Forslag til Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EF) om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (95/C 260/06) KOM(95) 335 endelig udg. - 95/0182(COD)

(Forelagt af Kommissionen den 18. juli 1995)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 28, 100 A og 113,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,

i henhold til fremgangsmåden i artikel 189 B i traktaten, og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, omfatter Fællesskabets toldområde bl.a. Ålandsøerne, forudsat at der afgives en erklæring i overensstemmelse med artikel 227, stk. 5, i traktaten; da denne betingelse nu er opfyldt, og de nævnte øer udgør en integrerende del af Republikken Finland, bør teksten præciseres;

ved interimsaftalen om handel og toldunion mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken San Marino (2) af 27. november 1992 er det fastlagt, hvilke områder den gælder for; San Marinos område kan derfor ikke anses for at udgøre en del af Fællesskabets toldområde;

ved den aftale om landbrug, der er indgået som led i Uruguay-runden, er landbrugsimportafgifterne blevet afskaffet;

det bør sikres i alle tilfælde, at varer, der er fremstillet af ikke-fællesskabsvarer under en suspensionsprocedure, ikke integreres i Fællesskabets økonomi, uden at der betales importafgifter, også selv om de pågældende varer har opnået status som fællesskabsvarer; definitionen af fællesskabsvarer bør derfor tilpasses; desuden bør sådanne varer undergives samme suspensionsprocedure som de varer, de er fremstillet af;

i den aftale om oprindelsesregler, der er indgået som led i Uruguay-runden, er det bestemt, at de kontraherende parter udsteder vurderinger af varers opridelsestatus til enhver person med berettiget anledning;

visse varer er undergivet importafgifter, der er fastsat i ecu; for at hindre omlægninger i handelen bør disse afgiftsbeløb fastsat i ecu omregnes til national valuta efter kurser, der gælder for kortere perioder;

i andre tilfælde, hvor der efter toldforskrifterne er fastsat beløb i ecu, viser det sig at være nødvendigt at indføre mere smidige regler for omregningen af de nævnte beløb til national valuta;

for at kunne forberede toldformaliteterne bør de erhvervsdrivende have mulighed for at besigtige varerne ikke blot i forbindelse med direkte indførsel, men også når en ekstern forsendelsesprocedure ophører;

ved Rådets afgørelse 93/329/EØF af 15. marts 1993 om indgåelse af konventionen om midlertidig indførsel og accept af tillæggene hertil (3) godkendte Fællesskabet konventionen om midlertidig indførsel, som blev forhandlet i Toldsamarbejdsrådet og udfærdiget i Istanbul den 26. juni 1990; dermed kan ATA-carnetet også anvendes i henhold til denne konvention;

i forbindelse med proceduren for aktiv forædling - tilbagebetalingsordningen - bør muligheden for tilbagebetaling udvides til i visse tilfælde at omfatte varer i uforandret stand; hvis der som led i ordningen er indrømmet godtgørelse af importafgifterne, bør det dog, i lighed med hvad der gælder under suspensionsordningen, være muligt at lade varerne overgå til fri omsætning på et senere tidspunkt, uden at der skal foreligge en særlig tilladelse;

det forekommer ikke nødvendigt i alle tilfælde at kræve meddelelse om genudførsel af varer, der tidligere er indført i Fællesskabets toldområde;

hvis fællesskabsforskrifterne hjemler en fritagelse for import- eller eksportafgifter, skal denne fritagelse kunne anvendes i hvert enkelt tilfælde, undtagen hvad angår de betingelser, hvorunder skylden er opstået; konstateres det i en sådan situation, at de toldmæssige procedureregler ikke er overholdt, synes en anvendelse af den normale afgift ikke at være et egnet sanktionsmiddel;

når det efter lovgivningen skyldige beløb i visse tilfælde endnu ikke kan beregnes nøjagtigt, kan forældelsesfristen på tre år føre til, at en efterfølgende opkrævning ikke kan gennemføres; i en sådan situation bør der i tide foretages en bogføring af det sandsynlige skyldige beløb;

de tilfælde, hvor der kan indrømmes udsættelse med hensyn til debitors forpligtelse til at betale afgifter, bør fastlægges mere præcist;

toldskyld bør ophøre, hver gang en toldangivelse erklæres ugyldig; sådanne tilfælde er ikke begrænset til de tilfælde, der er fastsat i EF-toldkodeksens artikel 66;

artikel 3, stk. 3, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2726/90 af 17. september 1990 om fællesskabsforsendelse (4) er blevet irrelevant;

visse bestemmelser vedrørende Rådets forordning (EØF) nr. 3925/91 af 19. december 1991 om afskaffelse af kontrol og formaliteter gældende for håndbagage og indchecket bagage tilhørende personer, der foretager en flyvning inden for Fælesskabet, samt for bagage tilhørende personer, der foretager en overfart ad søvejen inden for Fællesskabet (5), er optaget i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (6); disse bestemmelser i forordning (EØF) nr. 3925/91 overlapper således gennemførelsesbestemmelserne til toldkodeksen og bør defor ophæves -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 2913/92 foretages følgende ændringer:

1) I artikel 3 foretages følgende ændringer:

a) stk. 1 ændres således:

- femte led affattes således:

»- Den Franske Republiks område, med undtagelse af de oversøiske territorier og St. Pierre og Miquelon samt Mayotte«

- trettende led affattes således:

»Republikken Finlands område«

b) stk. 2 affattes således:

»2. Fyrstendømmet Monacos område, således som det er fastlagt i den toldkonvention, der blev undertegnet i Paris den 18. maj 1963 (Journal officiel de la république française af 27. september 1963, s. 8679), anses i overensstemmelse med den konvention, der gælder for det, som hørende til Fællesskabets toldområde, uanset at det er beliggende uden for Den Franske Republiks område.«

2. I artikel 4 foretages følgende ændringer:

a) nr. 5, sidste sætningsled, affattes således:

»- . . .; dette udtryk omfatter bl.a. en bindende oplysning efter artikel 12«

b) nr. 7, første led, affattes således:

»- fuldt ud er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde på de i artikel 23 omhandlede betingelser uden tilførsel af varer indført fra lande eller områder, der ikke indgår i Fællesskabets toldområde, medmindre det drejer sig om varer, der er fremstillet af varer under en suspensionsprocedure«

c) i nr. 10, andet led, udgår ordene »landbrugsafgifter og andre«

d) i nr. 11, andet led, udgår ordene »landbrugsafgifter og andre«.

3) Artikel 12 affattes således:

»Artikel 12

1. Toldmyndighederne meddeler bindende tariferings- eller oprindelsesoplysninger efter skriftlig anmodning og efter regler, der fastsættes efter udvalgsproceduren.

2. Bindende tariferings- eller oprindelsesoplysninger forpligter kun toldmyndighederne over for modtageren, for så vidt angår tarifering af en vare eller bestemmelse af en vares oprindelsestatus.

Bindende tariferings- eller oprindelsesoplysninger forpligter kun toldmyndighederne for de varer, for hvilke toldformaliteterne - for så vidt angår formaliteterne i henhold til artikel 22, litra b), og artikel 27 - opfyldes efter tidspunktet for meddelelsen af oplysningerne.

3. Modtageren skal kunne godtgøre, at der på alle måder er overensstemmelse:

- for så vidt angår en tariferingsoplysning: mellem den angivne vare og den i oplysningen beskrevne vare

- for så vidt angår en oprindelsesoplysning: mellem på den ene side den pågældende vare og de omstændigheder, der er bestemmende for erhvervelsen af oprindelsesstatus, og på den anden side de varer og de omstændigheder, der er beskrevet i oplysningen.

4. En bindende tariferingsoplysning er gyldig i seks år og en bindende oprindelsesoplysning i tre år regnet fra dens meddelelse. Uanset artikel 8 annulleres den, hvis den bygger på urigtige eller ufuldstændige oplysninger fra ansøgeren.

5. Bindende oplysninger ophører med at være gyldige efter følgende regler:

A) En tariferingsoplysning ophører med at være gyldig, når den:

a) efter vedtagelsen af en forordning ikke er i verensstemmelse med de således fastsatte retsregler

b) ikke længere er forenelig med fortolkningen af en af de i artikel 20, stk. 6, omhandlede nomenklaturer:

- på fællesskabsplan ved en ændring af de forklarende bemærkninger til den kombinerede nomenklatur eller ved en dom afsagt af Domstolen for De Europæiske Fællesskaber

- på internationalt plan ved en tariferingsudtalelse eller ved en ændring af de forklarende bemærkninger til nomenklaturen i det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, der er vedtaget af Toldsamarbejdsrådet

c) tilbagekaldes eller ændres i overensstemmelse med artikel 9, forudsat at denne tilbagekaldelse eller ændring meddeles modtageren.

Den dato, på hvilken den bindende oplysning ophører med at være gyldig i de i litra a) og b) omhandlede tilfælde, er datoen for offentliggørelsen af de nævnte foranstaltninger eller, for så vidt angår internationale foranstaltninger, datoen for offentliggørelsen af en meddelelse fra Kommissionen i C-udgaven af De Europæiske Fællesskabers Tidende.

B) En oprindelsesoplysning ophører med at være gyldig, når den:

a) efter vedtagelsen af en forordning eller af en aftale indgået af Fællesskabet ikke er i overensstemmelse med de således fastsatte retsregler

b) ikke længere er forenelig:

- på fællesskabsplan med de forklarende bemærkninger og de udtalelser, der er vedtaget til fortolkning af bestemmelserne, eller med en dom afsagt af Domstolen for De Europæiske Fællesskaber

- på internationalt plan med den aftale om oprindelsesregler, der er udarbejdet i WTO's regi, eller med de forklarende bemærkninger eller udtalelser om oprindelse, der er vedtaget til fortolkning af denne aftale

c) tilbagekaldes eller ændres i overensstemmelse med artikel 9, forudsat at det på forhånd meddeles modtageren.

Den dato, på hvilken den bindende oplysning ophører med at være gyldig i de i litra a) og b) omhandlede tilfælde, er den dato, der angives ved offentliggørelsen af de ovennævnte foranstaltninger, eller, hvad angår visse af de internationale foranstaltninger, den dato, som er angivet i meddelelsen fra Kommissionen i C-udgaven af De Europæiske Fællesskabers Tidende.

6. Modtageren af en bindende oplysning, der i henhold til stk. 5, litra A), b) eller c), eller litra B), b) eller c), ophører med at være gyldig, kan fortsat anvende den i en periode på seks måneder efter tidspunktet for denne offentliggørelse eller meddelelse, når han på grundlag af den bindende oplysning før vedtagelsen af de pågældende foranstaltinger gennem en bindende og endelig kontrakt har forpligtet sig til køb eller salg af den pågældende vare. Er der tale om produkter, for hvilke der ved opfyldelsen af toldformaliteterne forelægges import-, eller eksportlicenser eller forudfastsættelsesattester, træder den pågældende licens eller attests gyldighedsperiode dog i stedet for perioden på seks måneder.

I de i stk. 5, litra A), a), og litra B), a), nævnte tilfælde kan der i forordningen eller aftalen fastsættes en frist, inden for hvilken første afsnit finder anvendelse.

7. Anvendelse på de i stk. 6 fastsatte betingelser af tariferingen eller bestemmelsen af oprindelsen i den bindende oplysning gælder kun ved:

- fastlæggelse af import- eller eksportafgifter

- beregning af eksportrestitutioner og af alle andre beløb, der ydes ved indførsel eller udførsel som led i den fælles landbrugspolitik

- anvendelse af import- eller eksportlicenser eller forudfastsættelsesattester, som fremlægges ved opfyldelse af formaliteterne med henblik på antagelsen af toldangivelsen vedrørende den pågældende vare, for så vidt disse licenser eller attester er udstedt på grundlag af ovennævnte oplysning.

Efter proceduren i artikel 38 i Rådets forordning 136/66/EØF (*) og i de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger vedrørende de fælles markedsordninger kan der endvidere i særlige tilfælde, hvor der er risiko for forstyrrelse af ordningerne under den fælles landbrugspolitik, træffes afgørelse om fravigelse af stk. 6.

(*) EFT nr. 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66.«

4) Artikel 18 affattes således:

»Artikel 18

1. Den modværdi af ecu i national valuta, der skal anvendes til bestemmelse af varers tarifering og fastlæggelse af importafgifter, fastsættes en gang om måneden. De kurser, der anvendes ved denne omregning, er dem, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende den næstsidste arbejdsdag i måneden. Disse kurser anvendes i hele den følgende måned.

Hvis den kurs, der anvendes ved månedens begyndelse, afviger mere end 5 % fra de kurser, der offentliggøres den næstsidste arbejdsdag inden den 15. i samme måned, anvendes sidstnævnte kurs fra den 15. og indtil den pågældende måneds udgang.

2. Den modværdi af ecu i national valuta, der skal anvendes som led i toldforskrifterne i andre tilfælde end dem, der er omhandlet i stk. 1, fastsættes en gang om året. De kurser, der anvendes ved denne omregning, er dem, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende den første arbejdsdag i oktober med virkning fra den 1. januar det følgende år. Hvis denne kurs ikke offentliggøres for en given valuta, anvendes - som omregningskurs for den pågældende valuta - kursen på den dag, for hvilken en kurs senest er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

3. Toldmyndighederne kan afrunde - opad eller nedad - det beløb, der fremkommer ved omregning til deres nationale valuta af et beløb fastsat i ecu, når det anvendes til andre formål end bestemmelse af varernes tarifering eller fastlæggelse af import- eller eksportafgifter.

Beløbet kan efter afrunding højst afvige fra det oprindelige beløb med 5 %.

Toldmyndighederne kan opretholde en uændret modværdi i national valuta af et beløb fastsat i ecu, hvis omregning af dette beløb ved den årlige tilpasning i henhold til stk. 2 fører til en ændring af den i national valuta udtrykte modværdi på mindre end 5 % eller til en lavere modværdi, inden ovennævnte afrunding foretages.«

5) I artikel 20, stk. 3, litra c), andet led, udgår ordene »landbrugsafgifter og andre«.

6) I artikel 31, stk. 1, foretages følgende ændringer:

a) Første led affattes således:

»- i aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994«

b) andet led affattes således:

»- i artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994«.

7) I artikel 55 ændres »artikel 43 til 53« til »artikel 42 til 53«.

8) I artikel 83, litra a), udgår »i henhold til artikel 66«.

9) Som artikel 87a indsættes:

»Artikel 87a

Alle varer og produkter, der fremstilles af en vare, som er henført under en suspensionsprocedure, anses for at være henført under den samme procedure.«

10) I artikel 91, stk. 2, litra c), udgår »(ATA-konventionen)«.

11) Artikel 112, stk. 3, affattes således:

»3. Hvis indførelselsvaren i overensstemmelse med artikel 76 overgår til fri omsætning uden frembydelse for toldmyndighederne og inden indgivelse af angivelsen herfor, er den art, toldværdi og mængde, der skal tages i betragtning i henhold til artikel 214, de samme elementer, som anvendes ved varens henførsel under toldoplagsproceduren.

Første afsnit finder anvendelse under forudsætning af, at disse beskatningselementer er blevet konstateret eller godkendt ved henførslen under proceduren, medmindre den pågældende anmoder om anvendelse af de beskatningselementer, der gælder for varen på tidspunktet for toldskyldens opståen.

Første afsnit anvendes, uden at det berører efterfølgende kontrol i henhold til artikel 78.«

12) I artikel 124, stk. 1, tredje led ændres ordlyden »landbrugsafgifter eller andre afgifter« til »en afgift«.

13) I artikel 128 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 og 2 affattes således:

»1. Bevillingshaveren kan anmode om godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter, for så vidt som han over for toldmyndighederne på tilfredsstillende måde godtgør, at indførselsvarer, som er overgået til fri omsætning under tilbagebetalingsordningen, i form af forædlingsprodukter eller varer i uforandret stand

- er blevet udført

- med henblik på senere genudførsel er blevet henført under forsendelsesproceduren, toldoplagsproceduren, proceduren for midlertidig indførsel eller proceduren for aktiv forædling - suspensionsordningen - eller er blevet anbragt i frizone eller frilager

og at alle betingelser for anvendelse af proceduren i øvrigt er opfyldt.

2. Med henblik på angivelse til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse som omhandlet i stk. 1, andet led, anses forædlingsprodukter og varer i uforandret stand for at have status som ikke-fællesskabsvarer.«

b) Stk. 4 affattes således:

»4. Hvis forædlingsprodukter eller varer i uforandret stand, der er henført under en toldprocedure eller anbragt i frizone eller frilager efter bestemmelserne i stk. 1, overgår til fri omsætning, anses det importafgiftsbeløb, der er indrømmet godtgørelse af eller fritagelse for, for at udgøre toldskyldsbeløbet, jf. dog artikel 122, litra b).«

14) I artikel 163, stk. 2, litra c), udgår »(ATA-konventionen)«.

15) Artikel 182, stk. 3, første punktum, affattes således:

»Med undtagelse af de efter udvalgsproceduren fastsatte tilfælde skal genudførsel eller tilintetgørelse på forhånd meddeles toldmyndighederne.«

16) Som artikel 212a indsættes:

»Artikel 212a

Når toldforskriftern hjemler en fritagelse for import- eller eksportafgifter finder denne fritagelse også anvendelse i de øvrige tilfælde, hvor der opstår toldskyld i henhold til artikel 202 til 205, 210 eller 211, forudsat at det godtgøres, at de øvrige betingelser for anvendelsen af fritagelsen er opfyldt.«

17) Artikel 217, stk. 1, andet afsnit, litra b), affattes således:

»b) når det efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb er større end det beløb, der er fastsat på grundlag af en bindende oplysning«

18) I artikel 220, stk. 1, indsættes som andet afsnit:

»Når den kontrol, som toldmyndighederne foretager, kan føre til konstatering af en toldskyld eller af et afgiftsbeløb, der er større end det beløb, der allerede er bogført, uden at myndighederne kan beregne det nøjagtige efter lovgivningen skyldige beløb, bogfører de det beløb, som varerne definitivt vil kunne pålægges, så betids, at dette beløb kan meddeles debitor inden udløbet af den i artikel 221, stk. 3, fastsatte frist.«

19) Artikel 222, stk. 2, affattes således:

»2. Der kan efter udvalgsproceduren fastsættes, i hvilke tilfælde og på hvilke betingelser der indrømmes udsættelse med hensyn til debitors forpligtelse til at betale afgifterne:

- i de i artikel 220, stk. 1, andet afsnit, fastsatte tilfælde, eller

- når der indgives en ansøgning om fritagelse for afgifter i henhold til artikel 236, 238 eller 239, eller

- når en vare beslaglægges med henblik på senere konfiskation i henhold til artikel 233, litra c), andet led, eller litra d).«

20) I artikel 233, litra c), første led, udgår »efter artikel 66«.

21) I artikel 251, stk. 1, seksogtyvende led, undgår »med undtagelse af artikel 3, stk. 3, litra b)«.

Artikel 2

Artikel 2, nr. 1, 2, 4, 6 og 7, samt artikel 3, 4 og 5 i forordning (EØF) nr. 3925/91 ophæves.

Artikel 3

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Denne forordning træder i kraft den 1. juli 1996.

(1) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992, s. 1.

(2) EFT nr. L 359 af 9. 12. 1992, s. 14.

(3) EFT nr. L 130 af 27. 5. 1993, s. 1.

(4) EFT nr. L 262 af 26. 9. 1990, s. 1.

(5) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1991, s. 4.

(6) EFT nr. L 253 af 11. 10. 1993, s. 1.