Nr. C 139/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 6. 89 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
(Art. 43, stk. 4 i forretningsordene) 
Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag blev forkastet under debatten: 
Punkt 4.4 
Følgende nye punktum tilføjes: 
»Man bør nu alvorligt overveje straks at gennemføre effektive ordninger til styring af udbuddet; for 
kornsektorens vedkommende kunne en obligatorisk set-aside-ordning være løsningen.« 
Begrundelse 
Den nuværende politik med at presse priserne, suppleret med en frivillig set-aside-ordning, kan kun skabe en 
bedre markedsbalance på meget lang sigt. Indtil da vil følgevirkningerne af drastiske indkomsttab skabe 
uacceptable politiske, sociale og miljømæssige problemer. En effektiv kontrol med produktionen kunne også 
bane vejen for en mere velordnet international handel. 
Resultat af afstemningen 
36 stemte for, 44 stemte imod, 11 stemte hverken for eller imod. 
Citrusfrugter 
Første afsnit læses således: 
»ØSU kan ikke acceptere den foreslåede prisnedsættelse på 7,5% for appelsiner og mandariner og mener 
samtidig, at ...« 
Resultat af afstemningen 
23 stemte for, 34 stemte imod, 21 stemte hverken for eller imod. 
Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om ændring af direktiv 78/660/EØF om årsregnska­
ber og direktiv 83/349/EØF om konsoliderede regnskaber for så vidt angår undtagelser til 
fordel for små og mellemstore selskaber, og for så vidt angår opstilling og offentliggørelse 
af regnskaber i ECU (J) 
(89/C 139/12) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 4. november 1988 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 54 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede Graham Speirs til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
1. marts 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 264. plenarforsamling (mødet den 31. marts 
1989), med 50 stemmer for, 11 stemmer imod, mens 1 stemte hverken for eller imod, følgende 
udtalelse (afstemming med navneangivelse). 
Med forbehold af de efterfølgende særlige bemærknin­
ger kan ØSU godkende den foreslåede ændring af det 
(') EFT nr. C 287 af 11. 11. 1988, s. 5. syvende direktiv. ØSU bakker helt op om Kommissio­
nens idé om at mindske de administrative byrder for 
små og mellemstore virksomheder (SMV), men mener 
dog, at den foreslåede ændring af det fjerde selskabsdi-
5. 6. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 139/43 
rektiv, især artikel 4 og 11, er helt uacceptabel i den 
nuværende affattelse; ØSU opfordrer, af følgende årsa­
ger, Kommissionen til at foretage en gennemgribende 
revision: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. EF-harmoniseringen af selskabsretten bør ses i 
tilknytning til reglerne om etableringsfrihed. Formålet 
er at sikre, at virksomheder fra forskellige medlemssta­
ter — især når de er aktive uden for deres hjemland — 
yder både tredjemand og aktionærer garantier, som er 
lige byrdefulde. Således forhindrer EF-lovgivningen på 
den ene side konkurrencefordrejninger mellem virksom­
heder fra forskellige medlemsstater og på den anden 
side forhindrer den beskyttelsen af tredjemand og aktio­
nærer i at lægge hindringer i vejen for etableringsfrihe­
den og den frie ret til at levere tjenesteydelser. 
1.2. Disse tanker ligger til grund for det fjerde sel­
skabsretlige direktiv, hvis betragtninger er meget ekspli­
citte i denne henseende: 
»Samordningen af de enkelte medlemsstaters be­
stemmelser vedrørende opstilling og indhold af års­
regnskab samt offentliggørelse af disse dokumenter 
bl.a. for så vidt angår aktieselskaber og anparts­
selskaber er af særlig betydning med henblik på at 
beskytte selskabsdeltagerne og tredjemand« (første 
betragtning) 
»Det er nødvendigt for de nævnte selskabsformer 
at foretage en samtidig samordning på disse områ­
der, idet disse selskabers aktivitet ofte overskrider 
de nationale grænser, og selskaberne kun giver 
tredjemand sikkerhed i selskabsformuen« (anden 
betragtning) 
»Det er desuden nødvendigt, at der i Fællesskabet 
fastsættes ensartede minimumsregler med hensyn til 
omfanget af de finansielle oplysninger, som skal 
bringes til offentlighedens kundskab af konkurre­
rende selskaber« (tredje betragtning). 
1.3. Selv om det fjerde selskabsretlige direktiv blev 
vedtaget allerede i 1978 og ændret i 1984, befinder det 
sig nu i det allerførste gennemførelsesår i flere EF-lande. 
Det er endnu ikke iværksat i tre medlemsstater. Det 
foreliggende forslag, som indebærer en ændring af visse 
afgrundprincipperne i det fjerde direktiv, indføres såle­
des endnu inden direktivet har haft tid til at stå sin 
prøve i praksis. Endnu vigtigere er det, at de foreslåede 
undtagelser, som i dag kan indrømmes frivilligt af med­
lemsstaterne, men som i henhold til det foreslåede direk­
tiv skal være obligatoriske, alt i alt kun har været benyttet i tre medlemsstater. Derfor kan der sættes 
spørgsmålstegn ved Kommissionens påstand om, at der 
fra alle sektorer i EF er fremkommet et bredt krav om 
de ændringer, som nu foreslås. 
1.3.1. ØSU beklager, at der ser ud til at være tale 
om en mærkbar ændring i holdningen til tredjemands 
rettigheder inden for Kommissionen, hvilket efter 
ØSU's opfattelse truer med at underminere tilliden til 
EF-institutionerne og troværdigheden af EF-lovgivnin­
gen samt de politikker, som EF fører. 
1.3.2. Kommissionens nuværende forslag afviger i 
høj grad fra de i dag generelt fremherskende holdninger 
til årsregnskabers rolle, betydningen af deres offentlig­
gørelse, beskyttelsen af selskabsdeltagerne og tredje­
mand samt den sociale og økonomiske betydning af 
små og mellemstore virksomheder. 
Man skal også huske på, at Kommissionens forslag, 
ikke mindst i lyset af de reviderede tærskler, vil få 
væsentlige konsekvenser både i henseende til antallet af 
involverede selskaber og disses størrelse. 
1.4. Kommissionen fremfører følgende hovedargu­
menter for den foreslåede ændring: en mindskelse af 
den administrative byrde for små og mellemstore virk­
somheder, visse førhen frivillige undtagelser gøres obli­
gatoriske, hvilket skyldes den stærkt varierende brug 
af mulighederne for undtagelser, som afstedkommer 
konkurrenceforvridninger — kort sagt går man ind for 
øget harmonisering og forenkling — og små selskaber af 
lukket karakter fritages for hovedparten af EF-reglerne, 
fordi de næppe vil involvere sig i transaktioner i andre 
EF-lande. 
1.5. ØSU har svært ved at acceptere Kommissionens 
argumenter. Det nuværende forslag er ikke til gavn for 
små og mellemstore virksomheder. Små og mellemstore 
virksomheder har behov for den disciplin, som ledelses-
tilsyn og uvildig officiel revision indebærer. Endvidere 
er det en klar forudsætning for, at små og mellemstore 
virksomheder kan fremskaffe kapital til at udvide deres 
aktiviteter, at det er let at indhente relevante finansielle 
oplysninger om virksomheder. Offentliggørelse og afle­
vering af regnskaber er ikke hidtil blevet opfattet som 
en byrde for selskaberne i de medlemsstater, hvor dette 
har været reglen, men snarere som en opfydelse af 
en naturlig pligt, som selskaberne har over for deres 
forretningspartnere. I øvrigt kan den procedure, som 
tvinger selskaberne til at finde en ordning med personer, 
Nr. C 139/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 6. 89 
som ønsker at udøve deres ret til at gennemse regnska­
bet, vise sig at være mere byrdefuld end den eksisterende 
ordning. ØSU går derfor ind for at fastholde register­
ordningen. 
1.5.1. ØSU mener, at Kommissionens forslag bevæ­
ger sig bort fra det helt grundlæggende princip i det 
fjerde direktiv om beskyttelse af tredjemand. For kredi­
torernes vedkommende kan forslagene således volde 
alvorlige problemer, når det gælder vurdering af aktiver 
og passiver, thi hvis vurderingen heraf blev overladt til 
selskabets ledelse, ville der efter ØSU's opfattelse være 
mulighed for alt for forskelligartede fortolkninger. At 
så mange regnskabsmæssige faktorer overlades til 
selskabernes egen vurdering afsvækker helt klart Kom­
missionens argument om, at forslagene er nødvendige 
af harmoniseringshensyn. 
1.6. Kommissionens argument om, at forslaget er 
nødvendigt for at kunne opnå større harmonisering i 
EF-lovgivningen, afsvækkes yderligere af den kendsger­
ning, at medlemsstaterne kan forhøje eller nedsætte 
det kriterium, som bruges ved definitionen på små 
virksomheder, med indtil 50 %. 
1.6.1. I henhold til artikel 11, stk. 1, kan statussum­
men ligge mellem 775 000 ECU og 2 325 000 ECU og 
nettoomsætningen mellem 1 600 000 ECU og 4 800 000 
ECU. Statussummen, som anføres i artikel 27, kan 
ligge mellem 6 200 000 ECU og 9 300 000 ECU, og 
omsætningen kan variere fra 12 800 000 ECU til 
19 200 000 ECU! 
1.6.2. Der består derfor en reel fare for, at selskaber 
af samme størrelse vil blive klassificeret som små i én 
medlemsstat, men som mellemstore i andre, hvilket 
fører til skævheder i de lovbestemte forpligtelser og i 
kravene om offentlighed, og dermed til uens konkurren­
cevilkår. Dette er allerede tilfældet i nogle medlems­
stater. 
1.6.3. Kommissionen søger at berettige sine forslag 
med, at der er fremsat krav om dem fra flere sider, og 
at de fritagne områder er relativt uvigtige eller vedrører 
indkomster og udgifter af mindre væsentlig betydning. 
ØSU kunne godt tænke sig at få at vide, hvor bredt et 
tværsnit af opinionen og hvor mange interessegrupper 
der blev kontaktet, inden Kommissionen besluttede at 
gå frem på denne måde. Desuden ønsker ØSU at pege 
på, at det fjerde direktiv udtrykkeligt tillader, at visse 
poster, som er uden betydning, ikke offentliggøres (se 
f.eks. sidste punktum i artikel 18, første punktum i 
artikel 29, stk. 2 og første punktum i artikel 40, stk. 2). 
Der kan således også her sættes spørgsmålstegn ved, 
om Kommissionens argument er holdbart. 
1.7. Med hensyn til fuldstændigt at undtage små 
selskaber af lukket karakter fra reglerne i det fjerde direktiv synes dette heller ikke at stemme overens med 
principperne i det fjerde direktiv eller med de mål, som 
Kommissionen søger at nå. 
1.7.1. Denne bestemmelse gælder selskaber, som op­
fylder størrelseskriteriet i direktivets artikel 11, og som 
er af lukket karakter i den forstand, at de ikke indgår i 
en koncern, at deres aktier ikke frit kan overdrages, og 
at de ledes af deres aktionærer. Man vil således udeluk­
ke en lang række selskaber fra harmoniseringsprocessen 
med den begrundelse, at det er lidet sandsynligt, at disse 
selskabers virksomhed vil omfatte samhandel inden for 
EF. ØSU går imod dette forslag af to grunde. For det 
første er det efter ØSU's opfattelse unøjagtigt at anføre, 
som Kommissionen gør, at undtagelse af små selskaber 
er »berettiget, når der er tale om det indre marked, 
fordi det er lidet sandsynligt, at disse virksomheder 
giver sig i kast med eksport til andre EF-lande« (s. 5). 
For det andet, og endnu vigtigere, er denne bestemmelse 
i grel modstrid med Kommissionens hidtidige linje, som 
har gået ud på, at alle EF-selskaber skal omfattes af 
harmoniseringen af selskabslovgivningen, uanset om de 
handler på tværs af landegrænser eller ej. Holder man 
fast ved dette forslag, betyder det, at EF-lovgivningen 
om udarbejdelse og offentliggørelse af årsregnskaber 
vil ophøre med at gælde for de fleste selskaber. 
1.7.2. Direktivforslaget går imidlertid endnu videre, 
idet det bliver forbudt fremover at anvende national 
lovgivning om udarbejdelse og offentliggørelse af års­
regnskaber på disse selskaber. 
1.8. De pågældende direktiver rummer i øjeblikket 
en række undtagelser og fritagelser for små selskaber, 
som der henvises til i direktivets artikel 11. Disse undta­
gelser er imidlertid frivillige, således at medlemsstaterne 
selv kan afgøre, om de vil optage dem i national lovgiv­
ning eller ej. En række medlemsstater har således ikke 
benyttet sig af den mulighed, som det fjerde direktiv 
giver for at fritage små selskaber fra kravet om offent­
liggørelse af en resultatopgørelse, fordi der efter deres 
opfattelse er tale om et vigtigt dokument. 
1.8.1. Afslutningsvis ønsker ØSU at slå fast, at den 
anser små og mellemstore virksomheder for en overmå­
de vigtig sektor i EF, som giver mange EF-borgere 
beskæftigelse. Der er ved mange tidligere lejligheder 
vedtaget udtalelser, hvori der slås til lyd for, at man 
tager skridt til at støtte og opmuntre små og mellemsto­
re virksomheder. ØSU bakker op om disse udtalelser, 
men det foreliggende forslag anses i dets nuværende 
form for hverken at være til gavn for SMV'erne selv 
5. 6. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 139/45 
eller for de øvrige interesse- og samfundsgrupper, som 
ØSU tilstræber at repræsentere. ØSU opfordrer derfor 
Kommissionen til at fremlægge nye forslag, hvori der 
tages hensyn til ovenanførte bemærkninger. 
2. Særlige bemærkninger 
Trods ønsket om gennemgribende ændringer af Kom­
missionens forslag fremsætter ØSU følgende særlige 
bemærkninger. 
2.1. Artikel 1 
Artiklen bør tages op til revision. Stk. 1, litra b), bør 
udvides til at omfatte nære slægtninge til personer, som 
hører med til ledelsen eller administrationen, selvom 
dette ikke gælder de nære slægtninge selv. Det påpeges 
tillige, at der består en risiko for misbrug, idet man 
kan opfylde betingelsen ved at lade aktiebeholdninger 
opføre i tredjemands navn. Misbrug kunne undgås, hvis 
der i stedet tales om selskabets faktiske ejere. Endelig 
er udtrykket »betryggende regnskab« vagt og upræcist, 
og det bør derfor ikke benyttes i en retsakt. 
2.2. Artikel 2 
Denne artikel er (sammen med art. 3) den logiske konse­
kvens af, at de fritagelser for små selskaber, som hjemles 
i det fjerde direktiv, gøres obligatoriske. Af de ovenan­
førte årsager kan ØSU derfor ikke godkende forslaget 
i dets nuværende form. Skulle direktivet imidlertid blive 
vedtaget, må artiklens ordlyd under alle omstændighe­
der revideres og bringes på linje med begrundelsen, da 
det er åbenlyst absurd f.eks. at ville forhindre selskaber, 
som af kommercielle årsager ønsker at offentliggøre 
flere oplysninger end krævet, i at gøre dette. 
2.3. Artikel 4 
ØSU har svært ved at se, hvorledes denne artikel tjener 
små selskaber bedst. Den anser som allerede nævnt 
muligheden for forhøjelser eller nedsættelser med indtil 
50% for at være helt i strid med Kommissionens eget 
ønske om at harmonisere. Det bemærkes, at forhøjelsen 
af de numeriske grænser er langt større end de ca. 20 %, 
som rent matematiske tilpasninger til inflationen beret­
tiger til. Desuden bør man se nærmere på det store 
spring mellem den øvre og den nedre grænse, da dette risikerer at føre til konkurrenceforvridninger og invol­
vere firmaer, som ikke normalt ville blive betragtet som 
små eller fortjene særbehandling. 
2.4. Artikels 
Bemærkningerne til artikel 4 gælder også denne artikel. 
2.5. Artikel 7 
ØSU er enig med Kommissionen i, at medlemsstaterne 
skal kunne tillade, at der ikke gives oplysninger om 
vederlag for enkeltmandsselskabers vedkommende. 
Den mener imidlertid, at der, hvor det gælder sådanne 
enkeltmandsselskaber, er grund til at sondre mellem 
vederlag og forskud og kreditter, som efter ØSU's opfat­
telse bør omfattes af oplysningspligten. 
2.6. Artikel 8 
Mange af de oplysninger, som denne artikel omfatter, 
skal ledelsen indsamle til intern brug. Det eneste rele­
vante spørgsmål er derfor, om disse oplysninger skal 
offentliggøres. Er oplysningerne til rådighed, og er det 
i almenvellets interesse at få kendskab til dem, bør de 
offentliggøres. Offentliggørelse af oplysningerne bør 
ikke anses for en straf, og artiklen bør derfor tages op 
til revision af Kommissionen på det grundlag. I den 
nuværende formulering er artiklen helt uacceptabel. 
2.7. Artikel 11 
Det må formodes, at små selskaber meddeler de op­
lysninger, som skal offentliggøres i henhold til lov­
givningen. Når dette er sagt, må det skønnes at være 
mindre kostbart og mere bekvemt både for selskaberne 
selv og for den del af offentligheden, som har legitim 
interesse i regnskabsdokumenterne, at disse også frem­
over ligger til gennemsyn i et register. Holder man fast 
ved princippet om gennemsyn på selskabets hjemsted, 
fremgår det desuden ikke tydeligt, hvorledes en person 
kan forfølge sagen, dersom han nægtes ret til at gennem­
se dokumenterne. 
Det vigtigste i denne artikel vedrører offentliggørelsen 
af en forkortet status og af forkortede regnskabsnoter 
samt fritagelsen for offentliggørelse af resultatopgørel­
se. Hele artiklen bør tages op til revision samtidig med 
revisionen af artikel 8. 
2.8. Artikel 13 og 14 
Mange medlemsstater tillader ikke selskaber at føre 
deres regnskaber i ECU. Det foreliggende forslag gør 
dette muligt, hvilket ØSU er tilhænger af. Men teksten 
Nr. C 139/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 6. 89 
bør omformuleres, så det fremgår klart og tydeligt, at de på statustidspunktet, kun gælder de tilfælde, hvor 
kravet om at anføre den omregningssats, der er gælden- regnskabet ikke føres i ECU, men omregnes til ECU. 
Bryssel, den 31. marts 1989. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte for udtalelsen: 
Årets, Aspinall, Ataide, Bento Goncalves, Beretta, Boddy, Campbell, Cavazzuti, Ceballo Herrero, Ceyrac, 
Clavel, Collas, Cortois, Coyle, van Dam, Delhomenie, Etty, Eulen, Forgas, Gomez Martinez, Green, Hancock, 
Houthuys, Jakobsen, Kaaris, Kenna, Laka Martin, Liverani, Moreland, Orsi, Pardon, Pearson, Perrin-
Pelletier, Poéton, Proumens, Roseingrave, Schade-Poulsen, Schmitz, Schnieders, Schnitker, Smith A., Speirs, 
Stådelin, Strauss, Telles, Tukker, Vallejo Calderon, Vanden Broucke, Velasco Mancebo, Yverneau. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod udtalelsen: 
Berger, Boisseree, Bos, Kelly, Low, Lustenhouwer, Margot, Marvier, Muller, Petersen, Rea. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte hverken for eller imod udtalelsen: 
Mayayo Bello.