Forslag til Rådets direktiv om betingelser for at drive ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer i fast rutefart i Fællesskabet (98/C 108/18) (EØS-relevant tekst) KOM(1998) 71 endelig udg. - 98/0064(SYN)

(Forelagt af Kommissionen den 18. februar 1998)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

i henhold til fremgangsmåden i artikel 189 C i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

i samarbejde med Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

Inden for rammerne af den fælles transportpolitik må der vedtages yderligere foranstaltninger for at forbedre sikkerheden ved passagerbefordring til søs;

EF er stærkt foruroliget over skibsulykker, der involverer ro-ro-færger, og som har resulteret i omfattende tab af menneskeliv; personer, der benytter ro-ro-passagerskibe og højhastighedspassagerfartøjer overalt i EF, kan med god ret forvente og må kunne stole på, at sikkerheden om bord er tilfredsstillende;

Rådet opfordrede i sin resolution af 22. december 1994 om sikkerhed ved sejlads med ro-ro-passagerfærger (1) Kommissionen til at forelægge forslag om en ordning med obligatoriske syn og indførelse af regler for kontrollen med sikkerheden på ro-ro-færger;

dette direktiv er i overensstemmelse med medlemsstaternes ret til at stille visse strengere krav end de i SOLAS-konventionen fastsatte til passagerskibe og -fartøjer, der besejler deres havne;

især i lyset af det indre markeds betydning for passagerbefordring til søs er foranstaltninger på EF-plan den mest effektive måde, hvorpå der kan fastsættes et fælles minimumssikkerhedsniveau for skibe overalt i EF;

i betragtning af proportionalitetsprincippet er et rådsdirektiv det rette juridiske instrument, da det giver medlemsstaterne en ramme for ensartet og obligatorisk anvendelse af sikkerhedsstandarderne, samtidig med at det overlader det til hver enkelt medlemsstat at beslutte, hvilke gennemførelsesinstrumenter der passer bedst til det nationale system;

skibes sikkerhed er i første række flagstaternes ansvar, og medlemsstaterne kan sikre, at færger og højhastighedsfartøjer, der fører deres flag, opfylder de fornødne sikkerhedskrav; sikkerhedsmæssigt forsvarlige forhold på sådanne skibe og fartøjer, der drives eller ønskes drevet i fast rutefart på medlemsstaternes havne, uanset hvilket flag de fører, kan kun garanteres, hvis medlemsstaterne forlanger, at de lever effektivt op til en række sikkerhedsbestemmelser som forudsætning for, at de må sejle i fast rutefart på medlemsstaternes havne;

dette direktiv er rettet til medlemsstaterne i deres egenskab af værtsstater, og de forpligtelser, der pålægges dem, er baseret på havnestaters specifikke forpligtelser i fuld overensstemmelse med De Forenede Nationers havretskonvention af 1982 (UNCLOS);

foranstaltninger på EF-plan er den bedste måde, hvorpå man kan sikre obligatorisk håndhævelse af en række principper, der er vedtaget inden for IMO, samtidig med at man undgår konkurrencefordrejning mellem forskellige havne i EF og mellem ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer;

med det formål at forbedre sikkerheden og undgå konkurrencefordrejning bør de fælles sikkerhedskrav gælde for ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, der sejler i fast rutefart på både udenrigsruter og indenrigsruter i havområder, hvor det helt klart er praktisk gennemførligt at anvende direktivet, uanset hvilket flag de fører, medens medlemsstaterne har mulighed for at udvide anvendelsesområdet til at omfatte skibe, der sejler i andre havområder, hvis det er praktisk gennemførligt;

selskaber bør på forhånd kende alle de sikkerhedsrelaterede betingelser, de skal opfylde for at drive deres ro-ro-færger og højhastighedsfartøjer i rutefart i EF; selskaber, som driver ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, der er fundet i overensstemmelse med direktivets krav, bør ikke forhindres i at drive fast rutetrafik inden for EF og bør underrettes behørigt herom;

dette direktiv griber ikke ind i en medlemsstats forpligtelse og ret til at inspicere skibe og fartøjer i henhold til bestemmelserne i artikel 5 i Rådets direktiv 95/21/EF af 19. juni 1995 om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (2) (havnestatskontrol);

medlemsstater bør samarbejde om at opfylde deres forpligtelser som værtsstater;

det er nødvendigt at fastsætte ensartede krav til syn og certificering, der foretages af flagstaterne; medlemsstaterne kan finde det nødvendigt kun at overdrage disse opgaver til anerkendte organisationer, der opfylder kravene i Rådets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse hermed (3);

alle ro-ro-færger, der besejler havne i EF, bør både under bygningen og i hele deres levetid opfylde de relevante klassifikationsstandarder med hensyn til skrogstyrke, hoved- og hjælpemaskineri og elektriske og automatiske anlæg og bør være monteret med en sort boks (VDR), der opfylder de relevante internationale krav;

regionale krav til stabilitet bør gælde entydigt for alle ro-ro-færger, der sejler i den pågældende region, uanset hvilket flag de fører og uanset sejladsens karakter;

det er selskabernes ansvar som en betingelse for at besejle havne i EF i fast rutefart at kunne fremlægge bevis for, at direktivets krav er overholdt, og at sikre, at medlemsstater kan deltage fuldt ud i alle efterforskninger af skibsulykker i overensstemmelse med bestemmelserne i IMO-koden for efterforskning af ulykker til søs;

det er nødvendigt at kontrollere, at ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer overholder kravene, ved hjælp af specifikke syn, der varetages af værtsstaterne på grundlag af ensartede procedurer og detaljerede retningslinjer, og som bør udføres af et hold skibsinspektører, før disse færger og fartøjer indsættes på en rute, der er omfattet af kravene i dette direktiv, og derefter med jævne mellemrum;

for at mindske den arbejdsbyrde for selskaberne, der er forbundet med at kontrollere, at skibe og fartøjer opfylder kravene, bør der tages behørigt hensyn til deres drifts- og vedligeholdelsesplaner samt til dokumentation for godkendelse til drift på tilsvarende ruter; skibe og fartøjer, der er blevet synet og godkendt af værtsstaten, bør ikke underkastes udvidede inspektioner i henhold til direktiv 95/21/EF;

medlemsstaterne bør sikre, at deres nationale retssystem gør det muligt for dem og alle andre medlemsstater med en væsentlig interesse i efterforskningen af en skibsulykke at deltage i eller samarbejde om sådanne efterforskninger på grundlag af bestemmelserne i IMO-koden for efterforskning af ulykker til søs, og resultatet af sådanne efterforskninger bør offentliggøres i behørigt omfang i betragtning af den store offentlige interesse omkring ulykker, der involverer passagertrafik;

et sæt ledsageforanstaltninger, der træffes af medlemsstaterne, vil kunne sikre en konsekvent og effektiv iværksættelse af kravene fra både værtsstaters og selskabers side;

Kommissionen er forpligtet til at sikre det fornødne tilsyn med dette direktivs gennemførelse og med, at alle oplysninger om et skib eller fartøj, der er omfattet af dette direktiv, er tilgængelige for alle parter, der har en klar interesse i disse skibes og fartøjers drift, på en overskuelig database, der oprettes af Kommissionen;

det er nødvendigt at sikre, at alle stater, der er involveret i sejlads på havne i EF, opfylder de samme krav vedrørende sikker drift af ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer og vedrørende efterforskning af ulykker til søs; disse krav strider ikke imod UNCLOS, og tredjelande, der er involveret i driften af ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, som er omfattet af dette direktiv, bør af medlemsstaterne informeres om de krav, som i henhold til EF-lovgivningen stilles til selskaber, der ønsker at drive rutetrafik på havne i EF;

der er behov for, at et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne bistår Kommissionen med gennemførelsen af dette direktiv i praksis; det udvalg, der er nedsat ved artikel 12 i Rådets direktiv 93/75/EØF af 13. september 1993 om mindstekrav til skibe, som er på vej til eller fra Fællesskabets søhavne med farligt eller forurenende gods (4), kan varetage den funktion;

dette udvalg kan tilpasse visse af dette direktivs bestemmelser for at tage hensyn til fremtidige ændringer i SOLAS-konventionen, som måtte træde i kraft, og sikre ensartet iværksættelse af ændringer i visse IMO-resolutioner -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1 Formål

Formålet med dette direktiv er at fastsætte betingelser for sikker drift af ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer i rutefart på havne i EF's medlemsstater og at sikre medlemsstaterne ret til gennemføre, deltage i eller samarbejde om alle efterforskninger af ulykker eller uheld til søs på disse ruter.

Artikel 2 Definitioner

I dette direktiv og dets bilag forstås ved:

a) »ro-ro-færge«: et søgående passagerskib, der er indrettet, så køretøjer eller tog kan køres direkte om bord og fra borde, og som kan medtage flere end tolv passagerer

b) »højhastighedspassagerfartøj«: et hurtigtgående fartøj som defineret i regel X/1 i SOLAS-konventionen af 1974 med de på datoen for dette direktivs vedtagelse gældende ændringer, og som befordrer flere end tolv passagerer

c) »SOLAS-konventionen af 1974«: den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen med de på datoen for dette direktivs vedtagelse gældende protokoller og ændringer

d) »kode for højhastighedsfartøjer«: den internationale kode for sikkerhed ved højhastighedsfartøjer, som er indeholdt i den af IMO's Komité for Sikkerheden på Søen vedtagne resolution MSC 36(63) af 20. maj 1994 med de på datoen for dette direktivs vedtagelse gældende ændringer

e) »rutefart«: en række sejladser med ro-ro-færger eller højhastighedspassagerfartøjer, der gennemføres mellem de samme to eller flere punkter

1) enten i henhold til en offentliggjort fartplan

2) eller med en sådan regelmæssighed eller hyppighed, at det fremtræder som en systematisk række sejladser

f) »havområde«: et område som defineret i artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 98/. . ./EF om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe

g) »certifikater«: for ro-ro-færger et sikkerhedscertifikat for passagerskibe udstedt enten i henhold til bestemmelserne i SOLAS-konventionen af 1974 eller i henhold til direktiv 98/. . ./EF om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe, og for højhastighedspassagerfartøjer et sikkerhedscertifikat for højhastighedspassagerfartøjer og en driftstilladelse til et højhastighedspassagerfartøj udstedt i henhold til bestemmelserne i koden for højhastighedspassagerfartøjer, tillige med de relevante dokumenter for udrustningen og i givet fald undtagelsescertifikater

h) »undtagelsescertifikat«: et certifikat udstedt i henhold til regel I A/12(a)(vi) i SOLAS-konventionen af 1974

i) »flagstatens administration«: de kompetente myndigheder i den stat, hvis flag ro-ro-færgen eller højhastighedspassagerfartøjet har ret til at føre

j) »værtsstat«: en medlemsstat, hvis havne besejles i fast rutefart af en ro-ro-færge eller et højhastighedspassagerfartøj

k) »udenrigsfart«: en sejlads fra en havn i en medlemsstat til en havn uden for den pågældende medlemsstat eller omvendt

l) »indenrigsfart«: sejlads i havområder fra en havn i en medlemsstat til samme havn eller en anden havn i samme medlemsstat

m) »anerkendt organisation«: en organisation, der er anerkendt i overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 94/57/EF om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse hermed

n) »selskab«: et selskab, der driver en eller flere ro-ro-færger, og hvortil der er udstedt et overensstemmelsesdokument i henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 3051/95 af 8. december 1995 om sikkerhedsledelse af ro-ro-passagerfærger, eller som driver højhastighedspassagerfartøjer, og hvortil der er udstedt et overensstemmelsesdokument i henhold til regel IX/4 i SOLAS-konventionen af 1974 med de på datoen for dette direktivs vedtagelse gældende ændringer

o) »kode for efterforskning af ulykker til søs«: den kode for efterforskning af ulykker og uheld til søs, som er vedtaget af IMO ved forsamlingens resolution A.849(20) af 27. november 1997

p) »specifikke syn«: et syn udført af værtsstaten som anført i artikel 7

q) »skibsinspektør«: en offentligt ansat eller anden person, som er behørigt autoriseret af de kompetente myndigheder i en medlemsstat til at udføre syn og inspektioner i tilknytning til certifikaterne, og som opfylder de i bilag VI fastsatte kriterier for kvalifikationer og uafhængighed

r) »fejl og mangler«: forhold, der findes ikke at være i overensstemmelse med kravene i dette direktiv.

Artikel 3 Direktivets anvendelsesområde

1. Dette direktiv finder anvendelse på alle ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, der drives i fast rutefart på en havn i en medlemsstat, uanset hvilket flag de fører, når de sejler i udenrigsfart eller i indenrigsfart i havområder af klasse A.

2. En medlemsstat kan, så vidt det er praktisk muligt, anvende dette direktiv på ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, der sejler i indenrigsfart i andre havområder end de i stk. 1 anførte. I så fald finder de relevante regler anvendelse på alle ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, der drives på samme vilkår uden forskelsbehandling med hensyn til flag, nationalitet eller selskabets hjemsted.

Artikel 4 Anvendelse

1. Hver værtsstat sikrer, at selskaber, der driver eller ønsker at drive ro-ro-færger eller højhastighedspassagerfartøjer i fast rutefart på en eller flere af dens havne, som en forudsætning for at få tilladelse dertil overholder bestemmelserne i artikel 6, samt at disse selskabers skibe eller fartøjer opfylder kravene i artikel 5.

2. En værtsstat, som efter kontrol i overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, finder det godtgjort, at kravene i stk. 1 er opfyldt, bekræfter dette skriftligt over for selskabet og må ikke med henvisning til dette direktiv nægte selskabet tilladelse til at drive sit skib eller fartøj på den pågældende rute.

3. En værtsstat nægter et selskab tilladelse til at drive en ro-ro-færge eller et højhastighedspassagerfartøj i fast rutefart på en eller flere af dens havne:

- hvis de i artikel 5 og 6 anførte betingelser ikke er opfyldt, eller

- hvis den ikke af flagstaten er blevet konsulteret vedrørende betimeligheden af undtagelser, der er givet, som omhandlet i artikel 10, stk. 1, eller

- hvis fejl og mangler, der er konstateret ved et af de i artikel 7 anførte specifikke syn, ikke er udbedret tilfredsstillende i overensstemmelse med artikel 8, stk. 6, eller

- af de i bilag II anførte grunde.

4. Hvis en værtsstat i henhold til stk. 3 har besluttet at nægte selskabet tilladelse til at drive et skib eller fartøj i fast rutefart, underretter den med en begrundet beslutning selskabet herom samt om dets klageadgang. En klage har ikke automatisk opsættende virkning.

5. Værtsstater, der er involveret i samme rutefart, holder kontakt med hinanden med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i denne artikel.

Artikel 5 Krav til ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer

1. Ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer skal:

a) medføre gyldige certifikater udstedt af flagstatens administration eller af en anerkendt organisation, der handler på dens vegne

b) synes med henblik på udstedelse af certifikater i overensstemmelse med de relevante procedurer og retningslinjer, der er knyttet som bilag til IMO-forsamlingens resolution A.746(18) om retningslinjer for syn i henhold til den harmoniserede ordning for syn og certificering, og som er gældende på datoen for dette direktivs vedtagelse, eller med procedurer, der er udformet med samme formål.

2. Ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer skal:

a) være i overensstemmelse med de standarder, der er specificeret for klassifikation i reglerne fra en anerkendt organisation eller regler, der af flagstatens administration accepteres som ækvivalente hermed, vedrørende konstruktion og vedligeholdelse af skrog, maskineri, elektriske installationer og kontrolanlæg

b) være udstyret med en sort boks (VDR), der kan levere informationer til brug for en eventuel efterforskning af en ulykke. Denne sorte boks skal opfylde de standarder for ydeevne, der er fastsat i IMO-forsamlingens resolution A.861(20) af 27. november 1997, og være i overensstemmelse med de afprøvningsstandarder, der er fastsat i IEC-standard nr. 61996. Der kan dog for sorte bokse, der skal monteres om bord på ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, der er bygget før dette direktivs vedtagelse, gives dispensation for nogle af kravene. Sådanne dispensationer og de vilkår, på hvilke de kan gives, vedtages i henhold til den i artikel 12 fastsatte procedure.

3. Ro-ro-færger skal opfylde de særlige krav til stabilitet, der er vedtaget på regionalt plan og meddelt Kommissionen i henhold til Rådets direktiv 83/189/EØF, tillige med de fælles fortolkninger, der måtte blive vedtaget i henhold til den i artikel 12 fastsatte procedure, når de sejler i den region, der er omfattet af sådanne regionale regler.

Artikel 6 Krav til selskaberne

1. Selskaberne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de særlige krav, der er fastsat i bilag I til dette direktiv, overholdes, og fremlægger i overensstemmelse med de i artikel 10, stk. 5, anførte procedurer for de værtsstater, som er involveret i rutefarten, bevis for, at bestemmelserne i dette stykke og i artikel 5 er overholdt.

2. Selskaberne må ikke forhindre værtsstater eller en medlemsstat med en væsentlig interesse i sagen i at gennemføre, fuldt ud deltage i eller samarbejde om enhver efterforskning af en ulykke eller et uheld til søs, som defineret i koden for efterforskning af ulykker til søs, eller nægte dem adgang til informationer, der er hentet fra den sorte boks på deres færge eller fartøj, som er involveret i en sådan ulykke eller et sådant uheld.

3. For så vidt angår skibe og fartøjer, der fører et tredjelands flag, underretter selskabet værtsstaterne om, at den pågældende flagstats administration har accepteret selskabets forpligtelse til at opfylde de af værtsstaterne fastsatte krav som en betingelse for at kunne besejle en eller flere af deres havne i fast rutefart.

Artikel 7 Kontrol af dokumentation for kravenes opfyldelse

1. Hver værtsstat kontrollerer gyldigheden af den dokumentation, der forelægges i henhold til artikel 5 og artikel 6, stk. 1, og udfører førstegangssyn i overensstemmelse med retningslinjerne i bilag III for at forvisse sig om, at ro-ro-færgen eller højhastighedspassagerfartøjet opfylder alle betingelserne for at sejle i fast rutefart på en eller flere af dens havne.

2. Kontrollen af gyldigheden af den dokumentation for overensstemmelse, der fremlægges i henhold til artikel 5 og artikel 6, stk. 1, samt det i stk. 1 anførte førstegangssyn, foretages enten inden, skibet eller fartøjet indsættes på en sådan rute, eller senest tolv måneder efter den i artikel 15, stk. 1, anførte dato, såfremt skibet eller fartøjet i forvejen sejler i fast rutefart på medlemsstaternes havne på den pågældende dato.

Når de involverede værtsstater over for selskabet har bekræftet, at en ro-ro-passagerfærge eller et højhastighedspassagerfartøj, der sejler i fast rutefart, opfylder kravene for at besejle den pågældende rute, og ro-ro-passagerfærgen eller højhastighedspassagerfartøjet skal indsættes på en anden rute, der involverer en anden værtsstat, tager denne værtsstat størst muligt hensyn til de tidligere udstedte godkendelser for skibet eller fartøjet. Såfremt denne anden værtsstat finder disse tidligere godkendelser fyldestgørende, og driftsvilkårene for ruterne er de samme, kan den fritage skibet eller fartøjet for et førstegangssyn, inden det indsættes på den anden rute.

3. Værtsstater foretager også et specifikt syn i overensstemmelse med retningslinjerne for førstegangssyn i bilag III hver gang, der på ro-ro-færgen eller højhastighedspassagerfartøjet foretages større reparationer, ombygninger eller forandringer, eller hvis der sker ændringer i ledelse eller flag eller overførsel til en anden klasse.

4. Ud over førstegangssyn foretages der to uvarslede specifikke syn i overensstemmelse med retningslinjerne i bilag III i certifikaternes gyldighedsperiode. Mindst et af disse uvarslede syn finder sted under en rutesejlads med ro-ro-færgen eller højhastighedspassagerfartøjet.

5. Ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, der har gennemgået specifikke syn til den eller de involverede værtsstaters tilfredshed, skal af den eller disse værtsstater fritages for udvidede inspektioner som anført i artikel 7, stk. 4, i direktiv 95/21/EF og fra udvidede inspektioner udelukkende begrundet i, at de tilhører kategorien »passagerskibe«, som anført i bilag V.3 og i artikel 7, stk. 1, i samme direktiv.

Artikel 8 Procedurer vedrørende specifikke syn

1. Administrationerne i to eller flere værtsstater, der er involveret i et specifikt syn af samme skib eller fartøj, samarbejder med hinanden. De specifikke syn foretages af et hold bestående af skibsinspektører fra den eller de involverede værtsstater. Ved et førstegangssyn omfatter holdet også en tilsynsførende fra en anerkendt organisation. Dette hold vurderer ud fra et fagligt skøn og under hensyntagen til retningslinjerne i bilag V, hvorvidt ro-ro-færgen eller højhastighedspassagerfartøjet opfylder kravene i artikel 5 og artikel 6, stk. 1. De indberetter konstaterede fejl og mangler til værtsstaternes administrationer.

2. Værtsstater indbyder, hvis et selskab anmoder derom, administrationen i flagstaten, hvis denne ikke er værtsstat, til at være repræsenteret ved ethvert specifikt syn i henhold til bestemmelserne i dette direktiv.

3. Værtsstater tager ved planlægningen af et førstegangssyn behørigt hensyn til drifts- og vedligeholdelsesplanen for skibet eller fartøjet.

4. Resultaterne af de specifikke syn registreres i en rapport, hvis udformning fastlægges i henhold til proceduren i artikel 12.

5. I tilfælde af varig uoverensstemmelse mellem værtsstater om opfyldelsen af kravene i artikel 5 og artikel 6, stk. 1, meddeler administrationen i en værtsstat, der er involveret i et førstegangssyn, omgående Kommissionen årsagerne til uoverensstemmelsen.

Medmindre Kommissionen inden en måned får meddelelse om, at de berørte værtsstater er nået til enighed, tager den skridt til at træffe en beslutning i overensstemmelse med proceduren i artikel 12.

6. Såfremt der konstateres fejl og mangler, kræver værtsstaterne, at selskabet træffer de nødvendige foranstaltninger til at udbedre dem omgående eller inden en nærmere fastsat rimelig frist, hvis de ikke indebærer umiddelbart fare for skibets eller fartøjets og dets besætnings og passagerers sikkerhed. Når fejlene og manglerne er udbedret, kontrollerer de berørte værtsstater, at det er sket til deres fulde tilfredshed, og hvis dette ikke er tilfældet, nedlægger de i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, forbud mod at lade færgen eller fartøjet sejle.

Artikel 9 Efterforskning af ulykker

1. Medlemsstaterne fastlægger inden for rammerne af deres respektive nationale retssystemer retsregler, som giver dem selv og alle andre medlemsstater med væsentlig interesse i sagen mulighed for at gennemføre, deltage i eller samarbejde om alle efterforskninger af ulykker eller uheld til søs, som involverer ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer i fast rutefart på deres havne, for hvilke de er ansvarlige i henhold til dette direktiv.

2. Medlemsstater, der gennemfører, deltager i eller samarbejder om sådanne efterforskninger, sikrer, at efterforskningen afsluttes så effektivt og hurtigt som muligt og under hensyntagen til koden for efterforskning af ulykker til søs.

3. Rapporter indeholdende resultaterne af sådanne efterforskninger offentliggøres og meddeles Kommissionen.

Artikel 10 Ledsageforanstaltninger

1. Medlemsstater, der udsteder eller anerkender et undtagelsescertifikat, arbejder sammen med den involverede værtsstat eller flagstatens administration om forud for førstegangssynet at løse eventuelle uoverensstemmelser om betimeligheden af undtagelserne.

2. Medlemsstaterne etablerer de nødvendige kystbaserede navigationsstyringssystemer og andre informationsordninger for at bistå ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer med at gennemføre rutefarten eller den del af den, for hvilken de er ansvarlige, tilstrækkeligt sikkert.

3. Ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, der sejler i fast rutefart på medlemsstaternes havne, forsynes med et identifikationsnummer i overensstemmelse med den IMO-skibsidentifikationsnummerordning, der er vedtaget ved IMO-resolution A.600(15).

4. Hver medlemsstat forsyner med jævne mellemrum Kommissionen med ajourførte data, som anført i bilag IV, for alle ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, der sejler i fast rutefart på dens havne. Hvis to eller flere værtsstater er involveret i rutefarten, kan dataene leveres af den ene af disse værtsstater.

5. Medlemsstaterne fastsætter og opretholder i overensstemmelse med deres nationale lovgivning passende procedurer for:

- hurtig kontrol af dokumentationen for og tilrettelæggelsen af førstegangssynet, som anført i artikel 7

- at nægte selskaber tilladelse til at drive ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer i fast rutefart på en eller flere af deres havne i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3

- klageadgang for selskaberne i henhold til artikel 4, stk. 4.

6. Medlemsstaterne sikrer, at selskaber, der driver ro-ro-færger eller højhastighedspassagerfartøjer i fast rutefart på deres havne, er i stand til at opretholde og implementere et integreret system for katastrofeberedskab om bord. Til dette formål baserer de sig på IMO-forsamlingens resolution A.852(20) om retningslinjer for en struktur for et integreret beredskabssystem. Hvis to eller flere medlemsstater er involveret som værtsstater i den faste rutefart, udarbejder de i fællesskab en beredskabsplan for de forskellige ruter.

7. Medlemsstaterne sikrer, at de i deres egenskab af værtsstat af flagstatens administration er blevet fuldt inddraget, før de udsteder driftstilladelse for højhastighedspassagerfartøjer i henhold til afsnit 1.9.3 i koden for højhastighedspassagerfartøjer. De sikrer, at der fastsættes eller opretholdes de driftsmæssige restriktioner, som er påkrævet på grund af lokale forhold og nødvendige for at beskytte liv, naturressourcer og kystaktiviteter, og de træffer foranstaltninger til at sikre effektiv håndhævelse af sådanne restriktioner.

Artikel 11 Støtteforanstaltninger

1. Kommissionen opretter og vedligeholder en database indeholdende alle de data, medlemsstaterne leverer i henhold til artikel 10, stk. 4. Dataene er tilgængelige for alle berørte flagstatsadministrationer og værtsstater. Det selskab, der er ansvarligt for en ro-ro-færge eller et højhastighedspassagerfartøj, som er omfattet af dette direktiv, samt andre parter med en væsentlig interesse i ro-ro-færgens eller højhastighedspassagerfartøjets drift, har ligeledes adgang til dataene på vilkår, der fastsættes i henhold til proceduren i artikel 12.

2. Medlemsstaterne underretter tredjelande, hvem der påhviler forpligtelser som flagstat eller forpligtelser svarende til en værtsstats for ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer, der er omfattet af dette direktiv, og som sejler mellem en medlemsstats havn og en havn i et tredjeland, om de krav, der ved dette direktiv pålægges alle selskaber, der driver fast rutetrafik på en havn i EF.

Artikel 12 Udvalg

Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 12, stk. 1, i direktiv 93/75/EØF. Udvalget fungerer som foreskrevet i samme artikels stk. 2 og 3.

Artikel 13 Ændringsprocedure

Dette direktiv kan ændres efter den i artikel 12 fastsatte procedure, så bilagene kan tilpasses for at tage hensyn til relevante ændringer i konventioner og EF-instrumenter, der er omhandlet i dette direktiv, nye EF-instrumenters ikrafttræden samt alle IMO-resolutioner, der anses for væsentlige for indførelsen eller forbedring af den ved dette direktiv foreskrevne ordning.

Artikel 14 Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter selv sanktionerne for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv, og træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at sanktionerne gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, rimelige og præventive.

Artikel 15 Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 2000 og underretter omgående Kommissionen herom.

Bestemmelserne i artikel 5, stk. 2, litra b), finder anvendelse senest [30] måneder efter datoen for offentliggørelsen af IEC-standard nr. 61996 [dog tidligst den 1. januar 2002].

2. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

3. Medlemsstaterne meddeler omgående Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.

Artikel 16 Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 17 Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne og Kommissionen.

(1) EFT C 379 af 31.12.1994, s. 8.

(2) EFT L 157 af 7.7.1995, s. 1.

(3) EFT L 319 af 12.12.1994, s. 20.

(4) EFT L 247 af 5.10.1993, s. 19.

BILAG I

SPECIFIKKE KRAV, SOM SELSKABERNE SKAL OPFYLDE (som anført i artikel 6, stk. 1)

Selskaberne skal om bord på deres ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer sikre:

- at skibsføreren, før skibet eller fartøjet begynder at sejle, får fyldestgørende informationer om adgangen til kystbaserede navigationsstyringssystemer og andre informationssystemer, der kan bistå ham med at føre skibet eller fartøjet sikkert, og at han deltager i de navigationsstyrings- og informationssystemer, der indføres af medlemsstaterne

- at de relevante bestemmelser i afsnit 2-6 i MSC-cirkulære 699 - Reviderede retningslinjer for instruktioner vedrørende passagerers sikkerhed - anvendes

- at en oversigt med arbejdsgangene om bord er opslået på et let tilgængeligt sted og indeholder mindst:

a) arbejdsplanen til søs og i havn, og

b) angivelse af den maksimale sammenhængende arbejdstid eller den krævede minimumshviletid

- at skibsføreren ikke hindres i at træffe enhver afgørelse, som efter hans faglige skøn er nødvendig for sikker navigation og drift, især i hårdt vejr og høj sø

- at skibsføreren registrerer navigationsaktiviteter og uheld, som er af betydning for navigationssikkerheden

- at enhver form for beskadigelse eller varig bøjning af ydre porte og omgivende yderklædning, som kan påvirke færgens eller fartøjets integritet, samt alle fejl og mangler ved sikringsanordninger for sådanne porte, omgående rapporteres både til flagstatsadministrationen og til værtsstaten og omgående udbedres til deres tilfredshed

- at der foreligger en ajourført sejladsplan, inden ro-ro-færgen eller højhastighedspassagerfartøjet afsejler. Ved udarbejdelsen af sejladsplanen tages der behørigt hensyn til retningslinjerne i MSC-resolution . . .(70) om retningslinjer for sejladsplaner

- at generel information om servicefaciliteter og assistance til ældre og handicappede om bord bekendtgøres for passagererne og formidles i en udformning, som kan opfattes af synshæmmede.

BILAG II

YDERLIGERE BEGRUNDELSER FOR AT NÆGTE ET SELSKAB TILLADELSE TIL AT DRIVE EN RO-RO-FÆRGE ELLER ET HØJHASTIGHEDSPASSAGERFARTØJ (som anført i artikel 4, stk. 3)

Konstateret manglende overholdelse af de forpligtelser, der er fastsat i:

- Rådets direktiv 93/75/EØF, som ændret, eller

- Rådets direktiv 94/58/EF, som ændret, eller

- Rådets forordning (EF) nr. 3051/95, som ændret.

BILAG III

RETNINGSLINJER FOR SPECIFIKKE SYN (som anført i artikel 7)

1. Førstegangssynet skal sikre, at lovfæstede krav, især krav vedrørende lastning, stabilitet, brandsikring, det maksimale antal passagerer, redningsmidler og transport af farligt gods, er opfyldt, og skal med henblik herpå, og hvor det i øvrigt måtte være relevant, mindst omfatte:

- igangsætning af nødgenerator

- inspektion af nødbelysning

- inspektion af nødstrømkilden til radioanlæg

- prøvning af højtaleranlæg

- brandøvelse, herunder demonstration af evnen til at benytte brandmandsudstyr

- funktionsprøvning af nødbrandpumpe med to brandslanger tilsluttet hovedbrandledningen

- prøvning af fjernstyret nødstop for brændselsforsyning til kedler og hoved- og hjælpemaskineri samt for ventilationsanlæg

- prøvning af fjernstyring og lokal styring af lukningen af brandspjæld

- prøvning af brandmelde- og alarmsystemer

- prøvning af branddøres evne til at lukke tæt

- funktionsprøvning af lænsepumper

- lukning af vandtætte skotdøre både fra lokale og fjernbetjente kontrolpositioner

- demonstration af, at nøglepersoner i besætningen er bekendt med havarikontrolplanen

- affiring af mindst én søværts redningsbåd og udsætning af mindst ét overlevelsesfartøj, igangsætning og prøvning af deres fremdrifts- og styresystem og ombordtagning fra vandet og placering i fastgjort position om bord

- kontrol af fortegnelsen over alle overlevelsesfartøjer og redningsbåde

- prøvning af skibets eller fartøjets styremaskine og hjælpestyremaskine.

Førstegangssynene skal omfatte en kontrol af, at skibets eller fartøjets skrog, hoved- og hjælpemaskineri samt elektriske og automatiske anlæg er konstrueret og vedligeholdt i overensstemmelse med de standarder, der er specificeret for klassifikationen i reglerne fra en anerkendt organisation. Ved alle efterfølgende specifikke syn kontrolleres det, at disse standarder fortsat er overholdt.

2. Alle specifikke syn skal, hvor det måtte være relevant, omfatte de i punkt 1 anførte prøvninger samt kontrol af planer for vedligeholdelsessystemet om bord.

Ved alle specifikke syn skal man være opmærksom på, om besætningsmedlemmerne er fortrolige med og tilstrækkeligt trænede i sikkerhedsprocedurer, katastrofeberedskabsprocedurer, vedligeholdelse, sikker bemanding, arbejdsmetoder, passagerers sikkerhed, procedurer på broen og operationer, der involverer last og køretøjer. Søfolks evne til at forstå og i givet fald give ordrer og instruktioner og rapportere tilbage på det fælles arbejdssprog, som er anført i skibets logbog, kontrolleres. Dokumentationen for, at besætningsmedlemmerne har fuldført en særlig uddannelse, kontrolleres, især med hensyn til:

- uddannelse i at lede en større menneskemængde

- træning i de forskellige procedurer

- sikkerhedsuddannelse for besætningsmedlemmer, der yder direkte sikkerhedsbistand til passagerer i passagerrummene og især til ældre og handicappede i en nødsituation, og

- krisestyring og uddannelse i menneskelig adfærd.

Det specifikke syn omfatter en vurdering af træthed og af, hvorvidt vagtskemaerne medfører urimelig træthed for især det vagthavende mandskab. Til dette formål anvendes vagtskemaerne, som skal være opslået, til at kontrollere, om hviletidsreglerne overholdes.

3. Ved kontrollen af certifikater for besætningsmedlemmernes kompetence anerkendes certifikater udstedt af tredjelande kun, hvis de er i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets direktiv 94/58/EF, som ændret, og kun såfremt de pågældende lande figurerer på IMO's »hvide« liste.

4. Bilag V indeholder de retningslinjer, som skibsinspektører bør følge ved de specifikke syn.

BILAG IV

OPLYSNINGER, DER SKAL MEDDELES KOMMISSIONEN (som anført i artikel 10, stk. 4)

Skibets navn

Flag

Ejerforhold

Selskab

IMO-identifikationsnummer

Klassifikationssymboler, -mærker og -tegn og registreringsnummer i selskabets registerbog

Lovfæstede certifikater (datoer, gyldighed, undtagelser)

Synsrapporter fra flagstat og klassifikationsselskaber

Rapporter fra specifikke syn

Besætningens kvalifikationer

Driftsmæssige begrænsninger

Rapporter om fejl og mangler og tilbageholdelser i henhold til Rådets direktiv 95/21/EF.

BILAG V

RETNINGSLINJER FOR SKIBSINSPEKTØRER, DER SKAL UDFØRE SPECIFIKKE SYN (som anført i artikel 8, stk. 1)

1. Information om passagerer

Undersøgelse af, hvordan man sikrer sig, at det antal passagerer, hvortil skibet er certificeret, ikke overstiges, og at systemet til registrering af information om passagerer overholder forskrifterne og virker efter hensigten. Undersøgelse af, hvordan information om det samlede antal passagerer formidles videre til skibsføreren og i givet fald, hvordan passagerer, der rejser tur/retur uden at gå i land, indregnes i det samlede antal passagerer på tilbageturen.

2. Information om lastning og stabilitet

Kontrol af, at der dér, hvor det er relevant, monteres og anvendes trækmålere, og om at der er truffet foranstaltninger til at sikre, at skibet ikke får for tung last, at den relevante inddelingslastelinje ikke står under vand. Kontrol af, at der foretages en last- og stabilitetsvurdering efter forskrifterne, at lastbiler og anden fragt vejes, hvis reglerne foreskriver det, og at tallene formidles til skibet til brug for vurderingen af last og stabilitet. Kontrol af, at havarikontrolplaner er opslået permanent, og at skibets officerer har fået udleveret hæfter med oplysninger om havarikontrol.

3. Sikkerhed før afsejling

Gennemgang af proceduren for sikring af skibet, før det lægger fra kaj, herunder bekræftende meldinger om, at alle vand- og vejrtætte porte i yderklædningen er lukket, og at alle porte til vogndæk er lukket, eller kun forbliver åbne, indtil bovvisiret er lukket; gennemgang af lukkeanordninger for porte i bov, agterstavn og sider samt montering af kontrollamper og tv-overvågning, der på broen viser, om de er åbne eller lukkede. Eventuelle vanskeligheder med kontrollampernes funktion, især kontakter ved porte og døre, skal efterprøves og registreres.

4. Sikkerhedsmeddelelser

Gennemgang af rutinemæssige sikkerhedsmeddelelsers udformning samt skiltning med instruktioner og vejledning i procedurer i nødsituationer på det eller de relevante sprog. Kontrol af, at der gives en rutinemæssig sikkerhedsmeddelelse ved rejsens start, som kan høres i alle offentlige rum, herunder på åbne dæk, hvortil passagerer har adgang.

5. Indførsler i logbogen

Gennemgang af logbogen for at sikre, at der indføres oplysninger om lukning af vand- og vejrtætte porte og døre i bov, agterstavn og andre steder, afprøvning af vandtætte inddelingsdøre, prøvning af styremaskine m.m. Kontrol af, at dybgang, fribord og stabilitet samt besætningens fælles arbejdssprog registreres i logbogen.

6. Farligt gods

Kontrol af, at enhver last af farligt eller forurenende gods fragtes i overensstemmelse med de relevante forskrifter og især, at der foreligger en erklæring om farligt og forurenende gods tillige med et manifest eller en stuvningsplan, der viser dets placering om bord, at det er tilladt at fragte det specielle gods med passagerskibe, og at det farlige og forurenende gods er korrekt mærket, etiketteret, stuvet, sikret og adskilt fra andet.

Kontrol af, at køretøjer med farligt og forurenende gods er korrekt mærket og sikret, at der, såfremt der fragtes farligt og forurenende gods, findes en kopi i land af det relevante manifest eller stuvningsplanen, at skibsføreren er bekendt med oplysningspligten i henhold til direktiv 93/75/EØF, som ændret, og med instruktionerne i de katastrofeprocedurer, der skal følges, og ydelse af førstehjælp, såfremt der sker et uheld, der involverer det farlige gods eller havforurenende stoffer. Kontrol af, at ventilationsanlægget på vogndækkene er i drift hele tiden og skrues op, når køretøjernes motorer er i gang, og at det på broen kan aflæses, at ventilationsanlægget på vogndækket er i drift.

7. Sikring af lastbiler

Gennemgang af, hvordan lastbiler sikres, f.eks. ved blokstuvning eller surring af de enkelte køretøjer, og hvorvidt der findes tilstrækkeligt mange støttepunkter. Gennemgang af arrangementer til sikring af lastbiler, når der sejles i hårdt vejr eller forventes hårdt vejr. I givet fald også gennemgang af, hvordan busser og motorcykler sikres. Konstatering af, om skibet har en lastsikringsmanual.

8. Vogndæk

Undersøgelse af, om rum i særlige kategorier og ro-ro-lastrum inspiceres løbende eller overvåges via et tv-overvågningssystem, så der kan holdes øje med køretøjernes bevægelser i hårdt vejr, og om passagerer imod reglerne opholder sig på vogndækket. Kontrol af, at branddøre og indgange holdes lukket, og at der er opsat skilte for at holde passagererne ude fra vogndækkene, mens skibet sejler.

9. Lukning af vandtætte døre

Kontrol af, at reglerne i skibets operationelle instruktioner for vandtætte inddelingsdøre overholdes, at der foretages de nødvendige afprøvninger, at kontrollen på broen med de vandtætte døre om muligt står på »lokal« kontrol, at dørene holdes lukket ved nedsat sigtbarhed og i alle farlige situationer, og at besætningen er instrueret i, hvordan dørene skal betjenes, og er bekendt med de risici, der er forbundet med forkert brug af dørene.

10. Brandpatruljer

Det skal konstateres, om der opretholdes en effektiv patruljering, således at ethvert udbrud af brand opdages hurtigt. Det bør omfatte rum i særlige kategorier, hvor der ikke er monteret et fast brandvisnings- og -alarmsystem, med angivelse af, at disse rum kan patruljeres som anført i punkt 8.

11a. Kommunikation i nødsituationer

Kontrol af, at der er tilstrækkeligt mange besætningsmedlemmer i overensstemmelse med mønstringsrullen til at bistå passagerer i nødsituationer, og at de er let kendelige og i stand til at kommunikere med passagererne i en nødsituation, idet der skal tages hensyn til en hensigtsmæssig kombination i fornødent omfang af følgende faktorer:

a) det eller de sprog, der tales af hovedparten af passagerer på en bestemt rute

b) sandsynligheden for, at beherskelse af et elementært engelsk ordforråd til formidling af grundlæggende instruktioner kan sikre kommunikationen med en passager, der har brug for assistance, uanset om passageren og det pågældende besætningsmedlem taler samme sprog

c) eventuelt behov for at kunne kommunikere i en nødsituation med andre midler (f.eks. ved demonstration, hånd- og fingertegn eller henvisning til placeringen af instruktioner, mønstringssteder, redningsmidler eller evakueringsveje, såfremt der ikke kan kommunikeres mundtligt)

d) i hvilket omfang der er givet passagererne fyldestgørende sikkerhedsinstruktioner på deres modersmål

e) de sprog, på hvilke meddelelser i nødsituationer udsendes via højtaleranlægget i en nødsituation eller under en øvelse for at give passagererne den nødvendige vejledning og gøre det lettere for besætningsmedlemmerne at assistere passagererne.

11b. Fælles arbejdssprog for besætningsmedlemmer

Det kontrolleres, at der anvendes et fælles arbejssprog for at sikre, at besætningsmedlemmerne fungerer effektivt i sikkerhedsanliggender, samt at dette arbejdssprog er registreret i skibets logbog.

12. Sikkerhedsudstyr

Kontrol af, at redningsmidler og brandbekæmpelsesudstyr, herunder branddøre og andre former for strukturelle brandsikringsmidler, som let kan inspiceres, vedligeholdes, og at brandbekæmpelsesplaner er opslået permanent, eller at skibets officerer har fået udleveret hæfter indeholdende tilsvarende information, at redningsveste er anbragt korrekt, og at placeringen af redningsveste til børn er tydeligt afmærket, at lastningen af køretøjer ikke forhindrer brandsikringsanordninger, nødafbrydere, kontrolanordninger til klapventiler osv., som måtte være placeret på vogndækkene, i at fungere.

13. Navigations- og radioudstyr

Kontrol af, at navigations- og radiokommunikationsudstyr, herunder EPIRB, er funktionsdygtig.

14. Ekstra nødbelysning

Kontrol af, at der er monteret ekstra nødbelysning i overensstemmelse med forskrifterne, og at fejl og mangler ved nødbelysningen registreres.

15. Flugtveje

Kontrol af, at afmærkningen er i overensstemmelse med gældende bestemmelser og illuminering af alle flugtveje via både hovedstrømkilden og nødstrømkilderne, at køretøjer ikke blokerer for flugtvejene, hvor disse krydser eller passerer vogndæk, og at alle udgange, især udgange fra toldfri butikker, som i visse tilfælde har vist sig at være blokeret af varestabler, holdes fri.

16. Driftsmanual

Kontrol af, at kopier af driftsmanualen er udleveret til skibsføreren og de ledende skibsofficerer, og at andre kopier er til rådighed for alle besætningsmedlemmer, og at der desuden findes checklister for klargøring til afsejling samt andre operationer.

17. Renholdelse af maskinrum

Kontrol af, at maskinrummet holdes rent, og at alle vedligeholdelsesprocedurer følges.

18. Bortskaffelse af affald

Kontrol af, at der findes tilfredsstillende ordninger for håndtering og bortskaffelse af affald.

19. Vedligeholdelsesplaner

Alle selskaber bør operere med specifikke stående ordrer omfattende planer for et vedligeholdelsessystem for alle sikkerhedsrelaterede områder, herunder døre og åbninger i bov, agterstavn og sider, samt lukkeanordninger for disse, men også omfattende vedligeholdelse af maskinrum og sikkerhedsudstyr. Der bør foreligge planer for periodisk prøvning af alle punkter for at opretholde det højest mulige sikkerhedsniveau. Der bør foreligge procedurer for registrering af fejl og mangler og bekræftelse af, at de er korrekt udbedret, således at skibsføreren og den udpegede person i land inden for selskabets ledelsesstruktur er bekendt med fejl og mangler og underrettes, når de er udbedret inden for en nærmere fastsat frist. Periodisk funktionsprøvning af lukkeanordninger for den indre og ydre bovport bør omfatte kontrollamper, overvågningsudstyr og eventuelle spygatter i rummene mellem bovvisiret og den indre port og især lukkemekanismerne og de dertil hørende hydrauliske systemer.

20. Under sejlads

Under sejlads bør det kontrolleres, at skibet ikke har taget for mange passagerer om bord, og at der forefindes siddepladser, samt at korridorer, trapper og nødudgange ikke blokeres af bagage eller passagerer, der ikke har kunnet finde siddeplads. Det bør også kontrolleres, at alle passagerer har forladt vogndækket, før skibet afsejler, og at de ikke får adgang til vogndækket igen før umiddelbart inden, skibet lægger til kaj.

BILAG VI

KRITERIER FOR SKIBSINSPEKTØRERS KVALIFIKATIONER OG UAFHÆNGIGHED (som anført i artikel 2, litra q))

1. Skibsinspektører skal af medlemsstatens kompetente myndigheder være bemyndiget til at udføre de i artikel 7 anførte specifikke syn.

2. Skibsinspektører skal enten

- have arbejdet mindst et år som flagstatsinspektør hos de kompetente myndigheder i en medlemsstat, hvor de har været beskæftiget med syn og certificering i overensstemmelse med SOLAS-konventionen af 1974, og

- være i besiddelse af:

a) bevis som skibsfører, som sætter dem i stand til at tage kommandoen over et skib på 1 600 BT og derover (jf. STCW, reg. II/2), eller

b) bevis som maskinchef, der sætter dem i stand til at udføre dette arbejde om bord på et skib, hvis hovedmaskineri har en maskineffekt på 3 000 kW og derover (jf. STCW, reg. III/2), eller

c) eksamensbevis fra en medlemsstat som skibsingeniør, maskiningeniør eller ingeniør med speciale inden for søfartsområdet og have arbejdet som sådan i mindst fem år.

- Skibsinspektører med de under litra a) eller b) nævnte uddannelser skal i en periode på mindst fem år have arbejdet til søs som dæksofficer eller maskinofficer,

eller

- have fuldført en relevant universitetsuddannelse eller en tilsvarende uddannelse i en medlemsstat, og

- være uddannet på og udgået fra en skole for skibsinspektører i en medlemsstat, og

- have arbejdet mindst to år som flagstatsinspektør hos de kompetente myndigheder i en medlemsstat, hvor de har været beskæftiget med syn og certificering i overensstemmelse med SOLAS-konventionen af 1974.

3. Skibsinspektører skal kunne kommunikere mundtligt og skriftligt med søfolk på det mest talte sprog til søs.

4. Skibsinspektører skal have passende kendskab til bestemmelserne i SOLAS-konventionen af 1974 og de relevante procedurer i dette direktiv.

5. Skibsinspektører, der udfører specifikke syn, må ikke have nogen kommerciel interesse hverken i det berørte selskab eller i et hvilket som helst andet selskab, der opererer på en fast rute til og fra den involverede værtsstat, eller i de inspicerede ro-ro-færger eller højhastighedspassagerfartøjer, og må heller ikke være ansat i eller udføre arbejde for ikke-statslige organisationer, som foretager lovfæstede syn eller klassifikationssyn af skibe eller udsteder certifikater herfor.

AFGØRELSE Nr. . . ./. . . TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG den . . . om ændring af bilag XIII (transport) til EØS-aftalen

DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og

ud fra følgende betragtninger:

Bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 8/96 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg (1);

Rådets direktiv 98/. . ./EF af . . . 1998 om betingelser for at drive ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer i fast rutefart i Fællesskabet (2) bør indarbejdes i aftalen -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Følgende indsættes efter punkt 56.c (»Rådets forordning (EF) nr. 3051/95«):

»56.d 395 L . . .: Rådets direktiv 98/. . ./EF af . . . 1998 om betingelser for at drive ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer i fast rutefart i Fællesskabet (EFT L . . .)«.

Artikel 2

Den islandske og norske udgave af direktiv 98/. . ./EF, som er vedlagt som bilag til de pågældende sprogs versioner af denne afgørelse, er autentiske.

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft den . . ., forudsat at de i aftalens artikel 103, stk. 1, omhandlede notifikationer er blevet meddelt Det Blandede EØS-Udvalg.

Artikel 4

Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.

(1) EFT L 102 af 25.4.1996, s. 51.

(2) EFT L . . ..