Regionsudvalgets udtalelse om:

- »Kommissionens meddelelse om et EU-handlingsprogram om forebyggelse af ulykker inden for rammerne af indsatsen på folkesundhedsområdet«, og - »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om vedtagelse af et EU-handlingsprogram om forebyggelse af ulykker inden for rammerne af indsatsen på folkesundhedsområdet« (97/C 379/09)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Kommissionens meddelelse og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning [KOM(97) 178 endelig udg.- 97/0132 (COD)] (),

under henvisning til Rådets beslutning af 6. juni 1997 om i henhold til artikel 129 og artikel 198 C, stk. 1, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse,

under henvisning til sin beslutning af 8. marts 1996 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 8 »Økonomisk og Social Samhørighed, Sociale og Arbejdsmarkedspolitiske Spørgsmål og Sundhedsvæsen«,

under henvisning til forslaget til udtalelse (CdR 456/96 rev. 2) vedtaget af Underudvalg 8, den 23. juni 1997 (ordfører: Bengt Mollstedt) -

på den 19. plenarforsamling den 17.-18. september 1997 (mødet den 18. september) vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

Regionsudvalget har med stor interesse undersøgt EU's handlingsprogram for forebyggelse af ulykker. Kommissionen beskæftiger sig med skader, forebyggelse af skader og de forskellige tilknyttede aktiviteter i EU. Efter at have fastslået problemets omfang, de forskellige typer skader og ulykker og målgrupperne (risikogrupper og risikobetonede omgivelser) fokuserer meddelelsen på de områder, hvor der bør gøres en indsats. Der udpeges fem aktionsområder:

a) ulykker, der rammer børn i hjemmet, i fritiden og i skolen;

b) ulykker, der rammer unge i hjemmet og i fritiden;

c) ulykker, der rammer ældre i hjemmet og i fritiden;

d) selvmord;

e) systemer for forebyggelse af ulykker.

2. Generelle bemærkninger til meddelelsen

2.1. I meddelelsen lægges der op til et program for forebyggelse af ulykker, men det anføres ikke tilstrækkelig tydeligt, hvad der begrunder en EU-indsats på dette område, selv om der i forslaget til beslutning fremføres en række vigtige argumenter.

2.2. Meddelelsen er logisk bygget op, og fremstillingen er videnskabeligt funderet. Imidlertid anskues problemerne hovedsageligt under en national synsvinkel. En betydelig del af den konkrete indsats foregår på regionalt og lokalt niveau, hvilket bør bemærkes. Der tænkes her f.eks. på forebyggelse af ulykker på kommunale legepladser, færdselsundervisning i kommunale skoler, lokale instansers forebyggelse af ulykker i hjemmet for ældre, forebyggelse af selvmord forestået af regionale hospitaler osv.

2.3. Meddelelsen omhandler alle EU-aktiviteter, hvor forebyggelse af skader spiller en rolle. På visse områder som f.eks. levnedsmiddelhygiejne og sikkerhed på arbejdspladsen kommer meddelelsen ind på områder, der ikke har med egentlige ulykker at gøre. Det er imidlertid særdeles vigtigt, at der på dette område knyttes an til andre fælles programmer og politikker såsom levnedsmiddelhygiejne og sikkerhed på arbejdspladsen, da alle foranstaltninger eller forsømmelser på disse områder kan risikere at få tragiske følger.

2.4. Regionsudvalget konstaterer med stor tilfredshed, at dobbeltarbejde søges undgået. Forebyggelsesarbejdet involverer mange nationale, regionale og lokale instanser og ikke-statslige organisationer, hvilket tages i betragtning i kommissionsdokumentet. Imidlertid bør de lokale og regionale myndigheders aktiviteter og ansvar defineres tydeligere. Der findes allerede forskellige samarbejdsfora (WHO osv.), men forebyggelsesprogrammet ville være tjent med flere.

2.5. Den foreslåede forbedring af kvaliteten af data om ulykker er et positivt skridt. Regionsudvalget er imidlertid af den opfattelse, at alle typer ulykker bør registreres i hospitalernes skadestuejournaler og primærsundhedscentre, idet ingen aldersgruppe eller type ulykke - f.eks. selvmord, voldsskader eller arbejdsbetingede ulykkesskader - bør udelades. Derved vil den epidemiologiske viden blive styrket. Regionsudvalget finder endvidere i overensstemmelse med sin rapport om programmet vedrørende sundhedsindikatorer, at denne dataindsamling bør foregå som led i og i forbindelse med programmet vedrørende sundhedsindikatorer.

2.6. Regionsudvalget er enig i vurderingen af, hvor aktiviteterne på nationalt og/eller lokalt/regionalt niveau er utilstrækkelige, og bifalder Kommissionens udvælgelse af områder for indsats på EU-plan.

2.7. Målgrupperne er veldefinerede, og Regionsudvalget støtter de første fire af de foreslåede aktionsområder. De lokalt indhøstede erfaringer viser, at det er meget vigtigt, at der sørges for forebyggelse af ulykker, der rammer børn og unge. Regionerne, der ofte har ansvaret for sundhedsydelser, vil med fornøjelse støtte den indsats, der lægges op til med hensyn til forebyggelse af selvmord og beskyttelse af ældre. På visse områder er selv lokale områder (under kommuneniveauet) involveret i forebyggelsen af ulykker og selvmord.

2.8. Også det femte aktionsområde, forbedring af systemet for forebyggelse af ulykker, er acceptabelt set fra Regionsudvalgets side. Dette område omfatter dataindsamling, epidemiologi og Kommissionens rapport om sundhedsindikatorer samt de metodologiske aspekter af forebyggelsesarbejdet. Regionsudvalget støttede rapporten om sundhedsindikatorer, og i tråd med tidligere udtalelser kunne det femte aktionsområde benævnes »styring af forebyggelsen af ulykker«. Koordineringen mellem de forskellige eksisterende programmer (færdselssikkerhed, sikkerhed på arbejdspladsen osv.) og programmet vedrørende sundhedsindikatorer bør endvidere diskuteres yderligere og præciseres.

2.9. I handlingsprogrammet har man af gode grunde begrænset sig til fem aktionsområder. Regionsudvalget foreslår, at man for at undgå, at programmet kommer til at fremstå som en opsplitning af EU's indsats, hvor der ikke tages hensyn til de gennemgående og underliggende ulykkesfaktorer, i forbindelse med programmet nedsætter en tværfaglig ekspertgruppe, som kan bidrage med viden fra andre fagområder og samfundssektorer. Denne gruppe kunne give Kommissionen et grundlag for fastlæggelse af den fremtidige politik med hensyn til ulykker og sørge for, at forebyggelsen af ulykker anskues i et tværfagligt perspektiv.

2.10. Sundhedspolitisk er der en sammenhæng mellem færdselsulykker og alkohol, der bør undersøges nærmere. Regionsudvalget foreslår, at der foretages en særlig undersøgelse af sammenhængen mellem færdselsulykker og alkohol. Undersøgelsen kunne danne grundlag for et initiativ fra Kommissionens side vedrørende udveksling af erfaringer og mulige forebyggende foranstaltninger med hensyn til færdsel og alkohol. En sådan undersøgelse af sammenhængen mellem færdselsulykker og alkohol kunne gennemføres i forbindelse med programmet om ulykker, programmet vedrørende oplysning om folkesundhed eller et forskningsprogram. Endvidere er der en forbindelse mellem voldsrelaterede ulykker og alkohol, hvilket peger på et behov for en undersøgelse. I denne undersøgelse bør der tages hensyn til syntetisk narkotika, da stigningen i forbruget heraf har gjort disse stoffer til en af hovedårsagerne til trafikulykker.

2.11. De arbejdsmetoder, der diskuteres i meddelelsen, er klart defineret, men kan kun give resultat, hvis der foregår et samarbejde navnlig mellem de lokale myndigheder. Forebyggelse hænger meget ofte sammen med ændringer i den enkeltes adfærd (forældres opdragelse af deres børn, trafikadfærd, fysisk træning af ældre for at forhindre knoglebrud), og de bedste resultater vil blive opnået, hvis indsatsen gøres af de instanser, der er tættest på borgeren.

2.12. Kommissionen fastslår, at passive forebyggelsesforanstaltninger er bedre end aktive. Dette er rigtigt, når det drejer sig om sikkerhedsseler og airbags i biler, motorcykelhjelme, automatiske låse i tog osv. Imidlertid er virkeligheden mere sammensat, når det drejer sig om menneskelig adfærd, f.eks. børns opdragelse, svømmeundervisning, kontrol med psykiske depressioner osv. Det er sjældent, at der kun er én måde at forebygge ulykker på.

3. Særlige bemærkninger til forslaget

3.1. Regionsudvalget understreger, at der ikke må finde overlapning sted i arbejdet. Samarbejde med organisationer såsom WHO, Røde Kors (både internationalt og lokalt), kirker osv. skal have en mere fremtrædende placering. Endvidere bør opmærksomheden i højere grad rettes mod koordineringen mellem EU's forskellige sundhedsprogrammer. Regionsudvalget foreslår, at de forskellige sundhedsprogrammer koordineres og administreres af et uafhængigt »sundhedsobservatorium«.

3.2. Artikel 3

Det budget på 1,3 mio. ecu, der er afsat for 1999, synes passende, men for de efterfølgende fire år er der behov for betydeligt flere midler, selv om samordning med andre programmer kan føre til besparelser.

3.3. Artikel 5

Der lægges op til, at den rådgivende komité skal bestå af repræsentanter for hver medlemsstat. Da en stor del af arbejdet vil blive baseret på lokale og regionale aktiviteter, bør det henstilles til medlemsstaterne, at mindst én af deres repræsentanter kommer fra det lokale eller det regionale niveau. Det synes mere relevant at have eksperter snarere end folkevalgte politikere i den rådgivende komité.

3.4. Artikel 6

3.4.1. Det er vigtigt med internationalt samarbejde, men Regionsudvalget understreger, at der skal tages hensyn til kulturelt betingede forskelle, når der leveres vejledning og fremlægges detaljerede programmer. Navnlig kan holdningen til risikotagning være kulturelt bestemt.

3.5. Bilag

Det arbejdsområde, der i bilaget er opført som nummer III, bør i stedet benævnes f.eks. »Administration af ulykkesforebyggende foranstaltninger«.

3.5.1. Punkterne dækker de vigtigste problemstillinger. Imidlertid er det i mange tilfælde vigtigt at nævne almindelig sundhedsfremme. I forbindelse med selvmord er det vigtigt at se på narkotika- og alkoholmisbrug, for at undgå knoglebrud blandt ældre er det vigtigt, at ældre får rørt deres muskler, ernæringen har betydning for knoglestrukturen osv.

3.5.2. Når det drejer sig om oplysningskampagner, er det vigtigt, at de tilrettelægges og gennemføres på nationalt og regionalt plan, således at der kan tages hensyn til forskelle af kulturel eller anden art mellem de forskellige regioner og medlemsstater. Subsidiaritetsprincippet er lige så relevant her som på alle andre områder.

3.5.3. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at de arbejdsmetoder, der foreslås i programmet, er godt afvejede. En vigtig arbejdsmetode ligger i afholdelsen af seminarer og konferencer, hvor eksperter og lokal- og regional politikere kan udveksle information, ideer og synspunkter. Især er forslaget om at organisere informationsudveksling gennem databaser fint. Ved at benytte moderne informationsteknologi opnår man på en økonomisk rationel måde at støtte den nationale og regionale indsats for forebyggelse af ulykker, og der eksisterer allerede sådanne databaser.

3.5.4. Regionsudvalget er skeptisk med hensyn til gennemførelse af kortsigtede kampagner, konkurrencer mv. Forebyggelse af ulykker er et langsigtet projekt, og indsatsen bør være permanent snarere end baseret på tidsbegrænsede kampagner.

3.5.5. Det femte aktionsområde (systemer for forebyggelse af ulykker) bør defineres bedre, og der skal refereres til koordinering mellem EU's forskellige programmer og med sundhedsobservatoriet.

4. Konklusion

Regionsudvalget bakker op om det af Kommissionen foreslåede program til forebyggelse af ulykker og bemærker følgende:

- programmets indsatsområder er velvalgte;

- der bør i forbindelse med programmet nedsættes en tværfaglig ekspertgruppe, som kan bidrage med viden fra andre fagområder og samfundssektorer;

- der bør foretages en særlig undersøgelse af sammenhængen mellem færdselsulykker og indtagelse af fx alkohol, narkotika og medicin samt mulige forebyggende foranstaltninger;

- samarbejdet med de lokale og regionale myndigheder er af afgørende betydning;

- der redegøres udmærket for metoderne, men dokumentet ville vinde ved en mere grundig diskussion af spørgsmålet om aktiv over for passiv forebyggelse;

- koordinering af forskellige forebyggelsesområder inden for EU er et vigtigt led i styringen af forebyggelsen af ulykker, ligesom der bør oprettes et uafhængigt sekretariat (»sundhedsobservatorium«), hvorfor budgettet bør omlægges;

- der bør indføres EF-regler for det maksimale alkoholindhold i blodet;

- der bør foreslås EF-regler for syntetisk narkotika, så det fastslås, hvilke stoffer der skal tages i betragtning og det tilladte maksimum heraf.

Bruxelles, den 17. september 1997.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget

() EFT C 202 af 2. 7. 1997, s. 20.