om ændring af afgørelse (EU) 2015/1814 for så vidt angår den mængde kvoter, der skal overføres til markedsstabilitetsreserven for Unionens ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner frem til 2030

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Meddelelsen om den europæiske grønne pagt lancerede en ny vækststrategi for EU, der sigter mod at omstille EU til et retfærdigt og velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi. Den bekræfter endnu engang Kommissionens ambition om at øge sine klimamål og gøre Europa til verdens første klimaneutrale kontinent inden 2050. Meddelelsen har desuden til formål at beskytte borgernes sundhed og trivsel mod miljørelaterede trusler og konsekvenser. Nødvendigheden og værdien af den europæiske grønne pagt er vokset yderligere som følge af covid-19-pandemiens meget alvorlige konsekvenser for EU-borgernes sundhed, leve- og arbejdsvilkår og trivsel.

Klimaændringerne er en presserende udfordring. I overensstemmelse med de videnskabelige resultater i særrapporten fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) gælder det om at opnå global CO2-neutralitet omkring 2050 og neutralitet for alle andre drivhusgasser så hurtigt som muligt senere i århundredet. Som følge af denne presserende udfordring må EU intensivere sin indsats og udvise globalt lederskab ved at blive klimaneutral senest i 2050. Dette formål fremgår af meddelelsen "En ren planet for alle" — En europæisk strategisk og langsigtet vision for en fremgangsrig, moderne, konkurrencedygtig og klimaneutral økonomi".

På grundlag af strategien for den europæiske grønne pagt og en omfattende konsekvensanalyse foreslog Kommissionen i sin meddelelse fra september 2020 om Styrkelse af Europas klimaambitioner for 2030 ("2030-klimaplanen") at hæve EU's ambitionsniveau og fremlægge en omfattende plan for at øge Den Europæiske Unions bindende mål for 2030 til en nettoemissionsreduktion på mindst 55 % på en ansvarlig måde. Ved at forhøje 2030-ambitionen nu kan det bidrage til at give politiske beslutningstagere og investorer vished, så de beslutninger, der træffes i de kommende år, ikke fastlåser emissionsniveauer, der er uforenelige med EU's mål om at være klimaneutrale inden 2050. 2030-målet er i overensstemmelse med Parisaftalens mål om at holde den globale temperaturstigning et godt stykke under 2 °C og fortsætte bestræbelserne på at holde den på 1,5 °C.

Det Europæiske Råd godkendte det nye bindende EU-mål for 2030 på sit møde i december 2020. Det opfordrede også Kommissionen til "at vurdere, hvordan alle økonomiske sektorer bedst kan bidrage til 2030-målet, og til at fremsætte de nødvendige forslag ledsaget af en tilbundsgående undersøgelse af de miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger på medlemsstatsniveau, idet der tages hensyn til nationale energi- og klimaplaner, og den eksisterende fleksibilitet tages op til revision".

Den europæiske klimalov vil i den forbindelse som aftalt med medlovgiverne gøre EU's mål om klimaneutralitet juridisk bindende og hæve 2030-ambitionen ved at fastsætte et mål om en nettoemissionsreduktion på mindst 55 % senest i 2030 i forhold til 1990.

For at følge den kurs, der foreslås i den europæiske klimalov, og opfylde dette øgede ambitionsniveau for 2030 har Kommissionen evalueret den gældende klima- og energilovgivning, som kun forventes at reducere drivhusgasemissionerne med 40 % inden 2030 og med 60 % inden 2050. Denne "Fit for 55"-lovgivningspakke, som er bebudet i 2030-klimaplanen, er den mest omfattende byggesten i bestræbelserne på at gennemføre det ambitiøse nye 2030-klimamål, som alle økonomiske sektorer og politikker må bidrage til.

Som led i denne pakke skal Kommissionen øge miljøbidraget fra EU's emissionshandelssystem (EU ETS) ved at ændre Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (direktivet om EU's emissionshandelssystem) på en måde, der står i rimeligt forhold til det overordnede mål. Der er desuden behov for investeringer uden fortilfælde på kort sigt for at overvinde covid-19-krisens negative indvirkning på arbejdspladser, indtægter og virksomheder, herunder i de sektorer, der er omfattet af EU's emissionshandelssystem.

For at afhjælpe den strukturelle ubalance mellem udbud og efterspørgsel med hensyn til kvoter på markedet og forbedre EU's emissionshandelssystems modstandsdygtighed over for store pludselige forandringer blev der gennem Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2015/1814 (afgørelsen om markedsstabilitetsreserven) oprettet en markedsstabilitetsreserve i 2018. Markedsstabilitetsreserven har været i kraft siden juli 2019.

Reserven fungerer således, at den udløser en justering af de årlige auktionsmængder. For så vidt muligt at sikre forudsigeligheden fastsættes der gennem afgørelse (EU) 2015/1814 om markedsstabilitetsreserven klare regler for overførsel af kvoter til reserven og frigivelse af kvoter herfra.

Disse regler blev ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/410. Direktiv (EU) 2018/410 forårsagede indtil 2023 en fordobling af tilførselsraten (den andel af den samlede mængde kvoter i omsætning (TNAC), der overføres til reserven) fra 12 % til 24 % samt af den minimumsmængde, der skal overføres til reserven, fra 100 til 200 mio. kvoter.

Det skal bemærkes, at den mindste mængde kvoter, der skal overføres til reserven, indirekte afgør, hvilket minimum af kvoter der skal til for, at der tilføres kvoter til reserven (dvs. reservens øvre tærskel). TNAC skal være på mindst 833 mio. kvoter, så hvis niveauet når 12 % af denne mængde, overføres der mindst 100 mio. kvoter til reserven. Dette minimumsbeløb blev fordoblet sammen med fordoblingen af tilførselsandelen, således at reservens øvre tærskel forblev uændret (24 % af 833 er 200).

Ændringerne af EU's emissionshandelssystem med henblik på at øge ambitionsniveauet for 2030 samt virkningen af eksterne faktorer såsom covid-19 eller nationale foranstaltninger som f.eks. udfasning af kul betyder, at det er vigtigt, at de grundlæggende regler for markedsstabilitetsreserven fortsat kan tackle strukturelle ubalancer mellem udbud og efterspørgsel i hele årtiet. Artikel 3 i afgørelsen om markedsstabilitetsreserven pålægger desuden Kommissionen at undersøge, hvordan markedsstabilitetsreserven fungerer senest tre år efter dens idriftsættelse ud fra en analyse af, om det europæiske kvotemarked fungerer korrekt. Der skal ved evalueringen lægges særlig vægt på markedsstabilitetsreservens vigtigste numeriske parametre og reglen om ugyldiggørelse, og der skal ses på reservens indvirkning på vækst, beskæftigelse, Unionens industrielle konkurrenceevne og risikoen for kulstoflækage.

Den analyse, der blev foretaget i konsekvensanalysen i forbindelse med evalueringen, viser, at markedsstabilitetsreserven bør tilpasses den nye politik og markedsforholdene samt pludselige forandringer. Den viste også, at markedsstabilitetsreserven bør omfatte udbud og efterspørgsel fra luftfarten. Et andet punkt, der fremgik af analysen, var, at tilførslen er udsat for en tærskelvirkning, som bør korrigeres.

Evalueringen af disse elementer bør overvejes sammen med virkningerne for markedsstabiliteten for at øge ambitionerne for EU's emissionshandelssystem. Som følge heraf gennemføres denne som led i forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktivet om EU's emissionshandelssystem og afgørelsen om markedsstabilitetsreserven for at styrke EU's emissionshandelssystem.

I henhold til artikel 1, stk. 5, i afgørelsen om markedsstabilitetsreserven sættes tilførselsraten tilbage til 12 % efter 2023. Hvis markedsstabilitetsreservens parametre ikke justeres korrekt og rettidigt, risikerer dette at føre til en potentielt skadelig forøgelse af overskuddet. Videreførelsen af de nuværende parametre for markedsstabilitetsreserven som fastsat i direktiv (EU) 2018/410 (tilførselsrate på 24 % og minimumsmængde på 200 mio. kvoter, der skal overføres til reserven) bør derfor vedtages uafhængigt af den generelle evaluering af EU's emissionshandelssystem som led i "Fit for 55"-pakken for at sikre forudsigelighed på markedet.

Som følge heraf bør afgørelsen om markedsstabilitetsreserven ændres for at foretage denne vigtige tilpasning med henblik på at opretholde et velfungerende og ambitiøst emissionshandelssystem.