RÅDETS FØRSTEBEHANDLINGSHOLDNING (EU) Nr. 16/2021

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri for perioden 2021-2027 (»Pericles IV-programmet«) og om ophævelse af forordning (EU) nr. 331/2014

Vedtaget af Rådet den 13. april 2021

2021/C 176/01

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 133,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Unionen og medlemsstaterne har sat sig som mål at fastlægge de foranstaltninger, som er nødvendige for anvendelsen af euroen som fælles valuta. Disse foranstaltninger omfatter beskyttelse af euroen mod falskmøntneri og dermed forbundet svig med henblik på at sikre effektiviteten af Unionens økonomi og sikre de offentlige finansers bæredygtighed.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 (3) indeholder bestemmelser om udveksling af oplysninger, samarbejde og gensidig bistand og fastlægger således en harmoniseret ramme for beskyttelsen af euroen. Virkningerne af nævnte forordning blev ved Rådets forordning (EF) nr. 1339/2001 (4) udvidet til også at omfatte de medlemsstater, der ikke har indført euroen som deres fælles valuta, for at sikre euroen samme beskyttelsesniveau i hele Unionen.

(3) Tiltag til fremme af udveksling af oplysninger og personale, teknisk og videnskabelig bistand og specialuddannelse bidrager i høj grad til at beskytte Unionens fælles valuta mod falskmøntneri og dermed forbundet svig og dermed til at sikre et højt og ensartet beskyttelsesniveau i hele Unionen og demonstrerer samtidig Unionens evne til at tackle grov organiseret kriminalitet. Sådanne tiltag kan også bidrage til at håndtere de fælles udfordringer i forbindelse med bekæmpelse af organiseret kriminalitet, herunder hvidvask af penge.

(4) Et handlingsprogram med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri bidrager til at skabe øget opmærksomhed blandt unionsborgere, øge deres tillid til denne valuta og forbedre beskyttelsen af euroen, særlig gennem den løbende udbredelse af resultaterne af de tiltag, der støttes af programmet.

(5) En forsvarlig beskyttelse af euroen mod falskmøntneri er et centralt element i en sikker og konkurrencedygtig EU-økonomi og hænger direkte sammen med Unionens mål om at forbedre Den Økonomiske og Monetære Unions virkemåde.

(6) Tidligere støtte til sådanne tiltag gennem Rådets afgørelse 2001/923/EF (5) og 2001/924/EF (6), som efterfølgende er ændret og forlænget ved Rådets afgørelse 2006/75/EF (7), 2006/76/EF (8), 2006/849/EF (9) og 2006/850/EF (10) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 331/2014 (11), har gjort det muligt at styrke Unionens og medlemsstaternes tiltag til beskyttelse af euroen mod falskmøntneri. Målene i handlingsprogrammet for beskyttelse af euroen mod falskmøntneri for de foregående perioder er blevet opfyldt.

(7) I 2017 foretog Kommissionen en midtvejsevaluering af det flerårige handlingsprogram, der er oprettet ved forordning (EU) nr. 331/2014 (»Pericles 2020-programmet«), understøttet af en uafhængig rapport. Rapporten var generelt positiv over for Pericles 2020-programmet, men den gav udtryk for bekymring over det begrænsede antal kompetente myndigheder, der ansøger om at gennemføre tiltag i henhold til Pericles 2020-programmet, og kvaliteten af de centrale præstationsindikatorer, som anvendes til at måle Pericles 2020-programmets resultater. Under hensyntagen til konklusionerne og anbefalingerne i midtvejsevalueringen nåede Kommissionen i sin meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om midtvejsevalueringen af Pericles 2020-programmet og sin forudgående evaluering i form af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, som ledsager dens forslag, til den konklusion, at videreførelsen af Pericles 2020-programmet efter 2020 burde støttes i betragtning af dets EU-merværdi, dets langsigtede virkninger og holdbarheden af dets tiltag samt dets bidrag til bekæmpelse af organiseret kriminalitet.

(8) I midtvejsevalueringen blev det anbefalet, at tiltag finansieret under Pericles 2020-programmet burde videreføres, samtidig med at der tages hensyn til behovet for at forenkle indgivelsen af ansøgninger, at tilskynde til differentiering af modtagere og deltagelse af flest mulige kompetente myndigheder fra forskellige lande i Pericles 2020-programmets aktiviteter, at videreføre fokus på nye og tilbagevendende falskmøntneritrusler og at strømline de centrale præstationsindikatorer.

(9) Falskmøntnerihotspots er blevet opdaget i tredjelande, og forfalskning af euroen får en stadig større international dimension. Kapacitetsopbygning og uddannelsesaktiviteter med deltagelse af de kompetente myndigheder i tredjelande bør derfor anses for væsentlige for at opnå en effektiv beskyttelse af euroen og bør yderligere fremmes i forbindelse med videreførelsen af Pericles 2020-programmet.

(10) Der bør vedtages et nyt program for perioden 2021-2027 (»Pericles IV-programmet«). Det bør sikres, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem Pericles IV-programmet og andre relevante programmer og tiltag. Kommissionen bør derfor gennemføre alle de nødvendige høringer af de berørte interessenter for så vidt angår at vurdere behovene for at beskytte euroen, navnlig af de kompetente nationale myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne, Den Europæiske Centralbank (ECB) og Europol, i det i forordning (EF) nr. 1338/2001 omhandlede udvalg, navnlig for så vidt angår udveksling, bistand og uddannelse, med henblik på anvendelsen af Pericles IV-programmet. Desuden bør Kommissionen trække på ECB's omfattende erfaring med gennemførelse af uddannelse og tilvejebringelse af oplysninger om forfalskede eurosedler, når Pericles IV-programmet gennemføres.

(11) Horisontale finansielle regler, der er vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), finder anvendelse på denne forordning. Disse regler er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (12) (»finansforordningen«) og fastlægger navnlig proceduren for opstilling og gennemførelse af budgettet ved hjælp af tilskud, udbud, priser og indirekte gennemførelse og fastsætter kontrol med finansielle aktørers ansvar. Regler, der er vedtaget på grundlag af artikel 322 i TEUF, omfatter også en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget.

(12) Målene for denne forordning, nemlig at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og mellem Kommissionen og medlemsstaterne for at beskytte euroen mod falskmøntneri uden at berøre medlemsstaternes ansvarsområder og ved at anvende ressourcerne mere effektivt, end hvad der er muligt på nationalt niveau, gøre det nemmere for medlemsstaterne at beskytte euroen i fællesskab samt tilskynde til anvendelsen af fælles EU-strukturer med henblik på at øge samarbejdet og rettidig og omfattende udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(13) Pericles IV-programmet bør gennemføres i overensstemmelse med den flerårige finansielle ramme i Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2093 (13).

(14) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af Pericles IV-programmet bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Kommissionen bør vedtage årlige arbejdsprogrammer med opstilling af prioriteringerne, fordelingen af budgettet og evalueringskriterierne for støtte til tiltagene. De behørigt begrundede undtagelsestilfælde, hvor en forøgelse af samfinansieringssatsen er nødvendig for at give medlemsstaterne et større økonomisk råderum, således at de kan gennemføre og afslutte projekterne for beskyttelse og sikring af euroen på tilfredsstillende vis, bør være en del af de årlige arbejdsprogrammer.

(15) Denne forordning fastlægger en finansieringsramme for Pericles IV-programmet, som skal udgøre det primære referencebeløb, jf. punkt 18 i den interinstitutionelle aftale af 16. december 2020 (14), for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure.

(16) For at sikre den effektive vurdering af Pericles IV-programmets fremskridt hen imod opnåelsen af dets mål bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for at ændre bilaget for så vidt angår indikatorerne, hvor dette anses for nødvendigt med henblik på evaluering, samt for at supplere denne forordning med bestemmelser om oprettelse af en overvågnings- og evalueringsramme. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (15). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.

(17) I overensstemmelse med finansforordningen, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (16) og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (17), (Euratom, EF) nr. 2185/96 (18) og (EU) 2017/1939 (19) skal Unionens finansielle interesser beskyttes ved hjælp af forholdsmæssige foranstaltninger, herunder foranstaltninger vedrørende forebyggelse, opdagelse, korrektion og undersøgelse af uregelmæssigheder, herunder svig, vedrørende tilbagesøgning af tabte, uberettiget udbetalte eller ukorrekt anvendte midler og, hvor det er relevant, vedrørende pålæggelse af administrative sanktioner. Navnlig har Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) i overensstemmelse med forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og (EU, Euratom) nr. 883/2013 beføjelse til at foretage administrative undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, med henblik på at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser. Den Europæiske SSAnklagemyndighed (»EPPO«) er i overensstemmelse med forordning (EU) 2017/1939 beføjet til at efterforske og retsforfølge strafbare handlinger til skade for Unionens finansielle interesser, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 (20). I overensstemmelse med finansforordningen skal enhver person eller enhed, som modtager EU-midler, samarbejde fuldt ud om beskyttelse af Unionens finansielle interesser, give Kommissionen, OLAF, Revisionsretten og, for så vidt angår de medlemsstater, der deltager i et forstærket samarbejde i henhold til forordning (EU) 2017/1939, EPPO de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikre, at eventuelle tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, tildeler tilsvarende rettigheder.

(18) Kommissionen bør forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsevalueringsrapport om gennemførelsen af Pericles IV-programmet og en endelig evalueringsrapport om opfyldelsen af dets mål. I henhold til punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning bør Pericles IV-programmet evalueres på grundlag af oplysninger indsamlet i overensstemmelse med specifikke overvågningskrav, samtidig med at en administrativ byrde, navnlig for medlemsstaterne, og overregulering undgås. Disse krav bør, hvor det er relevant, omfatte målbare indikatorer som grundlag for evaluering af Pericles IV-programmets virkninger i praksis.

(19) Forordning (EU) nr. 331/2014 bør derfor ophæves.

(20) For at sikre kontinuiteten i ydelsen af støtte på det relevante politikområde og gøre det muligt at starte på gennemførelsen fra begyndelsen af den flerårige finansielle ramme 2021-2027 bør denne forordning træde i kraft hurtigst muligt og finde anvendelse med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2021 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

Generelle bestemmelser

Artikel 1 Genstand Denne forordning opretter et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (»Pericles IV-programmet«), for perioden fra den 1. januar 2021 til den 31. december 2027. Den fastsætter Pericles IV-programmets mål, budgettet for perioden 2021-2027, formerne for EU-finansiering og reglerne for ydelse af sådan finansiering.

Artikel 2 Programmets mål 1. Pericles IV-programmets generelle mål er at forebygge og bekæmpe falskmøntneri og dermed forbundet svig og bevare eurosedlernes og -mønternes integritet, hvorved borgernes og virksomhedernes tillid til disse sedlers og mønters ægthed styrkes, og tilliden til Unionens økonomi derfor øges, samtidig med at de offentlige finansers holdbarhed sikres. 2. Pericles IV-programmets specifikke mål er at beskytte eurosedler og -mønter mod falskmøntneri og dermed forbundet svig ved at støtte og supplere de foranstaltninger, der træffes af medlemsstaterne, og støtte de kompetente nationale myndigheders og EU-myndigheders bestræbelser på indbyrdes og med Kommissionen at opbygge et tæt, løbende samarbejde og en udveksling af bedste praksis, der også, når det er relevant, omfatter tredjelande og internationale organisationer.

Artikel 3 Budget 1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af Pericles IV-programmet for perioden fra den 1. januar 2021 til den 31. december 2027 udgør 6 193 284 EUR i løbende priser. 2. De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af den flerårige finansielle ramme. 3. Det beløb, der er omhandlet i stk. 1, kan anvendes til teknisk og administrativ bistand i forbindelse med Pericles IV-programmets gennemførelse, såsom forberedelses-, overvågnings-, kontrol-, revisions- og evalueringsaktiviteter, herunder informationsteknologisystemer i virksomheder.

Artikel 4 Gennemførelse og former for EU-finansiering 1. Pericles IV-programmet gennemføres ved direkte forvaltning i overensstemmelse med finansforordningen. 2. Pericles IV-programmet gennemføres af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne og på grundlag af regelmæssige høringer i de forskellige faser af Pericles IV-programmets gennemførelse, samtidig med at der sikres sammenhæng og undgås unødvendige overlap med relevante foranstaltninger truffet af andre kompetente enheder, navnlig ECB og Europol. Med henblik herpå tager Kommissionen ved udarbejdelsen af arbejdsprogrammerne i medfør af artikel 10 hensyn til eksisterende og planlagte ECB- og Europolaktiviteter til bekæmpelse af eurofalskmøntneri og dermed forbundet svig. 3. Finansiel støtte under Pericles IV-programmet til støtteberettigede tiltag i artikel 6 ydes i form af enten tilskud eller offentlige udbud.

Artikel 5 Fælles tiltag 1. Tiltag under Pericles IV-programmet kan tilrettelægges i fællesskab af Kommissionen og andre partnere med relevant ekspertise, såsom: a) de nationale centralbanker og ECB b) de nationale analysecentre og de nationale møntanalysecentre c) Det Europæiske Tekniske og Videnskabelige Center og pengeudstedende organer d) Europol, Eurojust og Interpol e) de nationale centralkontorer for bekæmpelse af falskmøntneri, som er omhandlet i artikel 12 i den internationale konvention til bekæmpelse af falskmøntneri undertegnet den 20. april 1929 i Genève (21), og andre tjenester, der er specialiseret i forebyggelse, afsløring og bekæmpelse af falskmøntneri f) de relevante specialiserede organer inden for reprografi- og autentifikationsteknikker, trykkere og gravører g) andre organer end de i litra a)-f) omhandlede, som besidder en særlig ekspertise, herunder, hvor det er relevant, sådanne organer i tredjelande, navnlig i tiltrædende stater og kandidatlande, og h) private enheder, der har udviklet en veldokumenteret teknisk kompetence og specialiserede teams inden for afsløring af falske pengesedler og mønter. 2. Når de støtteberettigede tiltag organiseres i fællesskab af Kommissionen og ECB, Eurojust, Europol eller Interpol, deles udgifterne hertil mellem dem. Under alle omstændigheder afholder de hver især rejse- og opholdsudgifter for deres egne gæstetalere.

KAPITEL II

Støtteberettigelse

Artikel 6 Støtteberettigede tiltag 1. Pericles IV-programmet skal på de vilkår, der er fastsat i det årlige arbejdsprogram omhandlet i artikel 10, yde finansiel støtte til følgende tiltag: a) udveksling og udbredelse af oplysninger, navnlig gennem tilrettelæggelse af workshops, møder og seminarer, herunder uddannelse, målrettede praktikophold og udveksling af personale mellem kompetente nationale myndigheder og andre lignende tiltag. Udvekslingen af oplysninger skal bl.a. rettes mod: — bedste praksis med hensyn til forebyggelse af falskmøntneri og svig i forbindelse med euroen — metoder til overvågning og analyse af de økonomiske og finansielle konsekvenser af falskmøntneri — drift af databaser og varslingssystemer — anvendelse af værktøjer til afsløring, herunder computerstøttede — undersøgelses- og efterforskningsmetoder — videnskabelig bistand, herunder overvågning af nye tendenser — beskyttelsen af euroen uden for Unionen — forskningstiltag — tilvejebringelse af særlig operationel ekspertise b) teknisk, videnskabelig og operationel bistand, der synes nødvendig som en del af Pericles IV-programmet, herunder navnlig: — enhver passende foranstaltning, der gør det muligt på at opbygge pædagogiske værktøjer på EU-plan, såsom en håndbog om EU-lovgivningen, informationsbreve, manualer, glossarer og leksika, databaser, navnlig vedrørende videnskabelig bistand eller teknologiovervågning, eller computerstøtteapplikationer, såsom software — relevante undersøgelser af tværfaglig og transnational art, herunder forskning inden for innovative sikkerhedselementer — udvikling af tekniske støtteinstrumenter og -metoder til fremme af afsløringstiltag på EU-plan — støtte til fremme af samarbejdet i forbindelse med operationer, der involverer mindst to lande, når en sådan støtte ikke kan stilles til rådighed under andre EU-institutioners og -organers programmer c) indkøb af udstyr, der skal anvendes af myndigheder i tredjelande specialiseret i bekæmpelse af falskmøntneri med henblik på at beskytte euroen mod falskmøntneri, i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2. 2. Pericles IV-programmet skal tage hensyn til de tværnationale og tværfaglige aspekter af bekæmpelsen af falskmøntneri gennem målrettet inddragelse af følgende grupper: a) ansatte inden for de tjenester, der er beskæftiget med afsløring og bekæmpelse af falskmøntneri, navnlig politiet samt told- og skattemyndighederne, afhængig af opgavefordelingen på nationalt plan b) ansatte inden for efterretningsvæsenet c) repræsentanter for de nationale centralbanker, pengeudstedende organer, kommercielle banker og andre finansielle formidlere, navnlig hvad angår de finansielle institutioners forpligtelser d) dommere, specialiserede jurister og andre ansatte i retsvæsenet, der er specialiseret på området e) enhver anden relevant specialiseret gruppe, såsom handels- og industrikamre eller lignende strukturer, der kan være forbindelsesled til små og mellemstore virksomheder, detailhandlere og pengetransportvirksomheder. 3. De grupper, der er omhandlet i stk. 2, kan omfatte deltagere fra tredjelande.

KAPITEL III

Tilskud

Artikel 7 Tilskud 1. Tilskud under Pericles IV-programmet tildeles og forvaltes i overensstemmelse med finansforordningens afsnit VIII. 2. For tiltag, som gennemføres via tilskud, må indkøb af udstyr ikke være den eneste komponent i tilskudsaftalen.

Artikel 8 Samfinansieringssatser Samfinansieringssatsen for tilskud tildelt under Pericles IV-programmet må ikke overstige 75 % af de støtteberettigede omkostninger. I behørigt begrundede undtagelsestilfælde, der defineres i de i artikel 10 omhandlede årlige arbejdsprogrammer, må samfinansieringssatsen ikke overstige 90 % af de støtteberettigede omkostninger.

Artikel 9 Støtteberettigede enheder De enheder, der kan opnå finansiering under Pericles IV-programmet, er medlemsstaternes kompetente nationale myndigheder som defineret i artikel 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1338/2001.

KAPITEL IV

Programmering, overvågning og evaluering

Artikel 10 Arbejdsprogrammer 1. Med henblik på at gennemføre Pericles IV-programmet vedtager Kommissionen arbejdsprogrammer som omhandlet i finansforordningens artikel 110. 2. Hvad angår tilskud, præciseres i arbejdsprogrammet ud over kravene i finansforordningens artikel 110 de væsentligste udvælgelses- og tildelingskriterier og den højest mulige samfinansieringssats.

Artikel 11 Udøvelse af de delegerede beføjelser 1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser. 2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 12, stk. 2, tillægges Kommissionen fra den 1. januar 2021 til den 31. december 2027. 3. Den i artikel 12, stk. 2, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft. 4. Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. 5. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom. 6. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 12, stk. 2, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med tre måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 12 Overvågning 1. Indikatorer til rapportering om Pericles IV-programmets fremskridt hen imod opnåelsen af det i artikel 2 fastlagte specifikke mål er fastsat i bilaget. 2. For at sikre den effektive vurdering af Pericles IV-programmets fremskridt hen imod opnåelsen af dets mål tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 11 for at ændre bilaget for så vidt angår indikatorerne, hvor dette anses for nødvendigt med henblik på evaluering samt for at supplere denne forordning med bestemmelser om oprettelse af en overvågnings- og evalueringsramme. 3. Kommissionen forelægger hvert år Europa-Parlamentet, Rådet og ECB oplysninger om resultaterne af Pericles IV-programmet under hensyntagen til de kvantitative og kvalitative indikatorer i bilaget. 4. De deltagende lande og andre støttemodtagere giver Kommissionen alle nødvendige data og oplysninger til brug for overvågning og evaluering af Pericles IV-programmet.

Artikel 13 Evaluering 1. En uafhængig midtvejsevaluering af Pericles IV-programmet foretages, når der foreligger tilstrækkelige oplysninger om Pericles IV-programmets gennemførelse, dog senest fire år efter påbegyndelsen af programmets gennemførelse. 2. Ved afslutningen af Pericles IV-programmets gennemførelse, dog senest to år efter afslutningen af den periode, der er angivet i artikel 1, gennemfører Kommissionen en endelig evaluering af Pericles IV-programmet. 3. Kommissionen meddeler Europa-Parlamentet, Rådet og ECB resultaterne af evalueringerne og sine bemærkninger hertil.

KAPITEL V

Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser

Artikel 14 Information, kommunikation og synlighed 1. Modtagere af EU-finansiering skal anerkende denne finansierings oprindelse og sikre synlighed af EU-finansieringen, navnlig når de promoverer tiltagene og deres resultater, ved at give sammenhængende, effektive og forholdsmæssige målrettede oplysninger til forskellige modtagergrupper, herunder medierne og offentligheden. 2. Kommissionen gennemfører informations- og kommunikationstiltag vedrørende Pericles IV-programmet, vedrørende tiltag, der iværksættes i henhold til Pericles IV-programmet, og vedrørende de opnåede resultater. 3. De finansielle midler, der er tildelt Pericles IV-programmet, skal også bidrage til formidling af Unionens politiske prioriteter, for så vidt som disse prioriteter vedrører målene omhandlet i artikel 2.

Artikel 15 Ophævelse Forordning (EU) nr. 331/2014 ophæves med virkning fra den 1. januar 2021.

Artikel 16 Overgangsbestemmelser 1. Denne forordning påvirker ikke videreførelsen eller ændringen af tiltag, der er iværksat i henhold til forordning (EU) nr. 331/2014, som fortsat finder anvendelse på disse tiltag, indtil de afsluttes. 2. Pericles IV-programmets finansieringsramme kan også dække udgifterne til den tekniske og administrative bistand, som er påkrævet for at sikre overgangen mellem Pericles IV-programmet og de foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til forordning (EU) nr. 331/2014.

Artikel 17 Ikrafttræden og anvendelse Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den finder anvendelse fra den 1. januar 2021.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den …. På Europa-Parlamentets vegne … Formand På Rådets vegne … Formand

(1) EUT C 378 af 19.10.2018, s. 2.

(2) Europa-Parlamentets holdning af 13.2.2019 (EUT C 449 af 23.12.2020, s. 329) og Rådets førstebehandlingsholdning af 13.4.2021. Europa-Parlamentets holdning af … (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(3) Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 af 28. juni 2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri (EFT L 181 af 4.7.2001, s. 6).

(4) Rådets forordning (EF) nr. 1339/2001 af 28. juni 2001 om udvidelse af virkningerne af forordning (EF) nr. 1338/2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri, til også at omfatte de medlemsstater, der ikke har indført euroen som fælles valuta (EFT L 181 af 4.7.2001, s. 11).

(5) Rådets afgørelse 2001/923/EF af 17. december 2001 om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (»Pericles«-programmet) (EFT L 339 af 21.12.2001, s. 50).

(6) Rådets afgørelse 2001/924/EF af 17. december 2001 om udvidelse af afgørelse om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (»Pericles«-programmet) til også at omfatte de medlemsstater, som ikke har indført euroen som fælles valuta (EFT L 339 af 21.12.2001, s. 55).

(7) Rådets afgørelse 2006/75/EF af 30. januar 2006 om ændring og forlængelse af afgørelse 2001/923/EF om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (Pericles-programmet) (EUT L 36 af 8.2.2006, s. 40).

(8) Rådets afgørelse 2006/76/EF af 30. januar 2006 om udvidelse af anvendelsen af afgørelse 2006/75/EF om ændring af og forlængelse af afgørelse 2001/923/EF om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (Pericles-programmet) til også at omfatte de medlemsstater, der ikke har indført euroen (EUT L 36 af 8.2.2006, s. 42).

(9) Rådets afgørelse 2006/849/EF af 20. november 2006 om ændring og forlængelse af afgørelse 2001/923/EF om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (»Pericles«-programmet) (EUT L 330 af 28.11.2006, s. 28).

(10) Rådets afgørelse 2006/850/EF af 20. november 2006 om udvidelse af anvendelsen af afgørelse 2006/849/EF om ændring og forlængelse af afgørelse 2001/923/EF om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (»Pericles«-programmet) til også at omfatte de medlemsstater, der ikke har indført euroen (EUT L 330 af 28.11.2006, s. 30).

(11) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 331/2014 af 11. marts 2014 om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (Pericles 2020-programmet) og ophævelse af Rådets afgørelse 2001/923/EF, 2001/924/EF, 2006/75/EF, 2006/76/EF, 2006/849/EF og 2006/850/EF (EUT L 103 af 5.4.2014, s. 1).

(12) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT L 193 af 30.7.2018, s. 1).

(13) Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2093 af 17. december 2020 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2021-2027 (EUT L 433 I af 22.12.2020, s. 11).

(14) Interinstitutionel aftale af 16. december 2020 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning samt om nye egne indtægter, herunder en køreplan hen imod indførelse af nye egne indtægter (EUT L 433 I af 22.12.2020, s. 28).

(15) EUT L 123 af 12.5S.2016, s. 1.

(16) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 af 11. september 2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 (EUT L 248 af 18.9.2013, s. 1).

(17) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1).

(18) Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2).

(19) Rådets forordning (EU) 2017/1939 af 12. oktober 2017 om gennemførelse af et forstærket samarbejde om oprettelse af Den Europæiske Anklagemyndighed (»EPPO«) (EUT L 283 af 31.10.2017, s. 1).

(20) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 af 5. juli 2017 om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (EUT L 198 af 28.7.2017, s. 29).

(21) Folkeforbundets traktatsamling nr. 2623 (1931), s. 372.