A4-0192/97

Beslutning om samordningen af budget- og skattepolitikkerne i Den Monetaere Union

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til EF-traktatens afsnit VI om den oekonomiske og monetaere politik,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Dublin den 13.-14. december 1996, i Firenze den 21.-22. juni 1996, i Madrid den 15.-16. december 1995 og i Cannes den 26.- 27. juni 1995,

- der henviser til sine beslutninger om Den OEkonomiske og Monetaere Union og saerlig til beslutninger af 28. november 1996 om Europa-Parlamentets udtalelse jf. EF-traktatens artikel 109 J, stk. 2, om konvergensafgoerelsen for 1996, truffet af Raadet i dets sammensaetning af stats- og regeringscheferne ((EFT C 380 af 16.12.1996, s. 56.)), af 18. juni 1996 om Kommissionens interimsrapport til Det Europaeiske Raad om valutakursrelationerne mellem de lande, der deltager tredje fase af OEMU, og de lande der ikke deltager ((EFT C 198 af 08.07.1996, s. 52.)), og af 19. juni 1996 om de overordnede oekonomiske retningslinjer for medlemsstaterne ((EFT C 198 af 08.07.1996, s. 115.)),

- der henviser til betaenkningen fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0192/97),

A. der henviser til, at tredje fase i Den OEkonomiske og Monetaere Union, som skal give de deltagende medlemsstater en faelles monetaer politik, der har til formaal at sikre prisstabiliteten, ikke laengere vil goere det muligt for dem paa nationalt plan at anvende den oekonomiske reguleringsordning, der udgoeres af deres valutapolitik,

B. der henviser til, at den bindende fastsaettelse af vekselkurserne og dernaest den faelles valuta i forbindelse med Den Monetaere Union ikke laengere vil goere det muligt for medlemsstaterne at spille paa graenserne for kursudsving eller paa justering af valutakurserne,

C. der af disse og andre grunde mener, at budget- og skattepolitikkens rolle som et instrument under den oekonomiske politik vil blive aendret og oeget, saa snart Den Monetaere Union er traadt i kraft,

D. der imidlertid mener, at de nationale budgetpolitikker i de medlemsstater, der deltager i Den Monetaere Union, vil blive stoettet gennem bestemmelser om henholdsvis oeget kontrol og koordinering af budgetforholdene og af en fremskyndelse og forenkling af gennemfoerelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmaessigt store underskud, hvilket udgoer hovedelementerne i stabilitets- og vaekstpagten,

E. der henviser til, at »pre-in-staterne«, der selv er forpligtede i konvergensprocessen og dermed er underkastet budgetdisciplinen, paa dette omraade vil befinde sig i en lignende situation som medlemsstaterne i Den Monetaere Union, selv om deres vekselkurser endnu ikke er endeligt fastsat i forhold til euroen,

F. der henviser til, at den nye budgetramme ikke noedvendigvis indebaerer, at medlemsstaternes nationale budgetpolitikker skal vaere ens, og at subsidiaritetsprincippet skal gennemfoeres paa dette omraade,

G. der henviser til, at faellesskabsbudgettets nuvaerende niveau paa 1,2% af BNI ikke kan goere det muligt at anvende budget- og skattepolitikken paa faellesskabsplan eller foretage stoerre budgetmaessige overfoersler som et instrument til oekonomisk stabilisering, saafremt en eller flere medlemsstater stoeder paa vanskeligheder,

H. der henviser til, at de vigtigste maal for den faelles valuta skal vaere at sikre en optimal funktion af det indre marked og saaledes muliggoere dets endelige udvikling i retning mod et virkeligt europaeisk indre marked, samt at tilvejebringe oekologisk baerbar oekonomisk vaekst, beskaeftigelse, stabilitet samt en stoerre livskvalitet for Europas borgere,

I. der henviser til, at der kraeves en minimumsgrad af harmonisering paa skatteomraadet for at undgaa oekonomiske fordrejninger og sikre lige konkurrencevilkaar inden for det faelles marked,

J. der henviser til, at bestemmelserne vedroerende en harmonisering af skattelovgivningerne i overensstemmelse med EF-traktatens 99 vil vaere underkastet reglen om enstemmighed,

K. der henviser til, at det er noedvendigt at foregribe de situationer, som Unionens medlemsstater kan befinde sig i i tilfaelde af asymmetriske eller symmetriske chok,

L. der henviser til, at skoent traktaten indeholder bestemmelser om indfoerelsen af en oekonomisk politik paa grundlag af en snaever koordinering af de oekonomiske politikker paa det indre marked og paa fastlaeggelsen af faelles maal, hvilket skal gennemfoeres i overensstemmelse med princippet om en aaben markedsoekonomi med fri konkurrence, boer der skabes mulighed for at afboede chok gennem den nationale budgetpolitik, for at harmoniseringen kan lykkes; medlemsstaterne boer have en stoerre dispositionsmargen til at loese indenlandske problemer, navnlig arbejdsloesheden, hvis man oensker at gennemfoere en harmonisering af EU's oekonomiske udvikling,

M. der henviser til den betydelige rolle, som Det OEkonomiske og Sociale Udvalg skal spille efter indledningen af den tredje fase i forbindelse med koordineringen af medlemsstaternes politikker med henblik paa at sikre det indre markeds gode funktion,

N. der desuden henviser til, at bestemmelserne vedroerende Den OEkonomiske og Monetaere Union er utilstraekkelige, hvad angaar den demokratiske kontrol med de valgte instanser,

1. konstaterer, at indfoerelsen af den faelles valuta med en faelles monetaer politik, der i princippet ikke forventes at indvirke paa de nationale skattepolitikker, saetter medlemsstaterne i Den Monetaere Union i en ny situation, hvad angaar viderefoerelsen af deres respektive oekonomiske politikker;

2. bemaerker desuden, at Unionens medlemsstater reelt alle vil blive beroert af denne nye situation straks efter indledningen af den tredje fase, uanset om de deltager i Den Monetaere Union, med undtagelse af de medlemsstater, der vaelger ikke at deltage i den nye vekselkursordning (ERM2);

3. mener, at en loesning med et vaesentlig hoejere faellesskabsbudget (en optimal teoretisk loesning for imoedegaaelse af oekonomiske chok) ikke kan foreslaas inden for de nuvaerende oekonomiske og politiske perspektiver, men at dette vil kunne aendre sig paa laengere sigt, og at det er noedvendigt at fortsaette overvejelserne for at finde frem til faellesskabsloesninger og -aktioner, der er egnede til at give et mere samlet svar paa de oekonomiske kriser;

4. mener, at en effektiv koordinering af medlemsstaternes oekonomiske politikker sammen med en hensigtsmaessig budget- og skattepolitik indledningsvis maa vaere tilstraekkelig for at sikre en harmonisk oekonomisk og social udvikling i Unionen, og foreslaar, at man koncentrerer sig om de oekonomiske instrumenter, der i dag staar til raadighed;

Hvad angaar budgetpolitikkerne

5. mener, at medlemsstaternes budgetpolitikker i deres nuvaerende form gennem afholdelsen af de offentlige udgifter (under overholdelse af stabilitets- og vaekstpagten) er et udtryk for specifikke oekonomiske og sociale nationale politikker, og at der ikke er paakraevet andre tilpasninger end budgetdisciplinen;

6. understreger, at medlemsstaterne for at bekaempe arbejdsloesheden eller andre usaedvanligt store oekonomiske problemer boer have mulighed for at foere en ekspansiv politik ved hjaelp af et budgetunderskud eller en kontraktiv politik ved hjaelp af et budgetoverskud;

7. mener derfor, at de nationale budgetpolitikker fortsat i lang tid vil forblive et vigtigt instrument, og at budgetbalancen eller -underskuddet ikke boer vurderes aarligt, men ud fra hele den oekonomiske cyklus, og at sanktioner for underskud paa over 3% ikke boer fastlaegges aarligt men paa grundlag af hele den oekonomiske cyklus;

8. oensker imidlertid at bemaerke, at det for at undgaa ydre forstyrrelser, der kan skade det indre markeds gode funktion, og som skyldes divergerende budgetretningslinjer, vil vaere af en vis nytte at indfoere en gensidig informationsprocedure vedroerende de nationale budgetmaessige valg (en procedure inden for rammerne af den planlagte multilaterale overvaagning, som skulle beroere regeringerne og de nationale parlamenter);

Hvad angaar skattepolitikkerne

9. er klar over, at i den nuvaerende situation med uensartede skattesystemer vil den direkte sammenlignelighed mellem fordele eller ulemper af skattemaessig eller anden art, som evalueringen i en faelles valuta vil muliggoere, idet den fjerner valutarisikoen og mindsker transaktionsudgifterne, naturligvis skabe betingelser for en skattemaessig konkurrence mellem medlemsstaterne, som vil kunne beroere alle beskatningsformer i forbindelse med de mest mobile produktionsfaktorer;

10. er bekymret over muligheden for oekonomiske fordrejninger, der vil kunne blive en foelge af visse skattemaessige forskelle mellem medlemsstaterne i Den Monetaere Union, og som vil kunne skade en korrekt fordeling af ressourcerne i Den Europaeiske Union;

11. mener ligeledes, at det paa grund af de vaesentlige forskelle mellem medlemsstaternes forskellige indirekte skattesystemer ville vaere hensigtsmaessigt at samle de forskellige beroerte parter for at droefte principperne for denne skattebehandling;

12. er klar over, at lavere skatteniveauer kan anspore virksomhederne til at flytte; henviser imidlertid - efter den offentlige hoering i Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser - til, at ledelsesbeslutninger om flytning er baseret paa en raekke overvejelser saa som let adgang til markedet, hvor produktet skal saelges, lavere produktionsomkostninger, begraensede valutarisici, tilstedevaerelsen af faglaert arbejdskraft og infrastruktur, laengden af de offentlige administrative procedurer, politisk og social stabilitet i et land osv.;

13. er ligeledes bekymret over ivaerksaettelsen paa regionalt og/eller nationalt plan af tilskyndelsesstrategier paa grundlag af beskatningssystemer og sociale ydelser (og saagar arbejdslovgivningen), som vil foere til en illoyal konkurrence gennem en form for skattemaessig (og social) »dumping«, hvis foelger kunne skade de medlemsstater, de gaar ud over, paa det oekonomiske og sociale plan (forflyttelse af aktiviteter, arbejdsloeshed, tab af skatteindtaegter), men som ogsaa er katastrofale for de politiske forbindelser inden for Unionen;

14. anser det for noedvendigt at undgaa anvendelse af skattemaessig (og social) dumping, enten gennem en skattemaessig »adfaerdskodeks« eller gennem en minimal skatteharmonisering, saerlig i forbindelse med opsparing, selskabsskatter og graenseoverskridende beskatning; anmoder Kommissionen om at forelaegge en aarsberetning om denne kodeks for Europa-Parlamentet;

15. erkender under alle omstaendigheder, at den nuvaerende politiske situation ikke taler til fordel for en tilsidesaettelse af bestemmelsen om enstemmighed i forbindelse med den skattemaessige harmonisering, og at Den Monetaere Union tvaertimod vil kunne medfoere en styrkelse af foelelsen af skattemaessig suveraenitet;

Hvad angaar Faellesskabets oekonomiske politik

16. mener, at i overensstemmelse med EF-traktaten og ud fra oensket om en demokratisk ledelse og kontrol af Unionen boer den oekonomiske dimension af den tredje fase i OEMU afspejles i en faellesskabspolitik, der underbygger en faelles valutapolitik, som foeres af en uafhaengig centralbank, der kan sikre en europaeisk prisstabilitet;

17. henviser til, at det er noedvendig med en uafhaengig centralbank, saaledes at der aktivt kan foeres en lav inflations- og rentepolitik;

18. mener derfor, at ivaerksaettelsen og opfoelgningen af en skattemaessig »koordination« samt udarbejdelsen af en virkelig »policy-mix« og ivaerksaettelsen af reguleringsordninger, der er noedvendige for en god funktion af Den OEkonomiske og Monetaere Union i loebet af den tredje fase, forudsaetter et politisk organ, bestaaende af repraesentanter for alle medlemsstaterne, som staar under streng demokratisk kontrol, har betydelige oekonomiske befoejelser og regelmaessigt aflaegger beretning for vor institution;

19. foreslaar, at der foretages en tilbundsgaaende overvejelse inden for Parlamentet om midlerne til at styrke vor evne til at analysere den oekonomiske situation i OEMU og goere de budgetmaessige og generelt de oekonomiske afgoerelser mere trovaerdige, og foreslaar som indledning til en debat, at der oprettes en komité af oekonomiske raadgivere for Europa-Parlamentet, som bestaar af anerkendte eksperter, der en eller to gange om aaret kan forelaegge en beretning om den oekonomiske situation og fremsaette henstillinger paa grundlag af de politiske maal, som Parlamentet forelaegger dem;

20. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og Det Europaeiske Monetaere Institut.