆRKEMYNDIGHED 
Første afdeling 
GENERELLE BESTEMMELSER 
Artikel 99 
[Retlig status] 
Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/47 
OPRINDELIGT FORSLAG 
ner; den kan i særdeleshed erhverve og afhænde fast 
ejendom og løsøre, og optræde som'part i retssager. Den 
repræsenteres i denne henseende af præsidenten. 
3. Registreringsmyndigheden har sæde i . . . . ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 100 
[Ansatte] 
1. Bestemmelserne i Vedtægten for Tjenestemænd i 
De europæiske Fællesskaber, ansættelsesvilkårene for de 
øvrige ansatte og de efter fælles aftale imellem Fællesska­
bernes institutioner udstedte ordninger om gennemførel­
sen af disse bestemmelser gælder for registreringsmyndig-
hedens ansatte, jf. dog anvendelsen af artikel 118 på 
medlemmerne af appelkamrene. 
2. Registreringsmyndigheden udøver over for de 
ansatte, bortset fra de i artikel 105 nævnte tilfælde, de 
beføjelser, som er tillagt ansættelsesmyndigheden i ved­
tægten og i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte. Artikel 100 
[Ansatte] 
Uændret 
Artikel 101 
[Privilegier og immuniteter] 
Protokollen vedrørende De europæiske Fællesskabers 
privilegier og immuniteter finder anvendelse på registre­
ringsmyndigheden . Artikel 101 
[Privilegier og immuniteter] 
Uændret 
Artikel 102 
[Ansvar og hæftelse] 
1. Registreringsmyndighedens ansvar i kontraktfor­
hold bestemmes efter den lovgivning, der finder anven­
delse på den pågældende kontrakt. 
2. De europæiske Fællesskabers Domstol har kompe­
tence til at træffe afgørelse på grundlag af en voldgifts-
klausul, som er indeholdt i en af registreringsmyndighe­
den indgået aftale. 
3. Får så vidt angår ansvar uden for kontraktforhold, 
skal registreringsmyndigheden i overensstemmelse med 
de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for 
medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader, forvoldt 
af dens afdelinger eller af dens ansatte under udøvelse af 
deres hverv. 
4. Tvister om skadeerstathing i henhold til stk. 3 
henhører under Domstolen.' 
5. For de ansattes personlige ansvar over for registre­
ringsmyndigheden gælder bestemmelserne i Vedtægten 
for disse eller de for dem gældende ansættelsesvilkår. Artikel 102 
[Ansvar og hæftelse] 
Uændret 
Nr. C 230/48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 103 
[Sprog] 
Registreringsmyndighedens arbejdssprog er Artikel 103 
[Sprog] 
Registreringsmyndighedens arbejdssprog er ... . Perso­
ner, der deltager i sagsbehandlingen, kan dog fremkom­
me med deres skriftlige og mundtlige indlæg på et hvilket 
som helst af Fællesskabets officielle sprog, ledsaget af en 
oversættelse - og med simultan tolkning ved afhøringen 
- til myndighedens arbejdssprog og til de i sagen 
deltagende personers modersmål, jf. bestemmelserne i 
gennemførelsesforordningerne. 
Anden afdeling 
LEDELSEN AF REGISTRERINGSMYNDIGHEDEN 
Artikel 104 
[Formandens beføjelser] 
1. Ledelsen af registreringsmyndigheden påhviler 
formanden. 
2. Med dette formål for øje har formanden navnlig 
følgende beføjelser: 
a) han træffer alle de fornødne foranstaltninger til 
sikring af registreringsmyndighedens funktion, herun­
der udfærdigelse af interne administrative bestemmel­
ser og cirkulærer; 
b) han kan efter høring af Det rådgivende Udvalg 
forelægge Kommissionen forslag til ændring af denne 
forordning, gennemførelsesforordningen, appelkam­
renes procesreglement, afgiftsregulativet samt de 
finansielle bestemmelser; 
c) han udarbejder et overslag over registreringsmyndig­
hedens udgifter og indtægter og bringer budgettet til 
udførelse; 
d) han forelægger årligt Kommissionen og Det rådgiven­
de Udvalg en beretning om registreringsmyndighe­
dens virksomhed; 
e) han udøver de i artikel 100, stk. 2, fastsatte beføjel­
ser. 
3. Formanden bistås af flere næstformænd. Har for­
manden frafald, træder én af næstformændene i hans 
sted. 
Artikel 105 
[Udnævnelse af højere tjenestemænd] 
1. Formanden for registreringsmyndigheden vælges 
og udnævnes af Kommissionen fra en af Det rådgivende 
Udvalg opstillet liste bestående af tre kandidater. Han 
afskediges af denne efter høring af Det rådgivende 
Udvalg. Anden afdeling 
LEDELSEN AF REGISTRERINGSMYNDIGHEDEN 
Artikel 104 
[Formandens beføjelser] 
Uændret 
Artikel 105 
[Udnævnelse af højere tjenestemænd] 
1. Formanden for registreringsmyndigheden vælges 
på grundlag af en af Det rådgivende Udvalg opstillet liste 
bestående af tre kandidater, og udnævnes af Kommissio­
nen. Han afskediges af denne efter høring af Det råd­
givende Udvalg. (Ændringen vedrører kun den danske 
version.) 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/49 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
2. Registreringsmyndighedens næstformænd og 
medlemmerne af appelkamrene udnævnes og afskediges i 
overensstemmelse med den i stk. 1 fastlagte fremgangs­
måde. 
3. Med forbehold af artikel 118, stk. 1, udøver 
Kommissionen disciplinær myndighed over de i stk. 1 og 
2 nævnte ansatte. 
Artikel 106 
[Legalitetskontrol] 
1. Kommissionen våger over lovmæssigheden af for­
mandens handlinger. 
2. Den forlanger ændring eller ophævelse af sådanne 
retsakter fra formandens side, der måtte være retsstri­
dige. 
3. Enhver handling fra formandens side, den være sig 
udtrykkelig eller stiltiende, kan indbringes for Kommis­
sionen til prøvelse af dens lovlighed af enhver medlems­
stat eller tredjemand, der berøres umiddelbart og indivi­
duelt af den. 
Tredje afdeling 
DET RÅDGIVENDE UDVALG 
Artikel 107 
[Oprettelse og beføjelser] 
1. Under registreringsmyndigheden oprettes et rådgi­
vende udvalg, i det følgende benævnt »udvalget«. 
2. Udvalget opstiller de i artikel 105 nævnte kandi­
datlister. 
3. Det rådgiver formanden inden for registrerings-
myndighedens kompetenceområde. 
4. Udvalget høres i de i denne forordning fastsatte 
tilfælde. 
5. Det kan over for Kommissionen og formanden 
afgive udtalelser, hvis det finder det påkrævet. 2. Registreringsmyndighedens næstformænd og med­
lemmerne af appelkamrene udnævnes og næstformæn­
dene afskediges i overensstemmelses med den i stk. 1 
fastlagte fremgangsmåde. 
3. Uændret 
Artikel 106 
[Legalitetskontrol] 
Uændret 
Tredje afdeling 
DET RÅDGIVENDE UDVALG 
Artikel 107 
[Oprettelse og beføjelser] 
Uændret 
Artikel 108 
[ Sammensætning] 
1. Udvalget består af en repræsentant for hver af 
medlemsstaternes regeringer og én repræsentant for 
Kommissionen samt af deres suppleanter. 
2. Repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer 
og deres suppleanter udnævnes af Rådet. Repræsentanten 
for Kommissionen og dennes suppleant udnævnes af 
Kommissionen. Artikel 108 
[ Sammensætning] 
Uændret 
Nr. C 230/50 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
3. Medlemmernes og deres suppleanters funktionspe­
riode er tre år. Genudnævnelse kan finde sted. 
Artikel 109 
[Formandskab] 
Udvalget vælger blandt medlemmerne en formand og en Uændret 
næstformand. Næstformanden træder i formandens sted, 
når denne har forfald. 
Artikel 110 
[Møder] 
1. Udvalget indkaldes af formanden. Uændret 
2. Formanden for registreringsmyndigheden er beret­
tiget til at deltage i forhandlingerne. 
3. Udvalget holder ordinært møde én gang om året; i 
øvrigt kan det indkaldes på foranledning af formanden 
eller efter begæring af Kommissionen eller af en tredjedel 
af medlemmerne. 
4. Udvalget fastsætter sin forretningsorden. 
5. Dets beslutninger træffes med simpelt flertal af de 
afgivne stemmer. Der kræves dog et flertal på tre 
fjerdedele af de afgivne stemmer til de beslutninger, som 
udvalget er kompetent til at træffe i henhold til artikel 
105, stk. 1 og 2, og artikel 121, stk. 1. 
Artikel 111 
[Tjenestepligter] 
Medlemmerne af udvalget er, også efter deres ansættelses Uændret 
ophør, forpligtet til hverken at videregive eller anvende 
oplysninger om forhold, der efter deres natur er under­
kastet tavshedspligten. Artikel 109 
[Formandskab] 
Artikel 110 
[Møder] 
Artikel 111 
[Tjenestepligter] 
Fjerde afdeling 
REGISTRERINGSMYNDIGHEDENS ORGANISATION 
Artikel 112 
[Organer med henblik på sagsbehandlingen] 
Inden for registreringsmyndigheden oprettes der til gen­
nemførelsen af den i denne forordning foreskrevne sags­
behandling: 
a) en undersøgelsesafdeling; 
b) en indsigelsesafdeling; 
c) en afdeling for administration af varemærker; 
d) en annullationsafdeling; 
e) appel kamre. Fjerde afdeling 
REGISTRERINGSMYNDIGHEDENS ORGANISATION 
Artikel 112 
[Organer med henblik på sagsbehandlingen] 
Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/51 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 113 
[Undersøgelsesafdelingen] 
1. Under undersøgelsesafdelingen henhører under­
søgelsen af anmeldelser af EF-varemærker og afgørelser 
om registreringen af disse. Uændret Artikel 113 
[Undersøgelsesafdelingen] 
2. Undersøgelsesafdelingens afgørelser træffes af et af 
dets medlemmer. 
Artikel 114 
[ Indsigelsesafdelingen] 
1. Under indsigelsesafdelingen henhører afgørelser 
om registrering af EF-varemærker, når der er fremsat 
bemærkninger eller gjort indsigelser herimod. Artikel 114 
[Indsigelsesafdelingen] 
Uændret 
2. Indsigelsesafdelingens afgørelser træffes af tre med­
lemmer, af hvilke de to ikke må have deltaget i under­
søgelsen af anmeldelsen. Et af medlemmerne skal have en 
juridisk uddannelse. 
3. Et af de tre medlemmer udpeges til at behandle 
indsigelsen. 
Artikel 115 
[Afdelingen for administration af varemærker] 
1. Under den administrative afdeling henhører alle 
sager i registreringsmyndigheden, som angår EF-vare­
mærker, i det omfang, de ikke henhører under registre-
ringsmyndighedens andre organer. Under afdelingen 
henhører især afgørelser vedrørende indførelse eller 
slettelse af oplysninger i registeret for EF-varemærker. Artikel 115 
[Afdelingen for administration af varemærker] 
Uændret 
2. Den administrative afdelings afgørelse træffes af ét 
af medlemmerne. 
Artikel 116 
[Annullationsafdelingen] 
1. Under annullationsafdelingen henhører prøvelse af 
begæringer om EF-varenmærkets fortabelse eller ugyldig­
hed. Artikel 116 
[Annullationsafdelingen] 
Uændret 
2. Annulfationsafdelingens afgørelser træffes af tre 
juridiske medlemmer. 
3. Et af de tre medlemmer udpeges til at behandle 
indsigelsen. 
Nr. C 230/52 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 117 
[Appelkamre] 
1. Under appelkamrene henhører undersøgelser af 
klager over undersøgelsesafdelingens, indsigelsesafdelin-
gens, annullationsafdelingens og den administrative afde­
lings afgørelser. 
2. Appelkammeret består af tre juridiske medlem-ArtikellU 
[Appelkamre] 
Uændret 
Artikel 118 
[Appelkamrenes medlemmers uafhængighed] 
1. Medlemmerne af appelkamrene udnævnes for et 
tidsrum af fem år og kan ikke fratages deres hverv i dette 
tidsrum, medmindre vægtige grunde taler derfor, og 
Domstolen på begæring af Kommissionen træffer afgø­
relse herom. 
2. Medlemmerne af kamrene er uafhængige. De er 
ikke bundet af instrukser vedrørende deres afgørelser. 
3. Medlemmerne af kamrene kan ikke være medlem­
mer af undersøgelsesafdelingen, indsigelsesafdelingen, 
afdelingen for administration af varemærker eller annul­
lationsaf delingen . Artikel 118 
[Appelkamrenes medlemmers uafhængighed] 
Uændret 
Artikel 119 
[Inhabilitet] 
1. Medlemmerne af annullationsafdelingen og appel­
kamrene må ikke deltage i behandlingen af en sag, i 
hvilken de har en personlig interesse, eller hvori de 
tidligere har deltaget som repræsentant for en af parterne, 
eller i hvis endelige afgørelse de har deltaget under 
registrerings- eller indsigelsesproceduren. Medlemmerne 
af appelkamrene må heller ikke deltage i behandlingen af 
en klage, hvis de har taget del i den endelige afgørelse, i 
den foregående instans, som er genstand for klage. 
2. Hvis et medlem af annullationsafdelingen eller af et 
appelkammer af en af de i stk. 1 nævnte grunde eller af 
anden grund finder ikke at burde deltage i behandlingen 
af en sag, underretter han afdelingen eller kammeret 
derom. 
3. Enhver part, der mener, at et medlem af annulla­
tionsafdelingen eller et appelkammer er inhabilt af de 
grunde, der er nævnt i stk. 1, eller at den pågældendes 
upartiskhed i øvrigt kan drages i tvivl kan gøre indsigelse 
mod, at den pågældende deltager i sagens behandling. 
Inhabilitetsindsigelsen afvises, når den pågældende part, 
vidende om at grundlaget for indsigelsen forelå, har Artikel 119 
[Inhabilitet] 
Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/53 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
foretaget proceshandlinger. Indsigelsen kan ikke støttes 
på et medlems nationalitet. 
4. Annullationsafdelingen og appelkamrene træffer 
uden deltagelse af det pågældende medlem afgørelse i de i 
stk. 2 og 3 nævnte tilfælde. Ved denne afgørelse erstattes 
det medlem, mod hvem indsigelsen er rettet, af sin 
suppleant. 
Femte afdeling 
BUDGET OG FINANSKONTROL 
Artikel 120 
[Budget] 
1. Alle registreringsmyndighedens indtægter og ud­
gifter fastlægges og opføres på dennes budget; regns-
skabsåret falder sammen med kalenderåret. 
2. 
re. Indtægter og udgifter på budgettet skal balance-
3. Med forbehold af andre indtægter består budgettets 
indtægter af 
— provenuet af de afgifter, der skal betales på grundlag 
af afgiftsregulativet; 
— i påkommende tilfælde et tilskud, som opføres på De 
europæiske Fællesskabers almindelige budget, Kom­
missionens budgetsektion, under en særlig budget­
post. 
Artikel 121 
[Vedtagelse af budgettet] 
1. Formanden udarbejder én gang om året et overslag 
over registreringsmyndighedens indtægter og udgifter for 
det kommende regnskabsår og fremsender dette samt en 
oversigt over personalet senest den 31. marts hvert år til 
Kommissionen sammen med udvalgets udtalelse. 
2. Kommissionen lader dette overslag indgå som bilag 
til udkastet til det almindelige budget. Den kan til 
udkastet til budgettet knytte en bemærkning indeholden­
de et afvigende overslag. Ydes der tilskud i henhold til 
artikel 120, stk. 3, kan den foretage de ændringer af 
overslaget, som den finder formålstjenligt. 
3. Registreringsmyndighedens budget vedtages efter 
samme fremgangsmåde og på samme tidspunkt som det 
almindelige budget fra budgetmyndigheden. 
Artikel 122 
[Finanskontrol] 
1. Formanden fremsender senest den 31. marts hvert 
år regnskabet over alle registreringsmyndighedens ind-Femte afdeling 
BUDGET OG FINANSKONTROL 
Artikel 120 
[Budget] 
Uændret 
Artikel 121 
[Vedtagelse af budgettet] 
Uændret 
Artikel 122 
[Finanskontrol] 
Uændret 
Nr. C 230/54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 84 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
tægter og udgifter i det forløbne regnskabsår til Kommis­
sionen og Revisionsretten. Revisionsretten reviderer 
regnskabet i henhold til traktatens artikel 206a. 
2. Forsamlingen godkender i henhold til den i trakta­
tens artikel 206b fastlagte fremgangsmåde formandens 
forvaltning af budgettet. 
3. Kontrollen med påtagne forpligtelser og afholdel­
sen af alle udgifter samt kontrollen med fastsættelsen og 
indbetalingen af alle registreringsmyndighedens indtæg­
ter sker gennem Kommissionens finansinspektør. 
Artikel 123 
[Finansielle bestemmelser] 
1. Bestemmelserne i finansforordningen vedrørende 
De europæiske Fællesskabers almindelige budget finder 
anvendelse på registreringsmyndigheden, medmindre 
andet fastsættes i denne forordning og i andre særlige 
bestemmelser, der måtte blive vedtaget af Rådet i henhold 
til traktatens artikel 209. Artikel 123 
[Finansielle bestemmelser] 
Uændret 
Artikel 124 
[Afgiftsregulativet] 
1. I afgiftsregulativet fastsættes især afgifternes 
størrelse og betalingsmåde. 
2. Afgifternes størrelse bør fastsættes på en sådan 
måde, at indtægterne dækker registreringsmyndighedens 
udgifter. 
3. Rådet vedtager efter forslag fra Kommissionen og 
efter høring af forsamlingen afgiftsregulativet med kvali­
ficeret flertal. Artikel 124 
[Afgiftsregulativet] 
Uændret 
2. Afgifternes størrelse skal fastsættes til et sådant 
beløb, at indtægterne så vidt muligt efter overgangsperio­
dens udløb dækker registreringsmyndighedernes udgif­
ter. 
3. Uændret 
AFSNIT XIII 
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER AFSNIT XIII 
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
Artikel 125 
[Fællesskabsretlige gennemførelsesbestemmelser] 
1. Gennemførelsesbestemmelserne til denne forord­
ning, herunder navnlig fastsættelse af frister og betingel­
serne for disses forlængelse, fastlægges i en gennemførel­
sesforordning. 
2. Gennemførelsesforordningen og forretningsorde­
nen for appelkamrene vedtages med kvalificeret flertal af 
Rådet efter forslag fra Kommissionen. Artikel 125 
[Fællesskabsretlige gennemførelsesbestemmelser] 
Uændret 
31. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 230/55 
OPRINDELIGT FORSLAG 
Artikel 126 
[Nationåle gennemførelsesbestemmelser] 
Medlemsstaterne sætter de foranstaltninger i kraft, der er 
nødvendige i henhold til artikel 75 og 84, inden for en frist 
på tolv måneder fra vedtagelsen af denne forordning og 
underretter straks Kommissionen herom. 
Artikel 127 
[Ikrafttrædelse] 
Med undtagelse af artikel 75 og 84 træder denne 
forordning i kraft tolv måneder efter offentliggørelsen i 
De Europæiske Fællesskabers Tidende. ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 126 
[Nationale gennemførelsesbestemmelser] 
Uændret 
Artikel 127 
[Ikrafttrædelse] 
Uændret 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.