KOMMISSIONEN FOR DL EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 06.09.1995 
KOM(95) 398 endelig udg. 
BERETNING FRA K( >MMISSIONEN 
OM 
INDDRIVELSE AF TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER 
HIDRØRENDE FRA TILFÆLDE AF SVIG OG UREGELMÆSSIGHEDER 
(METODE OG STIKPRØVE A/94) 

-2 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
I. METODE OG PROGRAM FOR KONTROLLEN MED INDDRIVELSEN I 
FORBINDELSE MED TILFÆLDE AF SVIG OG 
UREGELMÆSSIGHEDER. 
1. Oplysninger fremsendt af medlemsstaterne vedrørende tilfælde af svig 
og uregelmæssigheder 
2. Principper for selektiv kontrol med inddrivelsen 
3. Kontrolmetode 
II. STIKPRØVE A/94 (TILFÆLDE TIL OVER 0,5 MIO. ECU) 
1. Stikprøvens kvantitative aspekier 
2. Stikprøvens kvalitative aspekter 
3. Særlige betydningsfulde tilfælde 
4. Den nuværende inddrivelsessituation 
Hl. KONKLUSIONER OG PÅTÆNKTE FORANSTALTNINGER 
1. En generel konstatering 
2. Identifikation af visse faktorer, der er til hinder for inddrivelsen 
3. Nødvendigheden af en bedre praktisk anvendelse af forordning 1552/89 
4. Fortsættelsen af programmet for kontrol med den endelige afslutning af 
stikprøven 
-3-
RAPPORT 
OM 
INDDRIVELSE AF EGNE INDTÆGTER 
HIDRØRENDE FRA TILFÆLDE AF SVIG OG UREGELMÆSSIGHEDER 
(METODE OG STIKPRØVE A 94) 
1. METODE OG PROGRAM FOR KONTROLLEN MED INDDRIVELSEN I 
FORBINDELSE MED TILFÆLDE AF SVIG OG UREGELMÆSSIGHEDER 
1. Oplysninger fremsendt af medlemsstaterne vedrørende tilfælde af svig 
og uregelmæssigheder 
a) Ifølge artikel 6, stk. 3, i forordning 1552/89 skal medlemsstaterne til 
Kommissionen indsende en kortfattet beskrivelse af opdagede tilfælde af 
svig og uregelmæssigheder, der vedrører fordringer på over 10 000 ECU. 
På nuværende tidspunkt indsender medlemsstaterne for hvert tilfælde af 
svig en række oplysninger om vareart, det beløb, der er svindlet for, den 
anmeldte, konstaterede eller formodede oprindelse mv. 
GD XIX indfører disse meddelelser i IRENE 3-basens indtægtsdel1. 
Ligesom alle andre tilfælde af svig og uregelmæssigheder i forbindelse 
med EU's (traditionelle) egne indtægter, som opdages af de nationale 
myndigheder, er disse tilfælde underlagt de bogførings- og 
inddrivelsesprocedurer, der er hjemlet i de nationale 
gennemførelsesbestemmelser for Fællesskabets toldregler. De suspenderes 
eventuelt i tilfælde af, at afgiftsskyldneren klager til de kompetente 
juridiske myndigheder. Disse procedurer illustreres kortfattet i figurerne i 
bilag 1.1. og 1.2. 
b) Den nugældende forordning 1552/89 siger ikke noget om en ajourføring 
af disse meddelelser, som ville gøre det muligt at kontrollere, hvordan 
inddrivelsen af de pågældende indtægter skrider frem. Der er indtil videre 
kun to medlemsstater (B, P), der regelmæssigt indsender fuldstændige 
oplysninger herom. En tredje medlemsstat (E) har indsendt sådanne 
oplysninger siden andet halvår af 1993. 
IRENE 3-basen, som forvaltes af UCLAF, indeholder også meddelelser om 
andre sektorer (EUGFL, strukturfondene og gensidig bistand). 
4-
Man kan således ikke systematisk for alle meddelelserne se, hvilke tilfælde 
der allerede er afsluttet, og hvor langt man er kommet med procedurerne i 
de tilfælde, hvor der endnu ikke er sket en inddrivelse. 
I forbindelse med revisionen af forordning 1552/89 har Kommissionen 
fremlagt en række forslag, der skal rette op på den nuværende 
lovgivningssituation, som den betragter som utilfredsstillende. 
Indtil disse nye bestemmelser træder i kraft, har Kommissionen for 
alligevel at kunne aflægge regnskab for Budgetmyndigheden taget initiativ 
til på grundlag af en række på forhånd fastsatte kriterier at udspørge 
medlemsstaterne selektivt om, hvor langt de er kommet med inddrivelsen 
af disse fordringer. 
2. Principper for selektiv kontrol med inddrivelsen 
a) Kontrolproceduren er baseret på to hovedprincipper, nemlig: 
- anvendelsen af alle de oplysninger, medlemsstaterne allerede har 
indsendt, og som er til rådighed i Kommissionens tjenestegrene, og 
- målretning på grundlag af risikoanalysen. 
På basis af det første princip har Kommissionens tjenestegrene anvendt 
både de oplysninger, den har faet iht. forordning 1552/89, og de 
oplysninger, den råder over i medfør af andre forskriftsmæssige 
instrumenter, herunder dem, den har faet som led i den gensidige bistand 
(GB-meddelelser). 
Det meget store antal anmeldte tilfælde (næsten 5 000 pr. 31.5.1995 i 
henhold til forordning 1552/89 og næsten 300 tilfælde af svig i henhold til 
forordning 1468/81 om gensidig bistand) har faet Kommissionen til at 
fastlægge princippet om kontrol ved hjælp af stikprøver, som udvælges på 
grundlag af risikoanalysen. 
b) En statistisk analyse af de tilfælde, som medlemsstaterne har anmeldt i 
henhold til forordning 1552/89, viser, at de tilfælde, hvor der er tale om 
beløb på over 0,5 mio. ECU, dvs. omkring 100 af dem, der vedrører 
perioden fra første halvår af 1989 til og med første halvår af 1993, udgør 
ca. 70% af det samlede beløb, der er svindlet for. Disse tilfælde, der 
beløber sig til over 0,5 mio. ECU, udgør den første stikprøve, som 
benævnes A/94. 
En anden stikprøve, B/94, er dannet ved, at der er foretaget en 
udvælgelse blandt de tilfælde, som Kommissionen havde faet kendskab til 
frem til første halvår af 1993, bl.a. via den gensidige bistand. Af de 
tilfælde, hvor det anslåede afgiftsbeløb oversteg 1 mio. ECU, udvalgte 
man dem, som Kommissionens tjenestegrene havde undersøgt, eller som 
nærmede sig forældelsesfristen, eller som Budgetmyndigheden eller 
Revisionsretten havde tillagt særlig interesse. Der blev således udvalgt 
-5-
seks sager, som i alt beløb sig til ca. 100 mio. ECU. En rapport om 
kontrollen med denne stikprøve er under udarbejdelse og vil være klar i 
andet halvår af 1995. 
For ikke at forsømme kontrollen med de tilfælde, der drejer sig om 
mindre beløb, vil der i år blive udvalgt en tredje form for stikprøve, 
stikprøve C/95. Den kommer til at omfatte et begrænset antal af de 
tilfælde, der er anmeldt i henhold til forordning 1552/89, og som vedrører 
beløb på under 0,5 mio. ECU. 
Der vil desuden i 1995 blive dannet en stikprøve D/95 på grundlag af de 
tilfælde, der drejer sig om små beløb, og som Kommissionen er blevet 
underrettet om på andet grundlag end forordning 1552/89, udvalgt i 
overensstemmelse med risikoanalysen. 
Der vil regelmæssigt (hvert år i første fase) blive dannet stikprøver af type 
A, B, C og D. De tilfælde, der indgår i stikprøven for den foregående 
periode, udgår af stikprøven, hvis de er afsluttet. Ellers forbliver de i 
stikprøven for den følgende periode sammen med de nye tilfælde, indtil de 
afsluttes, hvilket giver kontrolsystemet karakter af løbende kontrol 
(Rolling plan). 
Ved afslutning forstås: 
- inddrivelse af fordringerne 
- annullering af fordringerne 
- fordringernes registrering til nul-værdi. 
3. Kontrolmetode 
Med hensyn til metoden for stikprøvekontrollen har GD XIX valgt at stille 
spørgsmål efter et på forhånd opstillet skema for at gøre det muligt at 
ajourføre de allerede modtagne oplysninger. For hver af de oprindelige 
meddelelser om tilfælde af svig eller uregelmæssigheder sender 
Kommissionen den pågældende medlemsstat en anmodning om yderligere 
oplysninger (vedrørende eventuel opføring af det tilsvarende beløb i B-
regnskabet, en eventuel inddrivelse, en ændring af fordringen eller dens 
registrering til nul-værdi). 
De modtagne oplysninger gør det muligt for GD XIX at ajourføre IRENE 3-
basen. Ved hjælp af oplysningerne kan man finde frem til, hvilke tilfælde der 
allerede er afsluttet, og det økonomiske resultat de har givet. Når resultaterne 
af analysen tyder på, at der er tale om uregelmæssigheder i medlemsstaternes 
anvendelse af forskrifterne, beder Kommissionen medlemsstaterne om 
nærmere forklaringer, eller den foretager i givet fald en målrettet kontrol. 
Hvis Kommissionen ud fra de afgivne forklaringer eller den foretagne kontrol 
kan konstatere, at der er tale om en uregelmæssighed, anmoder den 
6-
medlemsstaten om at rette op på situationen og i givet fald påtage sig de 
økonomiske konsekvenser. 
GD XIX udarbejder regelmæssigt på grundlag af de modtagne meddelelser 
og sin egen kontrol en rapport om situationen med hensyn til kontrollen med 
inddrivelsen, som sendes til medlemsstaterne og Budgetmyndigheden. 
Den første af disse rapporter, som vedrører stikprøve A/94, præsenteres 
nedenfor. 
II. STIKPRØVE A/94 (TILFÆLDE TIL OVER 0,5 MIO. ECU) 
1. Stikprøvens kvantitative aspekter 
Undersøgelsen vedrørte tilfælde af svig og uregelmæssigheder, der beløb sig 
til over 0,5 mio. ECU, og som indgik i IRENE 3-basen pr. 31. marts 1994, til 
et samlet anslået beløb af 301,2 mio. ECU (det samlede beløb for 104 
svigmeddelelser, som Kommissionen havde modtaget fra første halvår af 
1989 til og med første halvår af 1993). 
Undersøgelsen viste, at 5 tilfælde enten var blevet anmeldt to gange eller 
fejlagtigt anmeldt af de pågældende medlemsstater, således at der i 
virkeligheden var 99 tilfælde, der beløb sig til over 0,5 mio. ECU, og at det 
samlede beløb var på 276 mio. ECU fordelt på de pågældende ni 
medlemsstater som vist i nedenstående tabel: 
Antal 
Anslået 
beløb B 
8 
13,8 D 
20 
125,2 DK 
2 
1,8 E 
2 
1,4 F 
17 
22,5 IRL 
4 
5,7 I 
8 
59 NL 
3 
5,2 UK 
35 
41,3 lait 
99 
276 
Hvis man først ser på fordelingen efter størrelsen af disse tilfælde, kan man 
konstatere, at: 
- målt i antallet af tilfælde: 
- 45% af de tilfælde, medlemsstaterne havde anmeldt, vedrørte beløb på 
mellem 0,5 og 1 mio. ECU, 
- 35% mellem 1 og 2 mio. ECU, 
- 20% over 2 mio. ECU. 
7-
- målt i beløb: 
- De to første kategorier af tilfælde udgjorde kun 27% af det samlede 
beløb (276 mio. ECU). 
- Derimod tegnede 8 tilfælde, som hver beløb sig til over 5 mio. ECU, 
sig pr. samme dato for 58% af det samlede beløb, nemlig 160 mio. 
ECU. 
Hvis man sammenligner fordelingen efter de anmeldte sagers alder, 
fremstår følgende billede: 
Antal tilfælde 
Anslået beløb 
(Procentdel af det 
samlede beløb 1989 
15 
50,7 
18% 1990 
18 
34,0 
13% 1991 
24 
87,8 
30% 1992 
26 
52 
19% 1993 
16 
52 
19% lait 
99 
276 
100%) 
Man kan konstatere en konstant fordeling på oprindelsesår i beløb og i antal 
tilfælde med undtagelse af 1991, hvor beløbet er højere på grund af to 
anmeldelser. I 1991 anmeldte de tyske myndigheder nemlig to meget store 
sager om falske oprindelsesangivelser for store mængder ætylalkohol. 
2. Stikprøvens kvalitative aspekter 
Da visse meddelelser er upræcise, har det ikke være muligt fuldt ud at udnytte 
de oplysninger, de indeholder, især med hensyn til oprindelsen og arten af de 
varer, der svindles med. Alt i alt indeholder en tredjedel af meddelelserne 
mangelfulde oplysninger. 
På grundlag af de foreliggende oplysninger kan man dog konstatere følgende: 
a) Varens art 
De varer, der indgik i stikprøven, var fortrinsvis landbrugsprodukter og 
forarbejdede landbrugsvarer (ætylalkohol, kvæg og far, kød, 
mælkeprodukter, fisk, olie, ris, færdigretter samt cigaretter). 
Denne konstatering bekræfter, at det er de følsomme landbrugsprodukter, 
der er berørt af økonomisk svig, der involverer meget store beløb, mens 
der for industriprodukternes vedkommende er tale om en større 
spredning, både med hensyn til antal og beløb. 
En analyse af IRENE 3-basen viser således, at det for kategorien af 
tilfælde under 0,5 mio. ECU tværtimod er tilfældene vedrørende 
industriprodukter, der er flest af. Der er især blevet fokuseret på den slags 
tilfælde ved udvælgelsen af stikprøve C/95. 
b) Toldprocedure 
De tilfælde af svig og uregelmæssigheder, der indgår i stikprøven, er 
enten blevet begået inden for rammerne af forsendelsesproceduren 
(unddragelse fra forsendelse) eller i forbindelse med overgang til fri 
omsætning (falsk arts- eller oprindelsesangivelse). For cigaretternes 
vedkommende er varen i de fleste tilfælde ikke blevet frembudt i tolden 
(smugleri). 
Hvad angår importen af industriprodukter, er der hovedsagelig tale om 
falske oprindelsesangivelser, når tekstilvarer eller hi-fi- og tv-apparater 
overgår til frit forbrug. 
c) Oprindelse 
Den faktiske oprindelse for de varer, der er svindlet med, er især de 
østeuropæiske lande for landbrugsprodukternes vedkommende og 
Sydøstasien for industriprodukternes vedkommende. 
3. Særlig betydningsfulde tilfælde 
Hvis man ser nærmere på de otte tilfælde, som hver især beløber sig til over 5 
mio. ECU, kan følgende tilføjes til den kvalitative gennemgang af stikprøven. 
En meddelelse fra Belgien for første halvår af 1993 vedrører unddragelse fra 
forsendelse af mælkepulver (7,4 mio. ECU). 
Fire meddelelser, som Tyskland har fremsendt i henholdsvis 1990, 1991 og 
1992, vedrører import af oksekød (37,6 mio. ECU) og import af alkohol 
(84,5 mio. ECU). 
Tre meddelelser fra Italien vedrører indsmugling af cigaretter, import af 
olivenolie fra et tredjeland, der blev angivet som olie fra Grækenland, og 
import af færdigretter, hvor det variable element ikke er betalt (52 mio. 
ECU). De italienske myndigheder har meddelt, at disse sager var under 
behandling ved de italienske domstole. 
4. Den nuværende inddrivelsessituation 
Spørgsmålene til medlemsstaterne viste, at inddrivelsesprocedurerne for de 
tilfælde, der indgik i stikprøven, var skredet fremad som følger (se 
oversigtstabellen i bilag 2). 
a) Situationen med hensyn til procedurer og inddrivelse ved fremsendelsen 
af meddelelsen 
De svigmeddelelser, der udarbejdes i begyndelsen af halvåret efter det 
halvår, hvor tilfældet af svig er opdaget, viser, hvor langt man er kommet 
med proceduren og en eventuel inddrivelse på tidspunktet for 
udarbejdelsen af meddelelsen. 
Med hensyn til de 99 største tilfælde måtte det forventes, at afgifterne 
ikke ville blive inddrevet hurtigt, men efter lange procedurer. Det fremgår 
da også, at de beløb, der allerede var inddrevet ved udarbejdelsen af 
meddelelserne, var yderst beskedne, i størrelsesordenen 1 mio. ECU: 
- DK: 0,78 mio. ECU - inddrivelse gennem modregning i den 
momsgodtgørelse, afgiftsskyldneren havde krav på, 
- D: 0,15 mio. ECU - betaling i rater. 
I de fleste tilfælde viser meddelelsen således, at man er i gang med en 
administrativ undersøgelse eller en administrativ forfølgelse af sagerne. 
Ved udarbejdelsen af meddelelserne var kun fa tilfælde allerede indbragt 
for retten. 
b) Annullerede sager 
Medlemsstaternes svar viser, at 10 sager er blevet annulleret, og at der i 
fem tilfælde er sket en berigtigelse af beløbet. 
De tilfælde, hvor der er tale om fuldstændig eller delvis annullering (21 
mio. ECU, dvs. 7,2% af de oprindeligt meddelte beløb) vedrører enten 
situationer, hvor de overordnede myndigheder eller domstolene ikke har 
antaget den undersøgende tjenestegrens formodning om, at der var tale 
om en overtrædelse, eller tilfælde af beslaglæggelse med destruktion af 
varen, som medfører en berigtigelse eller annullering af toldskylden. 
Det betyder, at det faktiske antal tilfælde af svig og uregelmæssigheder, 
der indgår i stikprøven, falder til 89 til et samlet beløb af 255,5 mio. ECU. 
c) Tilfælde, hvor inddrivelse har fundet sted 
Ud af disse 89 tilfælde er det fulde beløb blevet inddrevet i 22 tilfælde. 
Desuden er der tale om delvis inddrivelse i 16 tilfælde. Det samlede 
inddrevne beløb er på 22,5 mio. ECU (dvs. 8,2% af det oprindelige skøn 
og 8,8% af det korrigerede beløb). 
Ud af de otte tilfælde, der beløber sig til over 5 mio. ECU, er der kun to 
tilfælde, hvor inddrivelsen er indledt (D). 
En sammenligning mellem medlemsstaterne viser, at der er tale om 
væsentlige forskelle. Visse medlemsstater (DK: 100%, E: 100%, F: 
- 10 
31,4%) kan fremvise acceptable inddrivelsesprocenter, selv om disse 
resultater i Danmarks og Spaniens tilfælde i det mindste delvis skal ses på 
grundlag af det meget lave antal anmeldte sager (2 for hvert af landene). 
Andre medlemsstater har derimod en meget lav inddrivelsesprocent, 
hvilket giver følgende fordeling i procent af det faktiske beløb i stikprøven 
(255,5 mio. ECU). 
Inddrevet 
beløb i mio. 
ECU 
% af det 
samlede belob 
for hver stat 
% af det 
samlede belob 
for stikprøven F 
7,1 
31,40 
31,30 D 
5,7 
4,50 
25,0 
0 UK 
4.6 
11,50 
21,00 DK 
1,8 
100,00 
8,20 B 
1,4 
10,10 
6,20 NL 
1,1 
20,40 
4,70 E 
0,8 
100 
3,50 IRL I IalTj 
22,5 
100 
d) Uinddrivelige tilfælde 
Når en konstateret fordring ikke kan inddrives, skal denne situation 
begrundes i henhold til art. 17, stk. 2, i forordning 1552/89, hvis 
medlemsstaten vil fritages for at overdrage det pågældende beløb. Det er 
ikke tilfældet med et beløb, som Nederlandene har meddelt er 
uinddriveligt. 
Desuden har de tyske myndigheder ikke begrundet de fire fuldstændige 
eller delvise annulleringer, der kan vise sig at være registrering til nul­
værdi. 
Kommissionens tjenestegrene vil undersøge disse tilfælde. 
e) Tilfælde, hvor inddrivelse endnu ikke har fundet sted: opførelse i separat 
regnskab 
Ud af de 232,5 mio. ECU, der endnu ikke er inddrevet, har de nationale 
myndigheder opført 188,3 mio. ECU i B-regnskabet. 
Resten er fordelt som følger. De tilfælde, som indgår i Det Forenede 
Kongeriges svigmeddelelser, hvoraf nogle er helt eller delvist inddrevet, 
er hverken konstateret eller opført i B-regnskabet. På anmodning af 
Kommissionens tjenestegrene undersøger de britiske myndigheder, 
hvordan situationen er med hensyn til de anmeldte tilfælde. 
-11 
Det tilfælde, Belgien har anmeldt vedrørende unddragelse af mælkepulver 
fra forsendelse, er ikke opført i B-regnskabet, idet man afventer resultatet 
af undersøgelserne i Spanien og Frankrig. 
Det skal bemærkes, at de danske myndigheder overdrager de 
konstaterede beløb med det samme uden at afvente inddrivelsen fra den 
afgiftspligtige, og at de nederlandske myndigheder gør det samme med 
de beløb, der er konstateret af toldadministrationen. De beløb, der 
konstateres af landbrugsorganisationerne (Produktschappen), opføres i B-
regnskabet, hvis der er problemer med inddrivelsen. 
Alle de andre tilfælde er opført i B-regnskabet. Desuden har Belgien, 
Tyskland, Spanien og Italien for et enkelt tilfældes vedkommende angivet 
datoen for opførelsen af de pågældende beløb i B-regnskabet. Frankrig 
har ikke angivet datoerne for opførelse i B-regnskabet, men 
inddrivelsesdatoerne. 
Medlemsstaternes svar på dette punkt er således generelt tilfredsstillende 
med hensyn til opførelsen i B-regnskabet. 
Det fremgår dog ikke klart af disse svar, om sagen er i 
inddrivelsesprocedurens administrative eller retlige fase. 
Beløbene for de sager, hvor der endnu ikke er sket en inddrivelse, og som 
er opført i B-regnskabet, er fordelt som vist i nedenstående tabel. De 
beløb, der ikke er opført, er angivet med en asterisk. 
Anmeldt i 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
lait F 
0,1 
3,9 
1,1 
4,1 
2,3 
11,5 D 
32,5 
7,0 
66,3 
7,7 
4,0 
117,5 UK 
9,8* 
4,6* 
8,5* 
8,8* 
5,1* 
36,8* DK 
— 
— 
~ 
— 
~ B 
L6 
0,6 
~ 
5,8 
7,4* 
15,4 NL 
1,6 
— 
~ 
— 
— 
1,6 E 
— 
— 
— 
— 
~ 
— IRL 
— 
— 
~ 
— 
0,7 
0,7 I 
0,3 
2,0 
15,2 
31,6 
49,1 lait 1 
45,6 
16,4 
77,9 
41,6 
51,1 
232,6 
Ud fra denne tabel kan man konkludere, at der er en række betydelige 
beløb, som allerede i nogle år har ventet på at blive inddrevet. 
- 12 
HI. KONKLUSIONER OG PÅTÆNKTE FORANSTALTNINGER 
Kommissionens kontrol med inddrivelsen giver anledning til følgende betragtninger: 
1) En generel konstatering: inddrivelsesprocenten er yderst lav 
Da der er tale om de fem første år for gennemførelsen af forordningen, er 
perioden formodentlig ikke lang nok til, at sagerne har kunnet afsluttes, og 
især ikke de sager, der er indbragt for retten. Man kan endnu ikke afgøre, 
hvor længe det i gennemsnit tager at afslutte sagerne, idet det dog skal 
bemærkes, at kategorien af tilfælde til beløb over 0,5 mio. ECU uden tvivl 
omfatter de sager, der er vanskeligst at løse. 
Inddrivelsesprocenten er desuden forskellig fra medlemsstat til medlemsstat. 
Kommissionen vil med hjælp fra de nationale myndigheder i de tilfælde, der 
indgår i stikprøven, analysere de faktorer, som ligger til grund for denne 
situation og vil i givet fald foreslå en række foranstaltninger, der kan fremme 
inddrivelsen, bl.a. inden for rammerne af CCRP's undergruppe for inddrivelse. 
Den af GD XIX og XX iværksatte undersøgelse af de nationale procedurer, 
der anvendes ved inddrivelsen af de traditionelle egne indtægter, vil være med 
til at kaste lys over situationen. 
2) Identifikation af visse faktorer, der er til hinder for inddrivelsen 
Visse specifikke forskriftsmæssige forhold i Fællesskabet eller 
medlemsstaterne bremser inddrivelsen. Følgende skal nævnes: 
a) Mangler i bestemmelserne om sikkerhedsstillelse 
Dækningen af risikoen for manglende inddrivelse ved hjælp af den 
sikkerhedsstillelse, der her hjemlet i fællesskabsbestemmelserne, kan vise 
sig at være utilstrækkelig i visse tilfælde, selv om bestemmelserne er 
anvendt korrekt. Det er f.eks. tilfældet med: 
- den fakultative garanti, når den anvendes på toldprocedurer, som 
indebærer en høj risiko på grund af de pågældende varers eller 
virksomheders egenart; 
- den samlede garanti i betragtning af visse af reglerne for fastlæggelse 
(for kort referenceperiode) og anvendelse (f.eks. samtidig frembydelse 
på forskellige toldsteder i EU) af garantien. 
13 
b) De langsomme undersøgeIsesprocedurer # tilfælde af at 
forsendelsesdokumenterne ikke er færdigbehandlet 
Hvis garanten ikke modtager en meddelelse, frigøres han efter 12 
måneder, mens man ifølge fællesskabsbestemmelserne skal vente 14 
måneder, før man kan indlede en inddrivelsesprocedure, når forsendelsen 
ikke er afsluttet. 
Strengere bestemmelser om meddelelse til garanten og en forkortelse af 
den tid, undersøgelsesproceduren tager, ville gøre det lettere at foretage 
en inddrivelse. 
c) Anvendelsen af reglerne om forældelse 
De nugældende bestemmelser på området giver problemer med 
inddrivelsen. 
For eksempel kan toldkodeksens normale frist for at give 
afgiftsskyldneren meddelelse om hans gæld på tre år fra toldskyldens 
opståen i visse indviklede tilfælde i sig selv være for kort. 
Medlemsstaterne fortolker ikke mulighederne for at afbryde og eventuelt 
suspendere fristen på samme måde. 
Disse bestemmelser i toldkodeksen bør fortolkes ens af de nationale 
myndigheder. 
For at afhjælpe disse problemer er man i gang med at udarbejde eller 
behandle en række forslag til forskrifter, bl.a. som led i det årlige program 
for bekæmpelse af svig. 
3) Nødvendigheden af en bedre praktisk anvendelse af forordning 1552/89 
Med forbehold af forslagene til forbedring af forordning 1552/89, som på 
nuværende tidspunkt drøftes i Rådet, er det nødvendigt med en bedre 
anvendelse af den nugældende forordning, idet følgende elementer skal 
fremhæves: 
- Sammenholdningen af oplysningerne om efterforskning af svig og de 
regnskabsmæssige oplysninger om inddrivelse volder praktiske problemer i 
medlemsstaterne, som er skyld i, at kontrollen med sagerne i visse tilfælde 
trækker i langdrag. Visse myndigheder har dog kunnet etablere 
forbindelsen mellem de to kategorier af oplysninger på ad hoc-basis, mens 
andre har kunnet gøre det systematisk. 
Den systematiske forbindelse indgår for øvrigt i Kommissionens forslag til 
ændring af forordning 1552/89. 
- 14-
Kommissioncn forsøger i samarbejde med de nationale myndigheder at 
finde den bedste måde at løse disse problemer på. 
Ud over det overslag, der er omtalt i forordning 1552/89 om de vigtige 
oplysninger om svig, åer skal indsendes, ville bedre udarbejdede 
svigmeddelelser gøre det lettere at udnytte medlemsstaternes svar. 
Kommissionen er i gang med at udarbejde en række foranstaltninger, der 
skal forbedre indholdet i meddelelserne, herunder en vejledning og en 
række moduler til brug ved indtastning af oplysningerne på edb, som vil 
lette udarbejdelsen. 
- Det er yderst vigtigt at fastslå, hvilke sager der falder ind under de 
administrative myndigheders ansvar, og hvilke sager der falder ind under 
de juridiske myndigheders ansvar. De administrative myndigheder er 
nemlig fortsat ansvarlige, så længe de juridiske myndigheder ikke definitivt 
har givet afgiftsskyldneren medhold. 
Kommissionen vil sørge for at tå indført denne præcisering i den relevante 
rubrik i svigmeddelelsen 
- Med hensyn til registrering til nul-værdi for de tilfælde, hvor en inddrivelse 
må opgives, skal Kommissionen underrettes herom i henhold til artikel 17, 
stk. 2, i forordning 1552/89, hvilket ikke er sket for alle de tilfælde, der 
indgår i stikprøven. 
Kommissionen har anmodet de pågældende medlemsstater om at 
fremsende de nødvendige oplysninger. 
4) Fortsættelsen af programmet for kontrol med den endelige afslutning af 
stikprøven 
- Kommissionen fortsætter sin .stikprøvekontrol med de begrundelser, der er 
fremsendt vedrørende: 
- registrering til nul-værdi 
- annulleringer. 
- Den vil kontrollere situai ionen for de ældste fordringer. 
- Med hensyn til de tilfælde, hvor medlemsstaterne endnu ikke har foretaget 
en konstatering, selv om de råder over de oplysninger, der er nødvendige 
for at gøre det, vil Kommissionen kontrollere situationen i de pågældende 
medlemsstater og eventuelt træffe de nødvendige foranstaltninger. 
- De 67 tilfælde til et samlet beløb af 229 mio. ECU, som endnu ikke er 
afsluttet, vil automatisk indgå i i stikprøve A/95, som er genstand for den 
næste undersøgelse i begyndelsen af andet halvår af 1995. De vil derefter 
blive taget op igen, indtil de er endeligt afsluttet. 
Bilag 1.1 
Valg af stikprøver 
Stikprøve _A 
TiIfôelda 
Stikprøve D 
Stikprøve C 
Tilfælde af svig og uregelmæssigheder 
Inddrivelsessituationen Bilag 1.2. 
Igangværende undersøgelser 
Konstatering endnu ikke foretaget 
Konstatering 
Inddrevet Inddrivelse endnu 
ikke foretaget 
For retten Annulleret Ingen beviser for 
svig eller uregelmæssighed 
Oversigtstabel over inddrivelsessituationen for sager over 0,5 mio. ECU Bilag 2 
Medlemsstat 
B 
DK 
D 
E 
F 
IRL 
IT 
NL 
UK 
I ALT 
% 
Inddrivelsesprocent 
efter fradrag af 
annulleringer Antal gyldige 
meddelelser 
8 
2 
20 
2 
17 
4 
8 
3 
35 
99 Det unddragne 
belobs storrelse 
(i 1 000 ECU) 
13 787 
1 845 
125 178 
1 390 
22 492 
5 690 
59 089 
5 239 
41 318 
276 029 Allerede inddrevet 
belob (i 1 000 ECU) 
1 394 
1 845 
5 678 
778 
7 073 
1 070 
4 659 
22 497 
8,2 
8,8% Størrelsen af berig­
tigelsen/annullerin­
gen (i 1 000 ECU) 
2 991 
-2 047 
-611 
-3 904 
-4 955 
-9 927 
-2 548 
-21 002 
(7,6) Endnu ikke 
inddrevet belob 
(i 1 000 ECU) 
15 384 
117 453 
11 515 
735 
49 162 
1621 
36 660 
232 530 
84,2 i 

ISSN 0254-1459 
KOM(95) 398 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 06 09 
Katalognummer : CB-CO-95-425-DA-C 
ISBN92-77-92621-X 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg