•Konsekvensanalyse

•Grundlæggende rettigheder

4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

5.ANDRE FORHOLD

•Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering

•Forklarende dokumenter (for direktiver)

•Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget

Som nævnt tidligere er formålet med det foreliggende forslag at fastsætte midlertidige foranstaltninger til regulering af lufttransport mellem Unionen og Det Forenede Kongerige efter udløbet af overgangsperioden i det tilfælde, at der ikke kan indgås en aftale på området (artikel 1). Disse foranstaltninger har til hensigt at opretholde basale forbindelser i en overgangsperiode, indtil en sådan aftale kan indgås (artikel 14).

Den foreslåede forordning indeholder først og fremmest bestemmelser (artikel 3) om en ensidig indrømmelse af første, anden, tredje og fjerde frihedsrettighed til Det Forenede Kongeriges luftfartsselskaber, således at disse fortsat kan overflyve Unionens territorium, foretage tekniske mellemlandinger på Unionens territorium og beflyve direkte ruter mellem de respektive territorier. Der skelnes hverken mellem passager- og luftfragtoperationer eller mellem rute- og charterflyvning. Det Forenede Kongeriges luftfartsselskaber vil også få mulighed for (artikel 4) at udøve disse tjenester ved hjælp af fælles rutenumre eller aftaler om reservering af kapacitet og indgå leasingaftaler på strenge betingelser (artikel 5), men andre gængse operationelle fleksibilitetsordninger (såsom omstigning (change of gauge) eller betjening af flere destinationer på samme rute (co-terminalisation)) er ikke taget med.

De rettigheder, som indrømmes Det Forenede Kongeriges luftfartsselskaber, gælder med forbehold af gensidighedsprincippet, og i den foreslåede forordning (artikel 6) fastsættes derfor en mekanisme med henblik på at sikre, at EU-luftfartsselskabers rettigheder i Det Forenede Kongerige forbliver ækvivalente med de rettigheder, som indrømmes UK-luftfartsselskaber i henhold til den foreslåede forordning. Er dette ikke tilfældet, er Kommissionen beføjet til at vedtage de nødvendige foranstaltninger for at rette op på situationen med gennemførelsesretsakter, herunder begrænsning eller tilbagetrækning af Det Forenede Kongeriges luftfartsselskabers tilladelser til at operere. Kommissionens vurdering af ækvivalensniveauet og vedtagelse af afhjælpende foranstaltninger er ikke udelukkende koblet til en stringent, formel overensstemmelse mellem de to retsordener; dette skyldes de markante forskelle mellem de respektive markeder og hensynet til at undgå en ren gensidighedstilgang — denne kunne i sidste instans stride imod Unionens interesser.

I tråd med, hvad Unionen tilstræber i alle sine lufttrafikaftaler, fastsættes der i den foreslåede forordning, selv om den tilsigter midlertidigt at sikre basale forbindelser, en fleksibel mekanisme med henblik på at sikre, at EU-luftfartsselskaberne gives rimelige og lige muligheder for at konkurrere med Det Forenede Kongeriges luftfartsselskaber, efter at Det Forenede Kongerige ikke længere er bundet af EU-retten. Lige konkurrencevilkår selv efter udløbet af overgangsperioden forudsætter, at Det Forenede Kongerige fortsat anvender tilstrækkeligt høje standarder på lufttransportområdet i henseende til: fair konkurrence, herunder regulering af karteller, misbrug af dominerende stilling og fusioner, forbud mod uberettiget statsstøtte, beskyttelse af arbejdstagere, beskyttelse af miljøet, flyvesikkerhed og luftfartssikkerhed. Det må endvidere sikres, at EU-luftfartsselskaber hverken retligt eller faktisk forskelsbehandles i Det Forenede Kongerige. Ved den foreslåede forordning pålægges Kommissionen derfor (artikel 7) at overvåge konkurrencevilkårene mellem Unionens og Det Forenede Kongeriges luftfartsselskaber, og den er beføjet til at vedtage de nødvendige foranstaltninger ved gennemførelsesretsakter for at sikre, at sådanne vilkår til stadig er rimelige.

Der oprettes procedurer, som er nødvendige for at sætte medlemsstaterne i stand til at verificere, om luftfartsselskaber, luftfartøjer og besætninger, der beflyver deres territorier i henhold til denne forordning, har licenser eller certifikater udstedt af Det Forenede Kongerige i henhold til internationalt anerkendte sikkerhedsstandarder, at al relevant national lovgivning og EU-lovgivning efterleves, og at de indrømmede rettigheder ikke overskrides (artikel 8-11).

Der indføres en udtrykkelig bestemmelse om, at medlemsstaterne hverken må forhandle eller indgå bilaterale lufttrafikaftaler med Det Forenede Kongerige om anliggender, der henhører under denne forordnings anvendelsesområde, og at de ikke på anden vis må indrømme UK-luftfartsselskaber andre luftfartsrelaterede rettigheder end dem, som indrømmes ved denne forordning (artikel 3). De respektive kompetente myndigheder vil dog naturligvis kunne samarbejde, hvis dette er nødvendigt af hensyn til en vellykket gennemførelse af forordningen (artikel 12), for derigennem mindst muligt at forstyrre lufttrafikken, som fortsat vil skulle forvaltes under deres ledelse efter udløbet af overgangsperioden.