1.INDLEDNING

1.1 Luganokonventionen

Konventionen fra 2007 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område ("Luganokonventionen") er indgået mellem Den Europæiske Union, Danmark som selvstændig part og tre af de fire medlemmer af Den Europæiske Frihandelssammenslutning (Schweiz, Norge og Island, benævnt "EFTA-staterne") .

Inden for Unionen er området for retternes kompetence og anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område omfattet af forordning (EU) nr. 1215/2012 (den omarbejdede Bruxelles 1a-forordning). Luganokonventionen afspejler EU-retten, således som den tidligere så ud på det område (Rådets forordning (EF) nr. 44/2001).

Luganokonventionen er en "dobbelt konvention", idet den regulerer både international kompetence (dvs. om en ret har kompetence til at behandle en grænseoverskridende sag) og anerkendelse og fuldbyrdelse af udenlandske retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område.

Konventionen kan tiltrædes af fremtidige EFTA-medlemmer og af EU-medlemsstater for så vidt angår visse af deres ikke-europæiske territorier. I henhold til Luganokonventionens artikel 70 og 72 skal enhver anden stat, der ønsker at tiltræde konventionen, sende en ansøgning til opbevareren, der fremsender den til de kontraherende parter. De kontraherende parter skal søge at give tilsagn senest et år efter opbevarerens indbydelse til tiltrædelse . Opbevareren indbyder kun den pågældende stat til at tiltræde Luganokonventionen, hvis de kontraherende parter enstemmigt har bifaldet det. Efter deponeringen af tiltrædelsesdokumentet har de kontraherende parter en frist, inden for hvilken de stadig kan gøre indsigelse. Konventionen træder kun i kraft mellem den tiltrædende stat og de kontraherende parter, der ikke har fremsat indsigelse inden den første dag i den tredje måned efter deponeringen af tiltrædelsesdokumentet.

Den Europæiske Union har ekstern enekompetence til at indgå Luganokonventionen fra 2007 og dermed også til at godkende en ny parts tiltrædelse samt gøre indsigelse mod konventionens ikrafttræden mellem Unionen og en ny part.

1.2 Det Forenede Kongeriges ansøgning

Luganokonventionen fandt indtil den 31. januar 2020 anvendelse på Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ("Det Forenede Kongerige") gennem landets EU-medlemskab. EU havde underrettet Luganokonventionens øvrige parter om, at Det Forenede Kongerige i den overgangsperiode, som ophørte den 31. december 2020, skulle behandles som en medlemsstat for så vidt angår internationale aftaler, hvori Unionen var part, hvilket omfattede Luganokonventionen.

Den 8. april 2020 ansøgte Det Forenede Kongerige om at tiltræde Luganokonventionen fra 2007 som selvstændig part. Ansøgningen blev indsendt til Luganokonventionens opbevarer. Det Forenede Kongerige foreslog at udvide ansøgningen om tiltrædelse af konventionen til også at omfatte Gibraltar.

Ved brev af 14. april 2020 fremsendte opbevareren officielt ansøgningen og de dertil knyttede oplysninger til de kontraherende parter i Luganokonventionen, herunder Den Europæiske Union, repræsenteret ved Europa-Kommissionen.

2.KOMMISSIONENS ANALYSE

I betragtning af Luganokonventionens karakter (se afsnit 2.1 nedenfor) og den eksisterende ramme for retligt samarbejde med tredjelande (se afsnit 2.2 nedenfor) er Kommissionen af den opfattelse, at EU ikke bør give sit samtykke til Det Forenede Kongeriges tiltrædelse af Luganokonventionen.

2.1 Luganokonventionens karakter

Luganokonventionen afspejler EU's regler om international kompetence og dets næsten automatiske ordning for anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område i forhold til EFTA-staterne. Den sikrer dermed, at disse lande såvel som EU-medlemsstaterne i forhold til disse lande drager fordel af EU-rammen for anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser. Som følge heraf letter den i væsentlig grad adgangen for civilretlige afgørelser i EFTA-staterne til EU's retlige område på det civil- og handelsretlige område og omvendt.

Luganokonventionen udgør en væsentlig bestanddel af et fælles retligt område og er en ledsageforanstaltning til EU's økonomiske forbindelser med EFTA/EØS-landene. Forbindelserne med Norge og Island er baseret på EØS-aftalen, der samler EU-medlemsstaterne og EFTA/EØS-landene i det indre marked. Schweiz' økonomiske og handelsmæssige forbindelser med EU er reguleret gennem en række bilaterale aftaler, hvor Schweiz har indvilliget i at overtage visse aspekter af EU-lovgivningen til gengæld for at få adgang til en del af EU's indre marked. Alle nuværende kontraherende parter indgår i denne kontekst. Disse lande deltager, i det mindste delvist, i EU's indre marked, som omfatter fri bevægelighed for varer, tjenesteydelser, kapital og personer.

Luganokonventionen understøtter dermed EU's forbindelser med tredjelande, hvis lovgivning er særligt tæt forbundet med EU, herunder gennem tilpasning til (dele af) EU-retten. Selv om konventionen i princippet kan tiltrædes af "enhver anden stat", der indbydes af opbevareren efter enstemmig tilslutning fra de kontraherende parter (se ovenfor), er den ikke den bedst egnede generelle ramme for retligt samarbejde med ethvert givent tredjeland. Den er ikke rettet mod alle tredjelande, hvilket underbygges af, at det eneste tredjeland, der er tiltrådt konventionen siden 1988 (hvor den første Luganokonvention blev vedtaget), er Polen, der gjorde det som led i landets tiltrædelse af EU. Ingen andre tredjelande ud over EFTA/EØS-lande er part i aftalen. Det Forenede Kongerige er siden den 1. januar 2021 et tredjeland med en "almindelig" frihandelsaftale, der letter handelen, men som ikke omfatter nogle af det indre markeds grundlæggende frihedsrettigheder og politikker. Konventionen forudsætter et højt niveau af gensidig tillid mellem de kontraherende parter og udgør en væsentlig bestanddel af et fælles retligt område, der svarer til den høje grad af økonomisk samarbejde baseret på anvendelsen af de fire friheder.

2.2 International ramme for EU's civilretlige samarbejde med tredjelande