ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (85) 208 
 
 
 
Vol. 1985/0 100 
  
 
Disclaimer  
Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlement. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic 
Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), t his file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1. 
Februa r 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003  
(ABI. L 243 v om 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
K0M(85) 208 endelig udg.
Bruxelles, den 24. juni 1985
GENERELLE MÄL FOR STÄL 1990
(Ardejdsdokument for Kommissiones tjenestegrene)
K0M(85) 208 endelig udg.

GENERELLE MÄL FO R  STSL 1990
INDHOLDSFORTEGNELSE
INDLEDNING  
Kapitel I
Kapitel II
Kapitel III
Kapitel IV
Kapitel VStilmarkedet i  Fællesskabet og dets udvikling på mellemlang  
sigt
1. Hidtidige tendenser
2. Fortsat beskedne vækstperspektiver
3. forventet vækst i  de stålforarbejdende sektorer
4. Faldet i  det specifikke forbrug for stærkt til, at der  
kan forventes en øget efterspørgsel
5. Udviklingen i  det anslåede forbrug frem til 1990
6. Særlige tendenser for primært bearbejdede produkter  
og rør
7. Særlige tendenser for specialstål
8. Forventede tendenser efter 1990
9. Stålforbruget i  det udvidede Fællesskab
Udenrigshandel
1. Indledning
2. Situationen på verdensplan
3. Strukturelle aspekter ved Fællesskabets udenrigshandel
4. Prognose frem til 1990
- Udvidelsens indvirkning på saldoen i  samhandelen med  
tredjelande
5. Kortfattet analyse af De Ti's udenrigshandel  
Ligevægt mellem udbud og efterspørgsel
1. Produktion
2. Ligevægt mellem udbud og efterspørgsel
- De Ti
- Udvidelsens betydning
3. Ligevægt i  sektoren for specialstål
Forskning ogtidvikling
1. Fremstilling og forarbejdning af stål
2. Fremme af stålforbruget
Priser og salgsbetingelser
1. Generelt
2. 1973-1974: de to sidste ekstraordinære år
3. 1977-1985: kriseårene
4. Eksport
5. Importpriser
6. Valutakursernes rolle
7. Udsigterne på mellemlang sigt

Kapitel VI Beskæftigelsen inden for Fællesskabets jern- og stålindustri
1. Historisk oversigt
2. Oplysninger om beskæftigelsen
3. Beskæftigelsesudsigterne i jern- og stålindustrien i  1990
4. De kvalitative aspekter af udviklingen i  arbejdsstyrken
5. De sociale fdlger
Kapitel VII Forsyning
1. Skrot
- Analyse af markedet for stilskrot - perspektiver frem  
til 1990
2. Råstofforsyningen
3. Energiforsyningen

K0M/208/85-DA
INDLEDNING
I. Fællesskabets (De Ti's) "Generelle mil for stål 1990" skal ses i  en  
kontekst, der er klart forskellige fra den, som var gældende ved  
udarbejdelsen af de tidligere programmer og prognoser. Fællesskabets  
jern- og stålindustri er i  fuld gang med strukturomlægningen, der blev  
iværksat på grundlag af de politiske beslutninger, som blev truffet i  
1982 i  Helsingør. Ydermere vil man i perioden frem til 1990 skulle  
indsluse Spanien og Portugal i  Fællesskabet, hvilket kan medføre en  
forværrelse af de i  de følgende kapitler omtalte uligevægte.  
Strukturomlægningen inden for disse landes jern- og stålindustri far  
derfor stor betydning.
Kriseforanstaltningerne, der ved at hindre markedsforstyrrelser på  
afgørende vis har bidraget til at sætte strukturomlægningsprocessen i  
gang, har som helhed opfyldt deres mission og skulle sikre Fællesskabets  
jern- og stålindustri en bedre udgangsposition for den fremtidige  
udvikling.
Det forhold at strukturomlægningsprocessen endnu ikke er afsluttet, gør  
det endnu sværere at fremkomme med en korrekt vurdering af, hvorledes  
situationen i  Fællesskabets jern- og stålindustri vil tage sig ud i  
1990, hvilke tendenser der vil gøre sig gældende for udbud og  
efterspørgsel, og fremfor alt hvilke strategiske valg virksomhederne kan  
foretage stillet over for et ikke-reguleret marked.
Fællesskabet må således speGielt se nærmere på, hvorledes perspektiverne  
for jern- og stålvirksomhedernes finansielle stabilitet tager sig ud i  
lyset af de nuværende omstruktureringsplaner.

II. Det ml først og fremmest understreges, at Kommissionen kun kan betragte  
og vurdere jern- og stålsektoren globalt, og at der ikke kan blive tale  
om at føre en særskilt politik for hver enkelt virksomhed. Kommissionen  
ved udmærket godt, at gennemsnitstallene for den euorpæiske jern- og  
stålindustri dækker over betydelige forskelle virksomhederne imellem,  
idet deres produktivitet og følgelig deres konkurrencedygtighed udvikler  
sig forskelligt. Der er også tale om en ret forskellig udvikling i  
henholdsvis produktionsmulighederne og efterspørgslen. Kommissionen ml  
desuden tage hensyn til, at det samlede billede, således som det på  
nuværende tidspunkt tegner sig for perioden efter 1985, fortsat er  
præget af et stort kapacitetsoverskud til trods for den betydelige  
strukturomlægningsindsats, der er gjort, når vi når frem til udgangen af  
dette år.
Selv om man går ud fra den forholdsvis optimistiske hypotese - set j  
forhold til 1984 - at Fællesskabets stålforbrug og ståleksport vil  
udvise en relativ stabilitet i  den af prognosen omfattede periode, vil  
der af strukturmæssige arsager fortsat være et kapacitetsoverskud i den  
europæiske jern- og stålindustri. Accepterer man dette strukturbetingede  
overskud og det heraf følgende pres på priserne, vil det være en faktor,  
der har stor indflydelse på virksomhedernes strategi, navnlig når der  
stadig skal gøres en kraftig indsats for at forbedre konkurrenceevnen.  
Uden at det på nuværende tidspunkt kan præciseres nærmere, hvor
overskudkapaciteten befinder sig, må jern- og stålindustrien således  
regne med, at markedet i de kommende år kan tvinge den til at foretage  
nye kapacitetsnedskæringer.
Derfor må hver enkelt virksomhed undersøge, om dens anlæg er  
tidssvarende på baggrund af den udvikling i  stålteknologien, der kan  
forudses, og pa baggrund af de ændringer, der kan anses i  udbuds- og  
efterspørgselsmønsteret. Der .  må ligeledes tages hensyn til  
forsyningsstrukturerne og -vilkårene, specielt til visse  
advarselssignaler på skrotmarkedet, som betyder, at der måske kan sættes

- 3 -
spørgsmålstegn ved tidligere foretagne investeringer, samt til  
konkurrencen fra substitutionsprodukter pi efterspørgslen.
For si vidt angår vurderingen af, hvorledes det vil gå med udbudet og  
efterspørgslen, ma man også tage den betydelige usikkerhed i
betragtning, der er knyttet til svingningerne i  valutakurserne. Dette  
gør sig navnlig gældende for handelen med stål med tredjelande samt for  
omkostningerne i  forbindelse med råvareforsyningen.
Det kan ikke udelukkes, at der også fremover vil blive tale om  
betydelige svingninger i  dollarkursen i begge retninger.
Selv om eksporten på kort sigt fortsat vil ligge på det nuværende  
niveau, vil det blive vanskeligere og vanskeligere at opretholde dette,  
i  det mindste for almindeligt ståls vedkommende, da den voksende
produktionskapacitet i  tredjelande, der endnu ikke er fuldt
industrialiserede, vil udøve pres på markedet. Også denne faktor  
understreger nødvendigheden af konstant at forbedre konkurrenceevnen.  
Det er i øvrigt heller ikke udelukket, at de flade og de lange  
produkters relative markedsandele vil ændre sig alt efter eksportens
geografiske fordeling. Specielt vil delmarkedet for lange produkter  
blive udsat for en særlig hård konkurrence og vil følgelig reagere  
hurtigt på enhver ændring i  den makroøkonomiske situation.
Endelig vil en stærk fremgang inden for substitutionsprodukterne udgøre  
en permanent trussel. Også her kan jern- og stålindustrien klare sig,  
men kun på betingelse af, at den investerer tilstrækkelige midler i  
forskning og udvikling, '  og at den holder priserne på et  
konkurrencedygtigt niveau. En sådan indsats kan kun gøres af  
virksomheder, der har en tilstrækkelig rentabilitet, men den kan inden  
for visse grænser styrkes af EF-initiativer på forskningsområdet eller  
som tager sigte på direkte at stimulere forbruget (f.eks. brugerlån i  
henhold til artikel 54). For at bevare markedet må producenterne
endvidere gå bort fra hovedsagelig at anlægge kvantitative synspunkter  
og i  højere grad end tidligere satse på produkter med højere  
værditiIvækst.

III. Selv om de makroøkonomiske indikatorer peger i  retning af en beskeden  
vækst, samtidig med at der kan konstateres en stigning i
industri investeringerne, kan dette perspektiv ikke uden videre overføres  
til økonomien som helhed og endnu mindre til jern- og stålindustrien.
Det specifikke stålforbrug udviser en faldende_ tendens hos alle brugere,  
hvorved enhver stigning i salget af produkter med højere stålindhold  
risikerer at blive neutraliseret. Det har ikke hidtil været let at få  
øje pa denne udvikling, fordi stålforbruget under alle omstændigheder  
faldt på grund af den økonomiske krise. Denne krise og
overskudskapaciteten tilslørede et meget mere fundamentalt problem,  
nemlig den stadige udvikting i forbrugsmønsteret og forarbejd­
ningsteknikkerne.
Der er en tendens til, at efterspørgslen i  stadig højere grad
koncentreres om kvalitetsstål, altså om produkter med højere
værditiIvækst, men den stigning i  fortjenesten, jern- og stålindustrien  
kan fa ud af dette, gør det ikke altid muligt at udligne de finansielle  
tab, som skyldes den strukturbetingede overkapacitet.
Til gengæld spiller den konstante kvalitative forbedring af vore  
stålprodukter en afgørende rolle for den europæiske jern- og  
stålindustris konkurreceevne over for tredjelande. Dette  
"kvalitetsmærke" kan ligeledes sættes på de forarbejdede varer og  
saledes yderligere forbedre de europæiske produkters image udadtil. Det  
er også et element, der kan komme vore forarbejdningsindustrier til gode  
i  det omfang, udviklingen i  produktiviteten gør det muligt at fastsætte  
priser, der er mere fordelagtige end priserne på importerede produkter.

- 5 -
IV. Hvis den europæiske jern- og stålindustri skal klare sig igennem denne  
vanskelige fase med en stigende konkurrence fra tredjelande, er det  
nødvendigt, at virksomhederne på ny bliver konkurrencedygtige såvel på  
det finansielle som på det tekniske plan, og at denne  
konkurrencedygtighed opretholdes fremover.
Fællesskabets marked kan ikke fortsat beskyttes mod konkurrencen fra  
tredjelande, således som det blev i  den akutte kriseperiode. Den  
europæiske jern- og stålindustri må heller hurtigst muligt vænne sig  
til, at dens markedsandel i  alt væsentligt bestemmes af et bedre udbud  
såvel kvalitetsmæssigt som prismæssigt.
Dette gælder både for det interne marked og for eksportmarkederne, hvor  
handelsstrømmene undertiden forekommer spekulationsbetingede. Derfor må  
den europæiske jern- og stålindustri uafladeligt tilpasse sin eksports  
omfang og sine eksportstrømme til vilkår, der hele tiden ændrer sig,  
idet den navnlig må sikre, at dens udbud kvalitetsmæssigt er  
konkurrencedygtigt.
Fællesskabets evne til at bevare sit interne marked og til at opretholde  
et tilfredsstillende eksportniveau afhænger i  øvrigt ikke udelukkende af  
den direkte eksport. Stål er nemlig udgangsmaterialet for en lang række  
europæiske industrivarer, hvori der indgår dele med et højt stålindhold  
(maskiner, transportmidler osv.). Kommissionen har allerede henledt  
opmærksomheden på dette aspekt ved udarbejdelsen af de tidligere  
"generelle mål for stil", og i de følgende kapitaler vil den komme ind  
på det igen.
Endvidere kan der komme et Øget pres fra importerede produkter (og  
specielt fra halvfabrikata), eftersom jern- og stålindustrien i  alle de  
industrialiserede lande fortsat står over for vanskeligheder, der mere  
og mere tvinger den til at satse på eksporten. Visse tredjelande (f.eks.

-  6
Japan) har indledt deres strukturomlægningspolitik længe før de andre,  
og i  stedet for at hvile på deres laurbær fortsætter de målbevidst denne  
politik. Det må forventes, at den får følgevirkninger for alle markeder.
V. Tallene og fremskrivningerne er på grund af deres informative værdi  
interessant for alle dem, der direkte eller indirekte beskæftiger sig  
med udviklingen inden for jern- og stålsektoren (producenter,
arbejdstagere, brugere, bankfolk, regeringer), men det må på den anden  
side understreges, at nok er jern- og stålsektorens fremtid knyttet til  
den politiske vilje, der er til at fastlægge fælles mål for denne sektor  
og fremfor alt til at forfølge disse mål konsekvent, men den afhænger så  
sandelig også af de økonomiske vilkår, virksomhederne arbejder under i  
de forskellige medlemsstater, og af den måde, hvorpå virksomhederne  
ledes.
På denne baggrund må enhver indsats fra Fællesskabets side tage  
udgangspunkt i  følgende betragtninger:
- Europa har brug for en moderne jern- og stålindustri, der kan levere  
sine produkter til så lave priser som muligt og som kan forsyne sin  
kundekreds i  Fællesskabet med de varer, den ønsker.
- Jern- og stålindustrien må imidlertid ikke være overdimensioneret, da  
den i  så fald ikke vil være tilstrækkelig smidig til at klare  
konjunktursvingninger, uden at det går ud over dens finansielle  
levedygtighed. Det ville også hindre den i  hurtigt at tilpasse sig de  
undertiden pludselige ændringer, der finder sted i  efterspørgslen på  
det kvantitative område.
- Den plads, Fællesskabets jern- og stålindustri stræber efter at opnå i  
verdenshandelen, skal være forenelig med kravet om rentabilitet. Hver  
enkelt virksomhed må derfor afgøre, hvor stor en del af dens 
produktionskapacitet, den permanent og uden at løbe en alt for stor

risiko kan reservere til eksport. Erfaringen har vist, at de  
internationale højkonjunkturer altid har været kortvarige sammenlignet  
med lavkonjunkturerne.
Der er her tale om realistiske betragtninger savel fra et teknisk som  
fra et økonomisk synspunkt. Opretholdelsen af en konkurrencedygtig jern-  
og stålindustri er også et vigtigt bidrag til bevarelsen af en stærk og  
konkurrencedygtig europæisk forarbejdningsindustri.
.  Det er imidlertid ikke nok at fastsætte poLitiske mål, man må også være  
klar over, at virkeliggørelsen af dem forudsætter, at en række  
betingelser er opfyldt.
Den første og ikke den mindst vigtige betingelse er, at man ikke alene  
bevarer begrebet enhedsmarked, men at man også søger at skabe et sådant.  
Det ville være noget af en selvmodsigelse (og et klart tilbageskridt),  
hvis hovedparten af virksomhederne på længere sigt foretrak at satse på  
det nationale marked og tillagde samhandelen med de andre medlemsstater  
en underordnet rolle - på linje med eksporten til tredjelande.
En sådan holdning ville give sig udslag i  handlemåder og strukturer, der  
hindrer enhver fælles indsats over for den internationale konkurrence,  
endog på vort interne marked.
Endvidere mi man analysere problemet med den resterende
strukturbetingede overkapacitet. Det ville være en skam og politisk  
inkonsekvent ikke at føre strukturomlægningspolitikken, der så modigt  
blev indledt for tre år siden, til ende. De bestræbelser, der hidtil er  
gjort, og hvis virkninger nu begynder at kunne mærkes, har i betydelig  
grad medvirket til at afklare situationen og fremkalde gunstigere  
perspektiver. Vi må fastsætte vilkår, der sætter virksomhederne i  stand  
til at fortsætte strukturomlægningen og nå frem til en optimal  
produktivitet.

-  8 -  .
Det er samtidig af største betydning, at Fællesskabet viderefører sine  
særlige foranstaltninger til imødegåelse af de alvorlige sociale  
problemer, strukturomlægningen medfører. Det er utænkeligt, at indsatsen  
for at overvinde krisen inden for jern- og stålindustrien bliver en  
succes på det industripolitiske plan og en fiasko på det sociale plan.  
Eftersom Fællesskabet må fortsætte strukturomlægningen inden for jern-  
og stålindustrien, er det væsentligt, at det råder over de nødvendige  
midler til at imødegå de alvorlige sociale problemer, der følger i  
kølvandet herpå, og at det sætter effektivt ind for at virkeliggøre sine  
mål på dette område.
I den forbindelse er det mere end tidligere påkrævet at samordne de  
sociale og regionale omstillingsinstrumenter. De sociale konsekvenser af  
"strukturomlægningsforanstaltningerne vil være mærkbare mange år  
fremover. En produktiv jern- og stålsektor kan holde en hel regions  
økonomi oppe, men dette giver til gengæld anledning til mange direkte og  
indirekte beskæftigelsesproblemer. Da jern- og stålindustriens problemer  
fortsat vil gøre sig gældende i jern- og stålområderne, og dette så  
meget mere som disse områders erhvervsstruktur er domineret af en enkelt  
sektor, vil Kommissionen sætte yderligere ind på at forbedre de  
eksisterende instrumenters funktion og effektivitet.
Det er derfor nødvendigt, at vi fører en egentlig EF-politik, der går på  
tværs af medlemsstaterne, da vi kun på denne måde kan undgå, at der sker  
overlapninger i de forskellige led af produktionsapparatet og således  
kan forbedre udnyttelsen af dette.
Det er med dette for øje, at Fællesskabet skal afslutte første fase af  
strukturomlægningen, der domineres af kriseforanstaltninger og af kravet  
om en rimelig byrdefordeling, og målbevidst lede udviklingen i  den  
rigtige retning ved en koordineret indsats.

- 9 -
Prognoser, der kun omfatter fem år, kan forekomme utilstrækkelige, når  
det drejer sig om en sa investeringskrævende sektor. På den anden side  
er fem ar meget i  en periode, der hovedsagelig er præget af kraftige,  
spekulationsbetingede bevægelser ■  (jf. dollarkursen), mange  
usikkerhedsmomenter og en relativt ringe makroøkonomisk vækst, hvis  
hovedgrundlag udgøres af højteknologien og de hermed forbundne  
tjenesteydelser.
VII. Prognosen frem til 1990 bygger på den hypotese, at selv om der gradvis  
vil ske en udvikling henimod anvendelsen af højteknologi inden for vores  
industri (og dette gælder savel produktionsmidlerne som færdigvarerne),  
vil dete ikke medføre alt for store omvæltninger i  produktionsprocessen.
Dette vil dog ikke nødvendigvis være tilfældet efter 1990. Det er lige  
sa vanskeligt at forudse udviklingen i  de makroøkonomiske faktorer som i  
den moderne teknologi.
Men det er vanskeligt på nuværende tidspunkt at sige noget præcist om, i  
hvilken retning disse parametre vil virke; man kunne f.eks. også tænke  
sig, at virkningen var forskellig fra region til region.
Det største usikkerhedsmoment er imidlertid nok substitutions-  
produkterne, hvor der godt kan komme overraskelser i betragtning af det  
forsknings- og udviklingsarbejde, der foregår rundt om i  verden inden  
for området nye materialer.
Når man baserer sig på visse ,al lerede foreliggende oplysninger, kan det  
tænkes
- at stålproduktionen i  udviklingslandene udvikler sig på en sådan måde,  
at de lokale behov kan dækkes, i  det mindste for så vidt angår  
almindeligt stål med ringe værditilvækst;

-  10  -
- at andre store Lande, f.eks. Kina, Lidt efter Lidt sLutter sig t i  L  
gruppen af industri Lande, i  det mindste for så vidt angår råvarer,  
herunder ståL;
- at substitutionsprodukterne især vil bLive brugt der, hvor de giver  
muLighed for direkte eLLer indirekte bespareLser (f.eks. i  
automobiLindustrien og eLektriske hushoLdningsapparater).
Et af de scenarier, man derfor med stor sandsynLighed vil bLive  
konfronteret med - men som vi L kunne optræde i  forskeLLige varianter aLt  
efter den økonomiske, monetære, teknoLogiske og endog sociaLe og  
poLitiske udvikLing - ser såLedes ud:
- den europæiske jern- og ståLindustri vi L  i  hovedsagen støtte sig ti L  
FæLLesskabets marked;
- i  mange brugersektorer vi L den være nødt ti L  at deLe dette interne  
marked med andre produkter; den må derfor sørge for at bLive  
konkurrencedygtig i  prismæssig henseende og at kunne tiLbyde  
fordeLagtige produkter;
- eksporten viL være forbehoLdt teknoLogisk avancerede produkter,  
forudsat at priserne er konkurrencedygtige på det internationaLe  
marked.
Derfor understreger Kommissionen udtrykkeligt den snævre forbindeLse,  
der er meLLem jern- og ståLindustriens konkurrenceevne og udvikLingen i  
ståLproduktionen i  FæLLesskabet i  årene efter 1990. Den ser såLedes kun  
muLigheder for vækst i  de virksomheder, der har udfoldet permanente og  
tiLstrækkeLige bestræbeLser på at gennemføre en omstrukturering, og som  
forstår at tiLpasse sig tiL markedsudviklingen, mest sandsynligt ved at  
satse pa produkter med højere værditiLvækst.
Kommissionen agter fremover at gøre regelmæssigt rede for udvikLingen på  
Fællesskabets marked og i  eksporten for at kunne sammenholde sine  
prognoser med den faktiske situation og hurtigt spore enhver ny tendens.

-  11  -
Den vil i  den forbindelse især have opmærksomheden rettet mod den  
teknologiske udvikling i  de stærkt stilforbrugende sektorer og på EF-  
industriens konkurrenceevne pi verdensmarkedet.
VIII. Kommissionen ønsker, at der sondres mellem dette udkast til "Generelle  
mal for stal 1990" og de konkrete beslutninger, den må tage i  nær
fremtid i  forbindelse med, at en betydelig del af krisefor­
anstaltningerne udløber ved udgangen af 1985. De generelle mål skal  
hovedsagelig ses som den makroøkonomiske ramme, inden for hvilken den  
europæiske jern- og stålindustri må fastsætte sin industristrategi på  
mellemlang sigt. I sin endelige udgave, dvs. efter udtalelse fra Det
radgivende Udvalg for EKSF, vil dette dokument ligeledes udgøre det
grundlag, på hvilket Kommissionen vil fastlægge sin holdning med hensyn  
til ledsageforanstaltninger på EF-niveau efter 1985, navnlig inden for  
følgende områder: marked, priser, struktur, social og regional
omstilling samt udenrigshandel.

1/1  -
KAPITEL I
stXlharkepet i fællesskabet og dets udvikling pR mellehlang sigt
1. Hidtidige tendenser
Den alvorlige krise, der opstod for Fællesskabets stålidnustri i  efteråret  
1980 i  kølvandet pa den almindelige recession efter det andet olieprischok  
i  1979-1980, dæmpedes noget henimod slutningen af 1983. Efter tre år med en  
konstant markedsforværring steg efterspørgslen således kraftigt mellem 1983  
og 1984; dette samt gunstige konjunkturer for ståleksporten og en  
genopbygning af lagrene førte til en uventet stigning p 10% i  Fællesskabets  
stålproduktion i  1984. Denne stigning gjaldt først og fremmest produkter  
med stor værditiIvækst, såsom beklædte plader, og navnlig produkter uden  
for produktionskvoteordningen.
Ud fra en mere langsigtet betragtning Ligner opsvinget i  1984 imidlertid  
snarere kulminationen på en konjunkturbevægelse, der følger en fundamentalt  
nedadgående kurve. Det ser således ud som en gentagelse af 1979-situa-  
tionen.
En sammenligning af de makroøkonomiske tendenser i  de sidste tyve år, der  
kan opdeles i fire perioder, og af nogle få indikatorer for selve  
stålmarkedet er nok til i  hovedtræk at vise den strukturelle tilbagegang,  
der præger stålindustrien. Det tiltagende misforhold mellem den økonomiske  
vækst målt ved BNP og det anslåede forbrug af stål i  denne periode kan  
imidlertid tilskrives et samspil af en række faktorer; ved en nærmere  
undersøgelse af dette fænomen kan hver af de medvirkende faktorer placeres  
i  deres rette perspektiv, saledes at forudsigelserne ikke kommer til at  
bygge på grove ekstrapoleringer af alt for generelle tendenser.

- 1/2-
Makroøkonomisk referenceramme for stilmarkedet  
i  Fællesskabet (EUR-9)  
(Gennemsnitlig årlig vækst i  %)
'TIDSRUMBRUTTO­
NATIONAL­
PRODUKTFASTE BRUTT0-
INVESTE-
RINGER"SAMLET
"INDUSTRI­
PRODUKTIONPRODUKTIONEN  
I DE STÅL­
FORARBEJDENDE  
SEKTIONER 
(NACE 31-3)MARKTVERSOR-  
GUNG STAHL  
(1)
'1965-70 + 4,4 + 4,8 + 4,9 + 4,6 + 4,2
'1971-74 + 3,8 + 1,9 + 3,6 + 2,5 + 0,7
'1975-79 + 2,6 + 1,0 '  + 2,0 + 1,5 - 0,8
'1980-84 + 0,9 - 0,3 - 0,1 + 0,1 - 2
-
(1) Inkl.  primmær bearbejdede stålprodukter, der ikke er omfattet af  
traktaten.
Det fremgår umiddelbart af ovenstående tabel, at det anslåede
stålforbrug i  mindst de sidste ti år er faldet ca. 3% pr. år i  forhold  
til BNP.
Væksten i  Fællesskabets økonomi er aftaget periode for periode, mens de
- f -a. ste_bruttoinvesteringers andel af BNP næsten permanent er gået
tilba
ge, idet gennemsnittet for de fire perioder har været på  
henholdsvis 22%, 22,3%, 20,6% og 19,4%. Nanvlig de offentlige
investeringer har været faldende i  de senere år..
Siden midten af sidste årti har der desuden kunnet konstateres en klar  
forskel mellem vækstraten for BNP og væksten i  industriproduktionen,  
hvilket hænger sammen med, at servicesektoren og den offentlige sektor  
har spillet en stadig større rolle i  den økonomiske udvikling.

- 1/3 -
Hvad de stalforbrugende sektorer angar, var ders vækst i  begyndelsen lavere  
end væksten i  den samlede industriproduktion, hvorefter der er indtrådt en  
stagnation i  1980'erne; det skyldes til dels koncentrationen af de  
pågældende industriaktiviteter inden for sådanne sektorer som kapitaludstyr  
°9 byggeri, der i  særlig grad har mærket mangelen på investeringer.
Den vigtigste arsag til stalmarkedets strukturbestemte tilbagegang træder  
imidlertid tydeligt frem, nar man sammenligner produktionen (mængdemæssigt)  
i  de stålforarbejdende sektorer med den stålefterspørgsel, disse sektorer  
har skabt; det således konstaterede fænomen "faldende specifikt stålfor­
brug1 1  har alene siden begyndelsen af 1970'erne årlig betydet en
indskrænkning pa henved 2% af stålindustriens traditionelle
afsætningsmuligheder i  de industrielt mest udviklede områder af verden,  
såsom Fællesskabet. Fænomenet har været endnu mere udpræget i  USA end i  
Europa. Dette afgørende tekniske aspekt behandles nærmere i  et særligt  
afsnit (se nedenfor).
Hvis der skal tages behørigt hensyn til disse økonomiske og teknologiske  
faktorer, som gør sig gældende via de forarbejdende sektorers produktions­
aktiviteter, ma man derfor ved enhver forudsigelse af efterspørgslen efter  
stal i  Fællesskabet undersøge følgende aspekter af det fremtidige  
indust rimiljø:
- omfanget og arten af den makroøkonomiske vækst;
- de vigtigste stålforarbejdende sektorers udviklingsprofil på baggrund af  
de makroøkonomiske forhold;
- disse sektorers efterspørgsel, efter stålprodukter under hensyntagen til  
eventuelle ændringer i  efterspørgsels- og produktionsteknologistrukturen.

- 1/4 -
•  Fortsat beskedne vækstperspektiver (BNP) trods fornyet opsving i  industri­
investeringerne
BNP-væksten i  1985 forudses at komme op pi 2 1/2% milt i  faste priser. Det  
opsving i  fællesskabsøkonomien, der. indtrådte i  1984 efter tre års  
afmatning, forventes således at fortsætte.
For den indenlandske efterspørgsels vedkommende påregnes der kun en langsom 
fremgang i  det private og offentlige forbrug, mens investeringerne skulle  
blive kraftigere forøget.  Væksten i  investeringerne vil dog først og  
fremmest være koncentreret om den private industrisektor, snarere end om  
den offentlige sektor og boligbyggeriet. Som i  1984 skulle en ikke uanselig  
del af BNP-væksten kunne tilskrives en forbedring af Fællesskabets handels­
balance på grundlag af en forøgelse af verdenshandelen og især en større  
import i  USA (den japanske imports bidrag til stigningen i  importen på  
verdensplan vil fortsat være klart mindre).
Hvad de efterfølgende år angår, er det vigtigt, at væksten i  Fællesskabets  
økonomi i højere grad underbygges af interne efterspørgselsfaktorer - og  
uden at foregribe effekten af den allerede nu indledte tilpasnings- og  
stabiliseringspolitik - er dette navnlig vigtigt i  betragtning af, at en  
eventuel genskabelse af ligevægten i  den amerikanske økonomi kan medføre en  
afdæmpning af væksten i  verdenshandelen.

- 1/5 -
Pi den baggrund er det et positivt træk i  Fællesskabets økonomi, at  
industriinvesteringerne på ny udviser en fremgang, som skulle fortsætte  
efter 1985, hvis udviklingen forløber i  overensstemmelse med virksom­
hedernes erklærede hensigter- Opsvinget i  industri investeringerne ser ud  
til at kunne tilskrives fire faktorer: ældningen af anlæggene i  
Fællesskabet i  de senere Ir, som har medført et teknologisk behov for  
udskiftning, forbedringen af virksomhedernes rentabilitet samt den øgede  
kapacitetsudnyttelse i  mange industrisektorer. Hvad de øvrige investeringer  
angår, er der først udsigt til et langsomt opsving i  boligbyggeriet, efter­
hånden som renteniveauet falder, mens den offentlige sektor fortsat kun vil  
have begrænsede muligheder for at foretage investeringer.
Den vækst, der kan forventes i  anden halvdel af 1980'erne, vil således være  
præget af et globalt moderat vækstniveau med en mere dynamisk investerings­
komponent, som gradvis vil genvinde sin traditionelle andel på 20% af BNP.  
Denne situation står i  skarp modsætning til de forudgående år, hvor  
investeringsklimaet forringedes.
Det kan imidlertid ikke udelukkes, at væksten på mellemlang sigt vil blive  
påvirket af internationale usikkerhedsfaktorer, således f.eks. en pludselig  
devaluering af den amerikanske dollar eller en drastisk formindskelse af  
den amerikanske import. De nedenfor anførte vækstrater udgør følgelig en  
referenceramme, hvorfra udviklingen kan afvige. Scenariet bygger på den  
antagelse, at de forskellige medlemsstater viderefører den nuværende linje  
i  den økonomiske politik, navnlig med hensyn til fremme af investeringerne.

- 1/6-
Fremskrivning af udviklingen i  fællesskabsøkonomien  
på mellemlang sigt (1)
(Gennemsnitlig årlig vækst i  %)
VARIABLE1981-'83 1984 1985'1986 og '  
senere 
(1)
'Internationale hypoteser•
'Realprisen på råolie i  US$ - 1,1 - 0,1 - 0,1 0,0 '
'Import (i faste priser)
'- ikke-fællesskabslande 2/610,8 5,6 5,0 '
-deraf USA 6/326,4 9,4 4,6 '
'Vekselkurs ECU/$ 13/8 ’ 12,7 3,5'  - 1,5 '
'langfristet rentesats i  USA (a) 12,0 ' 12,5 13,5 13,0 '
'Hypoteser for den interne økonomiske■
'politik (EF-10)
'Offentligt forbrug 1,4 1/1 1/1’  0,7 '
'Offentlige investeringer " 2,5 2,0 0,6 0,9 '
'Boligbyggeri (privat und offentligt) - 2,4 1/4 0,5 1,9 ;
'Vækst EF-10
'BNP 0,4 2,4 2,4 2,5 '
'Det private forbrug . 0,7 ' 1,1 1,5 2,1 '
'Faste bruttoinvesteringer (FBI) - 2,1 2,1 3,0 3,4 1
'(FBI som andel af BNP)(a) (19,1) (18,7) (19,0 (20)
'Eksport 2,3 ' 6,9 5,7 4,9 '
'Import 0,8 ' 6,2 4,5 3,9 '
'langfristet rentesats (a) 13,7 ' 11,2 10,8 10,8 '

- 1/7 -
3. Den forventede vækst skulle give de fleste sektorer mulighed for at  
forbedre deres produktionsniveau i  forhold til årtiets begyndelse
Det ophør i  væksten, der kunne konstateres i  Irene 1981-1983, mærkedes  
kraftigt i næsten alle stilforarbejdende sektorer, og først og fremmest  
blandt producenterne af kapitaludstyr og i  byggeriet. Transportmaterialin-  
dustrien og elektroindustrien udgjorde pi den anden side bemærkelsesværdige  
undtagelser fra disse nedgangs- eller stagnationstendenser, da det private  
forbrug holdt sig pi et forholdsvis pænt niveau.
Disse sektorer kunne alle registrere en produktionsfremgang i  1984 med  
undtagelse af transportmiddelsektoren, som berørtes af virkningerne af  
arbejdskonflikterne i  Forbundsrepublikken Tyskland.
Pa baggrund af en investeringsunderbygget vækst skulle hovedparten af de  
stilforarbejdende sektorer i  anden halvdel af 1980'erne kunne opnå en  
vækst, som dog ikke i  alle tilfælde vil være tilstrækkelig til at opveje  
virkningerne af det stadig faldende specifikke forbrug.  Stilforbruget i  
årene frem til 1990 kan derfor ikke forventes at overstige stålforbruget i  
1984.
Det gunstige klima for industri investeringerne skulle blive til direkte  
gavn for maskinindustrien og muligvis også metal konstruktionssektoren.  For  
maskinindustriens vedkommende er det næsten sikkert, at formindskelsen af  
produkternes vægt vil hindre, at aktivitetsforøgelsen medfører en  
tilsvarende forøgelse af produktionens vægt: inden for mange maskintyper  
kan der faktisk konstateres en betydelig forøgelse af ydelsen pr. vægtenhed  
takket være bl.a. indførelsen af nye teknologier såsom numerisk styring (i  
stedet for de tungere mekaniske systemer). Metalkonstruktionssektoren, som  
navnlig er afhængig af erhvervsbyggeriet, kan forudses at opnå en større  
eller mindre fremgang alt efter, hvor stor en markedsandel den er i  stand

-  1/8  -
til at skaffe sig inden for byggesektoren (pi bekostning af beton, på  
grundlag af en tidsgevinst), og hvor stor indflydelse stigningen i  
investeringerne får på efterspørgslen efter byggeri af denne type.
Generelt forventes investeringerne at tage sigte på rationalisering snarere  
end på en udvidelse af produktionsapparatet, hvilket kan gøre det umuligt  
for en tung sektor som kedelf remstilling at få større fordel af investe­
ringerne.
Metalvaresektoren, som tidligere har vist sig ret følsom over for en  
forøgelse af investeringerne, vil muligvis også kunne opleve en fremgang,  
forudsat at nye materialer ikke i  alt for høj grad vinder indpas på denne  
sektors markeder (f.eks. fjedre af kompositmateriale).
Aktiviteten i  bygge- og anlægssektoren skulle ikke komme ned under 1983-  
niveauet (1984 har allerede vist en stabilisering). Der kan næppe forventes  
en kraftig forøgelse af investeringerne i  boligbyggeriet i  betragtning af  
de begrænsninger, befolknings- og købekraftudviklingen medfører. Det  
opsving, der må forudses, kan på den anden side ikke formodes at blive  
større end opsvinget i  boligbyggeriet som følge af den afmatning, der  
fortsat præger den offentlige anlægssektor - naturligvis vil projekter som  
en eventuel Kanal-tunnel eller andre infrastrukturprojekter inden for  
rammerne af en samordnet europæisk infrastrukturpolitik kunne få en ikke  
ubetydelig indflydelse på aktiviteten og dermed på stålforbruget.
Det samme gælder sandsynligvis skibsbygningssektoren, for hvilken de  
internationale prognoser tyder på, at der hertimod årtiets slutning vil  
kunne ses et aktivitetsniveau på verdensplan svarende til 1981-1982, dog  
med betydelige ændringer i  produktionsprogrammet (mere avancerede special­
skibe).
De sektorer, der overvejende fremstiller varige forbrugsgoder, såsom bil-  
indust rien og elektroindustri en, vil fortsat have et ret fast tag i  efter­
spørgslen til privat konsum. For sidstnævnte sektors vedkommende må det

- 1/9 -
understreges, at det udelukkende er produkter med et ringe stålindhold  
(audiovisuelt og datamatisk udstyr), der ligger til grund for forøgelsen,  
mens produkter, der har større betydning for stålindustrien (el-  
husholdningsapparater, med enkelte undtagelser såsom opvaskemaskiner og  
mikrobølgeovne), generelt oplever en stagnation.
Metalemballager, som er i  stærk konkurrence med andre emballagetyper, er en  
sektor, der mængdemæssigt kunne bevare sit niveau eller måske øge det lidt  
i  forhold til 1981 takket være en udvidelse af visse dele af markedet  
(f.eks. foder til husdyr).
De "andre" sektorer, hvor efterspørgslen navnlig afspejler  
udskiftningsinvesteringer som foretaget af udvindingssektorerne,  
jernbanerne og stålindustrien selv - sammen med sektorer, der er vanskelige  
at afgrænse, såsom landbrug og finmekanik - synes ikke at omfatte vigtige  
markedssegmenter, hvorfra der kan forventes en øget efterspørgsel (eventuel  
undtagelse: anlæg af jernbanelinjer til højhastighedstog).
For så vidt angår rørfremstilling og de øvrige primære  
forarbejdningssektorer, som ligger på et niveau mellem ovennævnte  
"endelige" sektorer og den egentlige stålindustri, skulle der ikke blive  
tale om en udvikling, som afviger fra vækstprofilen for de endelige  
sektorer; dette gælder så meget mere, som visse produkter (f.eks.  
støbegods) også mærker tendensen til et faldende specifikt forbrug. Visse  
undersektorer, såsom trækning, profilering og dybtrækning, har dog gode  
chancer for at opretholde deres produktionsniveau eller måske øge det,  
eftersom disse produkter kan erstatte (EKSF-)stålprodukter med en mindre  
bearbejdningsgrad inden for en lang række anvendelser. Denne tendens er  
imidlertid ikke udbredt og skal ses i  forbindelse med nedgangstendenserne  
for det specifikke forbrug, som undertiden dækker over substitution mellem  
stålprodukter (jf. nedenfor).

1/10
Produktionen af stålror forventes at stagnere på et niveau svarende til  
1982-1983 efter den store eksport i  1981.

-  1/11  -
Udviklings ramme for de vigtigste stllforarbejdende sektorer
(Produktion 1981=100)
-INDEKS- ÄR1
1
TYPE 19751980'19811982'1983s1984s1990 ’
' (1)'(2)(2)-
'Maskinindustri A97102 '10096 '939599-103 '
(P)(101)(103)'(100)(96)'(92)(93)'92-96 '
'Elektroindustri A85103 '100102 '104112 '122-125 '
'Skibsbygning BRT355 '72 '100123 '99■  ·87-109 '
'Transportmidler N96110 1100103106100 110 '
'Metal konstruktioner P.  .(104)'(100)(96)'(92)(93)109-■115 '
'Bygge- og anlægsvirksomhed A-  -105 '100969595 106 '
'Metalvarer A96105 '100979495 '100-■112 '
'Metalemballager P8996100 ■ ■ 103-■110 '
'Kedelfremst illing P107106100100 ■  -90-■100 '
'Andre sektorer - ■ - om ea • . . • ·
'Endelig bearbejdning i  alt A891021009999102103--108 '
'  (NACE 31-36)'
'Rør P90891008984'92--  95 '
'Anden primær be-* -
'arbejdning P10110910094 - - . -104--109 '
s: skøn
(1) P = Produktionens vægt.
A = Aktivitetsindeks (produktionsværdi eller værditiIvækst i  faste priser).
BRT = Bruttoregistertonnage for søsatte handelsskibe.
N = Antal køretøjer.
Anm.: Aktivitetsprognoserne for 1990 er Qpstillet på grundlag af specifikke prognoser  
for den pågældende sektor (skibsbygning, transportmidler, byggeri) eller sektorens  
aktivitetselasticitet i  forhold til ændringerne i  en eller flere makroøkonomiske  
indikatorer (BNP, faste bruttoinvesteringer ...). Den anførte margen afspejler til  
dels vanskelighederne ved at bestemme denne elasticitet.

-  1/12  -
Med det faldende specifikke forbrug kan der ikke forventes en forøgelse af  
efterspørgslen
Set ud fra en sektorplan kan den stadige nedgang i  den mængde stål, der er  
nødvendig til en given produktion, dvs. det fænomen, der almindeligvis  
kaldes faldende specifikt forbrug, i  hovedsagen tilskrives følgende  
faktorer:
- formindskelse af vægten af det endelige produkt gennem en bedre  
udformning (i stigende grad ved datamatikkens hjælp) eller anvendelse af  
numeriske styresystemer i  stedet for mekaniske;
- formindskelse af vægten som følge af, at stål erstattes med andre stål,  
der bl.a. frembyder et bedre vægt/kvalitetsforhold (f.eks. højstyrke­
plader, beklædte plader);
- erstatning af stål med andre materialer (aluminium, syntetiske eller  
sammensatte materialer, glas ...);
- formindskelse af affaldsmængden ved bearbejdning som følge af en bedre  
værktøjsproduktivitet (robotter, lasere ...), hvilket medfører mindre  
indkøbsbehov til en given produktion og færre udførelsesfejl.
Det er klart, at hovedparten af disse faktorer hænger nøje sammen med de  
bestræbelser på at forbedre det endelige produkt eller fremstillings­
processen, som de stålforarbejdende virksomheder udfolder for at bevare  
eller øge deres konkurrenceevne på verdensmarkedet.
Til denne række faktorer bør føjes formindskelsen af det anslåede speci­
fikke forbrug som følge af, at visse sektorer under indflydelse af markedet  
ændrer deres produktionsprogram i  retning af produkter med et mindre  
indhold af stål (f.eks.: elektroindustrien - el-husholdningsapparater i
forhold til resten af sektoren), hvilket ligeledes medfører en  
formindskelse af behovet for indkøb af stålprodukter.

- 1/13 -
Undersøger man udviklingen i  det specifikke forbrug for de enkelte  
sektorer, kan det konstateres, at fænomenet gør sig gældende i  næsten alle  
sektorer, men at det navnlig er centreret om EKSF-produkter, mens  
produkterne uden for EKSF (rør og resten af de primært bearbejdede  
produkter) er langt mindre berørt.
Sidstnævnte produkter udgør i  visse tilfælde alternativer til EKSF-  
produkterne eller muliggør materialebesparelser: trukken tråd konkurrerer  
således med valstråd eller handelsstål, rør og koldvalsede profiler kan  
træde i stedet for handelsstål og valsede profiler, og dybtrukne emner kan  
i  visse anvendelser erstatte formgods.
Inden for gruppen af EKSF-produkter er det konstateret, at nedgangen i  det  
specifikke forbrug særlig har ramt handelsstål (endog i  byggeriet) og  
halvfabrikata, mens flade produkter som helhed har klaret sig bedre takket  
være beklædte plader, hvoraf den "specfikke" anvendelse er voksende. Det  
viser, at stålindustrien ved at tilpasse sit udbud til brugernes behov og  
problemer i  et vist omfang kan få bugt med dette fænomen gennem en indsats  
på udbudets kvalitetsside.

i  perioden 1975-1982 (%)
SEKTOR EKSF- PRIMÆRT BEARBEJDEDE
PRODUKTER PRODUKTER (INKL.RØR)
■ *
Maskinindustri " 2,1 0
'  Elektroindustri " 5,5 - 1/5
Skibsbygning 0 +17 (a)
Transportmidler - 3,0 + 1,5
'  Metalkonstruktioner - 3,5 " 1/5
'  Bygge- og anlægsvirksomhed " 1/5 - °'7
Metalvarer - 0,7 + 0,2
Metalemballager 0 0
Kedelfremstilling - 2,3 0
Andre sektorer - -
Gennemsnit - 2,0 + 0,4
(a) Stigning baseret på sma mængder.

- 1/15 -
Fremtidige tendenser for det specifikke forbrug
For de kommende år er der generelt intet, der tyder pi, at dette fænomen  
kan forventes at blive mindre fremtrædende, om end årsagerne til, at  
tendenserne fortsætter, kan ændre sig. Det må således forudses, at de nye  
produktionsteknikker vil komme til at spille en <éget rolle, for så vidt som  
de mindsker bearbejdningsaffaldsmængden, mens substitutionen i visse  
tilfælde (automobilindustrien, el-husholdningsapparater) vil lade vente  
længere på sig, da der ikke i  de senere år er foretaget stdrre  
investeringer i  den retning. Dette afhænger imidlertid af flere faktorer,  
som det er meget vanskeligt at vurdere kvantitativt, herunder udviklingen i  
de relative priser på stål i  forhold til de pågældende materialer samt  
kvaliteten af disse materialer, hvoraf mange befinder sig på forsrigs- eller  
udviklingsstadiet.
De vigtigste nøglefaktorer, som vil præge det specifikke forbrug frem til  
1990, kan sammenfattes således:
- maskinindustri:  vægtformindskelse takket være en bedre udformning
(datamatik), kvalitets- eller specialstål eller stålsubstitution; bedre  
stålrentabilitet ved fremstillingen af maskinerne.
- elektroindustri:  substitutionen inden for el-husholdningsapparater synes
at have nået en grænse; der må således fortsat regnes med en nedgang på  
ca. 3% pr. år for EKSF-stål; denne tendens tilgodeser udelukkende  
stagnationen i  el-husholdningsapparater inden for sektorens produktion  
(skal sammenlignes med en nedgang på 5,5% i  årene 1975-1982).

- 1/16 -
skibsbygning:  da produktionen i  Fællesskabet - på baggrund af den  
internationale konkurrence - udvikler sig i  retning af mere  
specialiserede skibe, hvortil der ofte medgår mere stål pr. brutto­
registerton (BRT), skulle det specifikke forbrug ikke falde på dette  
grundlag. Substitutionen forventes heller ikke at antage et betydeligt  
omfang.
transportmidler (herunder biler):  tendensen henimod strirre biler kan  
muligvis i  nogen grad opveje stålsubstitutionen, som foreløbig skulle  
blive af begrænset omfang. Der må forudses en afdæmpet nedgang på 1% pr.  
år i  det specifikke forbrug af EKSF-stål (med en riget anvendelse af  
beklædte plader).
metalkonstruktioner:  substitution af visse handelsstål med koldbukkede  
profiler (ikke-EKSF), riget anvendelse af beklædte plader; substitution  
med kompositmaterialer og træ for at opnå bedre isoleringsevne og  
brandbestandighed.
bygge- og anlægsvirksomhed:  riget renovering, men mindre omfattende  
offentlige anlægsarbejder, hvilket som helhed giver et formindsket  
stålforbrug inden for denne sektor.
metalvarer:  vægtformindskelse (kvalitets- eller specialstål) og mindre  
bearbejdningsaffald (f.eks. laser- og robotteknik).
metalemballager:  eventuelt formindskelse af tykkelsen og måske en vis  
fremgang på bekostning af aluminium inden for todelte dåser takket være  
stål af bedre kvalitet.
kedelf remsti Hing:  udvikling på linje med udviklingen for metal­
konstruktioner.
andre sektorer:  samme faktorer som inden for metalkonstruktioner eller
maskinindustri.

- 1/17 -
5. Fremstilling af udviklingen i  det anslåede forbrug frem til 1990
I betragtning af de skitserede tendenser og den usikkerhed, der hersker  
omkring udviklingen ikke blot i  de enkelte sektorers aktiviteter, men også  
i  det specifikke forbrug - navnlig i  elektro- og automobilindustrien, hvor  
den forventede afdæmpning udgør en afvigelse fra de hidtidige tendenser -  
ml den forventede interne efterspørgsel i  1990 placeres inden for en  
tilstrækkelig bred margen.  Yderpunkterne vil stort set være forbruget i  
1983 og forbruget i  1984. Der vil være størst sandsynlighed for en beskeden  
stigning inden for flade produkter, især i  efterspørgslen efter beklædte  
plader. For svære profilers vedkommende skyldes den påregnede stigning den  
aktivitetsforøgelse, der forudses inden for fremstilling af metal-  
konstruktioner.
(Anm.: Den høje og den lave hypotese for det faktiske forbrug i  1990, der  
fremgår af den efterfølgende tabel, er beregnet under hensyntagen  
til følgende faktorer:
- stålforbrugsstrukturen for de enkelte sektorer i  referenceåret  
1981, som er det seneste år, der tillader er« tilstrækkelig  
nøjagtig vurdering af det sektorbestemte stålforbrug i  
Fæl lesskabet;
- margenerne for aktivitetsudviklingen (se tabellen i  dette kapitels  
afsnit 3), som i  forvejen tilgodeser visse makroøkonomiske usik­
kerhedsmomenter;
- den forventede nedgang i  det specifikke forbrug; den svarer stort  
set til den nedgang, der er konstateret i referenceperioden 1975-  
82, dog med visse justeringer af hensyn til usikkerheden omkring  
fortsættelsen af de hidtidige tendenser, navnlig i  sektorerne  
transportmidler (substitution), elektroindustri (produktsortiment)

- 1/18 -
og byggeri (omfanget af renoveringsarbejder og offentlige  
anlægsarbejder).
Alle sektorer betragtet under et vil nedgangen i  det specifikke forbrug  
fortsætte: ved den hdje hypotese med 1,4% pr. Ir og ved den lave hypotese
med 2% pr. Ir.

- 1/19 -
DET FAKTISKE FORBRUG AF EKSF-PRODUKTER I FÆLLESSKABET 
EFTER SEKTOR (EF-10)
_ __________ ._____________ (mio t)
19
81 " 1990 HØJ HYPOTESE " 1990 LAV HYPOTESE
' "Flyd-'Lange'Flade'I"Flyd-'Lange'Flade'I ALT"Flyd-'Lange'Flade'IALT
'  SEKTOR "ende'prod.'prod.'ALT"ende'prod.'prod. "ende'prod.'prod.
' "stil "stil ' "stil**
/"Halv- '"Halv- "Halv-* *
' "f abri-/ "f abri-/f"fabri-* *
' "kata' ' '"kata'*"kata*
'Støbning,dybtrækning '  ' ' ' ' ' **
'udskæring " 1,4 ~'  1,4'  2,8" 0,8 ''  1,5 ' 2,4" 0,8-' 1,5,2,3 '
'Smedning,sænk- " ' -' ' ■' '''
'smedning,trækning " 3,4 ’ 1,0 ’ 0,1' 4,5" 2,8 ' 1,1' 0,2' 4,0" 2,7' 1,0'  0,23,9 '
'Valsning,koldprofi- " -'  6,9'  -' 7,0" 0,1'  7,7'  -' 7,8" 0,1'  7,3'  _ '7,5 1
'leringr r''* f'  -' 4,5'  4,5" -' -'  4,8' 4,8" - '  4,6'4,6
'Rør " 5,6*'  10,0'  15,6" 4,9 '  9,8'  14,7" 4,8*'  9,5'14,3
'Fremstilling af ikke-* ' '
'elektriske maskiner 0,1 '2,2 '4,2 '6,5 "- ' 1,5 ' 3,7 '5,2 "- '  1,4 ' 3,5 '  /5,0
'Fremstilling af _ '0,2 '2,1 '2,3 "- '  0,3 ' 1,9 '2,1 "- '  0,2 ' 1,4 '1,7
'elektriske maskiner ' *  /*'
'Skibsbygning -0,3 '1,2 '1,6 "- ' 0,3 ' 1,2 '1,4 "- '  0,2 ' 0,9 '1,1
'Transportmidler 0,1 '1,4 '7,6 '9,1 "- ' 1,6 ' 7,4 '9,1 "- '  1,4 ' 6,2 '7,6
'Metal konstruktioner -3,4 '1,3 '4,7 " '  3,7 '0,7 '4,4 " ' 3,3 '0,7 '4,0
'Bygge- og anlægsvirk. _9,5 '0,9 '10,4 "- ' 8,9 ' 1,2 '10,1 "- '  8,6 ' 1,1 '9,6
'Metalvarer -3,6 '5,3 '8,9 "- '  3,3 ' 6,1 '9,4 "- ' 2,9 ' 5,4 '8,4
'Metalemballager --3,0 '3,0 " '  -3,3 '3,3 " '  -2,8 '2,9
'Fremstilling af kedler -0,4 '2,6 '3,0 "- '  0,2 ' 2,2 '2,4 "- '  0,2 ' 2,0 '2,2
'Andre brugere 1,5 '3,7 '4,6 '9,3 "1,3 '  2,9 ' 4,0 '8,2 "1,3 '  2,9 ' 4,0 '8,2
'1 ALT 12,0 '32,7 '48.8 '93,5 "10,0 '  31,4 ' 47,9 '89,3 "9,7 '  29,5 ' 43,9 '83,1

DET ANSLÅEDE FORBRUG AF FÆRDIGE PRODUKTER I FÆLLESSKABET (EF-10)  
EFTER PRODUKTKATEGORI (Mio ton)
■19811982'  1983VII—1983 1990
VI -1984 HØJ LAV
-HYPOTESE HYPOTESE '
Flydende stål, ingots og halv- :
fabrikata 12,311,210,1 ■ 10,0 9,7 '
Svære profi ler 6,55,95,55,3 5,9 5,5 '
Handelsstål (a) 16,114,914,415,2 14,6 13,8 '
Valstråd 10,19,610,010,6,  10,9 10,2 '
'  LANGE PRODUKTER I ALT 32,730,4'  29,9 31,1 31,4 29,5 '
Plader ^  3 mm (b) 17,316,8’  15,7 16,2 15,3 '
Plader < "  3 mm og varm- -
valsede bånd (b) 21,720,719,9 21,0 17,9 '
Beklædte plader 8,18,48,5 10,7 10,7 '
'  FLADE PRODUKTER I ALT 47,145,944,145,2 47,9 43,9 '
'  VALSEDE PRODUKTER I ALT
V — —______. _ _ _ _ _ _  ___________________________________"79
,876,374,076,3 79,3 73,4 '
'  EKSF-PRODUKTER I ALT 92,287,384,0 89,3 83,1 '
'(
(a) Inkl. rundt betonstil.
(b) Inkl. coils efter tykkelse.
|
i

- 1/21 -
6. Særlige tendenser for primært bearbejdede produkter og rør
Inden for den primære stilbearbejdningssektor og rørfremstillingssektoren  
kan der konstateres nogle særlige tendenser. Udviklingen i  rørproduktionen  
afhænger i  vid udstrækning af eksportmulighederne. Efter at der er indgået  
arrangementer med USA om rør, kan der forventes en skarp konkurrence pi  
tredjelandemarkederne, og det kan medføre en begrænsning af eksport­
mulighederne og en mængdemæssig formindskelse af produktionen. Rørfrem-  
stillingsindustrien i  Fællesskabet må desuden bestræbe sig på at tilpasse  
sit udbud til den fremtidige efterspørgsel (korrosionsbestandighed, rør med  
høj flydegrænse, offshore-platforme, flerlagsrør på basis af coils, stål  
med høj renhed).
Sektorens aktiviteter vil målt i vægt blive formindsket i  forhold til 1981,  
men kan målt i  værdi blive forøget, såfremt rørprodukterne vender sig mod 
de dele af markedet, hvor der efterspørges de mest avancerede produkter,  
som ofte også stiller større krav til produkterne på de forudgående  
stadier.
Denne udvikling har særlig betydning for undersektorerne inden for den  
primære stålbearbejdning og kan illustreres ved eksemplet med visse  
stålkvaliteter til trækning, som gør det muligt at springe et ret dyrt led  
i  fremstillingsprocessen (udglødning) over. En sådan "produktpolitik"  
bliver i  stigende grad til gavn for den primære bearbejdningsindustri.  
Desuden kan det konstateres, at der lægges større vægt på en høj  
værditi Ivækst i  modsætning til en stor produktionsmængde. Med hensyn til  
metalfibre (som kan have en diameter på indtil 2/1000 millimeter) vil et  
porøst produkt bestående af metalfibre på 8/1000 millimeter (dvs. 8 mikron  
mod menneskehårs 50-70 mi kron) af en meget temperaturbeständig legering  
blive anvendt inden for rumfærgebygningsprogrammet.

-  1/22  -
FORVENTET FAKTISK FORBRUG AF IKKE-EKSF-PRODUKTER  
(RØR OG ANDEN PRIMÆR BEARBEJDNING)
I FÆLLESSKABET EFTER SEKTOR (EF-10)
(Mio t)
' -1981 1990HØJ HYPOTESE 1990LAV HYPOTESE
SEKTOR'Trækning
•'Koldbe- 
'handlede 
'prod. (1)'Rør'Andre
'Prod.
'(2)"Trækning 'Koldtbe- 
'handlede 
'prod. (1)'Rør'Andre 
'prod. 
'  (2)'1  Trækning 'Koldbe- 
'handlede 
'prod. (1)'R ir'Andre ' 
'prod.
'  (2) '
'Fremstilling af ikke-  
"elektriske maskiner ;  0 ,9'  °'3;  1 ,5;  1 ,3;; 1 ,0 0,3;  1 ,5;  1 ,0;; 1 ,0;  0 ,3;  1 ,5;  1 ,0 ;
'Fremstilling af  
'elektriske maskiner;  0 ,3; 0,5 '  0,1;  0 ,2;; 0 ,3 0,6;  0,1'  0,2;; 0 ,3 0,6;  0,1;  0 ,2 ;
Skibsbygning '  0,1 0,0'  0,1'  0,1"  0,2 0,0'  0,3'  0,2"  0,1 0,0'  0,2'  0,1 '
'Transportmidler '  0,7 0,9'  0,9'  1,8"  0,9 '  1,1 '  1,4'  1,9"  0,9 '  1,1 '  1,4'  1,9 '
'Metalkonstruktioner '  0,1 0,3'  0,8'  0,1"  0,1 '  0,3 '  0,8' 0,1"  0,1 '  0,3 '  0,7'  0,1 '
'Bygge- og anlægsvirks. '  0,8 0,4'  1,4'  0,1"  1,0 '  0,4 '  1,1'  0,1"  1,0 '  0,4 '  1,1'  0,1 “
'Metalvarer '  1,7 0,8'  0,6'  0,2"  1,9 '  1,2 '  0,3'  0,4"  1,7 '  1,1 '  0,3'  0,3 '
'Metalemballager 0,0 0,1'  0,0'  0,0"  0,0 '  0,1 '  0,0'  0,0 0,0'  0,1 '  0,0'  0,0 '
'Fremstilling af kedler 0,0 0,0'  0,7'  0,1"  0,0 '  0,1 '  0,7'  0,1 0,0 0,0'  0,6'  0,1 '
'Andre brugere 0,8 0,4'  1,8'  0,5"  0,8 '  0,4 '  1,8'  0,5 0,8'  0,4 '  1,8'  0,5 "
'1 ALT '  5,3 3,8'  8,0'  4,4"  6,2 '  4,5 '  8,1'  4,5"  5,9 '  4,3 '  7,8'  4,4 '
(1) Koldvalsede band og koldbehandlede profiler.
(2) Stålstøbegods, udskårne eller dybtrukne emner, smedede eller sænksmedede emner.

- 1/23 -
Udviklingen i  de primære bearbejdningssektorers aktiviteter skal ses i  
sammenhæng med virksomhedernes voksende diversificeringsbestræbelser. De  
traditionelle aktiviteter vil således ikke kunne forventes at tiltage i  
samme omfang som tidligere. Stålstøbning og smedning vil måske udvise  
faldende aktivitet målt efter vægt, men har samtidig tendens til en  
fremgang målt i  kvalitet og værdi.
Den svage vækst i  valsning og profilering kan navnlig tilskrives den  
voksende anvendelse af disse produkter (på andre produkters bekostning)  
inden for visse brugersektorer (transportmidler og metalvarer).
Særlige tendenser for specialstål
Specialstål tegner sig for en stadig voksende andel af stålindustrien i  
Fællesskabets medlemsstater: for EKSF-produkternes vedkommende udgjorde den  
10,3% i  1970, 12,5% i  1975 og 15,6% i  1983.
Denne udvikling ses særlig tydeligt i  de primære bearbejdningssektorer,  
hvor indkøbet af specialstål er steget fra en andel på 21% i  1975 til nu  
næsten 30%, og tendensen skulle fortsætte frem til 1990.
Den voksende efterspørgsel fra brugernes side hænger sammen med tekniske og  
markedsmæssige aspekter.
Den tekniske udvikling inden for maskin- og elektroindustrien stiller  
stadig større krav til produkterne; konkurrencen fra alternative produkter  
(aluminium, plast) nødvendiggør højstyrkestål (HSLA-stål) i  de sektorer,  
hvor vægtformindskelse spiller en vigtig rolle; de højteknologiske  
sektorer, der er under udvikling (f.eks. energiproduktion), og transporten  
og fordelingen af olie og gas forudsætter anvendelse af stål med stadig  
bedre fysiske egenskaber.

- 1/24 -
Markedsaspektet er særlig knyttet til væksten i  eksporten af primært
bearbejdede specialstllprodukter (bl.a. rør og trukne produkter).
Forbruget af specialstal vil under alle omstændigheder udvikle sig stærkere  
end forbruget af almindelige .stal, og væksten vil især bero på en  
formindskelse af det specifikke stålforbrug inden for visse sektorer, dvs.
substitution af elementer af almindeligt stål med elementer af lettere
specialstal. Denne tendens skulle muliggøre en forøgelse af værdien, men  
ikke få større indflydelse på mængderne.
Det bør i  Øvrigt erindres, at den forbedring af fremstillingsteknikkerne,  
der har fundet sted i  de senere år i  stålværkerne og valseværkerne, har  
gjort det muligt at opnå "almindelige" stål (massestål) med egenskaber  
meget lig visse stål, der klassificeres som "specialstål", men til en
lavere pris. Grænsen mellem almindelige stål og specialstål bliver stadig  
mere uklar, og dette forhold kan medføre overkapacitet for en ret betydelig  
del af udbudet.
8. Forventede tendenser efter 1990
Det må befrygtes, at de klassiske prognosemetoder - også de mest avancerede  
som uvægerligt bygger på ekstrapoleringer - ikke længere er  
fyldestgørende, når det drejer sig om at opstille langsigtede prognoser.  
Det er således meget vanskeligt at tage tilstrækkeligt hensyn til de  
teknologiske forandringer, der præger vort samfund, og hvoraf nogle træk  
allerede nu kan påpeges:

- 1/25 -
- den økonomiske vækst skyldes i  stadig højere grad udvidelsen af den  
tertiære sektor og mindre og mindre en udvidelse af industri­
aktiviteterne. Desuden er stålindustriens traditionelle kundesektorer  
efterhånden på vej ind i  en "modenhedsfase", som er karakteriseret af et  
udskiftningsmarked (f.eks. bilindustrien og bygge- og anlægsvirksomhed).  
Dertil kan der komme et spørgsmål om den internationale konkurrenceevne,  
som er en afgørende forudsætning for en del af de truede sektorers, såsom  
skibsbygningsindustriens, overlevelse.
- kvalitetsændringerne i  de endelige produkter vil sandsynligvis påvirke  
deres levetid, således at behovet for udskiftning og produktion vil blive  
mindsket på lang sigt (f.eks. biler, maskiner).
- ændringerne i  produktionsteknikken indføres ikke længere gradvis som
forudsat i  disse prognoseberegninger, men på en mere radikal måde: det
kan således ske, at hele sektorer går bort fra stål til fordel for andre  
materialer. Inden for automobilsektoren er der allerede fremkommet  
karrosserier i kompositmaterialer, og det er ikke utænkeligt, at sådanne  
materialer vil blive anvendt i stor stil fra 1990.
Dises faktorer, hvortil skal føjes den konstante forbedring af
stålbearbejdningsteknikken, har hidtil manifesteret sig mere lempeligt, men  
kan føre i  retning af en yderligere indskrænkning af stålmarkedet i  
1990’erne; det er endog ikke udelukket, at markedet for flade produkter,  
som på mellemlang sigt fortsat frembyder ret gode stabiliseringsmuligheder,  
vil opleve en større afmatning efter 1990 (substitution).

- 1/26 -
Stllforbruget i  Spanien og Portugal og i  det udvidede Fællesskab (EF-12)
Den indenlandske stålefterspørgsel i  Spanien og Portugal skønnes at svare  
til 9% af fællesskabsmarkedet (EF-10 i  1983); i  disse to lande tegner lange  
produkter sig imidlertid for ca. 50% af markedet for valsede produkter (mod  
40% i  EF-10), hvilket bl.a. afspejler den forholdsvis store betydning af  
byggesektoren i de to landes økonomi. Der er følgelig stor sandsynlighed  
for, at efterspørgselsstrukturen vil nærme sig situationen i Fællesskabet,  
efterhånden som produktionen af varige forbrugsgoder (f.eks. bilindustrien)  
og kapitaludstyr udvikles. Det rejser i  første række det spørgsmål, hvor  
høj disse landes konkurrenceevne vil være i  et økonomisk område som det  
udvidede Fællesskab.
Stålforbruget i  Spanien fordeler sig nogenlunde således (1979):
13%
15%
33%
11%
16%
5%
7%.
Efter en kraftig efterspørgselsstigning på 10% i  1980 har markedet i  
Spanien oplevet en stagnation eller en afmatning, også i  1984, i et makro­
økonomisk klima, der på visse punkter (svag BNP-vækst, fald i  investe­
ringerne) kan sidestilles med klimaet i  det nuværende Fællesskab, men med  
en yderligere forværring som følge af de kriseramte sektorers (skibs­
bygning, el-husholdningsapparater) betydning i  den spanske industristruk­
tur. De prognoser, der er anført i  den efterstående tabel, modtog  
Kommissionen fra de spanske myndigheder i  1984. De er opstillet med en  
tidshorisont frem til 1986 og under forudsætning af et makroøkonomisk  
opsving fra 1983 med en årlig vækst på 3% i  BNP og 5% i investeringerne.rørindust ri
anden primær bearbejdning  
bygge- og anlægsvirksomhed  
maskinindust ri  
automobi lindustri  
skibsbygni ng  
andet

- 1/27 -
Eftersom udviklingen i  den spanske økonomi i  1983 ikke fulgte og i  1984 kun  
delvis fulgte dette mønster, er det rimeligt at antage, at disse prognoser  
fdrst vil kunne holde stik pi betydelig Længere sigt. Det anslåede forbrug  
la i  1984 mere end 20% under det opstillede mil, og 1986-prognosen for  
Spanien kan sammenlægges med de prognoser, der er opstillet for Fælles­
skabet (EF-10) for 1990.
Med hensyn til Portugal, hvor forbruget kun udgør ca. 1  mio ton, afspejler  
de lange produkters store andel af efterspørgslen byggesektorens afgørende  
betydning. I betragtning af dette markeds ringe størrelse er 1983-tallene  
(skøn) i  efterstående tabel, og alene for oversigtens skyld, anvendt ved  
beregningen af prognosen for Fællesskabet (EF-12) i  1990.

Anslået forbrug af EKSF-produkter  
I EF-10, Spanien og Portugal og det udvidede Fællesskab (EF-12)
(Mio t)
Produkt EF-10* SPANIEN PORTUGAL EF-12
'19811983 1990' 198119831986'1981 19831990'1981 1983 1990
-1990' -
Flydende stål, - - -
ingots, '12,310,1 10,0' 0,60,60,7' .. •  ·..'12,9 10,7 10,7
Halvfabrikata· * ' - -
Svære prof i  ler '  6,55,5 5,9' 0,90,81,0' 0,1 0,0..' 7,5 6,3 6,9
Handelsstål '16,114,4 14,6' 1,71,92,2' 0,5 0,4..'18,3 16,7 17,2
Valstråd '10,110,0 10,9' 0,40,40,7' 0,1 0,1..'10,6 10,5 11,7
Lange produkter - - - -
i alt '32,729,9 31,4' 3,03,13,9' 0,7 0,6..'36,4 33,6 35,9
Plader^- 3 mm '17,315,7 16,2' 0,80,40,6' 0,1 0,1..'18,2 16,2 16,9
Plader ( 3 mm (og ' - -
varmvalsede bånd) '21,719,9 21,0' 1,82,02,6')0,4 0,3..)32,6 31,4 35,4
Beklædte plader '  8,18,5 10,7' 0,60,70,8') .. )
Flade produkter - - - -
i  a It '47,144,1 47,9' 3,23,14,0' 0,5 0,4..'50,8 47,6 52,3
Valsede produkter ' - - -
i  a It '79.874,0 79.3' 6,26,27.9' 1.2 Q,9..'87.2 81.1 88.1
EKSF-produkter - -
92,2 84,0 89,5' 6,8 6,8 8,6' 1,2 0,9 ..'100,2 91,7 98,8
* Hdj hypotese

- II/1 -
KAPITEL II  
UDENRIGSHANDEL
1. Indledning
I indledningskapitlet behandledes de udenrigspolitiske mil, som skal  
forfølges fra nu og og indtil 1990 pi grundlag af EF-stilindustriens  
maksimale ydeevne, og hovedvægten blev lagt pi følgende punkter:
- virksomhedernes overlevelsesevne og produktivitet vil fi afgørende  
betydning for deres tilbøjelighed til at eksportere til stærkt  
konkurrencedygtige markeder
- kvalitet vil være nøgleordet for de fremtidige eksportmuligheder
- tredjelandes adgang til EF-markedet kan ikke i det uendelige begrænses  
ved hjælp af arrangementer.
Selv om mulighederne for at ni disse mil først og fremmest afhænger af EF-  
stilindustriens maksimale ydeevne, skal det her kort gennemgås, hvilke  
faktorer der vil kunne besværliggøre virkeliggørelsen af de fastsatte mil.
2. Situationen på verdensplan
I nedenstående tabel vises den forventede udvikling i  forbruget og produk­
tionskapaciteten indtil 1990. Ifølge den mellemste arbejdshypotese (den  
mest realistiske) vil verdens samlede forbrug være stagnerende (719 i  1985,  
722 i  1990), medens produktionskapaciteten vil kunne vokse med omkring 100  
mio t, dvs. + 10%, hvilket skaber øget uligevægt mellem udbud og efter­
spørgsel.

-  1 1 /  2 -
UDVIKLINGEN I VERDENS SAMLEDE STÅLPRODUKTION FORBRUG  
OG PRODUKTIONSKAPACITET
Enhed: m io  t råstål ( T )
LAND/OMRÅDE PRODUKTION  
AF RÅSTRÅL  
(a)-ANSLÅET FORBRUG  
(a)PRODUKTIONSKAPACITET  
FOR RÅSTÅL (b)-
-1983'  1983 19851990
M-H(2)1982 ' 1990(2)B-H
'EUR-10 109,5 '  89,993,791-100200,3 ' 172,8 '
'Andre vesteur.lande 34,2'  29,631,833-3543,6 ' (40,0)
'USA 76,8'  96,0111,9100-110140 '  )145 - 150'
'Canada 12,8'  11,312,914-1620,3 '  )
'Japan 97,2'  66,373,573 -80159 147 - 152■ *
'Stillehavsområdet 5,8'  5,57,18-99,1 ' (9,5)
'Sydafrika 7,0'  5,35,66-710,5 ' 10,7
'Udviklingslande 63,6;  96,8104,1122-13387,8 ' 118,9 - 132, 8 '
'Afrika' - -
'(ekskl. Sydafrika) 2,7'  12,012,413-146,5 ' 7,1 -9,4 '
'Algeriet 0,8' 2,1 ' 2,1
'Egypten 0,9'  2,02,2 1,8 ' 2,4 -3,1 '
'Nigeria 0,2'  4,04,0 1,1 ' 1,1 -2,4 '
'Zimbabwe 0,6'  o ,20,4 1,0 ' 1,0
'Andre 0,2 : 0,5 ' 0,5 - o ,8 '
'Latinamerika 28,9'  23,129,034-3740,8 ' 55,3 -58,1 '
Argentina 2,9'  2,93,3 5,3 ' 5,4 -7,0 '
Brasilien 14,7'  9,012,0 17,3 ' 27,2 -27,9 '
'  Chile 0,6'  o ,50,6 1,1 ' 1,1· *
Colombia 0,5 : 0,7 ' 0,7*
Mexico 6,9'  6,27,6*.  10,7 ' 13,3 -13,5 '
Peru 0,3 ; 0,6 ' 0,8
Venezuela 2,3'  1,62,5 3,7 ' 5,1
Andre ; ;: 1,4 ' 1,7 -2,1  '
'Mellemøsten 2,4'  18,717,219-232,5 ' 7,5 -10,7 '
Iran 1,2'  5,44,0 1,0 ' 3,9 -7,1  '
Irak* · : 0,4 ' 0,4*
Libyen■å *- 1,3*
Saudi-Arabien" *  a : *- 0,8
Andre å-1,1 ' 1,1'
'Sydøstasien '
'(ekskl. Japan) 29,6'  43, 45,556-60 '38,0 ' 49,0 -54,6 '
Indonesien 0,8 :; 1,3 ' 2,5 -2,6 '
Korea 11,9'  8,911,0 13,3 ' 16,4 -17,3 '
Malaysia 0,4 \; *0,6 ' 1,1Phi lippinerne 0,2'  i,61,6*0,6 ' 0,6
Taiwan 5,0'  5,46,4*6,2 ' 6,4 -8,8 '
Indien 10,2'  11,611,5 14,3 ' 18,9 -21,1  '
Pakistan *: 0,1 ' 1,2
Andre :: 1,7 ' 1,9"
'COMECON-landene  
'Kina + Nordkorea210,0
45,8'  211,0 
'  57,0215,0
63,0200-
75-210 ' 
82 '210,3 ' 
41,0 '210 -(220)  
(50)- (55)-
'Hele verden 661,6 '  668,7718,6722-780 '921,9 ' (1.020)

- 11 / 3 -
1) Det anslåede forbrug skal opfattes i  bred forstand (inkl. udenrigshandel  
med varer, der ikke henhdrer under EKSF).
2) M = mellemste arbejdshypotese H = hdjeste arbejdshypotese
B = basisarbejdshypotese (omfatter kun så godt som sikre kapacitetsudvi­
delser).
a) Kilde: IISI
b) Kilde: OECDC (1984)

- 11/4 -
Stålindustriens fremgang i  Sydamerika har allerede bevirket, at denne  
region er blevet nettoeksportør. Fra nu af og indtil 1990 vil der blive  
tale om en produktionsforøgelse på mindst 10 mio t, hvilket bringer dette  
områdes produktionskapacitet op på omkring 55-60 mio t.
Fællesskabet far næppe nogen mulighed for at øge sin eksport til disse  
lande, i  hvert fald ikke mængdemæssigt; hvis eksportnedgangen skal  
begrænses, kræves der først og fremmest en indsats på kvalitetsområdet og  
inden for visse varegrupper - som for øvrigt er lette at udskille (f.eks.  
tynde plader 0,5; beklædte plader osv.).
Det er imidlertid langt vigtigere, at denne stålproduktion udøver et  
konkurrencemæssigt pres på andre verdensmarkeder: i  1984 dækkede disse  
lande allerede 12% af De forenede Staters import.
Der vil næppe heller „være udsigt til voksende eksport til landene i  
Østeuropa.  Disse landes udviklingsplaner tager sigte på selvforsyning med  
stal og en dermed forbundet kraftig nedbringelse af importen. De  
foreliggende oplysninger tyder på, at der kan forventes en faldende tendens  
i  eksporten til disse lande.
I 1983 gik 14% af Fællesskabets eksport til de fjernøstlige lande (ekskl.  
Japan). Dette område har den højeste vækstrate i  verden, og dets  
stalforbrug fordobledes fra 1975 til 1983. De teoretiske importbehov beløb  
sig i  1983 til 25 mio t. Dette område må anses for det mest dynamiske inden  
for tidshorisonten 1990, især som følge af den voksende efterspørgsel i  
JOi_na; det vil imidlertid til stadighed være vanskeligt at gøre sig gældende
opa dette marked, hvor Japan og de nyere stålindustrier (Taiwan, Korea,  
Singapore) i  hvert fald har en overordentlig gunstig geografisk beliggenhed  
at støtte sig til. Som følge af de igangværende nyinvesteringer i  
stålindustrien i  dette omrade og den generelt tiltagende konkurrence på  
verdensplan er det ikke sikkert, at dette marked r bliver så givtigt, som man 
kunne håbe.

- 11 / 5 -
Markedet i  Mel lemøsten, som i  de seneste ti ir har været præget af  
overordentlig højt forbrug, vil i  den kommende tid blive karakteriseret af  
faldende efterspørgsel, fordi en lang række offentlige arbejder er  
afsluttet, også selv om Iran atter begynder at importere.
De forenede Staters importbegrænsningspolitik og en lang række selvbegræns­
ningsaftaler, som er indgået eller ved at blive indgået med leveran­
dørlandene, vil føre til en kraftig nedgang i dette lands import.
De øvrige lande i  Vesteuropa har nogenlunde samme omkostninge-, markeds- og  
udbudsstruktur som EF; den eksisterende ligevægt over for disse landes vil  
næppe blive forrykket inden for tidshorisonten 1990.
Endelig vil udviklingen i  import- eller valutarestriktionerne i  en lang  
rskke udvi kli ngs lande samt udviklingen i samhandelen mellem disse lande  
indbyrdes næppe gøre det lettere at forøge eksporten til disse lande.
3. Strukturelle aspekter ved Fællesskabets udenrigshandel
Det helhedsbillede, der kan udledes af disse delmarkeder, viser en  
stagnerende samhandel med de nærmest beliggende eller traditionelle  
handelspartnere og voksende vanskeligheder på de fleste af de Øvrige  
markeder, hvor stål sælges til priser, som ligger i  underkanten af, hvad de  
fleste af Fællesskabets stålvirksomheder kan leve af.
Fællesskabets stålvirksomheder skal i  denne sammenhæng nøje overveje,  
hvilken del af produktionen de skal tilstræbe at eksportere til markeder,  
hvor den internationale konkurrence er særlig hård og priserne særlig lave.
Stålindustrien bør som hovedregel anlægge den betragtning, at der er en vis  
interesse forbundet med at opretholde en kapacitet, som kan være nyttig i  
perioder med højkonjunktur, men et handicap for rentabiliteten i  de  
mellemliggende perioder. Eksportpriserne dækker nemlig normalt kun grænse­
omkostningerne, og en alt for stor differentiering mellem de interne priser  
og eksportpriserne ville være ensbetydende med, at det blev pålagt  
forbrugerne i EF at yde tilskud til eksporten til tredjelande.

- I1/6 -
Der skal tages hensyn til dette forhold på lige fod med de dvrige  
strukturelle fakta, som karakteriserer Fællesskabets stålindustri, dvs.:
- produktionsstrukturer, der som helhed ikke er optimalt placeret og ofte  
er mindre harmonisk organiseret end nyere stålvirksomheder
- stor afhængighed af importerede råvarer
- de dvrige produktionsfaktorers forholdsvis hdje omkostningsniveau  
(linninger og energi).
Der er rent faktisk også blevet foretaget strukturomlægning af stålindu­
strien i  en række lande uden for Fællesskabet; vor industris effektivitets­
fremgang (som fdlge af strukturomlægningen) vil derfor kun slå igennem som  
en behersket forbedring af EF-virksomhedernes internationale konkurrence­
evne.
Fællesskabets stålindustri må ikke udelukke, at importen kan begynde at  
vokse. En begrænsning eller nedsættelse af importen i  andre dele af verden  
vil gdre konkurrencen skarpere. Desuden vil de positive virkninger af  
dollarkursens udvikling ikke i  det uendelige vedblive med at lægge en  
dæmper på importen.
Prognose frem til 1990
Tabellen pa næste side indeholder en kvantitativ fremskrivning frem til  
1990. Overvejelserne i dette kapitel lader formode, at dataene for 1990 må  
betragtes som et optimistisk skdn. *
Man ma til stadighed være sig bevidst, at saldoen i  udenrigshandelen er  
overordentlig frflsom over for forskydninger i konkurrenceevnen, idet enhver  
forringelse spiller ind på to måder: formindskelse af eksporten og for-
dgelse af importen.  Hvis verdensmarkedets størrelse og liberaliseringsgrad  
folder sig pa et uændret niveau, kan en forringelse af vor konkurrenceevne  
tænkes at sla igennem som en kraftig forringelse af ovennævnte saldo; De  
forenede Stater, hvor importens andel af det indenlandske forbrug er vokset  
fra 15% ~  1979 til 26% i  1984, udg<ér et skræmmende eksempel herpå.

-  11/7  -
Desuden er den del af vor eksport, som kan siges at repræsentere en Lav  
værditiLvækst, stadig forholdsvis stor (jf. punkt 5 nedenfor). Hvis de  
involverede virksomheder ikke gdr en indsats for at forbedre deres  
konkurrenceevne over for konkurrenterne fra tredjelande, Idber vi en risiko 
for, at en stor del af vor eksport glider os af hænde. Hvis det gir så  
galt, at flere ugunstige faktorer virker ind på samme tidspunkt, er det  
ikke utænkeligt, at saldoen kan komme helt ned pi 5 mio t.
De kvantitative oplysninger, som nedenfor og i  de afledte tabeller i  
kapitel III er benævnt "laveste arbejdshypotese", er dog kun af rent indi­
kativ karakter.

- 11 / 8 -
SALDO I FÆLLESSKABETS (EF-10) SAMHANDEL  
MED TREDJELANDE (mio t EKSF-færdigvarer)
Mio t.
1981 1982 1983VII-1983 '  
VI -1984 '1990(1)
L '  H
Ingots og halvfabrikata 0,5 - o,7 ; 1,3 ; - 0,5 ; 0,5 ;
Svære profiler 2,0 1,3 ' 1,4 ' 1,4 ' 0,5 ' 1,5 '
Handelsstil 2,1 ' 1,0 ' 0,9 1,1 0,5 ' 1,25 '
Valstrid 0,7 ! 0,3 ; 0,-1 ; - 0,5 ; 0,25 '
SUB-T0TAL LANGE VARER ;  4,8 ; 2,6 ; 2,5 ; 2,5 ; 0,5 ; 3,0
Varmvalsede bredbånd (og varmbånd) 3,8 ' 1,8 ' 1,6 ' 2,3 1,0 ' 2,5
Plader ^  3mm 1,9 ' 0,8 0,7 ' 1,1 0,25 ' 1,0
Plader < 3mm 5,9 ' 4,4 ' 4,9 ' 5,4 4,0 ' 6,0
(heraf beklædte) (1,9) ' (1,6) ' (1,9) ' (2,0) (2,0) ' (2,6)
SUB-TOTAL FLADE VARER 11,67'° !7 ,2 ; 8,8 5,25 ; 9,5
SUB-TOTAL LAMINEREDE VARER 16,5 9,6 ; 9,6 11,3 5,75 ;12,5
EKSF-VARER I ALT 16,9 9,6 ; 10,3 12,7 ; 5,25 ; 13,0
* L = Laveste arbejdshypotese
H = Hdjeste arbejdshypotese

- 11 / 9 -
Inden for de forskellige varekategorier skal der tages hensyn til følgende  
nøglefaktorer ved fastlæggelsen af saldoen:
- halvfabrikata - ingots:  1984-eksportens midlertidige karakter (De
forenede Stater); mulighed for, at de malmproducerende lande udvikler en  
eksportstrategi for mere forædlede varer; utilfredsstillende teknisk  
formlen i  smeltestålsfasen inden for Fællesskabet.
- lange varer:  de svære profilers ret specialiserede karkater; i  modsætning  
hertil meget dårlige resultater for handelsstål og især valstråd, hvis  
positive saldo næsten helt var forsvundet allerede i  1984.
- flade varer:  meget dårlige resultater for bredbånd og en del af de
mellemtykke plader, hvor saldoen er stagnerende; for de tynde pladers  
vedkommende (herunder koldvalsede og beklædte plader) giver produkternes  
specialiserede karakter stadig mulighed for at forøge eksporten.
Udvidelsens indvirkning på saldoen i samhandelen med tredjelande
Spaniens optagelse vil for Fællesskabet som helhed være ensbetydende med en  
forøgelse af afhængigheden af verdenshandelen med stål. Dette bliver det  
umiddelbare resultat, når man lægger den forholdvis store saldo på den  
spanske handelsbalance til de Ti's saldo. Den spanske stålindustri, som i  
en årrække har været storeksportør af lange varer, har øget sin eksport til  
tredjelande i den periode, hvor selvbegrænsningsarrangementet for eksport  
til Fællesskabet har været gældende (dvs. siden 1978).
De anslåede data for Spanien, som fremgår af nedenstående tabel, er stillet  
til rådighed af den spanske forvaltning parallelt med dataene vedrørende  
det anslåede forbrug og hidrører fra en "prognose for 1986". Da Spaniens  
eksport af stål til de nuværende medlemmer af EF ifølge tiltrædelses­
traktaten midlertidig skal begrænses, kan det formodes, at den situation,

- 11/10 -
der oprindeligt ventedes i 1986, uden ændringer kan indarbejdes i  en samlet  
opgdrelse for det udvidede Fællesskab frem til tidshorisonten 1990. Denne  
samlede opgairelse er for dvrigt blevet til ved ren sammenlægning, medens  
den spanske målsætning om meget stor uændret handelssaldo over for tredje­
lande - og i  en så fdlsom sektor som sektoren for lange varer - kan udgdre  
en reel fare for de involverede virksomheders levedygtighed.
Hvad angår Portugal, hvis handelssaldo ligger overordentlig lavt, udgdr  
medregningen af 1983-saldiene i  en samlet opgdrelse for de Tolv frem til  
tidshorisonten 1990 kun en indledende approksimation.

- II/10a -
SALDI I SAMHANDELEN FOR EF-10, 
ANSØGERLANDENE OG DET UDVIDEDE FtLLESSKAB
Mio t EKSF-varer
'EF-10
'  'over for
'  'tredjeland^SPANIEN (1) PORTUGAL EF—12 
(over for 
tredjelande)I ALT '(heraf over 
,  for EF-10)
' '1981 1983 1990 1981 1983 1990'1981 1983 1990 1981 1983 1990 1981 1983 1990'
Ingots og
'halvfabr. '  0,5 0,7 0,5 0,3 0,6 0,4'-0,l 0,0 0,0 -0,0 -0,0 ..1
0,9 1,3 0,9'
'Svære
'profiler ' 2,0 1,4 1,5 
'Handelsstll' 2,1 0,9 1,25 
'Valstråd '  0,7 0,1 0,251,1 1,0 0,9' 0,3 0,2 0,3 
1,7 2,1 2,3' 0,1 0,1 0,2 
0,1 0,3 0,3'-0,1  -0,0 0,0-0,0 -0,0 .. 
-0,0 -0,0 .. 
-0,0 -0,0 ..s
2,8 2,2 2,2' 
3,7 2,9 3,4' 
0,9 0,4 0,6'
Sub-total
'Lange varer1  4,8 2,5 3,00
'Varmvalsede'
'bredbånd og'
'varmblnd '  3,8 1,6 2,5 
'Plader>3 mm'
'Plader<3 mm1  1,9 0,7 1,0 
'(inkl.bekl.1  5,9 4,9 6,02,9 3,3 3,5' 0,2 0,3 0,5 
*
-0,2 -0,2 -0,3'-0,4 -0,2 -0,2
0,2 0,2 0,2'-0,0 .0,0 -0,1 
0,4 0,3 0,4'-0,1 -0,2 -0,2-0,0 0,0 ..
0,1 -0,0 ..
-0,0 -0,1 .. 
-0,1 -0,1 ..7,4 5,5 6,0'
4.1 1,6 2,4'
2.1 0,8 1,2' 
6,3 5,3 6,5'
'Sub-total
'Flade varer'11,6 7,2 9,5
'Sub-total
'Laminerede
'varer '16,5 9,6 12,50,3 0,3 0,3'-0,5 -0,4 -0,5 
3,2 3,7 3,8'—0,3 -0,1 0,0-0,1 -0,2 .. 
-0,1 -0,2 ..12,3 7,7 10,1' 
*
19,9 13,2 16,1'
'EKSF-
'varer
'1 alt '16,9 10,3 13,0 3,5 4,3 4,2'-0,3 -0,1 0,0 -0,1 -0,2 .. 20,6 14,5 17,0'
l) Kilde: Den spanske forvaltning. Saldiene er baseret pi kriterier (f.eks. ned 
hensyn til forædling), som ikke helt svarer til de i Fællesskabet an­
vendte kriterier.
2) Højeste arbejdshypotese

- 11/11 -
Selv om det udvidede Fællesskab således i  1990 kan forventes at blive  
nettoeksportør af 17 mio t EKSF-varer (højeste arbejdshypotese), fører  
omlægningen af beregningerne fra ti til tolv lande til meget forskellige  
resultater fra varegruppe til varegruppe (jf. f.eks. den faktiske situation  
i  1983): udenrigshandelssaldoen forbliver stort set uændret for de flade
varers vedkommende,..men mere end fordobles for de lange varers vedkommende,  
særlig inden for undergruppen handelsstål, hvor saldoen tredobles.
* ★ ★
Fællesskabets stålindustri har alle forudsætninger for at kunne levere et  
label product" med hensyn til kvalitet, størrelsessortiment, service,  
teknisk bistand og alle de andre faktorer, som tilsammen skaber  
"kvalitetsproduktet"; disse muligheder bør udnyttes med henblik på
virkeliggørelse af to målsætninger: forøgelse af eksportværdien og skabelse  
af stabile handelsstrømme med verdens forskellige regioner.
Denne målsætning skal indpasses i  en endnu bredere sammenhæng, nemlig den  
indirekte eksport af stal - hvad angar den indledende forarbejdning og
færdigvaren - som skal udgøre et mere langsigtet mål til sikring af den  
bedst mulige udnyttelse af EF-industriens interne ressourcer, typisk dets  
forarbejdnings ressourcer.
Det må nemlig ikke tabes af syne, at under 70% af de mængder, som
Fællesskabets stålindustri eksporterer, er omfattet af EKSF-traktaten.
Nedenstående analyse giver et indtryk af de seneste års udvikling i den
rolle, EKSF-varerne og varerne uden for EKSF har spillet for Fællesskabets  
udenrigshandel.
Kortfattet analyse af De Ti's udenrigshandel  
Indledende bemærkninger
Som nævnt i  overskriften til dette kapitel vedrører analysen kun De Ti.  
Derfor er Spanien og Portugal medregnet som tredjelande og klassificeret i  
den geografiske zone "Europa i  øvrigt", og Grækenland er i  udenrigshandels­
statistikkerne betragtet som Er-medlemsstat fra 1978 (EF-statistikkerne er

- 11/12 -
for tidsrummet 1978-80 ajourført under hensyntagen til de græske  
statistikker pi grundlag af SITC-data - Genéve-standardvarefortegnelsen).
De geografiske zoner giver tilsammen ikke samme tal som for tredjelande i  
alt; dette skyldes i.a.n.-rubrikken (jkke andetsteds nævnt), som ikke er  
medtaget i  tabellerne.
De anførte varer vedrører samhandelen med både EKSF-stålindustriens varer  
og varerne uden for EKSF, og de er klassificeret efter tiltagende værditil­
vækst, medens resten betragtes som varer med noget stirre værditilvækst.
Saldo i' samhandelen
Der er fortsat stort overskud i  samhandelen, selv om dette overskud er  
blevet formindsket kraftigt (+ 22,2 mio t i  1978 og + 15,6 mio t i  1983).  
Det skal imidlertid understreges, at denne nedgang udelukkende kan tilskri­
ves eksportnedgangen i  forhold til et ir (1978), hvor samhandelen udvik­
lede sig helt enestående.
Import
80% af vor import stammer fra to geografiske zoner, nemlig Europa i  (ivrigt  
(inkl. Spanien og Portugal) og statshandels landene, og 66% af denne import  
vedrører de fem første varegrupper, dvs. varerne med lille værditiIvækst.  
Da denne situation ikke har ændret sig siden 1978, særlig fordi en stor del  
af importen siden dette tidspunkt har været omfattet af arrangementer, er  
det vanskeligt at forudsige, om og hvorledes strukturen i  Fællesskabets  
import vil ændre sig i  de kommende år.

- 11/13 -
Eksport
Nedgangen i vor eksport fra 1978 til 1983 var kraftigere for varer med  
Lille værditi Ivækst end for varer med stsirre værditilvækst.
Vor eksport er bedre fordelt pi importzoner og er forholdsvis stabil for  
industrilandene, Asiens og statshandels landenes vedkommende. Den  
konstaterede nedgang er nogenlunde generel, enten fordi nogle lande har  
deres egne produktionscentre, eller fordi eksporten til nogle industrilande  
uden for Europa foregår meget uregelmæssigt. Da den ovenstående udvikling  
har fdrt til, at varer med højere værditiIvækst tegner sig for en stdrre  
del af den samlede eksport, får vi de mest pålidelige tal for Fællesskabets  
fremtidige eksport ved at benytte tal for eksportværdien.

- II/13a -
STRUKTUREN I UDENRIGSHANDELEN - EF-10
Alle varer % af alle tredjelande Enhed: ton
Varestrdm' Tredjelande Europa Nord- Mellem- Asien Afrika Stillehavs- Stats-
i  (ivrigt amerika og området handels-
- -Sydamerika-landene(1)1
Import- - -
1978 12.145.925 '  51,2 4,1 4,4 8,4 ' 4,1 3,7 24,3
1979 13.262.619 '  52,1 3,9 4,5 6,9 ' 5,5 2,4 24,6
'  1980 ' 13.555.369 '  47,-'. ' 6,6 6,2 9,7 ' 6,6 2,3 21,6
'  1981 9.628.874 58,8 4,3'  3,1 2,8 ' 4,3 1,2 25,5
'  1982 12.315.994 '  51,7 5,1 7,5 3,8 ' 7,5 1,3 23,1
1983 11.904.893 ;  5 7 ,8 ; 3,3;  4,9 ; 3,9 ; 6,8 1,5 ; 21,8
Eksport'- ' -
'  1978 34.265.524 17,6 .  ' 20,8 7,4 18,- ' 9,9 0,3 25,9
'  1979 32.844.107 21,1 18,3 5,5 17,1 10,7 0,3 27,-
'  1980 29.813.166 26,6 13,3 7,2 16,5 14,7 0,2 21,5
'  1981 33.873.212 22,6 23,2 8,9 18,5 12,2 0,3 14,2
'  1982 27.488.148 '  27,- 18,7 6,2 17,1 11,3 0,5 19,2
'  1983 27.525.721 26,2 17,2 4,1 17,9 9,8 0,5 24,2
(1) Inkl. Kina.

- 11/14 -I
Varestrøm: import Indeks 1978 = 100 Enhed: ton
- -1978 1979 '1980 '1981 '1982 '1983 '
'  Tredjelande-tons--.  ---
'Råjern, ferro-- ------
'legeringer-
'
'Halvfabrikata ' 3823.356 '112 '110 '71 '90 '74 '
'Varmvalsede bredbånd '  1.429.792 '113 '116 '57 '99 '92 '
'Band-273.270 '97 '92 '76 '82 '93 '
'Valstrid-611.995 '95 '97 '81 '107 '140 '
'Profi ler '  1.881.703 '111 '115 '107 '127 '131 '
'Skinnestål og andre dele- ------
'til jernbaner 62.920 '113 '158 '59 '67 '91 '
'Ståltråd ,'122.361 '114 '127 '102 '114 '136 '
'Tykke og middeltykke plader '  1.175.790 '119 '127 '98 '115 '111 '
'Tynde plader '  2.012.190 '100 '99 '64 '91 '93 '
'Rør o.U-713.728 '111 '124 '103 '109 '107 '
'Andet-39.820 '111 '137 '118 '109 '105 '
'1 ALT '  12.145.925 '109 '112 '79 '101 '98 '

- 11/15 -
Varestrøm: eksport Indeks 1978 = 100 Enhed:ton
- 1978 1979 '1980 '1981'  1982'  1983 '
Tredjelande Tons----
'Råjern, ferro-  
'  legeringer  
'Halvfabrikata '  1.597.633 ' 112 '117 '138'  121'  135 '
'Varmvalsede bredbånd '  3.928.488 ' 99 '88 '1047567 '
'Band '  1.316.203 ' 95 '104 '1048079 '
'Valstråd '  1.566.025 ' 102 '85 '766262 '
'Profi ler '  7.461.180 ' 98 '81 '795760 '
'Skinnestål og andre  
'dele ti l  jernbaner 300.540 ' 128 '132 '160'  135'  132 '
'Ståltråd 589.012 ' 105 '92 '1008290 '
'Tykke og middeltykke plader '  2.777.665 ' 94 '87 '1138174 '
'Tynde plader '  8.280.842 ' 91 '84 '877581 '
'Rdr o.1. '  6.264.336 ' 90 '84 '120'  109'  102 '
'Andet 183.600 ' 107 '101 '9581'  85 '
'1 alt '  34.265.524 ' 96 '87 '9980'  80 '

- III/1 -
KAPITEL III
LIGEVÆGT MELLEM UDBUD OG EFTERSPØRGSEL
AFSNIT 1. PRODUKTION
1. Færdigvarer
At drimme efter prognoserne for det interne (anslåede) forbrug og udenrigs­
handelen skulle produktionen af færdigvarer mængdemæssigt falde med 5,4% i  
forhold til produktionen i  1981 (hrijeste arbejdshypotese). Den faktiske  
produktion i  1984, der kan anslås til omkring 103 mio t, skulle således  
udgrire et maksimum, som giver anledning til en vis optimisme. Der er dog  
registreret divergerende tendenser inden for de enkelte varegrupper:
- tendensen er klart for nedadgående, hvad angår den indledende forar­
bejdning (smeltestål til stribning, ingots og halvfabrikata til direkte  
salg)
- hvad angår lange varer, går tendensen nærmest i  retning af stagnation i  
forhold til 1984; i  forhold til 1981 er det valsetråd, som klarer sig  
bedst
- mulighederne for en stabilisering (eller endog vækst, hvad angår beklædte  
plader) er strirst for de flade varers vedkommende, hvor produktions­
niveauet i  1983 sandsynligvis udgrir en kritisk værdi for udviklingen.
2. Status for råstål
Den hastigt tiltagende anvendelse af strengstribning forstærker tendensen  
til at spare på forbruget af råstål, hvorfor produktionen af råstål vokser  
langsommere end produktionen af færdigvarer.

-  111 /  2 -
Ifølge de seneste prognoser vil strengstøbningskapaciteten for råstil vokse 
yderligere til over 20 mio t i  tidsrummet 1983-1987. Den skulle dermed  
komme op på over 125 mio t i  1987, dvs. 72% af en samlet produktions­
kapacitet for råstål på 173 mio t.
Strengstøbningens andel i  produktionen af råstål er her fastsat til 75%,  
hvilket sandsynligvis er lavt sat, fordi produktivitetshensynet tvinger  
stålindustrien til at udnytte disse anlæg så intensivt som muligt. Status  
for råstål påvirkes imidlertid ikke særlig meget af, om strengstøbningens  
faktiske andel ligger på 75% eller derover.
Man kan groft set gå ud fra, at en forhøjelse på 5% af strengstøbningens  
andel svarer til en nedgang i produktionen af råstål på 1 mio t; i  1990 vil  
produktionen næppe komme op over 120 mio t (højeste arbejdshypotese).
(NB:  Det er en forudsætning for korrekt - dvs. uden overlapninger - at  
kunne anslå produktionen til dækning af det anslåede forbrug og de  
forventede saldi i  udenrigshandelen, at varer, som importeres til  
Fællesskabet fra tredjelande med henblik på genvalsning, medregnes. I den  
ventede produktion i  1990 - såvel færdigvarer som råstål - er medregnet 0,6  
mio t ingots og halvfabrikata og 0,2 mio t bredbånd, som importeres med  
henblik på genvalsning).
Produktionsforøgelse som følge af udvidelsen
Opgjort efter samme metode som den for De Ti benyttede indebærer progno­
serne for Spaniens og Portugals indenlandske forbrug og udenrigshandel, at  
Fællesskabets produktion i  1990 forhøjes med følgende mængder (de i  1983  
fremstillede mængder er angivet i  parentes):

- III/3 -
smeltestål, ingots og
halvfabrikata til salg 1,4miot(1,4miot)
lange EKSF-færdigvarer 8,0miot(6,9miot)
heraf: svære profiler 1,9miot(1,7miot)
handelsstål 4,9miot(4,3miot)
valsetråd 1,1miot(0,8miot)
flade EKSF-varer 4,5miot(3,9miot)
EKSF-varer i  alt 13,8miot(12,1miot)
(p.m.) råstål 16,3miot(13,4miot)
Disse stigninger stammer udelukkende fra 1990 målsætningen for Spanien,  
idet de for Portugal benyttede tal er uændrede i  forhold til 1983-tallene.  
Da produktionen i 1983 la 19% under denne prognose, må den nærmest betegnes  
som ambi tids.

- III/4 -
EF-10: PRODUKTION AF EKSF-STÅLVARER (i mio t)
- -'  VII-1983 '------------i
1990(1) l
1981 1982 1983'  VI -1984 '
Li
H
SmelteståL til stribning samt  
ingots og halvfabrikata til salg 13,5 12 ,3 ;11,8 : 9,8 11,1
Svære profiler
Handelsstål
Valsetrid8,5
'  17,7 '  
10,77,0
15,4
9,97,1
15,2
10,16,6
15,9
10,76,0
14,3
9,77,4
15,8
11,2
SUB-TOTAL LANGE VARER '  36,9 32,3 32,4;  33,2 ; 30,0 34,4
Færdigvarer af varmvalsede coils  
(og varmbånd)
Plader ^ 3 mm  
Plader < 3 mm
(heraf beklædte)19.4 
12,8
26.4 
(9,7) '16,4
10,9
25,1
(9,8)16,3
9,6
25,5
(10,5)17,8
9,9
26,7
'  (11,2)14.5 
8,3
26.6 
(12,7)16,9 
9,9 
'  30,7 
'  (13,3)
SUB-TOTAL FLADE VARER 58,6 52,4 51,4 54,4 49,4'  57,6
SUB-TOTAL VALSEDE VARER 95,5 84,6 83,8 87,8 79,4 92,0
EKSF-VARER I ALT '  109,0 97,0 95,6 : 89,2'  103,1
(1) L = Laveste arbejdshypotese  
H = Hrijeste arbejdshypotese

- III/5 -
EF-10: STATUS FOR RÅSTÅL (i mio t)
1981 1982 1983 19841990(1)
L '  H
% strengstdbning 46 53 61 '  75 75
Gennemsnitsudbytte af ristil 1,2078 1,1943 1,1792 1,16 1,16
Forbrug '  110,2 101,9 98,5 96,4 103,6
Lagerændri nger '  ~ 3,3 - 1,6 '  - 0,6
"
Eksport 27,3 21,5 21,7
>  6,5 16
Import 7,8 10,3 10,0
Forbrug af skrot i valseværker . 0,2 0,2 0,2
-
FORBRUG AF RÅST8L '  126,1 111,4 109,5 120,3'  103,0 119,6
(1) L = Laveste arbejdshypotese  
H = Hdjeste arbejdshypotese

- III/6 -
AFSNIT 2. LIGEVÆGT MELLEM UDBUD OG EFTERSPØRGSEL  
1. De Ti
De fyrste kriseårs divergerende udbuds- og eftersprirgselsudvikling som  
f«Slge af kraftigt stigende produktionskapacitet og stagnerende behov tvang  
fra 1980 hele Fællesskabets stålindustri til at foretage betydelige  
tilpasninger; disse tilpasninger vil utvivlsomt blive viderefrirt i  de  
kommende Ir.
Produktionskapaciteten for varmvalsede varer blev - hovedsagelig i  medfrir  
af fællesskabsreglerne for stritte til stålindustrien (1) - mellem 1980 og  
midten af 1985 formindsket fra 171,7 til 143,3 mio t, dvs. med 28,4 mio t.  
Denne formindskelse er i  overensstemmelse med de mål, der blev opstillet  
for Fællesskabet i  november 1982 under Rådets uformelle mride i  Helsingrir,  
og som gik ud på, at produktionskapaciteten for varmvalsede varer inden  
stritteregiernes udirib skulle være nedbragt med 30-35 mio t.
Ud over de nedsættelser, som kunne registreres midt i  1985, er der fortsat  
mulighed for yderligere nedsættelser af produktionskapaciteten, enten i  
medfrir af de i  stritteregierne indeholdte principper (nedsættelser, som  
Kommissionen endnu mangler at kræve af hensyn til levedygtigheden eller som  
modydelse til ekstra stritte ud over den stritte, hvortil der blev givet  
bemyndigelse i  juni 1983), eller fordi der spontant foretages sådanne  
nedsættelser i  medfrir af bl.a. samarbejdsaftaler mellem forskellige  
virksomheder.  De oplysninger vedrrirende produktionskapaciteten, som fremgår  
af nedenstående tabeller, skal - uagtet de er forelribige - betragtes som  
maksimumsstrirreiser.
Det skal tilfrijes, at målet på 30-35 mio t var blevet fastsat uden  
hensyntagen til situationen for den græske stålindustri, idet Grækenland  
tiltrådte Fællesskabet efter 1980.
1) Beslutning nr. 2320/82/EKSF (EFT nr. L 228 af 13.8.1981).

- 111 / 7 -
Hvis der sker en gunstig udvikling i  udenrigshandelen, skulle  
kapacitetsudnyttelsen således komme til at ligge på omkring 66-68% for  
varmvalsede varer og koldvalsede plader og 72% for beklædte plader. Ganske  
vist er der dermed tale om en kraftig forbedring i  forhold til de tidligere  
år (58% i  1981 og 54% i  1983), men kapacitetsudnyttelsen ligger fortsat  
langt under den optimale udnyttelsesgrad på 80%.
Bestræbelserne for at tilpasse udbudet efter efterspørgslen skal derfor  
videreføres, hvilket forudsætter, at der hurtigt gennemføres omfattende  
rationaliseringer: der er mange virksomheder, som ikke på lang sigt kan
holde sig i  live under sådanne omstændigheder, så meget mere som den  
"naturlige" forbedring af produktiviteten i  allerede højtydende anlæg vil  
fortsætte.
Den samlede overskydende kapacitet inden for varmvalsede varer ligger  
uændret på 24,5 mio t, men der har været betydelige forskydninger inden for  
de enkelte varekategorier:
- For de varmvalsede bredbånds vedkommende vil kapacitetsudnyttelsen  
sandsynligvis komme op over den tærskel på 70%, der anses for et  
nødvendigt minimum for, at de fleste stålvirksomheder, som har været  
gennem en strukturomlægning, i  hvert fald i  en kortere periode kan  
overleve og modstå en gradvis liberalisering af markedet. Som følge af  
denne sektors kvantitative betydning er det imidlertid en forudsætning  
for at kunne nå op på en kapacitetsudnyttelse på 80%, at kapaciteten  
formindskes med yderligere ca. 6,8 mio t.
Til gengæld er der stor overskydende kapacitet inden for quartoplader, og  
der vil fortsat være store spændinger på dette marked, så længe der ikke  
er foretaget tilstrækkelige nedlukninger af produktionsanlæg.

-  III/s  -
- For de lange varers vedkommende synes sektoren for valsetråd at være den  
eneste, hvor der er indledt en sanering. Der er dog risiko for, at  
mulighederne for at fremstille tråd i  anlæg for armeringsstål og den lave  
kapacitetsudnyttelse, som fortsat præger denne sidstnævnte varekategori,  
kan påvirke ligevægten i denne sektor.
I denne sammenhæng forekommer det indlysende rigtigt, at virksomhedernes  
investeringspolitik først og fremmest bør tage sigte på at konsolidere de  
faktorer, som kan forbedre virksomhedernes rentabilitet og varernes
kvalitet, idet enhver forhøjelse af den samlede produktionskapacitet bør  
undgås. Dette vil også være Kommissionens holdning, når den skal træffe  
beslutninger i henhold til EKSF-traktatens artikel 54.

- III/8a -
LIGEVÆGT MELLEM UDBUD OG EFTERSPØRGSEL - ÅRET 1990
Mio t.
'  Højeste ar-'  
bejdshyp.HMP
1986 'Udnyttel-'
sesgradNødvendige
HMP« * 
Overkapacitet (1) HMP
1980
for prod.-tons %
I.r&st8l 119,6 167,7 ' 71,3 % ' 140,7 27,0' 16,1 % ' 204,8
II.VARMVALSEDE VARER  
Bred- og varmbånd  
Quartoplader53,0 
7,6 !73,1 '
k,2 ;72.5 % '
53.5 % '66,3
9,56,8
4,7' 9,3 % '  
' 33,3 % '82,2
19,5
Varmvalsede flade varer  
i alt 60,6 87,3 ' 69,4 % ' 75,8 11,5' 13,2 % ' 101,5
Svære profiler  
Lette profiler  
Valsetråd7,4 ' 
15,8 
11,213.2 '
28.2 ' 
14,4 '56,1 % ' 
56,0 % ' 
77,8 % '9,3
19,8
14,04,0
8,5
0,4' 30,1 % '  
' 30,1 % '  
' 3,1 % '16,1
35,1
18,7
Lange varer i alt 34,4 55,9 ' 61,5 % ' 43,0 12,9' 23,1 % ' 69,9
Varmvalsede varer i alt 95,0 143,3 ' 66,3 % ' 118,8 24,5' 17,1 % ' 171,7
III.ANDRE FÆRDIGVARER  
Koldvalsede plader  
Beklædte plader30,5
13,344,8 ' 
18,4 '
O ---------------- I 168,1 % ' 
72,2 % '38,1
16,66,7
; 1 ,8
i  o c»/' 15,0 % '  
' 9,8 % '44,9
15,5
r \ n  r s t RR1) Den nødvendige MMP og overkapaciteten er beregnet på grundlag af en kapacitetsudnyttelse pa 85% for rastal og pa
for valsede varer.

- ■  III/9 -
2. Udvidelsens betydning for Ligevægten mellem udbud og efterspørgsel
Medens strukturomlægningen af Fællesskabets stålindustri vil gøre det  
muligt at nå de mål, som blev fastsat i november 1982, vil den spanske  
stålindustri efter 1985 fortsat i en periode nyde godt af særlige vilkår  
ved gennemførelsen af strukturomlægningen i henhold til tiltrædelses­
traktatens bestemmelser.
Den nedenfor angivne kapacitet frem til tidshorisonten 1986/88 er af  
nedenstående årsager både partiel og foreløbig:
- MMP (den maksimale mulige produktion) udgør et indledende skøn over  
kapaciteten på grundlag af EF-kriterier og vil antagelig blive revideret
- i henhold til tiltrædelsestraktaten skal den spanske stålindustris  
kapacitet nedsættes til 18 mio t ud over det tal, som er anført for  
varmvalsede varer, uden at det i øjeblikket er muligt at angive, hvordan  
denne nedsættelse vil blive fordelt mellem de enkelte varer.
Disse bemærkninger fremsættes helt uafhængigt af den tvivl, man kan rejse  
om det fastsatte produktionsniveau i 1990.
Det ser derfor ud til, at den samlede kapacitetsudnyttelse i første omgang  
vil blive påvirket af udvidelsen; først når den spanske MMP rent faktisk er  
neasat til 18 mi o t, vil udvidelsen som helhed have omtrent neutral  
indvirkning.

- III/10 -
STATUS FOR PRODUKTION OG KAPACITET I 1990  
FOR DE TI OG DET UDVIDEDE FÆLLESSKAB
Produktion ' Forventet 'Nødvendig ' Udnyttelses- 'Overkapacitet'
(mio t) 'MMP 'MMP 'grad 'i %*
'(mio t) '(mio t) ' i %
EF—10(1)EF—12 'EF-10EF-12'Ef-10Ef-12'EF-10EF-12'EF-10EF-12 '
(a) (b) (c) (a):  (b)' (b)-(c):(b) '
I Varmval- ' * * ■ *
sede' * *
varer *
.  Bred- *
og ' * * *
varmbind 53,0;' 73,179,1' 66,3 :' 73 :' 9,3 :
. Quarto-* ■ *
plader 7,6i; 14,215,0; 9 ,5:' 54 :' 33,3 ;
Varmval-' ' - - -
sede- ' *
Flade* *
varer * * * *
i alt 60,665,1(2)' 87,394,0' 75,881,4' 69 69' 13,213,4 '
. svære
profi ler 7,49,3' 13,215,6' 9,311,6' 56 60' 30,125,6 '
. lette* · * * *
profi ler 15,820,7' 28,239,1' 19,825,9' 56 53' 30,133,8 '
.  valsetrid 11,212,3' 14,416,7' 14,0 15,4'  78 74; 3,17,8 ;
Lange- - - '
varer
i alt 34,442,4' 55,971,6' 43,153,0' 62 59' 23,126,0 '
Varmval-- - - -
sede varer· '
i alt 95,0 107,5 '143,3165,7'118,8134,4' 66 65' 17,118,9 '
-162,7(3)-66(3) 17,4(3)
II Kold-- - - - -
valsede
plader 30,532,8' 44,850,1' 38,141,0' 68 65' 15,018,2 '
(1) Højeste arbejdshypotese
(2) For Spaniens vedkommende inkl. coils importeret til genvalsning (overvurdering
af produktionen)
(3) Arbejdshypotese giende ud pi, at den spanske MMP nedsættes til 18 mio t.

III/11
AFSNIT 3. LIGEVÆGT I SEKTOREN FOR SPECIALSTÅL
Selv om analysen på de foregående sider vedrører stålindustrien som helhed, må  
man ikke glemme, at specialstål nu tegner sig for 15% af den samlede mængde,  
er omfattet af en helt anden problematik og kun i meget ringe omfang er berørt  
af kriseindgrebene. Specialstål tegner sig for følgende andel af de  
forskellige landes stålindustrier:
1965 1970 1975 1980 1983
EKSF (*) (5,2%)
heraf Forb.rep. Tyskland  
Benelux
Frankrig 
Det foren.  
ItalienKongerige
196510,3%
13,6%
12,7%
197011,5
16,8%
14,3%
197515,6%
18,6%
5,2%
16,7%
14,3%
20,0%
198015,6%
1983
JAPAN
USA7,3%
8,2%9,9%
9,2%9,7%
12,5%13,6%
13,4%16,1%
12 —% C 82 >
(*) Konstruktionsstål til særlige formål (Sonderbauståhle) blev indtil 1976  
gradvis indarbejdet i statistikkerne over specialstål (Specialbulletin for  
EKSF-statistikker).
Der er konstateret en kraftig forøgelse af denne del i  EKSF og i  Japan.
I USA og Det forenede Kongerige, hvor denne del er forholdsvis beskeden, er  
markedet for special legeringer og det tilsvarende specifikke forbrug noget  
større.
Pa grundlag af disse nationale definitioner kan verdensmarkedet (inkl.  
østlandene) opgøres til omkring 60-65 mio t, dvs. ca. 10% af hele verdens  
stålproduktion i 1984. Hvis man medregner ulegeret stål, andrager verdens­
markedet henved 80-85 mio t.

-  111  /12  -
PRODUKTER AF SPECIALSTÅL
(Ingots) i *
1965 1970 1974 1975 1976 1977 1978 1979 1980 1981 1982 1983 1984
EKSF (EUR 10) ~ (Special-  
stai - SpecialbulLetin~  
for Statistikker  
fra 1976)
Ulegerede ingots 4,546 4,469 4,786 5,066 4,724 4,949 4,277 4,608
Konstruktionsstål 11,266 11,470 12,944 13,911 13,126 13,712 11,933 10,420
Rustfrit og varmebestandigt
stål 1,211 1,67 1,220 1,874 1,927 2,063 2,333 2,156 2,000 1,977 2,091 ( 2.6)
Hurtigstål 61 64 59 62 61 51 44 43
CP/MS-stål 12 11 14 18 18 17 18 19
( 6,000) 12,037 14,659 12,830 17,760 17,941 19,866 21,389 20,086 20,728 18,250 17,118 (19.0)
8841,2351,1112,3292,0602,6162,6782,7943,4814,360
1,855 2,3052,3012,1942,4693,1033,2163,4753,8783,1862,346
1,538 1,9091,5432,0652,1581,8302,1362,1581,8112,0642,161
66%66%69%
(50)(45)(48)(58)
106 113 6384798099107 98105114
21 22212523242525181818
(761)(671)(609)(620)
4,822 6,0284,9055,6606,0916,0756,5786,5846,3396,3387,240
9,22611,6129,94412,35712,88013,72814,73215,14315,62516,07115,6313,752 
(  2.6)JAPAN (MITI: Speciality  
Steels HR statistics X yield)
HSLA-stål
Legeret konstruktionsstil  
Rustfrit stil
heraf austenitisk  
Varmebestandigt stil  
Legeret værktdjsstil  
Hurtigstil  
KuglelejestilStil (heraf ulegeret) 4,822 6,028 4,905 5,660 6,091 6,urt> 6,6ra o,oa^ o,ooy o ooo r,^u
( 3,015) ° 11 A17 ° OLL 17 XK7 17 8Rn 1^-7?R 14.732 15.143 15.625 16.071 15,631 (19.0)

- III/12a -
PRODUKTION AF SPECIALSTÅL (forts.)
(Ingots) Mio t.
1965 1970
USA (AISI :  Special  
Steel Production)
HSLA-stål 
Legeret stal  
Cr
Ni, Cr, Mo, V  
Cr, Mo 
Cr, Mo, V 
Ni, Cr, Mo  
Rustfrit stil
heraf austenitisk  
andet legeret stil1,158
(10,000 )___(11,200 )19
7419751976 1977197819791980 19811982
4,3474,4574,2104,6545,8496,0145,1825,3633,075
1,2921,1291,3271,3231,3361,151 656720430
131140174185232236285489227
2,2452,1731,8382,0972,4382,3091,8472,4891,156
172138114128135 89130155125
2,0221,5371,5931,5911,8531,8281,3561,652 810
1,9501,0081,5281,6961,7631,9131,5141,5821,120
69%66%70%69%68%70%71%71%71%
3,0623,1622,1872,1462,7872,7152,9333,4291,245
15,22113,74412,97113,82016,39316,25513,90315,879 8,188

- 111 /13 -
Sektoren er meget heterogen og usikkert defineret. Kommissionen agter at  
f«5lge udviklingen i sektoren meget opmærksomt for at forebygge, at den - som  
fdige af iboende svagheder eller virkningerne af strukturomlægningen i den  
svære stålindustri - inden for en kortere eller længere periode kommer til  
at stå over for de samme problemer som den svære stålindustri. Analysen af  
kapaciteten i de vigtigste delsektorer for specialstål viser rent faktisk,  
at der i de kommende år vil foreligge en vis risiko for overkapacitet.
Analysen giver et meget godt billede af situationen, særlig hvad angår de  
mindst kvalitetsbetonede varer, hvor produktionsmidlerne i vid udstrækning  
er fælles for specialstål og almindeligt stål, såvel hvad angår fremstilling  
som varmvalsning.
A) Konstruktionsstål til særlige formål, varmvalsede plader: fremstillings­
metoderne er for 95% vedkommende identiske med metoderne i den svære  
stålindustri (integrerede enheder).
(Mio t)
Produktions­
mulighed
Faktisk
produktion
Kapacitetsudnyt.|  79 % |  52 % |  AO % |
1974 1981 1983 1985
Plader af konstruktionsstål tegner sig for omkring 15% af den faktiske  
produktion.
Det er forholdsvis kompliceret at anslå produktionen af  
konstruktionsstål til maskinbyggeri (lange varer), hvor specialiseringen  
er overordentlig udtalt.

!  ,  III/14 - ,
i ■ i ! i 1 iI  ;  i  ;  ;  I  '  ■ !  !
é) Val set rad: der er for 60% vedkommende tale om samme produktions­
enheder som for valsetrid af almindeligt stål (integrerede enheder).
Bulk-varer:
(Mio t)
Produktions­
mulighed 15, '  19,1 '  ~~ '17,5-18,1
Faktisk
produktion 12,8-25 % '  10,5 '  9,8
Kapacitets- 1  '  >  i
udnyttelse _____'  84 % '  55 % '  51 %
~  1
974 1981 1983 1985
C) - R- Ustfrit °9 varmebestandigt stål: Produktionskæderne er normalt
sammenfaIdende,-undtagen for varmvalseværker.
For koldvalsede varers vedkommende kan kapaciteten måles på grundlag af  
SENDZIMIR-anlæggene.
(1.000 t)
Produktions- 830J  
mulighed ^  +80%1310 1504
Faktisk 700'  
produktion977 1008 1250
+80%
Kapacitets- '
udnyttelse '  85%1  *  I  i
67% 83%
80 81 82 83 84 85
specialiteter (produktionskapacitet i specialiserede valseværker)
ukendt

- 111 /15 -
Den forestilling, at stålindustrien i landene med højt industri­
aliseringsniveau fra dag til dag skal omstille sig til i  højere grad at  
producere stål med bestandig højere værditiIvækst - dvs. specialstål - har  
stimuleret EF-landene til at foretage en hastig forøgelse af kapaciteten for  
og produktionen af specialstål, ofte på sporadisk og usammenhængende måde set  
i  forhold til markedets behov.
Hvad angår produktionen, er et ret omfattende substitutionsfænomen under  
udvikling i  denne sektor: den forbedrede produktionsteknik for almindeligt  
stål (både stålet selv og færdigvarerne) har gjort det muligt at fremstille  
varer med sådanne kemiske og fysiske egenskaber, at de "kan gøre det ud for  
fordelagtige alternativer til visse former for ulegeret specialstål. Der er al  
mulig grund til at tro, at denne tendens vil fortsætte i  de kommende år.
Det er nødvendigt, at Kommissionen og industrien arbejder meget snævert sammen  
for at forebygge disse risici; under denne synsvinkel forbereder Kommissionens  
tjenestegrene og eksperter fra industrien en undersøgelse af mulige løsninger  
på problemerne vedrørende definition og klassifikation af forskellige former  
for specialstål; dette er det første nødvendige skridt i  retning af en 
realistisk analyse af markedet for specialstål.
Sektoren står imidlertid meget stærkt på visse områder, bl.a. anlæggenes  
teknologiske niveau, varernes overlegne egenskaber og placeringen på  
verdensmarkedet, og dette har gjort det muligt for den at overvinde krisen i  
årene 1982-83.

- IV/1 -
KAPITEL IV
FORSKNING OG UDVIKLING
Til trods for de dybtgående ændringer, der har fundet sted, og den vanskelige  
finansielle situation, jern- og stålindustrien befinder sig i, er der de  
sidste fem år sket meget betydelige teknologiske fremskridt. Specielt har  
omstruktureringen muliggjort en modernisering og videre udbredelse af  
strengstøbningsteknikken inden for Fællesskabet. Denne udvikling har sammen  
med andre teknologiske fremskridt ført til energibesparelser og betydelige  
forbedringer med hensyn til output og kvalitet.
Ikke desto mindre vil industrien på mellemlang sigt fortsat være udsat for en  
betydelig konkurrence, da der næppe sker nogen stigning i  forbruget på de  
nationale markeder og eksportmulighederne stort set vil være uændrede.  
Endvidere skal der muligvis ske en yderligere reduktion af produk­
tionskapaciteten for at sikre en bedre tilpasning af denne til det forventede  
råstålbehov.
Som fdige af strukturen i  Fællesskabets produktionskapacitet på jern- og  
stålområdet er der foretaget enorme investeringer i  store integrerede  
virksomheder, hvis produktion er baseret på højovne og anvendelse af oxygen­
processen, idet strengstøbning vinder stadig sjtørre udbredelse på bekostning  
af den traditionelle fremgangsmåde, hvor stålet udstøbes i blokke.
Ca. trefjerdedele af Fællesskabets stålproduktion foregår på ovennævnte måde,  
idet resten fremstilles af skrot ved hjælp af Lysbueovne. Dette vil ikke ændre  
sig på mellemlang sigt, og en stor del af forskningen vedrørende fremstil­
lingsmetoder vil derfor forståeligt nok blive koncentreret om forbedring af  
disse teknologier. Sideløbende hermed bør der imidlertid også i et vist omfang  
arbejdes på udformning af helt nye fremgangsmåder.

- IV 2 -
Ti l trods for betydningen af forskning vedrørende fremstillingsmetoder og 
nødvendigheden af så vidt muligt at forbedre forarbejdningsmetoderne gennem  
innovation, kræver den nuværende situation i  jern- og stålindustrien, at man,  
for at sikre en mere dynamisk og markedsorienteret F&U, foretager en betydelig  
omprioritering i  retning af de store forbrugssektorer som f.eks. bilindu­
strien, byggesektoren og maskinindustrien (herunder elektriske maskiner). Det  
er af afgørende betydning, at den produktorienterede forskning er effektiv,  
således at de traditionelle markeder kan opretholdes, samtidig med at der sker  
en udvidelse af anvendelsesområdet for stål. Af særlig betydning er  
spørgsmålet om erstatningsmaterialer, forbedring af ståls egenskaber  
(korrosionsbestandighed, brudstyrke, slagstyrke), ensartet kvalitet, brugernes  
stadig større krav samt forskningens rolle som stimulator for opstilling eller  
ajourføring af koder og normer i  de relevante organisationer.
På den baggrund bør man sikre brugerne detaljeret videnskabelig og teknisk  
information i  en meget konkret form, således at der opnås en afsmittende
virkning inden for og uden for Fællesskabet. En sådan indsats er nødvendig  
både for at imødekomme brugernes behov og for at skabe den fornødne konkrete  
motivation for at indføre fornyelser.
Derfor bør der opstilles følgende to hovedmål for forskning og udvikling  
vedrørende stål:
- opnåelse af større konkurrencedygtighed med hensyn til omkostningerne ved
fremstilling og forarbejdning af stål samtidig med, at der på en række
punkter søges opnået en mere ensartet kvalitet;
- fremme af stålforbruget på de interne markeder og eksportmarkederne gennem
fremstilling af forbedrede stålarter og lancering af nye anvendelses­
muligheder for produkter, der i  teknologisk og Økonomisk henseende er mere  
avancerede og billigere end vore konkurrenters.

- IV/3 -
Nedenfor beskrives nogle af de vigtigste faktorer, der på mellemlang sigt vil  
få indflydelse på den teknologiske og nyskabende indsats, både når det drejer  
sig om proces- og produktforskning:
1) Fremstilling og forarbejdning af stål
For øjeblikket kan EF's jern- og stålindustri regne med sikre  
råvareforsyninger. Kul er fortsat den vigtigste energikilde, og der vil blive  
forsket i energibesparelser og substitutionsmuligheder med henblik på at opnå  
en nedsættelse af omkostningerne. Direkte anvendelse af kul C1), hvilket  
forudsætter en alternativ produktionsteknologi, er et andet område af  
interesse. En af fordelene er, at behovet for at anvende de dyre kokskul  
reduceres, samtidig med at man undgår at anvende gasovne, der udgør en meget  
betydelig investeringspost.
Med hensyn til jernmalm går tendensen for øjeblikket i  retning af at anvende  
malm, der opfylder meget høje kvalitetsnormer for så vidt angår indholdet af  
alkali og fosfor. På længere sigt vil det imidlertid være hensigtsmæssigt at  
udvikle processer, der gør det muligt i  højovnene at anvende relativt mindre  
mængder af højkvalitetsmalm.
På baggrund af EF's stadig større produktion af elektricitet på grundlag af  
kernekraft er opmærksomheden blevet koncentreret om produktionsteknologier,  
der kombinerer kul og elektricitet. Dette område, hvor plasmametal lurgien  
spiller en meget stor rolle, vil på længere sigt kunne få stadig større  
betydning for EF's jern- og stålfabrikanter.
Ved stålproduktion er det vigtigt’  at opnå en nedsættelse af spildprocenten,  
idet dette er et vigtigt middel til reduktion af materialeomkostningerne  
gennem en formindskelse af behovet for malm og energi. Der er de senere år  
sket en væsentlig nedsættelse af spildprocenten, navnlig som følge af
(D Jf. ligeledes kapitel VII, afdeling 3, punkt to.

- IV/4 -
overgangen til strengstøbning, men eventuelle fremtidige muligheder bør dog  
alligevel undersøges nøje. I øvrigt vil strengstøbning fortsat være et meget  
vigtigt forskningsområde, når det drejer sig om forbedring af udbyttet (både  
med hensyn til produktivitet og produktets kvalitet), forøgelse af  
udstøbningshastigheden, udvidelse af den række ståltyper, der kan fremstilles  
ved strengstøbning, samt udvikling af enklere og billigere maskiner f.eks. til

- IV / 5 -
vandret strengstøbning. Sidstnævnte metode er i  øvrigt den eneste billige  
metode til udstøbning af små mængder af stærkt legerede stiltyper.
Det siger sig selv, at en nedsættelse af spildprocenten får indflydelse pi  
skrotmængden, og dette forhold vil på længere sigt kunne få stor betydning for  
jern- og stålindustrien. Desuden vil efterspørgslen efter skrot stige, hver  
gang der sker en forøgelse af forbruget i  forbindelse med stålfremstilling  
efter oxygenprocessen eller en forøgelse af produktionen fra elektrostålovne.  
Denne udvikling giver anledning til problemer vedrørende skrotmarkedet,  
skrottes kvalitet, udnyttelsesmetoder, restprodukter og anvendelse af  
substitutionsmaterialer (f.eks. forreduceret jern), alt sammen spørgsmål, der  
måske i  et vist omfang kan løses ad teknologisk vej.
Med hensyn til valsningen er ét af hovedmålene for forskningen sammenkoblingen  
af strengstøbnings- og valseanlæg ("direkte valsning"), men dette kræver, at  
der sker ændringer både af udstøbnings- og valseteknologien og af anlæggenes  
organisation. Desuden vil man forsøge at forbedre kontrollen med  
måletolerancer og opnå større regelmæssighed i kvaliteten af valsede  
produkter.
I øvrigt vil edb-processtyring, der nu anvendes inden for så godt som alle  
områder af stålfremstillingen, naturligvis fortsat yde et meget væsentligt  
bidrag til den teknologiske fornyelse inden for denne industri. Da der til  
stadighed dukker nye teknologier op på dette område, må forskningen sikre  
tilpasningen og udnyttelsen af dem for at forbedre de eksisterende systemer og  
finde frem stil nye anvendelsesområder inden for jern- og stålindustrien.
2) Fremme af stålforbruget
Stålforbruget i de industrialiserede lande, udtrykt i  tons, står tydeligvis i  
stampe. Markedet er praktisk taget mættet og brugerne og forbrugerne

- IV/6 -
interesserer sig kun for forbedrede udgaver af produkter, der i  «ivrigt  
afhænger af allerede eksisterende teknologi, eller for anvendelse af nye  
stilsorter med henblik pi at opnå produkter med st«)rre ydeevne.
Denne nye markedssituation skyldes at:
- komponenterne er bedre udformet og mere pålidelige;
- de tilbudte stålsorter har bedre specifikationer;
- anvendelsen af stål i visse tilfælde har været faldende som f«Slge af  
konkurrence fra andre materialer.
Der skal således ikke længere ses på mængden, antal producerede tons, men på  
kvalitet, værditi Ivækst.  Produktionsenhederne må være tilstrækkelig fleksible  
til hurtigt at kunne tilpasses efterspørgslen på de interne og eksterne  
markeder. Der bør også findes egnede midler til at øge denne efterspørgsel ved  
at fremme brugernes anvendelse af stål.
Der bør slås til lyd for stålets egenskaber, der gør, at det fortsat er et  
uundværligt materiale i  forbindelse med udviklingen af de moderne teknologier.
For at imødegå forsøg på at erstatte stål med andre materialer som f.eks.  
aluminium og plastik, hvis rentabilitet på længere sigt i øvrigt ikke er  
påvist inden for rammerne af en global økonomisk vurdering (omkostninger til  
råstoffer, forarbejdning, formgivning, genanvendelse ...), er det vigtigt at  
videreføre forskningen på en række områder, der helt specifikt vedrører stål,  
navnlig:
- metallurgisk basisforskning,
- udvikling af stålsorter, der er bestandige over for korrosive påvirkninger,
- udvikling af beklædte ståltyper,
- fremstilling af legeringer, der opfylder specifikke krav,
- produkternes ensartethed med hensyn til egenskaber og tolerancer,

- IV/7 -
- forbedring af malekvalitet og -sikkerhed,
- udarbejdelse og distribution af praktiske brugervejledninger.
Der bør især satses pi følgende prioriterede anvendelsesområder:
- transportmidler,
- metalkonstruktioner og i  bredere forstand infrastrukturer,
- energi,
- emballage,
- værktøj og maskinindustri.
Med hensyn til anvendelsen af stil bør der ske en udbygning af de eksisterende  
kontrakter med fabrikanter og forbrugere, navnlig for at sikre en bedre  
informationsgang og en større spredning af forskningsresultaterne.
Sammenfattende bør der således satses på
- at udvikle kendskabet til de forskellige ståltypers egenskaber,
- at forbedre konkurrencedygtigheden for ståltyper og komponenter,
- at øge produkternes kvalitet og pålidelighed,
- en mere dybtgående normalisering og harmonisering af forskrifter og koder.
Disse spørgsmål skal ses på baggrund af den nuværende generelle situation og  
specielt ses i  relation til de aktuelle økonomiske forhold. Der vil således  
blive taget hensyn til:

- IV / 8 -
- energiomkostningerne,
- miljøproblemerne,
- besparelser med hensyn til legeringselementer.
Med hensyn til de nødvendige finansielle midler skal der gøres opmærksom på,  
at støtten til forskning og udvikling er af afgørende betydning for  
Fællesskabets jern- og stålindustri. Til sammenligning kan det nævnes, at den  
japanske jern- og stålindustri anvender ca. 1,2-1,5% af omsætningen til
forskning og udvikling. Det er ca. det dobbelte af, hvad der anvendes i  EF.
Derfor forudsætter en dynamisk F&U—politik inden for jern- og stålindustrien,  
at Kommissionen under hensyntagen til eventuelle ændringer i den nuværende  
økonomiske situation, yder en målt i faste priser gradvis stigende støtte til  
forskning og udvikling inden for jern- og stålområdet.
Sammenfattende bør EKSF gennem sine F&U-aktioner yde et væsentligt bidrag til  
opstillingen af fælles forskningsmål for jern- og stålindustrien med særlig  
vægt dels på behovene på kort og mellemlang sigt, dels på udvælgelsen af  
passende relevante emner inden for grundforskningen.

- V/1 -
KAPITEL V
PRISER OG SALGSBETINGELSER
1. Generelt
Karakteristisk for de første årtier af dette århundrede var en stadig til­
bagevendende konjunkturcyklus med en varighed på fem år. Cyklen omfattede  
normalt tre stabile år, et år med relativ tilbagegang samt umiddelbart  
herefter et år med et ret kraftigt genopsving. Priserne var alt i  alt ret  
stabile, og perioder med stærke prisfald forekom kun sjældent. Herom vidner  
også jern- og stålvirksomhedernes finansielle sundhed i  førkrigstiden.
Nu er situationen ganske anderledes. Det er kun i tilfælde af  
utilstrækkelig forsyning med et eller flere produkter, at der kan iagttages  
en væsentlig prisstigning på det eller de pågældende produkter, og priserne  
er kun stabile på markeder, hvor efterspørgslen stadig er lidt større end  
udbudet.
I alle andre tilfælde har udbudet været større end efterspørgslen på grund  
af den overskydende produktionskapacitet, og dette har, som det er normalt  
under frie konkurrencevilkår, ført til prisfald. Overskudsperioderne er  
blevet af længere og længere varighed og har derfor ført til problemer, som  
har tvunget Kommissionen til at træffe en række stabiliserende foranstalt­
ninger. Den har i  den forbindelse taget udgangspunkt i de i EKSF-traktatens  
artikel 3 anførte principper, der går ud på, at "Fællesskabets
institutioner ... skal overvåge fastsættelsen af lavest mulige priser .....  
medens det samtidig tillader de fornødne afskrivninger og muliggør en  
normal forrentning af den investerede kapital."

- V/2 -
Denne grundlæggende bestemmelse bygger pi overvejelser, som traktatens  
fædre gjorde sig pi et tidspunkt, hvor det pi grund af den medtagne  
forfatning, hvori den europæiske jern- og stålindustri befandt sig  
umiddelbart efter den anden verdenskrig, kunne forventes, at der i en lang  
årrække fremover fortsat ville være en vis mangel på stål. eller i  det  
mindste være en række forsyningsvanskeligheder. Dette er således baggrunden  
for bestemmelserne i  artikel 60 og de forskellige basisbeslutninger  
vedtaget af Den høje Myndighed. Det forklarer, hvorfor forbudet mod illoyal  
konkurrence og forskelsbehandling af købere udgør grundlaget for  
konkurrencen på det fælles marked. Ifølge reglerne i  artikel 60 må  
producenten ikke forlange mere end anført i  prislisten. Til gengæld har han  
lov til at nedsætte sin pris for således at tilpasse sig den lavere pris,  
hvortil en konkurrerende producent etableret på et andet salgssted sælger  
ifølge sin prisliste, hvilket i  det mindste indebærer et prisnedslag i  
forbindelse med transportomkostningerne.
Endvidere er bestemmelserne blevet gjort smidigere gennem de forskellige  
gennemførelsesbeslutninger, og dette har gjort det muligt på visse  
betingelser og med forskellig begrundelse at yde rabat eller sælge til  
særpris: specielle vilkår for visse brugerkategorier, rabat i  forbindelse  
med indirekte eksport samt i forbindelse med kasserede varer og  
andensorteringsvarer, priser på ikke-sammenlignelige transaktioner.  
Endvidere er artikel 60 ikke til hinder for, at virksomhederne tilpasser  
deres pristilbud til de salgsbetingelser, der tilbydes af virksomheder uden  
for Fællesskabet. Artikel 60 har således i perioder med tilbøjelighed til  
overskydende udbud ført til en udjævning af salgspriserne i nedadgående  
retning.
Dette prisfald holder sig inden for visse grænser, så længe der ikke sker  
en grundlæggende forskydning af forholdet mellem udbud og efterspørgsel, og  
såfremt virksomhederne overholder EKSF-traktatens prisbestemmelser. Dette  
har i  de senere år ikke eller kun i  utilstrækkeligt omfang være tilfældet.  
Derfor har Kommissionen måttet træffe foranstaltninger til begrænsning af  
udbudet og saledes fastsætte produktionskvoter i  overensstemmelse med

- V/3 -
artikel 58. Den har imidLertid konstateret, at virksomhederne undertiden  
har overtrådt prisbestemmelserne. I sådanne tilfælde har Kommissionen  
grebet til sanktioner over for de pågældende virksomheder.
1973-1974 :  de to sidste ekstraordinære ir
Et sammenfald af en række konjunkturbestemte faktorer (Økonomisk genop­
sving, faldende lagerbeholdninger eller endog ren og skær knaphedspsykose)  
førte omkring midten af 1972 til en pludselig stigning i  efterspørgslen. I  
1973 og 1974 voksede efterspørgslen på færdigprodukter af almindeligt, dvs.  
ikke-legeret, stål, i  forhold til 1971 med gennemsnitlig 55% pi Fælles­
skabets marked og med 45% på eksportmarkederne, svarende til et samlet  
gennemsnit på 53,5%. Ved udgangen af 1973 var der endog vanskeligheder med  
at anbringe visse ordrer, idet disse kun blev accepteret mod et pristillæg.  
På den baggrund skete der en pludselig stigning, idet der med meget korte  
tidsintervaller blev foretaget en række prisforhøjelser. Fra begyndelsen af  
1973 til udgangen af 1974 blev der, afhængigt af, hvilket land og hvilke  
produkter der er tale om, foretaget prisforhøjelser på gennemsnitlig 60-  
90%, undtagen for koldvalsede plader, hvor forhøjelsen kun udgjorde 35-40%.  
For mere efterspurgte produkter som f.eks. armeringsstål og svære plader  
mere end fordobledes priserne.
Under disse omstændigheder kunne Fællesskabets udvidelse med Det forenede  
Kongerige, Irland og Danmark samt den udvidede anvendelse af prisbe­
stemmelserne i  artikel 60 (der også kom til at gælde fem lande i  Den  
europæiske Frihandelssammenslutning (1)) forløbe harmonisk, idet det lavere  
prisniveau i disse forskellige lande ikke trykkede priserne på de  
oprindelige seks medlemsstaters' territorium.
(1) Østrig, Finland, Norge, Portugal og Sverige.

- V/4 -
Pa et vist tidspunkt så Kommissionen sig nødsaget til at intervenere i  
betragtning af de hurtige og betydelige stigninger i  de af producenterne  
fastsatte priser. I maj 1974 besluttede den i  en periode på otte måneder at  
nedsætte stigningstakten, idet den bestemte, at prisstigninger først måtte  
træde i  kraft to uge.r efter, at de var blevet meddelt. I en kort periode  
nedsatte den ligeledes tolden på visse produkter for at lette importen af  
dem og således lette presset på det interne marked. På den baggrund blev  
det ikke nødvendigt at fastsætte mindstepriser i overensstemmelse med  
traktatens artikel 61, således som den havde haft til hensigt.
.  1977-1985 :  kriseårene
Den afmatning i efterspørgslen med påfølgende fuldstændig stagnation, der  
kunne konstateres i andet halvår af 1974, men som først rigtig slog igennem  
i første kvartal 1975, da ordrebeholdningerne svandt ind, medførte straks  
et fuldstændigt prissammenbrud. I løbet af de første måneder af 1975 faldt  
priserne med 40-45%.
Da Kommissionen i  april 1977 havde konstateret, at de indirekte virkemidler  
som omhandlet i  artikel 46 var utilstrækkelige, og at en åbenbar krise var  
umiddelbart forestående, fastsatte den mindstepriser for armeringsstål,  
idet prisen var faldet til et unormalt lavt niveau, der ikke stod i  noget  
rimeligt forhold til produktionsomkostningerne. Den offentliggjorde  
endvidere vejledende priser for de vigtigste jern- og stålprodukter for  
således at tilskynde virksomhederne til at tilpasse deres priser under  
hensyntagen til almenvellet. I januar 1978 fastsatte Kommissionen mindste­
priser for to andre særlig følsomme produkter: handelsstål og varmvalsede  
bredbånd.
Da det blev erkendt, at der var tale om en åbenbar krisetilstand, indførte  
Kommissionen fra oktober 1980 et kvotasystem for produktionen i  overens­
stemmelse med artikel 58.

- V/5 -
I januar 1985 offentliggjorde Kommissionen nogle retningslinjer vedrørende  
priser, hvoraf det fremgik, at virksomhederne havde brug for en merindtægt  
pi ca. 15% (gennem forbedrede salgsbetingelser), for at disse kunne gennem­
føre deres omstrukturering og afhjælpe følgerne heraf for beskæftigelsen og  
regionerne.
Da Kommissionen i januar 1983 havde konstateret, at ovennævnte retnings­
linjer som følge af markedsvilkårene ikke helt havde flet den tilsigtede  
virkning, offentliggjorde den nye vejledende priser for de vigtigste  
produkter for at sikre virkeliggørelsen af ovennævnte mål. I januar 1984  
var den nødt til at fastsætte mindstepriser, der var lavere end disse  
vejledende priser, men som gradvis har nærmet sig dette niveau gennem  
forhøjelser af disse mindstepriser i  april og oktober 1984 samt i  april  
1985.
Kommissionen har på denne måde bestræbt sig på at føre en realistisk  
prispolitik afpasset efter markedssituationen.
Disse foranstaltninger vedrørende mængder og priser er blevet ledsaget af  
forskellige andre ekstraordinære foranstaltninger. BL.a. kan nævnes prisbe­
stemmelserne for stålhandlende samt bestemmelserne om sikkerhedsstillelse,  
type- og produktionsattester og ledsagedokumenter.
Den vedvarende eller momentane virkning af disse foranstaltninger, der har  
gjort det muligt at undgå alt for store skævheder medlemsstaterne imellem,  
har medført, at de faktiske priser på de fleste produkter i  første halvår  
af 1985 lå på et så højt niveau, at det har givet virksomheder, som  
allerede har gjort den fornødne indsats for at genoprette eller forbedre  
deres produktivitet, fornyet håb og tillid. De faktisk opnåede priser i  
1984 lå 40-50% højere end i 1974/75, skønt f.eks. industriens en gros­
priser i  samme tiår udviste en stigning på 80-90%.

- I  V/6 -
4. Eksport
Generelt har salg til eksport næsten altid givet en Lavere indtægt end salg  
pi hjemmemarkedet.
Salg til tredjelande har aldrig været genstand for prisstdtteforanstalt-  
ninger fra Kommissionens side. sådanne foranstaltninger ville i dvrigt ikke  
have haft nogen indflydelse på verdensmarkedet, hvor der hersker en livlig  
og undertiden endog hensynslos konkurrence, især fra de nye stålproduce­
rende landes side. Derfor har eksportpriserne sjældent været virkelig  
fordelagtige, så meget desto mere som de meget hdje transportomkostninger i  
de fleste tilfælde udgdr et konkurrencemæssigt handicap på bestemmelses­
stedet.
I lange perioder har eksportpriserne ligget indtil 20% under de i forvejen  
ikke særlig indbringende interne priser. I dvrigt er det normalt således,  
at en fob-pris, der er lig med salgsprisern ab fabrik, giver virksomheden  
et indtægtstab på 4-5% svarende til udgifterne til speditdrgebyr og  
transport indtil udskibningshavnen.
Derfor har eksportpriesrne naturligvis ofte uddvet et ganske vist  
indirekte, men ret stærkt pres på priserne inden for Fællesskabet. Den del  
af aftagerne inden for Fællesskabet, der hovedsagelig satser på eksport,  
har i  Ovrigt her fundet et påskud til at kræve rabat under påberåbelse af,  
at der er tale om indirekte eksport, og med den begrundelse, at en sådan  
rabat skulle sætte dem i  stand til at klare konkurrencen på verdensmarkedet  
for forarbejdede produkter.
For en række virksomheder udgdr salg til tredjelande en naturlig afsæt­
ningsmulighed, som de i  hdj grad dnsker at bevare.

-  M/7 ~
Importpri ser
Kommissionen har siden 1978 indgået og derefter fra år til år viderefort  
arrangementer med de 15 vigtigste eksportlande af jern- og stålprodukter  
tit Fællesskabet (1). Ifølge bestemmelserne i  disse arrangementer har  
eksportlandene forpligtet sig til ikke at medvirke til en forværring af  
uligevægten inden for Fællesskabet, idet de tilpasser deres leverancer  
efter de mængder, som Fællesskabets producenter har lov til at producere,  
navnlig i henhold til produktionskvotesystemet, samt til at anvende de  
priser, der fdiger af Fællesskabets bestemmelser, nedsat med indtil 6% for  
at give mulighed for varens introduktion på markedet. Til gengæld har  
Fællesskabet afholdt sig fra at træffe modforholdsregler, bl.a. antidum­
pingforanstaltninger, over for de pågældende lande, såfremt de har  
overholdt bestemmelserne i  disse arrangementer. Hvad angår de andre tredje­
lande, som ikke har indgået arrangementer med Fællesskabet, har  
Kommissionen udarbejdet og offentliggjort vejledende prislister for at gøre  
disse lande opmærksom på, at import til lavere priser i tilfælde af  
markedsforstyrrelser vil give anledning til antidumpingforanstaltninger  
imod dem. Der er i  samarbejde med medlemsstaternes myndigheder indført en  
ordning til overvågning af denne import baseret på et system med automatisk  
udstedelse af tilladelser, der giver mulighed for på forhånd af kontrollere  
mængden af og prisen på de varer, der skal indføres i Fællesskabet. Gennem  
samarbejdet med de tredjelande, hvormed der er indgået arrangementer, og  
gennem visse antidumpingforanstaltninger har Fællesskabet formået at holde  
importen på det hidtidige niveau og således undgå prisfald, der kunne have  
vanskeliggjort virkeliggørelsen af Fællesskabets mål.
(1) Disse femten lande er: Østrig, Finland, Norge, Sverige, Spanien,
Bulgarien, Ungarn, Polen, Rumænien, Tjekkoslovakiet, Japan, Sydkorea,  
Australien, Sydafrika og Brasilien.

.  Valutakursernes rolle
Stabile valutaer er en vigtig forudsætning for stabile priser. Svækkelse af  
en valuta fir konsekvenser ikke blot i  det pågældende land, men også i  
nabolandene og i  Fællesskabet som helhed. Pa samme måde som devalueringerne  
af den franske franc i  1957, 1958 og 1969 tvang praktisk taget alle
producenter i  de daværende seks fællesskabslande til i  en længere årrække  
at tilpasse sig det franske prisniveau, således har de kurssvingninger, der  
fandt sted fra marts 1978 til maj 1983 for EMS-valutaerne, været en af  
hovedårsagerne til forstyrrelser af den prisligevægt, som Kommissionen har  
søgt at nå frem til. Således har f.eks. spændingen mellem liren, den  
franske franc og den belgisk-luxembourgske franc på den ene side og på den  
anden side den stærke tyske mark, til stadighed gjort det vanskeligt at  
finde et harmoniseret prisniveau for Fællesskabet som helhed.  
Kurssvingninger for valutaerne uden for Fællesskabet som f.eks. yen, men  
især US-dollar, har undertiden en meget betydelig indflydelse på pris­
niveauet i  Fællesskabet. I juni 1973, hvor dollaren faldt til sit hidtil  
laveste niveau, måtte Fællesskabets producenter ophøre med at anvende denne  
valuta ved notering af deres eksportpriser, hvilket uvægerligt påvirkede  
priserne i  negativ retning til trods for, at markedssituationen var  
usædvanlig god på dette tidspunkt. For nylig har den rekordhøje dollarkurs,  
selv om den har medført en stimulering af Fællesskabets eksport, været til  
skade for Fællesskabets producenter, idet den har medført en betydelig  
forøgelse af produktionsomkostningerne via priserne på råvarer og energi.
Udsigterne på mellemlang sigt
I dette kapitel har der hidtil mest været tale om fortiden, og hovedvægten  
er blevet lagt på de forskellige prisstøtteforanstaltninger og andre  
ledsageforanstaltninger, heriblandt også de endnu gældende foranstalt­
ninger. Ovenstående betragtninger skal danne grundlag for en vurdering af  
konsekvenserne af en tilbagevenden til en normal konkurrencesituation i

■ -  \ /  / 9 -
overensstemmelse med EKSF-traktatens bestemmelser. Det må forudses, at de  
forskellige ekstraordinære kriseforanstaltninger vedrørende produktions­
kvoter og mindstepriser samt alle de andre ledsagende foranstaltninger  
gradvis vil blive afviklet. Ydelsen af støtte skal ophøre i december 1985.
Fællesskabets jern- og stålindustri, der har bevæget sig på afgrundens  
rand, har gjort en stor indsats for at fremme strukturomlægningen og  
forbereder nu fremtiden, hvor den bør kunne genindtage sin natur Lige rolle.
I bedste fald må der regnes med, at stålforbruget stabiliserer sig, og der  
kan således ikke regnes med nævneværdige prisforhøjelser. I en sådan  
situation vil der kun kunne blive tale om prisforhøjelser, der svarer nøje  
til stigninger i  produktionsomkostningerne (råvarer, energi, lønudgifter og  
finansielle omkostninger). For en standardvare som stål bliver det derfor  
stadig vigtigere at nå ned på den lavest mulige kostpris pr. t. Dette kan  
kun lade sig gøre, såfremt man råder over et moderne produktionsapparat og  
gør en stadig indsats for at forbedre produktiviteten og undgå  
overkapacitet. Kun de mest effektive virksomheder vil være i  stand til at  
tilpasse sig denne nye situation. Presset af deres aftagere, der er nødt  
til at forsvare deres egen konkurrencedygtighed på de eksterne markeder,  
har de bedst stillede jern- og stålvirksomheder ingen interesse i at  
tilstræbe et kunstigt opskruet højere prisniveau således som ønsket af  
andre, mindre effektive virksomheder.
Det kan således i de kommende år forventes, at jern- og stålvirksomhedernes  
forbedrede produktivitet giver sig udslag i en relativ prisnedsættelse til  
fordel for de stålforbrugende virksomheder.

- V/10 -
Til gengæld vil konkurrencen fra statshandelslandene, der har gjort sig  
stadig mere gældende de senere Ir, og som er i  færd med at forbedre deres  
produkter, kunne medvirke til en svækkelse af priserne i  Fællesskabet. På  
eksportmarkederne har en række udviklingslandes hurtigt stigende jern- og  
stilproduktion direkte berørt de fællesskabslande, der traditionelt  
eksporterer stål. Ikke blot påfører disse nye producenter EF-landene  
konkurrence på det fælles marked, men EF-producenternes eksport til de  
pågældende lande bliver stærkt reduceret. Fællesskabets jern- og  
stålindustri kan således i  endnu mindre grad end hidtil satse på eksporten  
for at sikre sin eksistens. Den må bestræbe sig på at sikre sin position  
ved at tilbyde produkter af bedre kvalitet samt nye produkter, der endnu  
ikke fremstilles i  de nyindustrialiserede lande. Den må især bestræbe sig  
på at gøre sig kraftigere gældende på de nye eksportmarkeder.
De europæiske jern- og stålproducenter bør endvidere i højere grad  
beskæftige sig med ECU'en, der er på vej til at fremstå som en egentlig  
valuta. De bør i særdeleshed undersøge, hvorvidt anvendelsen af ECU vil  
kunne afhjælpe de monetære skævheder. Der baSr være mulighed for, at ikke  
blot prislister og salgsbetingelser, men også de faktiske priser i  
kontrakterne samt betalingerne noteres i  ECU. Den europæiske jern- og  
stålindustri ville endvidere have interesse i  at anvende ECU i  sine  
kontrakter vedrørende indkøb af råvarer og energiprodukter, hvor man hidtil  
som oftest har anvendt US-dollars. På denne måde kunne man f.eks. have  
undgået de vanskeligheder, man oplevede i  første kvartal 1985 som følge af  
den virkning, som kursstigningen på den amerikanske dollar havde på  
produktionsomkostningerne for stål i EF.

- V/11 -
De sidste ti Irs krise har klart vist betydningen af at gennemfare en  
modernisering og rationalisering samt det presserende behov for at reducere  
kapaciteten og fremme produktfornyelsen.
I fremtiden vil det næppe være muligt at kompensere for de lave priser  
gennem en forøgelse af den producerede mængde. Det bliver stadig
vanskeligere at sælge ordinære produkter, medens der er langt bedre  
udsigter for kvalitetsstil og specialstil.

- VI/i - 
KAPITEL VI
BESKÆFTIGELSEN INDEN FOR FÆLLESSKABETS JERN- OG STÅLINDUSTRI  
Indledning
Memorandummet "Generelle mål for stål 1985" (1) blev i  april 1983 (2) fulgt af  
Kommissionens forslag om sociale ledsageforanstaltninger i forbindelse med  
strukturomlægningen i  Fællesskabets jern- og stålområder.
Dette forslag, der var udarbejdet på grundlag af perspektiverne i  "Generelle  
mål for stål 1985", indeholdt et overslag over den forventede udvikling i  
beskæftigelsen i  EKSF's jern- og stålsektor for tidsrummet 1983-1986 tillige  
med et program for foranstaltninger, der tager sigte på med fællesskabsstøtte  
at fremme genindpasningen og genbeskæftigelsen af personer, der rammes af  
indskrænkninger og tab af arbejdspladser. Dette program er en opfølgning af de  
første bestemmelser i  forbindelse med de sociale aspekter af jern- og stål­
politikken, der vedtoges i  1981, og som omfattede forskellige foranstalt­
ninger, der blev iværksat i  tidsrummet 1978-1982.
1. Historisk oversigt
a. Udviklingen i  den samlede arbejdsstyrke i  de enkelte regioner og i  de  
enkelte jern- og stålområder
Nedenstående historiske bemærkninger går på det tidsrum, der begynder det år,  
hvor tendensen til at indskrænke arbejdsstyrken i  EKSF's jern- og stålsektor  
begyndte at vise sig. Der er valgt tre referenceår, nemlig:
1974: det år, da der blev sat to rekorder af Det europæiske Fællesskab
(Grækenland ikke medregnet):
- med hensyn til produktionen af råstål, nemlig 155,6 mio ton
- med hensyn til beskæftigelsen, nemlig 795 700 arbejdstagere i  december  
1974
1980:  det år, hvor EKSF-traktatens artikel 58 trådte i  kraft (oktober),
hvilket fik virkninger fra 1981.
1984:  sidste år, for hvilket der på tidspunktet for forelæggelsen af nærvæ­
rende memorandum foreligger delvise, men dog anvendelige statistikker.
(1) Dok. K0M(83) 239 endelig udg./2 af 20.2.1984.
(2) Dok. K0M(83) 158 endelig udg. af 13. april 1983.

- VI/2 -
Nar man ser pi udviklingen i  arbejdsstyrken i  EKSF's jern- og stålindustri  
mellem 1974, 1980 og 1984, kan man konstatere, at denne er blevet stærkt  
indskrænket, hvilket har haft meget svære, i  visse tilfælde dramatiske sociale'  
f(ilger i  visse regioner, hvor denne industri traditionelt var koncentreret og  
i  1974 udgjorde en vigtig eller fremherskende del af arbejdsmarkedet.
EKSF's jern- og stålindustri (Grækenland ikke medregnet) undergik mellem 1974  
og 1984 (jf. tabel A) indskrænkninger i  arbejdsstyrken på 349 800 arbejds­
pladser svarende til 44,0% af de ansatte i  december 1974. Årsgennemsnittet af  
indskrænkninger igennem ti år svarer til 35 000. Dette tal skal sammenlignes  
med indskrænkningstakten for tidsrummet 1974-1980 og 1980-1984, der svarer til  
henholdsvis 33 000 og 38 000 arbejdspladser, men som gælder for en samlet  
arbejdsstyrke, der er blevet gradvis indskrænket, og som derfor udgdr en  
stirre del af den tilbageværende aktive arbejdsstyrke.
De ofre, som medlemslandenes jern- og stålindustrier bragte mellem 1974 og  
1984 var ikke af samme omfang, og nogle af dem afviger stærkt fra fællesskabs­
gennemsnittet (jf. tabel A).  Af alle landene i  Fællesskabet har Det forenede  
Kongerige undergået de største indskrænkninger både med hensyn til antal og  
med hensyn til procentdel af den oprindelige arbejdstyrke, idet der er tale om  
132500 arbejdepladser og en procentdel på 68,2 i  forhold til fællesskabs­
gennemsnittet på 44%.
På den anden side var indskrænkningerne af arbejdsstyrken i  det fdrste tidsrum  
(1974-1980) klart stdrre end gennemsnittet i  Frankrig, Irland og Benelux-  
landene, medens disse indskrænkninger i  Idbet af det fdlgende tidsrum (1980-  
84) var mere omfattende i  Forbundsrepublikken Tyskland, Italien og Danmark.
Ved hjælp af tabel B kan der foretages en sammenligning af udviklingen i  de  
enkelte medlemslande og fællesskabsaggregatet med hensyn til tabte  
arbejdspladser og med hensyn til tabte arbejdspladser og med hensyn til  
produktionen af råstål.

- VI/3 -
For hvert af tidsrummene 1974-1980, 1980-1984 og 1974-1984 må det konstateres,  
at tabene af arbejdspladser til stadighed har været langt stdrre end produk­
tionsnedgangen.
Tab af arbejdspladser i %  
1974/80 1980/84 1974/84
(1974=100) (1980=100) (1974=100)
- 24,8 - 25,4 - 44,0Produktionsnedgang i  %
1974/80 1980/84 1974/84
(1974=100) (1980=100) (1974=100)
- 17,9 - 6,5 - 23,3
Disse forskelle har to hovedårsager: rationaliseringen og moderniseringen i  
tilknytning til automatiseringen af produktionsapparatet samt den kends­
gerning, at en stigende del af produktionen foregår ved hjælp af streng-  
stdbning, der er mere effektiv og mindre arbejdskraftkrævende end de «ivrige  
fremgangsmåder, og som fra 12% af den samlede produktion af råstål i  1974  
nåede op på ca. 61% i 1984.
Jern- og stålområderne i  medlemslandene er alle hårdt ramt af indskrænkning­
erne af arbejdsstyrken.
For samtlige medlemslande, Grækenland ikke medregnet, faldt beskæftigelsen i  
1984 med 44% i  forhold til 1974 og med 25,4% i forhold til 1980. Disse fælles­
skabsgennemsnit blev overskredet i  fdlgende regioner (jf. tabel D1 og D2).
Medlemsland - Region 1974-1984 1980-1984
Forbundsrepublikken Tyskland:
Saar 44,3%
Arnsberg-Munster-Detmold 27,1%
Frankrig:
Champagne-Ardennes  
Nord - Pas-de-Calais  
Lorraine
Belgien:
Hainaut-Centre-Borinage
Luxembourg:75,8%
44,4%
57,1%55,6%
53,8%
46,0 14,8

- VIM -
Det forenede Kongerige:
Skot land 64,0
68,5
72.8
72.8 
58,2Wales 34,9%
55,3%
40,0%
46,3%Northern Region  
North West Region
Yorkshi re
Andre regioner (South East
West and East Midlands 86,8 54,8%
Det kan konstateres, at alle de regioner i  Det forenede Kongerige, hvor der  
fandtes jern- og stålindustri, er langt hårdere ramt end fællesskabsgennem­
snittet i  de to referenceperioder. Kun den italienske jern- og stålindustri  
ligger som helhed under fællesskabsgennemsnittet, selv om også den har  
undergået omfattende indskrænkninger, og i  regionerne Abruzzi, Lazio,  
Marche, Molise, Toscana og Umbria er der endog tale om en stigning i  
arbejdsstyrken mellem 1974 og 1984 på 4,4%.
772. Oplysninger om beskæftigelsen
a) Arbejdets omfang og arbejdstidens længde
En analyse af statistikkerne vedrørende arbejdets omfang og arbejdstidens  
længde må ledsages af en meget varsom fortolkning af tallene, og der må  
navnlig tages hensyn til, hvilket område tallene dækker, idet dette kan  
afvige særdeles meget fra medlemsland til medlemsland som følge af de  
udregningssystemer og den lovfæstede eller sociale ordning, som finder  
anvendelse på de tidsrum, hvori der arbejdes, og som aflønnes. I visse  
lande ligestilles de tidsrum, som aflønnes, nemlig helt eller delvis med  
den effektive arbejdstid. I andre lande foretages der derimod en klar  
sondring mellem de tidsrum, der anvendes til den effektive produktion og de  
tidsrum, der, skønt de aflønnes, ikke medgår til denne produktion.

- VI / 5 -
Under hensyn til disse forskelle opnås ved en sammenligning af udviklingen  
i  de fire udvalgte parametre følgende resultater for de medlemslande, som  
har givet oplysninger om tidsrummet 1980-1984. (Det samlede antal svarer  
til 99,5% af råstilproduktionen og af Fællesskabets arbejdsstyrke,  
Grækenland ikke medregnet).
Produktion af ristil Samlet arbejdsstyrke Den samlede arbejds- Årlig arbejdstid pa
årsgennemsnit styrkes antal grundlag af års­
arbejdstimer gennemsnit af samlet
arbejdsstyrke ______
Mio
 t 1984 i  1 000 1984 i  1 000 1984 i  (Vejede 1984 i
forhold arbejds- forhold timer forhold gennem- forhold
_______til 1984 tagere til 1980 ___________ til 1980 snit) til 1980
(1) (1)
1980 127,0 100,0 633,0 100,0 963,5 100,0 1,625 100,0
1981 124,5 - 2,0 566,2 - 10,6 899,7 - 0,6 1,589 - 2,2
1982 109,8 - 13,5 532,9 - 15,8 820,0 - 14,0 1,545 - 4,9
1983 108,0 - 15,0 491,6 - 22,2 743,2 - 22,9 1,512 - 7,0
1984 118,7 6,5457,7 - 27,7 714,7 - 25,8 1,562 - 3,9
1) Delvis skdn
I forhold til 1980 kan det bortset fra 1981 i  tidsrummet 1980-1984  
konstateres, at nedgangen i antallet af arbejdstimer er sket jævnsides med  
indskrænkningen af den samlede arbejdsstyrke.
De produktionsindskrænkninger, der blev påbudt i  henhold til EKSF-  
traktatens artikel 58, begyndte at få virkninger allerede i  1981, men først  
i  løbet af 1982 og 1983 blev disse virkninger følelige. Skønt den  
procentuelt er stirre, fdiger 'indskrænkningen af arbejdsstyrken produk­
tionsindskrænkningen med mindst et års forsinkelse. I Fællesskabets jern-  
og stålindustri har der især siden 1982 været gjort mærkbare fremskridt,  
for så vidt angår forholdet samlet arbejdsydelse/samlet produktion. De  
opnåede resultater er særlig iøjnefaldende, nar man sammenligner 1983 og  
1984, hvor arbejdsstyrkeindskrænkninger på 6,9% svarede til en fremgang i  
stålproduktionen på 9,9%. Det skal dog retfærdigvis bemærkes, at inden for  
tidsrummet 1974-1984 var 1983 det år, som var mest ugunstigt for jern- og  
stålindustrien.

- VI / 6 -
I (ivrigt fremgår det af de statistikker, som Kommissionen har modtaget, at  
arbejdstidens årlige varighed for den samlede arbejdsstyrke (arbejdere og  
funktionærer) udtrykt som vejet gennemsnit kun udviklede sig lidt mellem  
1980 og 1984, idet den faldt med 3,9% (se også tabel 6).
Endvidere bemærkes det, at situationen med hensyn til timer, hvor der ikke  
blev arbejdet, blev forbedret mærkbart især mellem 1983 og 1984. Månedsgen­
nemsnittet udviklede sig mellem 1981 og 1984 saledes (se også tabel I):
På dette område skete de største forbedringer i  Forbundsrepublikken  
Tyskland. Fra 1983 til 1984 faldt antallet af timer, hvor der ikke blev  
arbejdet, med 84,8%, medens produktionen af råstål kun faldt med 10,2%.
Det ser altså ud til, at der efterhånden er ved at komme en vis  
overensstemmelse mellem beskæftigelsen og arbejdets omfang. Det kan kun  
beklages, at denne forbedring kun har kunnet opnås på bekostning af  
indskrænkninger af arbejdsstyrken.
b) Produktionstid pr. t råstål - PRODUKTIVITET
I tabel C 1 - 3, F, G og I er arbejdstimerne, den anvendte tid pr. t og de  
timer, hvor der ikke er arbejdet, beregnet ud fra hele den arbejdsstyrke,  
arbejdere og funktionærer, der er knyttet til stalproduktionen, idet der  
gås ud fra, at de arbejdere, der deltager i  de arbejdsfaser, der følger  
direkte efter produktionen, yder samme antal arbejdstimer, som  
funktionærerne. Som følge af den vilkårlige adskillelse, der matte  
foretages i  de statistiske spørgeskemaer, som Kommissionens tjenestegrene  
opstillede, er det ikke udelukket, at en ganske vist lille del af den  
arbejdstid, der er medregnet, vedrører arbejde, der falder uden for den  
egentlige produktion af råstål.Antal timer,hvor der ikke Procentuel udvikling  
blev arbejdet, i  tusinder i  forhold til 1981
(månedsgennemsnit)
1981
1982
1983
19842,166 100,0 
3,659 + 69,0
4,462 + 116,6
1,836 ~ 15,2

- VI/7 -
Som det fremgår af tabel F var arbejdstiden for produktion af 1 t ristil  
følgende i  Fællesskabet (Irland, Danmark og Grækenland ikke medregnet):
(i timer og hundrededele)
1981 1982 1983 1984
7,23 7,46 6,88 6,02
Udviklingen i produktiviteten var således:
1981-1982 1982-1983 1983-1984
- 3,08% + 8,43% + 14,29%
På samme mide som det kunne konstateres i  forbindelse med udviklingen i  
henholdsvis stålproduktionen og arbejdsstyrken, bemærkes det, at  
produktionstiderne for råstål steg mellem 1981 og 1982 for derefter at  
falde mellem 1982 og 1983. Denne foreteelse skyldes for en stor del
nedgangen i  stålproduktionen i  1982 og 1983, som var forholdsvis større end  
tabet af arbejdspladser.
Forbedringen i  produktivitetsindekset for 1983 og 1984, som er pa 14,29%,  
må, selv om den er udtryk for en vis forbedring af situationen, ses i  sin  
rette sammenhæng, nemlig det meget tydelige opsving i  jern- og  
stålindustrien mellem 1983 og 1984.
I den forbedring, som kan konstateres for tidsrummet 1980-1984, indgår  
endvidere for en ikke ubetydelig,dels vedkommende den gradvise udvidelse af  
strengstøbningen i de integrerede og automatiserede produktionssammenhænge.  
I disse sammenhænge undgås for en stor del det forberedende arbejde,  
afbrydelser i  arbejdsrytmen og påfyldningerne, standsninger pa grund af  
vedligeholdelse eller reparation samt håndtering. De medfører derfor, at  
der til samme produktionsomfang skal anvendes færre, men mere  
specialiserede arbejdstagere.

- VI/8 -
3. Beskæftigelsesudsigterne i  jern- og stålindustrien i  1990
At opstille prognoserne vedrørende beskæftigelsen i  jern- og stålindustrien  
i  1990 er noget af et vovespil på grund af de mange forhold, der skal tages  
i  betragtning, og hvoraf nogle delvis unddrager sig både de økonomiske love  
og virkningerne af Fællesskabets indsats.
Det må nødvendigvis erkendes, at beskæftigelsen i  jern- og stålindustrien i  
de næste seks år vil undergå yderligere strenge indskrænkninger.
Selv under den mest optimistiske forudsætning for 1990, der går ud fra en  
produktion på 120 mio t stål, vil det blive nødvendigt med nye ofre som  
følge af den igangværende modernisering af produktionsapparatet,  
automatiseringen, den stigende anvendelse af strengstøbning og integreret  
samlebåndsproduktion, bestræbelserne for at øge timepræstationerne og  
mindske omkostningerne. Nedlæggelsen af arbejdspladser som følge af alle  
disse forandringer vil blive fulgt af de afskedigelser, som skulle have  
fundet sted inden 1984, men som var blevet udsat af menneskelige og sociale  
årsager og for at undgå at skade visse regioner og områder, der er særlig  
sårbare, fordi jern- og stålindustrien dér har så stor økonomisk betydning.
Det skat endvidere tilføjes, at indskrænkningerne vil kunne få forskellige  
virkninger for funktionærer og arbejdere. Det ser nemlig ud til, at  
strukturomlægningerne og de deraf følgende arbejdspladsnedlæggelser har  
bidraget til ud over det normale at øge det samlede antal funktionærer i  
forhold til det samlede antal arbejdere, der er direkte beskæftiget i  
produktionen. Dette er særlig tilfældet i  Frankrig og Det forenede  
Kongerige.

- VI / 9 -
Denne foreteelse skyldes delvis, at endegyldig indtilling af driften  
almindeligvis har umiddelbar virkning for dem, der er ansat i  produktionen,  
medens nedlæggelsen af arbejdspladserne i  de tilknyttede afdelinger  
(teknisk personale, personale i  afsætnings leddet, administration, vedlige­
holdelse, reparationsværksted, lager osv.), som i  de fleste tilfælde er  
fælles for flere produktionsenheder, følger med en vis forsinkelse. Dette  
personales funktionærstatus har ligeledes kunnet bidrage til denne forskyd­
ning
Ved udgangen af 1984 var fordelingen mellem arbejdere og funktionærer  
følgende i  Fællesskabet (Nederlandene, Irland, Danmark og Grækenland ikke  
medregnet), dvs. 91,3% af arbejdsstyrken i  Fællesskabet bestående af 10 
medlemslande (ligeledes opgives tallene for de største producerende lande).
arbejdere
funktionærerFælles­
skabet
71,6%
28,4%Forbunds-  
republi kken  
Tyskland
75%
25%Frankrig Italien
57%
43%79,2%
20,8%Det forenede  
Kongerige
67,8%
32,2%
Under hensyn til disse betragtninger og de afgørelser, som allerede er  
truffet eller fastlagt i  princippet af regeringerne og virksomhedsgrupperne  
på grundlag af de afgørelser, som er fastsat på Kommissionens initiativ  
vedrørende strukturomlægningen af jern- og stålindustrien, er der udarbej­
det følgende skøn, der hovedsagelig bygger på følgende parametre, for  
Fællesskabet med 10 medlemslande:
Produktion af råstål 1984
II II1990
Strengstøbningens andel  
af den samlede produktion
af råstål119,4 mio t
120,0 mio t (mest optimistiske forudsætning)  
103 mio t (mest pessimistiske forudsætning)  
1974 :  12,0%
1980 :  36,4%
1981 :  46,0%
1982 :  53,0%
1983 :  61,0%
1984 :  61,0%
1990 :  75,0%

- VI/10 -
Gennemsnitlig produktionstid  
for en t ristål1984: 6 timer 15/100dele
1990: 5 timer 70/100dele
Gennemsnitlig arlig  
arbejdstid1984 (vejede værdier) 1 562 timer  
1990 (vejede værdier) 1 406 timer
Under hensyn til den fejlmargen, som disse skrin uundgåeligt er behæftet  
med, og under forudsætning af en produktion af ristil i  1990 på 120 mio t,  
formodes udviklingen i  beskæftigelsen i  Fællesskabets jern- og stålindustri  
at frire til indskrænkninger i  arbejdsstyrken af en strirrelse, der svarer  
til dem, der har fundet sted i  de sidste tre år.
Det skal anfrires, at forandringer i produktionsprocessen samt en teknisk  
udvikling ud over, hvad der er taget hrijde for, kan få indflydelse på  
skrinnene.
Det er klart, at hvis den mest pessimistiske forudsætning på 103 mio t  
viser sig at slå til, vil arbejdspladsnedlæggelserne sandsynligvis riges  
uforholdsmæssigt mere end produktionsnedgangen som frilge af, at der er så  
mange ansatte i  de mindst effektive virksomheder.

- VI/11 -
De kvalitative aspekter af udviklingen i  arbejdsstyrken
I forbindelse med en analyse af arbejdsstyrkens struktur og den forventede  
udvikling indtil 1990, mi der foretages en særlig indgående undersøgelse af  
følgende tre aspekter: udviklingen i  aldersstrukturen, behovene, for så
vidt angår faglige kvalifikationer, og arbejdstidens nedsættelse (tabel E).
a) Arbejdsstyrkens aldersstruktur
Udviklingen i  alderspyramiden for arbejdsstyrken i  Fællesskabets jern-  
og stålindustri mellem 1981 og 1984 belyses af følgende diagram:
Fordeling af aldersklasserne  
i  arbejdsstyrken i  EKSF's jern- og stålindustri  
i  slutningen af 1981 og 1984
Aldersklasser

- VI/12 "
Det fremgår af disse tal, at der er en ophobning i  aldersklasserne fra  
25 til 50 år, samtidig med en gradvis nedgang i  de unge aldersklasser og  
i  aldersklasserne over 50 Ir. Denne tendens genspejler opbremsningen af  
ansættelser ved pyramidens fod og den politik med henblik pa tidligere  
pensionering, som føres af virksomhederne, for at arbejdsstyrken kan  
tilpasses en produktion i  tilbagegang.
Denne udvikling indebærer fare for, at der på længere sigt opstår en  
gennemgribende mangel på ligevægt i  arbejdsstyrkens fordeling pa de foi  
skellige aldersklasser, idet hele arbejdsstyrken bliver ældre, og der  
ikke kan ske en tilpasning til de voksende behov, for så vidt angår kva­
lifikationer.
Med udsigt til, at det stadig mellem 1985 og 1990 vil blive nødvendigt  
med et større antal afskedigelser, er det sandsynligt at denne tendens  
vil forlænges ud over dette tidsrum, og at navnlig førtidspensionering­
erne vil fortsætte, efterhånden som de forskellige årgange når den behø­
rige alder. Et mere nøjagtigt skøn over antallet af berørte personer  
vanskeliggøres af en række forhold: usikkerheden vedrørende antallet af
unge faglærte arbejdstagere, som skal ansættes, vedrørende antallet af  
arbejdstagere, som forlader arbejdsstyrken af individuelle årsager, de  
såkaldte frivillige (turn-over) og vedrørende antallet af arbejdstagere,  
som, skønt de er i  førtidspensionsalderen, alligevel som følge af deres  
særlige kvalifikationer forbliver i  virksomheden af hensyn til produk­
tionen og oplæringen i  virksomheden.
Ud fra tendenserne mellem 1981 og 1984 kan det dog alt i  alt skønnes, at  
mindst 50% af de i det foregående kapitel påregnede tab af arbejdsplad­
ser vil kunne føre til førtidspensioneringer eller lignende foranstalt­
ninger i  tidsrummet 1985-1990.
Denne samlede prognose kan svinge særdeles meget alt efter medlemsstat  
og virksomhed, når der tages hensyn til omfanget af førtidspensionering­
er i  de seneste år i  hvert land, de samlede finansielle udgifter til den  
slags foranstaltninger, samt forskellige sociale betragtninger, der har  
indflydelse på anvendelse af førtidspensioneringsordningerne. Allerede  
nu kan det konstateres, at i  visse medlemsstater er spillerummet på det­
te område blevet begrænset.

- VI/13 -
De faglige kvalifikationer
i) Uddannelsesniveauet i  kul- og stålindustrien har i  de forgangne år  
været under indflydelse af to forhold:
- fortidspensioneringerne
- nedgangen i  lærlingetilgangen.
Som fdige af det stigende antal fortidspensioneringer i  de seneste  
år har et stort antal særlig erfarne arbejdstagere forladt arbejdet,  
og de er ikke blevet erstattet af nyansatte Idnmodtagere, idet der  
er stop for nytilgang. Endvidere er lærlingetilgangen i  visse med­
lemsstater blevet indskrænket, og i  andre medlemsstater, hvor lær­
lingetilgangen er opretholdt, har de færdiguddannede ikke kunnet få  
fast ansættelse,hviIket betyder,at denne uddannelse har været spildt  
inden for kul- og stålindustrien.
ii) De kommende fem år vil blive præget af et voksende behov for faglært  
personale; denne situation skyldes fOlgende forhold:
- nye produktionsmetoder,
- automatisering og datamatisering,
- stigende teknisk specialisering i  forbindelse med eventuelle ænd­
ringer af produktionsprocessen,
- forflyttelser af personalet som fdige af omstruktureringer (for­
flyttelser inden for virksomheden).
I lyset af disse prognoser-kan det antages, at mindst 75% af lønmod­
tagerne i  fremtiden må have deltaget i  uddannelsesforanstaltninger  
for at kunne dække behovene både med hensyn til produktionen og med  
hensyn til de indirekte og tekniske tjenesteydelser. Det skal bemær­
kes, at på nuværende tidspunkt er det stadig 70% af lønmodtagerne,  
som ikke har fået nogen særskilt uddannelse. Ud over i  metalfagene  
sker der en teknisk udvikling inden for elektroteknologien, autuma-  
tisk indstilling og kontrol samt inden for administrationen.

- VI/14 -
Pi den anden side er det klart, at i  en strukturomlægningsfase, der  
nødvendigvis må føre til forflyttelser og til mobilitet, er det nyt­
tigt for det berørte personale at have så bred en grunduddannelse  
som muligt, hvorved de ansattes egnethed til at beklæde en eventuel  
stilling styrkes.
Endvidere må der utvivlsomt i  slutningen af det pågældende tidsrum  
forventes andre omfattende teknologiske ændringer i  produktionspro­
cessen. Disse vil måske også få indflydelse pa uddannelsesbehovet,  
men det er endnu ikke muligt at vurdere, hvor meget disse ændringer  
vil betyde.
Som konklusion kan det anslås, at behovene for uddannelse og efter­
uddannelse i jern- og stålindustrien i  de kommende ar vil være kon­
centreret om:
i'
- en fremskyndet udvikling inden for lærlingeuddannelsen (med en er­
hvervsaktivitet af 40 års varighed og en Lærlingetid på tre år, må  
7,5% af lønmodtagerne være lærlinge, hvis aldersstrukturen skal  
være normal);
- virksomhedsuddanneIse for personalet med henblik på de stillinger,  
der kræver høje kvalifikationer, hvilket vil sige, at uddannelsen  
skal svare til den seneste udvikling inden for produktions­
teknikken;
- udvidelse af grunduddannelsen, således at personalet kan udnyttes  
på bedst mulig vis.

- VI/15 -
Nedsættelse af arbejdstiden
Arbejdstidens længde er langtfra ens i de forskellige medlemsstaters  
jern- og stålvirksomheder, men overalt har der i  de seneste ir været  
en stærk tendens til at nedsætte arbejdstiden. Af de overenskomster,  
der indtil for ganske nylig er blevet indgået mellem arbejdsmarke­
dets parter eller inden for rammerne af trepartsforhandlinger i  den­
ne sektor, synes det at fremgå, at det stadig er muligt at benytte  
nedsættelse af arbejdstiden som middel til at bremse eller delvis  
opveje virkningen af de personaleindskrænkninger, som matte forven­
tes i  de kommende fem år.
Det kan nemlig ikke udelukkes, at arbejdstiden i  de kommende fem år  
kan nedsættes, selv om det måske bliver i  beskeden målestok. Hvis et  
sådant resultat kan opnås under fuld hensyntagen til konkurrence­
evnen og i  forståelse med arbejdsmarkedets parter, vil det være lo­
gisk at forvente en positiv virkning på beskæftigelsens omfang.

- VI/16 -
5. De sociale følger
a) Ovennævnte konstateringer og prognoser giver anledning til at slutte, at  
den bølge af forflyttelser og afskedigelser, som siden 1974 har ramt  
Fællesskabets jern- og stålindustri, sandsynligvis først vil lægge sig i  
slutningen af 1987.
Denne forlængelse på et år i  forhold til prognoserne i  de sociale as­
pekter 1983-1986, hvor slutningen af strukturomlægningsperioden og den­
nes sociale følger var sat til 1986, afspejler den konstaterede forskyd­
ning mellem beslutningerne om strukturomlægning (1) og den effektive i-  
brugtagning af de nye mere produktive værker. Kommissionen har den op­
fattelse, at det ansvar, som den har påtaget sig i forbindelse med  
strukturomlægningen af jern- og stålindustrien, ligesom tidligere inde­
bærer, at der gennemfares en social ledsageforanstaltning, der kan afbø­
de de negative følger, som denne strukturomlægning har for arbejdstager­
ne og regionerne. Den vil derfor fortsætte de særlig vigtige foranstalt­
ninger, som den hidtil har gennemført vedrørende tilpasning og omskoling  
inden for denne sektor.
b) Ifølge prognoserne i  de sociale aspekter for 1983-86 skulle der i  dette  
tidsrum ske i  alt 150 000 afskedigelser. De forventede tab af arbejds­
pladser mellem 1985 og 1990 vil for størstedelens vedkommende indtræffe  
i  løbet af de første tre år af det pågældende tidsrum. Under hensyn til  
de indskrænkninger i  arbejdsstyrken, der har fundet sted indtil slut­
ningen af 1984 tør man håbe, at det samlede antal tabte arbejdspladser  
for tidsrummet 1983-1990 ikke vil blive mærkbart større end det antal,  
der i  1983 blev bebudet for tidsrummet 1983-1986 i  anledning af forelæg­
gelsen af de sociale aspekter af jern- og stålpolitikken.
Dette skøn hviler naturligvis på forudsætningerne vedrørende en stålpro­
duktion i  1990 på 120 mio t.
(1) Herunder fjernelse af overskudsproduktionskapacitet samt nedlæggelse af  
forældede urentable værker.

- VI/17 -
c) Af de foregående analyser fremgår det, at de forskellige ændringer, som  
ledsager disse afskedigelser, har visse nye bemærkelsesværdige træk:
i) der sker en vis udtømning af mulighederne for at benytte førtids-  
pensioneringsordningerne (som følge af, at de høje aldersklasser  
udgør en ringe del af arbejdsstyrken, og som fdige af, at man tøver  
med at finansiere sådanne foranstaltninger);
ii) der findes et voksende pres på de lave aldersklasser, idet arbejds­
tagerne tvinges til at søge ny beskæftigelse i andre sektorer eller  
fag, hvilket ofte kræver en kraftig indsats med hensyn til nye fær­
digheder og uddannelse;
iii) stadig større grupper, som forflyttes til andre stillinger inden  
for virksomheden uden passende forberedelse, føler faglig usikker­
hed;
iv) der findes et almindeligt udbredt og påtrængende behov for er­
hvervsuddannelse, som, hvis det ikke dækkes, vil udsætte en række  
arbejdstagere for stærk konkurrence fra unge med en bedre uddannel­
se og fra udefra kommende specialister;
v) der sker anvendelse, omend i  beskedent omfang, af ordninger vedrør­
ende omlægning af arbejdstiden, som kan bidrage til stabilisering  
af beskæftigelsen.
Endelig er man blevet opmærksom på, at beskæftigelsesproblemet i  denne  
sektor rækker ud over virksomhedsplanet, idet det vedrører hele regio­
ner, hvis udvikling bringes i  fare som følge af samspillet mellem følg­
ende forhold: tab af arbejdspladser, erhvervslivets satsning på en en­
kelt industri, krise i  kulindustrien, samt arbejdsløshedsprocenter, der  
ofte er blandt Fællesskabets højeste.

- VI/18 -
d) Alle berørte parter, de nationale og regionale myndigheder, arbejds­
markedets parter samt Fællesskabet må drage deres konklusioner vedrør­
ende den forventede udvikling.
Kommissionen vil anmode om, at Fællesskabts deltagelse i  finansieringen  
af støtte til omskoling af EKSF-arbejdstagere holdes på et højt niveau i  
mindst tre år endnu, idet finansieringens omfang skal tilpasses de for­
skellige støttetyper alt efter behovenes udvikling. Kommissionen vil li­
geledes foreslå Rådet, at bestemmelserne i  de sociale aspekter 1983-86  
forlænges indtil slutningen af 1987. Eftersom antallet af støtte­
modtagere vil være omtrent det samme som det oprindeligt forventede, bør  
størrelsen af de samlede udgifter, som Fællesskabet må påtage sig for at  
kunne opfølge Kommissionens forslag,nemlig 330 mio ECU, ikke ændres (1).
e) Det uhyre store problem vedrørende de faglige kvalifikationer bør un­
dersøges mere grundigt af alle de berørte parter, og Kommissionen vil  
kunne anmode de mest velegnede organer, såsom Det blandede Udvalg for  
harmonisering af arbejdsvilkårene inden for jern- og stålindustrien, om  
at undersøge dette problem og udarbejde forslag om, hvilken indsats der  
bør gøres under hensyn til de muligheder, der omhandles i  EKSF-traktat-  
ens artikel 56, stk. 2, litra b).
f) Arbejdstagernes genbeskæftigelse uden for sektoren er et problem, hvis  
løsning i  første omgang må bero på, om regionernes økonomiske udvikling  
kommer i  gang igen, og det kræver en vedvarende indsats af Fællesskabet  
og navnlig af dets finansielle instrumenter med strukturelt sigte, hvis  
virksomhed må tage mere direkte sigte på umiddelbart jobskabende inve­
steringer.
Kommissionen mener, at der med henblik på at fremme disse personers om­
placering under tilfredsstillende vilkår bør lægges særlig vægt på de  
erhvervsuddannelsesinitiativer, som tages af de virksomheder, som afske­
diger personale. Det vil endvidere vare nødvendigt at sørge for, at den
Jf. dok. SEC(83) 127 endelig udg. af 31. 1.1983.

- VI/19 -
fællesskabsstøtte, som bevilges inden for disse rammer, i  fremtiden kan  
udstrækkes over længere uddannelsesperioder, der kan vare over 12 måned­
er.
For så vidt angår oprettelsen af erstatningsarbejdspladser i  EKSF-regio-  
nerne, vil Kommissionen fortsætte sine bestræbelser vedørende finan­
siering af omstilling, der i  de seneste år er blevet forstærket. Det  
skal i den forbindelse erindres, at Kommissionen i  1985 agter at frem­
sætte forslag om en udvidelse og især en bedre samordning af Fælles­
skabets interventioner med henblik på så godt^som muligt at støtte de  
forskellige differentieringsprogrammer,der iværksættes i  områder med be­
skæftigelse i  jern- og stålindustrien.

T A B E L  A
U D V IK L IN G E N  I A R B E JD S S T Y R K E N  I F Æ L L E S S K A B E T S  JE R N " O G  S T Å L IN D U S T R I M E L L E M  1973 og 19C 4
(fraregnet Grækenland)
(lærlinge medregnet) - slutningen af perioden -
Rr
U D V IK L IN G
1979-1984
(fra ir t i l  Ir)S IT U A T IO N E N  
PR . 31. D E ­
C E M B E RE F  I A L T  
(G R Æ K E N ­
L A N D . IK K tjK E N  T Y S K - 
M E D R E G N E D L A N D
1973
1974
1977
1978
1979
1980 -
1 9 8 1
1982
1983
1984
1973/1974
1974-1,977
(arsgem em snitp
1979- 1980
1980- 1 9 81
1981- 1982
1982- 1983
1983- 1984
1974-1980
1974-1984
1980-1984
1974-1980
1974-1984
1980-1984778,3
795.7
719.7
685.5
670.2
598,0
548.6
513.6
479.2 
445,9
+  17,4
- 25,3
- 72,2
- 49,4
- 35,0
- 34,4
- 33,5
-197,7
-349,8
-152,1F O R B U N D S ·  
R E P U B L IK tJ F R A N K R IG
228.4
232,0
209.5
202,8
204.8
197.4
186.7
175.9
163.7
152.5
♦ 3,6
- 7,5
- 7,4 
-10,7 
-10,8
-11,2151.7
157.8
143,0
131.6
120.6
104.9
97,3
95.^90,7
85,1
+  6,7
- 4,9
-15,7
- 7,6
- 2,1 
- 4,5 
'  5,6IT A L IE N
89.7
95.7
96.6
95.6
98.7
99.6
95.7
91.5
87,1
75.6
► 6,0
· ■  0,3
+ ■  0,9
- 3,9
- 4,2
- 4,3 
-11,5N E D E R ­
L A N D E N E
23.3
25.1
23.3
21.3
20.9
21,0
20.9
20.2
19,2
18,7
♦ 1,8
- 0,6
♦ 0,1 
- 0,1
- 0,7
- 1,0 
- 0,5B E L G IE N
62.4
63.7
49.7
48.5
48.7 
45,2
44.1
41.7
39.6
37.2
- 1,3
- 4,7
- 3,5
- 1,1
- 2,4
- 2,1 
- 2,4L U X E M ­
B O U R G
23,2
23,5
17.4
16,8
16.4
14.9
13.4
12.4
12.9
12,7
+  0,3
- 2,0
- 1,5
- 1,5
- 1,0
- 0,5
- 0,2D E T  F O R H  
E N E D E  
K O N G E ­
R IG E  .  .
S A M L E T  U D V IK L IN G  I F O R H O L D  TIL 1974 O G  1980 (I T A L )
-34.6
-79,5
-44,9-52,9
-72,7
-19,8*  3,9 
-20,1 
-24 0- 4,1
- 6,4
- 2,3-18,5 
-26,5 
- 8,0- 8,6 
-10,8 
- 2,2196,2
194.4
177.0
165.4
156,6
112.1
88,2
74,5
63,7
61,9
- 1,8
- 5,8
-44,5
-23,9
-13,7
-10,8
- 1,8
'82,3 
-132,5 
-  50,2
S A M L E T  U D V IK L IN G  I F O R H O L D  TIL 1974 O G  1980 (I P R O C E N T E R )
- 24,8
- 44,0
- 25,4-14,9
-34,3
-22,7-33,5
-46,1
-18,9►  4,1 
-21,0 
-24,1-16,3
-25,5
-11,0-29,0
-41,6
-17,7-36,6
-46,0
-14,8- 42,3
-  68,2
- 44,8IR L A N D
(0,7)
0,8
O,?
0,8
0,7
0,7
0,6
0,6
0,7
0,7
- 0,1
- 0,1
0,1
0,1
o,i
- 12,5
- 12,5
O

T A B E L  B
S A M M E N L IG N IN G  A F  U D V IK L IN G E N  I EKSF'S A R B E J D S S T Y R K -E - c ,  ,  .  m
O G  P R O D U K T IO N  A F  R ftS T å L
P R O C E N T V I S  N E D G A N G  
I A R B E J D S S T Y R K E NP R O D U K T I O N  A F  rSs tSl
M Æ N G D E R  :  M io  t . U D V I K L I N G
1 9 7 4 /1 9 8 0  
1 9 7 4  =  1 0 01 9 3 0 /1 9 8 4  
1 9 3 0  =  1 0 0.1 9 7 4 /1 9 8 4  
1 9 7 4  =  1 0 C1 9 7 4
(1 )1 9 8 0 1 9 8 4 X
Q1 9 7 4 /1  
1 9 7 4  =  .0 01 9 8 0 /1 9 8 4  
1 9 8 0  =  1 0 01 9 7 4 /1 9 8 4  
1 9 7 4  =  1 0 0
F orbundsr-epiblikken T y skland- 14.9 - 22.7 - 34.3
53.2 43.8 39.4X
M- 17.7
- 9.4- 10.0 
- 4.4- 25.9
- 13.8 t
Frankrig- 33.5 - 18.9 - 46 !l
27.0 .  23.2 19.0X
M- 14.1
- 3.8- 18.1 
- 4.2- 29.6
- 8.0
Italien+  4.1 - 24.1 - 21.0
23.8 26.5 24.0X
M♦ 11.3 
+  2.7- 9.4
- 2.5♦ 1.0
i -  0.2
N ederlandene
/- 16.3 - 11.0 - 25.5
5.9 5.3 5.8X
M- 10.2 
- 0.6+  9.4 
+  0.5- 1.7 
0.1
/
B elgien- 29.0 - 17.7 - 41.6
16.2 12-3 11.3X
M- 24.1
- 3.9- 8.1 
- 1.0- 30.2
- 4.9
L u x e m b o u rg- 36.6 - 14.8 - 46.0
6.5 4.6 4.0X
M- 29.2
- 1.9- 13.0
- 0.6- 38.5
- 2.5
D e t forenede K o n g erig e- 12.3 - 41.8 - 68.2
22.4 11.3 15.2X
M- 49.6
- 11.1+  34.5 
+  3.9- 32.1.
- 7.2
Irland- 12.5 0 - 12.5
0.1 0.2X
M - 0.1 +  0.2+  50.0 
+  0.1
D a n m a rk- 18.5 - 31.8 - 44.5
0.5 0.7 0.5X
M* 40.0 
+  0.2- 28.6 
- 0.20
0
F Æ L L E S S K A B E T  I A L T  
(N I L A N  I D E )- 24.8 
(6 år)- 25.4 
(4 år)- 44.0 
(1 0  år)155.6 127.7 119.4X
M- 17 9
i 62 r?9- 6  5

Forklarende bemærkninger t i l tabel C
*  Produktion udtrykt i produktion af blokke efter fratrækning af strengstøbning.
(1) Enhed: 1  arbejdstager
(2) Enhed: 1  000 timer
(3) Enhed: timer og hundrededele .
(4) Enhed: 1  000 timer - månedligt gennemsnit
(a) Fællesskabet i alt uden D et forenede Kongerige, Irland, D anm ark og Grækenland.
(b) D et aritmetiske gennemsnit for Fællesskabet uden D et forenede Kongerige, 
Irland, D anm ark og Grækenland ligger på 1  608 timer pr. år.
(c) Fællesskabet i alt uden Irland, D anm ark og Grækenland.
(d) D et aritmetiske gennemsnit for Fællesskabet uden Irland, D anm ark og Græken­
land ligger på 1  613 timer pr. år og 1  566 timer pr. år i 1982.
(e) Fællesskabet i alt uden Irland og Grækenland.
(f) D et aritmetiske gennemsnit for Fællesskabet uden Irland og Grækenland ligger 
på 1  580 timer pr. år.

U d viklingen i produktionen af rastäl o g
Produktion af rastal *  1  0 0 0  t
I alt v ed  slutningen af året 
heraf: arbejdere
Arbejdsstyrke funktionæ rer
(D læ rlinge
I alt: årligt g en n em sn it 
A rbejdstim er i sam let arbejdsstyrke (2 ) 
A rbejdstim er pr. ir o g  pr. arbejdstager 
Produktionstid pr. t råstil (3 )
T im er, hvor der ikke bliver arbejdet 
S am let arbejdsstyrke T ilgang 
F ra g a n g
C D  F orskel
I alt
(D A fskedigelser. (D
heraf arbejdere (  )  (D
(2 ) Pensioneringer (D
(3 ) Arbejdstageres opsigelse af kontrakter (D
I aLt-D +  2) + 3 ) (D____________
Produktion af rastal *  1  0 0 0  t
I alt v ed  slutningen af året 
heraf: arbejdere
Arbejdsstyrke funktionæ rer
C D  læ rlinge
I alt: årligt g en n em sn it 
A rbejdstim er i sam let arbejdsstyrke (2 ) 
A rbejdstim er pr. år o g  pr. arbejdstager 
Produktionstid pr. t råstål C 3 )
T im er, hvor der ikke bliver arbejdet 
S am let arbejdsstyrke T ilgang 
F ra g a n g  
F orskel 
I alt
C D  Afskedigelser (D
heraf arbejdere C  )  C D  
C 2 )  Pensioneringer C D
C 3 )  A rbejdstageres opsigelse af kontrakter C D  
I alt D +  2 ) +  3 ) C DF R . T Y S K ­
L A N D
5 3 -2 3 ?  
2 3 2 .0 3 7  
1 7 4 -oæ 
4 9 .0 8 5  
8 .9 3 4F R A N K R I G
2 7 .0 2 0
1 5 7 .3 3 T  
1 1 0  
4 7 .1  
?04I T A L I E N
2 3 .7 9 3  
9 5  6 5 6  
15? 
17.443  
6 1N E D E R -
L A N D E N E
~  5 7 3 4 0  
25.I C Oi arbejdsstyrken i L a n d e n e  in d en  for F æ llesskabet
'  L U X E M ­
B O U R GB E L G I E N
1 6 .2 2 5  
6 3 .7 0 0  
5 3  5 6 4  
1 0 .1 5 6. . .
6 - 4 4 5
2 3 .5 Q 3
1 9 .S 2 4
3 .3 2 1
3 5 8D E T .F .
K O N G E ­R I G E
2 2 .5 7 9  
1 9 4 .3 4 7  
1 3 5 .7 1 7  
5 2 .5 4 7  
6 .0 8 3I R L A N D
H O
8 0 0TA B EL C l
D A M A R K  1  ^ E N "
5 3 5  1 5 5 .5 8 7
T O O  7 9 5 .6 7 6E K S F
1 0
1980
F R . T Y S K ­
L A N DF R A N K R I G I T A L I E NN E D E R -  -  
L A N D E N EB E L G I E N  .- L U X E M ­
B O U R G :D E T .F . K O N G E ­
R I G E  ‘I R L A N D1
D A M A R KE K S F
9G R Æ K E N ­
L A N D
4 3 .8 3 8 2 3 .1 7 2 2 6 .5 0 1 5 .2 7 2 1 2 .3 2 1 4 .6 1 9 1 1 .2 7 8 2 7 3 4 1 2 7 .7 3 7 8 7 0
1 9 7 .4 C 6 1 0 4 .9 4 0 9 9 .5 2 8 2 1 .0 4 7 4 5 .2 2 0 1 4 .9 0 4 1 1 2 .1 2 0 7 0 0 2 .1 8 1 5 9 8 .0 4 6 --
1 4 4 .1 7 6 65.729 7 9 .3 7 3 ' 3 6 .8 8 7 1 1 .2 0 2 7 4 .5 1 1 4 0 0 1.6 3 9 (4 1 3 .9 - .7 )
4 3 .4 3 4 3 9 .1 0 7 2 0 .1 1 3 8 .2 0 2 3 .4 1 5 3 2 .7 7 0 1 0 0 5 0 7 (1 4 7 .6 4 8 ) --
9 .7 9 6 1 0 4 4 2 1 3 1 2 8 7 4 .8 3 9 2 0 0 3 5 C  1 5 .4 3 4 )
2 0 0 .9 5 5 1 1 5 .6 4 4 1 0 0 .5 8 3 2 1 .0 4 9 4 7 .3 5 1 1 6 .0 3 1 1 3 3 .3 5 9 7 0 0 2 .4 9 6 6 3 6 .1 6 8
3 0 4 .0 5 7 1 8 3 .3 7 9 1 6 4 .1 5 7 3 2 .4 6 7 7 5 .5 0 1 2 7 .3 8 7 - -
1 .5 1 3 1 .6 5 8 1 .6 3 2 1 .5 4 2 1 .5 9 4 1 - /0 8 -- KWa \ f H \- -
6.94 8.13 6.19 6.16 6.13 5 .9 3 --
2 2 8 1 0 8 2 0 8 .. ' 2 9 7 . . -  - n -- --
2 4 .0 9 8 1 1 .4 5 9 7 .3 0 5 2 .8 7 7 3 .9 6 8 1 .6 7 0 7 .5 6 4 -  - ' 2 8 2 (  S 9 .2 2 4 ),
. 3 1 .5 0 5 2 7 .1 7 2 8 .1 6 7 2 .7 5 9 7 .6 9 7 3 .1 1 4 5 1 .8 4 0 -  - 8 6 3 (1 3 3 .1 1 7 ) --
- 7 .4 0 7 - 1 5 .7 1 3 - 8 6 1 * 1 1 8 - 3 .7 2 9 - 1 .4 4 4 - 4 4 .2 7 6 -- ; - 5 8 1 (-7 3 .8 9 3 ) --
4 .1 2 3 1 .0 4 1 2 7 3 [  3 1 0 5 8 8 3 5 3 9 .5 7 7 2 3 8 .  . 2 1 2 4 6 .3 9 7 _  .
3 .9 7 5 8 0 7 22 u  - 5 6 4 3 5 3 0 .6 6 2 2 1 6 2 0 4 3 6 .7 1 5 *
i ' - æ .5.972 1 -1 3 1 . 6 1 1 2 .Q 3 Q 6 6 9 3 .2 7 7 -- · _ 6 4 (  1 8 .4 5 1 )
7 .0 6 6 —1.571— 3 .9 9 5 1 .4 2 2 7 6 3 1 9 1 4 .6 9 5 ” 3 7 8 C  2 0 .G B 1 )1 5 .8 8 6 f c .5 8 4 (  5 .3 9 9 2 .3 4 3 3 .3 8 1 47 S / . Q 1 i l o p oE K S F  
_ _ _1 0 _
1 2
8  6 0 7

A R B E JD S T Y R K E N  I E K SF’S  JE R N - O G  
S T Å L IN D U S T R IE N
U D V IK L IN G E N  I - & £  ENKELTE R E G IO N E R
»  1974
R E G I O N E R1980 1981 1982'T A B E L  D l
Enhed :  1  O C X )  arbejdstagere
1983 1984 U D V I K L I N G
I A N T A L
74-84 80-84I P R O C E N T
74-84 80-84
Bremen, Berlin,
Slesvig-Holstein, Niedersachsen, H am borg
Dusseldorf
Köln
Arnsberg, Münster, Detmold 
Hessen, Rheinland, Pfalz 
Baden-Württemberg, Bayern
Saarland
I alt .  /
île de France, Picardie 
Champagne,- *  Ardennes
Normandie, Bretagne, Pays de la Loire
Bourgogne, Franche-Comté 
Nord - Pas-de-Calais 
Lorraine - Alsace
Aquitaine - Languedoc, Midi-Pyrénées 
Rhône-Alpes, Auvergne, Provence-Côte d’
-•I ait32.2
82.6
-3.2
66.6
7.6
8.0
31.8
232.0
I II II II II II II IUI IUI II I
nI II II II II IUI II I
nI II I»I IA z u wI I•  · · ,  n  .· t e ­i l  
n I I•  I l- - - - -I !I
II II InI I4.6
3.3
7.5
7.2 
36.3 
77.6
2.1
19.2
157.828.0
71.0 
2.4
58.2
7.3
6.9
23.6
197.4
4.5
1.8
6.4
6.3
24.0
43.6
1.9
16.4
104.9F O R B U N D S R E P U B L IK K E N  T Y S K L A N D
27.6
68.0
2.4
51.7
7.0
7.0 
23.0
186.726.3
65.4
2.4 
47.9
7.1
6.4
20.4
175.924.8
60.3
2.3
4-4.5
6.9
6.1
18.8
163.722.3
55.4 
2.0
42.4 
6.8 
5.9
17.7
152.5
F R A N K R IG
4.4
0.8
6.1
5.8
22.3 
'40.7 
V 1 .-8
15.44.3 
1.6 
6.0
5.3 
21.6  
39.1
2.5
14.8
97.3 - 95.24.3
1.4
5.5
5.2 
21.1
36.5
2.2
14.5
90.74.2
0.8
5.2
5.1 
20.2  
33.3
2.1
14.2
&.1- 9.9
-27.2
-  1.2 
-24.2 
-  0.8 
-  2.1 
-14.1
-79.5
- 0.4
- 2.5
- 2.3
-  2.1 
-16.1 
-44.3
0
- 5.0 
-72.7- 5.7
-15.6
- 0.4 
-15.8
- 0.5
-  1
- 5.930.7
32.9
37.5
36.3
10.5
26.3
44.3-  20.4
-44.9 34.3
- 0.3
-  1.0 
-  1.2 
-  1.2
- 3.8
- 10.3
+ 0.2
-  2.2
-19.8- 8.7 
-75.8 
-30.7 
-29.2 
-44.4 
-57.1 
0
-26.0
-46:1-  22 . 
- 16.
27.
-  6.
- 14.
- 25.
- 22.7
- 6.7 
-55.6 
-18.8 
-19.0 
-15.8 
-23.6 
+10.5
-13.4 
- 18.9

A R B E JD S S T Y R K E N  I EKSF'S JER N - O G  S T Å L IN D U S T R I 
U D V IK L IN G E N  I D E  E N K E L T E  R E G IO N E R  -
R E G I O N E R1 9 7 «
Scot land 
Uales 
Northern 
M art h-West
Yorkshire and Humberside 
Other England 
I alt16.«
66.9
3«.1
3.3
52.«
21.2
19«. 3
(1) delvise skøn for 1974, 1980 og 198ljfeo et 1 9 8 1
Liguria, Piemonte, Valle d'Aosta
Lombardia ^
Emilia Romagna, Friuli, Venezia Giulia," 
Trentino, Alto Adige, Veneto 
Abruzzi, Lazio, Marche, Molise,
Toscana, Umbria
Basilica, Campania, Calabria, Puglia,
Sardinien, Sicilien30.3
19.7 
7.3
8.6
29.8
I alt95.7
Hainaut-Centre, Borinage, H ainaut-C harleroi uu
Liège
Brabant
Vlanderen, Antwerpen, Limburg 
l 'a l t  .................29
.0
22.0  
5.5 
7.2
63.71980 1981 1982
D E T  F O R E N E D E  K O N G  E !  ì  IG  E
1 0. «
32.«
20.8
1.5
«0.8
..b.2
112.19.0
25.6
17.2
1.6
30.3 
«.5
88.2
IT A L IE N
28.2
18.6
7.0
15.0
30.7
99.526.7
17.«
7.2
1«.«
30.0
95'.7
17.7
16.0
«.3
7.2
«5.2B E L G IE N  
17.1
15.5" 
«.2 
7.3
««.17.«
23.0
12.3
1.«
25.9
«.5
7«.5
21.2
18.3
7.2
15.0
29.8
91.5
15.9
I« .5  
«.1 
7.2
«1.71983
6.0 
21.2 
9.5 
0.9 
22-.9 
3.2
63.7
22.7
16.2
6.9
1«.3
26.9
87.0
1«.6
13.7
«.0
7.3
39.6198«
5.9
21.1
9.3
0.9
21.9
2.8
61.9
18.7
13.3
6.«
13.0
2«.2
75.6
(13.«)(
12.7 
C  3.8)( 
7.3
37.2T A B E L  D 2
Enhed; 1  000 arbfejdstagere 
U D V I K L I N G
I A N T A L
7«-8«
10.5 
«5.8 
2« .  8
2.«
30.5 
18.«
-132.«
-  11.6
- 6.«
- 0.9
+  «.«
- 5.6
20.1
15.6)
- 9.3
1.7) 
0.1
- 26.580-8«
- «.5 
-11.3 
-11.5
-  0.6 
-18.9 
- 3.«
-50.2
9.5
5.3
0.6
2.0
6.5
23.9
(- «.3)
(-3.3
0.5)
0.1
8.0I P R O C E N T
7«-8«
6«.0
68.5
72.8
72.8 
58.2
86.8
-  68.1
- 38.3
- 32.5
- 12.3
+  51.2
- 18.8
21.0
(-.53.8)
- «2.3 
(- 30.9) 
+ 1.«
«1.680-8«
- «3.3
- 3«.9
- 55.3
-  «0.0
- «6.3
- 5«.8
- ««.8
33.7
28.5
8.6
13.3
21.2
2«.0
(- .2«.3)
-  20.6  
( -  11.6) 
+  1.«
17.7

A R B E JD S S T Y R K E N  I EK SF'S JE R N - O G  S T Å L IN D U S T R I 
F O R D E L IN G  P Å  A L D E R S K L A S S E RT A B E L  E
Enhed: 1  Ö O Q  arbejdstagere
F R . T Y S K L A N D F R A N K R I G I T A L I E N  N E D E R L A N D E N E B E L G I E N L U X E M B O U R GD E T  F O R E N E D E  
K O N G E R I G E I R L A N D D A N M A R K'  1  A L T
9  L A N D E
S A M L E T  A R B E J D S S T Y R K E
197.4
186.7 
175,9
163.7
152.5100.0 1  O A ,9
100.0 97.3
100,0
100,0
100,095,2
90,7
85,1100, C  
100,0 
100,0 
100,0 
100,099.5 
95,7
91.5 
87,1
75.6100, C
100.0
100.0 
100,0 
100,021,1
20,9
20,2
19,2
18,7100,0
100,0
100,0
100,0
100,045.2 
A A ,1  
41,7 
39,6
37.2100,0
100,0
100,0
100.0
100.014.9
13.4
12.4
12.9 
12,7100,0
100,0
100,0
100,0
100,0112,1 
88,3 
7A,5 
63,7 
61,9100,0  
100,0 
100,0 
100.0  
1 0 0 -, O0,7
0,7
0,6
0,7
0,7100,0
100,0
100,0
100,0
100,02,2
1,7
1,6
1,6
1,5100,0
100,0
100,0
100,0
100,0598,0 
5A8,8 
513,6 
479,2 
445,9
19 Å R  O G  U N D E R  1 9  Å R
11,6
10.9
9,8
9,6
14,6
13,9
13,3
14,2
49,1
45.8 
43,4
41.85.2
6.2 
6 ,0 
6,3
7.8
7.9
8,1
9,3
26.3 
26,0 
26,5
27.40,7
0,7
0,6
0,3
4,7
4,9
4,6
4,0
45,0
43.7
41.8 
40,20,7
0,7
0,6
0,4
4,8j
5.1
5.1 
4,710,5
0,3
0,2
0,2
4.4
3.9
2.9
2.4
46,3* 43,3 
45,9 40,7
46.1
47.237,9
35,30,5
0,3
0,2
0,3
4,6
4.2
3.3 
3,2
45,3
44.5
43.5 
460,7
0,6
0,3
0 ,2
2,2
1,9
1.7
1.8
8,2
8,0
7,7
7,63,5
2,9
r,i0,2
0,1
0^2
0,10,5
0,3
0,4
0,30,4
0,4
0,3
0 ,-4
F R A  2 0  T IL  2 4  Å R
10,3
9.6 
8,9
9.6
39.3
39.4 
39,8 
40,63.2
2 ,8
2.2 
1,87,3
6,6
5,5
4,80,3
0,3
0,4
0,4
F R A  2 5  T IL  3 4  Å R
18,2
17.6
16.6 
16,141.3 
42,1 
42,0
43.34,6
4.0
4.0 
3,8)2,8
2,8
2,5
3r1
2,5
2.7
2.8
3,2
34,1
32.4
31.4 
29,94,6
2.9
1.9
(1,815,2
3.9
2.9 
(2,9)0,1
11,1  
9,2 
7,8 
<7,60(1212,6  
12 
1 2 ,3 1
)
30.2 34,2 0,3
26.2 35,2 0,2
23.2 36,4 0,3
(22,5) (36,:) 0,3)2,7
2.3
1.4 
(1,4
6,6
5,2
5,8
(5,8
35,5
35,8
37,2
(37,20,1
(0,1)
0,1
0,1
0,1
(0,1)
0,7
0,7
0,7
(0,731 ,2
2,1
3,5
<3,5)1
5,0
4,8
7,7
(7,71
42.4 
42,2
40.4 
(40,4118,7
16,0
13,4
(12,7)
40,6
37.0
33.0 
(32,3)
199.6 
186,9
175.6 
(168,3)

A R B E JD S S T Y R K E N  I EKSF'S JER N - O G  S T Å L IN D U S T R I 
F O R D E L IN G  P Å  A L D E R S K L A S S E R2.
Enhed: 1  O O O  arbejdstagere
Å RF R . T Y S K L A N D F R A N K R I G I T A L I E N N E D E R L A N D E N E B E L G I E N L U X E M B O U R G D E T  F O R E N E D E I R L A N D D A N M A R K I A L T
K O N G E R I G E 9 L A N D E
periodens ■  ·  --  .  .
slutning
A Z Az A Z A X A X A Z A X A z A X A 7 .
■F R A  4 0  T IL  4 9
1980
1 9 8 1 61.4 32.9 34.3 35.2 32.2 33.6 5.2 24.9 13.6 30.7 4.5 33.9 20.8 23.6 0.2 26.5 0.6 (35.1) 172.8 31.5
1932 58.2 33.1 32.7 34.4 31.9 34.9 5.1 25.5 12.8 30.7 4.4 35.1 . 18.5 24.8 0.2 29.0 0.6 (38.3) 164.4 32.0
1983 54.8 33.5 31.5 34.7 32.0 36.8 5.1 26.7 12.2 30.8 4.7 36.3 ‘ 16.3 25.6 0.2 26.7 0.7 (41.5) 157.5 32.9
1984 50.0 32.8 29.8 35.0 31. Z41.2 5.2 27.8 11.7 31.5 4.7 37.0 (15.8) 25.5) (0.2) (26.7) 0.7.) (41.5) (149.8) (33.6)
F R A  5 0  T IL  5 4 .
1980
1 9 8 1 31.7 17.0 9.8 10.1 11.6 '12.1 2.4 11.3 7.5 17.0 2.8 20.6 11.8 13.3 0.1 10.7 - (2.6) 77.7 14.1
1982 30.6 17.4 10.5 11.0 11.4 (12.4) 2.3 (11.4) 7.1 17.1 2.4 19.6 10.2 13.7 0.1 12.4 - (2.2) 74.6 14.6
1983 28.2 17.2 10.0 11.0 11.9 13.7 2.3 12.0 7.1 18.0 2.5 19.3 8.7 13.7 0.1 12.7 - (2.8) 70.8 14.8
26.7 17.5 9.0 10.6 4 .6 " 6.1 2.2 11.8 6.0 16.1 2.6 20.5 (  8.5) :i3.7: (0.1) (12.7) (59/.7) (13.4)
F R A  5 5 T IL  5 91980
1 9 8 1 17.0 9.1 2.7 2.8 3.6 3.8 1.8 8.7 1.2 2.7 0.8 6.0 7.6 8.6 0.1 8.8 0.2 (9.0) 35.0 6.4
1982 15-1 8.6 2.7 2.8 3.2 (3.5 1.9 (9.2) 1.1 2.7. 0.7 5.5 6.0 8.0 - 8.5 0.1 7.9 30.8 6.0
1983 13.1 8.0 2.1 2.4 2.0 2.3 1.9 10.1 1.1 2.7 1.0 7.6 4.8 7.5 0.1 8.5 - 1.1 26.1 5.4
1984 9.4 6.2 1.7 2.0 1.3 1.7 1.5 8.0 1.3’  3.5 0.8 6.3 (4.7) (7.6! (0.1) (8.5) (20.8) (4.7)
F R A  6 0  T IL  6 4
1980
1 9 8 1 1.3 0.7 0.1 0.1 0.1 0.1 0.4 2.0 0.2 0.5 - 0.1 2.1 2.4 - 9.2 0.1 4.6 4.3 0.8
1982 1.4 0.8 - 0.1 0.1 0.2 0.4 2.0 0.2 0.5 0.2 1.9 1.4 1.9 - 6.8 0.1 2.4 3.8 0.7
1983 1.1 0.7 0.1 0.1 0.2 0.2 0.2 0.9 0.2 0.6 - 0.1 1.0 1.6 -7 .7 - 2.7 2.8 0.6
1984 ' 0.8 0.5 0.1 0.1 0.1 0.10.2 1.1 0.2 0.5 (11.0) (1.7 7 .7
. .(2.4) (0.5)
• -  - - -—•ê-  -  ■ ■  ·— - - .  -
-  —.  *i;,'---
'V

o .
o.V #
1  f : 
O ^  
0 % '

n f c -—  t = ZT.ZBilag til tabel E
'7*3' Forfølgende'SI
25-29 å r, 30-34 I r , 35-39 år>  
44 Ir- o g  45-49 år er der tale 
K o m m issio n e n s skøn. F o r alder; 
klasserne fra 2 5  til 3 9 ir o g  
fra 4 0  til 4 9  ir tilsam m en 
svarer den sam led e grafiske 
udfylching d o g  for hver af de 
før n æ v n te aldersklasser til 
officielle statistikker, s o m  
m edlem sstaterne k a n  oversende 
til K om issionen

T A B E L  F
A R B E JD S T ID  TIL P R O D U K T IO N  A F  E N  T  R Å S T Å L  
I L A N D E N E  U D E N  F O R  F Æ L L E S S K A B E T  
- U D V IK L IN G E N  I P R O D U K T IV IT E T E N  -
Enhed: timer og hundrededele
1 9 7 4 1 9 8 0 1 9 7 4 /8 0 1 9 8 1 1 9 3 0 /8 1 1 9 8 2 1 9 3 1 /8 2 * 1 9 8 3 1 9 8 2 /8 3 1 9 8 4 1 9 8 3 /8 4 1 9 8 0 /8 3 1 9 8 0 /8 4
M E D L E M S L A N D E
T ID T ID7
U D V IK ­
L IN G  
6 Å RT ID 'Z
U D V IK ­
L IN G T ID7 .
U D V IK ­
L IN G T IDZ
U D V IK ­
L IN G  ‘ T IDZ
U D V IK -t
L IN GÅ R L ^ G  
%  U D - 
V IK L IN  
O V E RÅrlig
%  U D -1
5  V IK L I 
O V E R  
L B uI G
Forbundsrepublikken Tyskland 6.94-6.87 -»1.0 7.22 - 4.8 6.71 +  7.6 5.94 +  13.0 +  1.12 +  3.95
Frankrig 8.13 7.87 +  3.3 8.42 - 6.5 8.14 +  3.4 7.03 +  15.8 - 0.03 +  3.69
Italien 6.19 6.18 +  0.2 6.20 - 0.3 5.91 +  4.9 5.35 +  10.0 +.1.54 +  3.71
Nederlandene 6.16 5.93 +  3.9 6.78 -12.5 6.61 +  2.6 5.23 +  26.4 " 2-32 + 4.18
/
Belgien ' 6.13 5.64 +  8.7 6.23 - 9.5 6.05 +  3.0 . 5.35 +  13.1 +  0.04 +  3.47
Luxembourg 5.93 6.34 - 6.5 6.55 - 3.2 6.28 +  4.3 ;  14.13 +  5 2 * .1 - 1.90 +  9.46
D et forenede1  Kongerige 
Irland10.96 10.34 +  6.0 7.99 +  29.4 7.32 +  9.2+17-H>
(3 )+10.61
(3 )2)
D anm ark -- 5.49 -- 5.13 +  7.0 -- ---
Fællesskabet i alt uden D et for­
enede Kongerige, Irland, D anm ark 
Grækenland
Fællesskabet i alt uden Irland, 
Danmark, og Grækenland6.84 6.70
7.23+  2.08 7.05
7.46- 4.96
- 3.086.70
6.88+  5.22 
+  8.435.83
6.02' 4 P K
+  14.9 
+  14.3+  0.66 +  4.07
(1) 1981-1983 *: F R E M G A N G S M Å D E
(2) 1981-1984 (1  +  Årlig udvikling) =
(3) M e d  det Forenede Kongerige for 1981-1983 og 1981-1984 o  antal ar
Oplysninger foreligger ikke (1  +  årlig udvikling)

U D V IK L IN G E N  I A R B E JD S T IM E R  PR. Å R  O G  PR . A R B E JD S T A G E R E  I D E T  ------- — ■
E U
R O P Æ IS K E  F Æ L L E S S K A B S  JE R N - O G  S T Å L IN D U S T R I
Enhed: arbejdstimer pr. år
Medlemslande1 9 8 0 1 9 8 1 1982 1983 1 9 8 41
Udvikling i procent
- 1980/1981 1981/1982 982/1983 1983/1984 1980/1983 1980/1 9c
Forbundsrepub. Tyskland 1.513 1.488Timer
1.430 1.420 1.494 - 1.7 - 3.9 - 0.7 +  5.2 - 6.1 - 1.3a  *
Frankrig 1.658 1.668 1.602 1.545 1.537 +  0.6 - 4.0 - 3.6 - 0.5 - 6.8 ·- 7.3
Italien 1.632 1.557 1.586 1.427 1.572 . - 4.6 +  1.9 -10.0 +  10.2 -12.6 - 3.7
Nederlandene 1.542 1.552 1.440 1.506 1.607 +  0.6 - 7.2 +  4.6 +  6.7 - 2.3 +  4.0
Belgien 1.594 1.548 1.445 1.522 1.563 - 2.9 - 6.7 +  5.3+  2.7 - 4.5 - 1.9
Luxembourg 1.708 1.729 1.721 1.658 1.297 +  1.2 - 0.5 - 3.7 " 21-8 /- 2.9- 24.1
Gennemsnit 6 lande
1) Vejet
2) Aritmetisk1.585
1.6081.557
1.5901.510
1.5371.470
1.5131.526
1.512- 1.8 
- 1.1- 3.0
- 3.3- 2.7
- 1.6+ 3.8 
- 0.1- 7.3
- 5.9- 3.7
- 6.0
Det forenede Kongerige -- 1.748 1.736 1.779 1.790-- - 0.7 +  2.5+  0.6--
Gennemsnit 7 lande
1) Vejet
2) Aritmetisk-- 1.589
1.6131.545
1.5661.512
1.5511.562
1.551-- - 2.8 
- 2.9- 2.1 
- 1.0+ 3.3 
0
D anm ark --1.785 1.760 -- - 1.4
Gennemsnit 8 lande
1) Vejet
2) Aritmetisk-- -- 1.513
1.5801.562 
' 1.577 -- -*+  3-2 
- 0.2
Oplysninger foreligger ikke..

T A B E L  H
stRlproduktion  o g stSlproduktionskapacitet  i
EK SF'S JER N - O G  S T Å L IN D U S T R I
JE o Jiad : M io t
Å Rr å s t å l
I A L T  
C 1 )i- - - - - - - - - * - - - - - - - - - - - - - -— '  ................
H E
R A F S A F L E T  P R O D U K T I O N S ­
K A P A C I T E T
S T R E N G ­
S T Ø B N I N G
%A N D R E
F R E M G A N G S ­
M Å D E R
%M f I N G D E RF O R H O L D E T  
M E L L E M  K A ­
P A C I T E T  O G
rÅs tÅl s p r o -
D U K T I O NF O R H O L D E T  
M E L L E M  R Å -
s t å l s p r o - 
D U K T I O N  O G  
K A P A C I T E T
1 9 7 « ; Q 156.3 1 2.0 8 80 178.9 115.0 86.9
1975 Q 126.0 .:1 6.0 84.0 190 1 1 5 1 4 66.1
1976 Q 134.8 20.0 80.0 197 6 147 5 67.8
1977 Q 126.7 2 44 75.6 200. 9 159 3 62.8
1978 0 ,133.3 27. 5 72.5 202. 1 152 4 65.6
1979 Q 141.0 2 94 70.6 203. 5 145 1 68.9
1980 Q 7  28. Ó 3 64\
6 3 '.6 202. 5 157 5 63.5
19 8 1
iQ 126.1 4  22 57.0 197. 9 156 9 63.7
1 9 82 a 111.4 4 86 51.4 198.3 '  178 0 56.2
1983 Q 1D9.5 5 49 45.1 190. 2 1 7 3 7 57.6
1984 G 120.3 (61 0) (39. 0)
.1 9 9 0 Q
_ _ _ _ _ _ _ _11
9.6 * (75. 0)
- - - - - - - - J(25.0
)
(1 ) F o r årene fra o g  m e d  1 9 7 4  til o g  m e d  197 9 , Fæ llesskabet u d en  G ræ k e n la n d .
(2 ) U dnyttelsesgrad.
(  )  S k ø n .
*  M e d  optimistisk forudsæ tning.

T IM E R ,T A B E L  I
H V O R  O E R  IK K E  B L E V  A R B E JD E T  I EK SF'S JER N - O G  S T Å L IN D U S T R I
Enhed: 1  O O Q  timer
T I D S R U MF O R B U N D S ­
R E P U B L I K K E N
T Y S K L A N DF R A N K R I G I T A L I E N N E D E R L A N D E N E B E L G I E N L U X E M B O U R GD E T  F O R E N E D E  
K O N G E R I G E I R L A N D D A N M A R Ki  - - 1W E L L E S S K A B E T  *  
I A L T  U D E N  
G R Æ K E N L A N D
M Å N E D L I G E  G E N N E M S N I T · '  '  .  y *  V -V X * ·* *
År
1980 228 108 208 297 0 0 1 1
1981 397 200 580 108 250 220 406 0 5 ' 2.166
1982 1.377 173 785 219 405 430 249 7 1 4 "•3.6591983 1.455 264 1.811 109 404 334 8 5 0 0 li« 4.462 '1984 2 2 1 2 5 1.286 3 154 133 13 0 1 --..-1.836 ’
Kvartaler—  · -
1980 I 120 27 134 45 . -  0 0 0
1 1 8 48 233 32 0 0 0III 7 4 ' 17 206 2 338 0 0 9 :  - . .IV 709 342 258 300 774 0 0 36 -;-r‘  .  *  -
1981 I .. 559 332 403 217 394 0 1.136 0 8 3.049
1 1 255 246 763 20 250 0 380 0 0 I  1.914
III 363 108 652 13 156 /  437 90 0 1 1 • - 1-1-830'IV 410 112 502 182 201 444 1 8 0 0 1.869
1982 I 366 28 402 202 193 439 48 0 4 .  1.682
1 1 351 22 380 107 324 399 79 0 2 '•1 .6 6 4
III 1.586 39 8 2 1 168 342 394 179 28 26 3-583
.IV 3.206 604 1.535 400 760 486 692 0 24 -  7.707
1983 "  I 2.246 561 2.227 303 '610 450 256 0 0 6.653
1 1 1.230 305 1.856 87 386 358 37 0 0 4.259
111 1.318 108 1.400 13 286 275 10 0 0 3.410
IV 1.027 80 1.763 32 332 253 37 0 0 3-524
1984 I 602 67 1.844 1 1 256 190 18 0 0 2-988
1 1 220 1 1 1.578 0 133 146 12 0 0 2.100
III .. 43 9 883 0 95 96 6 0 0 .  .-1-132
IV 19 1 4 838 0 1 3 1 97 1 5 0 :7 ; .V  1.116'
.. ’v - y .y i. <w C ·

- VII/1 -
K A P IT E L  VII 
F O R S Y N IN G
A F S N IT  1. S K R O T
D et er hidtil blevet antaget, at forarbejdning af skrot i elektroovne er den 
mest rentable forarbejdningsform for en lang række varer, særlig lange varer. 
"Mini-fabrikkerne" har (som  nævnt i de tidligere "mål") følgende fordele i 
forhold t i l  de integrerede fabrikker:
- de kræver mindre investeringsudgifter
- de kræver mindre kompliceret administration
- de er mere elastiske over for ændringer på markedet.
Denne gunstige situation hænger imidlertid ulæseligt sam m en med, at der er en 
vis m æ ngde skrot t i l  rådighed t i l  en vis pris. Disse to punkter er blevet 
analyseret nøje af Kommissionen (undersøgelsens resultater blev den 4. m aj 
1984 oversendt t i l  medlemsstaterne og interesserede erhvervsorganisationer). 
Dokumentet er revideret og ajourført og gengives nedenfor.
Til gengæld kan der drages følgende konklusioner, bl.a. efter de meget store 
spændinger, som  har præget skrotmarkedet og -priserne i de seneste to år:
- eksporten af skrot t i l  tredjelande har efterhånden fået mere systematisk 
karakter, bl.a. fordi der er sket en nedgang i den amerikanske eksport, som  
traditionelt er gået t i l  de lande, der nu søger at skaffe sig forsyninger 
fra Fællesskabet
- indsamlingen af skrot har tendens t i l  i stadig højere grad at blive en 
"produktionsmæssig" aktivitet, bl.a. som  følge af de i vedlagte dokument 
beskrevne tekniske forhold.

- VII/2 -
Dette bevirker, at skrotprisen ikke atter vil kunne falde til det niveau, so m  
tidligere gjorde forarbejdningen i elektroovn si attraktiv for stålvirksomhed­
erne. D er skal desuden tages hensyn t i l  virkningerne af dollarkursens sving­
ninger, idet skrotprisen i alt væsentligt bestemmes af "composite price", so m  
fastsættes i amerikansk valuta.
Virksomhederne skal derfor tilrettelægge deres strategi under hensyntagen t il 
disse strukturelle ændringer i forsyningen m ed  skrot, særlig hvad angar 
nyinvesteringerne.
D et vil især være nødvendigt i rentabilitetsmæssigt øjemed at basere valget af 
elektroovn pi andre økonomiske kriterier end skrotprisen, der er stærkt 
spekulationsbetonet.
På méllemlang og lang sigt m å  Fællesskabet forberede sig på, at der vil opstå 
strukturelle problemer i tilknytning t il skrot. D e  potentielle disponible 
mængder, de tekniske virkemidler (og deraf følgende investeringer), som  skal 
tages i anvendelse t i l  "fremstilling" af skrot, der kan anvendes i 
stålindustrien, og mere generelt de forskellige økonomiske faktorer, so m  
bestemmer denne frem stilling, skal behandles som  højtprioriterede emner og 
underkastes overordentlig dybtgående tekniske og økonomiske analyser. K u n  hvis 
denne betingelse er opfyldt, kan m a n  foretage en rimelig sikker bedømmelse af 
produktionsstrukturerne baseret på elektroovnen.

- VII/3 "
A N A L Y S E  A F  M A R K E D E T  F O R  S T Å L S K R O T  - P E R S P E K T IV E R  F R E M  TIL 1990
A JO U R F Ø R IN G  - A P R IL  1985
Indledning
På baggrund af de spændinger, som  fandtes på skrotmarkedet ved udgangen af 
1983, har Kommissionens tjenestegrene påpeget - dok. K0M (84)33 endelig udg. af 
26.1.1984 - at den stærke vækst i eksporten t i l  tredjelande var den vigtigste 
årsag t il  den bratte stigning i prisen på skrot, og foreslået Radet at lægge 
loft over eksporten for at undgå, at en sadan situation gentager sig.
Før Rådet foreslår eventuelle foranstaltninger t i l  begrænsning af eksporten, 
har det anmodet Kommissionens tjenestegrene om :
1) at følge dette fænomens konjunkturmæssige elementer ved hjælp af en meget 
omhyggelig statistisk  kontrol m ed  priserne og eksportens omfang;
2) at påvise dette fænomens strukturelle elementer m ed  henblik på at skabe 
klarhed over, o m  Fællesskabets skrotmarked er på vej m o d  en uligevægtssi­
tuation, som  via prisbevægelserne kan s tille  sig i vejen for foranstalt­
ninger, der træffes som  led i Fællesskabets jern- og stalpolitik.
Dette dokument har t i l  formål at besvare punkt 2  ved en hurtig gennemgang af 
udbud og efterspørgsel.
1. U dbud
Skrot som  råmateriale t i l  stålindustrien fås fra:
omgangsmateriale fra forskellige produktionstrin 
omgangsmateriale fra forarbejdningsindustrien 
indsamling af gamle stålprodukter.

- VII/4 -
OmgangsmateriaLe fra jern- og ståLproduktion
StiIfremstilUng medfører omgangsmaterialer på de forskellige stadier på vejen 
fra minen t i l  det færdige produkt; anlæggets art og alder såvel som  
produkternes struktur og kvalitet skaber større eller mindre mængder af 
omgangsmaterialer og er afgørende for forskellene i stålindustriens interne 
skrotproduktion i de forskellige lande. E n  række tekniske fornyelser i  
halvfjerdserne har bevirket en nedgang i omgangsmaterialer fra produktionen, 
m e n  udviklingen har dog spillet den allerstørste rolle på det produktionstrin, 
hvor udstødningen af flydende stål t i l  halvfabrikata sker ved anvendelse af 
strengstøbning, idet denne proces indebærer, at støbning af ingots undgås. 
Strengstøbning betyder, at m ængden af omgangsmaterialer reduceres m ed  10% , 
dvs. 100 kg/t, i forhold t il ingotstøbning.
Tabellen viser for de vigtigste landes vedkommende udviklingen i 
strengstøbningen (i procent af den samlede producerede stålmængde).
1981 1983 1984 1990
E Ø F  45,1 61,4 64,8 (75)
S P A N IE N  40 46 49(E) (59)
Denne udvikling, som  er særlig betydelig i E Ø F , har givet anledning t il 
følgende fald i m æ ngden af omgangsmaterialer i stålindustrien (resulterende 
skrot i procent af den samlede producerede stålmængde):
1972 1981 1983 1990
E Ø F  2 1  16 15 13
S P A N IE N  2 1  17 16 14
D e  forskellige udgangstal er udtryk for, hvor moderne anlæggene er; 
udviklingen over tiden er udtryk for den teknologiske udvikling, især 
"strengstøbningseffekten".

- VII/5 -
OmgangsmateriaLer i forarbejdningsindustrien
I de senere år er der ikke sket væsentlige ændringer i forekomsten af omgangs- 
materialer i forarbejdningsindustrien trods indførelse af betydelige teknolo­
giske fornyelser i visse sektorer (såsom numerisk styrede maskiner i maskin­
industrien) . D e  forskellige mængder, som  forekommer i de vigtigste tande, skyl­
des forarbejdningsindustriens struktur. Skrotproduktionen, so m  i de senere år 
har været mere eller mindre konstant, har haft følgende omfang (i procent af 
stålforbruget):
1984
E Ø F  14-15%
U S A  16-17%
JA P A N  11-12%
Indsamling af gamle stålprodukter
D et viser sig, at der er en meget ringe korrelation mellem denne indsamling og 
stålproduktionens og forbrugets variable. D en  afhænger af skrot­
indsamlingserhvervets struktur, som  varierer meget fra land t il land, og som  
gar lige fra den lille  erhvervsdrivende t i l  indsamlingscentre, der er udstyret 
t il  håndtering og sortering af skrot. D e  vigtigste skrotprodukter i denne 
indsamling er biler og transportmidler, husholdningsartikler, forældede 
industrianlæg, jernbaneskinner og værktøjsmaskiner.
Skrot af god kvalitet fås endvidere fra ophugning af skibe; søtransportkrisen 
i de senere år har givet anledning t il  en stigning på næsten 1 0 0 %  i 
ophugningen i verden.
Endelig findes der en skrotreserve af stål i bygninger, master, broer osv., 
som  forældes. Produktionen af denne type skrot afhænger af markedsprise

- VII/6 -
so m  skal give dækning for nedrivningsomkostningerne og sikre en tilstrækkelig 
fortjeneste.
S k e S n t de forskellige undersøgte indsamlinger i almindelighed har vist sig at 
være elastiske over for efterspørgslen, er indsamlingsstrukturen endnu lidet 
industrialiseret, i hvert fald i visse lande, hvilket vil kunne skabe 
problemer i fremtiden.
D er findes således i hvert land en skrotreserve, som  afhænger af det forbrugte 
ståls gennemsnitlige levetid (ca. 1 5 år).
D e  største reserver findes i de højt industrialiserede lande - det vil sige 
landene m ed et betydeligt stålforbrug pr. indbygger - m en  i løbet af 
halvfjerdserne har udviklingen i den indirekte eksport (f.eks. eksporten af 
japanske biler) medført, at en betydelig m æ ngde potentielt skrot er blevet 
overført t il andre lande, som  normalt er mindre udviklede.
Reservens størrelse er stigende i de stålimporterende lande, det vil sige de 
lande, hvor forbruget er større end produktionen. I denne gruppe findes flere 
udviklingslande samt U S A . Sidstnævnte land, som  desuden har et meget højt 
forbrug pr. indbygger, råder over den største reserve i verden.
Det samlede udbud på fællesskabets marked fremgår af følgende tabel:

- VII/7 -
U D V IK L IN G E N  I R E S S O U R C E D A N N E L S E N  P % F Æ L L E S S K A B E T S  M A R K E D
1  O O O  t.
Ressourcer
stålindustrienInds. pa
nationalt marked
A ns laet 
forbrug af 
råstil (und­
tagen fly­
dende stål 
t i l  stribning)'Omgangs-
'mate-
Produktion 'ria ler 
af 'af
råstål stålOmgangs­
materia­
ler af 
stål i %  
af produk­
tionen 
af ristålheraf
Intern ind­
samlingI
altOmgangs- 
materiale 
i forar­
bejdnings- 
industrienAndre 
ki IderRessourcer 
i alt på 
det natio­
nale marked
1974 ' 129.159 ' '155.587 ' 30.981 ' 2 1 1.463 ' 36.786 ' 18.653 ' 18.133 ' 69.230
1976 ' 122.366 134.136 ' 25.936 ' 19 968 ' 34.790 ' 17.681 ' 16.828 ' 61.4131977 ' 116.751 126.121 ' 24.899 ' 20 969 ' 33.529 ' 16.851 ' 16.678 ' 59.3971978 ' 116.545 132.580 · ' 24.341 ' 18 990 ' 37.238 ' 16.826 ' 20.898 ' 63.0551979 ' 124.352 140.195 ' 25.211 ' 18 1.087 ' 37.595 ' 17.932 ' 20.076 ' 63.8931980 ' 119.139 127.734 ' '  22.846 ' 18 1.146 ' 35.023 ' 17.085 ' 18.010 ' 59.0151981 ' 115.240 125.144 ' ' 21.871 ' 18 1.254 ' 36.618 ' 16.591 ' 20.468 ' 59.7431982 ' 108.258 110.509 ' '  18.146 ' 16 1.166 ' 35.753 ' 15.550 ' 20.203 ' 55.0651983 ' 105.586 108.668 ' ' 16.791 ' 1 5 1.119 ' 37.910 ' 15.207 ' 22.703 ' 55.820

2. E F T E R S P Ø R G S E L- VII/8 -
For stålindustriens vedkommende anvendes skrot næsten udelukkende i 
stålværker, m en  marginale mængder anvendes også i højovne og t il gen- 
valsning.
Forbruget i stålværker afhænger af udviklingen af de forskellige meto­
der t il fremstilling af stål. D en  teknologiske udvikling har givet 
anledning t i l  strukturelle ændringer, for så vidt angår konverterings­
processerne.
På verdensplan er Thomas- og Bessemer-processerne tillig e  m ed  Sie- 
mens-Martin-processen efterhånden gledet ud af billedet og erstattet 
af oxygenkonvertere af forskellige generationer og af elektroovne.
I E F  har udviklingen været so m  følger:
S T Å L P R O D U K T IO N E N  E F T E R  M E T O D E  - 1974 O G  1984 
(i %  af den samlede stålproduktion)
Oxygen Elektro S.M . Andre :
74 ' 84 ' 74 ' 84 ' 74 ' 84 '74 ' 84:
:Tyskland 69 ' 8 1  ' 1 1' 18 ' 17 ' 1  ' 3  ' =  '
: Frankrig 58 ' 8 1 ' 12' 19 ' 1 1  ' =  '19 ' =  '
:Italien 44 ' 47 ' 4 1' 53 ' 1 5  ' =  ' =  ' =  '
:Nederlandene 92 ' 95 ' 7' 5  ' =  ' =  ' =  ' =  *
:Belgien 80 ' 93 * 4' 7  ' 1  ' =  '15 ' =  '
:Luxembourg 65 '100 ' 2' =  ' =  ' =  '33 ' =  '
:Storbritannien 48 ' 66 ' 23' 34 ' 28 ' =  ' 1  ' =  '
:Irland =' =  ' 5 1'100 ' 49 ' =  ' =  ' =  '
:D anm ark =' =  ' 4'100 ' 96 ' =  ' =  ' =
:E Ø F  i alt 62 ' 74 ' 1 6' 26 ' 1 5 ' =  ' 7 ' =  '
:Spanien ' 43(E) *57(E)- -
Det fremgår af tabellen, at selv o m  Fællesskabets stålproduktion i elek­
troovne udgør 2 6 %  af den samlede produktion, udgør den i D et forenede 
Kongerige og Italien en langt højere andel, hvilket har meget betydelige

- VII/9 -
konsekvenser for skrotforbruget. D e  to processer anvender meget forskellige 
mængder skrot pr. produceret ton stål.
Indsatsen af skrot i oxygenstålværker er teoretisk set meget elastisk, m e n  ud 
fra et rent teknisk synspunkt giver en hrij indsats en bedre konvertering, idet 
varmen fra den eksotermiske reaktion anvendes t il smeltningen, og holder den 
flydende masses temperatur nær de optimale værdier.
I praksis kan skrotindsatsen variere mellem 10 og 30% , m e n  det er især den 
disponible m æ ngde skrot og dens pris, som  er afgørende for de konkrete værdi­
er. Således bruger Japan, der er et skrotimporterende land, i gennemsnit 11% , 
hvorimod U S A  ligger på over 30% . I E F  ligger niveauet på omkring 22% .
Derimod bruges der i elektroovne mindst 9 5 %  skrot som  råmateriale, da det er 
disponibelt, og da dets prisniveau er mere fordelagtigt end for råjern og for­
reducerede produkter.
Forbruget af skrot i stålindustrien er således afhængigt af udbredelsen af 
elektroovne og den skrotprocent, som  anvendes i oxygenkonvertere. Inden for E F  
har skrotforbruget udgjort frilgende promille af stålproduktionen:
1984
374 
317 
674 
251
370 ,  (skrin)
501 
1  000 
1  000 
449 
746Tyskland
Frankri g
Italien
Nederlandene
Belgien-Luxembourg
D et forenede Kongerige
Irland
Danm ark
E Ø F  9
Spanien

- VI1/10-
3. Forbruget af skrot i støberierne
Produktionen i støberierne i E F  blev i 1984 anslaet t il 9,2 mio tons (M t) 
færdigvarer (8,2 M t råjern og 1,0 M t stål), det vil sige omkring 1 5 %  af ver­
densproduktionen (65 Mt).
D en  m æ ngde metaller, som  blev anvendt til produktionen af disse 9,2 M t jern- 
støbegods, beløb sig t i l  14 400 000 tons (dvs. 1 6 0 %  af vægten af det fremstil­
lede støbegods), der fordelte sig på følgende måde:
- Råjern (herunder flydende råjern) 3 000 000 t
- Ferro-legeringer 264 000 t
- Skrot af stål og råjern 6 900 000 t
- Fabrikationsunderskud 4  250 000 t
Forbruget af skrot i Fællesskabets jern- og stålstøberier andrager således o m ­
kring 11,1 Mt, hvoraf 4,2 M t er eget omgangsmateriale og 6,9 M t fremmed skrot.
A f de 6,9 M t skrot udgør omkring 4,2 M t stålskrot, som  lægger sig t i l  den 
samlede efterspørgsel efter skrot på fællesmarkedet.
4. Balancen mellem efterspørgsel og udbud og udenrigshandelen
På fællesskabsniveau kan behovet tilfre d sstille s m ed  de interne ressourcer, 
idet importen k.un udgjorde 2,3%  i 1974 og 3,2%  i 1984; hvis m a n  endvidere be­
tragter balancen i udenrigshandelen, vil det ses, at Fællesskabet siden 1980 
er blevet nettoeksportør.

- VII/11 -
Derimod viser eksporten og importen fordelt på lande en anden situation som  
følge af størrelsen af samhandelen inden for Fællesskabet. Frankrig, Tyskland 
og D et forenede Kongerige er de vigtigste eksportlande efter U S A , medens Ita­
lien og Spanien er de største importlande.
D e  vigtigste handelsstrømme findes mellem lande, der ligger meget tæt ved hin­
anden (fra Frankrig og yskland t i l  Italien; fra Det forenede Kongerige til 
Spanien), pi grund af transportomkostningerne, som  spiller en stor rolle for 
varer af ringe værdi.
Udenri gshandel
Skrotmarkedet er et frit market, hvor prisen bestemmes af udbud og efterspørg­
sel. Det er desuden et verdensmarked. Referenceindikatoren for verdensmarkeds­
prisen er den af Iron A ge beregnede "Composite Price", som  udtrykkes i dol­
lars. I løbet af 1984 indtrådte der en kraftig efterspørgselsstigning i en 
række tredjelande m ed ekspanderende stålindustri - Spanien, Korea, Indien, 
Tyrkiet osv. - og visse statshandelslande. Fællesskabets eksport, som  androg 
4 063 M t i 1982 og 5  631 M t i 1983 (+ 38,6%), ventes således at vokse t i l  o m ­
kring 6 500 M t i 1984.
D en  voksende efterspørgsel har ført t il  stigende priser: fra januar 1983 t i l  
januar 1984 steg "Composite Price" m ed 55% , m en  udviklingen i dollarkursen be­
virkede, at udsvingene var langt større på Fællesskabets markeder, hvor pri­
serne udtrykt i ECU/t i sam m e tidsrum fordobledes; der mindes dog om , at pri­
serne i januar 1983 lå på et historisk lavpunkt.
Denne situation skabte problemer for .fællesskabslandene, som  måtte betale dis­
se priser for at skaffe sig de nødvendige mængder, særlig importlandene I ta li­
en, D anm ark og Irland, som  gentagne gange anmodede Kommissionen o m  at lægge

- VII/12 -
Loft over eksporten t il tredjelande for at sikre et prisfald.
Selv o m  priserne målt i dollars nærmest har været stabile siden februar 1984, 
flirte den stærkt svingende dollarkurs t il stadige spændinger på Fællesskabets 
skrotmarked .gennem  hele 1984 og de første maneder af 1985.
I mellemtiden bekendtgjorde nogle lande - særlig Italien - at de havde forsy­
ningsproblemer, navnlig hvad angår skrot af god kvalitet.
Stålindustrien efterspørger rent faktisk stadig større mængder skrot af god 
kvalitet, m e n  udbudet heraf er stadig faldende; det drejer sig o m  stålindu­
striens interne omgangsmateriale og forarbejdningsindustriens omgangsmateria­
le. Nedgangen i førstnævnte kategori skyldes den mere udbredte anvendelse af 
strengstøbning og bedre fremstillingsteknikker for stål; i sidstnævnte katego­
ri skyldes nedgangen sektorernes aktivitetsniveau og mere rationelt anvendelse 
af råstofferne (in casu stål).
5. Perspektiverne for 1990
Perspektiverne for 1990 er udarbejdet på grundlag af de officielle s ta ti­
stikker, nogle indledende overslag for 1984 og de i denne gennemgang inde­
holdte oplysninger.
Følgende basishypoteser kan opstilles:
- I 1990 vil procentsatsen af den i stålindustrien fremstillede skrot som  
følge af teknologiske fornyelser af fremstillingsmetoderne, især udbredelsen 
af strengstøbning, udgøre 1 3 %  af den producerede stålmængde;

- VII/13 -
- Frem  t il tidshorisonten 1990 vil forholdet mellem produktionen og oxygenstil 
og elektrostll forblive uændret, dvs. 70/30. Denne hypotese er baseret pi 
de nuværende strukturomlægningsplaner, som  i visse tilfælde endnu ikke inde­
holder en klar definition af den nye struktur for stålværker;
- Støberiernes efterspørgsel efter stilskrot ligger på omkring 4 M t.
Følgende perspektiver kan derfor anføres:
1982 1984 1990
skøn
Stålproduktion 110,4 120,3 119,7
Forbrug af skrot (1) 48,5 53,2 54,5
Stålindustriens interne produktion 19,3 18,0 15,5
Mængder, der skal indkøbes 29,2 35,2 39,0
Uafhængige støbegodsstøberiers indkøb 3,5 4,0 4,5
Samlet behov 32,7 39,2 43,5
Pa grundlag af dette talmateriale skulle jern- og stålindustrien i 1990 indkø­
be 43,5 M t på markedet. I betragtning af reservernes størrelse og indsamling­
ens struktur er det interne marked teoretisk i stand t i l  at tilfre d sstille  
dette behov. Der er dog tvivl om , hvorvidt udbudet vil være af tilstrækkelig 
høj kvalitet t i l  at tilfre d s stille  den stadig mere krævende efterspørgsel. 
Kommissionens tjenestegrene har i denne sam m enhæng påvist, at der allerede fra 
1984 er risiko for kvalitativ uligevægt på fællesskabsmarkedet.
(1) herunder integrerede og uafhængige 
støberier, højovne, valseværker.stålstøberi er, integrerede støbegods-

- VII/14 -
A F S N IT  2. F Æ L L E S S K A B S IN D U S T R IE N S  R Å S T O F F O R S Y N IN G
Råstofferne t il  stålindustrien omfatter foruden skrot også jern- og m anganm alm  
samt legeringsstoffer og ferrolegeringer frem stillet på grundlag af disse. K u n  
jern- og m anganm alm  og kunstoffholdigt ferromangan henhører under EKSF-trakta- 
ten, medens legeringsstofferne og de øvrige ferrolegeringer henhører under 
EØF-traktaten.
Jernmalm
Kvantitativt set skulle der ikke blive knaphed på jernmalm i verden. På den 
anden side m å  det konstateres, at det af rentabi litetsmæss.ige eller konkurren­
cemæssige årsager i stålindustrien fortsat vil forholde sig således, at efter­
spørgslen rettes m o d  de bedste og de billigste råstofkilder. Der vil derfor 
kunne opstå et problem ikke m e d  hensyn t il mængden, m en m ed  hensyn t i l  kvali­
teten af jernmalm.
I den forbindelse er det ikke udelukket, at der kortvarigt vil forekomme fla­
skehalse i forsyningen.
I Fællesskabet vil produktionen af jernmalm fortsat gå tilbage. I betragtning 
af, at de nuværende miner kun forsyner den lokale stålindustri m ed  jernmalm, 
er deres fremtid nøje knyttet t i l  denne industri. Herfra er der dog en enkelt 
undtagelse, nemlig Grækenland, hvor jernmalmkoncentraterne udvindes som  bipro­
dukter ved nikkelproduktionen.
Produktionen af jernmalm i Tyskland, Frankrig, Grækenland og Det forenede K on­
gerige, som  i 1984 stadig androg 18 mio ton, vil være faldet t i l  omkring 1 2 
m io ton i 1990, hvilket skulle svare t il et Fe-indhold på ca. 4 mio ton.

- VII/15 -
D en  interne produktions bidrag t i t  forbruget af jernmalm i Fællesskabet vil 
dermed falde t il under 5 %  og blive ubetydeligt. N ye tekniske hjælpemidler, der 
kan gdre de endnu eksisterende malmreserver konkurrencedygtige, vil næppe tje ­
ne noget formål og blot udskyde, m en  ikke hindre lukningen af minerne.
Efter Spaniens og Portugals tiltrædelse vil produktionen af jernmalm i Fælles­
skabet i feSrste om gang stige m ed  7-8 m io ton pr. Ir. Selv o m  begge lande har 
jernmalmforekomster, hidrdrer næsten hele produktionen fra de forskellige mi­
ner i Spanien.
D a  det pi den iberiske halvd ofte drejer sig o m  jernfattige malme, der inde­
holder urenheder, vil der overvejende være tale o m  udvinding i forbindelse m ed  
lokal stålindustri. Visse jernminers fremtid er derfor meget afhængig af plan­
erne for strukturomlægningen i stålindustrien. Spanien eksporterer dog også 
jernmalm, navnlig t il  fællesskabslandene. Malmeksporten, som  i 1983 udgjorde 
ca. 1,6 mio ton, forventes at falde som  fdige af de kvalitetskrav, der vil 
blive s tille t i fremtiden.
Fællesskabet m å  fdlgelig hente sin råstofforsyning i tredjelande, overvejende 
uden for Europa. Fællesskabsstålindustriens direkte deltagelse i produktionen 
af jernmalm uden for Europa sikrer for tiden ca. 2 5 %  af forsyningen. M e n  hvis 
den finansielle situation for fællesskabsvirksomheden, som  ligger i Liberia, 
ikke forbedrer sig af sig selv eller ved hjælp fra anden side, vil der for­
svinde 7-8 mio ton pr. år, og Fællesskabets direkte deltagelse i minevirksom­
hed i tredjelande blive tilsvarende formindsket.
C a  6 5 %  af Fællesskabets nuværende jernmalmforsyning finder sted på grundlag af 
langfristede kontrakter, og ca. 1 0 %  a ,f indkøbene sker således på spotmarkedet. 
Det m a  imidlertid bemærkes, at ca. 8 0 %  af de samlede forsyninger kom m er fra

I
- VII/16 -
fra kun fem  Lande; i nogle af leverandør landene vil der i øvrigt i den kom m en­
de tid kunne opstå økonomiske eller politiske problemer, således at der ikke 
længere kan regnes m ed  dem  i forsyningen på kort sigt. U d  fra denne synsvinkel 
er råstofforsyningen således kun sikker i et vist omfang.
D en  lukning, der forudses på verdensmarkedet af en kapacitet på ca. 50 m io ton 
årlig som  følge af udtømte jernmalmreserver eller manglende rentabilitet, op­
vejes i Øjeblikket kun af udnyttelsen af en brasiliansk forekomst i forbindel­
se m e d  Carajas-projektet; flere minevirksomheder udnytter dog for tiden kun 
7 0 %  af deres produktionskapacitet, og andre projekter, bl.a. i Australien, vil 
m ed  tiden blive gennemført. E n  sådan udvikling kunne resultere i en ny og lid­
et ønskelig formindskelse af antallet af jernmalmleverandørlande.
A f hensyn t i l  en spredning af indkøbene af jernmalm bør Fællesskabet således 
koncentrere sig o m  malmprojekterne i det vestlige Afrika. Hvis disse projekt­
er viser sig rentable, bør der sættes mest muligt ind på at inddrage disse fo­
rekomster i fællesskabspolitikken for råstofforsyningen.
M angan og ferromangan
M angan anvendes i stålindustrien:
- i højovne i form af manganmalm;
- i stålværker i form af:
- kulstofholdigt ferromangan,
- raffineret ferromangan,
- superraffineret ferromangan,
- ferrosiliciummangan.

- VII/17 -
Forbruget af manganm alm  i højovne er allerede faldet betydeligt og vil i nær 
fremtid helt ophdre. H vad forbruget i stålværkerne angår, ligger det på ca. 6  
kg mangan pr. ton stål, m ed  en faldende tendens. Forbruget i form af kulstof- 
holdigt ferromangan er pa den anden side faldende t i l  fordel for andre mangan­
legeringer. For 1990 kan der forudses et gennemsnitligt specifikt forbrug på 
kun 4,5 kg pr. ton (svarende t il 3,4 kg mangan). Eftersom det netop er m e d  
hensyn t i l  kulstofholdigt ferromangan, at fællesskabsproduktionen fortsat 
dækker ca. 7 5 %  af behovet, vil en sådan formindskelse have en negativ effekt 
pa udviklingen i denne sektor i Fællesskabet. D en  sociale og regionale effekt 
m å  også tages i betragtning.
For sa vidt angår forsyningssikkerheden, frembyder mangan ikke kvantitative 
problemer. Imidlertid er den geografiske fordeling af forekomsterne meget be­
grænset, hvilket kræver særlig opmærksomhed.
Andre legeringsmetaller
Fællesskabet er fattig t pa rastoffer, nar det gælder legeringselementer. D er 
findes kun udnyttelige chrom- og nikkelforekomster i Grækenland. I det sydlige 
Frankrig og i Det forenede Kongerige er der forekomster af wolfram. H vad 
kvalitet og størrelse angar, kan de imidlertid ikke sammenlignes m ed  de bety­
delige forekomster uden for Europa.
Fællesskabets stærke side har hidtil været forarbejdningen af legeringsminera­
lerne. I betragtning af, at Fællesskabet ikke har m ange fordele inden for den­
ne sektor, bortset fra dets viden og dets anlæg, som  i «ivrigt ikke længere er 
særlig moderne, og at malmproducenterne i den tredje verden selv dnsker at 
forarbejde malmen t i l  ferrolegeringer, befinder vor industri (f.eks. alminde­
lige legeringer) sig i en vanskelig situation. For visse råstoffers vedkommen­
de er der endvidere risiko for, at der vil blive dannet eksterne oligopoler, 
monopoler eller interessesammenslutninger, som  industrien i Fællesskabet næppe

- VII/18 -
vil. kunne dve indflydelse på. S o m  fdlge af den gunstige konjunktursituation 
bide i produktionssektoren og m ed  hensyn t il forbruget af ferrolegeringer er 
denne udvikling endnu ikke særlig mærkbar. Pa den anden side har den interne 
produktionskapacitet allerede måttet reduceres m ed  to tredjedele for ferro- 
chroms vedkommende. U d  fra ristofforsyningspolitiske hensyn har Fællesskabet 
kunnet opnå, at stålindustrien aftager den resterende produktion. Fremtiden 
vil vise, o m  stålindustrien i tilfælde af en ny krise fortsat vil være loyal 
over for den interne ferrochromindustri, eller o m  den som  fdige af midlerti­
dige fordele bliver fuldstændig afhængig af tredjelandsprodukter. D er er tegn 
på en tilsvarende udvikling for andre almindelige legeringers vedkom mende 
(f.eks. ferromangan).
Ferroehrom-eksemplet er betegnende for situationene i hele Fællesskabets fer- 
rolege ringsindustri og bdr m ane stålindustrien t i l  eftertanke. Det er i sidste 
instans dens holdning over for ferrolegeringsindustrien der vil afgdre, o m  
fer ro legeringsindustri en i Fællesskabet m ed  hensyn t i l  sin råstofforsyning, 
ligesom stålindustrien, alene eller m ed  finansiel bistand fra Fællesskabet 
skal engagere sig i projekter i tredjelande.

- VII/19 -
A F S N IT  3‘  S T Å L IN D U S T R IE N S  E N E R G IF O R S Y N IN G
1. Indledning
D er forventes ingen vanskeligheder m e d  stålindustriens mængdemæssige forsyning 
fra nu og indtil 1990 og endog endnu længere frem.
For højovnenes vedkommende forventes en intensiveret anvendelse af fast brænd­
sel. D er forventes nye fremskridt m ed hensyn t i l  rationel energianvendelse i 
sektorerne før og efter højovnen.
2. Behov for fast brændsel t il højovne
S o m  anført i kapitel III går arbejdshypotesen ud på, at Fællesskabets årlige 
produktion af råstål i 1990 maksimalt vil kunne andrage 120 mio ton, dvs. det 
sam m e som  i 1984. Selv o m  produktionen af elektrostål vedblivende i vid ud­
strækning af kvalitetsmæssige årsager bestemmes af de lange varer, kan der 
forventes en produktion af elektrostål, som  stabilt ligger omkring 3 1  m io ton. 
Resten af stålproduktionen, dvs. 120 - 3 1  =  89 mio ton, m å  så blive oxygen­
stål, hvortil m an behøver råjern og dermed brændsel t i l  højovnene. Til en pro­
duktion af 89 m io ton oxygenstål kan der forventes et samlet behov for råstål 
(inkl. støberi råjern og ferromangan) på 82-85 mio ton (1984: 83,5 mio ton) alt 
efter kvaliteten af det skrot, som  anvendes i konverteren (1).
S o m  følge af lavere anvendelse af olie var forbruget af koks og koksstøv i 
1981 vokset t i l  600 kg. pr. ton råjern. Siden da har forbruget af fast brænd­
sel været konstant faldende; i 1990 kan der forventes et forbrug på 500 kg,
(1) Anvendelse af skrot varierer stærkt fra virksomhed t i l  virksomhed samt 
over tiden.

- VII/20 -
heraf 510 kg koks og koksstøv og 40 kg kulstøv.
I 1984 fandtes der inden for Fællesskabet syv anlæg t i l  indsprøjtning af kul i 
højovne m e d  et samlet forbrug pi ca. 0,5 m io ton kulstøv t i l  erstatning for 
nogenlunde sam m e m æ ngde koks; det forventes, at denne produktionsmetode efter­
hånden vil blive mere almindelig.
Andre produktionsmetoder t il  erstatning for koks vil næppe kunne påvirke be­
hovene for koks fra nu af og indtil 1990.
På grundlag af ovennævnte arbejdshypoteser kan der beregnes et gennemsnitligt 
årligt koksforbrug på 42-43,5  m io ton i stålindustrien. U den for denne indu­
stri vil der omkring 1990  efter alt at d ø m m e være et gennemsnitligt årligt 
forbrug på 5-6 mio ton. Lægges der dertil en årlig nettoeksport på 2 -3 ,5  m io 
ton, bliver der i 1990  tale o m  et samlet behov på 49-53  mio ton koks svarende 
t i l  66-72  m io ton kul.
3. Forsyning m ed  fast brændsel
Til fremstilling af de ovennævnte 49-53  mio ton koks skal der ved en kapa­
citetsudnyttelse på 9 0 %  i koksværkerne være en samlet kapacitet på 54-59  m io 
ton/år til rådighed. Ifølge de seneste oplysninger fra Fællessskabets koksvær­
ker lå forkoksningskapaciteten i 1984  på 66 mio ton og ventes at falde t i l  64 
m io ton i 1987.  Kapaciteten vil sandsynligvis vedblive m ed  at falde efter 
1987,  m ed  vil efter alt at d ø m m e endnu i 1990  være tilstrækkelig t i l  at dække 
over de ovenfor beregnede behov for koks.
D er forventes ingen problemer m ed  fremstillingen af kokskul, og det sam m e gæl­
der de øvrige former for fast brændsel.

- VII/21 -
4. Andre former for energiforsyning t i l  stålindustrien
Der forventes heller ikke fra nu af og indtil 1990  og endog endnu længere frem 
problemer m e d  forsyningen af flydende brændsel, gas og elektricitet t il  stål­
industrien t il fremstilling og efterfølgende forarbejdning af stal.
5. Energibesparelser
Fællesskabets stålindustri tegner sig for omkring 8 %  af Fællesskabets forbrug 
af primærenergi og 2 0 %  af industrisektorens forbrug.
Energibesparelser er et af de midler, det er nødvendigt at tage i  brug for at 
nå det fastsatte mål, dvs. at forbedre den europæiske stålindustris konkurren­
ceevne og over leveIsesmuligheder. Energiudgiften beløber sig t il  25-30%  af pro­
duktionsomkostningerne for stål inden for den integrerede stålindustri og t i l  
15-20%  (1) inden for den gren af stålindustrien, som  er baseret på elektro- 
ovne.
D e  energibesparelser, som  er mulige i 1990,  kan vurderes t i l  5 %  af 
energiforbruget i 1982 (4-5  m io ton/år). Disse besparelser kan bl.a.
foretages ved:
- energioptimal råstofanvendelse, f .e k s .  maksimal brug af internt skrot
- mere effektiv energistyring og formindskelse af tabene i forbindelse m ed  
eksisterende anlæg og processer (2)
(1) U den hensyntagen t il  energiindholdet i skrot.
(2) F.eks. genvinding af varme.

VII/22 -
mere intensiv anvendelse af energigenvindingsteknikker og teknikker for an­
vendelse af genvindingsgas, f.eks. genvinding af modtrykket i gigten og af 
konvertergassen.