3.

Europa-Parlamentets beslutning af 24. april 2007 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2005, Sektion III - Kommissionen (SEK(2006)0916- C6-0263/2006 - 2006/2070 (DEC)), (SEK(2006)0915 — C6-0262/2006 — 2006/2070(DEC))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2005 [1],

- der henviser til De Europæiske Fællesskabers endelige årsregnskab for regnskabsåret 2005 — Bind I — (SEK(2006)0916 — C6-0263/2006, SEK(2006)0915 — C6-0262/2006) [2],

- der henviser til Kommissionens beretning til dechargemyndigheden om opfølgning af dechargeafgørelserne for 2004 (KOM(2006)0642, KOM(2006)0641) og arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet Kommissionens beretning til Europa-Parlamentet om opfølgning af dechargeafgørelserne for 2004 (SEK(2006)1376, SEK(2006)1377),

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "Resultater med de forskellige politikker i 2005" (KOM(2006)0124),

- der henviser til Kommissionens meddelelse "En sammenfatning over Kommissionens resultater på management-området i 2005" (KOM(2006)0277),

- der henviser til Kommissionens årlige beretning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2005 (KOM(2006)0279),

- der henviser til Kommissionens sammenfattende rapport "Medlemsstaternes svar på Revisionsrettens årsberetning 2004" (KOM(2006)0184),

- der henviser til grønbogen om et europæisk åbenhedsinitiativ vedtaget af Kommissionen den 3. maj 2006 (KOM(2006)0194),

- der henviser til Revisionsrettens udtalelse nr. 2/2004 om indførelse af "én enkelt revisionsmodel" (og et forslag til en struktur for intern kontrol i Fællesskabet) [3],

- der henviser til Kommissionens meddelelse om en køreplan for indførelse af en integreret struktur for intern kontrol (KOM(2005)0252),

- der henviser til Kommissionens handlingsplan for en integreret struktur for intern kontrol (KOM(2006)0009),

- der henviser til første beretning om resultattavlen for Kommissionens handlingsplan for en integreret struktur for intern kontrol af 19. juli 2006 (SEK(2006)1009),

- der henviser til beretningen fra House of Lords' Europaudvalg af 13. november 2006 om "Financial Management and Fraud in the European Union: Perceptions, Facts and Proposals",

- der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2005 [4] og dens særberetninger med de kontrollerede institutioners svar,

- der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 [5],

- der henviser til Rådets henstilling af 27. februar 2007 (5710/2007 — C6-0081/2007),

- der henviser til EF-traktatens artikel 274, 275 og 276 samt Euratom-traktatens artikel 179 a og 180 b,

- der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [6], særlig artikel 145, 146 og 147,

- der henviser til Revisionsrettens udtalelse nr. 4/2006 om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 [7],

- der henviser til forretningsordenens artikel 70 og bilag V,

- der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A6-0095/2007),

A. der henviser til, at Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 274 gennemfører budgettet på eget ansvar i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og i samarbejde med medlemsstaterne,

B. der henviser til, at den mest effektive måde, hvorpå Kommissionen kan vise sin sande vilje til åbenhed og forsvarlig økonomisk forvaltning, er ved at gøre alt, hvad der står i dens magt, og fuldt ud støtte de initiativer, der tager sigte på at forbedre den økonomiske forvaltning, for at få Revisionsretten til at afgive en positiv revisionserklæring (DAS) (den franske betegnelse "Déclaration d'assurance"),

C. der henviser til, at forbedringer i den økonomiske forvaltning i EU skal følges op og styrkes af en nøje kontrol med fremskridtene i Kommissionen og i medlemsstaterne,

D. der henviser til, at gennemførelsen af EU's politikker især er karakteriseret ved den såkaldte delte forvaltning af EU-budgettet mellem Kommissionen og medlemsstaterne, hvilket indebærer, at 80 % af udgifterne administreres af medlemsstaterne,

E. der henviser til, at den omstændighed, at medlemsstaterne har påtaget sig kontrolansvaret for udarbejdelsen af finansielle oplysninger, og især kravet i henhold til punkt 44 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning [8] (IIA) om fremlæggelse af en oversigt over de foreliggende revisioner og erklæringer bør bidrage væsentligt til en bedre forvaltning af EU-budgettet og dermed dels til indførelse af en integreret struktur for intern kontrol i EU og dels til opnåelse af en positiv revisionserklæring,

F. der henviser til, at det i sine dechargebeslutninger for regnskabsårene 2003 og 2004 af henholdsvis 12. april 2005 [9] og 27. april 2006 [10] foreslog, at de enkelte medlemsstater skulle forelægge ex anteoplysninger i en formel oplysende erklæring og en årlig ex-post-revisionserklæring vedrørende anvendelsen af EU-midler,

G. der henviser til, at det overordnede princip, Parlamentet går efter, er, at der i overensstemmelse med EF-traktatens bestemmelser til fulde leves op til såvel det endelige ansvar, Kommissionen har for forvaltningen af EU-budgettet, som medlemsstaternes beføjelser til at forvalte de midler, de har fået stillet til rådighed,

H. der henviser til, at Økofin-Rådet i sine konklusioner fra den 8. november 2005 tog afstand fra Parlamentets forslag om erklæringer fra nationalt hold [11],

I. der henviser til, at det i punkt 44 i IIA af 17. maj 2006 fastslås, at de relevante revisionsmyndigheder i medlemsstaterne foretager en vurdering af, hvorvidt forvaltnings- og kontrolordningerne er i overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning, og at medlemsstaterne forpligter sig til på det relevante nationale plan at fremlægge en årlig oversigt over de foreliggende revisioner og erklæringer,

J. der henviser til, at princippet om produktiv intern kontrol indgår i budgetprincipperne i finansforordningen som ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006, således som Kommissionen foreslog i ovennævnte handlingsplan,

K. der henviser til, at Revisionsretten i årsberetningen for 2005, punkt 2.10, for så vidt angår indførelse af en integreret struktur for intern kontrol, påpeger, at "proportionalitet og omkostningseffektivitet i kontrollerne er et af de vigtigste af de mål, som Kommissionen har vedtaget", og i den sammenhæng anfører, at forenkling (dvs. øget brug af tariffer baseret på enhedsomkostninger og faste beløb, forenklede regler om aftaler og tilskud) og anvendelse af revisionsattester og revisionserklæringer fra tredjeparter, som er ansvarlige for budgetgennemførelsesopgaver, vil kunne spille en væsentlig rolle,

L. der henviser til, at Økofin-Rådet i ovennævnte konklusioner fra samlingen den 8. november 2005 ligeledes tillagde indførelse af en integreret intern kontrol samt klarhed og forenkling i lovgivningen vedrørende kontroller afgørende betydning, og opfordrede "Kommissionen til at vurdere kontrolomkostningerne fordelt på udgiftsområder" (punkt 5),

M. der henviser til, at Budgetkontroludvalgets arbejde generelt og dechargeproceduren specielt er en proces, som har til formål: 1) at fastslå det fulde ansvar, der i henhold til traktaten dels påhviler Kommissionen som sådan samt de enkelte kommissærer, dels de øvrige vigtige aktører, for så vidt angår EU's økonomiske forvaltning, 2) at følge en årlig procedure, som har dette mål som sigte, og som giver Parlamentet mulighed for direkte kontakt med de vigtigste ansvarlige for denne forvaltning, og 3) at forbedre den økonomiske forvaltning i EU under hensyntagen til resultaterne af Revisionsrettens revisioner, for derigennem at skabe et mere solidt grundlag for beslutningstagningen,

N. der henviser til, at Budgetudvalget bør tage behørigt hensyn til de resultater og anbefalinger, som dechargeproceduren for 2005 munder ud i, under den kommende budgetprocedure,

O. der henviser til, at Kommissionens afgørelse af 22. september 2004 om forlængelse af beordret sygeorlov blev annulleret ved EU-Personalerettens dom af 13. december 2006 i sag F-17/05, Carvalho,

HORISONTALE SPØRGSMÅL

Revisionserklæring

Regnskabernes rigtighed

1. tager til efterretning, at det endelige årsregnskab for De Europæiske Fællesskaber, bortset fra de påpegede undtagelser i bemærkningerne, efter Revisionsrettens opfattelse giver et retvisende billede af Fællesskabernes finansielle stilling pr. 31. december 2005, og af resultaterne af transaktioner og pengestrømme i det afsluttede regnskabsår (kapitel 1, punkt V-VIII i DAS); anmoder Revisionsretten om i kommende årsberetninger at gøre nærmere rede for de politikområder og medlemsstater, som i særlig grad er berørt;

2. påskønner i særdeleshed den indsats, Kommissionens tjenestegrene har gjort, for at afslutte regnskabsføringen inden for de i finansforordningen fastsatte frister for udarbejdelsen af årsregnskabet;

3. er dog betænkelig ved Revisionsrettens bemærkninger med hensyn til fejl i de beløb, der er registreret i regnskabssystemet (for høj ansættelse af beløbet for kortfristede kreditorer og det samlede beløb for lang- og kortfristet forfinansiering) samt fejl i regnskabssystemerne i nogle af Kommissionens generaldirektorater;

4. anmoder Kommissionen om med det samme at afhjælpe disse mangler påpeget af Revisionsretten for at forhindre, at de får konsekvenser for 2006-regnskabets rigtighed;

5. glæder sig over, at der i finansforordningens nye artikel 61, således som Parlamentet gentagne gange har anmodet om, er skabt grundlag for, at Kommissionens regnskabsfører underskriver regnskaberne og har fået beføjelse til at kontrollere de modtagne oplysninger samt til at tage forbehold; understreger, at regnskabsføreren har brug for en klar og tydelig tildeling af beføjelse til at påtage sig dette ansvar, især med hensyn til at foretage kontrol; opfordrer Kommissionen til at orientere Budgetkontroludvalget om, hvilke organisatoriske ændringer, den har foretaget eller agter at foretage for at give regnskabsføreren mulighed for at varetage sine opgaver i henhold til den nye artikel 61;

6. konstaterer, at Kommissionen som følge af decharge-beslutningen for 2004 har forelagt oplysninger om de skjulte bankkonti; beklager, at de forelagte oplysninger endnu ikke har gjort transaktionerne på disse konti gennemskuelige; mener, at de midler, der krediteres på disse konti, bør tilbageføres til budgettet som andre indtægter; opfordrer i den forbindelse Kommissionen til at gøre rede for årsagerne til, at driftskontiene for Economat-supermarkedet, der føres uden for budgettet, endnu ikke er blevet inkorporeret i dette;

7. beklager, at regnskabsføreren som påpeget af Revisionsretten i årsberetningen for 2005 (punkt 1.49) ikke overholdt regnskabsregel nr. 2 og nr. 12 fuldt ud med hensyn til balancens nye struktur og opstilling og den reviderede behandling af Fællesskabernes pensionsforpligtelser; tager til efterretning, at Kommissionens regnskabsfører i oktober 2006 tilpassede regnskabsregel nr. 2 og 12;

8. er foruroliget over, at Revisionsretten har konstateret fejl i bogføringen af forfinansieringsbeløb, og opfordrer Kommissionen til straks at afhjælpe disse mangler, således at regnskabet giver et så retvisende billede som muligt af Fællesskabernes finansielle stilling; minder Kommissionen om sin forpligtelse til hvert halve år at informere budgetmyndigheden om forvaltningen af forfinansieringer;

Forvaltningen af budgettet

9. er foruroliget over den nye stigning i uindfriede forpligtelser og kræver en højere udnyttelsesgrad i de kommende tre år;

10. minder om, at de fleste af de forpligtelser, der bortfalder i henhold til år n + 2-reglen, vedrører Den Europæiske Socialfond (ESF); opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at anmodninger om betalinger sendes hurtigere til Kommissionen, idet foranstaltninger, der finansieres af ESF, skal forbedre beskæftigelsesevnen, opbygge de menneskelige ressourcer og bidrage væsentligt til gennemførelse af Lissabon-målene; mener, at en langsom udnyttelsesgrad er højst betænkelig, netop på baggrund af den nye europæiske globaliseringsfond og dennes målsætninger;

11. opfordrer Kommissionen og Revisionsretten til behørigt at registrere støttemodtagere, der ansøger om relativt små beløb til projekter, eller organisationer, som på grund af deres størrelse ikke er i stand til at ansætte de nødvendige revisions- og evalueringseksperter, for at skabe den rette balance mellem projektudgifter og udgifter og arbejdskraft i forbindelse med revision og indberetning;

De underliggende transaktioners lovlighed

12. mærker sig Revisionsrettens bemærkninger om, at transaktionerne på de områder, hvor Kommissionens overvågnings- og kontrolsystemer har været passende, generelt må konstateres at være lovlige og formelt rigtige (kapitel 1, punkt IX, i DAS);

13. beklager imidlertid, at Revisionsretten på meget vigtige områder af forvaltningen af Fællesskabets udgifter (udgifter til den fælles landbrugspolitik, som ikke er underkastet det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS), strukturfondene, interne politikker, foranstaltninger udadtil, Sapard) har fastslået, at disse overvågnings- og kontrolsystemer bør gøres mere effektive, fordi der fortsat er tale om mangler, som forhindrer, at der kan afgives en positiv DAS på disse områder (kapitel 1, punkt IX-XI, i revisionserklæringen);

14. er temmelig foruroliget over det store antal fejl, som Revisionsretten har påvist i forbindelse med transaktioner på støttemodtagerniveau, og påpeger her, at forebyggelse, konstatering og rettelse af fejl på dette niveau henhører under medlemsstaterne i tilfælde af delt forvaltning, samtidig med at Kommissionen er ansvarlig for at give medlemsstaterne klare, produktive og effektive retningslinjer for, hvordan sådanne fejl kan forebygges, konstateres og korrigeres;

15. opfordrer Kommissionen til yderligere at forbedre sin effektive overvågning af de kontroller, der er uddelegeret til medlemsstaterne, og forlanger, at Kommissionen i de tilfælde, hvor medlemsstaternes kontrolsystemer fortsat er utilstrækkelige, indfører klare frister og iværksætter sanktioner, hvis disse ikke overholdes;

16. mener, at det centrale spørgsmål, der bør stilles i forbindelse med DAS, er, om overvågnings- og kontrolsystemerne anvendes korrekt på begge planer, dvs. på fællesskabsplan og på nationalt plan, og om de sikrer de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed;

17. mener, at Revisionsrettens revision med et sådan udgangspunkt vil gøre det muligt at fastslå årsagerne til de konstaterede fejl og mangler og vil bidrage til at afhjælpe begrænsningerne i langt højere grad end gennem en simpel konstatering af fejl ved transaktionerne;

18. glæder sig over den ændring af DAS-metoden, som Revisionsretten har arbejdet på at få indført siden 2002, og især den seneste ændring vedtaget i februar 2006 [12], som vil blive taget i brug første gang i forbindelse med årsberetningen for 2006;

Nationale forvaltningserklæringer

19. henviser til, at alle medlemsstaterne i medfør af EF-traktatens artikel 274 i fuldt omfang bør påtage sig deres forvaltningsansvar og føre de foranstaltninger, der er nødvendige for at minimere risikoen for fejl i de underliggende transaktioner, ud i livet;

20. glæder sig over den enighed, der er opnået i IIA, om, at medlemsstaterne hvert år skal fremlægge en oversigt over de foreliggende revisioner og erklæringer, som et første skridt i retning af nationale forvaltningserklæringer;

21. understreger, at der er et presserende behov for at indføre nationale erklæringer for det relevante politikområde, som omfatter alle EU-midler under delt forvaltning, således som Parlamentet slog til lyd for i sine dechargebeslutninger for 2003 og 2004;

22. understreger endvidere betydningen af handlingsplanen for en integreret struktur for intern kontrol og bakker fuldt ud op omkring Kommissionens forslag under aktion 5 i denne handlingsplan, i henhold til hvilket "medlemsstaterne bør udpege et nationalt koordineringsorgan pr. politikområde", som kan give et overblik over revisionssikkerheden vedrørende EU-aktioner henhørende under de enkelte medlemsstater;

23. henviser til, at det er medlemsstaterne og ikke regionerne, der er medlemmer af EU; finder det derfor uacceptabelt, at en medlemsstat tager afstand fra de nationale erklæringer under henvisning til sin territoriale opbygning, og mener, at de enkelte medlemsstater skal kunne påtage sig ansvaret for forvaltningen af de modtagne EU-midler enten ved hjælp af en enkelt national forvaltningserklæring eller i form af flere erklæringer inden for en national ramme;

24. er sikker på, at de nationale forvaltningserklæringer, som kunne være udformet på den måde, at de bestod af flere erklæringer inden for en national ramme i stedet for kun af én erklæring under hensyntagen til de føderale og decentrale politiske systemer i visse medlemsstater, jf. beslutningen af 2. februar 2006 om de nationale forvaltningserklæringer [13], vil forbedre kvaliteten af de relevante nationale overvågnings- og kontrolsystemer og vil kunne gøre det lettere at opnå en positiv DAS fra Revisionsretten, uden at dette berører dennes uafhængighed, da sådanne erklæringer er en afgørende faktor i forsøget på at skabe en integreret intern kontrolramme i EU og som sådan vil være et vigtigt skridt i retning af at opnå en positiv DAS;

25. glæder sig over det initiativ, den nederlandske regering har taget, idet den har vedtaget at indføre en national erklæring om forvaltning af fællesskabsmidler, som er baseret på delerklæringer svarende til de forskellige udgiftsområder, og som på den nederlandske regerings vegne undertegnes af finansministeren som sidste instans;

26. glæder sig ligeledes over Det Forenede Kongeriges og Sveriges beslutning om at ville tage de første indledende skridt til at indføre sådanne nationale forvaltningserklæringer, som for Det Forenede Kongeriges vedkommende ifølge planen skal undertegnes af en højtstående embedsmand med kompetence på området; påpeger endvidere, at det nationale danske revisionsorgan vil afgive en revisionserklæring om forvaltning af EU-midler under delt forvaltning;

27. konstaterer med foruroligelse, at et flertal af medlemsstaterne trods disse positive initiativer med henblik på at indføre nationale erklæringer stadig er modstandere heraf;

28. anmoder imidlertid Kommissionen om inden udgangen af 2007 at forelægge Rådet et forslag til national (forvaltnings)erklæring, som omfatter alle EU-midler under delt forvaltning, og som er baseret på delerklæringer fra de forskellige nationale udgiftsforvaltende organer; mener, at en fælles strategi for indførelse og udformning af nationale erklæringer, som følger samme principper og om muligt sikrer deltagelse fra de nationale revisionsorganers side, er en forudsætning for, at de nationale erklæringer får den nødvendige værdi for Kommissionen og Revisionsretten;

29. opfordrer Rådet til uden yderligere forsinkelse at genoptage debatten om dette spørgsmål;

30. opfordrer de nationale parlamenter (og især de nationale budgetkontroludvalg og udvalgene til Konferencen af de Europæiske Parlamenters Europaudvalg (COSAC)) til at drøfte indførelsen af nationale erklæringer og til at holde Parlamentet orienteret om resultatet af disse drøftelser;

Punkt 44 i IIA

31. påpeger, at det i henhold til punkt 44 i IIA påhviler de relevante revisionsmyndigheder i medlemsstaterne at foretage en vurdering af, hvorvidt forvaltnings- og kontrolordningerne er i overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning, og at medlemsstaterne derfor har forpligtet sig til på det relevante nationale plan at fremlægge en årlig oversigt over de foreliggende revisioner og erklæringer;

32. mener, at de i ovennævnte punkt 44 omtalte revisionsmyndigheder skal påtage sig det nye ansvar, de har fået pålagt, med hensyn til anvendelsen på lokalt plan af EU-midlerne, og at denne kontrol på nationalt plan bør være det grundlag, som de nationale myndigheder arbejder ud fra, når de afgiver deres nationale forvaltningserklæringer;

33. understreger, at de nationale erklæringer kun vil have reel værdi, hvis de bygger på et sådant grundlag, og at de efter Parlamentets opfattelse bør være en egentlig garanti for, at de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer fungerer korrekt;

34. opfordrer Kommissionen til at anmode medlemsstaterne om de oplysninger, der er omtalt i punkt 44 i IIA, og til på grundlag heraf at udarbejde et dokument, hvori der foretages en analyse af styrker og svagheder i de enkelte medlemsstaters forvaltnings- og kontrolsystemer for EU-midler og af resultaterne af de foretagne revisioner, og til at fremsende dette dokument til Parlamentet og Rådet;

35. mener, at det vil være overordentlig formålstjenligt, hvis Økofin-Rådet på grundlag af dette endelige dokument fra Kommissionen vil foretage en sammenlignende vurdering og tage initiativ til en debat om, hvor hensigtsmæssigt medlemsstaternes systemer til kontrol med EU-midlernes anvendelse fungerer;

Suspension af betalinger og finansielle korrektioner

36. henviser til Kommissionens meddelelse af 15. juni 2005 om en køreplan for indførelse af en integreret struktur for intern kontrol (KOM(2005)0252), hvori det i afsnit B fastslås som følger: "Når en medlemsstat ikke gør nok for at begrænse risikoen for fejl, vil Kommissionen beskytte fællesskabsbudgettet ved fuldt ud at anvende de eksisterende bestemmelser om suspension af betalinger og finansielle korrektioner";

Suspension af betalinger

37. støtter fuld ud Kommissionen med hensyn til en konsekvent håndhævelse af lovgivningen om suspension af betalinger og påskønner de allerede iværksatte initiativer med sigte på ikke at overføre midler, medmindre Kommissionen har en fuldstændig garanti for, at den støttemodtagende medlemsstat råder over pålidelige forvaltnings- og kontrolsystemer;

38. mener, at suspension af betalinger som pressionsmiddel i tilfælde, hvor der flere gange er taget forbehold over for en bestemt medlemsstat i forbindelse med udgiftskrævende programmer, i højere grad vil tilskynde medlemsstaterne til en korrekt anvendelse af de modtagne EU-midler;

39. opfordrer Kommissionen til at forenkle reglerne og anvende de gældende bestemmelser om suspension af betalinger i de tilfælde, hvor det måtte være nødvendigt, og til i god tid at informere Rådet, Parlamentet og Revisionsretten om sådanne suspenderinger og om resultaterne heraf;

40. forlanger, at betalinger suspenderes helt eller delvis, hvis medlemsstater ikke opfylder de grundlæggende krav, som det er tilfældet med IFKS i Grækenland, og hvor de græske myndigheder ikke afhjælper de eksisterende problemer inden for de frister, der er fastsat i den handlingsplan, som er vedtaget i fællesskab, og som Kommissionen har krævet af de græske myndigheder for at gøre IFKS fuldt funktionsdygtigt;

41. mener, at det vil skade EU's image, hvis de enkelte medlemsstater kan anvende forskellige kontrolstandarder;

Finansielle korrektioner og flerårige programmer

42. er af den opfattelse, at Kommissionen, når der er tale om delt eller decentral forvaltning, i fuldt omfang bør bringe artikel 53, stk. 5, i finansforordningen i anvendelse, hvorefter den kan påtage sig sit endelige ansvar for gennemførelsen af budgettet i henhold til EF-traktatens artikel 274 ved hjælp af "procedurer for regnskabsafslutning eller regler for beregning af finansielle korrektioner";

43. understreger, at Kommissionen på grund af, at udgifterne i fællesskabsprogrammerne skal afholdes over flere år, først ved afslutningen af de flerårige perioder kan anvende disse "procedurer for regnskabsafslutning eller regler for beregning af finansielle korrektioner", som har til formål efterfølgende at korrigere påviste fejl, og kun hvis der foreligger omfattende samt klar og logisk dokumentation om programmernes gennemførelse; understreger endvidere, at det er nødvendigt at gøre brug af finansielle korrektioner, lige så snart medlemsstaterne registrerer ikke-korrigerede uregelmæssigheder uden at afvente afslutningen af den flerårige periode;

44. konstaterer, at Revisionsretten stiller sig overordentlig kritisk over for de finansielle korrektioner, som Kommissionen har anvendt, idet den anfører, at disse ikke tjener "til sikring af, at fejl forebygges, konstateres og korrigeres i rette tid", ikke i tilstrækkelig grad tager højde for de påviste mangler ved de underliggende transaktioner, dvs. på støttemodtagerniveau, og "at medlemsstaterne ikke tilskyndes til at bestræbe sig på at forebygge uregelmæssigheder eller forbedre deres forvaltnings- og kontrolsystemer" (punkt 1.64 og 6.35 i Revisionsrettens årsberetning);

45. påpeger, at formålet med de endelige korrigerende foranstaltninger og beslutningerne herom [14] er at fjerne fællesskabsfinansieringen fra udgifter, som ikke er afholdt i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne, og at disse beslutninger, som henhører under Kommissionens kompetence, bør være et vigtigt instrument i overvågnings- og kontrolsystemerne;

46. konstaterer, at de endelige finansielle korrektioner, når de ikke direkte pålægges transaktionerne på støttemodtagerniveau — som anført af Revisionsretten — i praksis har den effekt, at omkostningerne forbundet med de ulovlige/uregelmæssige transaktioner overføres fra EU-budgettet til skatteyderne i medlemsstaterne som helhed, og ikke til den endelige støttemodtager, som har begået fejlen (punkt 1.65 i Revisionsrettens årsberetning); påpeger, at disse korrektioner følgelig kun har en begrænset præventiv og afskrækkende virkning over for støttemodtagerne og forvaltningsorganerne;

47. understreger derfor, at det er overordentlig vigtigt, at medlemsstaterne råder over hensigtsmæssige systemer til forbedring af forebyggelse og konstatering af fejl på støttemodtagerniveau, som gør det mindre nødvendigt for Kommissionen at anvende finansielle korrektioner;

48. fastslår, at en effektiv tilbagesøgning er en nødvendig følge af princippet om produktiv og effektiv anvendelse af bevillingerne; er af den opfattelse, at en bedre tilbagesøgning vil være udtryk for EU-sanktionernes effektivitet og vil styrke EU-institutionernes troværdighed yderligere;

49. påpeger, at en effektiv tilbagesøgning kun kan finde sted via medlemsstaternes håndhævende organer; opfordrer derfor til, at der i forbindelse med tilbagesøgning tages hensyn til medlemsstaternes omkostninger til disse håndhævende organer;

50. er overbevist om, at der vil kunne opnås en bedre tilbagesøgningsrate gennem offentliggørelse af navnene på debitorer, som er blevet dømt ved en retskraftig dom, men som alligevel er uvillige til at betale;

51. konkluderer, at Kommissionen på sin side på baggrund af Revisionsrettens hårde kritik er nødt til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at forhindre, at der i det hele taget opstår fejl og uregelmæssigheder, og beklager, at Kommissionen tilsyneladende lægger større vægt på mekanismerne for endelige finansielle korrektioner, der som påpeget af Revisionsretten lider af alvorlige svagheder og "ikke kan betragtes som mekanismer til sikring af, at fejl forebygges, konstateres og korrigeres i rette tid" (punkt 1.64 i Revisionsrettens årsberetning);

52. beklager Kommissionens kritik af Revisionsretten med hensyn til tallene for de finansielle korrektioner, Kommissionen har foretaget i 2005, som især kom til udtryk under forelæggelsen af Revisionsrettens årsberetning for Budgetkontroludvalget den 23. oktober 2006, idet borgernes tillid til EU-institutionernes evne til at fungere bl.a. er baseret på, at Revisionsretten som eksternt revisionsorgan er sikret uafhængighed;

53. anmoder Kommissionen om at forelægge Parlamentet og Revisionsretten en fyldestgørende definition på de forskellige begreber, som udtrykket "finansielle korrektioner" omfatter, og ligeledes oplyse de nøjagtige beløb på de korrektioner, som rent faktisk blev foretaget i 2005;

54. opfordrer endvidere Kommissionen til fremover at forelægge en detaljeret årlig rapport med beløbene på de endelige finansielle korrektioner, der rent faktisk foretages;

Kommissionens interne kontrolsystem

Handlingsplanen for en integreret struktur for intern kontrol

55. glæder sig over, at Kommissionen den 17. januar 2006 vedtog sin meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet og Revisionsretten om handlingsplanen for en integreret struktur for intern kontrol (KOM(2006)0009 og SEK(2006)0049), hvori der er fastlagt 16 konkrete aktioner, som bør iværksættes med henblik på at bidrage til sikring af en mere effektiv intern kontrol med EU-midlerne;

56. glæder sig endvidere over forelæggelsen af Kommissionens første halvårlige resultattavle den 19. juli 2006 (SEK(2006)1001) om fremskridtene i forbindelse med iværksættelsen af foranstaltningerne i handlingsplanen, hvilket Parlamentet havde anmodet om i sin dechargebeslutning for regnskabsåret 2004; forventer, at anden halvårlige resultattavle vil blive forelagt Parlamentet inden 1. januar 2008;

57. beklager imidlertid, at visse aktioner ifølge denne rapport end ikke er påbegyndt, og derfor allerede i et vist omfang er forsinkede i forhold til den fastlagte tidsplan; henviser til, at dette især gælder aktion 7, 9 og 10 [15];

Valuta for pengene — Analyse af forholdet mellem de operationelle udgifter og udgifterne til kontrolsystemer — Fejlindeks eller acceptabel fejlmargen

58. understreger, at Revisionsretten i årsberetningen for 2005, for så vidt angår indførelse af en integreret struktur for intern kontrol, påpeger, at "proportionalitet og omkostningseffektivitet i kontrollerne er et af de vigtigste af de mål, som Kommissionen har vedtaget" (punkt 2.9 og 2.10),

59. henviser endvidere til, at Økofin-Rådet på samlingen den 8. november 2005 som nævnt ovenfor anså iværksættelse af en integreret intern kontrol for at være af afgørende betydning og påpegede, at det mente, "at det i overensstemmelse med Revisionsrettens udtalelse nr. 2/2004 [burde] nå til enighed med Europa-Parlamentet om, hvilke risici der [ville] kunne accepteres i forbindelse med de underliggende transaktioner under hensyn til kontrollens cost-benefit-forhold på de forskellige politikområder og til omfanget af de pågældende udgifter"; forventer, at Rådet ufortøvet omsætter sin egen afgørelse til praksis;

60. henleder opmærksomheden på aktion 4 i ovennævnte handlingsplan, som i tråd med Parlamentets anbefalinger slår til lyd for, at der indledes "en interinstitutionel dialog" om "de risici, der bør tolereres i forbindelse med de underliggende transaktioner";

61. henleder ligeledes opmærksomheden på aktion 10, hvor det foreslås at udarbejde "et overslag over kontroludgifterne", eftersom "der var behov for at nå frem til en passende balance mellem udgifter og udbytte på kontrolområdet", og hvori det udtales, at det er hensigten at forelægge resultaterne i begyndelsen af 2007; konstaterer imidlertid, at iværksættelsen af denne aktion dårligt nok er påbegyndt;

62. understreger i den forbindelse betydningen af Revisionsrettens udtalelse nr. 2/2004 om indførelse af "én enkelt revisionsmodel", især hvad angår nødvendigheden af at sikre overensstemmelse mellem det myndighedsniveau, som henholdsvis lovgiver, finansierer og drager fordel af kontrollen (punkt 24), en rimelig balance mellem de omkostninger, der er forbundet med kontrollen, og det udbytte, den giver (punkt 25), og gennemsigtighed i forbindelse med kontrollen (punkt 26);

63. er enig med Revisionsretten i dens beklagelse — i udtalelse nr. 4/2006 — af, at forholdet mellem det acceptable risikoniveau og cost-benefit-forholdet for kontroller endnu ikke er nærmere defineret, og at det, selv om dette er et af de grundlæggende elementer i en integreret intern kontrolramme, endnu ikke står klart, hvordan "det tolerable risikoniveau" skal fastlægges;

64. mener derfor, at Kommissionen i overensstemmelse med principperne om proportionalitet og omkostningseffektivitet (valuta for pengene) i kontrolsystemerne bør vurdere forholdet mellem på den ene side de midler, der er til rådighed til de enkelte politikker, og på den anden side den del af disse midler, som anvendes i kontrolsystemerne for hvert enkelt udgiftsområde, og de midler, der eventuelt går tabt som følge af således påviste fejl;

65. opfordrer Kommissionen til at orientere offentligheden indgående om de metoder, den bruger til at fastslå fejlprocenter, og tilskynder den til at føre en interinstitutionel dialog om revisionsmetoden;

66. finder det vigtigt, at Kommissionen har en troværdig køreplan for opnåelse af en positiv DAS;

67. opfordrer Kommissionen til at foretage en sådan sammenlignende undersøgelse, da kun en sådan vil gøre det muligt at fastlægge et acceptabelt risikoniveau, og til at forelægge resultaterne heraf for Parlamentet, Rådet og Revisionsretten og dermed efterkomme Økofin-Rådets ønsker;

68. er af den opfattelse, at det nuværende cost-benefit-forhold mellem de midler, der anvendes til kontrolaktiviteter, og resultatet af disse kontroller er en vigtig faktor, som Revisionsretten bør tage med i betragtning, når den udarbejder sin revisionserklæring;

Politisk ansvar og forvaltningsansvar i Kommissionen

69. gør opmærksom på, at det forskellige informationsindhold i tjenestegrenenes årlige aktivitetsrapporter er en hindring for denne proces; er betænkelig ved, at Revisionsretten fastholder, at nogle af disse rapporter endnu ikke kan anvendes som tilstrækkeligt revisionsbevis for dens revisionserklæring (punkt 2.15, 2.18 og 2.19 i årsberetningen for 2005);

70. opfordrer Kommissionen til i de årlige aktivitetsrapporter og erklæringer at gå mere i dybden — på medlemsstatsniveau, hvor dette er muligt — i evalueringen af de eksisterende systemer, af de svagheder, som disse systemer har påvist, og af de økonomiske konsekvenser heraf;

71. anmoder endnu en gang Kommissionen om at drage omsorg for, at dens generalsekretær i forbindelse med udarbejdelsen af Kommissionens sammenfatning formulerer en revisionserklæring, hvor der henvises til erklæringerne fra de enkelte generaldirektører, med det formål klart og tydeligt at nævne disses bistand til kommissærerne i forbindelse med vedtagelsen af denne sammenfattende rapport;

Kommissærernes deltagelse

72. fremhæver den vægtige udtalelse fra Kommissionens interne revisor i den årlige beretning om de interne revisioner om "at det vil forbedre den generelle håndtering af risici og dermed planlægningen, ressourceallokeringen og gennemførelsen af forskellige politikker, hvis kommissærerne inddrages fuldt og helt i evalueringen af politiske risici" [16];

73. noterer sig den fremsatte kritik gående ud på, at kommissærerne ikke er inddraget i fuldt omfang; opfordrer Kommissionen til at bestemme, hvilke skridt der vil være nødvendige for at sikre fuld inddragelse af kommissærerne, således som den interne revisor slår til lyd for, og samtidig afklare forholdet mellem generaldirektørerne og kommissærerne, og informere Parlamentet indgående herom;

74. beklager, at kommissærernes redegørelser i Budgetkontroludvalget er af varierende kvalitet, og håber, at dette ikke afspejler den betydning, de enkelte kommissærer tillægger en forsvarlig økonomisk forvaltning på deres respektive ansvarsområder; insisterer på, at der er behov for, at kommissærerne med nogle få undtagelser bliver bedre forberedt til høringerne om dechargeproceduren 2006;

Etiske retningslinjer

75. glæder sig i høj grad over ovenomtalte europæiske åbenhedsinitiativ fra Kommissionen, hvor det foreslås at lancere "en debat med de andre EU-institutioner om [...] fagetiske regler og standarder vedrørende politiske embeder i EU's institutioner"; opfordrer til, at denne debat indledes hurtigt, således at eventuelle nødvendige foranstaltninger kan sættes i værk fra begyndelsen af Parlamentets nye valgperiode i juni 2009 og Kommissionens nye mandatperiode i november 2009;

76. går ind for en sådan debat og opfordrer Kommissionen til at udfylde det eksisterende tomrum ved at sørge for, at der i den bindende adfærdskodeks for kommissærer indføjes de nødvendige etiske regler og retningslinjer, som kommissærerne skal overholde ved udøvelse af deres hverv, og navnlig ved udnævnelse af medarbejdere til især i deres kabinetter;

77. opfordrer Kommissionen til at være særlig opmærksom på og foreslå løsninger som led i åbenhedsinitiativet af det forhold, at et betydeligt antal tidligere og nuværende højtstående medlemmer af personalet i følsomme stillinger har forladt Kommissionen, sommetider ved at tage orlov uden løn, for at tilslutte sig lobbyister og advokatfirmaer, der f.eks. repræsenterer klienter, som GD Konkurrence har indledt undersøgelse mod, eller som har anket afgørelser om bøder;

Åbenhed

78. glæder sig over Kommissionens åbenhedsinitiativ og forventer, at det vil føre til konkrete aktioner og lovgivningsinitiativer, som igen vil føre til åbenhed, hvad angår anvendelsen og forvaltningen af EU-midler; forventer, at medlemsstaterne støtter og udbygger dette vigtige initiativ ved på deres side at sikre fuld åbenhed i anvendelsen af EU-midler;

79. forventer, at dets administration i samarbejde med Budgetkontroludvalget inddrages i den videre drøftelse af udformningen af de konkrete lovgivningsinitiativer;

80. opfordrer på det kraftigste Kommissionen til at gøre alt, hvad der står i dens magt, for at tilskynde medlemsstaterne til at give offentligheden adgang til oplysninger om projekter og modtagere af alle EU-midler, der er underlagt delt forvaltning;

81. forventer, at adgangen til alle disse oplysninger gøres let og gennemskuelig via en central og let tilgængelig hjemmeside;

82. glæder sig over Kommissionens initiativer, der skal sikre, at de midler, der udbetales under Fællesskabets landbrugsstøtteordninger, nu bliver offentliggjort;

83. forventer, at Kommissionen hurtigst muligt pålægger medlemslandene at standardisere de oplysninger om landbrugsstøtte, som lægges ud på nettet, så de kan sammenlignes på tværs af medlemsstaterne;

84. glæder sig over, at Kommissionen har erkendt behovet for at give adgang til oplysninger om de forskellige former for ekspertgrupper, den bruger i sit arbejde;

85. opfordrer på det kraftigste Kommissionen til at fuldføre processen hen imod større åbenhed ved at gøre oplysningerne om, hvem der er repræsenteret i disse grupper, samt hvad de beskæftiger sig med, let tilgængelige;

86. opfordrer Kommissionen til at offentliggøre navnene på de personer, som deltager i disse grupper, samt navnene på de særlige rådgivere, der er tilknyttet de enkelte kommissærer og/eller generaldirektorater og/eller kabinetter;

SEKTORRELATEREDE SPØRGSMÅL

Indtægter

87. tager med tilfredshed til efterretning, at Revisionsretten ved revisionen ikke fandt væsentlige uregelmæssigheder, for så vidt angik medlemsstaternes betalinger af moms- og BNI-indtægter;

Momsindtægter

88. beklager, at Revisionsretten gør opmærksom på det høje antal eksisterende forbehold vedrørende medlemsstaternes momsopgørelser i 2005, og at der ikke findes et instrument, som effektivt kan sikre, at medlemsstaterne giver tilstrækkelige oplysninger, så Kommissionen kan træffe afgørelse om, hvorvidt forbeholdene skal bibeholdes eller ej (punkt 4.13-4.15 i årsberetningen);

89. anmoder Kommissionen om at tage dette spørgsmål op til behandling med medlemsstaterne som led i de regelmæssige møder i Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter og orientere Parlamentets kompetente udvalg om de foranstaltninger, der er eller vil blive truffet med henblik på i sidste ende at få elimineret disse forbehold;

BNI-indtægter

90. beklager Revisionsrettens konstatering i årsberetningen for 2005 af, at Kommissionens kontrol af de underliggende nationale regnskaber stadig var for begrænset, og at dens kontrol inden for rammerne af overvågnings- og kontrolsystemerne var begrænset til dokumentkontrol (punkt 4.16);

91. noterer sig ligeledes, at der siden 2005 ifølge Revisionsretten har været anvendt nye regler for fordelingen af indirekte målte finansielle formidlingstjenester, som blev vedtaget allerede i 2002, og som ifølge Eurostat burde medføre en væsentlig stigning i BNI; beklager, at Kommissionen endnu ikke har forelagt et forslag for Rådet om at anvende disse ændringer ved beregningen af de egne indtægter (punkt 4.20 og 4.21);

92. misbilliger, at Kommissionen i tilfælde af de indirekte målte finansielle formidlingstjenester øjensynligt følger en anden strategi end den, der anvendes, når illegale aktiviteter medregnes i BNI (punkt 4.19), som indgår i beregningen af de egne indtægter, selv om der ikke er sikret ensartet anvendelse fra medlemsstaternes side, og Kommissionen derfor har taget forbehold, hvilket gør det muligt efterfølgende at foretage en tilpasning af tallene;

93. går ud fra, at de fordelte indirekte målte finansielle formidlingstjenester, for så vidt angår BNI-indtægterne, automatisk vil blive medtaget i afgørelsen om egne indtægter, eftersom Kommissionen i sit forslag til Rådets afgørelse om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter (KOM(2006)0099) ikke har taget nogen form for begrænsende forbehold på dette område;

94. opfordrer Kommissionen til ufortøvet at rette op på de mangler, Revisionsretten har påvist;

Den fælles landbrugspolitik

95. glæder sig i særdeleshed over, at Revisionsretten erkender, at IFKS, når det anvendes korrekt, er et effektivt system til begrænsning af risikoen for fejl og uregelmæssige udgifter;

96. noterer sig dog med en vis foruroligelse den kritik, Revisionsretten ved flere lejligheder har fremsat, af de eksisterende procedurer for regnskabsafslutningen i forbindelse med den fælles landbrugspolitik (beretninger fra attesterende organer og overensstemmelsesbeslutninger), som ifølge Revisionsretten ikke er udformet med henblik på at sikre, at transaktionerne, for så vidt angår betalingerne til de endelige støttemodtagere (landbrugere og handelsvirksomheder), er lovlige og formelt rigtige;

97. gentager endnu en gang, at det er bydende nødvendigt, at medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen med hensyn til at skabe sikkerhed for, at transaktionerne på støttemodtagerniveau er lovlige og formelt rigtige, og opfordrer på det kraftigste Kommissionen til at intensivere kontrollen efter udbetaling af støtten og sørge for inddrivelse af regelstridige betalinger;

98. beklager, at Revisionsretten fortsat konstaterer problemer med anvendelsen af IFKS i Grækenland, bakker fuldt ud op om den handlingsplan, Kommissionen har anmodet de græske myndigheder om at iværksætte (som indeholder konkrete frister og mål med henblik på at afhjælpe fejlene) og støtter ligeledes den strategi, Kommissionen har orienteret Parlamentets kompetente udvalg om, og som går ud på at sikre streng håndhævelse af gældende lovgivning med hensyn til suspension af betalinger, hvis den græske regering ikke løser de udestående problemer inden for de fastsatte frister;

99. noterer sig, at der er problemer med anvendelsen af IFKS i de nye medlemsstater, hvor Revisionsretten har foretaget revisioner (lande, hvor systemerne endnu ikke er fuldt pålidelige), og anmoder Kommissionen og de pågældende medlemsstater om at gøre alt, hvad der står i deres magt for at afhjælpe disse svagheder;

100. noterer sig ligeledes, at Revisionsretten har påvist alvorlige svagheder i kontrollen vedrørende udvikling af landdistrikter, eksportrestitutioner og frem for alt olivenoliesektoren i Spanien, Grækenland og Italien, og anmoder Kommissionen om inden udgangen af 2007 at styrke kontrollen på disse områder og informere Parlamentet om resultatet af denne kontrol inden dechargeproceduren for 2006; konstaterer, at valgmulighederne med hensyn til gennemførelse af den nylige reform af olivenoliesektoren sammen med den fulde udvikling og iværksættelse af de landbrugsinformationssystemer, der står til rådighed for producentlandene, minimerer risikoen for uregelmæssigheder i forbindelse med støtte ydet under den fælles markedsordning;

101. finder, at de finansielle korrektioner, Kommissionen har vedtaget for produktionsstøtten til olivenolie, er hensigtsmæssige, idet de har til formål at begrænse tab for EU-budgettet, og støtter det forslag til forenkling af denne ordning, som Kommissionen har forelagt Rådet;

Strukturforanstaltninger, beskæftigelse og sociale anliggender

102. påskønner i høj grad, at medlemsstaterne som led i det europæiske åbenhedsinitiativ og i henhold til de nye strukturfondsforordninger for perioden 2007-2013 skal videreformidle oplysninger om modtagerne af EU-støtte, og at Kommissionen skal offentliggøre sådanne oplysninger; opfordrer Kommissionen til at offentliggøre alle disse oplysninger samt oplysninger om modtagere af støtte som led i alle andre EU-politikker på en sådan måde, at de er let tilgængelige, også for den bredere offentlighed, og sikre, at de kan sammenlignes fra medlemsstat til medlemsstat;

103. konstaterer med tilfredshed, at Kommissionen i henhold til disse nye strukturfondsforordninger for perioden 2007-2013 ikke godtgør udgifter, medmindre den først har modtaget en skriftlig erklæring fra et uafhængigt organ, som bekræfter, at de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer er i overensstemmelse med Fællesskabets bestemmelser [17];

104. beklager, at Revisionsretten igen i år konstaterer mangler ved de nationale kontrolsystemer og en væsentlig forekomst af fejl, som gør de endelige udgiftsanmeldelser fra medlemsstaterne mindre pålidelige (punkt 6.26 og 6.29 i årsberetningen); beklager ligeledes, at Kommissionen ifølge Revisionsretten ikke foretager en effektiv overvågning af de kontroller, der er uddelegeret til medlemsstaterne, og anmoder denne om uden yderligere forsinkelse at afhjælpe denne mangel;

105. henviser til, at det vigtigste med henblik på en forsvarlig økonomisk forvaltning og DAS ikke i så høj grad er de fejl, der påvises, som det faktum, at der findes formålstjenlige overvågningssystemer, som giver Kommissionen mulighed for på hensigtsmæssig vis at kontrollere risiciene for EU's budget og anvende dertil svarende finansielle korrektioner;

106. beklager, at der for en mindre gruppe medlemsstaters vedkommende fortsat kan konstateres problemer, som giver anledning til tilbagevendende forbehold, og henstiller til Kommissionen nøje at overvåge de foranstaltninger, som de nationale myndigheder træffer, at sikre sig, at disse foranstaltninger er tilstrækkelige, og at holde Parlamentets kompetente udvalg nøje orienteret om eventuelle fremskridt;

107. beklager endvidere, at medlemsstaterne ifølge Revisionsretten ikke på korrekt vis har opfyldt forpligtelsen til systematisk at indsende de foreskrevne oplysninger i form af regelmæssige rapporter til Kommissionen om tilfælde, hvor bidrag er annulleret, og om beløb, der kan inddrives (punkt 6.36 i årsberetningen);

108. anmoder Kommissionen om at gøre sit yderste for at sikre, at medlemsstaterne på korrekt vis opfylder denne informationspligt, og om ikke at foretage nogen form for betaling, medmindre de nationale myndigheder har forelagt de fornødne oplysninger;

109. konstaterer, at Kommissionen i perioden 2004-2006 har iværksat foranstaltninger, der tager sigte på midlertidigt at suspendere betalinger fra EFRU og ESF til visse medlemsstater, hvor der var konstateret fejl, som gav anledning til tilbagevendende forbehold, og bakker op om disse tiltag;

110. anmoder Kommissionen om — i overensstemmelse med punkt 38 ff. i denne beslutning og i tilfælde af manglende garantier fra en medlemsstats side — at bringe bestemmelserne om suspension af betalinger [18] i anvendelse i dens egenskab af den endeligt ansvarlige for en forsvarlig økonomisk forvaltning af EU-midlerne;

Interne politikker

111. beklager, at der, for så vidt angår Kommissionens direkte forvaltning, ifølge Revisionsretten fortsat består de samme problemer som i tidligere år (fejl i forbindelse med refunderede udgifter, vanskeligt anvendelige bestemmelser og mangel på effektive sanktionsmuligheder), og anmoder Kommissionen om at fortsætte sine bestræbelser på at forenkle og yderligere præcisere bestemmelserne for programmer med omkostningsdeling, især hvad angår en tidsregistrering, som står i et rimeligt forhold til dokumentationsindsatsen (punkt 7.29 i årsberetningen for 2005), forenkle bestemmelserne, håndbøgerne og formularerne mest muligt på grundlag af en hensigtsmæssig dialog med støttemodtagerne og sørge for, at de eksisterende sanktionsordninger anvendes effektivt og korrekt, hver gang det måtte være påkrævet (og i givet fald foreslå de ændringer, der måtte være nødvendige for at gøre dem mere effektive); anmoder endvidere Kommissionen om at øge omfang, kvalitet og opfølgning i forbindelse med systemrevisionerne i nationale agenturer ved hjælp af bedre information og gensidig udveksling (punkt 7.29 og Parlamentets ændringsforslag til artikel 35 a (ny) til gennemførelsesbestemmelserne til den ændrede finansforordning [19]); opfordrer endelig Kommissionen til i et katalog over konkrete foranstaltninger over for budgetmyndigheden at gøre rede for, hvordan den i løbet af den nuværende mandatperiode agter at opnå en revisionserklæring uden forbehold på området direkte forvaltning;

Transport og turisme

112. bemærker, at det endeligt vedtagne budget for regnskabsåret 2005 som ændret i løbet af regnskabsåret omfatter en samlet bevilling til transportpolitikken på EUR 917200000 i forpligtelsesbevillinger og EUR 931800000 i betalingsbevillinger; bemærker endvidere, at der heraf var afsat:

- 671400000 EUR i forpligtelsesbevillinger til transeuropæiske transportnetværk (TEN-T) og 747900000 EUR i betalingsbevillinger

- 15900000 EUR i forpligtelser og 18100000 EUR i betalinger til transportsikkerhed

- 30500000 EUR i forpligtelser til Marco Polo-programmet og 8200000 EUR i betalinger

- 69000000 EUR i forpligtelser og 62000000 EUR i betalinger til transportagenturer;

113. glæder sig over den fortsat høje udnyttelsesgrad for både forpligtelses- og betalingsbevillinger for TEN-T-projekter, der begge ligger på næsten 100 %, men beklager, at projektgennemførelsen til trods herfor fortsat er langsom og utilfredsstillende, selv om det normalt tager adskillige år at afslutte transportinfrastrukturprojekter;

114. er bekymret over, at grænsen for EU's bidrag var uklar for samtlige projekter, fordi finansforordningen ikke præciserer, om grænsen på 10 % i EU-finansiering gælder for udgifter til dato eller projektets samlede forventede udgifter; konstaterer, at dette har medført, at Revisionsretten har bemærket, at der var et overforbrug på EUR 146000000; glæder sig over, at Kommissionen nu har en klar holdning, og er enig i, at den procentvise grænse skal beregnes som en procentdel af projektets slutomkostninger;

115. glæder sig over, at GD TREN nu reviderer 49 % af samtlige udgifter til TEN-T-projekter, men kræver, at dette fremskridt støttes med en revision af 20 % af samtlige projekter;

116. er bekymret over den fejlrate, der er påvist for transportforskningskontrakter, som ligger over den gennemsnitlige fejlrate, og kræver øjeblikkelig handling på dette område; opfordrer Revisionsretten til at undersøge dette i årsberetningen for 2006;

117. er betænkelig ved, at udnyttelsesgraden for betalingsbevillinger til transportsikkerhed udgjorde 74 % af de disponible bevillinger; er ligeledes foruroliget over, at udnyttelsesgraden for betalingsbevillinger til Marco Polo lå på 53 %; mener, at disse udnyttelsesgrader inden for områder, der blev betegnet som centrale områder i hvidbogen om transport, er helt uacceptable, navnlig det bratte fald i udnyttelsen af betalingsbevillinger;

118. opfordrer Kommissionen til hvert år at sende Parlamentet og Rådet en mere detaljeret beskrivelse af udgifterne under de enkelte budgetposter med kommentarerne til de enkelte budgetposter;

Miljø, folkesundhed og fødevaresikkerhed

119. mener, at den generelle gennemførelsesgrad for budgetposter vedrørende miljø, folkesundhed og fødevaresikkerhed har været tilfredsstillende;

120. opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger til at fremme yderligere bistand til ansøgere i forbindelse med flerårige programmer; bifalder bestræbelserne på at gøre indkaldelserne af bud mere specifikke og yde bedre bistand til ansøgere for at undgå, at der indsendes projektansøgninger, der helt klart ikke er støtteberettigede, eller som er af ringe kvalitet; bemærker, at der er behov for en yderligere indsats for at nå frem til en tilfredsstillende situation; opfordrer Kommissionen til at undersøge de forskellige gennemførelsesfaser med henblik på at fremrykke gennemførelseskredsløbet til tidligere på året;

121. bemærker, at gennemførelsesgraden for betalinger for politikområderne miljø, folkesundhed og fødevaresikkerhed lå under 80 %; erkender, at der har været problemer med at planlægge de nødvendige betalingsbevillinger, da Kommissionen til dels er afhængig af, at fakturaer fra støttemodtagere og kontraherende parter indgives hurtigt; opfordrer dog Kommissionen til at fortsætte bestræbelserne på at forbedre sine egne procedurer, der indvirker på gennemførelsen af betalingsbevillingerne;

122. håber, at den model, der er blevet indført med den nye finansielle ramme, dvs. at alle aktiviteter inden for et enkelt politikområde samles under et enkelt program og en enkelt budgetpost, vil sikre en mere effektiv udnyttelse af bevillingerne;

Kultur og uddannelse

123. anser en yderligere forenkling af de krav, som skal opfyldes af ansøgere under de nye, flerårige programmer som Aktive unge, Europa for Borgerne og Kultur 2007, for at være et nødvendigt skridt i retning af et mere borgervenligt EU og forventer, at Kommissionen yderligere undersøger sådanne muligheder inden for rammerne af en revideret finansforordning;

124. anser det for nødvendigt, at Kommissionen i overensstemmelse med finansforordningens bestemmelser undersøger, om procedurerne for kontrakttildeling bør standardiseres ved hjælp af ordninger med faste beløb og programmer finansieret på grundlag af kommissionsbeslutninger;

125. tilskynder Kommissionen til at gøre en yderligere indsats for at overvåge arbejdet i hver enkelt af de 99 nationale agenturer, der er involveret i programforvaltningen, og som i en række tilfælde har udvist alvorlige mangler i de anvendte revisionsprocedurer;

126. forventer, at arbejdet i Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur fører til bedre driftsprocedurer; understreger, at især organisationerne inden for dets ansvarsområde er afhængige af pålidelige og rettidige oplysninger om projektstøtte; bemærker i den forbindelse, at disse ansøgere ofte er meget små organisationer eller fysiske personer, der ikke har midler eller ekspertise til at gennemføre en professionel revision;

127. bemærker, at udgifterne til projektrevision på stedet er ekstremt høje; mener dog, eftersom målet er at holde fejlrisikoen så lav som mulig, at omkostningerne i forbindelse med kontrollen skal stå i et rimeligt forhold til dennes effektivitet, således at der sikres et optimalt forhold mellem de bevillinger, der anvendes til gennemførelsen af EU's politikker, og de bevillinger, der anvendes til kontrol;

128. ønsker at sikre, at støtte til informationskampagner på kommunikationsområdet, som iværksættes i et samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen, følger additionalitetsprincippet, og anmoder Kommissionen om at kræve en attest fra medlemsstaterne på, at støtten ikke blot træder i stedet for medlemsstaternes støtte til nationale foranstaltninger vedrørende EU's informationspolitik;

129. opfordrer Kommissionen til at sikre, at de nationale agenturer ved tildeling af støtte ikke fraviger de generelle kriterier, som det var tilfældet i Polen i forbindelse med et projekt vedrørende unge homoseksuelle, at der tages behørigt hensyn til EF-traktatens artikel 13 og at tilbagesøgning af EU-midler overvejes som en mulighed i tilfælde af overtrædelse af programkriterierne.

Kvinders rettigheder og ligestilling

130. påpeger, at fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder i medfør af EF-traktatens artikel 3, stk. 2, er et grundlæggende princip i EU og et mål, der har relevans for alle fællesskabsaktioner og -politikker; gentager sit krav om, at der i forbindelse med budgetplanlægningen tages behørigt hensyn til integrering af ligestillingsaspektet som et prioriteret mål i overensstemmelse med princippet om kønsspecifik budgettering, og opfordrer Kommissionen til at tilvejebringer data til evaluering;

131. gentager sit krav om, at data om politikker vedrørende integrering af ligestillingsaspektet og kønsspecifikke data medtages i dechargebetænkningerne; beklager, at Kommissionen ikke har tilvejebragt sådanne data;

132. bemærker med bekymring den lave gennemførelsesgrad for Daphne-programmet (58 %); er bekendt med Kommissionens argumentation om, at projekternes kvalitet skal opretholdes, men bemærker, at mange projekter af høj kvalitet ikke har fået tildelt finansiel støtte, og glæder sig derfor over forhøjelsen af støtten til tredje fase af Daphne-programmet; er imidlertid foruroliget over den uændrede administrative kapacitet; kræver følgelig en undersøgelse til belysning af årsagerne til denne lave gennemførelsesgrad for betalingerne;

133. gør opmærksom på, at der ikke foreligger data om de aktioner til fremme af ligestilling, der har modtaget støtte fra strukturfondene, og opfordrer Kommissionen til at afhjælpe dette forhold;

134. mener, at der bør lægges mere vægt på at fremme kvinders deltagelse i vidensamfundet og dermed også på at uddanne kvinder på et højt niveau og sikre dem beskæftigelse inden for informations- og kommunikationsteknologi;

135. glæder sig over Kommissionens mærkbare fremskridt med hensyn til de årlige målsætninger for ansættelse og udnævnelse af kvinder på ledelsesniveau og i andre stillinger på A*/AD-niveau i Kommissionens administration; opfordrer indtrængende Kommissionen til at fortsætte sin indsats på dette område.

Borgernes rettigheder og retlige og indre anliggender

136. glæder sig over, at der er sket visse fremskridt i gennemførelsen af forpligtelserne med hensyn til et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed; beklager den stadigt lavere gennemførelsesgrad for betalinger (79,8 % ifølge Revisionsretten sammenlignet med 83,8 % i 2004); bemærker, at denne gennemførelsesgrad er en af de laveste i Kommissionen; opfordrer Generaldirektoratet for Retlige Anliggender, Frihed og Sikkerhed til at forbedre budgetgennemførelsen i fremtiden;

Forskning og udvikling

137. beklager, at det som påpeget af Revisionsretten endnu ikke er lykkedes Kommissionen at sikre et pålideligt system til registrering af personaleomkostninger på forskningsområdet; mener, "at det er helt afgørende, at tilskudsaftalerne indeholder et klart krav om, at den tid, de ansatte bruger på en indirekte aktion, skal dokumenteres" (punkt 7.7 i årsberetningen) [20];

138. er betænkelig ved, at ordningen med revisionspåtegninger trods de høje omkostninger, der er forbundet hermed, i 2005 endnu ikke har givet den forventede sikkerhed, idet Revisionsretten har konstateret udgiftsanmeldelser med fejl i personaleomkostningerne og de generelle omkostninger, selv om der var givet en revisionspåtegning uden forbehold; konstaterer imidlertid, at kvaliteten af revisionspåtegningerne er blevet bedre, efter at kravene til disse påtegninger blev offentliggjort; opfordrer Kommissionen til yderligere at udvikle hensigtsmæssige kriterier for revisionspåtegninger med henblik på at gøre disse mere brugbare;

139. tilskynder Kommissionen til at fremskynde iværksættelsen af de planlagte aktioner i handlingsplanen for en integreret struktur for intern kontrol, navnlig aktion 7 (Fremme af bedste praksis til forbedring af cost/benefit-forholdet ved revision på projektniveau);

140. anmoder Kommissionen om at opfylde syvende rammeprograms betingelser for deltagelse, indføre bl.a. en ordning med faste beløb og informere Parlamentets kompetente udvalg som led i midtvejsevalueringen;

141. beklager, at der ifølge Revisionsretten fortsat hersker usikkerhed som følge af, at bestemmelserne i kontrakterne er for generelle og for uklare, navnlig for så vidt angår støttekriterierne og de påtegnende revisorers uafhængighed, og mærker sig, at Kommissionen har forpligtet sig [21] til at forenkle EU's forskriftsrammer og finjustere brugen af revisionspåtegninger;

142. tager endvidere til efterretning, at der ifølge Kommissionens Interne Revisionstjeneste er risiko for, at uretmæssigt afholdte beløb ikke bliver konstateret, fordi der ikke findes et effektivt system for kontrol med frigørelsen af budgetforpligtelser, og anmoder derfor Kommissionen om at indføre hensigtsmæssige kontrolforanstaltninger med dette for øje;

Foranstaltninger udadtil

143. konstaterer, at Revisionsretten ikke har fundet fejl ved gennemgangen af stikprøverne af betalinger foretaget i delegationerne, men derimod i stikprøverne i forbindelse med udbud og transaktioner iværksat af gennemførelsesorganisationerne;

144. anser det for at være en prioriteret opgave at sikre konsekvens i EU's politikker i udviklingslandene, og mener derfor, at en afklaring af arbejdsdelingen mellem de generaldirektorater, der forvalter foranstaltningerne udadtil, er påkrævet;

145. er foruroliget over, at de risikoanalyser, der foretages af EuropaAid, ifølge Revisionsretten ikke tager højde for risiciene forbundet med de forskellige typer gennemførelsesorganisationer (ngo'er, internationale organisationer, statslige institutioner osv.) og de forskellige finansieringsmåder (tilskud, budgetstøtte, trustfonde osv.); opfordrer Kommissionen til ved hjælp af en mere differentieret rapportering at skabe øget klarhed over, hvor effektive de enkelte støtteinstrumenter er; foreslår med hensyn til støtten til udviklingslandene, at det overvejes at indføre en trindelt ordning, som indebærer, at der på første trin gennem støtte til enkeltprojekter også skabes grundlæggende forudsætninger for at yde budgetstøtte, dvs. en form for demokratisk budgetkontrol samt uafhængige revisionsstrukturer;

146. beklager især, eftersom EuropeAid-kontrollerne ikke i tilstrækkelig grad dækker transaktioner på gennemførelsesorganisationernes niveau, at disse kun i begrænset omfang kan bidrage til at give sikkerhed for, at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige (punkt 8.12 i årsberetningen);

147. henstiller til EuropeAid at indføre et program for kontrol på gennemførelsesorganisationernes niveau og sætte alt ind på de efterfølgende revisioner af de forskellige ngo'er, som dette kontor samarbejder med;

148. er, for så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt Tacis-midlerne er anvendt effektivt eller ej, betænkelig ved, at Kommissionen ifølge Revisionsretten ved udgangen af 2005 stadig ikke var i stand til at afgøre, i hvilket omfang Tacis-programmet havde bidraget til at forbedre sikkerheden i de enkelte kernekraftanlæg (punkt 8.36 i årsberetningen); finder denne kritik særdeles alvorlig, da den afslører en manglende sikkerhed med hensyn til det grundlæggende og højt prioriterede princip for EU's aktioner, nemlig at disse skal give valuta for pengene;

149. noterer sig Revisionsrettens kritik med hensyn til, at databasen Common Relex Information System (CRIS) er mindre brugbar, da de finansielle data, som den mere detaljerede risikoanalyse må baseres på, er ufuldstændige eller ikke eksisterende (punkt 8.8); anmoder Kommissionen om uden yderligere forsinkelse at afhjælpe svaghederne i CRIS-systemet og udnytte hele dets potentiale til at indhente de data, der er nødvendige for kontrolsystemerne;

150. mærker sig oplysningerne fra Kommissionen (i svar på skriftlig forespørgsel E-4481/06) om, at tre virksomheder, der har modtaget EU-støtte, er blevet idømt bøder ved Lesothos højesteret i forbindelse med bedrageri- og bestikkelsesaffæren vedrørende vandprojektet i Lesothos højland, nemlig Schneider Electric S.A. (Frankrig), Impregilo Spa (Italien) og Lahmeyer International GmbH (Tyskland);

151. stiller sig kritisk over for det faktum, at Kommissionen i forbindelse med denne sag i Lesotho øjensynligt ikke har truffet nogen afgørelse i medfør af finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra e), (udelukkelse fra at deltage i aftaler); forventer, at Kommissionen nu træffer de fornødne afgørelser og orienterer herom senest i juni 2007 og senest i september 2007 forelægger Parlamentet og Den Europæiske Investeringsbank (som også er involveret) en detaljeret rapport om sagen, hvoraf det fremgår, hvilke bestræbelser der er gjort for at få pengene tilbagebetalt;

Udvikling

152. glæder sig over, at den del af EU's budgetbevillinger, som anvendes til områderne grundlæggende sundhed og grundlæggende uddannelse er blevet forhøjet fra 4,98 % til 6,83 %; beklager imidlertid, at denne del stadig ligger langt fra målet for 2005-budgettet på 20 %; kan ikke acceptere, at Kommissionen benytter det legitime og nødvendige mål med bedre donorkoordination og arbejdsfordeling mellem donorerne som undskyldning for ikke at foretage tilstrækkelige investeringer inden for områderne grundlæggende sundhed og grundlæggende uddannelse, og opfordrer den til omgående at træffe foranstaltninger til at nå op på målet på 20 % samt aflægge skriftlig beretning for Parlamentet mindst to gange om året om, hvor langt man er nået med gennemførelsen heraf, og om de faktorer, der indgår i beregningen;

153. beklager, at Kommissionen hidtil ikke har udviklet en omfattende strategi for sammen med modtagerlandene at gøre områderne sundhed og uddannelse til hovedtemaer i de nye landestrategidokumenter;

154. beklager endvidere på trods af forsikringer fra Kommissionen om det modsatte, at der i de landestrategidokumenter, der i øjeblikket er under forberedelse, generelt mangler en klar henvisning til millenniumudviklingsmålene, for slet ikke at tale om specifikke mål og tidsplaner for opnåelse af de enkelte millenniumudviklingsmål, samt at der heller ikke på passende vis redegøres for Fællesskabets bidrag til opnåelse af disse mål;

155. glæder sig over Kommissionens erklæringer vedrørende den ufuldstændige gennemførelse af nogle budgetkonti, især Fællesskabets deltagelse i foranstaltninger til fordel for udviklingslande, som gennemføres af ikke-statslige organisationer (artikel 21 02 03), miljø i udviklingslandene (artikel 21 02 05), bekæmpelse af fattigdomsbetingede sygdomme i udviklingslandene (konto 21 02 07 02), bistand til befolkningen og reproduktiv sundhedspleje (konto 21 02 07 03) og decentraliseret samarbejde (artikel 21 02 13); opfordrer dog til, at der gøres en yderligere indsats for at opnå en fuldstændig gennemførelse af budgettet;

156. anmoder Kommissionen om i højere grad at overvåge udvandringen af kvalificeret arbejdskraft fra udviklingslandene til EU-landene og foreslå hensigtsmæssige foranstaltninger, som gør det lettere for kvalificeret arbejdskraft fra udviklingslande at blive i eller vende tilbage til hjemlandet, således at donorernes foranstaltninger, bl.a. inden for sundhed og uddannelse, på lang sigt kan bidrage effektivt til bekæmpelsen af fattigdom i udviklingslandene;

157. glæder sig over, at Revisionsretten har konstateret en forbedring i Kommissionens tilsyns- og kontrolsystemer; beklager dog, at denne forbedring ikke også omfatter tilsyn med og kontrol og revision af gennemførelsesorganisationerne; finder det uacceptabelt, at der således på et vigtigt sted i kæden mellem den europæiske skatteyder og den endelige modtager i udviklingslandet fortsat opstår så mange materielle fejl; opfordrer Kommissionen til at sørge for, at især de foreskrevne udbudsprocedurer gennemføres, og at der ikke optræder dobbeltposteringer;

158. opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger, således at Revisionsretten får mulighed for at foretage en effektiv kontrol af EU's finansielle midler afsat til de foranstaltninger, der gennemføres af internationale organisationer, især FN-organisationer;

159. forventer, at Kommissionen opfordrer sine delegationer i modtagerlandene til i deres beretninger principielt at redegøre detaljeret for de konkrete resultater af EU-midlernes anvendelse, således at Kommissionen kan evaluere og offentliggøre resultaterne af EU's udviklingssamarbejde;

160. opfordrer Kommissionen til at foretage en regelmæssig kontrol med anvendelsen af delegationernes aktionsbevillinger og foreneligheden mellem deres aktionsområder og Den Europæiske Unions prioriteringer;

161. glæder sig over Kommissionens bestræbelser på at omsætte strategien for inddragelse af miljøet i udviklingssamarbejdet til praksis og opfordrer den til yderligere at fremme miljødimensionen i udviklingspolitikken, herunder en miljøvenlig energiforsyning;

162. glæder sig over det positive samlede forløb af Kommissionens humanitære bistand i forbindelse med tsunami-katastrofen; beklager imidlertid, at katastrofehjælpen ikke blev tilstrækkeligt godt samordnet; opfordrer Kommissionen til dels mere klart at definere GD ECHO'S og GD Miljø's roller (fællesskabsprocedurer for katastrofestyring), dels at udvikle koncepter, som giver garanti for, at de pågældende regioner får støtte i forbindelse med samordningen af de forskellige donorer, og glæder sig over, at Kommissionen er rede til regelmæssigt at aflægge skriftlig beretning for Parlamentet om de opnåede fremskridt;

163. konstaterer på ny, at opførelse af Den Europæiske Udviklingsfond på EU-budgettet generelt ville øge sammenhængen i det europæiske udviklingssamarbejde og bidrage til større gennemsigtighed og effektivitet samt muliggøre demokratisk kontrol;

Euro-Middelhavs-partnerskabet

164. glæder sig over, at Kommissionen ifølge Revisionsrettens vurdering har foretaget væsentlige forbedringer med hensyn til forvaltningen af Meda-programmet; opfordrer indtrængende Kommissionen til yderligere at øge sin produktivitet og effektivitet og sikre en problemløs overgang til de nye finansielle instrumenter; kræver, at Kommissionen holder Parlamentet orienteret om gennemførelsen af de mål, der er fastsat i strategidokumenterne og de vejledende programmer under de nye instrumenter;

165. opfordrer Kommissionen til at foreslå et mere grundigt evalueringssystem for alle udgifter til ekstern bistand, hvor sammenhængen mellem udgifter og opnåede politiske resultater eller manglen på samme er mere gennemsigtig, for at sætte Parlamentet i stand til mere effektivt at varetage sine beføjelser og forpligtelser som budgetmyndighed;

Nabolandene i øst

166. glæder sig over Kommissionens bestræbelser på yderligere at forbedre forvaltningen af projekter under Tacis i Rusland og andre modtagerlande; anerkender Kommissionens indsats for at afhjælpe mange af de svagheder, der blev fremhævet i Revisionsrettens særberetning nr. 2/2006;

167. afventer med interesse evalueringen af den indsats til forbedring af sikkerheden i de forskellige atomkraftværker omfattet af Tacis-programmet, som Kommissionen indledte i 2006;

168. gentager sin anmodning til Kommissionen om med FN-organisationerne af få afklaret, i hvilken udstrækning Revisionsretten skal have adgang til projekter, der forvaltes, af disse organisationer;

169. anmoder Kommissionen om at kræve, at midler fra Den Europæiske Union til internationale organisationer som f.eks. FN-organer og Verdensbanken, skal kunne spores, og at forvaltningen heraf skal være gennemsigtig, og om at sende oplysninger herom til Parlamentet;

170. mener, at der bør lægges større vægt på Den Europæiske Unions image; opfordrer Kommissionen og Rådet til at fortsætte overvejelserne vedrørende deres kommunikationsmetoder med henblik på at gøre af Den Europæiske Unions eksterne politik mere gennemsigtig og synlig.

Førtiltrædelsesstrategi

171. mærker sig Revisionsrettens påvisning af, at der var væsentlige fejl, som indvirkede på de Sapardtransaktioner, Revisionsretten reviderede, og at der, selv om der ganske vist kunne konstateres forbedringer i overvågnings- og kontrolsystemerne på kommissionsniveau, var fundet alvorlige svagheder på nationalt plan (punkt 9.10 og 9.19);

172. henstiller følgelig til Kommissionen at forbedre kontrollen med de nationale systemer og især rette fokus på de endelige udgiftsanmeldelser i forbindelse med programmerne generelt og specielt følge de udbetalende Sapard-organer nøje;

173. er bekymret over den forsinkede EDIS-akkrediteringsproces i forbindelse med Phare og Ispa i Bulgarien, som gør, at processen kun delvist kunne afsluttes inden udvidelsen; bemærker den forlængede forberedelsesfase fra bulgarsk side, hvor der er gjort fremskridt, men hvor det stadigt er nødvendigt at forbedre overvågnings- og kontrolsystemerne og den administrative kapacitet, der kræves, for at projekterne kan gennemføres rettidigt og effektivt; opfordrer indtrængende Kommissionen til fortsat at samarbejde med de bulgarske og rumænske myndigheder for at hjælpe dem med den yderligere tilpasning til EDIS-kravene;

174. glæder sig over, at Revisionsretten har konkluderet, at den decentraliserede forvaltning, der er indført for CARDS-projekter i Kroatien, ikke har givet anledning til problemer; opfordrer Kommissionen til fortsat at samarbejde med de nationale gennemførelsesorganisationer for at forbedre deres forvaltningskapacitet;

175. anerkender betydningen af at samarbejde med internationale finansinstitutioner, men fastholder, at Kommissionen bør vedtage kun at tage del i fælles projekter, hvis disse sikrer en effektiv anvendelse af midlerne; mener fortsat, at EU-støtte skal skabe en klar merværdi, og anmoder om, at resultater opnået i forbindelse med fælles projekter overvåges nøje af Kommissionen;

176. opfordrer Kommissionen til fortsat at arbejde for en vellykket gennemførelse af kontrolklausulen i rammeaftalen for finansiering og administration og for fastlæggelse af retningslinjer for det fælles detaljeringsniveau, der skal gælde, når FN-organer rapporterer om gennemførelsen af projekter, for dermed at sikre EU's økonomiske interesser og Revisionsrettens beføjelser;

Administrationsudgifter

177. konstaterer med tilfredshed, at der ved Revisionsrettens revision ikke blev påvist væsentlige fejl, der indvirkede på administrationsudgifternes lovlighed;

178. opfordrer Kommissionen til inden udgangen af 2007 at informere Parlamentet om fremskridt i de nye medlemsstater, især Rumænien og Bulgarien, med hensyn til indførelse af en anti-korruptionslovgivning; beklager, at den anti-korruptionslovgivning, den rumænske regering, og mere specifikt justitsministeren, har forelagt forslag til, er blevet blokeret af det rumænske parlament; bakker fuldt ud op om regeringen i dens bestræbelser på at få denne lovgivning vedtaget og iværksat;

179. er dog betænkelig ved de stigende omkostninger i forbindelse med invalidepensioner, og finder det uacceptabelt at gøre brug af tvungen invalidepension i forbindelse med psykiske lidelser for at løse konfliktfyldte forhold mellem Kommissionen og de ansatte;

Agenturer

180. mener, at det stadig stigende antal agenturer ikke altid afspejler EU's og borgernes reelle behov; opfordrer derfor Kommissionen til at forelægge en cost-benefit-analyse, inden der oprettes et nyt agentur, og Revisionsretten til at afgive udtalelse om disse cost-benefit-analyser, inden Parlamentet træffer sin afgørelse;

181. anmoder Kommissionen om hvert femte år at forelægge en undersøgelse om merværdien i forbindelse med hvert enkelt agentur; opfordrer alle relevante institutioner til, hvis denne merværdievaluering falder negativt ud for et bestemt agentur, at tage de nødvendige skridt til at omformulere det pågældende agenturs mandat eller nedlægge dette;

182. beklager, at der som påpeget af Revisionsretten i årsberetningen for agenturernes vedkommende igen i år kan konstateres svagheder ved procedurerne for personaleansættelse og for indgåelse af offentlige indkøbsaftaler, idet de stadig ikke har indført aktivitetsbaseret forvaltning;

183. tager til efterretning, at den interne revisor i sin aktivitetsberetning for 2005 tog forbehold, idet han påpegede, at han ikke rådede over det nødvendige personale til på behørig vis at kunne opfylde forpligtelsen i henhold til finansforordningen til hvert år at revidere agenturerne; opfordrer den interne revisor til hurtigst muligt over for budgetmyndigheden at gøre rede for, hvor meget yderligere personale der skal til for at løse denne opgave;

184. finder på baggrund af det stigende antal reguleringsorganer, at det bliver mere og mere nødvendigt at få fastlagt det ansvar, der påhviler de forskellige institutionelle aktører i EU i forhold til disse agenturer, og få fastlagt nogle klare regler på området, herunder om tildeling af kontrolansvar;

185. beklager, at Kommissionen ikke har kunnet komme videre i forhandlingerne om udkastet til interinstitutionel aftale om rammer for europæiske reguleringsorganer vedtaget i februar 2005 (KOM(2005)0059);

186. mærker sig, at agenturerne med den interne revisors bistand er begyndt at etablere deres egne interne kontroltjenester, og at den interne revisor fremover vil foretage regelmæssige revisioner af disse tjenester; mener, at den interne revisor også bør kontrollere, at disse interne kontrolsystemer i agenturerne fungerer korrekt, og orientere Parlamentet om denne kontrol og de i den forbindelse opnåede fremskridt;

187. anmoder Kommissionen om at overveje muligheden for at indføre en revision for de enkelte agenturers vedkommende med henblik på en nærmere undersøgelse af deres virksomhed, især hvad angår forvaltningen af menneskelige ressourcer, budgettet og spørgsmålet om, hvorvidt de opgaver, de har fået pålagt, er blevet løst eller ej;

188. konstaterer, at nogle af agenturerne har oprettet en fælles struktur (den såkaldte fælles supportservice), der har til opgave at tilpasse økonomistyringssystemerne, så de bliver kompatible med Kommissionens systemer; konstaterer endvidere, at bidragene til denne service er blevet forvaltet uden for agenturernes budgetsystemer (punkt 10.27 i årsberetningen); er i lighed med Revisionsretten af den opfattelse, at et sådant samarbejde ikke bør være i strid med principperne om budgettets enhed og om dets klarhed og åbenhed, og mener derfor, at disse bidrag til den fælles supportservice bør forvaltes som formålsbestemte indtægter under agenturernes budgetsystemer;

189. opfordrer Revisionsretten til i sin årsberetning at indføje et nyt kapitel om agenturerne med henblik på at give et langt klarere billede af agenturernes brug af EU-midler;

Europaskolerne

190. noterer sig Revisionsrettens positive beretning om Europaskolernes årsregnskaber; konstaterer dog, at det i denne beretning påpeges, at Europaskolernes interne kontrolsystem ikke følger princippet om adskillelse af funktionerne som anvisningsberettiget og regnskabsfører, og at funktionen som anvisningsberettiget udøves ved delegation af to ledere af enheder for samtlige budgetposter og uden økonomisk begrænsning; håber, at den nye finansforordning for Europaskolerne, der trådte i kraft den 1. januar 2007, vil afhjælpe disse svagheder påpeget af Revisionsretten; håber endvidere, at Kommissionen fremover vil påtage sig sit ansvar for en bæredygtig skolepolitik, som i højere grad står mål med dens andel af Europaskolernes finansiering end med dens formelle stemmerettigheder i de øverste beslutningstagende organer, og at den vil arbejde for en langsigtet og for de berørte parter pålidelig politik, der skaber sikkerhed omkring planlægningen; slår til lyd for, at stemmerettighederne på mellemlang sigt tilpasses finansieringsandelen;

Spørgsmål vedrørende Fællesskabets bygninger

191. mærker sig udtalelsen fra generaldirektøren for Kontoret for Infrastruktur og Logistik i Bruxelles i dennes årlige aktivitetsrapport om det strukturelle underskud, som vedligeholdelsesudgifterne for Berlaymont-Bygningen har forårsaget efter restaureringen af denne [22], samt henvisningerne til en række regnskabsog forvaltningsmæssige problemer; mener, at de nævnte problemer med det strukturelle underskud bør løses med det samme, og anmoder Kommissionen om at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik herpå og efterfølgende holde Parlamentet orienteret;

192. agter også at vende tilbage til andre spørgsmål vedrørende Berlaymont-Bygningen, så snart Revisionsrettens annoncerede særberetning om bygningspolitikken foreligger;

193. noterer sig Kommissionens rapporter af 21. februar 2007 om et kartel på området elevatorer og rullende trapper, hvis medlemmer er blevet idømt bøder på over EUR 990000000; afventer en rapport fra Kommissionen inden september 2007, hvoraf det fremgår, i hvilket omfang også EU-institutionerne er blevet ofre for dette kartel i forbindelse med deres forskellige byggeprojekter, og hvilke skridt der er taget for at forlange skadeserstatning;

KONKLUSIONER OM REVISIONSRETTENS SÆRBERETNINGER

Særberetning nr. 6/2005 om transeuropæiske transportnet

194. påpeger, at den nye finansielle ramme for perioden 2007-2013 vil få betydelige konsekvenser for TEN-T, eftersom det vedtagne beløb er ca. 40 % lavere end det oprindelige forslag fra Kommissionen; mener, at udvælgelse og prioritering af projekter som følge heraf vil blive så meget mere afgørende;

195. mener, at grænseoverskridende dele af prioriterede projekter, der indebærer mere end én medlemsstat, bør have fortrinsret under den nuværende finansielle ramme;

196. opfordrer medlemsstaterne til at støtte en europæisk tilgangsvinkel, der sikrer merværdi, frem for at kæmpe for princippet om en "fair andel";

197. mener, at Kommissionen yderligere bør forbedre samarbejdet med medlemsstaterne ved udvælgelsen af prioriterede projekter på nationalt plan og på EU-plan;

198. er i den forbindelse dybt foruroliget over den langsomme gennemførelse af prioriterede TEN-Tprojekter og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at forbedre samordningen af EU's finansiering af transportinfrastruktur i årlige og flerårige programmer;

199. opfordrer Kommissionen til fortsat at yde en indsats for at fastlægge klare juridiske rammer og procedurer, garantere en nøje overvågning og en grundig evaluering af projekter og programmer og udarbejde en detaljeret liste over klare kriterier, der gør det muligt at prioritere projekter på gennemskuelig vis;

200. anmoder Kommissionen om at præcisere proceduren for udnævnelsen af de europæiske koordinatorer ved fastsættelsen af den lovgivningsmæssige ramme for indholdet i deres beretninger;

201. opfordrer Kommissionen til at foretage en klar og gennemskuelig fordeling af det institutionelle ansvar og fastsætte en ramme for samordningen af aktiviteter mellem GD REGIO og GD TREN med henblik på at undgå dobbeltfinansiering af projekter;

202. konstaterer, at Revisionsretten har forkastet den første cost-benefit-analyse vedrørende oprettelse af et forvaltningsorgan (Excutive Agency) med den begrundelse, at den var overfladisk; anmoder Revisionsretten om at tage stilling til den følgende analyse, der blev afsluttet i juli 2005, tids nok til at det kompetente udvalg kan udarbejde sin initiativbetænkning;

203. bemærker, at Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer [23], i artikel 3, stk. 1, kræver, at der gennemføres en cost-benefit-analyse, der tager hensyn til en række faktorer, før der kan anmodes om oprettelse af et forvaltningsorgan; beklager, at Kommissionen ikke var i stand til at forelægge Revisionsretten en tilfredsstillende cost-benefit-analyse af oprettelsen af et forvaltningsorgan fra begyndelsen; tvivler ligesom Revisionsretten stadig på kvaliteten af den reviderede udgave af cost-benefit-analysen vedrørende eksternalisering af forvaltningen af Fællesskabets finansielle støtte til TEN-T-nettene; anmoder Kommissionen om fremover allerede inden fremsendelsen af en ansøgning om oprettelse af et forvaltningsorgan til budgetmyndigheden at indhente en positiv udtalelse om cost-benefit-analysen fra Revisionsretten;

204. mener, at Kommissionen bør overveje at foreslå, at EU's bidrag til TEN-T-posten på budgettet forhøjes med henblik på grænseoverskridende projekter; glæder sig i den forbindelse over samarbejdsaftalen med Den Europæiske Investeringsbank;

Særberetning nr. 1/2006 om ESF's bidrag til bekæmpelse af skolefrafald

205. lægger stor vægt på en effektiv og ansvarlig brug af EU-budgettet og på princippet om, at en aktion, der ikke kan kontrolleres tilstrækkeligt, ikke bør finansieres af offentlige midler, og beklager derfor, at der ikke er fastlagt en klar sammenhæng mellem nedbringelse af fænomenet skolefrafald og EU-finansiering;

206. erkender, at Kommissionen har hensigtsmæssige overvågnings- og kontrolordninger til at sikre overensstemmelse med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, men fremhæver, at disse bør forbedres i overensstemmelse med, hvad Kommissionen selv har erklæret; opfordrer Kommissionen til at fremlægge planer for, hvad den har tænkt sig at gøre på dette område;

207. opfordrer Kommissionen til at samarbejde med medlemsstaterne og deres nationale statistiske kontorer for at bestemme og identificere omfanget af skolefrafald og opfordre til udveksling af informationer og bedste praksis mellem samtlige lokale og nationale organisationer, som har kompetence på dette område;

208. opfordrer til, at der nås til enighed mellem de 27 medlemsstater om fælles kriterier for kvantificering af og definitioner på skolefrafaldsproblematikken for at sikre, at de nationale data er sammenlignelige, og om den kvalitetsmæssige beskaffenhed, de skal have for at kunne bruges til at fastslå, om prioriteringerne i Lissabon-strategien på dette område rent faktisk opfyldes eller ej;

209. opfordrer Kommissionen til så hurtigt som muligt at foretage en grundig vurdering i de nye medlemsstater og tids nok til, at der kan iværksættes forebyggende foranstaltninger, hvor dette er nødvendigt; opfordrer ligeledes Revisionsretten til sideløbende hermed at foretage en gennemgang i de nye medlemsstater selv svarende til den, der i sin tid blev foretaget i de 15 medlemsstater, om virkningerne af skolefrafald;

Særberetning nr. 2/2006 om resultaterne af de projekter, der finansieres under Tacis i Den Russiske Føderation

210. bemærker, at Tacis-programmet generelt ikke altid har haft så effektive og bæredygtige konsekvenser, som det var hensigten, til trods for de positive resultater på mange områder; mærker sig, at de uregelmæssigheder, Revisionsretten har påvist, hovedsagelig drejede sig om dårlig forvaltning fra Kommissionens side i programmeringsprocessen;

211. anmoder Kommissionen om at inddrage den russiske regering i et styrket dialog for nøje at fastslå de nationale behov og afstikke den vej, landet bør følge, og om at gøre en indsats for at definere og identificere de prioriteter og mål, som de iværksatte foranstaltninger bør resultere i; mener, at Kommissionen bør holde sig princippet om "valuta for pengene" for øje, og henstiller derfor indtrængende til Kommissionen at kontrollere og evaluere programmet mere indgående end tidligere;

212. henstiller til Kommissionen at føre en politik, der fokuserer på et begrænse antal sektorer og programmer, og at ændre sit fokus fra en projektstrategi til en programstrategi, fordi projektstrategien for ofte har ført til en begrænset dialog, en begrænset inddragelse og begrænset fleksibilitet samt til enkeltstående projekter, der ikke vil kunne opfylde de bredere og mere langsigtede mål fastsat i partnerskabs- og samarbejdsaftalerne;

213. anmoder Kommissionen om at tage skridt til at forberede et forslag til retsgrundlag, der gør det muligt at anvende Tacis-midler til medfinansiering sammen med Den Russiske Føderation, og mener, at finansiel inddragelse af regionale og lokale aktører og arbejdsmarkedets parter, ligesom større deltagelse fra den private sektors side, er af afgørende betydning;

214. henstiller til Kommissionen dels at tage skridt til at sikre hyppige projektbaserede evalueringer, også efter projekternes afslutning, for at forbedre feedback fra tidligere erfaringer, dels at sikre klar information om igangværende projekter og de forskellige programmer, der tager sigte på at lette offentlighedens adgang til information og øge åbenhed og gennemsigtighed omkring anvendelsen af midlerne og beslutningstagningen;

Særberetning nr. 3/2006 om Europa-Kommissionens humanitære bistand efter tsunamien

215. glæder sig over Revisionsrettens overordnet set positive evaluering af den humanitære bistand, som GD ECHO ydede efter tsunamien;

216. anmoder Kommissionen om nærmere at præcisere den rolle, GD ECHO og GD Miljø (via civilbeskyttelsesordningen) skal spille som reaktion på humanitære behov med henblik på at sikre en konsekvent indsats;

217. opfordrer Kommissionen til at styrke GD ECHO's rolle for fortsat at forbedre koordineringen og indsatskapaciteten med hensyn til hurtigt og effektivt at kunne opfylde de behov, som ofre for fremtidige humanitære katastrofer måtte have, og til at tage behørigt hensyn til betydningen af at sammenkoble kortsigtet humanitær bistand med rehabilitering og genopbygning på længere sigt; bemærker, at de to faser på nuværende tidspunkt henhører falder ind under forskellige generaldirektorater, procedurer og mandater;

218. betoner behovet for forsvarlig økonomisk forvaltning og mener, at det er nødvendigt at stille detaljerede finansielle oplysninger til rådighed for at sikre en effektiv overvågning af projektgennemførelsen;

219. fremhæver Revisionsrettens henstilling til GD ECHO om at styrke overvågningssystemet;

220. forstår, at en stigning i vare- og personaleomkostninger kan være uundgåelig under særlige omstændigheder; opfordrer dog Kommissionen til at overveje at træffe foranstaltninger, der sigter mod at kontrollere og overvåge omkostningerne i videst muligt omfang;

221. er foruroliget over de mærkefremmende foranstaltninger og den konkurrence om at opnå størst synlighed, der gør sig gældende blandt donorer under humanitære katastrofer, og som får stor opmærksomhed i medierne, eftersom denne praksis har en negativ indvirkning på koordineringen af den humanitære bistand og katastrofeofrenes opfattelse af denne bistand;

222. anmoder Kommissionen om klart at definere, hvad en ngo er.

Særberetning nr. 4/2006 om Phare-investeringsprojekter i Bulgarien og Rumænien

223. beklager den af Kommissionen fulgte praksis, som indebar, at visse Phare-finansierede projekter ikke byggede på et på forhånd dokumenteret behov, og at principperne om lovlighed og formel rigtighed således blev tilsidesat;

224. opfordrer Kommissionen til inddrage de bulgarske og rumænske myndigheder i et gensidigt samarbejde, således at de to landes behov og kapacitet bliver defineret mere præcist, og bestræbe sig på at fastsætte de prioriteter og mål, der skal nås;

225. konstaterer, at der stadig er behov for en yderligere indsats, selv om der er taget visse skridt i retning af at løse problemet i forbindelse med utilstrækkelig administrativ kapacitet og mangler i de aftaleretlige bestemmelser og sikre, at samfinansieringskravene bliver opfyldt;

226. anmoder Kommissionen om at være særlig opmærksom på, at der opbygges administrative strukturer og informationssystemer i Rumænien og Bulgarien, som vil kunne forvalte og kontrollere EU-midlerne, og nøje følge omstruktureringen af de myndigheder, der står for investeringen af disse midler;

227. anmoder endvidere Kommissionen om at forelægge klare og konkrete oplysninger om de igangværende projekter og programmer, den samlede forvaltningskapacitet og uafhængige kontrolkapacitet hos de rumænske og bulgarske myndigheder, og om at sikre øget åbenhed og gennemsigtighed omkring anvendelsen af midler og beslutningstagningen i den forbindelse;

228. beder Kommissionen om en uafhængig udtalelse om de rumænske og bulgarske myndigheders evne til at varetage en effektiv og forsvarlig økonomisk forvaltning af EU's bidrag;

Særberetning nr. 6/2006 om miljøaspektet i Kommissionens udviklingssamarbejde

229. opfordrer indtrængende Kommissionen til på basis af den nye udviklingspolitik, som blev undertegnet i december 2005, at udarbejde en omfattende miljøstrategi for sit udviklingssamarbejde;

230. mener, at en sådan strategi ikke kun bør anerkende vigtigheden af at integrere miljøet i alle udviklingsprogrammer og -projekter, men også af at gøre miljøet til et prioriteret udgiftsområde;

231. mener, at uddannelse i integrering af miljøaspektet bør være obligatorisk for nøglemedarbejdere; anmoder indtrængende Kommissionen om at færdiggøre manualen om integrering af miljødimensionen så hurtigt som muligt;

232. anmoder Kommissionen om at sikre, at den internt har tilstrækkelig miljømæssig ekspertise, og at der fastlægges klare procedurer for integrering af miljøet, som også bliver overholdt;

233. anmoder endvidere Kommissionen om at gøre mere omfattende brug af den anerkendte ekspertise, som findes i de forvaltningsorganer i medlemsstaterne, der står for udviklingsbistand, og i private virksomheder, der som partnere til disse forvaltningsorganer har stor ekspertise i at forvalte miljøprojekter som led i de nationale udviklingssamarbejdsprogrammer;

234. understreger, at projekterne skal planlægges på grundlag af detaljerede specifikationer med klart definerede mål, og at eksterne kræfter skal engageres til at evaluere resultaterne af hvert enkelt projekt og til at konstatere mangler eller svagheder;

Særberetning nr. 7/2006 om investeringer i udvikling af landdistrikterne: Tages der med disse investeringer effektivt fat på landdistrikternes problemer?

235. glæder sig over offentliggørelsen af denne beretning og anmoder indtrængende Kommissionen om at erkende de mangler, som fastslås heri, og som ikke er taget op i den nye forordning om udvikling af landdistrikterne (eller de detaljerede gennemførelsesbestemmelser hertil), navnlig når den godkender de nationale programmer;

236. anmoder især Kommissionen om at fastlægge klarere strategier for, hvordan specifikke mål skal nås, og at arbejde tæt sammen med medlemsstaterne om at forbedre definitionen af målsætningerne, de støtteberettigede modtagere og områder samt udvælgelsen af de mest egnede projekter og endelig at indarbejde disse aspekter i programmeringsdokumenterne for perioden 2007-2013;

237. mener, at den tidsmæssige ramme for Kommissionens godkendelse af de nationale programmer bør udvides lidt for at give mulighed for en grundig analyse, eftersom kvaliteten af de nationale programmer for en stor del vil være afgørende for, om tildelingen af midler til de mest trængende områder er klart begrundet, og om investeringsforanstaltningernes effektivitet vil kunne måles bedre i fremtiden;

238. gentager, at det lægger vægt på en effektiv og ansvarlig brug af EU's ressourcer og på princippet om, at et initiativ, der ikke kan verificeres i tilstrækkelig grad, ikke skal finansieres ved hjælp af offentlige midler; mener, at det i denne sammenhæng er vigtigt at fastlægge klare målsætninger og klare strategier i de nationale programmer;

239. mener, at investeringsforanstaltningernes dobbelte sigte, dvs. både de strukturelle og landbrugsmæssige mål, bør opfyldes ved at sikre en rimelig balance mellem det sektorrelaterede aspekt (landbrug) og det territoriale aspekt (økonomisk og social samhørighed);

240. mener, at den anden søjle i den fælles landbrugspolitik er et uundværligt værktøj i den videre udvikling af landdistrikterne i EU, og anmoder derfor Kommissionen om at tilskynde medlemsstaterne til at analysere, hvilke nøglefaktorer der har indflydelse på, om investeringsprojekter giver gode resultater, og til at videreformidle eksempler på god praksis;

241. anmoder Kommissionen om at forbedre overvågnings- og evalueringssystemerne i tæt samarbejde med medlemsstaterne, f.eks. ved at udvikle relevante kvalitative indikatorer, der gør det muligt for medlemsstaterne og Kommissionen selv at vurdere, hvilke foranstaltninger der har været effektive, og hvilke mål der er nået;

242. glæder sig over, at drøftelserne om denne særberetning fandt sted samtidig med den første indledende forelæggelse af Kommissionens forslag til reform af frugt- og grøntsagssektoren, som træder i kraft fra 2008;

Særberetning nr. 8/2006 — En dyrkning af succes? Effektiviteten af Den Europæiske Unions støtte til driftsprogrammer til fordel for producenter af frugt og grøntsager

243. gentager, at det går ind for, at der ydes EU-støtte til frugt- og grøntsagssektoren i EU, fordi dette er nødvendigt, hvis sektoren skal gøres såvel mere bæredygtig som mere konkurrencedygtig;

244. understreger, at producentorganisationer er hjørnestenen i den fælles markedsordning for frugt og grøntsager, og bakker derfor Kommissionen op i dens bestræbelser på at tilskynde avlerne til at oprette sådanne organisationer og støtte dem heri;

245. støtter opgivelsen af interventionsforanstaltninger som tilbagekøb af overskud eller støtte til forarbejdede produkter, idet det anser disse for at være kontraproduktive i forhold til de mål, der er fastlagt for frugt- og grøntsagssektoren;

246. mener, at ordninger for støtte til driftsprogrammer til fordel for producentorganisationer inden for frugt- og grøntsagssektoren er et langt mere lovende værktøj end interventionsforanstaltninger;

247. glæder sig over den planlagte evalueringsundersøgelse, hvis resultater forventes at foreligge i 2009, og opfordrer Kommissionen til at indføre en passende overvågnings- og kontrolmekanisme for frugt- og grøntsagssektoren for at sikre, at principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning overholdes;

248. bifalder Kommissionens udtalelse om, at den vil forbedre sine muligheder for at indsamle data og udvikle de relevante kvalitative og kvantitative indikatorer med henblik på at måle produktivitet og effektivitet; mener, at disse indikatorer bør omfatte flere af de fordele, der er forbundet med programmerne, der bør følges på et højere aggregationsniveau; foreslår endvidere, at Kommissionen snarest muligt undersøger, hvor formålstjenlige og præcise de eksisterende indikatorer og statistikker er;

249. er enig med Revisionsretten i, at det nuværende system skal overvåges nøje for at forbedre produktiviteten og effektiviteten; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til nøje at kontrollere og øge produktiviteten og effektiviteten af producenternes driftsprogramordning og til at undersøge succesfaktorerne i forbindelse med de mere lovende resultater, der er opnået, og drage konklusioner på dette grundlag for at forbedre gennemførelsen på nationalt plan, især i de mindre velorganiserede regioner;

250. støtter Revisionsrettens henstilling om at præcisere og forenkle kriterierne for støtteberettigelse for at øge gennemskueligheden og nedbringe administrationsomkostningerne i forbindelse med betalingsordningerne;

251. anmoder Kommissionen om at bringe procedurerne og reglerne for støtteordningen på linje med dem, der gælder for Fonden for Udvikling af Landdistrikterne, således at der skabes klarhed over, hvornår disse enten kan supplere hinanden, eller hvornår de udelukker hinanden;

252. opfordrer Kommissionen til nøje at overvåge og kontrollere gennemførelsen af ordningen i nye medlemsstater;

Særberetning nr. 9/2006 om Kommissionens, Parlamentets og Rådets udgifter til oversættelse

253. understreger, at de samlede udgifter for samtlige sprogtjenes