Nr. C 23/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1. 84 
Resultatet af afstemningen 
45 stemte for, 46 stemte imod, 18 undlod at stemme. 
Foranstaltninger på punkt 2.6. 
1. Titlen og første afsnit affattes således: 
»2.6. Konklusion 
Afdelingen kan erklære sig enig med Kommissionen i dennes konklusioner, som er anført 
sidst i årsberetningen, og hvori opregnes de økonomisk-politiske foranstaltninger, der bør 
iværksættes, såfremt de forudsætninger for en realisering er opfyldt, som Udvalget nævner i 
denne udtalelse og i udtalelsen om den økonomiske situation i Fællesskabet (medio 
1983) (')•« 
2. Mellem 2. og 3. afsnit indføjes følgende: 
»Der bør gøres en stor indsats for at nedbringe ledigheden og dens sociale og økonomiske 
omkostninger.« 
Begrundelse 
Udvalget, som skal afgive en udtalelse om Kommissionens økonomiske årsberetning, bør udtale 
sig om konklusionerne, således som Kommissionen anfører dem i resumé-form i slutningen af sin 
økonomiske årsberetning, hvilket ikke er tilfældet i det foreliggende forslag til udtalelse. 
Resultatet af afstemningen 
Et stort flertal stemte imod, 4 stemte for, 13 undlod at stemme. 
(') EFT nr. C 286 af 24. 10. 1983. 
Udtalelse oVn forslag til Rådets direktiv om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved 
at være udsat for kemiske, fysiske og biologiske agenser under arbejdet: støj 
(84/C 23/14) 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 289 af 5. november 1982, side 1. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 28. november 1982, i medfør af artikel 100 i traktaten om opret­
telse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale 
Udvalg om det nævnte emne. 
Procedure 
Afdelingen for sociale anliggender fik til opgave at forberede udtalelsen og udpegede 
30. 1. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/37 
de Thomas Etty til ordfører. Afdelingens udtalelse blev vedtaget med 20 stemmer for 
og 16 imod på mødet den 13. oktober 1983. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse blev vedtaget på den 212. plenarforsam­
ling den 23. og 24. november 1983 med 70 stemmer for, 42 imod, 8 hverken for eller 
imod (afstemning med navneangivelse). 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
I. Generelle bemærkninger 
1. Det økonomiske og sociale Udvalg ser med til­
fredshed på Kommissionens beslutsomhed med 
hensyn til at få vedtaget et direktiv om arbejdernes 
udsættelse for støj i industrien. Men Udvalget ser 
sig nødsaget til straks at fremhæve en mangel i for­
slaget, som bør udbedres. Forslaget indeholder 
ingen beskrivelse af støjens skadevirkninger på hel­
bredet og af omfanget heraf forud for den endelige 
høreinvalidering, det vil sige i den såkaldte hypo-
akustiske fase forud for døvheden. 
1.1. Udvalget konstaterer, at støjforårsaget tunghø­
righed hos arbejdstagerne trods betydelige forbed­
ringer af beskyttelsen mod erhvervssygdomme i 
nogle medlemsstater udgør et stadig større problem. 
Ifølge begrundelsen i Kommissionens forslag kan 
der hos ca. 1,2 mio arbejdstagere i løbet af deres 
arbejdsliv konstateres høreskader, som må tilskrives 
støjeksposition på arbejdspladsen. I enkelte med­
lemsstater er støjforårsaget tunghørighed i dag en af 
de hyppigste erhvervssygdomme. 
1.2. Ikke blot legemligt, men også socialt er tung­
hørighed en stor ulempe. Tabet af kommunikations­
muligheden medfører gener, hvis fulde konsekven­
ser sjældent erkendes. Samtidig påfører tunghørig­
hed også arbejdstageren stor risiko både på arbejds­
pladsen og ellers (f.eks. i trafikken). 
1.3. Men det bør heller ikke glemmes, at tunghø­
righed og den dermed forbundne nedsættelse af 
erhvervsevnen nationaløkonomisk set er årsag til 
betydelige omkostninger, som dels påføres erhvervs­
livet, dels socialsikringen i medlemsstaterne. 
2. Udvalget understreger, at beskyttelse af arbejds­
tagerne mod støjfarerne på arbejdspladsen udgør en 
væsentlig del af problemet. Det anser det imidlertid 
også for nødvendigt, at der i fremtiden i højere grad 
tages hensyn til den støjpåvirkning, som arbejdsta­gerne og befolkningen som sådan udsættes for uden­
for virksomhederne, og at den bekæmpes med 
egnede midler. Udvalget henviser i den forbindelse 
til Kommissionens arbejder på miljøbeskyttelsesom­
rådet. Hermed sigtes ikke kun til trafikken, men 
også til befolkningens fritidsadfærd. Lovgivnings­
mæssige foranstaltninger kan gennemføres på dette 
område, men Udvalget anser det også for særdeles 
vigtigt, at det gennem forøget oplysning og informa­
tion gøres befolkningen klart, hvilke farer støj inde­
bærer for den menneskelige hørelse. 
Udvalget minder om den særlige situation, som især 
landbrugets selvstændige befinder sig i; også denne 
gruppe bør have mulighed for at nyde godt af 
EF-foranstaltninger til beskyttelse mod støj. 
2.1. Udvalget underkender således ikke den betyd­
ning, der i en helhedsbetragtning af den støjforårsa-
gede tunghørighed må tillægges ikke-erhvervsbetin-
gede støjpåvirkninger. Det konstaterer endvidere, at 
selv hvor der foreligger identiske objektive kriterier 
kan graden af tunghørighed variere fra individ til 
individ på samme måde som f.eks. ved aldersbetin­
get tunghørighed. 
2.2. Udvalget konstaterer, at arbejdstagerne på 
arbejdspladsen kan blive udsat for mange andre 
påvirkninger, som sammen med støjen kan medføre 
en væsentlig forringelse af deres velbefindende og 
helbred. 
Udvalget beklager, at det for øjeblikket endnu ikke i 
tilstrækkelig grad er muligt at beregne, hvilken fare 
støjeksposition betyder for arbejdstagernes sikker­
hed. I overensstemmelse med Kommissionen kon­
staterer det, at når det gælder sikkerheden generelt 
er der mange faktorer, der spiller ind, herunder sær­
lige faktorer, der gør sig gældende for den enkelte 
arbejdstager, og derfor lader det sig endnu ikke gøre 
at opstille generelle normer på det område. 
2.3. På den baggrund tager Udvalget til efterret­
ning, at det foreliggende direktivforslag som et før-
Nr. C 23/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1.84 
ste skridt på vejen kun omfatter høreskader (audi­
tive belastninger). 
Men da støj også skader organismen på andre 
måder, opfordrer Udvalget Kommissionen til at 
intensivere sine undersøgelser af sammenhængen 
mellem »auditive« og »ikke-auditive« belastninger 
og til sin tid at forelægge forslag om arbejdstagernes 
beskyttelse også mod »ikke-auditive« støjvirkninger. 
3. Udvalget fastslår, at hovedsigtet med direktivets 
bestræbelser bør være, at høreskader undgås. 
3.1. Udvalget erkender, at målet på lang sigt bør 
nås via nedsættelse af maskinernes emissionsvær­
dier. Men i betragtning af de store problemer, der er 
forbundne med støjbekæmpelse ved kilden, betrag­
ter det den i direktivet foreslåede procedure som et 
acceptabelt kompromis. I henhold til denne proce­
dure skal arbejdstagernes støjeksposition altid redu­
ceres så meget som det med rimelighed er muligt 
gennem tekniske foranstaltninger eller tilrettelæg­
gelse af arbejdet. Hvor dette ikke finder sted, træffes 
individuelle beskyttelsesforanstaltninger. 
3.2. Trods divergenser angående detaljer er Udval­
get enigt om, at den grænseværdi, som direktivet 
skal indeholde, ikke kan fastlægges alene ud fra 
hverken cost-benefit analyser eller lægevidenskabe­
lige betragtninger, men må bygge på, hvad der fore­
kommer realistisk under hensyntagen til de aktuelle 
forhold i de enkelte medlemsstater. 
Indførte man en meget lav grænseværdi, ville det 
også volde problemer, at nogle medlemsstater 
måske ikke har fagfolk nok til kontrol med grænse­
værdiernes overholdelse eller til lægebistand og 
kontrolundersøgelser. 
Udvalget henstiller, at der omgående gøres en ind­
sats for at afhjælpe denne situation; specielt bør 
man støtte uddannelsen af fagfolk til at kontrollere 
grænseværdiernes overholdelse og gennemføre de 
nævnte lægeundersøgelser. 
4. Udvalget ser med tilfredshed, at arbejdstagerne 
og/eller deres repræsentanter skal informeres og 
høres ved alle foranstaltninger, der træffes i henhold 
til dette direktiv. Det er dets opfattelse, at dette ikke 
kommer tilstrækkelig klart, frem i forslaget, hvorfor det gerne så forskrifterne i artikel 11 ff. sammenfat­
tet og anbragt først i direktivet. 
4.1. Udvalget henstiller desuden, at der i direktivet 
indføjes en bemærkning om, at målsætningen kun 
kan realiseres, hvis arbejdsgiverne og arbejdstagerne 
faktisk anvender beskyttelsesforanstaltningerne. 
II. Særlige bemærkninger 
Artikel 2 
Udvalget konstaterer, at det af Kommissionen 
anvendte begreb (dagligt/ugentligt) »lydekspositi-
onsniveau« ikke optræder i nationale forskrifter til 
beskyttelse af arbejdstagerne mod støjeksposition. I 
alle EF's medlemsstater benyttes kun begrebet 
»ækvivalent kontinuert lydtryksniveau over 8 timer«. 
Skønt begreberne »lydekspositionsniveau« og 
»ækvivalent kontinuert lydtryksniveau over 8 timer« 
i princippet synes at være udtryk for det samme, 
opfordrer Udvalget Kommissionen til at holde sig til 
sidstnævnte, der har stået sin prøve som reference­
værdi i medlemsstaterne. 
Artikel 3 
Udvalget opfordrer Kommissionen til at affatte arti­
kel 3 med større klarhed og tydelighed, så der ikke 
fortsat skal herske tvivl om direktivets anvendelses­
område. Det bør især præciseres, at: 
— Direktivet finder anvendelse på lønmodtagere, 
som på deres arbejdsplads udsættes for støjni­
veauer, der kan overstige 80 dB(A); 
— målingen af det støjniveau, som arbejdstagerne 
udsættes for, skal foretages, mens de ikke bærer 
høreværn; 
— initiativet til målingen kan udgå fra arbejdsgive­
ren, arbejdstageren eller et dertil kompetent 
organ. 
Artikel 4 
Udvalget godkender generelt de værdier, som Kom­
missionen foreslår i artikel 4. Angående de anvendte 
begreber henviser det til bemærkningerne til artikel 
2. 
30. 1. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/39 
Artikel 4, stk. 1 Artikel 6, stk. 2 
Udvalget accepterer Kommissionens forslag om at 
betragte et lydtryk på 200 pascal (140 dB) som en 
grænseværdi, der under ingen omstændigheder må 
overskrides. 
Artikel 4, stk. 2 
Udvalget finder, at en grænseværdi på 85 dB(A) 
umiddelbart kan være for lav i visse tilfælde. Men 
det er den værdi, man må stræbe imod, hvis man 
virkelig vil beskytte arbejdstagernes helbred. Forholdet mellem artiklens stk. 1 og stk. 2 fremgår 
ikke klart af ordlyden, hvilket kan give anledning til 
betydelige misforståelser. Det bør gøres klart, at 
høreværn skal anvendes, når man ved hjælp af for­
anstaltningerne i artikel 6, stk. 1 — altså uden brug 
af høreværn — ikke kan overholde grænseværdierne 
i artikel 4 (bemærkningen gælder ikke direktivforsla­
gets danske udgave, hvor dette allerede klart frem­
går. O.a.). 
Men da det er en ekstra gene at bære høreværn, bør 
anvendelsen heraf tidsbegrænses. 
I disse tilfælde kan en grænseværdi på 90 dB(A) 
forekomme mere realistisk i en overgangsperiode. Artikel 7 
De overgangsfrister, der er indeholdt i Kommissio­
nens forslag, er efter Udvalgets opfattelse for korte, i 
hvert fald for så vidt der er tale om en grænseværdi 
på under 90 dB(A). Hvis overgangsfrister bliver nød­
vendige, må de fastsættes sådan, at der tages højde 
for maskinernes levetid og virksomhedernes afskriv­
ningsmuligheder. 
I tilfælde, hvor dispensationer synes berettigede, 
forudsættes de berørte arbejdstageres tilslutning og 
en tidsmæssig begrænsning, så konkurrenceforvrid­
ning kan undgås og alle arbejdstagere sikres en 
rimelig beskyttelse. Udvalget anser det for rimligt, at der i artiklen stilles 
krav om både passende varsling og signalisering. 
Artikel 8 
Udvalget kan tilslutte sig Kommissionens forslag. 
Dog bør Kommissionen overveje, om der ikke som 
bilag til direktivet bør gives anvisninger om metoder 
til valg og/eller kontrol af egnede høreværn, der 
opfylder gældende normer. 
På baggrund heraf opfordrer Udvalget Kommissio­
nen til at tage datoen for direktivets iværksættelse 
op til fornyet overvejelse. Udvalget accepterer ligeledes, at valget af egnede 
modeller skal ske i nært samarbejde med arbejdsta­
geren. Dog bør arbejdsgiveren kun være forpligtet til 
at give den enkelte valgfrihed inden for et passende 
sortiment af beskyttelsesmidler, der opfylder nor­
merne. 
Artikel 4, stk. 3 
Udvalget finder, at dette stykke kan udgå. Høreværn skal stilles til rådighed for arbejdstagerne, 
så snart støjniveauet overskrider 80 dB(A). 
Artikel 6, stk. 1 
Udvalget er indforstået med, at støjekspositionen i 
første række bør reduceres så kraftigt som man med 
rimelighed kan forlange ved hjælp at tekniske foran­
staltninger eller gennem arbejdets tilrettelæggelse. 
Denne prioritering bør fremgå tydeligt. Vurderingen 
af, hvad der med rimelighed kan forlanges, foretages 
af arbejdsgivere og arbejdstagere i fællesskab; 
arbejdstagerne kan i givet fald lade sig bistå af uaf­
hængige eksperter. Artikel 9, stk. 1 og 2 
Udvalget accepterer i princippet helbredskontrollen. 
Men Kommissionen bør nøjes med at fastlægge 
principperne og overlade det til medlemsstaterne at 
træffe afgørelse om detaljerne. Arbejdstagere som 
udsættes for støj, der overskrider aktionsniveauet på 
80 dB(A), bør underkastes periodisk audiometrisk 
kontrol med følgende mellemrum, alt efter støjeks­
positionen: 
Nr. C 23/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1.84 
— fra 80 til 85 dB(A): hvert 5. år 
— fra 86 til 90 dB(A): hvert 3. år 
— over 90 dB(A): hvert år. af så stor betydning, at de bør sammenfattes og pla­
ceres først i direktivet, så det fremgår, at disse rettig­
heder gælder for alle direktivets artikler. Ligeledes 
bør arbejdstagerne orienteres om deres pligter (Jf. 
pkt. 3.2. under de generelle bemærkninger). 
Artikel 9, stk. 5 
Udvalget anser det for nødvendigt, at ikke blot 
arbejdsgiveren, men også de berørte arbejdstagere 
underrettes, hvis et arbejde indebærer risiko for 
hørelsen. Artikel 12, stk. 1 
Udvalget godkender dette forslag. 
Artikel 9, stk. 6 
De her nævnte foranstaltninger bør gennemføres af 
lægen, arbejdsgiveren og arbejdstageren i fælles­
skab. 
Artikel 9, stk. 7 
I 2. linje efter »en kompetent instans« tilføjes »i den 
pågældende medlemsstat«. 
Artikel 11 Artikel 12, stk. 2 
I første omgang bør der indføres pligt til at foretage 
en forståelig etikettering af maskiners og udstyrs støj­
emission. Men nærværende rammedirektiv bør føl­
ges af særdirektiver, som begrænser de enkelte 
maskiners og udstyrets støjemission. 
Artikel 13 
(Jf. bemærkningerne til artikel 11). 
Udvalget finder, at arbejdstagernes her omtalte ret­
tigheder for så vidt angår information og høring er De to bestemmelser bør sammenfattes og placeres 
forrest i direktivforslaget. 
Bruxelles, den 23. november 1983. 
Francois CEYRAC 
Formandfor 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtaleise 
BILAG I 
Afstemning 
Afstemningen om udtalelsen som helhed fandt sted ved navneangivelse. Følgende tilstedevæ­
rende eller repræsenterede medlemmer stemte for udtalelsen: 
Amato, Bazianas, Beretta, Boddy, Bonety, Bordes-Pages, Bornard, Brassier, Brlganti, Carroll, 
Cavazutti, Chalioris, Cremer, Dassis, Dassoulas, De Grave, d'Elia, Della Croce, Delourme, 
30. 1.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/41 
Drain, Dunet, Eelsen, Emo Capodilista, Engelen-kefer, Etty, Flum, Glesener, van Greunsven, 
Hadjivassiliou, Heuser, Houthuys, Jaschick, Jenkins, Kamizolas, Kirschen, Kitsios, Kolble, Laur, 
Lojewski, Masucci, Meraviglia, Milne, Mols Sørensen, Morselli, Mourgues, Muhr, Murphy, Niel­
sen Bent, Nielsen Preben, Nierhaus, Patterson, Pfeiffer, Querleux, Raftopoulos, Rainero, van 
Rens, Roseingrave, Schneider, Schoepges, Smith A. R., Smith L. J., Soulat, Spachos, Strobel, Tix-
ier, Vassilaras, Vercellino, Wagenmans, Weber, Zoli. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod udtalelsen: 
Antonsen, Arena, Bagliano, Binnenbruck, Bredima, Breitenstein, Broicher, Cammann, de Bievre, 
Dracos, Fortuyn, Fuller, Goris, Kenna, Lauga, Law, Loughrey, Low, Marvier, Masprone, Noord-
wal, de Normann, Paggi, Pearson, Pelletier, Poeton, Regaldo, Romoli, Roycroft, Schneiders, Sir 
George Sharp, Stahlmann, Storm Hansen, Swift, Tamlin, Van der Mensbrugghe, Van Melcken-
becke, Vasseur, Wagner, Wick, de Wit, Zinkin. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte hverken for eller imod udtalel­
sen: 
Bernasconi, Berns, de Caffarelli, De Taverner, Germozzi, Hemmer, Williams, Yverneau. 
BILAG 2 
A) FORKASTEDE ÆNDRINGSFORSLAG 
Følgende ændringsforslag til afdelingens udtalelse, som Valz har indgivet i overensstemmelse 
med forretningssordenen, blev forkastet af Udvalget under debatten. 
Ad artikel 2: 
Det foreslås, at andet afsnit udformes som følger: 
»Man opfordrer Kommissionen til i stedet for »ækvivalent lydtryksniveau over 8 timer« at 
anvende begrebet »lyddosisniveau«.« 
Begrundelse 
Derved opnås på den ene side den bedste beskyttelse for arbejdstagerne og på den anden side 
modvirkes det, at der forlanges en mere omfattende støjbekæmpelse, end risikoen for høreskader 
kræver. 
En anden fordel ved forslaget er, at der kan tages hensyn til den faktiske arbejdstid, som kan 
udgøre både under og over 8 timer pr. dag (idet der kan være tale om fleksibel eller variabel 
arbejdstid og om overarbejde), og til vekslende arbejdspladser. 
Endelig er der den fordel ved forslaget, at støj som arbejdstageren selv frembringer — altså støj 
han selv giver anledning til ved sine handlinger under arbejdet — også indgår i målingen. 
Afstemningsresultat 
stemmer for: 12, stemmer imod: flertal, stemmer ikke: 18. 
Ad artikel 3 
I første »led« ændres niveauet 80 dB(A) til 85 dB(A). 
Nr. C 23/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1.84 
Begrundelse 
Skal industrien i EF bevare sin konkurrenceevne er det af afgørende betydning, at den ikke 
belemres med stadig nye bekostelige regler. Der er intet afgørende belæg for, at støj under 
90 dB(A) skader arbejdstagernes helbred, og derfor er der intet vundet ved at sætte 85 dB(A) som 
endemål. 
Afstemningsresultat 
stemmer for: 31, stemmer imod: 70, stemmer ikke: 9. 
Ad artikel 4, stk. 2 
Alle fem afsnit udgår og erstattes med følgende tekst: 
»Udvalget mener, at arbejdstagerne dagligt højst bør udsættes for følgende støjniveauer: 
— 90 dB(A) som reel miljøgrænseværdi, 
— 80 dB(A) som alarmtærskel. 
Overstiges alarmtærsklen, træder artikel 9, stk. 2, i anvendelse. Hvor det ikke med rimelighed 
er muligt at overholde den reelle miljøgrænseværdi, bør alle de øvrige forebyggende foran­
staltninger i dette direktiv træde i kraft«. 
Begrundelse 
Grænseværdien på 85 dB(A) som foreslået af Kommissionen er et forsøg på at nå til et kompro­
mis mellem arbejdsmarkedets parter. Da der imidlertid er tale om arbejdstagernes sundhed, er 
værdien ikke acceptabel ud fra et etisk synspunkt, eftersom det er muligt at beskytte hørelsen på 
passende vis, uden at det går ud over produktionen ved at anvende forskellige tærskelværdier 
Man bør vælge denne vej, idet den giver den største garanti (jf. ændringsforslaget til artikel 9, 
stk. 2). 
Sådan er man også gået frem i amerikansk lovgivning. 
Afstemningsresultat 
stemmer for: 39, stemmer imod: 67, stemmer ikke: 7. 
Ad artikel 4, stk. 2 
Andet punktum i første afsnit udgår. 
Begrundelse 
Skal industrien i EF bevare sin konkurrenceevne er det af afgørende betydning, at den ikke 
belemres med stadig nye bekostelige regler. Der er intet afgørende belæg for, at støj under 
90 db(A) skader arbejdstagernes helbred, og derfor er der intet vundet ved at sætte 85 dB(A) som 
endemål. 
Afstemningsresultat 
stemmer for: 19, stemmer imod: 63, stemmer ikke: 22. 
30. 1. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/43 
B) Følgende afsnit af afdelingens udtalelse udgik: 
Ad generelle bemærkninger — punkt 1 — sidste punktum 
»Derfor bør man fremme forskningen på dette område, så der hurtigt kan opnås resultater«. 
Afstemningsresultat: Enstemmighed. 
Ad artikel 9, stk. 1 og 2, sidste punktum 
»Dog bør arbejdstagere, som udsættes for støjniveauer over 80 dB(A), have tilbudt periodiske 
audiometriske undersøgelser«. 
Afstemningsresultat 
for udeladelse: flertal, mod udeladelse: 3, hverken for eller imod: 10. 
Ad artikel 10 
»Afdelingen er indforstået med artiklens målsætning, men anser nogle krav — specielt kravet om 
at føre flere journaler — for overdrevne. 
Kommissionen bør derfor udforme artiklen mere generelt. Det bør i den forbindelse også sikres, 
at privatlivet ikke krænkes«. 
Afstemningsresultat 
for udeladelse: 53, mod udeladelse: 45, hverken for eller imod: 10. 
Ad artikel 14, stk. 2, afsnit 3 
»Afdelingen finder, at en så vidtgående dokumentationsforpligtelse, og specielt pligten til at give 
Kommissionen en oversigt over disse oplysninger, er uhensigtsmæssig og vil medføre urimelige 
administrative omkostninger«. 
Afstemningsresultat 
for udeladelse: 62, mod udeladelse: 45, hverken for eller imod: 3. 
BILAG 3 
Mindretalserklæring 
Efter afstemning med navneangivelse om udtalelsen fremsatte nedennævnte medlemmer tilhø­
rende Arbejdsgivergruppen følgende erklæring: 
»Udvalget erkender, at støj forårsaget hørelsestab kan udgøre et alvorligt socialt handicap, og 
støtter sigtet med Kommissionens forslag, nemlig at beskytte arbejdstagerne mod farer, der 
Nr. C 23/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1. 84 
kan true deres hørelse. Alligevel kan disse medlemmer ikke støtte de ekspositionsgrænser, 
som Kommissionen og udtalelsen foreslår, specielt ikke grænsen ved 85 dB(A). 
Kommissionens forslag bygger på kriterier, der ikke fuldt ud er videnskabeligt funderede. 
Risikoen for hørenedsættelse ved en ekspositionsgrænse på 90 dB(A) er formodentlig mindre 
end angivet af Kommissionen. Efter disse medlemmers opfattelse vil det kræve en stor tek­
nisk og økonomisk indsats, hvis anvendelsesområdet defineres ud fra værdien 80 dB(A) og 
grænseværdien sættes til 85 dB(A), og denne indsats forekommer ikke rimelig i betragtning 
af den risiko, der er tale om ved disse støjniveauer. 
De nævnte medlemmer mener derfor, at ekspositionsgrænsen i direktivet bør sættes ved 90 
dB(A)«. 
Antonsen, Arena, Bagliano, Binnenbruck, Bredima, Breitenstein, Broicher, Cammann, De Bievre, 
Dracos, Fortuyn, Fuller, Kenna, Law, Loughrey, Low, Masprone, Noordwal, de Normann, Paggi, 
Pearson, Pelletier, Poeton, Regaldo, Romoli, Schnieders, Stahlmann, Storm Hansen, Swift, Tam­
lin, Van der Mensbrugghe, Van Melckenbeke, Wagner, Wick, de Wit, Zinkin. 
Udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet om energi og energiforskning i 
Fællesskabet: Et femårigt handlingsprogram og dets finansiering 
(84/C 23/15) 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Kommissionen besluttede den 23. juni 1983, i medfør af artikel 198 i traktaten om 
meddelelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og 
sociale Udvalg om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 212. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles, den 23. og 24. november 1983 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 198, 
under henvisning til anmodning af 23. juni 1983 fra 
Kommissionen om Udvalgets udtalelse om medde­
lelse fra Kommissionen til Rådet om energi og ener­
giforskning i Fællesskabet: Et femårigt handlings­
program og dets finansiering, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
præsidium den 5. juli 1983 om at pålægge Afdelin­gen for energi og nukleare anliggender at udarbejde 
udtalelse herom, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af nævnte 
afdeling på dens 84. møde den 4. november 1983, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, Roeland J. H. Fortuyn, og 
under henvisning til forhandlingerne på den 212. 
plenarforsamling den 23. og 24. november 1983 
(mødet den 23. november 1983) — 
enstemmigt 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: