BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET - European Community Investment Partners (ECIP) (Det Europæiske Fællesskabs investeringspartnere) - Beretning vedrørende 1999

RESUMÉ

ECIP - European Community Investment Partners - var EU's første instrument for økonomisk samarbejde. Det blev indført i 1988 på Kommissionens initiativ med støtte fra Europa-Parlamentet; instrumentet er i gensidig interesse og til gavn for udviklingslandene i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet og for den europæiske industri, som ønsker at investere i disse lande. Senere blev ECIP udvidet med Sydafrika og dannede også grundlag for JOP-ordningen for Phare- og Tacis-landene.

Sigtet med ECIP var at anspore til joint ventures for europæiske partnere og lokale partnere i udviklingslandene. Joint ventures er

- stærkt efterspurgte blandt udviklingslandene, fordi de tilfører dem kapital, teknologi, knowhow og integration i internationale produktions- og handelsnet

- stærkt risikobetonede, fordi de kombinerer to typer problemer: problemerne med oprettelse af en ny virksomhed og problemerne med etablering i en kulturel, økonomisk og politisk kontekst, der er mindre sikker og mindre forudsigelig end i Europa.

Det var dette dobbelte karakteristikum, der var den egentlige begrundelse for EU's finansielle aktivitet i tæt samarbejde med især EU-medlemsstaternes udviklingsbanker, der har de samme opgaver (EDFI).

ECIP-ordningen havde følgende vigtige egenskaber:

- den imødekom udelukkende initiativer, der blev taget af virksomheder (efterspørgselsorienteret)

- den var tilgængelig for disse virksomheder - lokale eller europæiske - via et net, der bestod af mere end hundrede finansieringsinstitutter - lokale eller europæiske - hvoraf henved tyve var særdeles aktive. Ordningen var stærkt decentraliseret på to niveauer. Kommissionen ydede forskud til ECIP-finansieringsinstitutterne, der derefter - og efter at Kommissionen havde givet sit samtykke - fordelte disse midler i form af tilskud, finansielle indskud (risikovillig kapital) eller rentefri lån, der enten kunne tilbagebetales, hvis forehavendet blev en succes, eller konverteres til tilskud (se nedenfor) til de endelige støttemodtagere

- ECIP dækkede alle faser af oprettelsen af et joint venture:

* søgen efter partnere (gavebistand)

* feasibility-undersøgelser vedrørende virksomheden (rentefri lån, der betales tilbage af virksomheden, hvis forehavendet bliver en succes, eller konverteres til tilskud, hvis det ikke bliver det)

* kapitalindskud i det pågældende joint venture

* tilskud til SMV og rentefri lån til større virksomheder til finansiering af uddannelse i forbindelse med overførsel af teknologi.

Ifølge de endelige støttemodtagere og de finansieringsinstitutter, der har modtaget midler, er de positive virkninger af ECIP ganske betragtelige. På grundlag af en detaljeret analyse af otte landeinspektioner "på stedet" og af 1 565 af de individuelle detaljerede slutrapporter, som modtagerne af ECIP-støtten har indsendt, anslår Kommissionens tjenestegrene, at der til hver EUR i ECIP-finansiering knytter sig investeringer i udviklingslande på mere end 16 EUR. Ifølge modtagerne har de ECIP-foranstaltninger til et beløb af 261 mio. EUR, som allerede er truffet, givet anledning til private investeringsprojekter på henved 4,3 mia. EUR (= 4 369 mio. EUR) i udviklingslande i Asien, Latinamerika, Middelhavsområdet og Den Sydafrikanske Republik. Desuden beretter de endelige støttemodtagere, at mere end 38 000 firmaer i EU og de forskellige lande har deltaget i disse foranstaltninger som partnere, at der er oprettet henved 1 442 joint ventures, og at disse joint ventures direkte har skabt mere end 49 000 arbejdspladser. Ifølge rapporterne fra de endelige støttemodtagere og finansieringsinstitutterne har ECIP siden 1988 demonstreret, at ordningen er et særdeles effektivt instrument til fremme af oprettelse af joint ventures, investeringer og udvikling i almindelighed. Desuden har den forstærket Kommissionens udviklingspolitik og anseelse både i og uden for EU.

ECIP, der oprindelig var et pilotprojekt, er omhandlet i to successive rådsforordninger, som er vedtaget af Rådet og Europa-Parlamentet i fællesskab under samarbejdsproceduren, og der er foretaget og offentliggjort tre særskilte uafhængige evalueringer af instrumentet:

- forordninger:

* forordning (EØF) nr. 319/92 af 3. februar 1992

* forordning (EØF) nr. 213/96 af 29. januar 1996

- uafhængige evalueringer (disse er forelagt Rådet og Europa-Parlamentet og kan rekvireres):

* 1990 Touche Ross

* 1994 SEMA Group

* 1999 Deloitte & Touche (se nedenfor)

- finansielle revisioner:

a) Revisionsretten: 1993

b) uafhængige finansielle revisioner:1996 Cooper & Lybrand

1997 Price Waterhouse Coopers.

2000 Der er et udbud i gang vedrørende kontrakten.

Det var fra starten meningen, at forvaltningen af ECIP skulle være så "erhvervsvenlig" som muligt: hurtige afgørelser, gennemsigtighed, fleksibilitet, hurtig betaling. Denne approach, der var karakteristisk for ECIP, gav ordningen et godt omdømme blandt finansieringsinstitutterne og blev anvendt indtil 1996. Derefter blev forvaltningen af ECIP af følgende tre årsager gradvis mere bureaukratisk og tung:

- da ECIP-ordningen navnlig henvender sig til små og mellemstore virksomheder, er den meget "arbejdskraftintensiv", og den kraftige vækst i antallet af projekter stod i skarp kontrast til de knappe personaleressourcer i Kommissionen til forvaltning deraf. Denne personalemangel blev gradvis, men også kun delvis, afhjulpet ved oprettelse af et kontor for faglig bistand (1997 og derefter) og senere et kontor for finansiel bistand (1999 og derefter)

- skærpelsen af Kommissionens finansielle procedurer, efter at Revisionsretten havde fremsat en række bemærkninger, førte på den ene side til forsinkelser af procedurerne (afgørelserne skal træffes af den samlede Kommission efter skriftlig procedure i stedet for efter bemyndigelse) og på den anden side til adskillelse af de faglige funktioner (GD IB) og de finansielle funktioner (Relex-fællestjenesten), især som følge af SEM 2000 (1996 og derefter), selv om der ikke stod tilstrækkeligt kvalificeret personale til rådighed, navnlig i den finansielle sektor

- når løbetiden for et lån (facilitet 2), der i henhold til ECIP-forordningen er fastsat til 5 år, udløber, skal finansieringsinstituttet i henhold til sin kontrakt med Kommissionen opkræve midlerne på Kommissionens vegne. Disse opkrævninger udgør således en del af rutinen i forbindelse med ECIP's finansielle aktiviteter. Alligevel kræver disse finansielle afslutninger og opkrævninger et omfattende præcist og omhyggeligt administrativt arbejde, hvortil der ikke har stået tilstrækkeligt personale til rådighed. På trods af dette forhold var der ved udgangen af 1999 foretaget finansiel revision af 1 398 individuelle dossiers.

Disse problemer havde to konsekvenser:

a) Der blev kumuleret store ubetalte midler, hvis afvikling Kommissionens tjenestegrene besluttede at opprioritere, og som i vid udstrækning var bragt ud af verden ved udgangen af 1999. I mellemtiden blev ECIP på trods af de fortsat eksisterende finansieringsbehov stillet i bero med hensyn til nye aktiviteter og kontrakter i 1999. Kommissionens tjenestegrene besluttede, at den eneste højtprioriterede opgave for de finansielle tjenester i 1999 skulle være en finansiel afslutning af eksisterende ECIP-kontraktsdossiers og tilbagesøgning af uudnyttede og tilbagebetalte ECIP-midler. Der blev ikke indgået nogen særlig aftale om de foranstaltninger, der blev godkendt og indgået forpligtelser for i 1999.

b) Der er blandt finansieringsinstitutter og virksomheder konstateret tegn på voksende utilfredshed med forsinkelserne på områderne afgørelser, kontrakter og betalinger.

ECIP-forordningen udløb den 31. december 1999. Til dato har Kommissionen undladt at tage stilling til spørgsmålet på lang sigt om

- en eventuel opfølgning af instrumentet

- en eventuel grundlæggende ændring af ordningen, herunder en mulig "outsourcing".

Kommissionens tjenestegrene modtog ved udgangen af december 1999 Deloitte & Touches endelige udkast til uafhængig evalueringsrapport om ECIP i henhold til den kontrakt, der var indgået efter afholdelse af offentligt internationalt udbud. Den endelige udgave af denne rapport blev i januar 2000 forelagt Europa-Parlamentet og Rådet og offentliggjort.

Deloitte drog følgende konklusion:

"Vi anbefaler, at den værditilvækst, som ECIP tilfører, bliver beskyttet ved kommende drøftelser vedrørende EU-initiativer for udvikling af den private sektor. Man bør sikre komplementaritet for EU's multilaterale og bilaterale instrumenter. ECIP's effektivitet vil endvidere i meget høj grad afhænge af, at man får reduceret de administrative problemer, som instrumentet har været handikappet af siden 1998.

Vi kan konkludere, at ECIP er næsten enestående i sin art og værdifuld for Kommissionen og for det forretningsfællesskab, det henvender sig til. Det bør derfor videreføres. Dets videreførelse bør dog ledsages af vigtige ændringer."

Efter ECIP-forvaltningstjenesternes opfattelse kan der på nuværende stade drages følgende konklusion om ECIP:

1. ECIP imødekommer et reelt behov

2. ECIP skal:

* gøres mindre udgiftskrævende, for så vidt angår den interne forvaltning

* gøres hurtigere, for så vidt angår afgørelses-, betalings- og opkrævningsprocedurer

* bringes i bedre overensstemmelse med andre komplementære økonomiske samarbejdsprogrammer (såsom Al-Invest, Asia-Invest, Meda og andre)

* om muligt udvides til også at dække mere omfattende foranstaltninger

* sandsynligvis "outsources" på en måde, som endnu mangler at blive fastlagt.

I mellemtiden vil den absolut højest prioriterede opgave for Kommissionens tjenestegrene i år 2000 være at nedbringe forsinkelserne med hensyn til tilbagesøgning af lån i tilknytning til ECIP's tidligere finansielle virksomhed og at revidere og afslutte ECIP's tidligere aktiviteter.

I overensstemmelse hermed forelagde Kommissionen den 31. januar 2000 Rådet og Europa-Parlamentet et forslag til forordning om afslutning og afvikling af de projekter, som Kommissionen tidligere havde godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 213/96 om gennemførelse af det finansielle instrument "European Communities Investment Partners". Sigtet dermed er både at sikre i) kontinuitet i gennemførelsen og forsvarlig løbende styring af de allerede finansierede foranstaltninger og ii) en rimelig periode til en tilbundsgående nyvurdering af ECIP-instrumentet og udarbejdelse af og forhandlinger om et revideret program og en revideret forordning. Udstedelsen af denne forordning er kun ensbetydende med en begrænsning af EU-budgettets anvendelse, for så vidt angår de skridt, der er nødvendige for at afslutte de projekter, som er vedtaget i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 213/96.

Det vil være nødvendigt at undersøge mulighederne for en eventuel efterfølger til ECIP på baggrund af de igangværende drøftelser i Kommissionens regi af omlægningen af dens overordnede "policy"-prioritering.

Inden for rammerne af omlægningen af Kommissionens overordnede "policy"-prioritering skal der i forbindelse med enhver langtidsvurdering af ECIP's "policy"-formål og operationelle udformning tages hensyn til i) først og fremmest Kommissionens overordnede "policy"-prioritering, ii) den hurtige udvikling i de internationale økonomiske og investeringspolitiske forhold, iii) synspunkter og erfaringer fra de finansieringsinstitutter og erhvervskredse, der hidtil har haft stor betydning for instrumentets succes og iv) kun hvis Kommissionen beslutter, at en mulig videreførelse er en højtprioriteret "policy"-opgave, vil det også være nødvendigt, at Kommissionens tjenestegrene fastlægger foranstaltninger, der kan følge forenklingen og forbedringen af ECIP's finansforvaltning op.

Det er desuden nødvendigt med en forbedret gennemsigtig koordination af ECIP og andre lignende EU-instrumenter. Kommissionen har siden 1988, da ECIP blev iværksat, udviklet en bred vifte af programmer for investeringsfremme og -finansiering til gavn for udviklingslande (ALINVEST, ASIAINVEST, MEDA, JOP, JEV og en række instrumenter, der specielt gælder for AVS-staterne), hvis målsætning er beslægtet med ECIP's. Der foretages desuden en nyvurdering af ECIP's koordination og eventuelle synergi med disse andre EU-programmer og dets placering i forhold til disse. Det vil blive overvejet, om der kan udformes ét instrument, som henvender sig til alle udviklingslande, og som omfatter mekanismer, der kan gøre en tilpasning efter de lokale vilkår mulig.

Det vil tidligst ved udgangen af 2000 være muligt at færdigbehandle de fire opgaver i) omlægning af Kommissionens overordnede "policy"-prioritering, ii) høring af og indsamling af synspunkter fra støttemodtagere, erhvervskredse og finansieringsinstitutter, iii) forbedring og forenkling af finansforvaltningen og godkendelsesprocedurerne og iv) udarbejdelse af en oversigt over og gennemførelse af en "policy"-koordination af de forskellige EU-instrumenter til investeringsfremme, som ikke vil være færdig før tidligst ved udgangen af 2000. Det vil derfor ikke være muligt at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et forslag til et forbedret ECIP på længere sigt (til behandling ved en fælles beslutningsprocedure vedrørende en ny forordning) før 2001. Som følge af den tid, det tager at gennemføre sådanne forhandlinger med Europa-Parlamentet og Rådet, er det højst usandsynligt, at der kan opnås enighed om en væsentligt revideret og forbedret ECIP-forordning før den 31.12.2001. Kommissionen ønsker derfor med dette forslag til forordning om afslutning især at sikre, at den fornødne bistand og de fornødne administrative ressourcer står til rådighed indtil udgangen af år 2001, således at afslutningen af de projekter, som er vedtaget i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 213/96, kan administreres.

Kommissionen fremlægger hermed sin statusrapport om ECIP vedrørende 1999. Beretningen indeholder 3 særskilte dele. I første del beskrives ECIP's foranstaltninger i 1999 og i perioden 1988-1999. Anden del indeholder et sæt overslag og analyser vedrørende ECIP's økonomiske virkninger. Tredje del indeholder en beskrivelse af finansforvaltningen af ECIP.

BERETNING VEDRØRENDE ECIP I 1999

INDHOLD

FØRSTE DEL: AKTIVITETSRAPPORT VEDRØRENDE ECIP I 1999

1.1 ECIP-forordning 213/96, der blev udstedt den 29. januar 1996

1.2 Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om afslutning og afvikling af igangværende ECIP-projekter

1.3 Modtagne og godkendte finansieringsansøgninger samt kontrakter

ANDEN DEL: ECIP-FINANSIERINGERNES ØKONOMISKE VIRKNINGER

2.1 ECIP-foranstaltningernes resultater

2.2 Oprettelse af joint ventures

2.3 Investeringer

2.4 Analyse af foranstaltningerne under facilitet 3

2.5 Beskæftigelse og uddannelse

2.6 Andre udviklingsfaktorer (miljø, teknologioverførsel)

2.7 Vurdering og opfølgning af ECIP-foranstaltninger

2.8 Projektinspektioner i otte ECIP-lande

2.9 Den uafhængige evaluering

TREDJE DEL: FINANSFORVALTNING

3.1 Forsvarlig og effektiv finansforvaltning

3.2 Uafhængig finansiel revision

3.3 Forholdsregler mod svig

3.4 Kontorerne for faglig og finansiel bistand

3.5 Budgetmæssige tildelinger og tilbagesøgninger

Første del

1. AKTIVITETSRAPPORT VEDRØRENDE ECIP I 1999

1.1. ECIP-forordning 213/96, der blev udstedt den 29. januar 1996

Efter at Rådet den 29. januar 1996 havde udstedt ECIP-forordning (EF) nr. 213/96 (EFT L 28 af 6.2.1996, s. 2), var det muligt for Kommissionen at begynde at foretage yderligere forbedringer af ECIP i løbet af 1996 og at konsolidere disse forbedringer i 1997 og 1998. Den nye forordning viderefører den tidligere ECIP-forordnings hovedbestanddele og omfatter desuden:

a) forbedring af de detaljerede betingelser i forbindelse med de eksisterende finansielle faciliteter

b) under den nye facilitet 1B gavebistand på 200 000 EUR til forberedelse af privatisering og private infrastrukturprojekter

c) bestemmelser om omfattende foranstaltninger til udbygning af ECIP's forvaltning (et kontor for faglig bistand), finansiel revision (uafhængig finansiel revision) og udbyggede bestemmelser om bekæmpelse af svig og

d) bestemmelser om udbygget oplysningsvirksomhed og koordination med andre EU-foranstaltninger på investeringsfremmeområdet såsom JOP, ALINVEST, MEDA, ASIA-INVEST, South Africa Business Council, de systemer, der forvaltes af GD XXIII (BCNET, Kontoret for Virksomhedssamarbejde, EU-rådgivningskontorer osv.) og Den Europæiske Investeringsbanks aktiviteter med risikovillig kapital.

Da den nye ECIP-forordning først blev godkendt i begyndelsen af 1996 (29.1.96), er de nye finansieringsvilkår (og andre ændringer) i forordning 213/96 blevet anvendt på alle nye ECIP-foranstaltninger, der blev godkendt til finansiering i 1996 og derefter i 1997 og 1998.

På Rådets initiativ indeholder ECIP-forordning 213/96 også et finansielt referencebeløb på 250 mio. EUR for femårsperioden 1995-99.

Forordningens gyldighedsperiode på fire år indtil udgangen af 1999 gjorde det muligt for Kommissionen at gennemføre den fastsatte udbygning af finansforvaltningen, der er beskrevet i senere afsnit i denne beretning, på forsvarlig vis.

1.2. Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om afslutning og afvikling af igangværende ECIP-projekter

Rådets forordning (EF) nr. 213/96 af 29. januar 1996, der udgjorde retsgrundlaget for Kommissionens forvaltning af ECIP-finansieringsinstrumentet, udløb den 31. december 1999.

Den 22. december 1999 besluttede Kommissionen ikke at foreslå Rådet og Europa-Parlamentet at forlænge denne forordnings gyldighedsperiode. Denne beslutning indebar, at det også blev besluttet ikke at videreføre ECIP-programmet efter den 31.12.1999. Selv om det blev anerkendt, at ECIP havde været særdeles vellykket i de foregående år, var det nødvendigt at træffe denne beslutning som led i den overordnede rationalisering af Kommissionens politik og reformen og forenklingen af forvaltningsopgaverne for Kommissionens tjenestegrene. Sigtet med disse reformer er at udbygge den forsvarlige finansielle forvaltning af EU's budgetmidler og gøre de finansierede programmer mindre risikobetonede og komplekse. Desuden blev der i forbindelse med denne beslutning taget hensyn til de knappe ressourcer, som Kommissionen ligger inde med til forvaltning af sådanne programmer. De Europæiske Fællesskabers Domstols dom C-106/96 af 12. maj 1998, i medfør af hvilken lovligheden af en udgift afholdt af Kommissionen er betinget af en gyldig grundlæggende retsakt, som indeholder hjemmel til udgiften, er også relevant.

Den 31. januar 2000 besluttede Kommissionen for at finansiere omkostningerne ved afslutningen og afviklingen af de ECIP-projekter, som der tidligere var indgået kontrakt om, og for at finansiere den fornødne faglige bistand og finansielle revision at foreslå Rådet og Europa-Parlamentet at udstede en ny forordning (KOM(1999) 726) som et nyt og separat retsgrundlag, der skulle være i kraft indtil den 31.12.2001. I henhold til et særligt krav fremsat af Europa-Parlamentets budgetudvalg gør 2000-budgettet det ikke muligt at finansiere nye ECIP-foranstaltninger. Der kan ikke vurderes, godkendes eller indgås kontrakt om nogen nye ECIP-foranstaltninger efter den 31.12.1999. Det foreslåede retsgrundlag begrænser EU-budgettets anvendelse til operationel opfølgning af ECIP-foranstaltninger, der allerede før den 31.12.1999 var omfattet af undertegnede specifikke finansieringskontrakter, ændringer af allerede undertegnede kontrakter, faglig bistand og revision til sikring af afslutningen og afviklingen af igangværende foranstaltninger og foranstaltninger, som der tidligere er indgået kontrakt om.

Det vil være nødvendigt at undersøge mulighederne for en eventuel efterfølger til ECIP på baggrund af de igangværende drøftelser i Kommissionens regi af omlægningen af dens overordnede "policy"-prioritering.

Inden for rammerne af omlægningen af Kommissionens overordnede "policy"-prioritering skal der i forbindelse med enhver langtidsvurdering af ECIP's "policy"-formål og operationelle udformning tages hensyn til i) først og fremmest Kommissionens overordnede "policy"-prioritering, ii) den hurtige udvikling i de internationale økonomiske og investeringspolitiske forhold, iii) synspunkter og erfaringer fra de finansieringsinstitutter og erhvervskredse, der hidtil har haft stor betydning for instrumentets succes og iv) kun hvis Kommissionen beslutter, at en mulig videreførelse er en højtprioriteret "policy"-opgave, vil det også være nødvendigt, at Kommissionens tjenestegrene fastlægger foranstaltninger, der kan følge forenklingen og forbedringen af ECIP's finansforvaltning op.

Det er desuden nødvendigt med en forbedret gennemsigtig koordination af ECIP og andre lignende EU-instrumenter. Kommissionen har siden 1988, da ECIP blev iværksat, udviklet en bred vifte af programmer for investeringsfremme og -finansiering til gavn for udviklingslande (ALINVEST, ASIAINVEST, MEDA, JOP, JEV og en række instrumenter, der specielt gælder for AVS-staterne), hvis målsætning er beslægtet med ECIP's. Der foretages desuden en nyvurdering af ECIP's koordination og eventuelle synergi med disse andre EU-programmer og dets placering i forhold til disse. Det vil blive overvejet, om der kan udformes ét instrument, som henvender sig til alle udviklingslande, og som omfatter mekanismer, der kan gøre en tilpasning efter de lokale vilkår mulig.

Det vil tidligst ved udgangen af 2000 være muligt at færdigbehandle de fire opgaver i) omlægning af Kommissionens overordnede "policy"-prioritering, ii) høring af og indsamling af synspunkter fra støttemodtagere, erhvervskredse og finansieringsinstitutter, iii) forbedring og forenkling af finansforvaltningen og godkendelsesprocedurerne og iv) udarbejdelse af en oversigt over og gennemførelse af en "policy"-koordination af de forskellige EU-instrumenter til investeringsfremme, som ikke vil være færdig før tidligst ved udgangen af 2000. Det vil derfor ikke være muligt at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et forslag til et forbedret ECIP på længere sigt (til behandling ved en fælles beslutningsprocedure vedrørende en ny forordning) før 2001. Som følge af den tid, det tager at gennemføre sådanne forhandlinger med Europa-Parlamentet og Rådet, er det højst usandsynligt, at der kan opnås enighed om en væsentligt revideret og forbedret ECIP-forordning før den 31.12.2001.

1.3. Modtagne og godkendte finansieringsansøgninger samt kontrakter i 1999

Det var fra starten meningen, at forvaltningen af ECIP skulle være så "erhvervsvenlig" som muligt: hurtige afgørelser, gennemsigtighed, fleksibilitet, hurtig betaling. Denne approach, der var karakteristisk for ECIP, gav ordningen et godt omdømme blandt finansieringsinstitutterne og blev anvendt indtil 1996. Siden da er forvaltningen af ECIP af følgende tre årsager gradvis blevet mere bureaukratisk og tung:

- da ECIP-ordningen navnlig henvender sig til små og mellemstore virksomheder, er den meget "arbejdskraftintensiv", og den kraftige vækst i antallet af projekter stod i skarp kontrast til de knappe personaleressourcer i Kommissionen til forvaltning deraf. Denne personalemangel blev gradvis, men også kun delvis, afhjulpet ved oprettelse af et kontor for faglig bistand (1997) og derefter et kontor for finansiel bistand (1999)

- skærpelsen af Kommissionens finansielle procedurer, efter at Revisionsretten havde fremsat en række bemærkninger, førte på den ene side til forsinkelser af procedurerne (afgørelserne skal træffes af den samlede Kommission efter skriftlig procedure i stedet for efter bemyndigelse) og på den anden side til adskillelse af de faglige funktioner (GD IB) og de finansielle funktioner (Relex-fællestjenesten), især som følge af SEM 2000 (1996), selv om der ikke stod tilstrækkeligt kvalificeret personale til rådighed, navnlig i den finansielle sektor

- når løbetiden for et lån (facilitet 2), der i henhold til ECIP-forordningen er fastsat til 5 år, udløber, skal finansieringsinstituttet i henhold til sin kontrakt med Kommissionen opkræve midlerne på Kommissionens vegne. Disse opkrævninger udgør således en del af rutinen i forbindelse med ECIP's finansielle aktiviteter. Alligevel kræver disse finansielle afslutninger og opkrævninger et omfattende præcist og omhyggeligt administrativt arbejde, hvortil der ikke har stået tilstrækkeligt personale til rådighed. På trods af dette forhold var der ved udgangen af 1999 foretaget finansiel revision af 1 398 individuelle dossiers.

Disse problemer havde følgende konsekvenser:

a) Der blev kumuleret store ubetalte midler, hvis afvikling Kommissionens tjenestegrene besluttede at opprioritere, og som i vid udstrækning var bragt ud af verden ved udgangen af 1999. I mellemtiden er ECIP på trods af de fortsat eksisterende finansieringsbehov stillet i bero med hensyn til nye aktiviteter og kontrakter i 1999. Kommissionens tjenestegrene besluttede, at den eneste højtprioriterede opgave for de finansielle tjenester i 1999 skal være en finansiel afslutning af eksisterende ECIP-kontraktsdossiers og tilbagesøgning af uudnyttede og tilbagebetalte ECIP-midler. Der blev ikke indgået nogen særlig aftale om de foranstaltninger, der blev godkendt og indgået forpligtelser for i 1999.

b) Der er konstateret tegn på voksende utilfredshed blandt finansieringsinstitutter og virksomheder med forsinkelserne på områderne afgørelser, kontrakter og betalinger.

Finansieringsansøgninger

Fra 1988 til udgangen af 1999 modtog Kommissionen 3 781 formelle ansøgninger om ECIP-finansiering, hvoraf 2 587 blev godkendt til ECIP-finansiering til et samlet beløb af 291,7 mio. EUR. I 1999 faldt antallet af ansøgninger om ECIP-finansieringer drastisk, nemlig til kun 70, og deres EUR-værdi faldt også til 9,5 mio. EUR.

Antal modtagne ECIP-finansieringsansøgninger

>TABELPOSITION>

Godkendte finansieringsansøgninger

I løbet af 1999 blev der kun godkendt 53 nye ECIP-finansieringsforanstaltninger, hvorved det samlede kumulerede antal individuelle ECIP-foranstaltninger, som blev godkendt til finansiering i perioden 1988-1999, voksede til 2 587.

Godkendte ECIP-foranstaltninger (alle regioner)

>TABELPOSITION>

Undertegnede kontrakter

Kommissionens tjenestegrene besluttede at opprioritere afviklingen af de kumulerede ubetalte midler, der i vid udstrækning var bragt ud af verden ved udgangen af 1999. I mellemtiden blev ECIP på trods af de fortsat eksisterende finansieringsbehov stillet i bero med hensyn til nye aktiviteter i 1999 (analyse af nye finansieringsansøgninger og undertegnelse af specifikke aftaler). Kommissionens tjenestegrene besluttede, at den eneste højtprioriterede opgave for de finansielle tjenester i 1999 skulle være en finansiel afslutning af eksisterende ECIP-kontraktsdossiers og tilbagesøgning af uudnyttede og tilbagebetalte ECIP-midler. Der blev ikke indgået nogen særlig aftale om de foranstaltninger, der blev godkendt og indgået forpligtelser for i 1999.

Den 22. december 1999 besluttede Kommissionen ikke at videreføre ECIP-programmet efter den 31.12.1999. Denne beslutning blev truffet på trods af ECIP's succes i de foregående år, idet den indgik i den overordnede rationalisering af Kommissionens politik og reformen og forenklingen af Kommissionens tjenestegrenes forvaltningsopgaver til udbygning af den forsvarlige finansielle forvaltning af EU's budgetmidler og formindskelse af risiciene og kompleksiteten ved de finansierede programmer. Desuden blev der i forbindelse med denne beslutning taget hensyn til de knappe ressourcer, som Kommissionen ligger inde med til forvaltning af sådanne programmer. De Europæiske Fællesskabers Domstols dom C-106/96 af 12. maj 1998, som kræver et gyldigt retsgrundlag for styringen af EU's udgifter, er også relevant.

Den 31. januar 2000 forelagde Kommissionen Rådet og Europa-Parlamentet (KOM(1999) 726) forslag til et særskilt retsgrundlag for to år indtil den 31.12.2001 udelukkende til finansiering af omkostningerne ved forvaltningen af afslutningen af tidligere indgåede kontrakter om ECIP-projekter og finansiering af den fornødne faglige bistand og finansielle revision. I henhold til et særligt krav fremsat af Europa-Parlamentets budgetudvalg gør 2000-budgettet det ikke muligt at finansiere nye ECIP-foranstaltninger. Der kan ikke vurderes, godkendes eller indgås kontrakt om nogen nye ECIP-foranstaltninger efter den 31.12.1999. Det foreslåede retsgrundlag begrænser kun EU-budgettets anvendelse, for så vidt angår de skridt, der er nødvendige for at afslutte de projekter, som er vedtaget i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 213/96.

Anden del

2. ECIP-FINANSIERINGERNES ØKONOMISKE VIRKNINGER

2.1. ECIP-foranstaltningernes resultater

De generelle overslag, der er anført nedenfor, er baseret på et detaljeret rapporteringssystem vedrørende de økonomiske virkninger, hvori der foretages en analyse af resultaterne af hver eneste ECIP-foranstaltning på grundlag af skriftlige rapporter fra støttemodtagerne. De økonomiske virkninger af ECIP vurderes af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af de detaljerede skriftlige slutrapporter vedrørende de enkelte foranstaltninger. Indtil udgangen af 1999 er der godkendt 2 587 foranstaltninger, som har udmøntet sig i 2 336 kontrakter om ECIP-foranstaltninger. Der er modtaget 1 577 slutrapporter, og 1 565 af disse er vurderet fagligt på det tidspunkt, hvor denne beretning udarbejdes. Som følge af Kommissionens knappe personaleressourcer er den nødt til at henholde sig til finansieringsinstitutternes og de endelige støttemodtageres rapporter om foranstaltningerne.

På grundlag af detaljerede analyser af 1 565 af disse detaljerede slutrapporter om 1 565 individuelle ECIP-foranstaltninger anslår Kommissionen, at hver EUR, der ydes i ECIP-finansiering, er forbundet med mere end 16 EUR i investeringer i udviklingslande. Gennemførte ECIP-foranstaltninger til et beløb af 261 mio. EUR rapporteres at være forbundet med private investeringsprojekter til et beløb af ca. 4,3 mia. EUR (nærmere bestemt 4 369 mio. EUR). Mere end 38 000 EU-virksomheder og lokale firmaer har deltaget som partnere i de 2 336 foranstaltninger, hvorom der er indgået kontrakter. Ifølge rapporterne er der oprettet 1 422 joint ventures, og der menes at være oprettet over 49 000 jobs i disse joint ventures.

>TABELPOSITION>

Der er en betydelig tidsforskydning mellem godkendelsen af en foranstaltning, indgåelsen af kontrakten, gennemførelsen og den skriftlige rapport. Det tager gennemsnitlig 18 måneder (facilitet 1), 24-36 måneder (facilitet 4), 3 år (facilitet 2) og op til 10 år (facilitet 3), før slutrapporten kan udarbejdes og fremlægges. Som følge deraf var 759 af de 2 587 foranstaltninger, der er godkendt indtil den 31.12.99, på det tidspunkt, hvor denne beretning udarbejdes, stadig i gang, hvorfor der endnu ikke foreligger nogen slutrapport for disse.

Kommissionen har været tilbageholdende i sin rapportering af de afsluttede foranstaltningers resultater. Kun hvis slutrapporten er modtaget, og der er meldt om oprettelse af et joint venture, medtages investeringer, deraf følgende beskæftigelse og andre udviklingsfaktorer under de rapporterede samlede virkninger. Alle andre foranstaltninger, for hvis vedkommende de endelige resultater ikke foreligger, er ikke medtaget under de data for de økonomiske virkninger, der analyseres nedenfor.

Overalt i denne beretning er ECIP's økonomiske virkninger opgjort på grundlag af de 1 565 rapporter, der er analyseret i detaljer, og derefter beregnet på grundlag af de enkelte faciliteters succesrater. Hver af tabellerne i dette kapitel har en kolonne for de faktiske resultater vedrørende de 1 565 omfattede foranstaltninger (1 565 evaluerede rapporter) og en anden kolonne for resultaterne (overslag for alle 2 336 indgåede kontrakter) vedrørende alle de 2 336 foranstaltninger, som der er indgået kontrakt for.

2.2. Oprettelse af joint ventures

ECIP har på grundlag af de 1 565 afsluttede, rapporterede og evaluerede foranstaltninger bidraget til oprettelsen af 1 037 joint ventures. Hvis man baserer beregningerne på samme succesrate, vil de 2 587 foranstaltninger, der er godkendt i perioden 1988-99, føre til oprettelse af 1 422 joint ventures. Disse tals fordeling efter facilitet vises nedenfor:

>TABELPOSITION>

Arten og kvaliteten af resultaterne under de enkelte faciliteter varierer som følger:

Facilitet 1 bistår handelskamre, industrisammenslutninger og finansieringsinstitutter med samarbejdsaktiviteter. På grundlag af de 594 evaluerede slutrapporter kan det anslås, at der vil blive oprettet ca. 730 joint ventures som følge af disse 594 foranstaltninger under facilitet 1. Det kan på dette grundlag anslås, at der vil blive oprettet ca. 868 joint ventures som følge af de i alt 706 foranstaltninger under facilitet 1, som der indtil udgangen af 1999 er indgået kontrakter for. Disse tal under facilitet 1 repræsenterer de rapporterede (snarere end de realiserede) hensigter om at oprette joint ventures. For manges vedkommende vil det tage nogle år at føre dem ud i livet. Af den grund har Kommissionen ikke medtaget fremskrivninger for den dermed forbundne investerings- eller jobskabelsesaktivitet i sine overordnede overslag over de økonomiske (investerings- og jobskabelsesmæssige) virkninger af ECIP, og overlapninger mellem facilitet 1 og de øvrige faciliteter forekommer ikke.

>TABELPOSITION>

De 594 slutrapporter vedrørende facilitet 1 viser et engagement for mere end 22 000 virksomheders vedkommende, således at det i forbindelse med de 706 godkendte foranstaltninger under facilitet 1 kan forventes, at der vil blive ydet ECIP-støtte til ca. 26 800 virksomheder. Der deltager gennemsnitlig 38 virksomheder i hver foranstaltning under facilitet 1, og omkostningerne for ECIP ved hver deltagende virksomhed udgør således 1 530 EUR i gennemsnit.

På grundlag af 866 analyserede slutrapporter kan det anslås, at facilitet 2 har en succesrate på 0,25 for oprettelse af joint ventures, eftersom 203 af 866 foranstaltninger rapporteres at have ført til et joint venture. På dette grundlag kan de i alt 1 403 kontrakter, som blev indgået i 1988-99, forventes at føre til oprettelse af 329 joint ventures.

>TABELPOSITION>

Facilitet 3 adskiller sig stærkt fra facilitet 2 på det kontraktlige plan, da ECIP-finansieringen anvendes til oprettelsen af selve det pågældende joint venture, der skal være oprettet, for at kontrakten kan undertegnes. Derfor er der (og skal der også være) en succesrate på næsten 100% på kontraktsplan. 91% af finansieringerne repræsenterer fuldt tegnede og betalte kapitalerhvervelser i form af egen- og lånekapital, og de resterende 9% repræsenterer de sager, hvor kontrakterne er undertegnet, og finansieringsinstituttet stadig følger procedurerne for berettiget finansiel og retlig agtpågivenhed, før den tegner sig for ECIP-midlerne i form af egen- eller lånekapital.

Facilitet 3 udviser en lav undertegnelsesrate (54%) for kontrakter efter Kommissionens principielle godkendelse. Dette er forståeligt, fordi de forskellige partnere i det pågældende joint venture og finansieringsinstituttet rent faktisk er nødt til at nå til enighed om komplicerede retlige kontrakter og at indgå forpligtelser over for det nævnte joint venture, før kontrakten under ECIP-facilitet 3 kan undertegnes, og pengene kan udbetales. Denne undertegnelses- og betalingsprocedure i to tempi er forståelig inden for udviklingsfinansiering med risikovillig kapital og afspejler Kommissionens (og finansieringsinstitutternes) tilbageholdende og omhyggelige finansforvaltning af facilitet 3, før ECIP-midlerne kommer til udbetaling.

>TABELPOSITION>

Ifølge disse tal blev 87 af 161 foranstaltninger under facilitet 3, som blev godkendt i 1988-99, gjort til genstand for fuldstændig kontraktsundertegnelse, og 85 af disse blev rent faktisk "gennemført" fuldt ud, ligesom der blev udbetalt ECIP-midler til det pågældende joint venture.

Et særlig interessant statistisk særtræk er, at en tredjedel af foranstaltningerne under facilitet 3 følger efter en forberedelsesundersøgelse og finansiering under facilitet 2.

Facilitet 4 finansierer uddannelse, forvaltning og faglig bistand til joint ventures. Da disse joint ventures nødvendigvis må være oprettede for at kunne ansøge om og modtage ECIP-midler, har den en oprettelseshyppighed for joint ventures på 100%, eftersom kontrakterne ikke kan indgås, og midlerne ikke kan udbetales, før det pågældende joint venture rent faktisk eksisterer.

>TABELPOSITION>

Den virkelige målestok for virkningerne af facilitet 4 er antallet af uddannede personer samt dens kvalitative støtte til menneskelige ressourcer og til forvaltningen af det enkelte joint venture (der henvises til afsnit 3.5).

2.3. Investeringer

De 2 336 ECIP-foranstaltninger, som der blev indgået kontrakt om i 1988-99, vil på grundlag af de skriftlige rapporter og Kommissionens tilbageholdende analyse deraf vedrøre joint venture-investeringer på 4,3 mia. EUR (nærmere bestemt 4 369 mio. EUR):

>TABELPOSITION>

* (NB: for at opretholde en tilbageholdende vurdering har Kommissionen ikke medtaget de hensigter, der kan udledes af møder vedrørende facilitet 1, i disse totalsummer).

Resultaterne af facilitet 1 med hensyn til oprettelse af joint ventures registreres altid nogen tid efter foranstaltningens afslutning og slutrapportens udarbejdelse. Kommissionens arkiver om foranstaltninger under facilitet 1 indeholder kun oplysninger om tilsigtede fremtidige investeringer, og Kommissionen er derfor tilbageholdende med at angive nogen "investeringsskabelseseffekt" af facilitet 1. Mange af de 730 rapporterede joint ventures under facilitet 1 repræsenterer imidlertid givetvis en betydelig ekstra investeringseffekt, som kan tillægges de ovennævnte totalsummer.

Kun investeringseffekterne af facilitet 2, 3 og 4 drøftes her. Ud af de 1 565 analyserede aktionsspecifikke rapporter rapporterede 307 oprettede joint ventures om investeringer på sammenlagt 2 582 mio. EUR. For alle de 1 630 foranstaltninger, for hvis vedkommende der var indgået kontrakt (facilitet 2, 3 og 4), anslås 554 joint ventures at være i færd med at foretage samlede investeringer på 4 369 mio. EUR.

De samlede gennemsnitlige investeringer pr. vellykket ECIP-joint venture andrager 8,4 mio. EUR. 95% af alle ECIP's vellykkede joint ventures omfatter samlede investeringer på mindre end 27 mio. EUR hver og kan derfor betragtes som små og mellemstore virksomheder i henhold til den relevante definition deraf:

>TABELPOSITION>

Der er beregnet en finansiering/investering-multiplikator på 19 for ECIP, som viser forholdet mellem alle de ECIP-finansieringer, der er godkendt og fastlagt kontraktligt under samtlige faciliteter, og de investeringer, der er frembragt via vellykkede joint ventures i kraft af alle faciliteter (ekskl. tilbagebetalinger).

Facilitet 2 har en finansiering/investering-multiplikator på 21, der kan tilskrives en kombination af en succesrate på ca. 0,25, gennemsnitlige ECIP-omkostninger på 110 000 EUR pr. foranstaltning (1988-1999) og et gennemsnit på 10,1 mio. EUR pr. vellykket joint venture under facilitet 2. Denne multiplikator på 21 omfatter ikke tilbagebetalinger til EU-budgettet. Hvis tilbagebetalinger af lån i forbindelse med vellykkede foranstaltninger under facilitet 2 fratrækkes de nettomidler, der bringes til veje via ECIP, vokser finansiering/investering-multiplikatoren for facilitet 2 fra 21 til 27.

Facilitet 3 med en gennemsnitlig ECIP-finansiering på 360 000 EUR (1988-1999) har en finansiering/investering-multiplikator på 15. Denne facilitet kræver i almindelighed en større ECIP-finansiering pr. foranstaltning. Den deraf følgende multiplikator korrigeres i opadgående retning, fordi alle foranstaltninger under facilitet 3, hvorom der indgås kontrakter, er vellykkede i den forstand, at det pågældende joint venture er oprettet. En mere repræsentativ multiplikator bør imidlertid også tage hensyn til tilbagebetalingerne. De 13 foranstaltninger, der er afsluttet og tilbagebetalt til dato, har ført til en tilbagebetalingssats på 101%, hvilket på lang sigt giver en potentielt signifikant positiv multiplikatorberegning (efter tilbagebetaling), fordi facilitet 3 til dato har givet et lille overskud på EU-budgettet (der henvises til næste afsnit).

Facilitet 4 har gennemsnitlige ECIP-omkostninger pr. foranstaltning på 125 000 EUR (1988-1999). Desuden knytter der sig lavere gennemsnitlige samlede investeringer pr. joint venture (2,6 mio. EUR) til facilitet 4, der overvejende er rettet mod små og mellemstore virksomheder, hvilket skyldes de betingelser, der er fastlagt i ECIP-forordningen.

2.4. Analyse af foranstaltningerne under facilitet 3

Den egen- og lånekapital, der udbetales under ECIP-facilitet 3, er særlig repræsentativ for ECIP's resultater, da hver eneste støttet foranstaltning vedrører et joint venture, der er oprettet i marken. Dette afsnit indeholder mere detaljerede oplysninger derom.

Kommissionens tilbageholdende finansforvaltning er ensbetydende med, at kun ca. en tredjedel af de modtagne ansøgninger med tiden fører til en kontrakt og en udbetaling. 161 (68%) af de 238 modtagne ansøgninger er godkendt til finansiering, og kun 87 (ca. halvdelen) af disse fører til en kontrakt og en udbetaling. Denne tabsfrekvens er af følgende tre årsager fuldt acceptabel: i) de forskellige medinvestorer (partnere i EU, lokale partnere og finansieringsinstitutter) skal alle fremlægge konkret dokumentation for deres tilsagn om likviditet, ii) den retlige dokumentation er udgiftskrævende og ofte vanskelig at nå til enighed om, og iii) Kommissionen og finansieringsinstitutterne er særlig påpasselige med hensyn til opfyldelsen af alle tekniske, økonomiske, retlige og finansielle krav i forbindelse med foranstaltninger under facilitet 3. Der er ikke noget at sige til, at undertegnelses- og udbetalingsraten for udviklingsforanstaltninger baseret på risikovillig kapital er lav.

De fleste (80%) af ECIP's finansieringer under facilitet 3 gennemføres af selskaberne for udviklingsfinansiering i EU's medlemsstater, der er organiseret i EDFI (European Development Finance Institutions). 19 af ECIP's finansieringsinstitutter har foretaget finansieringer under facilitet 3. 8 af disse finansieringsinstitutter er medlemmer af EDFI (European Development Finance Institutions), 5 er institutioner for udviklingsfinansiering uden for EU og 6 er europæiske forretningsbanker.

Disse foranstaltningers geografiske fordeling er vist nedenfor:

Gennemførte projekter under facilitet 3 fordelt efter land

Land // Antal projekter

Kina // 13

Mexico // 11

Sydafrika // 10

Argentina // 7

Marokko // 6

Thailand // 5

Tyrkiet // 5

Indien // 4

Brasilien // 3

Sri Lanka // 3

Egypten // 2

Indonesien // 2

Tunesien // 2

Uruguay // 2

Bangladesh // 1

Bolivia // 1

Cambodja // 1

Chile // 1

El Salvador // 1

Maldiverne // 1

Malta // 1

Peru // 1

Venezuela // 1

Algeriet // 1

I alt: // 85

For de allerede afsluttede foranstaltningers vedkommende er den gennemsnitlige tidsforskydning fra kontrakternes undertegnelse og udbetalingen til afslutningen og tilbagebetalingen på 7½ år. Pr. 31.12.1999 var der derfor kun afsluttet og tilbagebetalt følgende 13 finansieringer under facilitet 3:

Tilbagebetalte projekter under facilitet 3, ultimo 1999

>TABELPOSITION>

Denne tabel viser, hvor forskellige disse projekter er med hensyn til art, beliggenhed og finansielle resultater. En så lille stikprøve har ikke nogen statistisk gyldighed, som kan føre til generaliseringer. Alligevel er projekternes tilbagebetalingsprofiler et godt udtryk for de stærkt uensartede finansielle resultater, der spænder fra overskud på 80-90% til fuldstændige tab.

Virkningerne i form af ekstrainvesteringer er også stærkt uensartede. Mange af foranstaltningerne er afsluttet med tab, medens andre er særdeles succesrige og har frembragt langt større investeringer, end det oprindelig blev forventet. Alt i alt (for den lille gruppe på 13 projekter) er disse finansieringer på 5,2 mio. EUR under ECIP-facilitet 3 fuldstændig tilbagebetalt med et overskud på 1%, og der knytter sig bekræftede igangværende investeringsprojekter til et beløb af mere end 150 mio. EUR til dem. Selv om denne lille stikprøve ikke bør ekstrapoleres til at omfatte hele ECIP, er den retningsgivende og positiv.

2.5. Beskæftigelse og uddannelse

Ifølge de specifikke slutrapporter, der allerede er modtaget vedrørende de 307 joint ventures, som er meldt oprettet under facilitet 2, 3 og 4, er der oprettet 28 700 nye stillinger. På dette grundlag ventes de 554 joint ventures, der forventes at være oprettet, når alle foranstaltninger under facilitet 2, 3 og 4 er afsluttet, at have skabt næsten 50 000 nye jobs.

>TABELPOSITION>

* (Der er ikke udarbejdet noget overslag over jobskabelsen under facilitet 1).

Det gennemsnitlige joint venture, der oprettes ved hjælp af ECIP-støtte, får rundt regnet 80 ansatte. 92% af de allerede oprettede joint ventures beskæftiger mindre end 250 personer og kan derfor klassificeres som små og mellemstore virksomheder:

>TABELPOSITION>

Under facilitet 4 rapporteres der ud over den ydede forvaltning og faglige bistand om afsluttet eller igangværende ECIP-finansieret uddannelse til mere end 4 000 ansatte.

2.6. Andre udviklingsfaktorer (miljø, teknologioverførsel)

Kommissionen vurderer de miljømæssige virkninger og risici i forbindelse med hver enkelt ECIP-foranstaltning, før den godkender den enkelte foranstaltning. Det blev i forbindelse med 8% af godkendelserne under facilitet 2 krævet, at den dertil hørende feasibility-undersøgelse skulle omfatte en miljøvurdering, som kunne kortlægge, angribe og formindske risiciene. 12% af foranstaltningerne blev anset for at have en betydelig potentiel positiv indvirkning på miljøet (i form af renere produktionsanlæg baseret på dieselmotorer, et projekt for vindenergi eller lignende). 80% af foranstaltningerne blev anset for at have en acceptabel indvirkning på miljøet og indebære en acceptabel miljørisiko.

95% af de ECIP-støttede foranstaltninger, der førte til oprettelse af joint ventures, udviser positive elementer af overførsel af knowhow til gavn for begge partnere i virksomheden. Samtlige ECIP-foranstaltninger omfatter en eller anden form for udveksling af teknologi og knowhow. 5% af de godkendte tilfælde vedrører projekter med egnede teknologier såsom håndværk eller håndværkslignende produktionsanlæg baseret på lokale ressourcer.

2.7. Vurdering og opfølgning af ECIP-foranstaltninger

ECIP er et decentralt program uden direkte kontraktlig kontakt mellem de endelige støttemodtagere og Kommissionens tjenestegrene og med standardiserede skriftlige rapporteringsprocedurer vedrørende de projekter, der gennemføres af finansieringsinstitutterne. Kommissionens konsekvensanalyse baseres på en efterfølgende skriftlig rapport, den såkaldte slutrapport, som hver enkelt støttemodtager skal indsende via sit finansieringsinstitut, og som dette vurderer og kommenterer, før den sidste udbetaling til støttemodtageren finder sted.

I takt med, at ECIP-instrumentet har fået sin endelige udformning, og der i 1997 og 1998 har stået stadig flere slutrapporter til rådighed, har Kommissionen gennemført et program for otte inspektioner i marken foretaget af uafhængige konsulenter (der henvises til afsnit 2.8). Desuden omfatter den uafhængige evaluering, der er fastsat i artikel 10, stk. 2, i ECIP-forordningen, inspektion og uafhængig rapportering af alle disse resultater.

Den uafhængige evalueringsrapport fra Deloitte & Touche blev færdiggjort og officielt forelagt Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet i begyndelsen af 2000 (der henvises til afsnit 2.9).

2.8. Projektinspektioner i otte ECIP-lande

Kommissionen har afsluttet sit program for strenge inspektioner i marken af ECIP-projekterne i otte støtteberettigede lande. De otte lande blev valgt for at sikre en repræsentativ stikprøve fra alle fire kontinenter og en bred vifte af landetyper og udviklingsniveauer. Landene Chile, Kina, Indonesien, Indien, Marokko, Mexico, Tunesien og Sydafrika tegner sig tilsammen for mere end halvdelen af alle de ECIP-foranstaltninger, hvorom der er ansøgt, og som er godkendt og gennemført og derfor allerede udgør en stor og repræsentativ stikprøve. Opgavebeskrivelserne for disse 8 separate undersøgelser var identiske for at gøre det muligt at sikre tværgående sammenligninger og aggregere de opnåede resultater for at sammenligne dem med ECIP-forordningens målsætninger.

I overensstemmelse med EF's standardprocedurer for indkøb og proceduren for rammekontrakter blev der indgået kontrakt med otte individuelle konsulenter om gennemførelse af otte undersøgelser til et samlet beløb af 355 100 EUR (svarende til gennemsnitlig 44 875 EUR pr. kontrakt/undersøgelse). Disse kontrakter blev i overensstemmelse med artikel 10 i ECIP-forordningen finansieret over ECIP-budgettet. I betragtning af, at disse konsulenter reviderede 1 132 individuelle godkendte foranstaltninger, må omkostningerne ved arbejdet - 312 EUR pr. foranstaltning - siges at være minimale. De aflagde også besøg hos og talte med mange ECIP-støttemodtagere, finansieringsinstitutter, embedsmænd og handelskamre. Disse konsulenter aflagde besøg hos 93 af ECIP's vellykkede joint venture-investeringer, og der blev fremlagt detaljerede individuelle rapporter om disse 93 investeringer, der bekræfter de skriftlige slutrapporter, som Kommissionen allerede er i besiddelse af. Kommissionen overvågede 20 af disse projektbesøg som en stikprøvekontrol med arbejdets udførelse.

Disse otte landeinspektioner blev således benyttet til at efterprøve og bekræfte de faktiske forhold i marken, for så vidt angår mere end halvdelen af de økonomiske ECIP-resultater, der er omhandlet i denne beretning. Alle disse detaljerede resultater i marken er stillet til rådighed for de uafhængige konsulenter Deloitte S.A. De lande- og projektspecifikke undersøgelser erstatter ikke den formelle "uafhængige evaluering" af ECIP, der er fastsat i artikel 10, stk. 2, i forordningen, og som blev fremlagt i december 1999 (næste afsnit).

2.9. Den uafhængige evaluering

Rådets ECIP-forordning 213/96 af 6.2.96 indeholder i artikel 10, stk. 2, en bestemmelse om, at Kommissionen skal forelægge Europa-Parlamentet og Rådet resultaterne af en uafhængig evaluering af instrumentet, og at der i rapporten skal gives en vurdering af gennemførelsen af principperne om god finansforvaltning, økonomi og en costbenefit-analyse af instrumentet.

I overensstemmelse dermed indledte Kommissionens tjenestegrene i maj 1998 en procedure med internationalt udbud vedrørende denne undersøgelse. Udbuddet blev offentliggjort i september 1998, tildelingen fandt sted i december, og kontrakten med Deloitte S.A. blev undertegnet i februar 1999.

Det var i opgavebeskrivelsen vedrørende denne undersøgelseskontrakt fastsat, at konsulenten skulle beskrive og vurdere, i hvilken udstrækning den enkelte ECIP-facilitet og instrumentet som helhed siden 1988 havde ført de i ECIP-forordningen fastsatte mål ud i livet, navnlig hvad angår de samlede investeringer, som har nydt fremme, antallet af oprettede joint ventures og stillinger samt de bidrag til udviklingen, som er opregnet for ALAMEDSA-landene i artikel 6, stk. 2, i ECIP-forordningen.

Deloitte drog følgende konklusion:

"Vi anbefaler, at den værditilvækst, som ECIP tilfører, bliver beskyttet ved kommende drøftelser vedrørende EU-initiativer for udvikling af den private sektor. Man bør sikre komplementaritet for EU's multilaterale og bilaterale instrumenter. ECIP's effektivitet vil endvidere i meget høj grad afhænge af, at man får reduceret de administrative problemer, som instrumentet har været handikappet af siden 1998.

Vi kan konkludere, at ECIP er næsten enestående i sin art og værdifuld for Kommissionen og for det forretningsfællesskab, det henvender sig til. Det bør derfor videreføres. Dets videreførelse bør dog ledsages af vigtige ændringer."

Deloitte & Touche fremlagde deres fuldstændige rapport i begyndelsen af 2000, og den blev straks sendt til Europa-Parlamentet og Rådet. Desuden blev den sat på internettet i januar 2000 og kan konsulteres på http://www.europa.eu.int/comm/scr/evaluation/program/ medrep.htm.

Tredje del

3. FINANSFORVALTNING

3.1. Forsvarlig og effektiv finansforvaltning

Inden for rammerne af sit program til sikring af forsvarlig og effektiv forvaltning (SEM 2000) vedblev Kommissionen i 1999 med at foretage de vigtige forbedringer af sin kapacitet på områderne finansforvaltning og revision, som i 1994 var foreslået Rådet og Europa-Parlamentet, og som blev godkendt som en del af Rådets nye ECIP-forordning nr. 213/96 af 29. januar 1996. Der var tale om følgende foranstaltninger:

- en uafhængig finansiel revision

- forholdsregler mod svig og

- kontorer for faglig og finansiel bistand

som fastsat i artikel 10, stk. 3 og 4, i ECIP-forordningen.

Det var fra starten meningen, at forvaltningen af ECIP skulle være så "erhvervsvenlig" som muligt: hurtige afgørelser, gennemsigtighed, fleksibilitet, hurtig betaling. Denne approach, der var karakteristisk for ECIP, gav ordningen et godt omdømme blandt finansieringsinstitutterne og blev anvendt indtil 1996. Siden da er forvaltningen af ECIP af følgende tre årsager gradvis blevet mere bureaukratisk og tung:

- da ECIP-ordningen navnlig henvender sig til små og mellemstore virksomheder, er den meget "arbejdskraftintensiv", og den kraftige vækst i antallet af projekter stod i skarp kontrast til de knappe personaleressourcer i Kommissionen til forvaltning deraf. Denne personalemangel blev gradvis, men også kun delvis, afhjulpet ved oprettelse af et kontor for faglig bistand (1997) og derefter et kontor for finansiel bistand (1999)

- skærpelsen af Kommissionens finansielle procedurer, efter at Revisionsretten havde fremsat en række bemærkninger, førte på den ene side til forsinkelser af procedurerne (afgørelserne skal træffes af den samlede Kommission efter skriftlig procedure i stedet for efter bemyndigelse) og på den anden side til adskillelse af de faglige funktioner (GD IB) og de finansielle funktioner (Relex-fællestjenesten), især som følge af SEM 2000 (1996), selv om der ikke stod tilstrækkeligt kvalificeret personale til rådighed, navnlig i den finansielle sektor

- når løbetiden for et lån (facilitet 2), der i henhold til ECIP-forordningen er fastsat til 5 år, udløber, skal finansieringsinstituttet i henhold til sin kontrakt med Kommissionen opkræve midlerne på Kommissionens vegne. Disse opkrævninger udgør således en del af rutinen i forbindelse med ECIP's finansielle aktiviteter. Alligevel kræver disse finansielle afslutninger og opkrævninger et omfattende præcist og omhyggeligt administrativt arbejde, hvortil der ikke har stået tilstrækkeligt personale til rådighed. På trods af dette forhold var der ved udgangen af 1999 foretaget finansiel revision af 1 398 individuelle dossiers.

Disse problemer havde den konsekvens, at Kommissionens tjenestegrene besluttede at opprioritere en kumulering af store ubetalte midler, som i vid udstrækning var bragt ud af verden ved udgangen af 1999. I mellemtiden er ECIP på trods af de fortsat eksisterende finansieringsbehov stillet i bero med hensyn til nye aktiviteter i 1999. Kommissionens tjenestegrene har besluttet, at den eneste højtprioriterede opgave for de finansielle tjenester i 1999 skal være en finansiel afslutning af eksisterende ECIP-kontraktsdossiers og tilbagesøgning af uudnyttede og tilbagebetalte ECIP-midler. Der blev ikke i 1999 indgået nogen specifikke aftaler om godkendte foranstaltninger, som der var indgået forpligtelser for.

3.2. Uafhængig finansiel revision

I løbet af 1998 blev "...... den uafhængige finansielle revision af finansieringsinstitutterne og af modtagerorganisationerne under facilitet nr. 1 med hensyn til de ECIP-midler, som disse har modtaget" (artikel 10, stk. 3, i ECIP-forordning 213/96), pr. 31.12.96 foretaget af Coopers & Lybrand Reviseurs d'Entreprises (Belgien). Derefter fremlagde Price Waterhouse Coopers (Coopers & Lybrands efterfølger) i 1998 og begyndelsen af 1999 oplysninger om revisionssituationen for ECIP-regnskaberne pr. 31.12.1997. Kontrakten med Coopers & Lybrand (efterfulgt af Price Waterhouse Coopers) var indgået efter afholdelse af offentligt internationalt udbud i henhold til Rådets direktiv 92/50/EF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler. Kontrakten omfatter følgende elementer: i) kontrolbesøg og specifikke revisionsrapporter vedrørende ECIP-regnskaberne for ECIP-finansieringsinstitutter og støttemodtagere under facilitet 1 hjemmehørende i EU- og ALAMEDSA-stater og ii) en samlet revisionsrapport; dette arbejde er udført. Der er derved foretaget to uafhængige finansielle revisioner af de kontraktlige og finansielle opgørelser vedrørende ECIP-foranstaltninger, og der var pr. 31.12.1999 foretaget finansiel revision af 1 398 individuelle regnskaber vedrørende foranstaltninger.

3.3. Forholdsregler mod svig

I henhold til artikel 10, stk. 3, i den nye ECIP-forordning kræves det, at Kommissionen sikrer, at "rammebestemmelserne og de særlige finansieringsaftaler indeholder særlige bestemmelser om bekæmpelse af svig, navnlig om en mekanisme for tilbagesøgning af forskud, der ikke findes fuldt berettigede ved en sådan revision", ved at lade alle ECIP-kontrakter indeholde strenge bestemmelser herom.

3.4. Kontorer for faglig og finansiel bistand

I henhold til artikel 10, stk. 4, i ECIP-forordningen (213/96) afholdt Kommissionen i 1998 offentlige internationale udbud (i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/50/EF), og efter et yderligere udbud (i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i Rådets direktiv 92/50/EF) blev der i juli 1997 indgået en kontrakt med GOPA-Consultants (D) til et samlet beløb af 1 167 920 EUR for et i tolv måneder (fra 1. august 1997 til 1. august 1998) virksomt kontor for faglig bistand. For at sikre kontinuitet i ECIP-forvaltningen blev denne kontrakt med GOPA (D) efter afholdelse af et yderligere offentligt internationalt udbud videreført i seks måneder fra 1. august 1998 til 31. januar 1999 mod betaling af et beløb på 787 434 EUR. Og i overensstemmelse med det godkendte bud, der var gyldigt til den 31.7.2000, blev der i 1999 og 2000 indgået yderligere kontrakter til et samlet beløb af 1 562 903 EUR med GOPA vedrørende dette firmas tjenesteydelser indtil den 31.7.2000. Af dette beløb blev 1 079 700 EUR konteret 1999-budgettet, medens et beløb på 483 203 EUR blev konteret 2000-budgettet. Dette kontor for faglig bistand vil blive nedlagt den 31.7.2000.

De opgaver, som dette kontor for faglig bistand udfører, kan resumeres (ikke-udtømmende) som følger:

- Det behandler alle anmodninger fra offentligheden om oplysninger om ECIP, navnlig ved fremsendelse af ECIP-informationsmateriale.

- Det evaluerer og behandler ansøgninger om ECIP-finansiering.

- Det opfølger og forvalter alle sager på et kontinuerligt grundlag.

- Det fører korrekte og ajourførte filer om alle afsluttede, igangværende og fremtidige ECIP-foranstaltninger.

- Det fører og ajourfører edb-oversigter over ECIP-transaktioner med henblik på at sikre, at den korrekte forvaltningsmæssige information står til rådighed til rette tid.

I januar 1999 besluttede Kommissionen i fuld overensstemmelse med retningslinjerne i SEM 2000 (forsvarlig og effektiv forvaltning) at fordele disse opgaver for Kontoret for Faglig Bistand mellem a) et fagligt kontor (der stadig forvaltes af GOPA i overensstemmelse med det oprindelige udbud) og b) et separat kontor for finansiel bistand, der med virkning fra 1. februar 1999 forvaltes af PB Auditores (ES), også på grundlag af et internationalt udbud. I overensstemmelse dermed overtog PB Auditores med virkning fra 1. februar 1999 de finansielle forvaltningsopgaver.

I overensstemmelse med anmærkningerne til budgetpost B7-872 for 1999 blev der ved Kommissionens afgørelse af 29. januar 1999 afsat 1 590 000 EUR til dækning af de samlede udgifter til faglig bistand i 1999. Af disse bevillinger blev 1 588 700 EUR opbrugt i 1999 til finansiering af de vigtigste kontrakter i 1999 med kontorerne for finansiel og teknisk faglig bistand, der begge fungerede indtil den 31.12.1999 på grundlag af 1999-bevillinger og derefter på grundlag af 2000-bevillinger - hvorved princippet om budgettets étårighed blev respekteret.

De to kontorer for bistand leverede disse tjenesteydelser under Kommissionens tjenestegrenes kontrol, og Kommissionens tjenestegrene tog kontrol- og undertegnelsesforbehold med hensyn til alle afgørelser om finansiering, kontrakter, forpligtelser og betalinger.

3.5. Budgetmæssige tildelinger og tilbagesøgninger

De budgetmæssige tildelinger til ECIP for 1999 på budgetpost B7-872 var følgende:

ECIP's forbrug af 1999-bevillinger på budgetpost B7-8720

>TABELPOSITION>

(Tallene i kursiv svarer til beløb under kapitel B0-40 (reserve).)

En betydelig del af ECIP-midlerne, nemlig udbytter, rente og rentesrente samt tilbagebetaling af kapital og lån, kan tilbagesøges. Der blev udstedt indtægtsordrer vedrørende ECIP-midler på 26 795 589,68 EUR. Desuden anslår Kommissionens tjenestegrene, at der indestår yderligere 62 mio. EUR på Kommissionens ECIP-konti hos de finansielle ECIP-institutioner, og at disse beløb (efter afslutningen af næste runde uafhængige finansielle revisioner) vil forfalde til betaling.