A4-0274/97

Beslutning om Kommissionens groenbog om forbindelserne mellem Den Europaeiske Union og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-landene) paa taersklen til det 21. aarhundrede - Udfordringer og muligheder for et nyt partnerskab (KOM(96)0570 - C4-0639/96)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens groenbog (KOM(96)0570 - C4-0639/96),

- der henviser til artikel 130 U - 130 Y i EF-traktaten,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde og udtalelser fra Budgetudvalget, Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser, Udvalget om Kvinders Rettigheder og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A4-0274/97),

A. der henviser til sin stoette til Lomé-konventionen, og der understreger, at Lomé-aanden og -politikken udgoer grundlaeggende elementer i EU's politiske identitet, at de forskellige Lomé- konventioner repraesenterer det mest avancerede instrument for internationalt samarbejde mellem Nord og Syd, og at de som saadanne er udtryk for en faelles kulturarv, som maa bevares,

B. der henviser til, at den oekonomiske internationalisering baade udmoenter sig i fremkomsten af udviklingslande og i en forstaerkelse af skaevheder og fattigdom og oegede risici for marginalisering af lande og befolkninger, navnlig i udviklingslandene, men ogsaa i de udviklede lande,

C. der henviser til, at menneskene i stadig hoejere grad bliver knyttet til hinanden, hvilket udmoenter sig baade i fremkomsten af vaerdier, som er faelles for hele menneskeheden, og i holdninger, der tilkendegiver en »vaeren sig selv nok« og afvisning fra de menneskers side, som foeler sig udstoedt,

D. der henviser til, at kvinder i AVS-landene stadig lider under udbredt diskrimination, idet de mangler juridiske rettigheder, lige adgang til uddannelse, faguddannelse og jobmuligheder; der henviser til, at de ofte udelukkes fra beslutningstagningsprocesserne; der henviser til, at der ikke er de noedvendige faciliteter til beskyttelse af den reproduktive sundhed;

E. der henviser til, at alt ikke afhaenger af en usynlig haand, at der ud over markedet er kvinder, maend og menneskelige vaerdier, og at internationaliseringen af kapital- og varemarkederne boer suppleres med en oekonomisk, miljoemaessig, politisk og social regulering,

F. der henviser til, at udviklingssamarbejdspolitikkerne, navnlig Lomé- aftalerne, er vaesentlige elementer i denne regulering, og at Den Europaeiske Union boer have som maal at bidrage til, at de mindst udviklede lande faar fordel af internationaliseringen af kapital- og varemarkederne og til, at det derfor er beklageligt, at landene syd for Sahara kun tegner sig for en ringe del af Europas handel,

G. der henviser til, at den eneste mulighed for effektivt at bekaempe aarsagerne til arbejdsloesheden og den sociale marginalisering er at skabe produktive arbejdspladser i den formelle og uformelle sektor,

H. der henviser til, at det for at opnaa det bedst mulige resultat af den samlede europaeiske bistand er noedvendigt, at Den Europaeiske Union har held med paa hensigtsmaessig vis at orientere de enkelte medlemsstaters udviklingsbistand og med konsekvent at samordne bistandspolitikken og andre politiske omraader,

I. der henviser til, at der er sikret oeget effektivitet i forbindelse med politikkerne med hensyn til udviklingssamarbejde og bekaempelse af fattigdom, efter at de destruktive virkninger af stoetten til diktaturer og korrupte regimer inden for rammerne af den kolde krig er forsvundet, men at situationen i nogle AVS-lande fortsat er uholdbar,

J. der beklager tilbagegangen i Europas engagement over for landene i Syd, som er omvendt proportionalt med dets voksende engagement til fordel for OEsteuropa og Middelhavsomraadet,

K. der understreger den nylige positive udvikling, som er iagttaget i Afrika, saerlig fremskridtene med hensyn til demokrati og retsstatsforhold, forbedring af de oekonomiske resultater, de nye generationers aendrede adfaerd og oensker samt med hensyn til kvinder, der med rette oensker at spille en stadig mere vaesentlig rolle i deres lands politiske, sociale og oekonomiske udvikling; der understreger, at denne udvikling er saa meget mere positiv, som den giver mulighed for at udnytte frigjorte ressourcer, som tidligere anvendtes til politi og militaer, til bedre helbreds- og sygepleje, uddannelse og sociale reformer,

L. der understreger, at EU baade har pligt til og interesse i at yde resolut stoette til den demokratiske, sociale og oekonomiske udvikling i de AVS-lande, hvor der er konstateret en saadan udvikling,

M. der henviser til, at EU boer foere en ambitioes og bevidst politik over for AVS-landene og navnlig landene i Afrika syd for Sahara og boer foreslaa de af dets partnere, som maatte oenske det, en ny aftale ikke blot for at bevare og fortsaette de resultater, som er opnaaet igennem 25 aars Nord-Syd-samarbejde, der er om ikke er forbilledligt, saa dog enestaaende i sin art, men for ogsaa at oege aftalens effektivitet og udvide dens raekkevidde; der henviser til, at maalet med denne aftale boer vaere en baeredygtig og menneskelig udvikling, bekaempelse af fattigdom, AVS-landenes integration i verdensoekonomien og en uddybelse og styrkelse af de politiske forbindelser mellem EU og AVS-landene; der henviser til, at denne nye form for samarbejde vil noedvendiggoere differentierede forbindelser mellem EU og AVS-landene alt efter region, underregion og land, og dermed en anden struktur end de tidligere aftaler og konventioner; der henviser til, at der ved forlaengelsen af den fjerde Lomé-konvention frembyder sig en lejlighed for parterne til i lyset af de nye rammer for de internationale relationer at revidere begrundelserne for et partnerskab af gensidig interesse, samtidig med at man respekterer og opprioriterer det grundlaeggende princip om ligestilling, som har gjort Lomé-politikken enestaaende i sin art,

N. der i afventning af afholdelsen af topmoedet mellem AVS-landenes statschefer har noteret sig det oenske om at opretholde AVS-Gruppens geografiske ramme, som repraesentanter for disse lande har tilkendegivet,

O. der henviser til, at flere oversoeiske lande og territorier samt ultraperifere faellesskabsregioner er repraesenteret i regionale enheder i Afrika, Caribien og Stillehavet, og at det foelgelig er hensigtsmaessigt at stimulere samarbejdet mellem partnerne i AVS- landene, de oversoeiske lande og territorier og Unionens ultraperifere regioner,

P. der henviser til, at der i en internationaliseret verden ogsaa er behov for en internationaliseret indfaldsvinkel i Den Europaeiske Unions udviklingspolitik,

Q. der henviser til, at de forpligtelser, regeringerne indgik paa FN's konferencer om henholdsvis boerns rettigheder (1990), miljoe og udvikling (1992), menneskerettigheder (1993), befolkning og udvikling (1994), social udvikling (1995), kvinder (1995), boligmiljoe (1996) og foedevarer (1996) samt det afrikanske charter om befolkningen deltagelse og udvikling (1990) alle bidrager til en baeredygtig udvikling og understreger det indbyrdes forhold mellem alle disse faktorer; der henviser til at den fremtidige aftale maa baseres paa disse forpligtelser,

1. stoetter inden for rammerne af den femte Lomé-konvention (2000-2010) en forlaengelse og styrkelse af AVS-EU-samarbejdet;

2. erklaerer, at det gaar ind for en femte konvention, som foerst og fremmest maa bestaa af en global aftale, der paa et faelles og for alle AVS-landene gyldigt grundlag fastsaetter maalsaetningerne og de politiske, oekonomiske, finansielle, handelsmaessige og sociale principper for AVS-EU- samarbejdet med faelles institutioner til fremme af demokratiets vaerdier, respekten for menneskerettighederne, den parlamentariske og politiske dialog, og som rummer instrumenter med henblik paa et samarbejde, der er differentieret paa grundlag af udviklingsniveauet i landene inden for AVS-Gruppen uden at saette spoergsmaalstegn ved deres identitet og politiske historie;

3. finder, at den nye konvention boer omfatte flere niveauer ud over det nationale:

- det foerste niveau, som omfatter de partnere, der deler de samme maal med hensyn til social og baeredygtig udvikling, fred, demokrati og respekt for menneskerettighederne, som har indgaaet de samme store internationale forpligtelser, og som retter sig efter de samme samarbejdsregler;

- det andet niveau, som fremmer det regionale samarbejde og goer det muligt navnlig at behandle spoergsmaal vedroerende sikkerhed, begraensning af vaabenhandel, forbud mod landminer, forebyggelse og loesning af konflikter;

- det tredje niveau af underregional art, som vedroerer Afrika og tager sigt paa at fremme den regionale integration og goer det muligt bl.a.at behandle handelsmaessige og monetaere spoergsmaal (francomraadet);

4. understreger betydningen af demokratiske strukturer, respekt for menneskerettighederne, retssikkerhed og effektiv forvaltning;

5. finder, at AVS-Gruppens sammensaetning kun boer udvides eller aendres i enighed med AVS-staterne, og at denne gruppes sammenhaeng boer bevares;

6. understreger, at Den Europaeiske Union paa grund af sin geografiske naerhed og historiske ansvar har en saerlig forpligtelse over for Afrika;

7. anbefaler, at denne nye kurs i AVS-EU-forbindelserne ikke foranlediger EU til at mindske den indsats, det har gjort til fordel for sine partnere i Syd, og som det er lykkedes for det at opretholde under forhandlingen af den 8. EUF;

8. finder at Lomé-konventionens »sui generis«-principper, aftalemaessighed, forudsigelighed, sikkerhed og partnerskab, som er endnu mere aktuelle end i 1975, boer opretholdes i den naeste konvention;

9. paapeger i oevrigt, at partnerskab overvejes, ogsaa af OECD og G8, som et uomtvisteligt element i enhver udviklingssamarbejdspolitik;

Vedroerende partnerskab

10. tilslutter sig en styrkelse af partnerskabet, som er et noegleelement i forbindelse med AVS-EU-samarbejdets fremtid, navnlig gennem:

- opretholdelse af Den Paritetiske Forsamling AVS-EU, som er et vaesentligt led i Nord-Syd-dialogen,

- den politiske dimensions forrang med inddragelse af krise- og risikoforebyggelse, migrationer og spoergsmaal, som behandles paa de internationale konferencer, og som henhoerer under AVS-EU-samarbejdet,

- den deraf foelgende aendring af AVS-EU-institutionerne, navnlig med inddragelse af det regionale aspekt, ogsaa under hensyntagen til de oversoeiske lande og territoriers holdning,

- erstatning af ophobningen af mange konditionaliteter, som er umulig at forvalte, med aftaler, paa betingelse af, at de paagaeldende lande respekterer de demokratiske principper og menneskerettighederne,

- prioritering af fremme af retsstaten og god udnyttelse af ressourcerne,

- gennemfoerelsens effektivitet,

- aktoerernes diversificering saavel med hensyn til beslutningstagning som gennemfoerelse,

- systematisering af mulighederne for, at aktoererne (nationale og lokale forvaltninger, den private sektor og arbejdsmarkedets parter) kan medvirke saavel paa beslutnings- som paa gennemfoerelsesplan,

- genskabelse af ligevaegt i partnerskabet til fordel for AVS-landene, saaledes at disse selv kan styre deres udviklingsproces i saa hoej grad som muligt;

11. mener, at den politiske debat og partnerskabet mellem EU og AVS-landene indtager en strategisk betydning for begge parter, og ligeledes goer det muligt for dem at tackle udfordringerne fra globaliseringen paa saavel det politiske som det oekonomiske og handelsmaessige plan;

12. noterer sig konklusionerne fra samlingen i Raadet den 2. juni 1997 vedroerende konfliktforebyggelse og tilskynder Raadet til at udbygge sin aktion i saa henseende, idet det fuldt ud tager hensyn til kvindernes vigtige rolle i forbindelse med forebyggelse og loesning af konflikter;

13. opfordrer indtraengende Kommissionen til at indfoere en konfliktforebyggelsesfacilitet i alle nationale og regionale vejledende programmer med henblik paa at sikre, at der efter bilaeggelse af konflikter hurtigt kan mobiliseres stoettemidler, der skal indgaa i fredsprogrammerne i AVS-landene;

14. opfordrer Kommissionen til at foretage vurderinger af konfliktpaavirkning i ustabile regioner for at klarlaegge, hvorledes EU's udviklings-, handels- og udenrigspolitik som helhed kan bidrage til at mindske risikoen for voldelige konflikter samt beskytte saarbare grupper;

15. oensker, at bestemmelserne vedroerende sikkerheden paa det afrikanske kontinent omfatter:

- forbud mod anvendelse af landminer,

- kontrol med og begraensning af vaabenhandel,

- begraensning af militaerbudgetter til 1% af BNP, i modsat fald mindskes samarbejdsindsatsen,

- et regionaliseret organ til evaluering af spaendinger og forberedelse af maegling,

- adgang for AVS-landene til satellitoplysninger, der kan bidrage til at forebygge kriser;

16. finder, at en demineringsaktion boer gaa forud for enhver udviklingsaktivitet i de lande, som er beroert af dette problem;

17. oensker udformning og anvendelse af en adfaerdskodeks for Den Europaeiske Union og AVS-staterne med henblik paa at hindre vaabenhandel med og enhver vaabenleverance til lande i regioner med truende eller faktiske konflikter;

18. stoetter Kommissionens forslag om en differentiering af samarbejdet afhaengigt af behov og fortjeneste paa betingelse af, at EU's holdning udelukkende er baseret paa faelles vaerdier og maal og udelukker enhver forskelsbehandling; kraever, at man ved differentieringens udformning drager omsorg for, at der ikke rokkes ved AVS-Gruppens globale samhoerighed, og at man ikke skader den allerede eksisterende regionale solidaritet;

19. finder, at den effektive inddragelse af det civile samfunds organisationer (sammenslutninger til beskyttelse af menneskerettighederne, ungdoms-, kvinde- og landbosammenslutninger, ikke-statslige organisationer, fagforeninger, arbejdsmarkedets parter, kirker, religioese og filosofiske organisationer osv.), den private sektor, universiteter samt uddannelsesinstitutioner inden for den almene og erhvervsfaglige uddannelse og de decentraliserede saavel som lokale myndigheder boer vaere en bindende betingelse i Lomé V;

20. mener, at menneskerettighederne maa vaere sikret for at give borgerne mulighed for paa demokratisk vis at deltage i den politiske beslutningstagning og med henblik paa at udarbejde alternative forslag til baeredygtig udvikling;

21. oensker navnlig, at der udvikler sig et samarbejde mellem AVS- og EU-landenes lokale myndigheder, da et saadant decentraliseret samarbejde vedroerer aktioner og projekter, som vedroerer borgernes dagligliv, styrker decentraliseringsprocessen paa lokalt plan i AVS-landene og fremmer bevidstgoerelsen af indbyggerne i de europaeiske enkeltstater med hensyn til udviklingslandenes problemer;

22. mener, at AVS-EU-institutionerne boer styrkes ved inddragelse af ikke- statslige aktoerer, som boer tilskyndes til at deltage i udformningen, gennemfoerelsen og evalueringen af udviklingsprojekter og -programmer inden for AVS-EU-samarbejdet;

23. mener, at det er noedvendigt at fremme og stoette mekanismerne med henblik paa deltagelse af aktoerer inden for det civile samfund, paa nationalt og regionalt plan saavel som inden for AVS-EU-samarbejdet;

24. understreger navnlig kvindernes rolle for udviklingen og kraever, at der tages hensyn til dimensionen koen ved udformningen og gennemfoerelsen af de faelles politikker og strategier;

25. forventer, at det grundlaeggende princip om »mainstreaming« vil blive tilgodeset i alle kontrakter vedroerende alle sider af det fremtidige AVS-EU- samarbejde, og at der vil blive skabt de instrumenter, der er noedvendige for at styrke kvinders ret til lige adgang til uddannelse, efteruddannelse, jobmuligheder samt deres lige deltagelse i alle oekonomiske, sociale og politiske beslutningstagningsprocesser;

26. kraever, at AVS-EU-samarbejdet fuldt ud tager hensyn til boerns forhold;

27. kraever, at det nye partnerskab bliver kendetegnet ved befolkningernes »tilegnelse« af samarbejdet, hvilket forudsaetter, at programmerne er transparente og tilgaengelige;

28. insisterer som foelge heraf paa, at menneskenes, og navnlig de mindst begunstigede befolkningsgruppers behov og oensker, saettes i centrum for Lomé- konventionens gennemfoerelse;

Vedroerende maalene

29. er overbevist om, at maalene bekaempelse af fattigdom, baeredygtig udvikling og gradvis integrering i verdensoekonomien er supplerende stoerrelser og bemaerker i saa henseende, at disse maalsaetninger ikke kan opfyldes, hvis ikke kvindernes stilling i udviklingslandene forbedres vaesentligt, saaledes at disse fuldt ud kan deltage i opfyldelsen af dem;

30. er overbevist om, at politikken med henblik paa at bekaempe og forebygge fattigdommen kun kan vaere effektiv, hvis den tager hensyn til den hurtige urbanisering, som kan iagttages i AVS-landene, og den manglende politiske og sociale stabilitet, som foelger deraf; foreslaar derfor, at der i Lomé- konventionen optages et afsnit om byudvikling;

31. paapeger dog, at oekonomisk vaekst ikke alene er tilstraekkelig til at sikre udryddelsen af fattigdom; kraever, at man inden for AVS-EU- rammen gennemfoerer de forpligtelser, som blev indgaaet paa FN's konference om den sociale udvikling, og at det fremtidige samarbejde indrettes med henblik paa gennemfoerelse af DAC-maalene (OECD's Komité for Udviklingsbeistand - DAC) om nedbringelse af fattigdommen, herunder navnlig halvering af den vaerste fattigdom i AVS-landene inden aar 2015;

32. paapeger, at

- fattigdomsbekaempelse boer vaere et gennemgaaende traek i udviklingssamarbejdet,

- en koncentration af indsatsen om de fattigste lande vil foere til en koncentration om Afrika,

- fattigdomsarbejde ikke blot indebaerer samarbejde med de fattigste lande, men at der inden for ethvert udviklingssamarbejde boer tages hensyn til samtlige fattige befolkningsgrupper;

33. paapeger, at kontrol med befolkningsudviklingen er en afgoerende faktor i kampen mod fattigdommen, ligesom den i hoej grad beroerer kvindernes og boernenes levevilkaar, og at EU sammen med AVS-landene boer laegge stor vaegt paa henstillingerne fra Kairo- og Peking-konferencen;

34. kraever med henblik paa en baeredygtig udvikling, at miljoebevarelse bliver en integrerende del af udformningen, gennemfoerelsen og evalueringen af samtlige politikker, programmer og projekter, i overensstemmelse med de forpligtelser, der blev indgaaet paa FN's miljoetopmoede, navnlig for saa vidt angaar foedevaresikkerhed, adgang til rent vand og loesning af de sanitaere problemer;

35. gaar ind for en faelles AVS-EU-miljoepolitik, som bl.a. tager sigte paa:

- bevarelse af den biologiske mangfoldighed og anerkendelse af kilderne hertil som staternes og deres indbyggeres intellektuelle ejendom,

- etablering af regionale genbanker med henblik paa bevarelse af lokale plante- og dyrearter,

- udvikling af fornyelige og baeredygtige energikilder og fremme af aktioner paa dette omraade,

- standsning af oerkendannelsesprocessen og toerkeudbredelsen,

- beskyttelse af (tropiske) skove, kystomraader og vaadomraader,

- udvikling og fremme af en bymiljoepolitik med hensyn til luftforurening, affaldsforvaltning osv.,

- bekaempelse af oerkendannelse,

- beskyttelse af naturressourcerne;

36. insisterer paa betydningen af, at AVS-landenes oekonomiers konkurrenceevne forbedres, og at der skabes et gunstigt miljoe for interne og eksterne investeringer, og at miljoebestemmelserne og de sociale grundlaeggende bestemmelser som fastsat i ILO-konventionerne overholdes, og understreger, at det er absolut noedvendigt, at baade maend og kvinder deltager heri;

37. kraever derfor en afgoerende styrkelse af EU's bidrag til stabilitet, konkurrenceevne og udvikling af den private sektor, som udgoer vaesentlige elementer i AVS-landenes integration i den internationale oekonomiske orden;

38. insisterer derfor paa betydningen af, at AVS-landenes virksomheders konkurrenceevne forbedres, og at der skabes et gunstigt klima for interne og eksterne investeringer;

39. erindrer om betydningen af at fremme kulturen og paapeger noedvendigheden af at stimulere det kulturelle samarbejde med henblik paa dialog og gensidig forstaaelse; men for at undgaa, at denne dialog skal gaa hen og blive en monolog udelukkende til fordel for de udviklede lande haster det imidlertid med at bevare AVS-landenes audiovisuelle hukommelse gennem en styrkelse og oprettelse af regionale specialcentre samt gennem uddannelse af personale;

40. anmoder om, at man i saerlig grad koncentrerer sig om situationen i de smaa AVS-oestater gennem vedtagelse af specifikke foranstaltninger, saerlig paa handelsomraadet (oprindelsesregler) og paa miljoeomraadet (klimaaendringer) og transportomraadet;

Vedroerende instrumenterne

41. mener, at fremskridt inden for det regionale samarbejde og den regionale integration er absolut noedvendige for at naa de vedtagne maal, og anmoder om, at EU yder en prioriteret stoette til disse processer;

42. understreger, at Kommissionen i aar 2000 skal revidere afgoerelsen om de oversoeiske lande og territorier, og anmoder den om at forelaegge forslagene herom i god tid, da afgoerelsen om de oversoeiske lande og territorier bl.a. skal bringes i overensstemmelse med den femte Lomé-konvention;

43. er af den opfattelse, at parlamentsmedlemmer fra de oversoeiske lande og territorier om fornoedent skal kunne inviteres til at deltage i moeder i Den Paritetiske Forsamling AVS-EU;

44. fremsaetter oenske om, at Unionens ultraperifere regioner og de oversoeiske lande og territorier inddrages i den regionale samarbejds- og integrationsproces, som Unionen har stillet i udsigt med henblik paa at valorisere de eksisterende synergier mellem AVS-landene, de oversoeiske lande og territorier og faellesskabsregioner saavel i Caribien som i Stillehavet og Det Indiske Ocean;

45. tilslutter sig Kommissionens forslag om en prioriteret stoette til den institutionelle dimension og en styrkelse af de paagaeldende landes og borgeres kapacitet, saavel for maends som for kvinders vedkommende; finder, at navnlig de lokale og nationale offentlige myndigheder paa omraader som uddannelse, sundhed og arbejdsforvaltning i almenhedens interesse boer raade over kompetente og effektive administrationer;

46. kraever forbedret grunduddannelse af de brede befolkningslag og maalrettet uddannelse af fremtidige ledere;

47. tilslutter sig paa handelsomraadet Kommissionens option vedroerende en differentiering inden for en faellesramme;

48. erindrer om den afgoerende betydning, som protokollerne vedroerende saerlige produkter (bananer, rom, sukker og oksekoed) har for den socio-oekonomiske udvikling i mange AVS-lande samt for en harmonisk indpasning af disse i den internationale handel; anmoder foelgelig om, at den femte Lomé-konvention laegger vaegt paa de positive virkninger, som disse protokoller har for de traditionelle handelsstroemme i de paagaeldende lande og regioner;

49. anmoder om en revision af AVS-EU-samarbejdets saerlige instrumenter, navnlig af Stabex og Sysmin, der sigter mod afslutning af visse AVS-landes totale afhaengighed af nogle faa basisprodukter og styrkelse af AVS-producenternes konkurrenceevne med hensyn til basisprodukter; anbefaler en modernisering af Sysmin og en genoptagelse af minesamarbejdet for at fjerne de handicap, der er knyttet til en manglende tilpasning af bestemmelserne og strukturerne, mangelen paa kompetence og viden, transportnettenes utilstraekkelighed, og for at tilskynde til en genoptagelse af de private investeringer inden for en sektor, hvor Afrikas andel er i tilbagegang, skoent der hverken mangler ressourcer, efterspoergsel eller kapital;

50. tilslutter sig en styrkelse af det handelsmaessige samarbejde, fremme af stoerst mulig udnyttelse af handelspraeferencerne og afskaffelse af de resterende hindringer (navnlig gennem en forenkling og en mere fleksibel anvendelse af oprindelsesreglerne);

51. kraever, at man traeffer foranstaltninger, der fremmer AVS-landenes integration i verdensoekonomien, navnlig paa foelgende omraader:

- etablering af regionale oekonomiske omraader,

- diversificering af produktionen,

- gradvis tilpasning til de internationale handelsregler,

- genoptagelse af investeringer,

- AVS-EU-samarbejdets bidrag til en monetaer stabilisering (euroens rolle),

- lettelse af gaelden ved tilbagebetaling i lokal valuta;

52. foreslaar, at der etableres et overvaagningsorgan for oekonomisk, handelsmaessig og social praksis, og at der skabes et AVS-kvalitetsmaerke;

53. kraever en permanent integration af stoette og handel med henblik paa at udvikle handelskapacitet, herunder uddannelse, sundhed og undervisning, infrastruktur og teknologioverfoersel;

54. kraever, at rimelig handel betragtes som et gyldigt og positivt instrument inden for rammerne af forbindelserne mellem AVS og EU, og at der indfoeres specifikke instrumenter med henblik paa at fjerne enhver hindring for, at en saadan handel praktiseres;

55. finder det hensigtsmaessigt, at der indgaas regionale investeringsaftaler, der afvejer behovet for at beskytte investeringer med en forpligtelse for investorerne til at overholde de internationale bestemmelser vedroerende arbejdstagernes og de beroerte lokalsamfunds rettigheder samt forbruger- og miljoebeskyttelse; og anser det for noedvendigt, at de relevante oversoeiske lande og territorier inddrages;

56. goer opmaerksom paa, at den gaeldsbyrde, som tynger stoerstedelen af AVS-landene, er en alvorlig belastning i forbindelse med maalet gaaende ud paa at mindske fattigdommen og kompromitterer den sociooekonomiske udvikling i disse lande; finder det derfor absolut noedvendigt, at EU forfoelger og oeger sine bestraebelser paa at lette og annullere AVS-landenes gaeld, og mener, at den fremtidige partnerskabsaftale boer fastsaette nye maader at tackle dette afgoerende problem paa;

57. opfordrer EU til i forbindelse med forlaengelsen af det initiativ vedroerende de fattige landes gaeld, som blev lanceret paa Det Europaeiske Raads moede i Lyon, og i samraad med de vigtigste internationale bidragydere at overveje betingelserne for en refinansiering af EU's fordringer over for AVS-landene, navnlig de mindste udviklede blandt disse;

58. anser det for presserende noedvendigt, at der traeffes foranstaltninger med henblik paa at nedbringe, omdanne og annullere AVS-landenes udlandsgaeld samt via garantifonde at oege deltagelsen af privat kapital i finansieringen af infrastrukturer uden at forvaerre AVS-landenes gaeldsbyrde;

59. erindrer om, at den videnskabelige forskning og den teknologiske udvikling er afgoerende instrumenter for AVS-landenes oekonomiske, sociale og kulturelle udvikling; anser derfor oeget stoette til deres videnskabelige og tekniske forskning og deres forberedelse paa informationssamfundet, saerlig paa telekommunikationsomraadet, for absolut noedvendig; foreslaar, at der etableres en europaeisk fond for langsigtet stoette til forskningscentre i udviklingslandene med henblik paa at forbedre kendskabet til disse landes forhold, ressourcer og samfund;

60. mener, at den naeste konvention boer omfatte foranstaltninger for at beskytte den intellektuelle ejendomsret i AVS-landene, hvis opfindelser stjaeles fra dem paa stedet, eftersom de sjaeldne resultater fra deres forskningsinstitutter koebes af multinationale selskaber og disse lande selv paa grund af omkostningerne ikke har adgang til de industrialiserede landes patenter;

61. understreger betydningen af at stoette forskningen i og anvendelsen af den saakaldte oprindelige teknologi, som bestaar af simple brugsteknologier, der goer det muligt at frigoere sig fra fattigdommen, navnlig indenfor hygiejne, vandrensing, behandling og genanvendelse af affald, mindre overrislingsprojekter og haandvaerk;

62. stoetter foranstaltninger til stoette for folkeoekonomien, bl.a. i de store byomraader, navnlig med hensyn til uddannelse og bistand til markedsfoering af produkterne;

63. understreger betydningen af den stoette og den opmaerksomhed, som skal sikres den private sektor, men paa betingelse af, at den ikke bestaar i at subventionere virksomheder, der for at blive etableret og faa succes kun har behov for juridisk sikkerhed, bankfinansieringer, uddannet personale og gode infrastrukturer; finder, at EU's finansielle og tekniske stoette boer udvides til entreprenoerer inden for den »uformelle« sektor, som skaffer mere end halvdelen af befolkningen i stoerstedelen af landene i Syd udkommet, udfylder statens huller inden for mange sektorer og skaber arbejdspladser; mener, at det er entreprenoerer inden for denne aegte folkeoekonomi, som man boer hjaelpe med at slutte sig sammen, uddanne sig, forvalte deres virksomheder, sikre finansiering og skaffe sig udstyr, og oprette gode forbindelser til de offentlige myndigheder, navnlig med hensyn til skatteforhold og arbejdslovgivning;

64. anser mikrokredit og adgang til kredit for befolkningen for et vaesentligt spoergsmaal, der boer kendetegne den nye Lomé-konvention; anmoder Kommissionen om at fremme adgang til kredit under forhandlingerne om Lomé V, navnlig gennem et finansielt samarbejde mellem AVS og EU til fordel for aktoererne inden for folkeoekonomien samt smaa og mellemstore virksomheder;

65. anser det for yderst vigtigt at fremme udviklingen af henholdsvis smaa virksomheder, kooperativer og haandvaerksvirksomhed, i saerdeleshed gennem forskellige former for decentraliseret oekonomisk samarbejde mellem europaeiske enheder og tilsvarende AVS-enheder (virksomhedssammenslutninger, industriomraader, teknologi- og forskningscentre) og stoette til uddannelse, videnskabelig og teknologisk forskning samt gennemfoerelse af joint ventures;

66. kraever, at byernes forvaltningspolitikker (boligmiljoe, byplanlaegning og forvaltning af de offentlige tjenesteydelser) tages op til fornyet overvejelse, for at sikre, at de ikke forvaerrer de fattigstes levevilkaar, og navnlig at de ikke foerer til tab af deres arbejdspladser samt tvungne flytninger uden genhusning;

67. understreger betydningen af konvertible valutaer og kraever foranstaltninger med sigte paa at stoette udviklingslandenes opbygning af effektive og stabile valutasystemer;

68. understreger noedvendigheden af et forbedret samarbejde mellem EU- og AVS- landene inden for foedevare- og landbrugssektoren, saaledes at der kan arbejdes hen mod et hoejere niveau af foedevaresikkerhed i alle de beroerte lande;

69. anmoder om, at det interafrikanske center for forebyggelse af naturkatastrofer paa ny bringes i funktion;

Vedroerende det finansielle og tekniske samarbejde

70. mener, at der boer foretages en drastisk forenkling for at goere samarbejdet gennemskueligt, effektivt og synligt;

71. mener, at forudsigelige spilleregler er af afgoerende betydning, og at programmering for de enkelte lande boer opfylde de paagaeldende AVS-landes behov og oensker samt styrke samarbejdet om en regional udvikling;

72. stoetter blandt de foreslaaede muligheder muligheden bestaaende i, at der vaelges tre finansieringsrammer (paa lang sigt, paa kort sigt, ikke-statslige aktoerer), og at man samler de eksisterende instrumenter herunder;

73. gentager sit krav om, at EUF opfoeres paa EU-budgettet;

74. tilslutter sig en budgetmaessig og sektorbestemt stoette i stedet for projektstoetten, naar der foreligger gunstige forhold, for saa vidt som denne stoette goeres betinget af, at det sociale program som opstillet paa FN- konferencen i Koebenhavn gennemfoeres;

75. stoetter med hensyn til samarbejdets forvaltning muligheden bestaaende i modtagerlandenes autonome forvaltning, hvilket navnlig bidrager til at oege kapaciteten;

76. goer opmaerksom paa, at udvikling foerst og fremmest vedroerer de paagaeldende selv, maend og kvinder, som boer traeffe afgoerelse om, tilrettelaegge og gennemfoere udviklingsforanstaltninger, og at den sociale dimension derfor boer stoettes yderligere og inddrages fuldt ud i dialogen om politikkerne, hvilket vil fremme den noedvendige tilpasning af uddannelsessystemet, navnlig for piger, sundhedssystemet inklusive reproduktiv sundhed og forbedringer af leve- og arbejdsvilkaarene;

77. er overbevist om, at alle politikker boer undersoeges med hensyn til, hvorledes de paavirker fattigdom, at udviklingsprogrammerne og handelspolitikkerne boer underkastes en evaluering af deres indvirkning paa fattigdoms- og koensspoergsmaalene, og at en saadan evaluering boer vaere lige saa streng som den procedure, EU anvender i forbindelse med vurdering af virkninger paa miljoeet;

78. kraever, at de ikke-statslige organisationer prioriterer deres engagement til fordel for de fattige, og at EU hjaelper dem med

- at frigoere sig fra projektrammen med henblik paa at bygge paa de traditionelle faerdigheder hos nabosammenslutninger samt landbo- og landsbysammenslutninger og for at goere det muligt for dem at overtage kontrolle med udformingen og gennemfoerelsen af de foranstaltninger, der vedroerer dem selv,

- at udvikle information, kommunikation og udtryksmidler internt og udadtil i de grupper, som de arbejder sammen med,

- at anvende »den underliggende teknologi«, som stoetter sig til den lokale befolknings tekniske og kulturelle faerdigheder og ressourcer samt teknologiske eksterne tilfoersler, som ikke koster meget og er lette at sprede;

79. understreger noedvendigheden af, at der i programmerne optages sociale kriterier, der forbedrer den samlede befolknings leve- og arbejdsvilkaar; anser udarbejdelse af en social ekspertise paa AVS-stats-plan for hensigtsmaessig; anser det decentraliserede samarbejde for en af de store nyskabelser i Lomé IV, men kritiserer dog den utilstraekkelige gennemfoerelse af dette, navnlig for saa vidt angaar arbejdsmarkedets parter, og henviser i denne forbindelse til det store fremtidige potentiale med hensyn til lokale initiativer; mener, at der boer skabes saerlige incitamenter for de lande, der opfylder 20%-kravet fra det sociale topmoede i Koebenhavn;

80. finder, at elementerne vedroerende retsstaten (betingelserne for politiets, gendarmeriets og domstolenes funktion), som tilskynder til respekten for menneskerettighederne, forsamlingsfriheden og eksistensen af en fri og ansvarlig presse, ligeledes boer integreres i dialogen om politikkerne;

81. anmoder Kommissionen om at soerge for, at strukturelle tilpasningsprogrammer sikrer, at der ydes mere, i stedet for mindre stoette til grundlaeggende sociale ydelser;

82. opfordrer Kommissionen til at oprette en uafhaengig klageinstans for individuelle personer eller grupper, som mener, de har lidt skade som foelge af Lomé-V-samarbejdet;

83. finder, at Kommissionen i oejeblikket som foelge af uberettigede personalenedskaeringer ikke raader over det noedvendige personale til at varetage opgaver, som tager til i kvantitet og kvalitet, og mener, at de vedtagne maal ikke kan gennemfoeres uden en fornyet evaluering af de menneskelige ressourcer;

84. mener, at Kommissionens repraesentationer i AVS-landene ikke fungerer effektivt paa grund af underbemanding og paa grund af overcentralisering af beslutningsprocedurerne i Raadets udvalg; kraever, at dette problem omgaaende loeses, saaledes at samarbejdet kan gennemfoeres effektivt inden for rammerne af Lomé V;

85. mener, at den af Kommissionen paataenkte reform af forvaltningen af samarbejdet ville goere det muligt at koncentrere Kommissionens virksomhed om gennemfoerelsen af de nye foreslaaede retningslinjer;

86. mener, at man efter tur og inden for fastsatte frister boer paataenke tilstedevaerelsen af AVS-repraesentanter i de kommissionskontorer, som det paahviler at forvalte forholdet mellem EU og AVS-landene, med henblik paa at forbedre kendskabet til AVS-landenes forvaltningsmekanismer og -kapacitet;

Vedroerende Den Europaeiske Unions ansvar

87. kraever, at EU's engagement over for landene i Syd opretholdes, og accepterer ikke den nylige nedskaering i dette engagement;

88. er foruroliget over EU-medlemsstaternes bestraebelser paa en renationalisering af udviklingssamarbejdspolitikkerne, som kommer til udtryk i medlemsstaternes manglende evne til at foreslaa en forbedret samordning af de nationale politikker i visse AVS-lande og i den drastiske nedskaering af udviklingsbevillingerne paa 1998-budgettet;

89. paapeger, at resultaterne af den femte Lomé-konvention ligeledes kommer til at afhaenge af EU's evne til:

- bedre at koordinere medlemsstaternes politikker med EU-politikken,

- at goere sine politikker mere sammenhaengende, hvilket i oevrigt blev understreget i EU-Raadets konklusioner fra moedet den 2. juni 1997, saerlig med hensyn til konfliktforebyggelse, foedevaresikkerhed, fiskeri og migration,

- at udforme egne strategier med hensyn til udvikling, strukturtilpasning, handel, gaeldsaetning, landbrug, levnedsmiddelsikkerhed, miljoe, ligestilling, befolkning, kvindespecifikke foranstaltninger, sundhed, socialpolitik osv., som er absolut noedvendige for at muliggoere den politiske dialog,

- at handle inden for de hensigtsmaessige fora (G8, Bretton Woods- institutionerne, WTO, FN-konferencerne osv.) i overensstemmelse med sine udviklingspolitiske maal og forpligtelser,

- at bekraefte sin identitet inden for alle internationale fora (f.eks. WHO og ILO);

90. noterer sig med beklagelse de politisk ubetydelige resultater af Amsterdam- topmoedet og reformen af Maastricht-traktaten, der ikke har bragt nogen vaesentlige aendringer med hensyn til udviklingssamarbejdspolitikken; er dybt skuffet over resultaterne fra topmoedet, navnlig hvad angaar Det Europaeiske Raads manglende evne til at lade udviklingssamarbejdet indgaa som en integrerende del af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik og tillaegge den tilstraekkelig vaegt til at kunne fremme den politiske dialog af gensidig interesse, der burde indskrives i den nye traktat;

91. insisterer paa, at koordineringen i hoejere grad sker efter AVS-landenes prioriteringer og under hensyn til andre bidragyderes virksomhed; mener, at de beroerte AVS-lande boer vaere ansvarlige for koordineringen, og at bidragyderne, saafremt der mangler kapacitet til at varetage koordineringsansvaret, boer bidrage til, at kapaciteten styrkes;

92. insisterer navnlig paa, at det haster med at skabe sammenhaeng mellem udviklingspolitikken og den faelles landbrugspolitik, handelspolitikken og fiskeripolitikken;

93. mener, at EU, som ikke har overholdt sine forpligtelser over for udviklingslandene ved forhandlingen af Uruguay-runden, boer benytte alle midler til at faa anerkendt ikke-gensidige praeferencer og protokoller som udviklingsinstrumenter, indtil de fastsatte maal er naaet;

94. anmoder navnlig om, at EU udnytter alle appelmuligheder mod resultatet af arbejdet i WTO-panelet om bananer;

95. er staerkt foruroliget over Verdenshandelsorganisationens kritik af Lomé- handelspraeferenceordningerne, f.eks. inden for »bananpanelet«; anmoder om, at Kommissionen med alle retslige midler modsaetter sig denne veritable likvidering af Lomé fra WTO's side, og at Raadet giver Kommissionen mandat til sammen med WTO at forhandle en differentieret behandling af handelsordningerne for AVS-landene i forbindelse med oekonomisk og socialt foelsomme produktioner;

96. anmoder Kommissionen om ved revisionen af reformen af den faelles landbrugspolitik med henblik paa EU's udvidelse at drage omsorg for at sikre den faelles landbrugspolitiks sammenhaeng med Lomé-konventionens maal for retfaerdigt samarbejde;

97. goer opmaerksom paa Kommissionens negative forslag til aendring af »kakaodirektivet« og anfoerer det som eksempel paa en usammenhaengende udviklingspolitik;

98. stiller sig meget positivt over for Kommissionens forslag om en europaeisk global strategi over for AVS-landene og anmoder om, at den ivaerksaettes;

99. noterer sig med glaede, at EU har indledt et samarbejde med OAU;

100. anmoder med henblik paa det europaeisk-afrikanske topmoede om, at der udformes en EU-Afrikapolitik, som omfatter alle dimensioner, herunder sikkerhed;

? ? ?

101. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Raadet, medlemsstaternes og AVS-staternes regeringer.