12. 9. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 237/19 
Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem 
og om ændring af direktiv 77/388/EØF, Fjernelse af afgiftsmæssige grænser (^ 
(88/C 237/06) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 11. september 1987 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) 
udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektionen for økonomiske, finansielle og 
monetære spørgsmål, som udpegede Paul Broicher til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 22. juni 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 257. plenarforsamling den 7. juli 1988, med 
stort flertal, 3 stemmer imod og 9 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Direktivforslaget har til formål at formulere de 
ændringer og tilpasninger af direktiv 77/388/EØF's 
tekst (2), der bliver nødvendige i forbindelse med 
gennemførelsen af det indre marked. Specielt må begre­
berne »udførsel« og »indførsel« omdefineres, når de 
indre grænser falder bort, fordi der så ikke mere findes 
ud- og indførsel inden for Fællesskabet. Ud- og indførsel 
vil da kun foreligge i forhold til tredjelande. De fleste 
af ændringerne i Kommissionens forslag tjener den 
redaktionelle tilpasning af direktiv 77/388/EØF til 
denne situation. 
Da der er tale om en nødvendig konsekvens af, at de 
indre, afgiftsmæssige grænser falder bort — et tema, 
der ikke er til behandling i det foreliggende forslag — 
er en særskilt stillingtagen på dette sted unødvendig. 
1.2. En stor del af grænsehandelen inden for EF i dag 
foregår mellem selskaber, som tilhører samme gruppe. 
Ifølge gældende regler kan selskaber i samme gruppe 
inden for én medlemsstat vælge at blive behandlet som 
en enkelt enhed, således at der ikke skal betales moms 
af transaktioner imellem selskaberne. Det henstilles at 
undersøge, om det kan lade sig gøre at udvide dette 
princip til den interne EF-samhandel, da dette i væsent­
lig grad vil reducere de administrative byrder for både 
selskaberne og de nationale regeringer. 
2. Særlige bemærkninger 
Ud over de rent redaktionelle tilpasninger af direktiv 
77/388/EØF indeholder forslaget også nogle nye be­
stemmelser, der har indholdsmæssig betydning. De ved­
rører især forskrifter, der ikke kan opretholdes efter 
de indre afgiftsmæssige grænsers bortfald, eller hvis 
bevarelse ville få uønskede resultater. Det drejer sig navnlig om følgende artikler i forslaget: 
Artikel 1, stk. 4: Ændrede regler vedrørende leve­
ringsstedet for transportydelser 
Hidtil har man i alle medlemsstaterne lagt den inden­
landske befordringsstrækning til grund for momsop­
krævningen. Da den indenlandske befordringsstræk­
ning efter de indre grænsers bortfald kan forløbe gen­
nem flere medlemsstater og dermed gennem områder 
med forskellige skattemyndigheder, kan den hidtidige 
regel ikke opretholdes. Det nye leveringssted for befor-
dringsydelsen bliver afgangsstedet. Denne bestemmelse 
støttes i princippet. Imidlertid bør der i dette tilfælde i 
artikel 21, stk. 1, litra b), i direktiv 77/388/EØF etable­
res en obligatorisk procedure, hvorefter aftageren skal 
kunne fradrage afgiften. Man går i øvrigt ud fra, at 
det varslede, særlige direktiv om personbefordring vil 
behandle andre specifikke problemer, som de indre 
grænsers bortfald stiller denne befordring overfor. 
Artikel 1, stk. S: Ændret leveringssted for tjeneste­
ydelser 
Leveringsstedet for visse former for tjenesteydelser (råd­
givning, databehandling, overdragelse af licensret­
tigheder, m.v.), der i dag altid er aftagerens forretnings­
adresse eller bopæl, forudsat denne er afgiftspligtig, 
bliver for fremtiden tjenesteyderens adresse, hvis denne 
har forretningsadresse eller bopæl i EF. I øvrigt gælder 
fortsat de hidtidige regler. På grund af den generelle ret 
til at fratrække indgående afgifter opstår der ingen 
økonomiske ulemper. Dermed er leveringsstedet for 
sådanne tjenesteydelser altid hos tjenesteyderen, hvis 
aftageren (skattepligtig eller ej) har hjemsted i EF. Der 
er tale om en rimelig harmonisering og forenkling. 
Artikel 1, stk. 8: Levering af guld til centralbanker 
0) EFT nr. C 252 af 22. 9. 1987, s. 2. 
(2) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977. Leverancer af guld til centralbankerne er for tiden frita­
get for afgift, og samtidig kan den indgående afgift 
Nr. C 237/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 9. 88 
fradrages. Ved eksport inden for EF er friheden for 
afgift et resultat af fritagelse i forbindelse med udførsel. 
Efter overgangen til det indre marked bliver der ikke 
længere tale om eksport i disse tilfælde. Afgiftsfritagel­
sen og retten til at fradrage indgående afgifter må derfor 
sikres ved hjælp af en ændring af direktiv 77/388/EØF. 
Denne ændring af bestemmelserne er i overensstemmel­
se med den tanke, der lå til grund for behandlingen af 
guldleverancer til centralbankerne. Ændringen støttes. 
Artikel 1, stk. 9: Valgmulighed i forbindelse med 
og kredittransaktioner penge-
Direktivforslaget afskaffer den valgmulighed, der ifølge 
artikel 13 C, litra b), i direktiv 77/388/EØF består i 
forbindelse med banktransaktioner, herunder kredit­
transaktioner, så at disse for fremtiden skal være omfat­
tet af fritagelse i alle medlemsstaterne, som det er tilfæl­
det for forsikrings- og genforsikringstransaktioner. 
Tiden er endnu ikke inde til en sådan beslutning. 
Den aktuelle situation er i hvert fald ikke tilfredsstillen­
de. Den strider mod tanken om et stort enhedsmarked 
og et integreret finansmarked. Den er en hindring for 
fri udveksling af tjenesteydelser hen over grænserne i 
Fællesskabet, og den fordrejer konkurrencen og kræn­ker dermed traktatens artikel 3, litra f). Kommissionen 
opfordres derfor til at tage problemet op til fornyet 
overvejelse for derefter at foreslå en passende løsning. 
Det forekommer derfor mere rimeligt at påbyde, at 
valgmuligheden skal indføres i alle medlemsstater. Det 
foreslås derfor at ændre artikel 13, del C), i direktiv 
77/388/EØF af 17. maj 1977, således: 
»C. Valgmulighed: 
a) Medlemsstaterne kan indrømme afgiftspligtige 
personer ret til at vælge at erlægge afgift i tilfæl­
de af 
1. forpagtning og leje af fast ejendom; 
2. de under litra B), g) og h) nævnte transak­
tioner. 
Medlemsstaterne kan indskrænke valgmu­
ligheden, og de fastlægger de nærmere bestem­
melser. 
b) Medlemsstaterne indrømmer afgiftspligtige per­
soner ret til at vælge at erlægge afgift i forbindel­
se med de under litra B}, d) nævnte transak­
tioner.« 
Bryssel, den 7. juli 1988. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg