MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende Rådets fælles holdning til forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om foranstaltninger til sikring af, at miljøaspektet tilgodeses i udviklingslandenes udviklingsproces

1. Baggrund

Kommissionens forordningsforslag (KOM(1999) 36 endelig udg. - 1999/0020 (COD)) blev vedtaget den 28. Januar 1999. Forslaget blev fremsendt til Europa-Parlamentet den 28. januar 1999 og til Rådet den 29. januar 1999.

Europa-Parlamentet afgav udtalelse ved førstebehandlingen den 5. maj 1999.

Den politiske aftale i Rådet om et udkast til fælles holdning blev endeligt fastlagt på arbejdsgruppeniveau den 25. oktober 1999. Rådet har formelt vedtaget den fælles holdning den 17. December 1999.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 7. juli 1999. Regionsudvalget har meddelt Rådet, at den ikke har til hensigt at afgive udtalelse om det pågældende forslag.

2. Formålet med Kommissionens forslag

Det foreliggende forslag betragtes som et særdeles vigtigt redskab i Fællesskabets bestræbelser på at opfylde sine juridiske og politiske forpligtelser med hensyn til miljøbeskyttelse og bæredygtig udvikling. Det skal sikre, at de foranstaltninger, der er iværksat i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 722/97 af 22. april 1997, videreføres, når forordningen udløber den 31. december 1999. I forslaget til den nye retsakt tages der hensyn til miljøudviklingen både i Fællesskabet og internationalt, og der gøres brug af de erfaringer, der er gjort i forbindelse med gennemførelsen af den nuværende forordning. I den foreslåede forordning opstilles der rammer for forvaltningen af budgetpost B7-6200, der er det mest specifikke finansieringsinstrument, som EF har til rådighed i forbindelse med gennemførelsen af ovennævnte forpligtelser.

3. Bemærkninger til den fælles holdning

3.1. Generelle bemærkninger

Kommissionen har efter førstebehandlingen i Europa-Parlamentet udarbejdet et ændret forslag, som indeholder en række nye bestemmelser, tager højde for drøftelserne i Rådet og omfatter en række ændringer, der skyldes Amsterdam-traktatens ikrafttræden.

3.2. Europa-Parlamentets ændringsforslag ved førstebehandlingen

På grundlag af en betænkning fra Maartje van Putten godkendte Europa-Parlamentet ved førstebehandlingen den 5. maj 1999 Kommissionens forslag med 53 ændringsforslag.

Kommissionen kunne helt eller delvis godtage 28 af Europa-Parlamentets ændringsforslag, i nogle tilfælde med en vis omformulering eller indsættelse i en anden del af forordningsteksten end den oprindeligt foreslåede. Nogle ændringsforslag blev overflødige, efter at teksten var gjort klarere på anden vis.

De ændringsforslag eller vigtige dele af ændringsforslag, som Kommissionen ikke kunne godtage, kan samles i en eller flere af følgende kategorier:

- fastsættelse af detaljer vedrørende emner og aktiviteter, som allerede er behandlet i andre dele af forordningen og/eller anses for at belaste forordningens struktur og ligevægt uden at gøre den mere komplet

- en række andre ændringsforslag, som allerede må anses for at være dækket af den oprindelige udgave af forslaget til forordning

- henvisninger eller detaljer med tilknytning til forskellige relevante "policy"-dokumenter og retsakter, der anses for overflødige på baggrund af forordningens formål

- ændringsforslag vedrørende fortolkningen af forordningens dækningsområde, der enten anses for at være for brede eller for smalle

- forvaltningsspørgsmål, der henhører under Kommissionens kompetence

- ændringsforslag, der ikke er i overensstemmelse med standardformuleringer og praksis i tilsvarende forordninger

- ændringsforslag, der er uklare, overflødige, uanvendelige eller overdrevent indsnævrende.

Der er generelt set stor overensstemmelse mellem Kommissionens og Rådets holdninger til de punkter, som Parlamentet har taget op vedrørende forordningens indhold.

3.3. Nye bestemmelser indført af Rådet

Rådet har ikke indført nye bestemmelser vedrørende forordningens indhold.

3.4. Uoverensstemmelser mellem Kommissionens ændrede forslag og Rådets fælles holdning

Kommissionen har på nuværende trin stadig grundlæggende forbehold over for følgende punkter i Rådets fælles holdning:

- Det finansielle referencegrundlag: Kommissionen er ikke modstander af, at der indføres et finansielt referencegrundlag, men mener ikke, at dette beløb kan fastsættes, før der er opnået enighed mellem lovgivnings- og budgetmyndighedens to parter, især hvad angår godkendelsen af budgettet for år 2000.

- Forordningens gyldighedsperiode: efter Kommissionens opfattelse er det bedst ikke at begrænse retsaktens gyldighed, bl.a. med tanke på den gennemsnitlige varighed af de foranstaltninger, der skal finansieres under den foreslåede forordning, og de menneskelige ressourcer, der er til rådighed til at gennemføre og evaluere disse foranstaltninger. Kommissionens ændrede forslag (og tillige de foranstaltninger, som er forudset i artikel 11, paragraf 2, i den fælles holdning) indeholder mulighed for at ændre eller ophæve forordningen efter en generel evaluering, der skal foretages fire år efter forordningens ikrafttræden.

- Udvalgsprocedurer: ifølge den fælles holdning skal beslutninger vedrørende udkast til foranstaltninger, hvis omkostninger overstiger 2 mio. EUR, træffes gennem et forvaltningsudvalg. På grund af de former for beslutninger, der skal træffes, og det rammebeløb, der forventes fastsat for programmets varighed, ville det imidlertid efter Kommissionens opfattelse være mere hensigtsmæssigt, hvis det geografiske udvalg, der skal bistå Kommissionen i dens gennemførelsesbeføjelser, var af rådgivende art. Kommissionen har ligeledes modsat sig den bestemmelse, der er indført i den fælles holdning om, at de strategiske retningslinjer, der skal forelægges en gang om året, skal godkendes af et udvalg, der fungerer efter forvaltningsproceduren.

4. Konklusioner

Kommissionen og Rådet har kunnet vedtage mere end halvdelen af de ændringsforslag, som Europa-Parlamentet fremsatte ved førstebehandlingen, hvilket viser, at der er stor overensstemmelse mellem de tre institutioners holdninger til formålet med og anvendelsesområdet for den foreslåede forordning.

Med hensyn til de tværgående spørgsmål, der er nævnt under punkt 3.4, afviger Kommissionens holdning imidlertid væsentligt fra Rådets og ligger tættere på Parlamentets ønsker. Kommissionen har fastholdt sin holdning til disse spørgsmål og har ikke tilsluttet sig Rådets fælles holdning, som derfor har måttet vedtages med enstemmighed.

5. Kommissionens erklæringer

De erklæringer, som Kommissionen har fremsat til optagelse i Rådets mødeprotokol, er vedlagt som bilag. I de fire første angives årsagerne til, at Kommissionen har modsat sig Rådets løsninger vedrørende følgende tværgående spørgsmål: de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, og for vedtagelsen af strategiske retningslinjer, det finansielle rammebeløb og forordningens gyldighedsperiode. Den femte erklæring afspejler visse delegationers ønske om yderligere oplysninger vedrørende tildelingen af kontrakter til erhvervsdrivende fra tredjelande.

Bilag:

1. Kommissionens erklæring til art. 9 og betragtning nr. 19 i den fælles holdning

2. Kommissionens erklæring til art. 8, stk. 2, i den fælles holdning

3. Kommissionens erklæring til art. 7, første afsnit, i den fælles holdning

4. Kommissionens erklæring til art. 11, stk. 1, andet afsnit, i den fælles holdning

5. Kommissionens erklæring til art. 8, stk. 8, i den fælles holdning

BILAG 1

Kommissionens erklæring til art. 9 og betragtning nr. 19 i den fælles holdning

Kommissionen beklager, at Rådet i dette tilfælde har ændret Kommissionens forslag ved at erstatte rådgivningsproceduren med en forvaltningsprocedure. Kommissionen er af den opfattelse, at de forvaltningsforanstaltninger, der omfattes af denne forordning, ikke kan betragtes som værende forbundet med gennemførelsen af programmer med store budgetmæssige konsekvenser i henhold til de kriterier, der fastsættes i artikel 2 i Rådets afgørelse nr. 1999/468/EF af 28. juni 1999 (om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen), og at den foreslåede procedure med et rådgivende udvalg (jf. artikel 3 i Rådets ovennævnte afgørelse) desuden ville være den mest hensigtsmæssige i det pågældende tilfælde. Kommissionen kan derfor ikke tilslutte sig den fælles holdning, som Rådet har vedtaget.

BILAG 2

Kommissionens erklæring til art. 8, stk. 2, i den fælles holdning

Kommissionen har erklæret sig rede til at acceptere, at den debat, der skal finde sted en gang om året i forbindelse med et samlet møde blandt de udviklingsudvalg for de pågældende geografiske områder, som bistår Kommissionen, afholdes på grundlag af en redegørelse for de "stra tegiske retningslinjer og prioriteringer for gennemførelsen af de aktiviteter, der forventes ud ført i løbet af det følgende år" i stedet for de "generelle retningslinjer for de foranstaltninger, der forventes udført i løbet af det kommende år" (som fastsat i Kommissionens oprindelige forslag). Den kan imidlertid ikke acceptere Rådets beslutning om, at disse retningslinjer og prioriteringer (før deres vedtagelse) skal godkendes i henhold til de nærmere vilkår, der i den nye "komitologi-afgørelse" er fastsat for forvaltningsproceduren.

Kommissionen kan derfor ikke tilslutte sig den fælles holdning, som Rådet har vedtaget.

BILAG 3

Kommissionens erklæring til art. 7, første afsnit, i den fælles holdning

Kommissionen erkender, at det i henhold til punkt 1 i Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionens erklæring af 6. marts 1995 om opførelse af finansielle bestemmelser i retsakter, som overtaget og suppleret i del II, litra E, punkt 33, i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren, er nødvendigt at indføre en bestemmelse i denne forordning, hvori den lovgivende myndighed fastlægger finansieringsrammen for programmet for hele dets varighed. Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at dette rammebeløb skal fastsættes efter samråd mellem de tre institutioner (Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen), og efter der er opnået enighed mellem lovgivnings- og budgetmyndighedens to parter.

BILAG 4

Kommissionens erklæring til art. 11, stk. 1, andet afsnit, i den fælles holdning

Kommissionen beklager, at Rådet har ændret Kommissionens forslag ved at vælge at indføre en begrænset gyldighedsperiode for forordningen. Den mener nemlig, at den type foranstaltninger, der er omfattet af foranstaltningen, ikke kun er begrænset til "pilotaktioner", som ville kunne begrunde en begrænset gyldighedsperiode.

Det er endvidere Kommissionens opfattelse, at det med henblik på at sikre, at aktiviteterne (og foranstaltningerne) får en optimal effektivitet, er vigtigt ikke at foregribe resultaterne af den generelle evaluering af de aktiviteter, som Fællesskabet har finansieret på grundlag af denne forordning, og som Kommissionen skal forelægge (for Rådet og Europa-Parlamentet) fire år efter forordningens ikrafttræden, da denne evaluering vil blive ledsaget af forslag til, hvad der videre skal ske med forordningen, herunder en eventuel ændring eller ophævelse af den.

Kommissionen kan derfor ikke tilslutte sig den fælles holdning, som Rådet har vedtaget.

BILAG 5

Kommissionens erklæring til art. 8, stk. 8, i den fælles holdning

Kommissionen vil først og fremmest præcisere følgende:

Erhvervsdrivende fra tredjelande kan udelukkende deltage i udbud og aftaler inden for rammerne af denne forordning i undtagelsestilfælde, hvor Kommissionen konstaterer, at:

a) der på grund af de lokale forhold på tidspunktet for offentliggørelsen af udbuddet ikke er europæiske eller lokale erhvervsdrivende på markedet, som er i stand til at afgive bud på de pågældende tjenesteydelser, leverancer eller bygge- og anlægsarbejder

b) der ved tildelingen af kontrakterne ikke foreligger noget tilbud fra europæiske eller lokale erhvervsdrivende, som opfylder kravene til teknisk overensstemmelse og økonomisk levedygtighed.

Beslutninger om at tildele kontrakter til erhvervsdrivende fra tredjelande kan således kun træffes i undtagelsestilfælde og fra sag til sag af de centrale tjenestegrene i Kommissionen.

I de (undtagelses)tilfælde, hvor der i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning gives tilladelse til, at erhvervsdrivende fra tredjelande (bortset fra udviklingslande) kan deltage i udbud og aftaler, forpligter Kommissionen sig til at oplyse herom som led i sin forpligtelse til at viderebringe oplysninger til udvalget, medlemsstaterne og Rådet i overensstemmelse med henholdsvis artikel 8, stk. 4, artikel 10, stk. 3, og artikel 10, stk. 1, i forordningen.