COVID-19 Retningslinjer for så vidt angår personer, der er fritaget for de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU, jf. Rådets henstilling (EU) 2020/912 af 30. juni 2020

Kommissionen anbefalede i sin vejledning om opretholdelse af et "minimumsserviceniveau" med henblik på behandling af visumansøgninger fra specifikke kategorier af visumansøgere under covid-19-kriseperioden, at medlemsstaterne fortsat godkender visumansøgninger fra personer, der foretager væsentlige rejser, herunder familiemedlemmer, der er omfattet af direktivet om fri bevægelighed 2004/38/EF (herefter "direktivet om fri bevægelighed").

Disse retningslinjer udelukker ikke, at medlemsstaterne også kan anse beviser, som ikke er udtrykkeligt nævnt heri, for at være tilstrækkelige.

·dokumentation eller andet bevis, som tredjelandsstatsborgere kan anmodes om at forelægge for at bevise, at de falder ind under en af kategorierne.

Nærværende dokument indeholder retningslinjer for gennemførelsen af Rådets henstilling for så vidt angår personer, der er fritaget for de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU. Det indeholder navnlig retningslinjer for fortolkningen af begrebet "familiemedlem" i relation til fritagne familiemedlemmer til unionsborgere eller andre borgere, der er fastboende i EU (del II).

Drøftelserne i Rådets rundbordsmøde på arbejdsgruppeniveau om IPCR (integrerede ordninger for politisk kriserespons) den 14. september 2020 viste, at der er behov for yderligere præcisering gennem fortolkende retningslinjer. Disse retningslinjer bygger på input og feedback fra medlemsstaterne, herunder fra Rådets formandskab.

I henstillingen erklæres det, at hvis midlertidige rejserestriktioner fortsat finder anvendelse på et tredjeland, bør følgende kategorier af personer fritages for rejserestriktionerne uanset rejseformål:

COVID-19 Retningslinjer for så vidt angår personer, der er fritaget for de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU, jf. Rådets henstilling (EU) 2020/912 af 30. juni 2020

Endvidere kræves det i henhold til artikel 3 i direktivet om fri bevægelighed, at medlemsstaterne i overensstemmelse med deres nationale lovgivning skal lette indrejse og ophold for alle andre familiemedlemmer end dem, der er anført ovenfor som "nære familiemedlemmer", uanset deres nationalitet, hvis disse i det land, de kommer fra, forsørges af eller hører til den unionsborgers husstand, der er hovedindehaveren af retten til ophold, eller hvis alvorlige helbredsmæssige grunde gør det absolut nødvendigt, at unionsborgeren personligt plejer familiemedlemmet.

b)partner, med hvem en unionsborger har indgået et registreret partnerskab i medfør af en medlemsstats lovgivning, hvis lovgivningen i værtsmedlemsstaten sidestiller et registreret partnerskab med ægteskab, samt under overholdelse af betingelserne i værtsmedlemsstatens relevante lovgivning

Der findes to relevante scenarier for tredjelandsstatsborgere, som befinder sig uden for EU, og som er familiemedlemmer til en EU-borger:

Hvad angår definitionen af begrebet "familiemedlemmer" til EU-borgere henvises der i Rådets henstilling til artikel 2 og 3 i direktivet om fri bevægelighed. De kategorier af familiemedlemmer (også familiemedlemmer, som er tredjelandsstatsborgere), der er omhandlet i disse bestemmelser, skal fortolkes bredt og ikke begrænses af definitioner og begreber i national ret. Dette gælder også for kategorien af partnere, med hvem der består "en behørigt dokumenteret varig tilknytning". Derfor bør medlemsstaterne i henhold til henstillingen navnlig gøre det lettere for partnere, med hvem der består en behørig dokumenteret varig tilknytning, at blive forenet uanset tredjelandsstatsborgerens bopæl.

Dette indebærer også, at tredjelandsstatsborgere og i relevante tilfælde deres familiemedlemmer, som opfylder betingelserne for indrejse i disse direktiver, bør kunne indgive deres ansøgninger om at få udstedt et sådant visum eller en sådan opholdstilladelse og efterfølgende blive fritaget for rejserestriktionerne.

-minimumsvarigheden af tilknytningen i tilfælde af, at der findes nationale kriterier herfor (det bør tages i betragtning, at rejserestriktionerne nu har været gældende i over seks måneder og vil fortsætte) eller

Som forklaret i retningslinjerne af 2009 for en bedre gennemførelse og anvendelse af direktiv 2004/38/EF kan der stilles krav om, at sådanne ugifte partnere dokumenterer, at de er en EU-borgers partner, og at tilknytningen er varig. Der kan fremlægges ethvert egnet bevis. Eventuel dokumentation kan f.eks. være en fælles erklæring fra partnerne, bevis for tidligere møder og fælles investeringer. Kravet om varig tilknytning skal vurderes på grundlag af det i direktivet om fri bevægelig fastsatte mål om at opretholde familien som en enhed i bredere betydning. I de nationale bestemmelser om tilknytningens varighed kan der fastsættes en minimumsperiode som kriterium for, om tilknytningen kan betragtes som varig. I så tilfælde bør det dog i de nationale bestemmelser fastsættes, at der i den overordnede vurdering også skal tages hensyn til andre relevante aspekter (som f.eks. en fælles lejekontrakt eller et fælles realkreditlån til leje eller køb af et hjem).

eller

-har en opholdstilladelse eller et visum til længerevarende ophold, der er udstedt af en medlemsstat i henhold til dennes nationale lovgivning.

Disse tredjelandsstatsborgere bør også gives tilladelse til transit gennem andre medlemsstater for at nå frem til den medlemsstat, der har udstedt visummet eller opholdstilladelsen.

III.Særlige kategorier af rejsende, der har en væsentlig funktion eller et væsentligt behov — bilag II til Rådets henstilling 2020/912

Hensigten med listen i bilag II over særlige kategorier af rejsende, der har en væsentlig funktion eller et væsentligt behov, er, at de økonomiske og sociale hensyn, som tredjelandsstatsborgere kan have for at rejse til EU, samt de økonomiske og sociale interesser, som EU kan have for at give disse tredjelandsstatsborgere adgang til EU, skal tages i betragtning. I modsætning til listen over tredjelande i bilag I, for hvilke restriktionerne for ikkevæsentlige rejser til EU kan ophæves, bør medlemsstaterne anvende listen over kategorier i bilag II fuldt ud. Medlemsstaterne bør tillade rejser for alle de kategorier, der er anført deri, og ikke kun for nogle af dem.

Retningslinjerne for nedenstående kategorier samt om de beviser, der skal fremlægges, skal ikke opfattes som udtømmende. Medlemsstaterne opfordres til at anvende en bred fortolkning af både anvendelsesområde og eventuelle beviser, under hensyntagen til, at de fremlagte beviser bør gøre det muligt for myndighederne at etablere en direkte forbindelse til de aktiviteter, som der gives adgang til.

1.Fagfolk inden for sundhedssektoren, sundhedsforskere og fagfolk inden for ældreplejen

Anvendelsesområde: Denne kategori bør omfatte personer med en væsentlig funktion eller et væsentligt behov, bl.a. sundhedspersonale, sundhedsforskere og ældreplejepersonale, herunder følgende:

-sundhedspersonale, herunder paramedicinsk personale

-plejepersonale i sundhedssektoren, herunder plejepersonale for børn, handicappede og ældre

-forskere i sundhedsrelaterede erhverv

-arbejdstagere i lægemiddelindustrien og industrien for medicinsk udstyr og

-arbejdstagere, der er involveret i levering af varer, navnlig i forsyningskæden for lægemidler, medicinske forsyninger, medicinsk udstyr og personlige værnemidler, herunder i installation og vedligeholdelse heraf.