Offentliggørelse af en ansøgning om godkendelse af en væsentlig ændring i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2020/C 150/07)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1), inden for en frist på tre måneder fra datoen for denne offentliggørelse.

ANSØGNING OM GODKENDELSE AF EN VÆSENTLIG ÆNDRING AF VARESPECIFIKATIONEN FOR EN BESKYTTET OPRINDELSESBETEGNELSE ELLER EN BESKYTTET GEOGRAFISK BETEGNELSE

Ansøgning om godkendelse af en ændring, jf. artikel 53, stk. 2, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012

»Mojama de Isla Cristina«

EU-nr.: PGI-ES-01211-AM01 — 3.10.2018

BGB (X) BOB ( )

1. Ansøgende sammenslutning og legitim interesse

Consejo Regulador de las Indicaciones Geográficas Protegidas Mojama de Barbate y Mojama de Isla Cristina,

Glorieta del Agua n° 4, planta 2, módulo 9

41940 Tomares

Sevilla

SPANIEN

Tlf. +34 954151823

E-mail: consejoregulador@consejoreguladordelamojama.com

Grundlaget for den ansøgende sammenslutnings legitime interesse er, at den er det organ, der har til opgave at forvalte den beskyttede geografiske betegnelse »Mojama de Isla Cristina« og var den oprindelige ansøger om registrering af betegnelsen.

2. Medlemsstat eller tredjeland

Spanien

3. Afsnit i varespecifikationen, som berøres af ændringen

☐ Produktets betegnelse

☒ Beskrivelse af produktet

☐ Geografisk område

☒ Bevis for oprindelse

☒ Produktionsmetode

☐ Tilknytning

☒ Mærkning

☐ Andet [angives nærmere]

4. Type ændring

☒ Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB.

☐ Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB, for hvilken der ikke er offentliggjort et enhedsdokument (eller tilsvarende).

5. Ændring(er)

Afsnit B. Beskrivelse af produktet

5.1. I varespecifikationens afsnit B, stk. 1, og i enhedsdokumentets punkt 3.2 er »sazonado« (modnet) erstattet af »salado« (saltet). [Denne ændring har ingen betydning for den danske tekst.] I henhold til den spanske lovgivning beskrives produktet korrekt som »saltet og tørret«. Udtrykket »sazonado« anvendes for fødevarer, der er i sæson. Det betyder »moden« eller »som er på deres højeste«.

5.2. I varespecifikationens afsnit B, stk. 3, og i enhedsdokumentets punkt 3.2 er sætningen »som er mindst fedtholdig« under definitionen af kategorien Ekstra fjernet. — I varespecifikationens afsnit B, stk. 4, og i enhedsdokumentets punkt 3.2 er sætningen »og som er karakteriseret ved et større indhold af fedt« under definitionen af kategorien Klasse I fjernet. Disse sætninger er fjernet, da de er beskrivende og ikke karakteriserer produktet på nogen måde.

5.3. I varespecifikationens afsnit B og i enhedsdokumentets punkt 3.2 er parameteren »humedad relativa« (relativ fugtighed) erstattet af »actividad de agua« (vandaktivitet). Der var tale om en fejl, idet den relative fugtighed er en miljøparameter, mens vandaktiviteten er udtryk for vandindholdet i en fødevare. Det er blevet fastlagt, at vandaktiviteten (aw) skal være under 0,90.

5.4. I underafsnit B.1, stk. 1, og i punkt 3.3 er vægten af almindelig tun ændret fra 200 kg til 150 kg. Dette er berettiget, idet størrelsen af de fisk, der fanges på nuværende tidspunkt, er mindre, hvorved den mindste tilladte størrelse naturligt overholdes, uden at det går ud over kvaliteten af det færdige produkt.

5.5. I underafsnit B.2 er aerobe mesofile bakterier fjernet fra parametertabellen, da de ikke er patogene mikroorganismer. De er omfattet af de horisontale bestemmelser og fører ikke til en forbedring af produktets kvalitet.

5.6. Tabellen over tungmetaller er flyttet fra underafsnit B.2 til underafsnit B.1. Underafsnit B.1 vedrører råvarer og er derfor det afsnit, i hvilket indholdet af tungmetaller skal kontrolleres. Baggrunden for ændringen er, at indholdet af tungmetaller skal være kendt, før de ferske dele når frem til produktionsprocessen. Således sikres det, at de færdige produkter aldrig fremstilles af råvarer med et højt indhold af tungmetaller.

Afsnit D. Bevis for, at produktet har oprindelse i området

5.7. I afsnit D, stk. 4, er kravet om, at føre produktionslogbøgerne »efter den model, som er vedtaget af Consejo Regulador« fjernet, da produktionslogbogen er et redskab til egenkontrol for aktørerne, som Consejo Regulador ikke skal have noget med at gøre. I afsnit D er ligeledes hele stk. 7 fjernet, dvs. »Kontrolorganet skal forsyne de godkendte saltningsanlæg med nummererede etiketter, som ved markedsføringen fungerer som garanti for oprindelsen og den håndværksmæssige fremstilling«. Baggrunden herfor er, at nummererede etiketter ikke anses for nødvendig med henblik på produktkontrol, som kan udføres effektivt ved hjælp af produkt- og partiidentifikationsnumre. Fjernelsen af dette krav letter markedsføringen af produktet.

Afsnit E. Beskrivelse af produktionsmetoden

5.8. Afsnit E, litra c), med overskriften »Ronqueo« (opskæring af tunfisken) er generelt blev mere udførligt formuleret for at give en mere detaljeret beskrivelse af processen, der anses for at være et af de vigtigste trin i fremstillingen af »Mojamas« af høj kvalitet. I stk. 2 er følgende fjernet: »tunfisken skæres op, og rygsøjlen fjernes« og erstattet af: »der lægges et snit langs linjen mellem bugfinnen og småfinnerne bag gatfinnen; derefter lægges et yderligere snit langs rygfinnen og småfinnerne bag rygfinnen. På dette trin frembringes en lyd, hvorfra processen har sit navn: ronqueo. Når kniven skraber mod rygraden, opstår der en lyd, som minder om snorken (ronquido på spansk). Efter at de ovennævnte indsnit er foretaget, lægges der to yderligere indsnit, et på hver side af fiskens bug med bugfinnen som udgangspunkt. På denne måde kan de to øverste dele (negros eller descargamentos) adskilles fra de to nederste dele (blancos eller descargados)«. I stk. 3 er følgende fjernet: »Skindet, de tilbageblevne ben og det mørke kød fjernes fra fileterne. Efter rensningen skylles de fire fileter, der er udskåret fra de øverste stykker, og de fire fileter, der er udskåret fra de nederste stykker, og skæres i strimler. Længden af strimlerne afhænger af tunfiskefiletens bredde. Tykkelsen må ikke overstige 5 cm« og erstattet af: »Skindet fjernes og fileterne afskæres. De befries for ben og sangacho (den traditionelle benævnelse for den strimmel af mørkere kød, der ligger i hele fiskens længde og forårsages af koaguleret blod). Derved fremstilles fire fileter i kategorien »Ekstra« og fire fileter i kategorien »Klasse I«. Efter rensningen skylles de og skæres i strimler, der til sidst bliver til »Mojamas«. Længden af strimlerne afhænger af tunfiskefiletens bredde«. I stk. 3 udgår også kravet om, at strimlerne højst må have en tykkelse på 5 cm. Opskæringen foregår manuelt, hvilket indebærer, at der forekommer naturlige ujævnheder i den færdige skive til trods for, at den person, der foretager opskæringen, er højt kvalificeret. Hvis en strimmel et sted er mere end 5 cm tyk, vil en ellers perfekt udført operation på grund af denne afvigelse ikke blive certificeret. Henvisninger til fedtindholdet i kategoriseringen af de fremstillede fileter er endvidere slettet fra dette afsnit med den begrundelse, der er angivet i punkt 5.2.

5.9. I afsnit E, litra d), første stykke, med overskriften »Salazón« (Saltning) er kravet om, at saltlaget skal være 2-4 cm tykt, fjernet. Baggrunden herfor er, at kontroller gennemført i et års tid har vist, at det er vanskeligt at foretage nøjagtige målinger på grund af uregelmæssighederne i saltet. Det er vigtigt, at fileterne er fuldstændig dækket af salt og aldrig kommer i berøring med hinanden. I samme stykke er med samme begrundelse følgende fjernet: »Strimlerne af tunfisk er fuldstændig dækket for at sikre en jævn fordeling af saltet« og erstattet af: »for at sikre, at tunfileterne ikke kommer i kontakt med hinanden. Saltet skal fordeles jævnt for at sikre, at tunfileterne er fuldstændig dækket.« Ordet »tun« er også ændret til »tunfilet« for at give en mere nøjagtig beskrivelse af materialet. Det samme gælder for afsnit E, litra e) og g), i varespecifikationen, så råvaren benævnes som »tunfilet« i hele teksten. I andet stykke er saltningstiden ændret fra »mellem 18 og 36 timer« til »mellem 18 og 50 timer«, da kontroller, der er udført, har vist, at de tykkere fileter skal saltes i længere tid.

5.10. I afsnit E, litra e), andet stykke, med titlen »Skylning af fileterne« er følgende fjernet: »strimlerne stables i koldt vand og lades hvile« og erstattet af: »tunstrimlerne nedlægges derefter i kolde vandbade. De skylles en første gang for at fjerne eventuelle saltrester, som stadig sidder på dem. De nedlægges derefter i kolde vandbade og lades hvile«. Formålet med denne ændring er udelukkende at forbedre beskrivelsen af fremgangsmåden som hjælp ved kontrollen af overholdelsen af varespecifikationen. I samme stykke erstattes sætningen: »Under denne proces skiftes vandet tre til fire gange« med: »Vandet skiftes mindst én gang« Kontrollen har vist, at det ikke er nødvendigt at skifte vandet så ofte.

5.11. Varespecifikationens afsnit E, litra g) og h), er blevet samlet i ét enkelt litra g) »Secado« (Tørring), da processen dermed gengives mere korrekt. Opdelingen i to litra er kunstig, da der ikke er tale om to forskellige trin (saltning og tørring), men en enkelt kontinuerlig proces (tørring), som finder sted i det tørringsanlæg, hvor de skyllede og i givet fald pressede strimler af tunfilet tørres, og fra hvilken de tørrede strimler af tunfileter fjernes, klar til at blive videreforarbejdet til det færdige produkt. Litra g, stk. 4, indeholder nu ordlyden »dog ikke mindre end 15 dage« for at fastlægge minimumsvarigheden af den naturlige tørring. I stk. 5, som vedrører den blandede proces, er en fejl rettet, hvad angår den maksimale tilladte temperatur. Den er ændret fra 16 °C til 17 °C, og der er fastsat en mindste tørringstid, som ikke må være under 15 dage. I stk. 6, som vedrører tørring i tørretunneller, udgår den fastsatte tørringstid »fra 15 til 21 dage«. Kravet er nu blot, at processen skal vare »i mindst 12 dage«. Begrundelsen for ændringen er, at kontroller har vist, at 12 dages tørring er tilstrækkelig til at fremstille perfekt »Mojama« af den krævede kvalitet. I stk. 5 og 6 er det præciseret, at der ved den »fugtighed«, som kontrolleres i lokalerne, er tale om den »relative fugtighed«.

5.12. Litra i) bliver på grund af omnummerering som følge af sammenlægningen af de foregående punkter til litra h). En fejl er blevet rettet, idet »filet« erstattes af »mojama«, da det er det, der allerede er tale om på dette stadium af processen. Sætningen »Det ydre oxiderede overskudsfedt, der er tilbage, og som kan være skadeligt eller forårsage en dårlig smag« er slettet og erstattet af: »de ydre mangler, der kan skade produktets image«. Dette er en mere præcis beskrivelse af processen. Sætningen »og derfor længere væk fra tunfiskens rygrad« udgår, fordi den er overflødig.

5.13. På grund af omnummereringen er litra j) blevet til litra i). Teksten i dette litra og i enhedsdokumentets punkt 3.2 er ændret for at forbedre ordlyden, indføre en ny emballagetype, plastbakken, og slette beskrivende udtryk. Tidligere ordlyd: »Pakning og identifikation: Produktet er vakuumpakket i en gennemsigtig plastikpose, som er behørigt mærket, og skåret i stykker af forskellig vægt eller i skiver, som ligger i oliven- eller solsikkeolie. Produktet sælges også skiveskåret i glasbeholdere i oliven- eller solsikkeolie. Emballeringen skal foregå på forarbejdningsvirksomheden for at bevare de fysisk-kemiske og organoleptiske egenskaber, der opnås hen mod processens slutning, navnlig for så vidt angår saltkoncentration og relativ fugtighed.« Ny tekst: »Pakning og identifikation: Produktet kan vakuumpakkes i gennemsigtige plastposer i stykker med forskellig vægt eller udskåret i skiver. Produktet kan også udbydes i plastbakker eller glasbeholdere, udskåret i skiver, i oliven- eller solsikkeolie. Emballeringen skal foregå på forarbejdningsvirksomheden for at bevare de fysisk-kemiske og organoleptiske egenskaber, der opnås hen mod processens slutning.« Henvisningerne til præsentationen af det færdige produkt i afsnit B, »Beskrivelse af produktet«, er ændret i overensstemmelse hermed.

Afsnit H. »Mærkning«

5.14. I varespecifikationens afsnit H med titlen »Mærkning« er kravet om nummererede etiketter slettet som anført ovenfor (jf. ændring 5.7). I afsnit H og i enhedsdokumentets punkt 3.6 er ligeledes kravet om anvendelse af logoet for den beskyttede geografiske betegnelses kontrolorgan, som fejlagtigt betegnes som »Den beskyttede geografiske betegnelses logo«, slettet. Kravet om anvendelse af Den Europæiske Unions BGB-logo opretholdes naturligvis. I afsnit H og i enhedsdokumentets punkt 3.6 udgår derfor »Derudover skal de bære nedenstående anagram for beskyttet geografisk betegnelse, som er obligatorisk«, og billedet af det pågældende logo er fjernet.

ENHEDSDOKUMENT

»Mojama de Isla Cristina«

EU-nr.: PGI-ES-01211-AM01 — 3.10.2018

BGB (X) BOB ( )

1. Betegnelse [på en bob eller bgb]

»Mojama de Isla Cristina«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Spanien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.7. Fisk, bløddyr, skaldyr, ferske, og produkter på basis heraf

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Mojama de Isla Cristina« (tørret og saltet tun) fremstilles af den ædle del af tunen kaldet fileten, både af de to øverste fjerdedele og af de to nederste, som gennemgår en modningsproces, hvor de saltes og lufttørres i det fri eller i tørretunneller.

»Mojama de Isla Cristina« opdeles i kategorierne Ekstra og Klasse I.

Ekstra: Denne kategori omfatter den saltede og tørrede tunfisk, der stammer fra den indre del af fileten, dvs. den del, der er i kontakt med fiskens rygrad.

Categoría Primera: Denne kategori omfatter den saltede og tørrede tunfisk, der stammer fra den del af fisken, der ligger ved siden af den filet, som bruges til kategorien Ekstra.

»Mojama de Isla Cristina« er mørkebrun på ydersiden, og man kan meget tydeligere se tunkødets struktur i skærefladen for kød i Klasse I end for kød i Ekstra. Når det skæres, fremstår kødet dybrødt med forskellige toner, der især er mørke i kanten, har en kompakt og jævn tekstur med et lavt indhold af bindevæv og en lugt og smag af fed fisk.

Saltindholdet i det færdige produkt er mellem 3 % og 9 %, og vandaktiviteten er under 0,90.

»Mojama de Isla Cristina« er vakuumpakket i en gennemsigtig plastikpose i stykker med forskellig vægt eller skiveskåret. Produktet kan også udbydes i plastbakker eller glasbeholdere, udskåret i skiver, i oliven- eller solsikkeolie.

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

»Mojama de Isla Cristina« er fremstillet af tunfileter fra følgende arter: Thunnus albacares, der i handelen benævnes gulfinnet tun, og Thunnus thynnus, der i handelen benævnes almindelig tun, med en levende vægt over 150 kg. Der gælder ingen begrænsninger med hensyn til oprindelsesområdet for råvaren til »Mojama de Isla Cristina«, men der anvendes dog kun vildtfangede tun til fremstillingen.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Følgende skal finde sted inden for det afgrænsede geografiske område: skylning af tunen, opskæring (traditionelt betegnet ronqueo), skylning af de forskellige udskæringer, saltning, gentagne skylninger med henblik på at opnå det ønskede saltindhold, presning, modning af tunfileterne ved tørring, udbening og endelig udvælgelse til emballering.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

Emballering af »Mojama de Isla Cristina« skal foregå på forarbejdningsvirksomheden for at bevare de fysisk-kemiske og organoleptiske egenskaber, der opnås hen mod processens slutning.

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

På etiketterne for alle de virksomheder, der markedsfører »Mojama de Isla Cristina« og er omfattet af den beskyttede geografiske betegnelse, er betegnelsen »Mojama de Isla Cristina« tydeligt angivet sammen med Den Europæiske Unions BGB-logo.

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Produktionsområdet er kommunerne Isla Cristina, Lepe, Cartaya og Ayamonte, som alle ligger i provinsen Huelva.

5. tilknytning til det geografiske område

»Mojama de Isla Cristina« er på det nationale marked kendt som et gourmetprodukt, der udmærker sig ved at være omhyggeligt produceret, have en høj pris og blive spist yderst sjældent. Produktet sælges i butikker, der fører regionale spanske gastronomiske specialiteter.

Forbindelsen mellem »Mojama de Isla Cristina« og det geografiske område bygger på produktets prestige og omdømme, som skyldes den tradition for saltning, der findes i området. Det er et område, hvor man har fisket og stadig fisker tun, og hvor man har bevaret den bedste håndværksmæssige forarbejdningspraksis på grundlag af erfaring og den viden, som er blevet videreført fra generation til generation.

Langs hele kystområdet i Cádizbugten har man en tradition for fiskeri og fremstilling af saltet tun, som stammer fra tiden omkring fønikerne og tartessierne, hvor disse folk lærte områdets primitive beboere at fiske, og der findes allerede fra den tid henvisninger til brugen af labyrinter af net til at fange tun.

Udbredelsen af fiskeriet som levevej og behovet for at anvende saltningsteknikker for at markedsføre fangsten medførte naturligt, at der i områderne Isla Cristina, Ayamonte og Cartaya, samt hele Huelvas kystområde generelt, opstod mange virksomheder, som beskæftigede sig med saltning af fisk. Her blev alle slags tun og makrel forarbejdet og eksporteret til hele verden.

De folk, der efterfølgende etablerede sig i det sydlige Spanien, fortsatte og bidrog til fiskeriindustrien, hvilket er fortsat frem til vore dage, hvor man har bevaret traditionen og håndværket ved forarbejdningen og saltningen af tunfileterne.

De traditionelle saltningsvirksomheder i Huelva ligger koncentreret i områderne Isla Cristina, Lepe og Ayamonte, hvor man bevarer de traditionelle produktionssystemer, som understøttes af de lokale klimaforhold.

»Mojama de Isla Cristina« er det vigtigste saltede produkt, der kommer fra tunen. Den industri, som fremstiller produktet, er blevet drevet frem af familieejede små eller mellemstore virksomheder, der er blevet ledet af virksomhedens grundlægger eller dennes efterkommere. Dette har givet mulighed for at bevare de mest traditionelle forarbejdningsteknikker og kun indføre tiltag, som højner fødevaresikkerheden og kontrollerer processerne tilstrækkeligt til at opnå en bedre kvalitet.

Ved fremstillingen af produktet kræves specialiseret fagkundskab og erfaring på alle trin i processen: Opskæring og partering af fisken, udskæring af den filet, der bruges til at fremstille »Mojama de Isla Cristina«, foretage de yderligere snit i de rette områder, saltningsfasen, som kræver, at man ved, hvilken grad af saltning der er nødvendig, den efterfølgende vask, som skal foretages på en kontrolleret måde, så det kun er det overskydende salt, der vaskes af, og endelig tørringen, som på grund af områdets mikroklima foregår under de bedste betingelser enten i form af naturlig tørring eller i tørretunneller.

Siden 2001 har man i Isla Cristina afholdt »Jornadas del Atún« (tunkonference), hvor verdens eksperter på området mødes for at udveksle viden om denne art med betydning for turismen, økonomien og bevaring af den biologiske mangfoldighed. Denne konference organiseres af La Muy Noble Sociedad de Amigos del Atún Thunnus Thynnus y Amantes del Vino. For at fremme den traditionelle gastronomi iværksættes der forskellige aktiviteter, bl.a. tunsmagning for professionelle, hvor der uddeles præmier for de bedste »Mojamas de Isla Cristina«, »Semana de Alta Gastronomía« (ugen for finere madlavning), hvor berømte restauratører deltager med forskellige tunretter, og »La Muestra Culinaria del Atún« (»den kulinariske tunmesse«), hvor størstedelen af Isla Cristinas barer, taverner, restauranter og kroer konkurrerer om at servere mad efter de bedste familieopskrifter, som gennem tiden er gået i arv fra fiskernes forfædre.

»Mojama de Isla Cristina« står angivet som et traditionelt produkt i publikationen fra ministeriet for landbrug, fiskeri og fødevarer Inventario Español de Productos Tradicionales (Oversigt over traditionelle spanske produkter) fra 1996 og i forskningsrapporten fra Fundación Unicaja Catalogación y Caracterización de los Productos Típicos Agroalimentarios de Andalucía (Katalogisering og karakteristik af typiske landbrugs- og fødevareprodukter i Andalusien), Bind II, udgivet i 2006.

Som bevis på dette produkts omdømme i den gastronomiske sfære uden for kommunen udgave avisen ABC de Sevilla den 1. april 2003 artiklen »III Jornadas Gastronómicas Andaluzas en el Ritz de Madrid: De Lepe a la Castellana«. I denne artikel nævnes det, at konferencen formelt blev påbegyndt på restauranten Coral Playa de La Antilla-Lepe (Huelva), og på menuen over smagsprøver var der alt fra skinke fra Sierra de Aracena over de kendte rejer fra Huelva til »Mojama de Isla Cristina«.

På »XIX Jornada Gastronómica de Granada« (Granadas 19. gastronomikonference) i 2010 kunne man blandt retterne finde »Mojama de Isla Cristina« på ristet brød med salmorejo.

»Mojama de Isla Cristina« nævnes i Anuario de la Cocina de la Comunitat Valenciana 2013 (Den kulinariske årbog for den selvstyrende region Valencia 2013), som blev udgivet den 7. december 2012 af José Manuel Rubio, en kender af finere madlavning, og indeholder udvalgte eksempler på nationale og europæiske retter.

Hos restaurant Acánthum står »Mojama de Isla Cristina« på menuen som en af dens yndlingsforretter.

På menukortet hos restaurant Casa Machaquito står »Mojama de Isla Cristina« på tilsvarende vis angivet som et af lokalområdets gastronomiske produkter.

Restaurant La Mirta på Hotel Eurostar Tartessos har en omfattende menu på internettet, hvor »Mojama de Isla Cristina« figurerer blandt to andre berømte produkter fra Huelva-provinsen: rejer og skinke.

I fødevarehåndbogen »Gruta« optræder »Mojama de Isla Cristina« ligeledes med en omfattende beskrivelse, retningslinjer for produktionen og fødevarens fysiske kendetegn.

Hvad angår brugen af betegnelsen i almensproget, tales der i avisen ABC de Sevilla den 7. august 2000 om »... tiesos cual mojama de Barbate o de Isla Cristina« (fast som Mojama fra Barbate eller øen Cristina).

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i nærværende forordning)

Den fulde varespecifikation for betegnelsen findes på:

https://www.juntadeandalucia.es/export/drupaljda/Pliego_Isla_Cristina_modificado.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.