Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. . . .

af . . .

om ændring af forordning (EØF) nr. 805/68 om den fælles markedsordning for oksekød (96/C 125/16)

96/0068 (CNS)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43;

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

I artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 805/68 (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2417/95 (2), er det fastsat, at produktionsåret begynder den første mandag i april måned; erfaringerne viser, at produktionsåret bør begynde den 1. juli og slutte den 30. juni året efter;

i henhold til artikel 4c, stk. 3, og artikel 4k, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 805/68 har Kommissionen forelagt Rådet en rapport om situationen i oksekødssektoren, især om visse foranstaltninger, der blev indført ved den nye præmieordning, som blev introduceret ved reformen; nævnte forordning bør tilpasses i overensstemmelse med konklusionerne i rapporten;

efter artikel 4b, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 805/68 kan den særlige præmie ydes endnu engang, når dyret har nået en alder af 22 måneder; denne mulighed tilskynder visse producenter til at fortsætte opfedningen af deres ukastrerede handyr alene for at opnå en yderligere præmie; det har vist sig, at afsætningsmulighederne for de tunge slagtekroppe, der følger af denne praksis, er ret begrænsede, og følgen heraf er en uønsket forøgelse af de producerede oksekødsmængder; den særlige præmie for ukastrerede handyr bør derfor kun ydes en enkelt gang i disse dyrs liv, nemlig inden de når en alder af 22 måneder; denne foranstaltning bør ledsages af en forhøjelse af engangspræmien for at undgå, at producenterne rammes urimeligt hårdt økonomisk set;

den i artikel 4c i forordning (EØF) nr. 805/68 omhandlede sæsonpræmie har bevirket en mærkbar forøgelse af antallet af stude, der slagtes uden for den årlige indbindingsperiode; på grund af de naturgivne forhold og produktionsstrukturen er Irland og i mindre omfang Nordirland de regioner, der er mest berørt af slagtningernes sæsonfordeling, og ydelsen af præmien i en del af øen og ikke i en anden skaber derfor forstyrrelser på deres markeder og kan medføre en vis samhandel med dyr, der er uønsket af sundhedshensyn; når tærsklen for at opnå præmien ikke nås, er det dog hensigtsmæssigt at tillade, at de medlemsstater, der er berørt af sæsonfordelingen, fortsat yder denne præmie, men i så tilfælde for produktionssektorens egen regning mod en samtidig nedsættelse af den anden tranche af den særlige præmie; endelig kan man udlede af den nuværende forordning, at for at præmien kan udbetales, skal dyret slagtes i året efter det år, hvor den særlige præmie ydes, men da dette ikke er ønskeligt, bør henvisningen til det følgende år afskaffes; af alle disse årsager er det hensigtsmæssigt at opretholde sæsonpræmien, men visse aspekter af den bør forbedres;

omstruktureringen af oksekødsproduktionen i de nye tyske delstater er tilstrækkelig fremskredet til, at det ikke er nødvendigt med særlige foranstaltninger; der bør dog fastsættes visse tilpasningsforanstaltninger;

overgangsforanstaltninger, der muliggør en harmonisk overgang fra de tidligere bestemmelser til de nye bestemmelser i nærværende forordning, kan vise sig nødvendige, selv inden iværksættelsen af disse bestemmelser -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 805/68 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 4 affattes således:

»Artikel 4

Produktionsåret begynder for alle de i artikel 1 nævnte produkter den 1. juli og slutter den 30. juni året efter, medmindre Rådet på forslag af Kommissionen vedtager andet med kvalificeret flertal.«

2) Artikel 4b, stk. 2, affattes således:

»2. Præmien ydes højst:

a) en gang for hvert ukastreret handyr i alderen fra ti til 21 måneder eller

b) to gange for hver stud

- første gang, når studen er ti måneder gammel

- anden gang, efter at den har nået en alder af 22 måneder.

For at præmien kan udbetales, skal hvert dyr, der indgives ansøgning for, opfedes af producenten i en periode, der nærmere skal fastsættes.«

3) Artikel 4b, stk. 6, første punktum, affattes således:

»Præmien udgør for hvert præmieberettiget dyr:

- 108,7 ECU pr. stud

- 123,9 ECU pr. ukastreret handyr.«

4) Artikel 4c, stk. 1, affattes således:

»1. Når antallet af stude, der slagtes i løbet af perioden fra 1. september til 30. november i et år, i en medlemsstat overstiger 38 % af de samlede årlige slagtninger af stude, kan producenterne efter ansøgning få udbetalt en tillægspræmie oven i den særlige præmie, der ydes efter artikel 4b (sæsonpræmie).

Det afgøres på grundlag af de slagtninger, der er foretaget i løbet af det andet år inden det år, i hvilket det dyr, for hvilket præmien ydes, slagtes, om satsen på 38 % er overskredet.

Ved anvendelse af denne artikel betragtes Irlands og Nordirlands områder som et fælles område i forbindelse med beregningen af det i første afsnit omhandlede antal slagtninger og dermed udbetalingen af præmien.«

5) I artikel 4c, stk. 2, erstattes ordene »i det følgende år« hver gang de forekommer med ordene »i det pågældende år«.

6) Artikel 4c, stk. 3, affattes således:

»3. Hvis den i stk. 1 omhandlede sats ikke nås, kan de medlemsstater, hvis producenter tidligere har modtaget sæsonpræmien, og hvis antal producerede stude er højere end 60 % af det samlede antal producerede handyr, beslutte at yde denne præmie til en sats på 60 % af de beløb, der er fastsat i stk. 2.

I så tilfælde nedsættes anden tranche af den særlige præmie for stude, der ydes i denne medlemsstat efter artikel 4b, i et sådant omfang, at foranstaltningen bliver finansielt neutral i det samme regnskabsår. Nedsættelsen beregnes efter proceduren i artikel 27 inden den endelige udbetaling af præmiens anden tranche.

Ved anvendelse af denne foranstaltning betragtes Irlands og Nordirlands områder som et fælles område i forbindelse med beregningen af antallet af producerede handyr og dermed udbetalingen af præmien.«

7) Artikel 4k affattes således:

»Artikel 4k

For de nye tyske delstaters område gælder følgende:

1. Fra den 1. januar 1997 anvendes i dette område samme bestemmelser om præmieordninger som i den øvrige del af Fællesskabet, jf. dog de bestemmelser, der er fastsat i nærværende artikel.

2. Tyskland fastlægger for og meddeler hver producent hans individuelle loft for ammekopræmierettigheder, jf. artikel 4d, stk. 2, på grundlag af det antal dyr, som producenten har modtaget ammekopræmie for i 1996.

Når præmien for 1996 af naturlige årsager ikke er blevet udbetalt eller er blevet nedsat, kan det antal, der svarer til udbetalingerne i 1995, lægges til grund.

Er præmien for 1996 ikke blevet udbetalt eller er den blevet nedsat som følge af sanktioner, der er fastsat i denne forbindelse, lægges det antal, der blev konstateret ved den kontrol, der gav anledning til disse sanktioner, til grund.

3. Såfremt den samlede sum af præmierettigheder, der er tildelt producenter hvis bedrifter ligger i de nye tyske delstater, efter indførelsen af individuelle lofter er lavere end det regionale loft, der forinden var fastsat for dette område, ophæves saldoen over præmierettigheder bortset fra et antal præmierettigheder af det overskydende antal, som Tyskland tilføjer til den i artikel 4f, stk. 1, omhandlede nationale reserve, dog højst 3 % af den samlede sum af lofter, der er tildelt nævnte producenter. Den nye reserve vedrører hele det tyske område. Den samlede sum af præmierettigheder, der er tildelt producenterne i de nye tyske delstater, plus de 3 % til reserven må under ingen omstændigheder overstige det regionale loft på dette tidspunkt.

4. Kommissionen fastsætter eventuelle gennemførelsesbestemmelser til nærværende artikel efter proceduren i artikel 27.«

Artikel 2

Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 27 eventuelle foranstaltninger, der muliggør overgangen fra den tidligere ordning til de nye bestemmelser i nærværende forordning.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 1997 bortset fra:

- artikel 1, der anvendes fra den 1. juli 1996, og

- artikel 2, der anvendes fra ikrafttrædelsesdagen.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i . . .

På Rådets vegne

. . .

(1) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 24.

(2) EFT nr. L 248 af 14. 10. 1995, s. 39.