Initiativ fra Den Franske Republiks regering med henblik på Rådets vedtagelse af et udkast til Rådets afgørelse om beskyttelse af euroen mod falskmøntneri

(2001/C 75/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 31 og artikel 34, stk. 2, litra c),

under henvisning til Den Franske Republiks initiativ(1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen(3) fastsættes det, at eurosedler og euromønter skal sættes i omløb fra den 1. januar 2002, og at de deltagende medlemsstater skal sikre, at der findes passende sanktioner mod efterligning og forfalskning af europengesedler og -mønter.

(2) Den beskyttelse af euroen, som de ovennævnte instrumenter yder, bør udbygges og styrkes ved hjælp af bestemmelser, som sikrer et tæt samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, Den Europæiske Centralbank, de enkelte medlemsstaters centralbanker, Europol og Eurojust for så vidt angår bekæmpelse af forfalskning af euroen -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Definitioner

I denne afgørelse forstås ved:

"falske sedler" og "falske mønter": sedler og mønter som defineret i artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. .../2001 af ... om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri(4)

"falskmøntneri" eller "forfalskning" af euroen: de handlinger, der er beskrevet i artikel 3-5 i Rådets rammeafgørelse 2000/383/RIA af 29. maj 2000 om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner, i forbindelse med indførelse af euroen(5)

"kompetente myndigheder": de myndigheder, som medlemsstaterne har udpeget med henblik på centralisering af oplysninger, navnlig de nationale centralkontorer, og med henblik på påvisning af "falskmøntneri" eller "forfalskning" af euroen, retsforfølgning eller domfældelse

"tekniske og statistiske oplysninger": oplysninger, der er defineret som sådanne i artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. .../2001

"Genève-konventionen": den internationale konvention til bekæmpelse af falskmøntneri, der blev undertegnet den 20. april 1929 i Genève.

Artikel 2

Sagkyndig undersøgelse af mønter og sedler

Medlemsstaterne drager i forbindelse med den strafferetlige efterforskning af forfalskning af euroen omsorg for:

a) at det nationale analysecenter (NAC), som er udpeget i medfør af artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. .../2001, foretager de nødvendige sagkyndige undersøgelser af sedler, der formodes at være falske, og

b) at det nationale møntanalysecenter (CNAC), som er oprettet eller udpeget i medfør af artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. .../2001, foretager de nødvendige sagkyndige undersøgelser af mønter, der formodes at være falske.

Artikel 3

Videresendelse af resultatet af de sagkyndige undersøgelser

Medlemsstaterne sikrer, at resultaterne af de undersøgelser, som NAC og CNAC udfører i medfør af artikel 2, meddeles Europol efter bestemmelserne i konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen)(6) i de tilfælde, hvor efterforskningen drejer sig om sådanne former for organiseret kriminalitet, som er omhandlet i artikel 2, stk. 1, i nævnte konvention.

Artikel 4

Underretningspligt

1. Medlemsstaterne sikrer, at de nationale centralkontorer, som er omhandlet i artikel 12 i Genève-konventionen, via de nationale enheder meddeler Europol de relevante centraliserede oplysninger om strafferetlig efterforskning vedrørende forfalskning af euroen, herunder oplysninger fra tredjelande.

2. Listen over de meddelte oplysninger opstilles af medlemsstaterne. Den omfatter blandt andet identifikation af sagen, identifikation af de forfalskede eurosedler eller euromønter, de nærmere omstændigheder ved afsløringen af de forfalskede eurosedler eller euromønter, beslaglæggelsen og forbindelserne til andre sager.

3. Medlemsstaternes kompetente myndigheder udveksler med den midlertidige retlige samarbejdsenhed, senere med Eurojust, når afgørelsen om dennes oprettelse er vedtaget, alle relevante oplysninger vedrørende strafferetlig efterforskning for bedre at kunne fastslå sagens omstændigheder og sikre en effektiv indsats mod forfalskning af euroen. Europol og Eurojust bidrager med den nødvendige tekniske bistand til medlemsstaternes kompetente myndigheder med henblik på at lette samordningen af de indledte undersøgelser samt forbedre og fremme samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente organer med ansvar for efterforskning og retsforfølgning.

Artikel 5

Gentagelsestilfælde

Samtlige medlemsstater anerkender princippet om gentagelsestilfælde på de betingelser, der er fastsat i deres nationale lovgivning, og anser på de betingelser, der er fastsat i deres lovgivning, endelige straffedomme, der er afsagt af en anden medlemsstat, for en af de strafbare handlinger, der er omhandlet i artikel 3-5 i rammeafgørelse 2000/383/RIA, eller en af de strafbare handlinger, der er omhandlet i artikel 3 i Genève-konventionen, for at have gentagelsesvirkning, uanset hvilket betalingsmiddel der er blevet forfalsket.

Artikel 6

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i EF-Tidende.

Udfærdiget i ...

På Rådets vegne

...

Formand

(1) EFT C ...

(2) EFT C ...

(3) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1.

(4) EFT L ...

(5) EFT L 140 af 14.6.2000, s. 1.

(6) EFT C 316 af 27.11.1995, s. 2.