Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af Fællesskabets handlingsprogram (DAPHNE-programmet) (2000-2004) om foranstaltninger til forebyggelse af vold mod børn, unge og kvinder"(1)

(1999/C 169/13)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 23. april 1999 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Christina Wahrolin til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. april 1999.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 363. plenarforsamling af 28.-29. april 1999, mødet den 28. april 1999, med 50 stemmer for, 3 stemmer imod og 8 hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Kommissionen er kommet til den konklusion, at EF-traktatens artikel 129 (folkesundhed), der snart erstattes af Amsterdam-traktatens artikel 152, er et passende retsgrundlag for DAPHNE-programmet - "Fællesskabets handlingsprogram (2000-2004) om foranstaltninger til forebyggelse af vold mod børn, unge og kvinder".

1.2. ØSU er derfor blevet anmodet om at afgive en ny udtalelse. Ud over ændringen af retsgrundlaget indeholder forslaget tekstmæssige ændringer. ØSU's udtalelse(2) om Kommissionens tidligere forslag (KOM(1998) 335 endelig udg.) blev vedtaget enstemmigt på den 357. plenarforsamling den 9. september 1998.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU vil indledningsvis påpege, at forslaget på visse punkter er blevet mere struktureret og præcist, men på andre punkter svagere.

2.2. ØSU ser en fare i, at retsgrundlaget ændres til artikel 129, da dette kan reducere spørgsmålet til et folkesundhedsproblem. Vold mod børn, unge og kvinder er ligesom seksuel udnyttelse et stort samfundsproblem, som ikke alene berører individer og familier (selv om familien naturligvis spiller en central rolle i mange henseender). Det er dermed heller ikke blot et spørgsmål om personskader. Som ØSU understregede i sin tidligere udtalelse om DAPHNE-programmet, bør man huske på, at visse grupper som f.eks. handicappede og ældre er særligt udsatte for vold og overgreb.

2.3. ØSU mener, at begrebet folkesundhed bør fortolkes bredt i overensstemmelse med Verdenssundhedsorganisationens definition (dvs. omfatte fysisk, psykisk og social trivsel).

2.4. Spørgsmålet om vold mod børn, unge og kvinder er, som ØSU anførte i sin tidligere udtalelse, en meget kompliceret problemstilling, hvor både årsager og symptomer bør diskuteres. Der er ingen enkle løsninger, hverken når det drejer sig om at finde årsagerne eller om at behandle skaderne.

3. Særlige bemærkninger

3.1. I programmets artikel 1 hedder det bl.a., at programmet har "til formål på fællesskabsplan at øge kendskab til og ekspertise i metoder og teknikker til forebyggelse og formindskelse af virkningerne af vold mod børn, unge og kvinder". Efter ØSU's opfattelse er denne formulering skarpere end den tidligere, hvilket bifaldes.

3.2. ØSU mener, at der bør fokuseres stærkere på gerningsmændene og på foranstaltninger over for dem. Problemstillingen omkring magtbalancen mellem kvinder og mænd bør også behandles i denne sammenhæng, jf. ØSU's bemærkning i udtalelsen fra september 1998 (pkt. 2.2).

3.3. ØSU støtter forslaget i artikel 1 om oprettelse af tværfaglige netværk. ØSU tilslutter sig også de mål, der er opstillet for disse tværfaglige netværk.

3.4. ØSU påpegede i den forrige udtalelse, at det er vigtigt at styrke samarbejdet mellem ikke-statslige organisationer og offentlige myndigheder, og konstaterer med tilfredshed, at det sker med Kommissionens nye forslag (artikel 2).

3.5. I bilaget til forslaget vedrørende foranstaltninger til bevidstgørelse af offentligheden og udveksling af de mest effektive metoder er målet efter ØSU's opfattelse blevet mere begrænset. I den tidligere udgave nævntes også seksuel udnyttelse og andre seksuelle overgreb som indsatsområder. ØSU ser gerne, at målet i det nuværende bilag svarer til det i den tidligere tekst.

3.6. ØSU konstaterer med tilfredshed, at der under den samme målformulering nu er en tilføjelse om forskningsprogrammer. ØSU ser gerne, at der stilles midler til rådighed for udvikling af effektive metoder til behandling af gerningsmændene.

3.7. ØSU finder, at det er alt for få lande, der kan inddrages i det internationale samarbejde i henhold til artikel 7, stk. 2, i Kommissionens forslag.

4. Konklusion

4.1. ØSU understreger sin generelle tilfredshed med programmet med ovennævnte forbehold. Men ØSU påpeger også, at der er en fare for, at programmet i sin nuværende form får et mere begrænset anvendelsesområde. Det er selvfølgelig vigtigt og nødvendigt at gøre noget ved alle de skader, som er forårsaget af vold, mishandling og seksuel udnyttelse, men man må ikke glemme vigtigheden af at bekæmpe årsagerne til volden. En anden mangel ved programmet er, at vold, mishandling og seksuel udnyttelse ikke behandles som en krænkelse af menneskerettighederne.

Bruxelles, den 28 april 1999.

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT C89 af 30.3.1999, s. 42.

(2) EFT C 407 af 28.12.1998.