EUROPA-KOMMISSIONEN 
15.11.2011 
SEK(2011) 1359 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
 
Ledsagedokument til 
Meddelelsen om opbygning af et åbent og sikkert Europa: Budgettet for indre 
anliggender for 2014-2020 
 
Forslag til forordning om oprettelse af en asyl- og migrationsfond 
 
Forslag til forordning om et instrument for finansiel støtte til politisamarbejde, 
forebyggelse og bekæmpelse af kr iminalitet samt krisestyring  som en del af Fonden for 
Intern Sikkerhed 
 
Forslag til forordning om et instrument for finansiel støtte til forvaltning af de ydre 
grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed 
 
Forslag til forordning om almindelige best emmelser om Asyl- og Migrationsfonden og 
om instrumentet for finansie l støtte til politisamarbejde , forebyggelse og bekæmpelse af 
kriminalitet samt krisestyring 
{KOM(2011) 749 endelig} 
{SEK(2011) 1358 endelig}  
 
DA 2   DA 1. INDLEDNING 
Politikkerne vedrørende indre anliggender har fået  større og større betydning i de senere år. 
Disse politikker sigter mod at  skabe et område uden indre grænser, som EU-borgere og 
tredjelandsstatsborgere kan rejse ind i, og hvor de kan færdes, bo og arbejde, tilføre nye idéer, 
kapital, viden og innovation og dække behov på de  nationale arbejdsmarkeder i forvisningen 
om, at deres rettigheder respek teres fuldt ud, og at deres sikker hed er garanteret. Samarbejde 
med tredjelande og internationale organi sationer er af afgørende betydning for 
virkeliggørelsen af dette mål. 
2. PROBLEMAFGRÆNSNING  
2.1. Politiske udfordringer 
I løbet af den næste flerårige finansielle ra mme (2014-2020) vil EU komme til at stå over for 
store udfordringer på området indre anliggender. På asylområdet forventes de faktorer, der får 
mennesker til at søge asyl og international beskyttelse i EU såsom krige, undertrykkende 
regimer og politisk ustabilitet at fortsætte. St rømmen af mennesker, som søger asyl eller en 
eller anden form for international beskyttels e, kan svinge betydeligt og bestå af mange 
forskellige grupper med forskellige behov og be væggrunde. Håndteringen af disse strømme 
kræver væsentlige ressourcer og en betydelig kapacitet ho s medlemsstaterne, hvoraf nogle 
modtager et uforholdsmæssigt stort antal asylansøgere på  grund af deres geografiske 
beliggenhed. 
Integrationen af tredjelandsstat sborgere med lovligt ophold er en vigtig udfor dring for EU. 
Manglende integration kan føre til sociale problemer, hvis omkos tninger i sidste ende skal 
bæres af samfundet som helhed. Bedre integrat ion gør det muligt for indvandrere med lovligt 
ophold at tage aktivt del i dere s modtagelsessamfund og bidrage til, at EU's økonomi kan løse 
de demografiske udfordringer, som den står over for på nuværende ti dspunkt. Tilstrømningen 
af lovlige indvandrere forvente s at stige gradvist, navnlig indvandringen af arbejdskraft. 
Behovet for at integrere tredjelandsstats borgere forventes derfor også at vokse. 
Nogle medlemsstater modtager på grund af deres geografisk e situation eller attraktive 
økonomiske profil et uforholdsmæssigt stort an tal ulovlige indvandrere. Ulovlig indvandring 
er ikke blot dyr for de medlemsstater, so m indvandringen er rett et mod, men også for 
indvandrerne selv. Antallet af nye ulovlige indva ndrere vil sandsynligvis falde, selv om det er 
usandsynligt, at antallet af ulovlige indvandrer e i EU vil falde markant, selv hvis der skete 
markante forbedringer i opsporingen og udsende lsen af disse ulovlig e indvandrere. Derfor 
forventes det fortsat at være et problem at forvalte tilbagesendelserne. 
En effektiv og sikker grænsekontrol er vigtig for personers frie bevægelighed inden for EU 
samt for opretholdelsen af den interne sikkerhed. Længden af de n ydre grænse og antallet af 
grænseovergangssteder og deres beskaffenhed vari erer stærkt fra medlemsstat til medlemsstat. 
Som følge heraf bærer nogle medl emsstater en uforholdsmæssig stor andel af de hermed 
forbundne omkostninger. Eftersom personer med et gyldigt visu m eller en gyldig 
opholdstilladelse kan bevæge sit frit inden fo r Schengenområdet, har medlemsstaterne en 
interesse i at anvende fælles standarder. Antall et af grænsepassager fo rventes at stige og 
dermed problemet med at forvalte EU's grænser. 
 
DA 3   DA Organiseret kriminalitet i dens forskellige fo rmer, terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede 
risici (herunder vurderingen og styringen heraf) rejser store problemer for EU. Det samlede 
kriminalitetsniveau forventes at forblive stabilt, men kriminalitetens art forventes at ændre sig i takt med, at de kriminelle anvender nye  teknologier til at begå kriminalitet. Den 
grænseoverskridende og organiserede kriminalit et forventes at stige og blive mere avanceret 
og international. Nogle former for krimina litet såsom svig, hvidvaskning af penge og 
internetkriminalitet forventes at vokse. Selv om de fortsatte bestræbelser  i medlemsstaterne og 
i EU-lovgivningen sandsynligvis vil mindske terr oraktiviteterne, er den tværnationale 
terrortrussel fortsat akut, og der er  kun ringe udsigt til,  at truslen vil bliv e mindsket væsentligt 
i overskuelig fremtid. 
De seneste hændelser ved den græsk-tyrkiske  grænse og i det sydlige Middelhavsområde 
viser også, hvor vigtigt det er for EU at have en samlet  tilgang til indva ndring, som omfatter 
forskellige aspekter såsom sk ærpet grænseforvaltning og forv altning af Schengenområdet, 
mere målrettet lovlig indvandring, bedre formidli ng af bedste praksis på integrationsområdet, 
et styrket fælles europæisk asylsystem og en mere strategisk tilgang til forbindelserne med tredjelande vedrør ende indvandring. 
2.2. De nuværende finansielle instrumenter på  området indre anliggender tager ikke 
tilstrækkeligt højde for de f remtidige behov og prioriteter 
Selv om de nuværende finansielle instrumenter  på området indre anliggender generelt anses 
for at nå deres mål og fungere effektivt, ta ger de ikke fuldt højde for ovennævnte forhold. 
Det generelle program om solidaritet og forvaltn ing af migrationsstrømme (delt forvaltning) 
Den Europæiske Flygtningefond har utilstrække lige ressourcer til at st øtte en samlet EU-
politik for genbosættelse og anspore medlemsstat erne til gennem deres tilsagn at deltage i 
genbosættelsesaktiviteter. Den forudser heller ikke noget supplerende finansielt incitament til 
overførsel inden for EU af pe rsoner, der nyder internationa l beskyttelse ("flytning"). 
Den Europæiske Fond for Integration af Tr edjelandsstatsborgere tager integrations-
udfordringen op ved at yde støt te til nationale strategier. Behovet for kapacitetsopbygning på 
nationalt plan forventes dog at falde, fordi vi sse integrationsudfordringer håndteres mere 
effektivt på regionalt og lokalt  plan, dvs. på et niveau, som er tættere på det enkelte 
menneske. Specifikke foranstaltninger for grupper af indvandrere, som det er vanskeligt at nå 
med de gængse instrumenter, skal også målrettes mere effektivt. 
Den Europæiske Tilbagesendelsesfond støtte r ikke på nuværende tidspunkt modtagelses-
forholdene eller forholdene for frihedsberøvede inden udse ndelsen eller mere generelle 
foranstaltninger til mindske lse af ulovlig indvandring. 
Fonden for De Ydre Grænser kan ikke yde støtte  til foranstaltninger vedrørende kontrol med 
bevægelsesfriheden (inde i la ndet) og ledsageforan staltninger vedrørende forebyggelse af 
ulovlig indvandring, dokumentst yring (databaser vedrørende  opholdstilladelser) og falske 
dokumenter. Den støtter heller ikke samarbej det mellem forskellige agenturer og opbygningen 
af forbindelser mellem de forskellige rets håndhævende myndigheder,  herunder dem, der 
arbejder på EU's område. 
 
DA 4   DA Det generelle program om sikkerhed og beskytte lse af frihedsrettigheder (central direkte 
forvaltning) 
Særprogrammerne vedrørende forebyggelse og  bekæmpelse af kriminalitet (ISEC) og 
forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici (CIPS) støtter ikke afprøvni ng og validering af retshånd-
hævelsesudstyr med henblik på at bygge bro over kløften mellem forskning og udvikling og operationel gennemførelse/systematisk anvendels e eller opbygning af str ukturel kapacitet til 
brug for de retshåndhævende myndigheder ved indkøb af udstyr såsom detekterings-
anordninger og it-systemer. Nogl e aktiviteter, såsom fælles ef terforskningshold eller nyere 
politikker, der kræver mere fleksibilitet, f.ek s. krisestyring, er vans kelige at finansiere. 
2.3. Den eksterne dimension af  politikkerne på området indre anliggender støttes 
ikke i tilstrækkelig grad 
De eksisterende eksterne støtteprogrammer er  ikke indrettet til at støtte den eksterne 
dimension af politikkerne på området indre anliggender, men snarere til hovedsageligt at 
opfylde andre mål, navnlig udvidelse, udviklin g og naboskabspolitik, der primært sigter mod 
at imødekomme modtagerlandets behov. Denne bist and bør opretholdes, men der er en klar 
mangel på løftestangseffekt på EU-plan med henb lik på at gøre det mulig t for EU at forfølge 
og virkeliggøre sine egne politiske prioriteter og tage hensyn til direkte EU-interesser såsom 
forvaltningen af migrationsstrømme og sikkerhed. 
Dette problem vanskeliggøres yderligere af, at den nuværende generation af finansielle 
programmer på området indre an liggender heller ikke omfatter de n eksterne dimension. Selv 
om det nu er muligt at støtte visse aktiviteter i tredjelande finansielt navnlig for at sikre territorial finansiel kon tinuitet, der begynder i EU og fortsæ tter i tredjela nde, er disse 
aktiviteter meget begrænsede. Der er således ikke  tilstrækkelig finansiering til forhandling og 
gennemførelse af tilbagetagelsesaftaler, mobilitetspartnerskaber og regionale beskyttelses-programmer med henblik på at yde bistand til tredjelande til forbedring af deres 
grænseforvaltning eller til at samarbejde me d tredjelande på områder som menneskehandel, 
narkotikasmugling og våbensmugling, opløsning af  internationale kriminelle netværk og 
forebyggelse af terrorisme og andr e sikkerhedsrelaterede risici. 
2.4. Operationelle begrænsninger i de meka nismer, der skal føre politikken på 
området indre anliggender ud i livet 
De fire fonde med delt forvaltning har hve r især deres eget retsgrundlag og egne 
gennemførelsesbestemmelser. Dette fører til dobbeltarbejde og overla pning af regler, som 
igen medfører en større arbejdsbyrde, risiko fo r forskellige fortolkninger og en øget fejlrisiko. 
Fonden kombinerer en flerårig ramme me d årlige programmer, som er kompleks, 
tidskrævende og vanskelig at forvalte. Den fi nansielle forvaltning og forvaltningen af 
kontrolsystemerne ligner hinanden, men er alli gevel forskellige fra andre fonde med delt 
forvaltning, navnlig strukturfonde ne, hvilket skaber uklarhed. 
De tilskud, der ydes efter ordningen med direkte forv altning (ISEC og CIPS), er generelt små, 
hvilket forhindrer en strategisk anvendelse af dem, og der er et problem med underudnyttelse 
af midlerne. Da reglerne for støtteberettig else er komplekse, er den samlede fejlhyppighed 
forholdsvis høj i de udgiftsanmeldelser, som de  endelige modtagere indg iver, hvilket kræver 
forstærket forudgående og efterfølgende kontrol, som fører til en stor administrativ arbejds-
byrde. Proceduren for ansøgning om tilskud er også for lang, hvilket forhindrer de 
 
DA 5   DA retshåndhævende myndigheder i at iværksætte foranstaltninge r hurtigt som reaktion på de 
trusler, der opstår. 
De seneste begivenheder i det s ydlige Middelhavsområde har vist, hvor vigtigt det er for EU 
at kunne reagere hurtigt og e ffektivt i krisesituationer. Den nuværende kriseberedskabs-
mekanisme omfatter kun asylrelate rede kriser og kan ikke anve ndes til at reagere hurtigt og 
effektivt på krisesituationer. Den dis ponible finansiering er også begrænset. 
3. ANALYSE AF NÆRHEDSPRINCIPPET  
3.1. EU's ret til at handle 
EU's ret til at handle på området indre anliggender følger primært af afsnit V i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) , særlig artikel 77, stk. 2, artikel 78, stk. 2, 
artikel 79, stk. 2 og 4, artikel 82, stk. 1, artike l 84 og artikel 87, stk. 2, i TEUF. Samarbejdet 
med tredjelande og internationa le organisationer er omfattet af artikel 212, stk. 3, i TEUF. 
3.2. Nærhedsprincippet 
De udfordringer, som EU står over for på området indre anliggender, kan ikke løses af 
medlemsstaterne alene. Med hens yn til migrationsstrømme kræver  forvaltningen af EU's ydre 
grænser og EU's sikkerhed væsent lige ressourcer og en betydelig  kapacitet fra medlemsstaters 
side. EU-finansiering er den mekanisme, der konkret udmønter de finansielle følger af 
solidaritetsprincippet og en rimelig ansvar sdeling mellem medlemsst aterne, og uden hvilken 
nogle måtte bære en uforholdsmæssigt stor byrde som følge af lange grænser eller 
migrationsbølger. Forbedret operationelt sama rbejde, der indebærer fælles udnyttelse af 
ressourcer, skaber stordriftsfordele og synergier,  som sikrer en mere effektiv udnyttelse af de 
offentlige midler og styrker solidariteten og den gensidige tillid mellem medlemsstaterne. EU-finansieringen kan også skabe den løftesta ngseffekt, der er nødvendig for at overbevise 
tredjelande om, at de skal samarbejde med EU om spørgsmål, som overvejende er af 
betydning for EU og medlemsstaterne. 
4. M
ÅL 
I meddelelsen "Et budget for Europa 2020"1 blev det oplyst, at der ville blive oprettet to 
fonde: 
Fond Mål Budget i 2011-
priser  
(mio. EUR)  
Migrations- og Asylfonden  At støtte foranstaltninger i relation til asyl og indvandring, 
integration af tredjelandsstatsborgere og deres 
tilbagevenden  3 433 mio. EUR  
Fonden for Intern Sikkerhed  At yde finansiel bistand til initiativer vedrørende 
forvaltningen af de ydre grænser og den interne sikkerhed  4 113 mio. EUR  
                                                 
1 KOM(2011) 500 endelig – del I og II af 29. juni 2011. 
 
DA 6   DA De generelle og specifikke mål for disse fonde er: 
Generelle mål  Specifikke mål  
At lette lovlig indvandring til EU i overensstemmelse med 
medlemsstaternes økonomiske og sociale behov og støtte 
integrationen af tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold  
At støtte gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem  
At mindske ulovlig indvandring og fremme frivillig tilbagevenden  At øge den effektive forvaltning af 
migrationsstrømme til EU på områder, 
hvor EU tilføjer størst mulig værdi, navnlig gennem solidaritet, 
ansvarsdeling og samarbejde med 
tredjelande
 
At støtte de eksterne aspekter af EU's migrationspolitik  
At styrke EU's ydre grænser  
At lette mobilitet på tværs af EU's ydre grænser  
At mindske risikoen for og øge opsporing og vellykket retsforfølgning af organiseret kriminalitet, terrorisme og 
sikkerhedsrelaterede trusler
 At forbedre EU's interne sikkerhed 
gennem forvaltning af de ydre grænser 
og retshåndhævelse, bl.a. ved at styrke 
beredskabs- og reaktionsaktiviteterne, som bedst støttes af EU's finansielle 
ressourcer, navnlig gennem 
tværnationalt samarbejde, stordriftsfordele, partnerskaber mellem 
den offentlige og den private sektor og 
samarbejde med tredjelande
 At støtte de eksterne aspekter af  EU's politik vedrørende den interne 
sikkerhed  
Ved opfyldelsen af disse specifikke politiske mål bør der også tages behørigt hensyn til den 
overordnede horisontale målsætning om forenkling og navnlig de kommende fondes fleksibilitet, hurtig frigørelse af midler i tilfælde af kriser og mindskelse af den administrative 
arbejdsbyrde. 
5. P
OLITISKE LØSNINGSMODELLER  
Spørgsmål A – Finans ieringsprioriteter 
Model A.1  – Fortsættelse af finansieri ngsfordelingen fra 2013 (status quo).  
Model A.2  – Gennemsnit af finansieringsfordelingen i perioden 2007-2013.  
Model A.3  – Indførelse af en del med en ekstern dimension i de to fonde med henblik på 
finansiering af foranstaltninger i eller i fo rbindelse med tredjelande, som hovedsageligt 
tilgodeser EU's interesser og mål, har direkte virkning i EU og dets me dlemsstater og sikrer 
kontinuiteten med aktiviteter, der gennemføres på EU 's område. Det er ikke hensigten at støtte 
direkte udviklingsorienterede foranstaltninger, men så vidt muligt supplere den finansielle 
bistand, der ydes via instrumenterne for ekstern bistand. Reduktion af finansieringen på alle 
politikområder, men med mere markante neds kæringer på områder, hvor merværdien og 
virkningen af at støtte aktivit eter under den eksterne dimens ion forventes at være højere. 
Spørgsmål B – Delt forvaltning 
Model B.1  – En fælles flerårig ramme i overensst emmelse med bredt definerede politiske 
prioriteter, der er fastsat i EU's strategiske retningslinjer, med nationale årlige programmer (status quo).  
Model B.2  – Kun flerårig programmeri ng som under strukturfondene.  
 
DA 7   DA Model B.3  – På højtstående niveau fokuserede den politiske dialog om indre anliggender på 
målene med og finansieringen af politikken på området indre anliggender i samarbejde med 
de enkelte medlemsstater med henblik på at udvikle og overvåge deres nationale flerårige 
programmer i overensstemmelse med EU's prioriteter.  
Spørgsmål C – Central forvaltn ing (direkte og indirekte) 
Model C.1  – Gennemførelse af en bl anding af tilskud og indgåelse af aftaler for at skaffe 
finansiel støtte til tværnationale projekter og ikke-statslige aktører, fremme politikorienterede aktiviteter og stille tjenester  til rådighed (status quo).  
Model C.2  – Udelukkende indgåelse af centralt fo rvaltede aftaler og ophør med tilskud.  
Model C.3  – Forbedret og diversificeret central forvaltning gennem bidragsaftaler med 
internationale organisationer, rammepartner skaber med civilsamfundet og uddelegering af 
specifikke opgaver til eksisterende agenturer (ind irekte forvaltning). Der bør fortsat tildeles et 
begrænset antal tilskud gennem indkaldelse af fors lag. Ordningen med indg åelse af aftaler vil 
blive opretholdt.  
Spørgsmål D – Kriseb eredskabsmekanisme 
Model D.1  – Den nuværende kriseberedskabsmekanisme  med delt forvaltning på asylområdet 
uden dækning af andre migrationsrelaterede kr iser eller sikkerheds kriser (status quo). 
Model D.2  – Forbedring af den nuværende kriseber edskabsmekanisme ved at lægge den ind 
under central forvaltning og udvide den til at om fatte andre migrationsrelaterede kriser og 
sikkerhedskriser. Varigheden af beredskabs foranstaltningerne vil blive udvidet fra de 
nuværende 6 til 18 måneder, og den ansvarlige  kommissær vil få bemyndigelse til at 
godkende udgifterne i forbindelse med beredskabsfo ranstaltninger, få dage efter at der er 
opstået en nødsituation.  
Model D.3  – Udvidelse af mekanismen unde r model D.2 til også at omfatte 
migrationsområdet, men ikke den indre sikkerhed. Dette ville blive medtaget i 
anvendelsesområdet for EU's solidaritetsfond.  
6. K
ONSEKVENSANALYSE  
Spørgsmål A – Finans ieringsprioriteter 
Model A.1 – 2013-fordelingen (status quo): Det vil blive vanskeligere for medlemsstaternes 
asylsystemer at håndtere komplekse og svinge nde migrationsstrømme på hensigtsmæssig vis.  
Nogle medlemsstat ville komme til at afholde uf orholdsmæssigt store udgifter til modtagelse 
af flygtninge og asylansøgere. Der ville være utilstrækkelige ressourcer til genbosættelses-
aktiviteter eller til supplerende støtte til de medlemsstater, der skal håndtere særlige pres på deres asylsystemer. Medlemsstaterne ville fort sætte med at udarbejde nationale/regionale 
integrationsstrategier eller styrke  de eksisterende strategier. Dette  vil forbedre integrationen af 
tredjelandsstatsborgere og derfor have posi tive følger for den sociale sammenhængskraft og 
EU's økonomi, men merværdien af finansiering  af kapacitetsopbygningen vil sandsynligvis 
aftage med tiden. Der ville fortsat blive opbygget ka pacitet til forvaltning af tilbagesendelse, 
men hertil ville komme støtte til kapacite t til frihedsberøvelse/modtagelse. Selv om 
medlemsstaterne ville blive bedre i stand til at  sende adskillige ulovl ige indvandrere tilbage, 
 
DA 8   DA er det sandsynligt, at mervær dien ved yderligere/fortsat ka pacitetsopbygning vi l aftage med 
tiden. Den indsats, der gøres af de medlem sstater, som udfører grænsekontrolopgaver på 
vegne af EU og i EU's interesse som helhed, vi lle blive støttet systematisk over EU-budgettet, 
hvorved principperne om solidaritet og ansv arsfordeling ville komme til konkret udtryk. 
Anvendelsen af nye teknologier vil forbed re grænsesikkerheden og generere positive 
økonomiske virkninger, da det vi lle fremme innovation og gøre det lettere for rejsende i god 
tro at rejse til og fra EU. En mere konsekvent anvendelse af EU-finansi ering af det konsulære 
visumsamarbejde og støtte til ordninger ve drørende lokal grænsetrafik, navnlig i 
grænseområder, ville gøre det muligt at opnå effe ktivitetsgevinster, som ville have en positiv 
indvirkning på EU's økonomi. Oprettelsen af Eurosur vil også føre til et fald i ulovlig 
indvandring, grænseoverskridende kriminalitet og tab af indvandreres liv til søs. Der ville 
blive taget hensyn til de vigtigste prioriteter vedrørende indre sikkerhed finansielt. Dette 
forventes at føre til en forbedring af sikkerheden i EU på lang sigt, selv om det fortsat ville være vanskeligt at finansiere de aktiviteter, som udføres af fælles ef terforskningshold, eller 
nye politikker såsom beredskabsstøtte og krises tyring, hvor fleksibilitet er vigtig. Der ville 
ikke blive taget fat på den eksterne dimens ion af politikkerne vedrørende indre anliggender 
med de konsekvenser, som der er redegjort for ovenfor. 
Model A.2 – Gennemsnit af fo rdelingen i perioden 2007-2013: Der ville ske forbedringer 
af asylstandarderne, og medlemsstaterne ville bl ive i stand til at tage fat på komplekse og 
svingende migrationsstrømme og håndtere uforhol dsmæssigt store pres på asylsystemerne. 
Støtten ville dog være utilstrækkelig, når det drejer sig om at oprette en EU-
genbosættelsesordning eller anspore medlemsstaterne  til at deltage i overførsel inden for EU 
af personer, som nyder intern ational beskyttelse. Konse kvenserne af at integrere 
tredjelandsstatsborgere  med lovligt ophold forventes dog at  svare til konsekvenserne efter 
model A.1.  Nedsat EU-støtte til tilbagesendelse af  ulovlige indvandrere vil sandsynligvis 
mindske antallet af tilbagesendelser og føre til, at  et større antal ulovlige indvandrere bliver i 
EU. Medlemsstaterne kan samarbejde bilateralt med lande med tilsvarende udfordringer eller direkte med tredjelandene for at få en vis indflydelse på det fremtidige antal indvandrere, hvilket kan omlede og øge strømmen til andre medlemsstater. Situationen med ulovlige indvandrere, der ofte er beskæf tiget i den ulovlige økonomi, forven tes at blive forværret. En 
reduktion af de finansielle midler  til forvaltningen af de ydre grænser vil kræve et skift væk 
fra de generelle kapacitetsopbygningsforanstaltn inger hen imod specifikke projekter, såsom 
gennemførelse af Eurosur og/elle r udvikling af nye it-systemer.  Dette ville gøre det muligt at 
opretholde det nuværende grænsekontrolniveau, men ville ikke være tilstræ kkeligt til at støtte 
grænsekontrolbegrebet som en "samfundsopgave". Gennem øget finansiel støtte til styrkelsen 
af det praktiske samarbejde mellem de rets håndhævende myndigheder ville medlemsstaterne 
blive i stand til effektivt at bekæmpe grov og organiseret kriminalitet i dens mange former. 
Der ville i vidt omfang ikke blive taget fat på den eksterne dimension af politikken for indre anliggender. EU ville derfor ikke kunne øge sin indflydelse over for tredjelande med henblik på at tilskynde dem til at gå i dialog med EU om spørgsmål af betydning for EU og medlemsstaterne, som ikke nødvendigvis er prio riterede spørgsmål fo r tredjelandene selv 
(tilbagetagelse, bekæmpelse af ulovlig indva ndring, styrkelse af græn seforvaltningen osv.). 
Model A.3 – Omfordeling med en komponent vedrørende en ekstern dimension: 
Asylstandarderne ville blive forbedret, og EU  og medlemsstaterne ville blive i stand til at 
tackle komplekse og svingende migrationsstrø mme, håndtere uforholdsmæssigt store pres på 
de nationale asylsystemer, oprette en EU -genbosættelsesordning og skabe yderligere 
finansielle incitamenter til overførsel af pe rsoner inden for EU, som nyder international 
beskyttelse. Regionale beskytte lsesprogrammer ville lette byrden  for disse lande og skabe en 
 
DA 9   DA rimelig fordeling mellem EU og medlemsstaterne  med hensyn til at finde varige løsninger 
inden for det internationale flygtningebeskyt telsessystem. Overgangen til støtte til mere 
målrettede strategier, der skal fremme integrat ionen af tredjelandsstatsb orgere på lokalt plan, 
og som primært gennemføres af l okale eller regionale myndighe der og ikke-statslige aktører, 
forventes at få en gavnlig indvirkning på den sociale sammenhængskraft og EU's økonomi i 
almindelighed og på tredjelandenes nationale  beskæftigelsesmuligheder i særdeleshed.  En 
mere omfattende støtte til gennemførelse af mobilitetspartnerskaber kombineret med øget 
samarbejde mellem EU og intern ationale organisationer ville bidrage til at maksimere de 
operationelle synergier og føre til øget effektivitet. En omlægning af tilbagesendelses-foranstaltningerne til støttet frivillig tilb agevenden, reintegrationsforanstaltninger og 
forbedring af medlemsstaternes kapacitet for fr ihedsberøvede vil i væsentlig grad forbedre 
kvaliteten af medlemsstaternes sagsbehandlin g og gøre det muligt for medlemsstaterne at 
tilvejebringe et meningsfuldt incitament til repatriering af alle potentielle tilbagevendende personer og sikre fuld overensstemmelse me d det dobbelte princi p om, at frivillig 
tilbagevenden efter EU's standarder og menneskelig og værdig behandling af potentielle tilbagevendende har forrang.  Støtte til gennemførelsen af tilb agetagelsesaftaler ville bidrage 
væsentligt til bekæmpelsen af ulovlig indva ndring. De kumulative virkninger af EU's 
genbosættelsesordning, regionale beskyttelses programmer, mobilitetspartnerskaber og 
tilbagetagelsesaftaler kunne mindske behovet fo r hastende finansiering på grund af et 
pludseligt opstået indvandringspres, behovet for international beskyttelse i hjemlandene og i 
medlemsstaterne, hyppigheden af ulovlig indr ejse i EU og behovet for finansiering af 
tilbagesendelsesforanstaltninger. Følgerne for de ydre grænser forventes at blive de samme som dem, der er beskrevet under model 1, men gennem delen vedrørende den eksterne 
dimension vil et mere effektivt samarb ejde mellem Frontex og tredjelande om 
grænseforvaltning sandsynligvis øge procentdel en af opsporede ulov lige indvandrere eller 
forhindre deres indrejse i EU. De vigtigste prio riteter på området intern sikkerhed ville blive 
gennemført, hvorved sikkerheden i EU ville b live forbedret på lang sigt. Støtten til den 
eksterne dimension af politikke rne vedrørende den interne sikke rhed ville fremme forståelsen 
af sikkerhedstrusler, som stammer fra tredjela nde. Kombineret med samarbejde med disse 
lande på andre områder, som f.eks. styring af indvandring ville dette øge effektiviteten af den 
indsats, der sigter mod at forh indre og opspore potentielle terror ister og trusler fra organiseret 
kriminalitet. 
Spørgsmål B – Delt forvaltning 
Model B.1 - Status quo: Opretholdelse af årlig programmeri ng inden for en flerårig ramme 
ville gøre det muligt at vælge og gennemføre fo ranstaltninger, der er bedre tilpasset EU-
prioriteter i konstant udvikling. Selv om en ha lvering af antallet af årlige programmer til ca. 
392 udgør en forbedring, ville systemet fortsat være komplekst, tidskrævende og vanskeligt at forvalte med en stor administrativ arbejdsbyrde til følge. Afslutningsproceduren ville også være uforenelig med proceduren i den re videre udgave af finansforordningen. 
Model B.2 – Flerårig programmering: Med i alt ca. 56 flerårig e programmer, som skal 
forvaltes, ville den administrative arbejds byrde for såvel Kommissionen som medlemsstaterne 
blive mindsket betydeligt. Programmeringen ville blive bragt i overensstemmelse med andre instrumenter med delt forvaltning, hvorved de r ville blive skabt større sammenhæng og 
klarhed for alle berørte parter. Selv om den flerårige programmeri ng giver større fleksibilitet, 
tilgodeser den ikke i tilstrækkelig grad de sæ rlige forhold, der gør sig gældende på området 
indre anliggender. 
 
DA 10   DA Model B.3 – Flerårig programmering med politisk dialog: Med i alt ca. 56 flerårige 
programmer, som skal forvaltes, ville de n administrative arbejdsbyrde for såvel 
Kommissionen som medlemsstaterne blive mindske t betydeligt. Den politiske dialog på højt 
plan ville føre til  en mere resultatorienter et tilgang. På grund af kombinationen af forenkling 
og resultatorienteret programmering, udgør den en stor forbedring i forhold til status quo. 
Spørgsmål C – Central forvaltn ing (direkte og indirekte) 
Model C.1 - Status quo: Der ville blive brugt betydelige beløb efter ordningen med central 
forvaltning, navnlig på området intern sikkerhe d. Uden bestræbelser på at forenkle reglerne 
og effektivisere procedurerne vil den administ rative arbejdsbyrde for såvel Kommissionen 
som de endelige modtagere blive øget, hvilket  forventes at føre til en øget fejlrisiko. 
Model C.2 – Udelukkende indgåelse af aftaler: Der ville ikke være behov for ressourcer til 
forvaltning af gennemførelsen af tilskud. Det vil dog ikke være  muligt at støtte 
politikorienterede, innovative fo ranstaltninger, fremme tværna tionalt samarbejde og styrke 
civilsamfundet. Der ville ikke finde nogen forbed ring sted af EU's evne  til at r eagere hurtigt 
og effektivt i tilfælde af kriser. 
Model C.3 – Forbedret og diversificeret central forvaltning: Tilskud, der gennemføres 
mere effektivt af de fleste relevante aktø rer på området, vil støtte politikorienterede 
foranstaltninger. Selv om dette i begyndelsen kan føre til en moderat stigning i den 
administrative arbejdsbyrde, vil det på lang sigt  forbedre forbindelserne med de vigtigste 
berørte parter og mindske den samlede arbejdsbyr de. Anvendelse af et begrænset antal åbne 
indkaldelser af forslag vil også mindske den administrative arbejds byrde. Uddelegering af 
gennemførelsen af specifikke opgaver til agentu rer på området indre anliggender, herunder i 
tredjelande, forventes at forbed re synergierne og sammenhængen. 
Spørgsmål D – Kriseb eredskabsmekanisme 
Model D.1 - Status quo: EU ville ikke være i stand til at reagere hurtigt og effektivt på 
asylrelaterede kriser elle r reagere på andre indvandringsrelaterede kriser eller 
sikkerhedskriser. 
Model D.2 – Forbedret mekanisme og udvidelse til at omfatte andre 
migrationsrelaterede kriser og sikkerhedskriser: EU ville ikke være i stand til at reagere 
hurtigt og effektivt på i ndvandringsrelaterede kris er (bortset fra asylrelaterede kriser) og 
sikkerhedskriser. Indsatsen ville være mere effektiv, da det ville være muligt at vælge den mest hensigtsmæssige partner til gennemførelse  af hastende finansiering, at frigøre den 
hastende finansiering hurtigere og udvide varigheden af hastef oranstaltninger med henblik på 
i højere grad at tilgodese de fort satte behov som følge af hasteindgreb. 
Model D.3 – Forbedret mekanisme, so m er udvidet til at omfatte andre 
indvandringsrelaterede kriser, og medtagelse af sikkerhed i EU's solidaritetsfond: 
Virkningerne ville være som beskrevet under m odel D.2. Det er ikke sandsynligt, at en 
medtagelse af menneskeskabte sikkerhed skriser i anvendelsesområdet for EU's 
solidaritetsfond vil føre til en markant mindre administrativ arbejdsbyrde, og det kan føre til, at EU's solidaritetsfond taber fokus, hvilket Rådet sandsynligvis ikke vil se med velvilje på. 
 
DA 11   DA 7. SAMMENLIGNING AF LØSNINGSMODELLER  
7.1. Sammenlignende analyse af løsningsmodellerne 
Spørgsmål A – Finans ieringsprioriteter 
Model A.1 og A.2 omfatter ikke en særlig fina nsieringsdel for den eksterne dimension af 
politikkerne på området indre anliggender.  Selv om der således er mere finansiering til 
rådighed for de "interne" aspe kter af disse politiker, anve ndes denne finansiering ikke 
nødvendig dér, hvor den har størst virkning.  Derimod ville medtagelsen af en betydelig 
komponent vedrørende en ek stern dimension i begge fonde  under model A.3 have stor 
"forebyggende" virkning på alle politikker vedrørende indre anliggender og kan derfor 
mindske omfanget af den samlede finansiering, som er nødvendig for de interne aspekter af 
disse politikker.  Det vil også sikre en bedre beskytte lse af EU's interesser uden for EU, 
navnlig gennem støtte til fo ranstaltninger, som begynder i EU  og fortsætter i tredjelande. 
Dette vil gøre det muligt for EU ikke blot at håndtere følgerne af  migrationsstrømme og 
organiseret kriminalitet og terrorisme, men søger også at tr æffe forebyggende foranstaltninger 
i tredjelande. De gunstige følger heraf kunne om fatte en nedgang i antallet af personer, som 
har behov for asyl eller andre former for intern ational beskyttelse, og i antallet af ulovlige 
indvandrere, som passerer EU's ydre grænser,  samt et fald i omfanget af menneske-, 
narkotika- og våbenhandel på tværs af grænsern e. Øget samarbejde med tredjelande ville også 
skabe mulighed for bedre styring af lovlig in dvandring og indvandring af arbejdskraft og 
dermed bedre håndtering af arbejdskraftmangel i EU.  
Spørgsmål B – Delt forvaltning 
Model B.1 (status quo) ville have en mege t negativ indvirkning på den administrative 
arbejdsbyrde og ville ikke tilgodese medlemsstaternes ønsker om forenkling.  Overgangen til 
flerårig programmering som foreslået under m odel B.2 ville være en markant forbedring i 
forhold til status quo, da det ville mindske anta llet af programmer, de r skal forvaltes af 
Kommissionen og medlemsstaterne.  Tilpasning til andre EU-i nstrumenter med delt 
forvaltning ville også forbedre sammenhængen og klarheden for alle interessenter. Til trods 
for den øgede fleksibilitet, som model B.2 giver,  ville den ikke tilgode se det fortsatte behov 
for at reagere på de ændrede situationer i medl emsstaterne og tredjelande, som er typiske for 
området for indre anliggender. Den politiske  dialog, der foreslås under model B.3, ville 
tilgodese dette behov og muliggøre en  mere resultatorienteret delt forvaltning. Efter de første 
to år, hvor gamle og nye instrumenter vil overlap pe hinanden, forventes den også at resultere i 
en mere fleksibel tilgang til programmering og en betydeligt mindre arbejdsbyrde for alle berørte parter. 
Spørgsmål C – Central forvaltn ing (direkte og indirekte) 
Af de tre modeller, der er bl evet overvejet i forbindelse med gennemførelsen af central 
forvaltning, er model C.1 (status quo) den mind st attraktive, fordi de n kun giver ringe eller 
ingen udsigt til forenkling eller mindskelse af den administrative arbejdsbyrde. I den henseende ville model C.2 (udelu kkende indgåelse af aftaler) være en markant forbedring, 
selv om den helt ville fjerne muligheden for at  fremme politikorienterede foranstaltninger, 
stimulere tværnationalt samarbejde og støtte civilsamfundet gennem tilskud. Gennem 
anvendelse af rammepartnerskaber, bidragsaftal er, indirekte forvaltning og begrænset brug af 
åbne indkaldelser af forslag, som blev gennemført af de mest egnede ak tører, ville model C.3 
føre til en mere målrettet, diversificeret og mindre ressourcekrævende central forvaltning. 
 
DA 12   DA Spørgsmål D – Kriseb eredskabsmekanisme 
Det er klart, at model D.1 (status quo) ikke tilgodeser EU's behov for at reagere hurtigere og 
mere effektivt på kriser på indvandrings- og sikkerhedsområdet. Selv om model D.3 er en 
forbedring i forhold til model D.1, fordi den lægge r op til en hurtigere fr igørelse af midler 
efter ordningen med central forvaltning på  migrationsområdet, vil udvidelsen af 
anvendelsesområdet for EU's solidaritetsfond til at omfatte (menneskeskabte) kriser på 
sikkerhedsområdet sandsynligvis støde på modsta nd fra medlemsstaterne på grund af faren for 
tab af instrumentets fokus. Model D.2 ville og så være en markant forbedring i forhold til 
status quo, fordi den ville gøre det muligt hur tigt at frigøre finansiering i tilfælde af 
indvandringsrelaterede krises ituationer, og derudover ville den medtage en målrettet 
beredskabsmekanisme i Fonden for Intern Sikkerhed.  
7.2. Foretrukne model og organ isatoriske aspekter 
Den foretrukne model er en kombina tion af model A.3, B.3, C.3 og D.2.  Delt forvaltning vil 
blive den vigtigste forvaltningsmetode til levering af finansiering på området indre 
anliggender, selv om central forvaltning vil blive opretholdt og forbedret for tværnationale 
foranstaltninger, innovative proj ekter, støtte til ci vilsamfundet, it-systemer, undersøgelser, 
arrangementer og foranstaltninger med en ek stern dimension, og/eller som kræver hurtig 
frigørelse af EU-midler. Agenturerne vil få overdraget gennemførelsen af specifikke 
operationelle opgaver, som ligger inden for ra mmerne af deres opgaver, og som supplerer 
deres arbejdsprogrammer. 
Den foretrukne model vil blive gennemført i fu ld overensstemmelser med beslutningen om at 
mindske antallet af finansielle instrumenter til to og der gøre finansieringen på området indre 
anliggender mere synlig og gøre det lettere at finansiere foranstaltninger, som for øjeblikket 
danner forbindelsesled mellem fondene. Et andet vigtigt træk ved den kommende 
finansieringsarkitektur for indre anliggender vil være skabelsen af et horisontalt instrument, 
som er fælles for begge fonde, og som vil om fatte alle bestemmelser om programmering, 
rapportering, finansiel forvaltning og kontrol. De tte indebærer to særskilte fordele: for det 
første undgår man overlapning og opnår en betydelig  reduktion af (ellers identiske parallelle) 
bestemmelser for de to fonde, og for det andet opnår man forenkling og en sartethed, fordi de 
samme bestemmelser finder anvendelse på alle modtagere, uanset hvilket instrument deres 
finansiering kommer fra, hvor ved deres forståelse af og adgang til fondene lettes. 
8. TILSYN OG EVALUERING  
Der vil blive fastsat bestemmelser om en midt vejsrevision og en efterfølgende evaluering af 
begge fonde. Tidsplanen for midt vejsrevisionen vil ikke blive fa stsat på forhånd for at sikre 
størst mulig fleksibilitet. For at overvåge de  fremskridt, der gøres, og måle resultaterne og 
virkningerne af EU's udgifter  vedrørende indre anliggender, vil der blive udviklet et sæt 
indikatorer til at spore virknings graden af finansieringen på om rådet indre anliggender, for så 
vidt angår input, output og eventuelt resultater.