I SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(93) 657 endelig udg. 
Bruxelles, den 13 december 1993 
Foralag til 
RÅDETS BESLUTNING 
OM BEMYNDIGELSE AF FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND TIL AT ANVENDE EN 
SÆRLIG FORANSTALTNING, DER FRAVIGER ARTIKEL 2, STK. 1, 
OG ARTIKEL 17 I SJETTE DIREKTIV (77/388/EØF) OM 
HARMONISERING AF MEDLEMSSTATERNES LOVGIVNING OM OMSÆTNINGSAFGIFTER 
(forelagt af Kommissionen) 
BEGRUNDELSE 
Dette er et forslag til Rådets beslutning, der giver Forbundsrepublikken Tyskland 
tilladelse til at indføre en særlig foranstaltning i henhold til artikel 27 i 
sjette momsdirektiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om det fælles 
merværdiafgiftssystem(1), senest ændret ved Rådets direktiv 92/111/EØF af 
14. december 1992(2). 
Med virkeliggørelsen af det indre marked er der sket en ændring i ordningerne for 
beskatning af tjenesteydelser inden for Det Europæiske Fællesskab. Undtagelserne i 
forbindelse med udførsel af varer og henførelse af visse varer under en 
toldprocedure er blevet ophævet, og det samme gælder de ordninger, hvorefter 
værdien af tjenesteydelser ved vareimport blev medregnet i det afgiftspligtige 
beløb. 
Under disse omstændigheder har princippet om territorial afgrænsning, når det 
anvendes på en række tjenesteydelser, således at disse pålægges afgift på det 
sted, hvor de faktisk udføres, den virkning, at en afgiftspligtig person, der ikke 
er etableret i den medlemsstat, hvori tjenesteydelsen præsteres, er forpligtet til 
at betale moms i denne medlemsstat og derpå anmode om tilbagebetaling i henhold 
til det ottende(3) eller det trettende(4) direktiv. Dette gælder først og fremmest 
tjenesteydelser, der udføres i forbindelse med arbejde på løsøregenstande, og 
udførelse af transportydelser (samt tilknyttet transportvirksomhed), som 
udelukkende foregår indenlands, men som er direkte knyttet til en varetransport 
inden for Fællesskabet (den nationale forgrening $f en varebevægelse inden for 
Fællesskabet). 
Det deraf følgende store antal tilfælde af anmodninger om tilbagebetaling i 
henhold til det ottende og det trettende direktiv er til hinder for den frie 
udveksling af tjenesteydelser inden for det indre marked. 
Endvidere ville en forudgående systematisk gennemgang af ansøgningerne i 
forbindelse med en stigning i antallet af sager meget let kunne forsinke 
momstilbagebetalingerne i henhold til det ottende og det trettende direktiv. 
Det er derfor i den forbindelse yderst vigtigt at overveje at træffe 
foranstaltninger, som hurtigt kan forenkle sagerne for de erhvervsdrivende, men 
som ikke vil undergrave principperne for afgiftspålæggeise i forbindelse med det 
indre marked. 
Med henblik herpå har Forbundsrepublikken Tyskland anmodet om bemyndigelse til på 
grundlag af det sjette momsdirektivs artikel 27 at indføre særlige 
foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, og artikel 17. 
Formålet med sådanne foranstaltninger er at momsfritage de i tredje og fjerde led 
i artikel 9, stk. 2, litra c), omhandlede tjenesteydelser samt udførelse af 
indenlandske varetransportydelser (og tilknyttet transportvirksomhed), der er 
direkte knyttet til transport inden for Fællesskabet, under forudsætning af at 
tjenesteydelserne udføres for afgiftspligtige personer i andre medlemsstater, som 
i alle tilfælde ville være berettigede til en fuldstændig tilbagebetaling af 
momsen på disse tjenesteydelser ifølge de procedurer, der er fastsat i det ottende 
og det trettende direktiv, Under denne forudsætning ville en sådan fravigelse på 
ingen måde påvirke størrelsen af den afgift, der skal betales i det sidste 
forbrugerled. 
(1) EFT nr. L 145 af 13.6.1977, s. 1. 
(2) EFT nr. L 387 af 30.12.1992, s. 47. 
(3) Rådets direktiv 79/1072/EØF, EFT nr. L 331 af 27.12.1979, s. 11. 
(4) Rådets direktiv 86/560/EØF EFT, nr. L 326 af 21.11.1986, s. 40. 
3 
For at opnå fritagelse må en person, der får udført disse tjenesteydelser, men som 
er etableret i en anden medlemsstat, godtgøre sin status som afgiftspligtig 
person, således som angivet i det ottende og det trettende direktiv. Det vil også 
være nødvendigt at indføre krav om, at en leverandør af tjenesteydelser, som er 
afgiftspligtig inden for landets område, skal anføre de faktiske årsager til 
momsfritagelsen på fakturaen og kundens momsregistreringsnummer i Fællesskabet. 
Følgen af denne fravigelse vil blive, at væksten i fællésskabsaktiviteten i de 
pågældende servicesektorer ikke hindres af afgiftspålæggelser, der skyldes 
vanskeligheder med at anvende reglerne for tilbagebetaling, og der vil blive tid 
til at overveje andre mere permanente løsninger. 
Kommissionen bemærker, at den foreslåede særlige foranstaltning ikke ændrer de 
grundlæggende principper i det sjette momsdirektiv, især vedrørende 
leveringsstedet, men forenkler tilbagebetalingsordningerne for afgifterv der under 
alle omstændigheder skulle tilbagebetales i henhold til det ottende og det 
trettende direktiv. Derfor har den pågældende fravigelse ikke en negativ 
indvirkning på De Europæiske Fællesskabers egne indtægter hidrørende fra 
merværdiafgiften. 
Kommissionen er overbevist om, at den pågældende foranstaltning udelukkende er 
beregnet på at forenkle procedurerne for afgiftspålæggeisen. Kommissionen finder 
det derfor hensigtsmæssigt, at Forbundsrepublikken Tyskland får tilladelse til at 
anvende den påtænkte foranstaltning, men at en sådan tilladelse tidsbegrænses til 
at være gældende indtil den 31. december 1994. 
Med undtagelse af den medlemsstat, til hvilken nærværende forslag til en 
Rådsbeslutning er rettet, er forslaget identisk til de forslag Rådet vedtog 
vedrørende ni andre Medlemsstater den 25. oktober 1993 (EFT nr. L 273 af 
5.11.1993, s. 33-50). 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske 
Fællesskab, 
under henvisning til Rådets sjette direktiv (77/388/EØF) af 17. maj 1977 om 
harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles 
merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (1) , særlig artikel 27, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF kan Rådet med enstemmighed 
på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige 
foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i dette direktiv, for at forenkle 
afgiftsppkrævningen eller for at undgå visse former for svig eller unddragelse; 
ved skrivelse af; 27. oktober 1993, der indgik til Kommissionen den 
10. november 1993, anmodede Forbundsrepublikken Tyskland om tilladelse til at 
indføre en foranstaltning, der fraviger artikel 17 i direktiv 77/388/EØF; 
(1) EFT nr. L 145 af 13.6.1977, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 
92/111/EØF (EFT nr, L 384 af 30.12.1992, s. 47). 
de øvrige medlemsstater blev den 22. november 1993 underrettet om 
Forbundsrepublikken Tysklands anmodning; 
indførelsen af momsovergangsordningen medfører, at visse arbejder vedrørende 
løsøregenstande og visse tjenesteydelser i form af transport af goder og 
virksomhed knyttet til transport på det sted, hvor disse tjenesteydelser 
præsteres, pålægges moms uden hensyn til, hvor den afgiftspligtige, der aftager 
disse tjenesteydelser, er i stand til at udøve sin fradragsret, og dette 
resulterer i stigende anvendelse af de procedurer om tilbagebetaling, der er 
fastsat i direktiv 79/1072/EØF (2) og 86/560/EØF <3> ; 
den stigende anvendelse af de tilbagebetalingsprocedurer, der er fastsat i 
direktiv 79/1072/EØF og 86/560/EØF, kan udgøre en hindring for udviklingen i EF-
samhandelen inden for visse tjenesteydelsesområder; 
den pågældende undtagelsesforanstaltning sigter på at indføre en forenkling, der 
består i at fritage visse tjenesteydelser, der leveres til afgiftspligtige 
personer, som ikke er etableret i indlandet, men registreret i Fællesskabet, og 
som under alle omstændigheder ville have ret til tilbagebetaling for disse 
tjenesteydelser; 
der bør pålægges de afgiftspligtige personer visse forpligtelser for at undgå svig 
og skatteunddragelse; 
det er ønskeligt, at denne fravigelse begrænses til den tid, der er nødvendig, for 
at Rådet på forslag fra Kommissionen kan vedtage en endelig løsning; 
den pågældende undtagelsesforanstaltning har ikke indflydelse på Fællesskabets 
egne indtægter, der hidrører fra merværdiafgiften -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
Uanset bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF er 
Forbundsrepublikken Tyskland bemyndiget til at fritage de i artikel 2 omhandlede 
tjenesteydelser, der leveres til afgiftspligtige personer, der er registreret i 
overensstemmelse med artikel 22, stk. 1, litra c), d) og e) , i direktiv 77/388/EØF 
i en anden medlemsstat end Forbundsrepublikken Tyskland, og som efter direktiv 
(2) EFT nr> L 331 af 27.12.1979, s. 11. 
(3) EFT nr# L 326 af 21.11.1986, s. 40. 
6 
79/1072/EØF og 86/560/EØF ville have opnået tilbagebetaling af den skyldige 
afgift, hvis disse tjenesteydelser var blevet pålagt afgift. 
Artikel 2 
På de i artikel 1 fastsatte betingelser er Forbundsrepublikken Tyskland bemyndiget 
til at fritage: 
1) de tjenesteydelser, der er nævnt i artikel 9, stk. 2, litra c), tredje og 
fjerde led, i direktiv 77/388/EØF, med undtagelse af de tjenesteydelser, der 
er fritaget efter artikel 14, 15 og 16 i direktiv 77/388/EØF; 
2) de transporttjenesteydelser, der finder sted i indlandet i overensstemmelse 
med artikel 9, stk. 2, litra b) , i direktiv 77/388/EØF, og som er direkte 
forbundet med en transport af goder inden for Fællesskabet som defineret i 
artikel 28b, punkt C, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF; 
3) tilknyttet transportvirksomhed, jf, artikel 9, stk. 2, litra c), andet led, i 
direktiv 77/388/EØF, der finder sted i indlandet, og som har forbindelse med 
de transporttjenesteydelser, der er omfattet af stk. 2 ovenfor. 
Artikel 3 
Uanset bestemmelserne i artikel 17 i direktiv 77/388/EØF giver de tjenesteydelser, 
der er omhandlet i artikel 2 og leveret med afgiftsfritagelse på de i artikel 1 
fastsatte betingelser, fradragsret. 
Artikel 4 
For at anvende den fritagelse, der er omhandlet i artikel 1, skal tjenesteyderen 
bl.a.: 
1) For tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1: 
- være i besiddelse af en attest, der viser, at aftageren er afgiftspligtig, 
og som er udstedt som fastsat i henholdsvis direktiv 79/1072/EØF eller 
86/560/EØF; 
- på fakturaen nævne grunden til fritagelsen og det registreringsnummer, under 
hvilket kunden er registreret efter artikel 22, stk. 1, litra c), d) og e), 
i direktiv 77/388/EØF, og under hvilket tjenesteydelsen er leveret til 
denne; 
2) For tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2: 
- opfylde de i stk. 1, andet led, omhandlede forpligtelser og være i 
besiddelse af en erklæring, hvori aftageren erkender, at han opfylder de 
betingelser, der er omhandlet i artikel 1; 
- bevise, at transporttjenesteydelserne er direkte forbundet med en transport 
inden for Fællesskabet som defineret i artikel 28b, punkt C, stk. 1, i 
direktiv 77/388/EØF. 
3) For tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 2, stk. 3: 
- opfylde de i stk. 1, andet led, omhandlede forpligtelser og være i 
besiddelse af en erklæring, hvori aftageren erkender, at han opfylder de 
betingelser, der er omhandlet i artikel 1; 
- bevise, at den tilknyttede transportvirksomhed er direkte forbundet med de 
transporttjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2. 
Artikel 5 
Rådet, der med enstemmighed træffer afgørelse om et forslag, som Kommissionen vil 
forelægge snarest, muligt, vedtager inden den 31. december J994 en ændr in<j til 
direktiv 77/388/EØF, der omfatter de tjenesteydelser, der er omhandlet i denne 
beslutning. 
Fravigelserne i denne beslutning ophører med at have virkning fra den dato, som 
Rådet fastlægger, når det vedtager de ændringer til direktiv 77/388/EØF, der er 
omhandlet i første stykke, dog senest den 31. december 1994. 
Artikel 6 
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 657 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 
Katalognummer : CB-CO-93-710-DA-C 
ISBN 92-77-62749-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
I -2985 Luxembourg