KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 02.07.1997 
KOM(97) 332 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
OG REGIONSUDVALGET 
OM 
FÆLLESSKABETS FORANSTALTNINGER 
MED INDVIRKNING PÅ TURISME 
(1995/96) 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
1. INDLEDNING 
1.1 Rapportens indhold 
1.2 Oversigt 
2. FREMME AF TURISTERS MOBILITET OG BESKYTTELSE 
2.1 Forbedring af turisters frie bevægelighed 
2.2 Sikring af turisters beskyttelse som forbrugere 
2.3 Lettere adgang til turisme for visse befolkningsgrupper 
2.4 Tilskyndelse til ansvarlighed - bekæmpelse af børnesexturisme 
3. STYRKELSE AF DEN EUROPÆISKE TURISMEINDUSTRIS 
KONKURRENCEEVNE 
3.1 Stimulering af et gunstigt klima for turismevirksomhed 
3.2 Støtte til modernisering af turismeindustrien 
3.3 Fremme af turismeudvikling i mindre udviklede områder 
3.4 Fremme af turismeudvikling i tredj elande 
4. FREMME AF EN ANSVARLIG ANVENDELSE AF 
TURISMERESSOURCER 
4.1 Styrkelse af en bæredygtig turismeudvikling 
4.2 Styrkelse af partnerskabet mellem turisme og kultur 
5. KONKLUSION 
BILAG 
1. Turismens betydning for betalingsbalance - 1996 
2. Kapaciteten på hoteller og lignende - 1996 
3. Anvendelse af hoteller og lignende - 1996 
4. EU-budgetmidler tildelt turisme gennem de samlede programmeringsdokumenter 
og fællesskabsstøtterammerne (strukturfonde 1994-1999). 
1. INDLEDNING 
1.1 Rapportens indhold 
Denne rapport indeholder en oversigt over de af Fællesskabets foranstaltninger med 
indvirkning på turismen, der er iværksat i 1995/96. Rapporten forelægges i henhold til 
artikel 5 i Rådets afgørelse 92/421/EØF af 13. juli 1992 om en EF-handlingsplan for 
turisme1. 
De fleste af de aktioner, der nævnes i rapporten, falder ind under mange forskellige af 
Fællesskabets politikker og programmer, der, selv om de ikke er udarbejdet med turisme 
for øje, ikke desto mindre har stor indflydelse på udviklingen i turismeindustrien, på 
turisternes interesser og på udnyttelse og bevaring af de værdier, som benyttes af turisme. 
For at give det klarest mulige overblik over foranstaltningernes indvirkning på turismens 
vigtigste bestanddele, dvs. turisterne, turismeindustrien og turismeressourcerne, er 
rapportens struktureret i overensstemmelse med denne opdeling. Ikke desto mindre skal 
man huske på, at disse bestanddele såvel som de beslægtede foranstaltninger er direkte 
forbundne. Inden for hvert område af Fællesskabets aktiviteter med betydning for 
turismen beskrives de specificerede målsætninger, de finansielle følgevirkninger og de 
begunstigede samt de målelige resultater og skete fremskridt. Et mere udtømmende 
katalog over oplysninger om disse forhold foreligger i form af et arbejdsdokument fra 
Kommissionens tjenestegrene. 
Kommissionen har allerede sendt Ministerrådet og Europa-Parlamentet en rapport2 om 
evalueringen af EF-handlingsplanen for turisme (1993-95), for så vidt angår de første to 
år (1993 og 1994). Mange af de projekter, der blev iværksat i 1995, vil først være 
afsluttet i juni 1997, og en af de vigtigste pilotaktioner, der blev lanceret i forbindelse 
med planen, vil først blive afsluttet i 1998. Derfor vil evalueringen af disse 
foranstaltninger finde sted på et senere tidspunkt. På grund af karakteren heraf behandles 
de finansielle og kontrolmæssige aspekter af implementeringen af planen ikke i denne 
rapport, men de vil blive behandlet af Kommissionen i en særskilt rapport til 
Revisionsretten. 
En effektiv evaluering af det store antal aktioner med indvirkning på turisme, der er 
gennemført i forbindelse med andre af Fællesskabets politikker og programmer (indirekte 
foranstaltninger), indebærer, at man skal tage stilling til mange forskellige spørgsmål 
vedrørende metode, udvælgelse, omkostningseffektivitet mv. Derudover vil nogle af de 
aktioner, der skulle evalueres ud fra et turismemæssigt synspunkt, for eksempel 
vedrørende strukturfondene, blive evalueret i forhold til de målsætninger, der er opstillet 
for de pågældende politikker. Kommissionens tjenestegrene vil løbende gennemgå de 
problemer, der opstår. En mere effektiv koordinering er selvfølgelig en forudsætning for 
at kunne opstille prioriteringer for en evaluering de indirekte foranstaltninger i 
forbindelse med turisme. 
1.2 Oversigt 
Turisme er et fænomen, der berører flertallet af Europas borgere, som brugere og 
leverandører af turismerelaterede tjenesteydelser, i medlemsstaterne og i et bredt udsnit af 
tredjelande. 
1 EFT L 231 af 13. 8. 1992, s. 28. 
2 KOM (96) 166 endelig udg. af 30.4.1996 
Den Europæiske Union har bevaret sin førerstilling inden for turisme på verdensplan med 
en vækstrate i 1996 på 4,2% målt i internationale ankomster og på 4,5% målt i indtægter. 
Trods Europas faldende andel i verdensmarkedet - mellem 1990 og 1996 var der et fald 
på 7% målt i indtægter og 4% målt i ankomster - er Europa det område, hvorfra de fleste 
turister kommer, og det er også turisternes vigtigste destination målt i ankomster/afgange, 
indtægter og internationale kommercielle udvekslinger. EU's medlemsstater tegner sig for 
12 ud af 40 af verdens vigtigste turistdestinationer og i 1996 tegnede de sig for 40% af 
ankomsterne, 38% af indtægterne og 42% af udgifterne inden for den internationale 
verdensturisme. Turismeaktiviteter giver direkte beskæftigelse til 9 millioner mennesker, 
hvilket svarer til 6% af det samlede antal beskæftigede. Turisme har en vigtig indirekte 
indvirkning på beskæftigelsen inden for beslægtede tjenesteydelser, og i nogle 
turismeintensive økonomier er antallet af arbejdspladser inden for turisme væsentligt 
højere end gennemsnittet. Det anslås, at der i slutningen af det næste årti vil være ca. 2 
millioner flere job inden for rejse- og turismesektoren, og at 9% af det samlede antal 
beskæftigede i Den Europæiske Union vil være at finde inden for denne sektor3. 
1995/96 er en vigtig periode for så vidt angår Det Europæiske Fællesskabs voksende 
støtte til turisme både med hensyn til direkte og indirekte fællesskabsforanstaltninger 
med indvirkning på turisme. Indirekte foranstaltninger omfatter programmer og politiske 
foranstaltninger, der påvirker turisme, men som ikke er udviklet eller gennemført med 
henblik på at opfylde specifikke målsætninger på turismeområdet. Derimod har de 
direkte foranstaltninger specifikke turismemålsætninger og omfatter for en stor dels 
vedkommende pilotaktioner eller forberedende aktioner, der er udformet således, at de 
viser, hvad der kan opnås i en større målestok. 
På grundlag af Kommissionens grønbog4 fra april 1995 om Den Europæiske Unions 
betydning for turismen er der blevet sat gang i en omfattende høring, som kulminerede 
med det europæiske turismeforum afholdt af Kommissionen i december 1996. Der er 
således fra et institutionelt synspunkt ydet en stor indsats for at vurdere behovet for 
fællesskabsaktioner og disse aktioners rækkevidde. Hermed bidrog man direkte til det 
arbejde, der fandt sted på regeringskonferencen, hvor der dog ikke er taget stilling til, om 
den nuværende reference til turisme i den nye traktat skal være mere specifik. 
Fra et operationelt synspunkt har denne periode været præget af, at flere programmer er 
blevet afsluttet og evalueret, og nye initiativer og forslag er blevet udarbejdet og lanceret, 
f.eks. Kommissionens forslag til det første flerårige program til støtte for turismen, 
"PHILOXENIA" (1997-2000)5. 
De foranstaltninger vedrørende turisme, der blev iværksat af Det Europæiske Fællesskab 
i 1995/96, afspejlede fortsat det tværfaglige og horisontale aspekt ved 
turismeaktiviteterne, og de beføjelser, som Den Europæiske Union har på dette område, 
er blevet respekteret, uden at medlemsstaternes direkte ansvar i turismespørgsmål er 
blevet tilsidesat. 
Disse foranstaltninger har været under indflydelse af de specifikke målsætninger, der er 
fastlagt i EF-handlingsplanen for turisme (1993/95),6 mandatet for Det Rådgivende 
3 WTTC, Travel and tourism - Jobs for the millennium, London, 1997 
4 KOM (95) 97 endelig udg. af 4. 4. 1995. 
5 KOM (96) 168 endelig udg. af 30. 4. 1996 og KOM(96) 635 endelig udg. af 4. 12. 1996. 
6 EFT L 231 af 13. 8. 1992, s. 28. 
Udvalg for Turisme7, der er sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne, samt af de 
målsætninger, der er fastlagt for andre fællesskabspolitikker og -programmer, der har 
særlig betydning for turisme (regionalpolitik, transport, forbrugerforhold, uddannelse, 
kultur, programmer mv.). 
I forbindelse med gennemførelsen af EF-handlingsplanen i 1995/96 er der lagt særlig 
vægt på: 
• opnåelse og forbedring af kendskabet til europæisk turisme 
• fremme af tværnationalt samarbejde med henblik på en kvalitativ forbedring af 
turistserviceydelserne 
• styrkelse af samarbejde med og høring af berørte offentlige og private organer og 
organisationer og forbedret intern koordinering inden for Kommissionen. 
I den samme periode har relevante foranstaltninger, der er taget i forbindelse med andre 
af Fællesskabets programmer og politikker, bidraget til: 
• fremme af borgernes mobilitet og adgang til turisme såvel som forbedret beskyttelse af 
turister som forbrugere 
• forbedring af det økonomiske og sociale klima for udviklingen af turistaktiviteter 
• frembringelse af et fornuftigt forhold mellem turistaktiviteter og naturlige, 
menneskeskabte og kulturelle ressourcer til fordel for en afbalanceret og bæredygtig 
turismeudvikling. 
Turismens vigtigste bestanddele, dvs. turisterne, turismeindustrien og de naturlige og 
kulturelle ressourcer, har alle været påvirket af de aktioner, der er iværksat på 
fællesskabsplan i 1995/96. 
Der er nøje blevet redegjort for grundene8 til, at mange af de aktioner, der er blevet 
gennemført i den første fase af handlingsplanen for turisme (1993/95), har vist sig at være 
problematiske. Kommissionen er ved at gennemgå alle de aktioner, der er gennemført 
under handlingsplanen for turisme i de foregående år, og vil herefter gå i gang med at 
kræve tilbagebetalinger og foretage retsforfølgelse i de tilfælde, hvor dette måtte være 
nødvendigt. De skuffende resultater af planen udgør en forspildt mulighed både med 
hensyn til identificering af problemer og muligheder for turisme i Europa og med hensyn 
til at gøre værdifulde erfaringer og informationer tilgængelige for forvalterne af andre 
fællesskabspolitikker og -programmer. Ikke desto mindre er der i forbindelse med planen 
blevet igangsat væsentlige projekter, navnlig i de senere år, og den opnåede erfaring vil 
være værdifuld for forvaltningen af fremtidige aktioner. 
2. FREMME AF TURISTERS MOBILITET OG BESKYTTELSE 
EFT L 384 af 31. 12. 1986, s. 52. 
Revisionsrettens særberetning 3/96 om politikken på turistområdet og om fremme af turisme 
sammen med Kommissionens svar, EFT C 17 af 16. 1. 1997, s. 1; og KOM (96) 166 endelig 
udg. af 30. 4. 1996. 
Nyere analyser viser, at de internationale turiststrømme vokser hurtigere end de interne. 
Inden for Den Europæiske Union er antallet af ikke-residentes overnatninger steget med 
4,5%, mens den indenlandske turisme er steget med 1,9% i de sidste to år9. I 
medlemsstaterne blev der i 1996 registreret10 239 millioner internationale turistankomster 
(en andel på 40,3% af verdensmarkedet) og, ifølge Verdensturistorganisationen, indtægter 
svarende til 165 milliarder dollar (en andel på 39% af verdensmarkedet). 
Europæernes tilbøjelighed til at foretage kortere, men hyppigere ferierejser i løbet af året, 
sammenholdt med, at turister fra USA og Japan har faet en fornyet interesse for at besøge 
flere EU-medlemsstater, bidrager til ekspansionen på det europæiske turistmarked. Dette 
er også en af de direkte følgevirkninger af den gradvise virkeliggørelse af det indre marked 
og til en vis grad også af den forbrugerpolitiske udvikling. Der er tale om faktorer, der 
giver turister mod til at tage på opdagelse uden for deres eget land. 
Ligeledes har den gradvise liberalisering af lufttransportbestemmelserne og de lavere 
billetpriser forøget antallet af fjernrejser og faet turiststrømmen til at vokse betydeligt, 
navnlig fra de sydeuropæiske lande til de nordeuropæiske og mere generelt fra EU til de 
oversøiske lande. Endvidere har de unges, de ældres og de handicappedes ønske om større 
mobilitet også medført en øget fokusering på deres særlige behov med hensyn til 
turismerelaterede serviceydelser. 
Til de spørgsmål som på fællesskabsplan prioriteres højst, når det gælder fremme af 
turistaktiviteter, hører forbedringen af de ordninger, der skal sikre personers frie 
bevægelighed inden for Unionen, beskyttelsen af forbrugernes rettigheder og en øget 
integration af de handicappede. Fokuseringen på disse forhold er en udemærket 
illustration af Europa-Kommissionens bestræbelser på at anbringe borgerne i centrum af 
den europæiske integrationsproces. 
2.1 Forbedring af turisters frie bevægelighed 
EU-borgernes ret til frit at besøge enhver medlemsstat uden nogen former for restriktioner 
var et af de første og tydeligste resultater af Det Europæiske Fællesskab. Ophævelsen af 
grænsekontrollen mellem EU-landene, der er det centrale element i programmet for det 
indre marked, har yderligere forpligtet Unionen til at sørge for en større mobilitet for folk 
inden for EU og sikre, at de kan rejse rundt i hele Fællesskabet uden hindringer af nogen 
art. 
Den endelige gennemførelse af dette princip er dog ikke sket så hurtigt, som forudset i 
henhold til artikel 7 A i traktaten. Afskaffelse af kontrol ved EU's indre grænser er kun 
blevet fuldtud gennemført for så vidt angår told - vedrørende rejsendes bagage - og hvad 
angår enkeltpersoner kun i de lande, som har tilsluttet sig Schengen-aftalen (Belgien, 
Tyskland, Spanien, Frankrig, Luxembourg, Nederlandene og Portugal). 
I 1995 fremlagde Kommissionen forslag til to komplementære direktiver, som efter Europa-
Parlamentets udtalelse af oktober 199611 blev ændret. Hensigten med direktiverne var at etablere et 
9 Europa-Kommissionen, Turisme i Europa - nøgletal 1995-96, Publikationskontoret, 
Luxembourg, 1997. 
10 Verdensturistorganisationen, Regional Report - Europa, Madrid, 1997. 
11 KOM (95) 346 og KOM (95) 347 af 12. 7. 1995 ændret ved KOM (97) 106 af 20.3.1997. 
område uden "skranker" med afskaffelse af personkontrol ved medlemsstaternes grænser og lettere 
adgang for tredjelandsstatsborgere til at skaffe sig et visum til Den Europæiske Union med henblik 
på at rejse overalt i Unionens område. Siden 1996 er der blevet gennemført to rådsforordninger12 
af særlig betydning for turister fra tredjelande. Den ene forordning drejer sig om en ensartet 
udformning af visa i EU og den anden om fastlæggelse af de tredjelande, hvis statsborgere skal 
være i besiddelse af visum ved indrejse i EU. Begge disse forordninger skal bidrage til at forstærke 
billedet af Europa som en samlet turistdestination. 
Parallelt hermed vil regeringssamarbejdet om gennemførelsen af Schengen-aftalen mellem syv 
europæiske lande (Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Luxembourg, Nederlandene og 
Portugal) fra 1995, og dens udvidelse med yderligere tre lande (Italien, Grækenland og Østrig), 
som forventes at finde sted i løbet af 1997, vise, hvilke klare fordele afskaffelsen af 
personkontrollen ved de indre grænser indebærer for turister. 
2.2 Sikring af turisters beskyttelse som forbrugere 
De sidste to års initiativer har navnlig sikret: 
en forbedring af turistinformation med henblik på at skabe bevidsthed om turisters 
rettigheder i henhold til fællesskabslovgivningen på området 
en vurdering af særlige problemer, der anses for at have generel betydning, og som 
påvirker turisters økonomiske og sikkerhedsmæssige interesser 
en styrkelse af de retlige instrumenter, der forbedrer forbrugerbeskyttelsen på 
fællesskabsplan, og som vil være til gavn for turister 
en udarbejdelse af en ny aktionsplan13, der identificerer de prioriterede emner for 
forbrugerpolitikken i perioden 1996-1998. Selv om planen ikke specifikt udpeger 
turister som en prioriteret gruppe, vil planens gennemførelse sikre en mere effektiv 
beskyttelse af turister, idet den efter alt at dømme vil behandle spørgsmål af stor 
betydning for turisterne. 
På informationsområdet afsluttedes i 1996 tre initiativer, der supplerede hinanden. Inden for 
rammerne af EF-handlingsplanen for turisme blev der til forskellige foreninger og foretagender 
distribueret en elektronisk guide om de faciliteter, der er tilgængelige for turister i Europa. I 1996 
blev initiativet "Borger i EU", lanceret med det formål at informere Europas borgere om deres 
rettigheder i det indre marked. I forbindelse med dette initiativ udgives der en brugervenlig 
brochure, "På rejse i et andet land i Den Europæiske Union", som vil foreligge på alle officielle 
sprog. Brochuren vil blive formidlet til et bredt publikum i 1997. Under det andet 
forbrugerpolitiske program er der blevet udgivet en ny udgave af "Håndbog for den europæiske 
forbruger". Heri findes et kapitel om turisters rettigheder. En ajourført udgave af håndbogen 
foreligger i 1997. 
Med hensyn til vurderingen af problemer, der involverer turisters interesser, er Kommissionen i 
færd med at evaluere resultaterne af undersøgelserne af, hvordan direktivet om pakkerejser er 
blevet gennemført, af brandsikring af hoteller og lignende bygninger samt af overbooking på 
hoteller. Sidstnævnte undersøgelse fandt sted inden for rammerne af handlingsplanen for turisme. 
12 EFT L 164 af 14. 7. 95, s. 1; EFT L 234 af 3. 10. 95, s. 1. 
13 KOM (95) 519 af 31.10.1995. 
Af relevant lovgivning, der er gennemført på det forbrugerpolitiske område, og som har betydning 
for turister, kan nævnes foranstaltninger til forbedret information i forbindelse med aftaler 
vedrørende fjernsalg - i henhold til det direktiv om denne særlige form for salg, der blev endelig 
vedtaget i 199714- og bilæggelse af tvister på forbrugerområdet gennem forligsprocedurer. 
Kommissionens almindelige forpligtelse til at sikre, at forbrugerpolitikken bliver bedre 
integreret i andre fællesskabspolitikker, samt erkendelsen af, at der er behov for at 
forbedre det interne samarbejde om fællesskabsforanstaltninger med indvirkning på 
turismen, skal føre til en mere effektiv beskyttelse af turister i Europa og af europæiske 
borgere, der rejser i udlandet. 
2.3 Lettere adgang til turisme for visse befolkningsgrupper 
Psykiske og fysiske barrierer, som gør det vanskeligere at rejse og tage på ferie for visse 
befolkningsgrupper, kan stille sig hindrende i vejen for de pågældende borgeres fulde 
integration og deltagelse. De handicappede og de ældre, som ofte er mindre mobile, og 
som udgør en væsentlig del af både EU's befolkning og af besøgende fra tredjelande, 
falder ind under denne gruppe. Personer med handicap af den ene eller anden art menes at 
udgøre mere end 10% af befolkningen15 og repræsenterer en potentiel efterspørgsel efter 
kommerciel turismerelateret indkvartering svarende til 350 millioner overnatninger16. Den 
andel af befolkningen, der er over 65, vokser hastigt og er navnlig vigtig for turismen, 
fordi denne gruppe har mulighed for at holde ferie året rundt. Gruppen udgør 16% af EU's 
samlede befolkning og forventes at være vokset med yderligere 5% eller 61 millioner i år 
200017. 
På baggrund af dette og under hensyntagen til hvilken betydning de forskellige segmenter 
af turismeefterspørgslen har, fuldførte Kommissionen i 1996 en evaluering af basale krav 
og bedste praksis med hensyn til produktion, markedsføring og levering af 
turistserviceydelser til folk med handicap og til ældre medborgere. Arbejdet, der i 
fællesskab blev udført af Kommissionens kompetente tjenestegrene, har været en hjælp til 
udvikling af den nødvendige synergi i brugen af de tilgængelige fællesskabsinstrumenter. 
De offentlige myndigheders direkte medvirken samt deltagelsen af de vigtigste europæiske 
og nationale sammenslutninger, der er aktive på dette område, har bidraget til at styrke 
samarbejdsprocessen på europæisk plan. Dette forhindrer, at initiativer overlapper 
hinanden, og er en hjælp til affinde frem til den bedste praksis til gavn for turisterne. 
De vigtigste aktioner, som er gennemført inden for rammerne af EF-handlingsplanen for turisme, 
omfatter to håndbøger. Den ene håndbog handler om særlig hjælp til og dedikerede tjenester for 
handicappede turister i EU- og EFTA-landene18, og den anden om god praksis for 
turismeoperatører, når de skal imødekomme de handicappedes basale krav til tilrettelæggelse og 
afholdelse af ferie19. Med hensyn til de ældre medborgere har Kommissionen støttet udarbejdelsen 
af en rapport, der analyserer tendenser, behov og adfærd inden for denne gruppe. Denne rapport er 
tilgængelig for dem, der måtte være interesserede20. 
14 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20.1.1997. 
15 Eurostat, Statistics in Focus, Disabled persons: statistical data, 1995/10, Luxembourg. 
16 Europa-Kommissionen, Making Europe accessible for tourists with disabilities, 
Publikationskontoret, Luxembourg, 1996. 
17 Eurostat, Årbog 1996, Publikationskontoret, Luxembourg, 1996. 
18 Europa-Kommissionen, Travel Guides for disabled travellers (vil foreligge i 1997). 
19 Europa-Kommissionen, Making Europe accessible for tourists with disabilities, 
Publikationskontoret, Luxembourg, 1996. 
20 AIT-FIA, La mobilité et les personnes âgées, Brussels, 1995. 
Inden for rammerne af social- og transportpolitikken har de aktioner, der er gennemført til fordel 
for turister med handicap, dels drejet sig om uddannelsestiltag for turismefagfolk og om særlige 
indkvarteringsfacilitctcr, dels har man arbejdet med fastsættelse af tekniske krav for lettere adgang 
til forskellige transportmidler. 
Den brede formidling af de resultater, der opnås med arbejdet, vil medvirke til at skabe 
bevidsthed om de særlige behov, som de ældre og turister med handicap har. 
Turismeindustriens stigende optagethed af disse emner, sammenholdt med den større 
opmærksomhed, som disse emner nyder på nationalt og lokalt plan, vil bidrage til at skabe 
lige muligheder for personer, der indtil nu ofte ikke har haft adgang til turismefaciliteter. 
2.4 Tilskyndelse til ansvarlighed - bekæmpelse af børnesexturisme 
1996 var et år, hvor der i den europæiske offentlighed, blandt turister og navnlig i 
turismeindustrien blev sat fokus på problemet med børnesexturisme. I erkendelse af at 
dette er et problem med mange aspekter, og af at der kræves en koordineret indsats for at 
sætte en stopper for dette fænomen, vedtog Kommissionen i november 1996 en 
meddelelse om bekæmpelse af børnesexturisme21. Meddelelsen opstiller en 
referenceramme for fællesskabsaktioner på dette felt på mellemlang og lang sigt med 
vægten på et begrænset antal målsætninger. Meddelelsens omfattende samling af forslag til 
aktioner er udformet med henblik på at afskrække og straffe personer, der misbruger børn 
seksuelt, bremse strømmen af sexturister fra Europa, bidrage til bekæmpelse af sexturisme 
i tredjelande og opfordre medlemsstaterne til at gøre fælles front mod børnesexturisme. 
Den skitserede fremgangsmåde tager udgangspunkt i en styrkelse af høringer og samråd 
med deltagelse af medlemsstaterne, turismeindustrien og de ikke-statslige organisationer, 
som først og fremmest berøres. 
3. STYRKELSE AF DEN EUROPÆISKE TURISMEINDUSTRIS 
KONKURRENCEEVNE 
Hurtige ændringer i verdensøkonomien og en højere grad af internationalisering af både 
efterspørgsel efter og udbud af serviceydelser har en betydelig indvirkning på 
turismerelaterede aktiviteter, især i Europa, som fortsat er drivkraften i turisme på 
verdensplan. Men den europæiske turismes traditionelle førerposition, der hovedsageligt 
er bygget på de økonomiske aktiviteters mangfoldighed og de mange attraktioner, må ikke 
tages for givet. 
Større udfordringer i form af øget konkurrence mellem turistdestinationerne og de 
muligheder, den stigende efterspørgsel frembyder, sammenholdt med større forventninger 
fra kundernes side gør det nødvendigt at foretage en justering af strategierne for 
turismeudviklingen for så vidt angår opfattelsen af turistserviceydelser, deres produktion, 
markedsføring og levering. Effekten af disse justeringer afhænger af den dynamik og 
effektivitet, som turismevirksomhederne lægger for dagen, og af en lang række andre 
aktiviteter, som har direkte betydning for turismeindustrien uden nødvendigvis at være en 
del af denne industri. 
21 KOM (96) 547 endelig udg. af 27. 11. 1996. 
Turismeaktiviteterne yder et betydeligt bidrag til EU's økonomi, når man ser på BNP 
(5,5%), beskæftigelsen (6% af den samlede beskæftigelse) og udenrigshandelen (ca. 1/3 af 
handelen med tjenesteydelser). Derfor er der fortsat behov for at forbedre det økonomiske 
klima for den europæiske turisme, således at den kan udvikle sig. 
I Fællesskabets programmer og politikker er der lagt vægt på følgende fire aspekter, som 
anses for centrale for forbedringen af den europæiske turismeindustris konkurrenceevne 
og udvikling: 
fair konkurrence mellem turismevirksomheder 
modernisering af turismeindustrien og forbedring af kvaliteten af 
turismeserviceydelser ved hjælp af uddannelse af og forbedrede kvalifikationer hos 
arbejdskraften 
udvikling af turisme i de mindre udviklede områder af Unionen 
fremme af kvalitative turismepolitikker i tredjelande. 
3.1 Stimulering af et gunstigt klima for turismevirksomhed 
Udnyttelsen af det indre marked, overholdelsen af konkurrencepolitikken og et bedre 
kendskab til markedsstrukturen og dens udvikling er afgørende for, hvor virksom 
markedsmekanismen inden for turisme er. På et mere generelt plan er det det også vigtigt 
med et "erhvervsvenligt" lovgivningsmiljø. 
Turismeindustrien er pga. dens strukturelle særtræk og demografi særlig følsom over for, 
om kravene til det indre marked og konkurrencepolitikken opfyldes fuldtud. 
Turismeindustrien griber ind i en lang række aktiviteter og mange forskellige sektorer, den 
omfatter et begrænset antal meget store multinationale selskaber og et meget stort antal 
små og mellemstore virksomheder (SMV'er). Alle dele af industrien skal være fortrolige 
med de forskellige hurtigt voksende efterspørgselsområder, som påvirkes af flere eksterne 
og uforudsigelige faktorer. Behovet for pålidelige informationer forklarer, hvorfor 
Fællesskabet har lagt særlig vægt på udviklingen af et europæisk system for 
turismestatistik, der kan hjælpe beslutningstagerne med bedre at definere deres 
markedsstrategier og vurdere deres resultater. 
Der en markant overvægt af SMV'er inden for turisme. F.eks. i "HoReCa"-sektoren (der 
omfatter hoteller og lignende overnatningssteder samt restauranter, kantiner og catering), 
som tegner sig for mere end 1,3 millioner virksomheder i EU (ca. 8,5% af det samlede 
antal) og skaber 5,2% af den samlede beskæftigelse og en omsætning på 269 milliarder 
ECU, arbejder halvdelen af de 5,3 millioner ansatte i små virksomheder (1 til 9 ansatte), 
yderligere 15% er enmandsvirksomheder og ca. 10% af de ansatte arbejder i store 
virksomheder (flere end 250 ansatte)22. De store HoReCa-virksomheder har i nogle lande 
stor betydning for beskæftigelsen. F.eks. i Frankrig hvor der er dobbelt så mange, og i 
Finland hvor der er tre gange så mange som i EU i gennemsnit. I andre medlemsstater 
(Tyskland, Spanien og Italien) er der færre store virksomheder end i EU i gennemsnit. 
Hvis man foretager en sammenligning på internationalt plan, har 
omstruktureringsprocessen i USA og Japan, som har været begunstiget af et mere 
22 Europa-Kommissionen, Enterprises in Europe - Fourth report, Publikationskontoret, 
Luxembourg, 1996. 
10 
favorabelt erhvervsklima, fundet sted på et tidligere tidspunkt end i Europa. I disse lande 
er de små virksomheders betydning, når man ser på beskæftigelsen, gennemsnitligt fire 
gange mindre i Japan og ca. tre gange mindre i USA end i Europa. 
En undersøgelse af etableringen af nye virksomheder23, der dog ikke omfatter alle 
medlemsstater, bekræfter, at der er potentiale og dynamik i turismerelaterede 
virksomheder: halvdelen af de en million firmaer, der er blevet oprettet siden 1992, var 
inden for handels- og HoReCa-sektoren. I lande som Frankrig og Nederlandene er 
overlevelsesprocenten inden for HoReCa-sektoren efter fem års aktivitet henholdsvis 42% 
og 68%, hvilket er ret typisk for små firmaer generelt. 
Nye analyser bekræfter, at den fulde udnyttelse af fællesskabsinstrumenter har en positiv 
virkning på erhvervslivets konkurrenceevne, på beskæftigelsen og på økonomien 
generelt24. Derimod er der en tilbøjelighed til, at en konservativ approach med hensyn til 
opretholdelse af barrierer over for udenlandske operatører og uberettigede 
protektionistiske foranstaltninger ødelægger nye iværksætterinitiativer og bremser 
dynamikken i erhvervslivet. 
Parallelt med den forbedrede udnyttelse af det indre marked og 
konkurrencebestemmelserne kan turismeforetagender forventes at opnå positive 
resultater, efter at der på fællesskabsplan er iværksat en række aktioner, der har til formål 
at forbedre europæiske virksomheders konkurrenceevne. Som eksempler kan nævnes 
forenkling af administrative procedurer og lovgivning, ordninger, der skal hjælpe 
virksomheder med at fa det størst mulige udbytte af f.eks. "Euro-Info centre" netværket, 
eller ordninger til fremme af forretningssamarbejde og internationalisering (såsom "BC-
NET" og "BRE" - Kontoret for Virksomhedssamarbejde). Der gøres i stigende grad brug 
af disse instrumenter (for eksempel er der alene for HoReCa-sektoren via BRE-netværket 
blevet introduceret 575 virksomhedsprofiler med henblik på at finde en partner), og 
gennemførelsen af det tredje flerårige program for SMV'er25, der blev vedtaget i 1996 og 
omfatter perioden 1997-2000, vil tilvejebringe yderligere muligheder for turismebaserede 
SMV'er. 
Transport er et område med stor indflydelse på turismeudviklingen og konkurrenceevnen 
inden for turisme. I 1995/96 er der sket betydelige fremskridt på fællesskabsplan med 
hensyn til gennemførelsen af vigtige målsætninger på dette område. Til trods for at 
flertallet af turister fortsat foretrækker at rejse på ferie i bil, har lufttransporten fået en 
større betydning, især for internationale turister. Dette skyldes den gradvise gennemførelse 
af de liberaliseringsforanstaltninger, som Fællesskabet har iværksat, og som gik ind i deres 
slutfase fra 1. april 1997. Liberaliseringen har allerede åbnet nye muligheder for 
europæiske rejsende i form af bedre forbindelser, større udvalg og lavere billetpriser. Som 
eksempel kan nævnes, at produktionskapaciteten for Fællesskabets marked for lufttrafik 
(antal sæder pr. km) nåede op på 370 milliarder i 1995, hvoraf charterselskaberne står for 
mere end halvdelen (56%)26. Andelen af flypassager, der rejser til nedsatte billetpriser på 
ruteflyvninger er steget fra 60,5% i 1985 til 70,9% i 1995. Hvis charterpassagerer 
medregnes, udgør andelen af billetter til nedsatte priser mellem 90% og 95% af det 
23 Se note 22. 
24 Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om virkningen og effektiviteten 
af det indre marked. KOM(96) 520 endelig udg. af 30. 10. 1996. 
25 EFT L 6 af 10. 1. 1997, s. 25. 
26 Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om virkningerne af den tredje 
liberaliseringspakke inden for lufttransporten, KOM(96) 514 endelig udg. af 23.10.1996 
11 
samlede marked. Problemet med trafiktætheden i luften og forsinkelser27, som var emnet 
for en hvidbog i marts 1996, berører det europæiske lufttransportsystems effektivitet og 
volder turisterne store vanskeligheder. Ændring af bestemmelserne vedrørende en 
adfærdskodeks for edb-reservationssystemer (CRS - Code of Conduct on Computer 
Reservation Systems) skal være med til at gøre de systemer, hvorigennem størstedelen af 
lufttrafikbookingen foregår, mere gennemsigtige og effektive. CRS spiller en vigtig rolle 
inden for turismeindustrien og med udbredelsen af internetbaserede tjenester og 
applikationer (f.eks. World Wide Web) sker der i øjeblikket radikale ændringer inden for 
branchen. Det forventes, at i år 2005 vil 30% af den turismerelaterede information blive 
udvekslet gennem Internet, og 20% af handelen vil finde sted gennem Internet. 
Vedtagelsen af retningslinjer på fællesskabsplan for udviklingen af transeuropæiske net og 
vedtagelsen af flere foranstaltninger med henblik på forbedring af sikkerheden i 
forbindelse med forskellige transportmidler vil medvirke til et sikrere og mere omfattende 
mobilitetssystem i Europa og skal gøre mange europæiske turistdestinationer lettere 
tilgængelige for et større antal personer. 
Det store antal kommercielle transaktioner hen over landegrænserne og de mange 
betalinger for turistserviceydelser gør det særligt interessant for turismeindustrien at følge 
de fremskridt, der gøres i forbindelse med indførelsen af den fælles valuta i Europa 
(euroen). Turismeindustrien og turisterne er vigtige målgrupper i den generelle kampagne, 
som Kommissionen har iværksat for at øge virksomheders og borgeres kendskab til de 
praktiske aspekter ved indførelsen af euroen. Repræsentanter for de vigtigste 
turismerelaterede sektorer deltager i de rundbordsforhandlinger, som Kommissionen har 
tilrettelagt om dette emne. Endvidere er det hensigten i 1997 at iværksætte en 
undersøgelse af de særlige turismeaspekter. 
De seneste års bestræbelser på at forbedre de statistiske oplysninger vedrørende turisme er blevet 
styrket med vedtagelsen af Rådets direktiv 95/57/EF om statistikker for turisme28. Gennemførelsen 
af dette direktiv påbegyndtes allerede i 1996 med finansiel støtte fra Kommissionen. De foreløbige 
resultater er i 1996 og 1997 gjort tilgængelige for turismeoperatører i form af nye publikationer 
med nøgletal for Europas turisme. Der er også ydet hjælp til tredjelande i Central- og Østeuropa og 
i Middelhavsområdet med henblik på udvidelse af det europæiske system, således at det også 
omfatter disse lande. Et forbedret kendskab til turisme var også formålet med de særlige 
undersøgelser, der blev iværksat inden for rammerne af handlingsplanen for turisme, navnlig 
undersøgelserne vedrørende forretnings- og konferenceturisme og "yield management" i SMV'er 
inden for turisme. Udbredelsen af resultaterne begyndte i 1996, især i forbindelse med 
workshopper og konferencer med deltagelse af repræsentanter for industrien. 
Kommissionen har som en del af sit arbejde med at overvåge virkeliggørelsen af det indre marked 
set på erhvervene som turistguide og rejsearrangør. Overholdelsen af den frie etableringsret for 
hoteldirektører er også blevet undersøgt, og en begrundet udtalelse er sendt til en medlemsstat, der 
menes at overtræde reglerne. For så vidt angår konkurrencepolitikken er adskillige sager 
vedrørende turismerelaterede aktiviteter blevet undersøgt og accepteret af Kommissionen inden for 
rammerne af statsstøtteordningen og kontrol med virksomhedssammenslutninger og -overtagelser. 
Med hensyn til direkte beskatning er der behov for større gennemsigtighed og samarbejde mellem 
medlemsstaterne, navnlig hvad angår turismerelaterede serviceydelser, som ofte betragtes 
27 KOM (95) 318 og hvidbog om styring af lufttrafikken "Bedre udnyttelse af luftrummet over 
Europa" af 6. 3. 1996 
28 EFT L 291 af 6. 12. 1995, s. 32. 
12 
forskelligt på nationalt plan. Udviklingen af et generelt beskatningssystem, således som 
Kommissionen gør rede for i en rapport fra 1996, der gennemgår beskatningssystemerne i 
medlemslandene, kan skabe nye virksomheds- og jobskabelsesmuligheder inden for turisme. Med 
hensyn til den indirekte beskatning er turismeindustrien først og fremmest bekymret over moms på 
turismerelaterede serviceydelser og fremtiden for det afgiftsfrie salg. Hvad angår det afgiftsfrie 
salg, som ikke er foreneligt med principperne for det indre marked, har både Kommissionen og 
Rådet fastholdt, at overgangsperioden for afgiftsfrit salg inden for Fællesskabet udløber i 1999, for 
således at undgå yderligere konkurrenceforvridning i forhold til de foretagender, der sælger 
afgiftspligtige varer, og mellem forskellige transportmidler. I forbindelse med en opfølgning af det 
program, som Kommissionen udarbejdede i 1996 om et fælles momssystem og en tidsplan for 
fremsættelse af formelle forslag til indførelse af dette system, vil turismeindustrien få særlig 
mulighed for at give sin mening til kende. Rådets beslutning i 1996 om en normal momssats skal 
være en hjælp til udligning af eksisterende forskelle med hensyn til, hvordan turismeserviceydelser 
behandles. 
Trods fremskridt er virksomheder i en vis grad ikke bevidste om de muligheder, der findes 
på fællesskabsplan inden for Det Europæiske Fællesskab, og samarbejdet mellem og 
høringen af de involverede parter på lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan er 
stadigvæk utilstrækkelige. I Kommissionens forslag af april 1996 til det første flerårige 
program til støtte for turismen i Europa, "PHILOXENIA", der stadigvæk behandles i 
Rådet, indgår der en sammenhængende ramme, inden for hvilken der kan iværksættes 
foranstaltninger med henblik på afhjælpning af problemerne. I mellemtiden vil 
bestræbelserne fortsat samle sig om at fremme et bedre klima for turisme ved at 
identificere nogle af de vigtigste problemer og muligheder, som turismeindustrien står 
over for. 
3.2 Støtte til modernisering af turismeindustrien 
Opgradering af menneskelige ressourcer og teknikker såvel som forbedring af de 
ledelsesmæssige færdigheder er de basale krav til en accelerering af den europæiske 
turismeindustris moderniseringsproces. Dette er så meget desto vigtigere, eftersom 
turisme anses for at være en af de sektorer med de bedste vækst- og 
jobskabelsesmuligheder29. 
Denne proces, som allerede er godt i gang på EU's konkurrerende turismemarkeder, 
gennemføres mere trinvist i Europa. Mange turismeforetagender, navnlig SMV'er, har 
svært ved at afhjælpe de strukturelle mangler med hensyn til dels uddannelse, dels 
teknologisk innovation. 
Turismerelaterede aktiviteter, som almindeligvis anses for værende i stand til at skabe 
regulær vækst og et højt beskæftigelsesniveau, har igennem mange år bekræftet dette 
potentiale. Der er dog behov for at forbedre arbejdskraftens færdigheder. Inden for hotel-, 
restaurant- og cateringbranchen, hvor uddannelsesniveauet i alle medlemsstater ligger 
væsentligt under gennemsnittet, havde 54% af de ansatte i 1995 kun en grunduddannelse 
og kun 7% havde en universitetsuddannelse eller tilsvarende. Sektoren har den højeste 
29 CSE(96) 6 endelig udg. af 27. november 1996, meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske 
Råd "Servicesektoren i arbejde". WTTC, Travel and Tourism - Jobs for the millennium, London, 
1997. 
13 
ledighed og langtidsledighed for kvinder (18%) og den næsthøjeste for mænd (15%)30. 
Kontrasten mellem sektorens positive vækstrate og høje arbejdsløshedsprocent kan 
forklares med det store personalegennemtræk i HoReCa-sektoren. Dette kan skyldes, at 
arbejdssøgende ofte anser job i denne sektor for at være midlertidige, og at mange 
turismerelaterede aktiviteter er sæsonbestemte. Turismeerhvervet har på grund af 
sektorens struktur været blandt de første til at eksperimentere med de forskellige former 
for fleksibilitet på arbejdsmarkedet. Ikke desto mindre har det vist sig meget vanskeligt at 
mindske usikkerheden i beskæftigelsen eller begrænse virkningen af det sæsonbetingede 
arbejde for de ansattes professionelle karriere. 
Disse problemer er blevet behandlet af repræsentanter for HoReCa-sektorens 
arbejdsgivere og arbejdstagere både i forbindelse med arbejdsmarkedsdialogen og ved 
hjælp af flere projekter, udarbejdet af turismeoperatører og støttet af Kommissionen i 
1995 og 1996 inden for rammerne af forbedrede fællesskabsforanstaltninger til fremme af 
beskæftigelsen og udvikling af menneskelige ressourcer. Det vigtigste princip for mange af 
disse projekter etableringen af et tværnationalt samarbejde mellem de offentlige 
myndigheder, industrien og uddannelsesinstitutionerne. Denne fremgangsmåde vil gøre det 
nemmere at udveksle og udvikle bedste praksis og dermed være med til at afhjælpe 
mangelen på viden og erfaring på mange forskellige områder inden for turisme. 
Som eksempel på, hvad der kan opnås, kan nævnes de gode resultater, der er nået, 
gennem turismevirksomheders stigende anvendelse af "European Employment Services" 
(EURES), der er oprettet af Kommissionen i samarbejde med de offentlige 
arbejdsformidlinger i EØS- landerne med henblik på at fremme arbejdstagernes mobilitet i 
de deltagende lande. 
Anvendelsen af teknologi i forbindelse med turismeserviceydelser - informationsorienteret 
som følge af branchens særpræg - har også stor betydning. Situationen i Europa bliver 
hele tiden bedre, men man er dog ikke lige så langt fremme som på andre større markeder, 
f.eks. USA. Online-salget afrejseserviceydelser er er en stor succes i USA, hvor de tegner 
sig for over halvdelen af den elektroniske handel31 og omsætningen er vokset fra 142 
millioner dollar i 1994 til 600 millioner dollar i 1996. I år 2000 forventes omsætningen af 
være 3 milliarder dollar32. I USA foretages mere end 70% af hotelreservationerne gennem 
et centralt reservationssystem, som hotellet er tilkoblet. Det modsatte er tilfældet i 
Frankrig, som er førende i Europa på dette felt. Her er de største hotelgrupper tilkoblet et 
internationalt reservationssystem, men kun 8 til 10% af deres samlede reservationer finder 
sted gennem dette system33. Internetbaserede integrerede rejseinformationssystemer, som 
kombinerer oplysninger om turisme, kultur og fritid med oplysninger om rejse og 
mobilitet, er ved at dukke op på markedet. Disse åbne systemer kan være en hjælp til at 
opnå en bedre indstilling til mobilitet og en mere rationel anvendelse af turismeressourcer. 
I denne sammenhæng vil den europæiske turismeindustri også møde nye udfordringer og 
muligheder, navnlig SMV'er. Periferiske og mindre kendte destinationer kan nu regne med 
et nyt værktøj til forbedring af markedsføring og styring af turismeserviceydelser. Hvis 
adgangen til ajourførte teknologiske faciliteter forsinkes, vil det berøve de europæiske 
virksomheder muligheden for yderligere ekspansion på markedet og kan i nogle tilfælde 
bringe eksisterende markeder i fare. Der er stadig behov for forskning på forskellige 
30 Europa-Kommissionen, Beskæftigelsen i Europa - 1996, Publikationskontoret, Luxembourg, 
1996. 
3 * Forrester Research consultants. 
32 "Les nouvelles technologies", Cahier Espaces n° 50, s. 51, Paris, 1997. 
33 "Les nouvelles technologies", Cahier Espaces n° 50, s. 10, Paris, 1997 
14 
videnskabelige områder (f.eks. med hensyn til flersprogethed, søgemetoder, bruger­
interface og virksomhedsprocesser). SMV'er, som har begrænsede muligheder for at 
investere i innovation, vil fa brug for uddannelse, støtte til at lære bedste 
forretningspraksis i det nye elektroniske miljø, overførsel af viden om mulighederne inden 
for telematik, udvikling af fælles procedurer og protokoller. Dette er et aspekt, som 
Kommissionen tager hensyn til i udarbejdelsen af relevante fællesskabsprogrammer. 
Fællesskabet er klar over, hvilken strategisk betydning de nye teknologier har for den 
europæiske turismeindustris konkurrenceevne, og har mellem 1994 og 1996 tildelt ca. 
31,8 millioner ECU til nye teknologiapplikationer for turismeserviceydelser inden for det 
fjerde rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner, 
navnlig under "IMPACT li-programmet" og "TELEMATIC S-programmet". De fleste af 
de udvalgte projekter, der er udviklet i partnerskaber med turismeoperatører og 
specialiserede firmaer i mange forskellige medlemsstater, har fokuseret på udviklingen af 
informationsværktøjer for SMV'er og for turister til brug for bedømmelse og 
markedsføring af turistattraktioner af bl.a. naturmæssig og kulturel interesse for således at 
fremme en bæredygtig anvendelse af turistfaciliteter og naturlige ressourcer. 
Der er sket en udvikling i høringen af og samrådet mellem de arbejdsmarkedsparter, der 
repræsenterer HoReCa-sektoren på fællesskabsplan i Udvalget for den Sociale Dialog, der især 
beskæftiger sig med faglige profiler, arbejdstagernes mobilitet og arbejdsforhold. 
Med henblik på gennemførelsen af fællesskabsinitiativet "Beskæftigelse og udvikling af 
menneskelige ressourcer" (1994-1999), har man i et af de net, der er dannet til fremme af lokale 
beskæftigelsesinitiativer, undersøgt, hvilke beskæftigelsesmuligheder der er i turisme i 
landdistrikter. Under "European Employment Services "-programmet (EURES) er der et net af 450 
rådgivere, der yder hjælp og vejledning til arbejdstagere, når det gælder beskæftigelsesmuligheder 
og rettigheder med hensyn til social sikring. Databasen med ledige stillinger, som er en del af 
programmet, har en speciel sektion med job inden for turisme, som ofte er blevet besøgt af 
jobsøgende inden for HoReCa-sektoren og veletablerede temaparker for turister. Et andet eksempel 
vedrører sæsonmæssig beskæftigelse i hoteller og lignende I det sydlige Bayern og i Baden 
Wurttemberg, der er koordineret af EURES og det tyske Bundesanstalt fixr Arbeit. Dette projekt 
giver beskæftigelse til 260 irske arbejdstagere hvert år. 
Under de fornyede fællesskabsprogrammer SOCRATES34 og LEONARDO35 (1995-1999) er der i 
løbet af de første to år givet støtte til 16 projekter inden for turisme, catering og hotelledelse, der 
tager sigte på udarbejdelse af læseplaner samt underviseres og studerendes mobilitet. Endvidere er 
der givet støtte til 40 projekter vedrørende undersøgelse og udvikling af uddannelsesmetoder og -
aktiviteter inden for turismeerhvervet samt udveksling af praktikanter. 
Under ESPRIT Ill-programmet er der er givet støtte til udvikling af edb-baserede værktøjer og 
multimedieværktøjer, der kan anvendes inden for turisme. Og inden for rammerne af de forskellige 
dele af TELEMATIC S-programmet er der også givet støtte til projekter vedrørende information 
om turismefaciliteter og kulturelle attraktioner og begivenheder. 
Turismeindustrien vil have særlig interesse i, at der på fællesskabsplan fokuseres på 
udvikling af instrumenter til effektiv overvågning og vurdering af beskæftigelses- og 
arbejdsmarkedspolitikker, og på at beskæftigelse og innovation gives en høj prioritet i 
Europa. Kommissionen vil støtte den aktivitet, som udfoldes af arbejdsmarkedets parter i 
forbindelse med den sociale dialog i Europa, med henblik på at fremme en større 
34 Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 819/95/EF. EFT L 87 af 20. 4. 1995, s. 10. 
35 Rådets afgørelse nr. 94/819/EF, EFT L 340 af 29. 12. 1994, s. 8. 
15 
hensyntagen til den menneskelige faktor, der er en absolut nødvendighed for 
turismeudviklingen 
3.3. Fremme af turismeudvikling i mindre udviklede områder 
Medlemsstaterne og Fællesskabet har erkendt, at turisme yder et væsentligt bidrag til den 
økonomiske vækst og beskæftigelsen, og det afspejles i den kendsgerning, at de er blevet 
mere interesserede i at udnytte det potentiale, der ligger i turisme, navnlig i mindre 
udviklede områder. Det er vigtigt at formindske de regionale forskelle for at sikre en 
afbalanceret økonomisk udvikling og fremme de ændringer, der er brug for i hele 
Fællesskabet med henblik på at tilpasse sig kravene til en vellykket deltagelse i det indre 
marked. Europas strukturpolitikker er et vigtigt instrument i denne proces, og turisme er 
en aktivitet, som indgår i de fleste af medlemsstaternes operationelle programmer. 
Forbindelsen mellem turisme og regional udvikling fremgår tydeligt af antallet af 
foranstaltninger (ca. 300 indtil 1996), der er støttet under strukturfondsprogrammerne og 
gennem fællesskabsinitiativer, som specifikt har udpeget turisme som målet for aktioner. 
De fleste foranstaltninger vedrører infrastruktur, menneskelige ressourcer og produktive 
investeringer. Strukturfondene bidrager også til udviklingen af turisme i en bredere 
betydning. I landområder f.eks. støtter de bevarelse af det landlige, fastholdelse af lokale 
traditioner og færdigheder og restaurering af landsbyer - alle sammen vigtige faktorer i 
bestræbelserne på at få flere til at besøge Europas landområder. Strukturfondene bidrager 
også til udviklingen af nyere landlige turismemarkeder, som f.eks. "økoturisme" og 
"sportsturisme". De vigtigste målsætninger for de operationelle programmer, som er 
etableret i partnerskab mellem medlemsstaterne og Kommissionen, er følgende: 
• bedre overnatningssteder, faciliteter og attraktioner for turister 
• udvikling af turismerelaterede foretagender 
• forbedring af de faglige kvalifikationer og managementressourcerne inden for 
turisme 
• forbedring af turismeproduktet og markedsudviklingen. 
Det skønnes, at det beløb, som Fællesskabet har stillet til rådighed for turismerelaterede 
foranstaltninger under strukturfondene, fordeles på følgende måde: 
• 5850 millioner ECU, for perioden 1994-1999, til tilbagestående regioner (mål nr. 1) 
og til tyndtbefolkede regioner (mål nr. 6) 
• 600 millioner ECU, først og fremmest for perioden 1994-1996, til foranstaltninger i 
regioner, der er hårdest ramt af industriel tilbagegang (mål nr. 2) 
• 800 millioner ECU, for perioden 1994-1997, til foranstaltninger i udpegede 
landdistrikter (mål nr. 5b). 
Den samlede indsats er større, end de nævnte summer indikerer, idet der ikke er 
medregnet de foranstaltninger, som på dette trin ikke direkte kan identificeres som 
turismerelaterede. Det samme er tilfældet med hjælp til landmænd til diversificering med 
hensyn til turisme under mål nr. 5a og mere generelt med de yderligere ressourcer fra 
offentlige og private kilder, der i de fleste tilfælde supplerer Fællesskabets bidrag. 
16 
Turismeprojekter har også modtaget støtte under strukturfondene inden for rammerne af 
de fællesskabsinitiativer, der er iværksat af Kommissionen i partnerskab med 
medlemsstaterne. Disse initiativer omfatter aktioner, der skal fremme lokal udvikling i 
særlige områder inden for Fællesskabet, som for eksempel landområder under LEADER 
II. De omfatter også SMV-initiativet samt foranstaltninger, der skal fremme samarbejde 
henover landegrænserne og mellem regionerne. 
Turismerelaterede projekter, der støttes af fællesskabsinitiativer, vedrører: 
Lokaludvikling i landdistrikter ("LEADER II"), hvor næsten alle de 98 programmer, der 
blev godkendt indtil 1996, omfatter foranstaltninger til støtte for turismeaktiviteter. Det 
skønnes, at ca. 40% af de disponible midler (Fællesskabets bidrag: 1.755 millioner ECU 
for perioden 1994-1999) skal stilles til rådighed for aktioner vedrørende udvikling af 
landturisme. 
Grænseoverskridende og interregionalt samarbejde ("INTERREG II"), for eksempel fem 
turismeorienterede projekter med deltagelse af først og fremmest Tyskland, Danmark, 
Luxembourg og Grækenland, hvor der er stillet 68,7 millioner ECU til rådighed. 
Økonomien i regioner med en perifer beliggenhed, hvoraf de fleste er afhængige af 
turismeaktiviteter. Målet er at styrke deres integration i resten af Unionen. Et sådant 
projekt, finansieret ved hjælp af et beløb på 29,5 millioner ECU, vedrører De Kanariske 
Øer 
Lokaludvikling i områder, der er afhængige af fiskeri ("PESCA"), skal medvirke til 
omstilling af de menneskelige ressourcer, samt til diversificering/omstilling af aktiviteter til 
andre sektorer herunder turisme. I perioden 1994-1999 er ca. 50 mio. ECU (EF-bidrag) 
tildelt turismeprojektcr. F.eks. har Det Forenede Kongerige og Tyskland hver bevilget 5 
mio. ECU til turismeprojekter36, mens andre lande kan drage fordel af en mere generel 
PES C A-foranstaltning vedrørende "omstilling til andre aktiviteter". Endvidere er der givet 
støtte til et tværnationalt samarbejdsprojekt ("sea houses" network) med deltagelse af 
Portugal, Danmark, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Italien, Grækenland, Sverige og 
Spanien. 
Alternative investeringer i områder, der er mærket af tilbagegangen i forsvarssektoren 
("KONVER II"). Seks turismeprojekter i Tyskland, Frankrig, Danmark og Belgien til et 
beløb af 8,1 millioner ECU er blevet godkendt. Andelen af de bevilgede midler, der skal 
bruges til turismeprojekter, er særlig høj i Vallonien i Belgien (61%), i det sydlige 
Normandiet i Frankrig (87%) og i Saarland i Tyskland (62%). 
Økonomisk omstilling i kulmineområder ("RECHAR II"). Otte turismerelaterede projekter 
i Tyskland, Det Forenede Kongerige og Frankrig til et samlet beløb af 15,9 millioner ECU 
er blevet godkendt. Økonomisk omstilling i områder, der er mærket af tilbagegangen i 
stålindustrien ("RESIDER II"), her er der godkendt seks projekter til et beløb af 6,8 
millioner ECU vedrørende Frankrig, Nederlandene og flere regioner i Tyskland. 
Freds- og forsoningsprocessen i Nordirland ("PEACE"). Dette særlige støtteprogram, der 
blev vedtager i 1995, omfatter et turismeprojekt, der indebærer et samarbejde med Irland. 
Beløb: 49,9 millioner ECU. 
36 Inden for de 13 programmer for medlemsstater med kystområder. 
17 
Kommissionen forelagde i juni 199537 sin meddelelse om "en europæisk strategi til 
fremme af lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer", som både beskrev det 
potentiale, der findes på lokalt plan med hensyn til skabelsen af nye arbejdspladser, og de 
strukturelle hindringer, der skal fjernes for at sikre deres udvikling. Turismesektoren er 
blevet identificeret som en ud af sytten områder, hvor der eksisterer et ikke udnyttet 
potentiale for skabelse af nye arbejdspladser. 
Siden da er spørgsmålet om lokal udvikling af beskæftigelsen blevet et vigtigt tema i 
Fællesskabets aktioner og har været målet for talrige initiativer både på politisk plan, men 
også for aktioner under Fællesskabets strukturfonde38. 
I forlængelse af det initiativ, der blev taget af Kommissionens formand med henblik på 
skabelsen af en europæisk tillidspagt, blev der på topmødet mellem stats- og 
regeringscheferne i Firenze (juni 1996) givet udtryk for en positiv holdning til 
Kommissionens forslag om på forsøgsbasis at lancere ca. 60 regionale 
beskæftigelsespagter, som også vedrører turisme, med delvis støtte fra de disponible 
margener under strukturpolitikkerne. 
Den første rapport om økonomisk og social samhørighed i EU, som Kommissionen 
vedtog den 6. november 199639 indeholder en samlet analyse af de fremskridt, der er gjort 
med hensyn til opnåelse af økonomisk og social samhørighed, og der redegøres for, 
hvordan forskellige instrumenter på fællesskabsplan har bidraget til at nå dette mål. I 
rapporten gives der eksempler på fællesskabsfinansierede turismerelaterede aktiviteter. 
Mens det med sikkerhed kan siges, at Fællesskabets foranstaltninger til fremme af turisme 
i væsentlig grad har bidraget til økonomisk og social samhørighed, er det vanskeligt at 
afgøre, hvor stor en indvirkning sådanne foranstaltninger præcist har haft. Det er altid 
svært at vurdere den nøjagtige virkning af strukturpolitikkerne, specielt over en relativ 
kort periode. En vurdering af foranstaltningerne med hensyn til turisme er endnu mere 
problematisk, fordi turisme omfatter en lang række økonomiske aktiviteter og i forskelligt 
omfang. 
En forbedring af samarbejdet mellem medlemsstaterne og af den interne koordinering 
inden for Kommissionen har betydning for den rette vurdering af 
strukturfondsforanstaltningerne, som er den vigtigste kilde til støtte for turismeudvikling 
på fællesskabsplan. Der er ganske givet brug for yderligere initiativer, således som 
Kommissionen har erkendt og Revisionsretten bekræftet i sin særberetning om turisme, 
der blev vedtaget i 199640, og som også Europa-Parlamentet, Det Sociale og Økonomiske 
Udvalg og Regionsudvalget har givet udtryk for i de beslutninger og udtalelser, der er 
vedtaget i løbet af 1995 og 199641. 
3.4 Fremme af turismeudvikling i partnerlande uden for Fællesskabet 
Turisme kan spille en vigtig rolle for vores partneres økonomiske og sociale udvikling og 
for styrkelse af forholdet mellem medlemsstaterne, og derfor er turisme at finde blandt de 
37 KOM (95) 273 endelig udg. af 13.6.1995 
38 KOM (96) 109 af 20. 3. 1996 " EU's strukturinterventioner og beskæftigelse" 
39 Europa-Kommissionen, den første rapport om økonomisk og social samhørighed, 
Publikationskontoret, Luxembourg, 1996. 
40 EFT C 17 af 16. 1. 1997, s. 1. 
41 EFT C 347 af 18. 11. 1996, EFT C 30 af 30. 1. 1997, EFT C 42 af 10. 2. 1997. 
18 
samarbejdsområder, som indgår i de fleste bilaterale og regionale aftaler, såvel som i 
Lomé-konventionen, som nu i alt 70 stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet har 
underskrevet. 
Det Europæiske Fællesskab har givet forskellige former for støtte, og der er bevilget 
betydelige midler i overensstemmelse med de prioriteringer, som modtagerlandene har 
opstillet, og som Unionen har vedtaget. Fællesskabet har f.eks. støttet aktioner vedrørende 
udveksling af knowhow, planlægning af turismeudvikling, forbedring af 
uddannelsessystemer og udvikling af marketingsværktøjer. 
Der er sat særlig fokus på landene i Central- og Østeuropa på den ene side og 
Middelhavslandene på den anden i forbindelse med det øgede samarbejde med Den 
Europæiske Union. 
Det er vigtigt, at der sker fremskridt i forhandlinger forud for de ti associerede 
centraleuropæiske landes samt Cyperns tiltrædelse med henblik på en udvidelse af 
Unionen. Kommissionen er i samarbejde med de pågældende nationale myndigheder i færd 
med at evaluere de finansielle og lovgivningsmæssige følgevirkninger af Fællesskabets 
aktiviteter på turismeområdet. Under de igangværende bilaterale møder med de 
turismeansvarlige myndigheder i disse lande, er det blevet bekræftet, at de har en særlig 
interesse i aktioner vedrørende turisme. Gennemførelsen af specifikke turismeprojekter, 
der er godkendt under fællesskabsprogrammet PHARE, skrider også frem. EU har i 
perioden 1991 til 1995 tildelt i alt 38,9 millioner ECU. I forbindelse med 
handlingsprogrammet for Rusland er der også ydet støtte med henblik på en styrkelse af 
uddannelse og ledelse inden for turismefagene. 
I forlængelse af Barcelona-erklæringens vedtagelse i december 1995 og af Rådets 
resolution af 13. maj 1996 om et samarbejde vedrørende turisme med tredjelandene i 
Middelhavsområdet har Kommissionen fremmet et samarbejde vedrørende 
turismestatistikker, idet det er et af de områder, som Rådet og vores partnere prioriterer 
højst. Det har ikke været muligt at træffe foranstaltninger på de to andre områder, nemlig 
uddannelse og markedsføring, men i 1997 vil man undersøge mulighederne for et 
sammenhængende arbejdsprogram vedrørende samarbejde på turismeområdet, herunder 
uddannelse og markedsføring. Det bidrag, som turisme og europæiske fagfolk kan yde i 
forbindelse med de tre hovedemner i Euro-Middelhavs-samarbejde, dvs. både den 
økonomiske og sociale del og den kulturelle del, vil blive yderligere undersøgt og fremmet 
af Kommissionen under hensyntagen til Europa-Parlamentets holdning, således som den 
kom til udtryk i beslutningen vedrørende opfølgningen til Barcelona-konferencen42. 
Med hensyn til Lomé-konventionen vil der for at sikre, at Den 8. Europæiske 
Udviklingsfond (EUF) bliver mere effektiv, og for at der kan udarbejdes en mere 
sammenhængende samarbejdsstrategi på turismeområdet, blive foretaget en analyse af 
resultaterne og af behovene for fremtidige aktioner. Denne analyse vil være færdiggjort 
inden udgangen af 1997. 
For så vidt angår andre regioner har Kommissionen bemærket, at flere lande i Central- og 
Sydamerika har vist interesse for et samarbejde vedrørende turisme, som kan være til 
gensidig fordel for erhvervet i EU og i de begunstigede lande. 
42 Europa-Parlamentet, betænkning om den fælles beretning fra Rådets formandskab 
og Kommissionen om opfølgning af Barcelona-konferencen (EP.257.133 af 13.3.1997). 
19 
I overensstemmelse med den gradvise liberalisering af handelen med turismerelaterede 
tjenesteydelser, finder den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser 
(GATS), som trådte i kraft i 1995, også anvendelse på turisme. Et stort antal af 
Verdenshandelsorganisationens medlemmer har forpligtet sig i henhold til denne 
overenskomst, og dette kan give europæisk turisme nye muligheder for at levere tjenester 
til et globalt marked, vinde et kommercielt fodfæste i udlandet og levere tjenesteydelser til 
andre lande. En vurdering af GATS's betydning for turisme og dens indvirkning på den 
europæiske turismeindustri finder for øjeblikket sted. 
I forbindelse med PHARE-programmet er der udarbejdet nogle særlige projekter vedrørende 
turisme, der løber over flere år og vedrører Polen, Ungarn, Estland, Letland, Litauen, Rumænien 
og Slovenien. Der fokuseres navnlig på: 
ydelse af teknisk bistand til etablering af retlige og institutionelle rammer for turisme 
uddannelsesaktiviteter for turismeerhvervene 
forbedring/etablering af turistkontorer og markedsførings værktøj er 
kreditfaciliteter for virksomheder, der investerer i sektoren. 
Grænseoverskridende samarbejdsprojekter vedrørende turisme har modtaget støtte under PHARE-
programmet i 1995 og omfatter: 
samarbejde mellem følgende lande i Østersøregionen: Estland, Letland, Litauen, Polen, 
Tyskland, Danmark, Sverige og Finland (1,4 millioner ECU) 
samarbejde mellem grænseområderne mellem Ungarn og Østrig (1,2 millioner ECU) 
udvikling af et turistmæssigt grænseområde mellem Slovenien og Østrig (0.45 million 
ECU). 
Under handlingsplanen for turisme er der i 1995 givet støtte til seks supplerende projekter, der skal 
fremme det tværnationale samarbejde om udvikling af turismeprodukter og kultur med deltagelse 
af visse EU medlemsstater, lande I Central og Østeuropa, Maghreb-landene, Cypern og Malta. 
Disse projekter afsluttes i 1997 (0,8 millioner ECU). 
Under det finansielle instrument for Euro-Middelhavs-samarbejdc ("MEDA"43), vil der blive tildelt 
2,8 millioner ECU til samarbejdsprojektet vedrørende turismestatistikker for perioden 1997-1999. 
To projekter er i 1995/96 blevet finansieret i forbindelse med "Fredsprocess-programent" i 
Mellemøsten. Det drejer sig om grundlæggelsen af "University of Tourism and Culture for Peace" 
med deltagelse af de palæstinensiske myndigheder, Israel, Marokko, Algeriet, Tunesien og 
Frankrig (1,2 millioner ECU) samt oprettelsen af en europæisk afdeling af "Middle East and 
Mediterranean Travel Agency and Tourism Association" (0,2 millioner ECU). 
Ved hjælp af de midler, der er stillet til rådighed for Den 6. og 7. Europæiske Udviklingsfond 
(EUF) inden for rammerne af Lomé-konventionen, er der i 1995/96 blevet finansieret 27 
turismerelaterede projekter til et samlet beløb af 8,3 millioner ECU, hvilket bringer bevillingerne til 
turismeprogrammer op på 69 millioner ECU for perioden 1990 til 1996. Disse projekter vedrører 
forskellige støtteforanstaltninger, som f.eks. markedsføring af destinationer, uddannelse, 
turismeplanlægning og produktudvikling. ^ 
De samarbejdsinstrumenter, der eksisterer på fællesskabsplan, og som respekterer 
tredjelandepartneres behov og er i begge parters interesse, kan hjælpe beslutningstagerne 
med at udnytte de muligheder og tage de udfordringer op, der findes på de spirende 
43 Rådets forordning (EF) nr. 1488/96 af 23. 7. 1996 (EFT L 189 af 30. 7. 1996). 
20 
turismemarkeder, for på den måde at fremme væksten og beskæftigelsen. Instrumenternes 
effektivitet afhænger af en fornuftig udnyttelse af de disponible ressourcer, af de 
pågældende virksomheders dygtighed samt af, hvilken handlekraft de offentlige 
myndigheder i de begunstigede lande ligger for dagen i deres bestræbelser på at 
gennemføre en langsigtet strategi for turismeudviklingen, som både er afbalanceret og 
bæredygtig. 
4. FREMME AF EN ANSVARLIG ANVENDELSE AF 
TURISMERESSOURCER 
Der er nu mere end nogen sinde en forståelse for vigtigheden af en ansvarlig anvendelse af 
ikke-fornybare kilder og for at sikre deres overførsel til kommende generationer. Ifølge en 
Eurobarometer-undersøgelse fra 1996, mener 98% af Europas befolkning, at beskyttelse 
af miljøet og bekæmpelse af forurening skal have høj prioritet i Unionen, og de fleste 
(82%) mener, at det er et problem, der kræver øjeblikkelig handling44. Denne 
opmærksomhed over for miljøet afspejles også i folks ferieplanlægning. Det er i stigende 
grad kvalitet, herunder de miljømæssige forhold, der har indflydelse på turisters valg af 
feriemål. Alle grene af turismeindustrien og de offentlige myndigheder på de vigtigste 
destinationer må fokusere på de problemer, der er forbundet med turismeaktiviteters 
indvirkning på ressourcerne. Men man kan også vende problemstillingen om og se på, 
hvordan turisme kan bidrage til at værne om den rigdom af menneskeskabte, naturlige og 
kulturelle ressourcer, der findes. 
Det er bredt anerkendt, at der er en direkte forbindelse mellem turisme og kulturarv og 
miljø. Da turisme er afhængig af disse ressourcer, som er vigtige faktorer for produktion 
og markedsføring af fritidsaktiviteter, er turisme et ideelt forsøgsområde for overvågning 
af gennemførelse af princippet om bæredygtig udvikling. Den vigtigste målsætning for 
Fællesskabet indsats på dette felt har været at stimulere en "god cirkel", som skal være 
med til at gøre forholdet mellem økonomi og miljø inden for turisme bæredygtigt på lang 
sigt. 
Til trods for at turismeindustrien og forskellige offentlige og private organisationer har 
udfoldet store anstrengelser for at fremme planlægning og management inden for turisme, 
er der brug for samordnede aktioner, som skal give parterne mulighed for at foretage en 
mere systematisk undersøgelse af de foranstaltninger, der er iværksat i de forskellige 
medlemsstater og regioner, med henblik på identificering og udbredelse af bedste praksis. 
Turister og turismeforetagender skal have oplysninger om miljøet og om de kulturelle 
steder på turistdestinationer, og de skal tilskyndes til at bidrage til en miljøvenlig 
anvendelse af følsomme ressourcer. 
4.1 Styrkelse af en bæredygtig turismeudvikling 
En styrkelse af det naturlige og menneskeskabte miljø har betydning for 
turistdestinationers og turismevirksomheders positive udvikling, og er en nødvendig 
forudsætning for opnåelsen af en bæredygtig turismeudvikling. 
44 Eurobarometer, n° 43.1 bis, June 1996. 
21 
I forbindelse med gennemførelsen af de relevante fællesskabspolitikker og -aktioner i 
1995/96 har man fortsat bestræbt sig på at integrere princippet om bæredygtighed i 
strategier og praksis for turismeudvikling. Det skal understreges, at Kommissionen har 
udpeget turisme som en af de fem nøglesektorer, hvor dette princip skal integreres i andre 
politikker. Efter en vurdering af denne politik45 har Fællesskabets indsats været 
koncentreret om konsolidering af eksisterende foranstaltninger og lancering af målrettede 
nye lovgivningsmæssige og finansielle instrumenter, som er særlig vigtige for 
turismeudviklingen. Forlængelsen af "LIFE"-instrumenterne fra 1996 til 1999 har 
tilvejebragt de nødvendige finansielle midler til at støtte pilotprojekter om bæredygtig 
turismeudvikling. 
Inden for rammerne af det 5. EF-handlingsprogram for miljø, som blev revideret i 1996, er 
der især fokuseret på kystområder. Målet er en mere effektiv integreret planlægning i 
områder, som ofte står over for alvorlige problemer, der er forårsaget at turiststrømme, 
navnlig når disse er koncentreret i tid og mm46. Hvad angår byområder, har 
Kommissionen nedsat en ekspertgruppe, der har gjort gode fremskridt med hensyn til at 
definere politiske muligheder og retningslinjer for lokaludvikling. Målet er, at den positive 
indvirkning, som turismeaktiviteterne har på byerne skal kunne forenes med en 
hensyntagen til byernes menneskelige, kulturelle og miljømæssige værdier. 
Andre foranstaltninger af en mere lovgivningsmæssig karakter omhandler: 
Forslaget til en ændring af Rådets direktiv om vurdering af visse offentlige og 
private projekters indvirkning på miljøet47. Direktivet finder også anvendelse på 
turistfaciliteter og -steder. 
Opretteise af en liste over steder af betydning for Fællesskabet og af et net af 
beskyttede områder ("NATURA 2000"), hvor nogle former for "soft tourism" kan 
tillades, og som kan bidrage til beskyttelse og forvaltning af disse områder. 
Det skal bemærkes, at strukturfondene også kan yde et positivt bidrag til udviklingen af 
turismeformer, der er bæredygtige ud fra et miljømæssigt synspunkt, for eksempel i 
landområder, hvor et naturligt miljø af en høj kvalitet er en af de største attraktioner for 
turister. Programmer under mål nr. 5b og fællesskabsinitiativet LEADER II fremmer 
aktioner, som udvikler turisme i landområder på basis af viden om og bevarelse af det 
naturlige miljø. 
De supplerende foranstaltninger, der i 1995-96 blev gennemført inden for rammerne af 
handlingsplanen for turisme, har fokuseret på turismeoperatørernes voksende optagethed 
af miljømæssige spørgsmål og på at fremme udbredelsen af bedste praksis med hensyn til, 
hvordan man forener turismeudvikling og bæredygtighed. Den "Europæiske Pris for 
Turisme og Miljø" blev for første gang uddelt i 1995. 269 turistdestinationer i EØS-
medlemsstaterne var med i konkurrencen, som gav flere regioner og destinationer 
mulighed for at blive bemærket og anerkendt for deres indsats for at planlægge, udvikle 
og forvalte en "bæredygtig turisme". Der er udbredt interesse for at gentage dette initiativ, 
hvilket også blev bekræftet af den særlige evaluering, der blev gennemført i forbindelse 
45 Se beretning fra Kommissionen KOM(95) 624 endelig udg. af 10. 1. 1996. 
46 Se KOM (95) 511 af 31. 10. 95 og Rådets konklusioner om integreret planlægning i kystområder 
vedtaget den 18. 12. 95. 
47 Fælles holdning fastlagt af Rådet den 25. juni 1996 med henblik på vedtagelse af Rådets 
direktiv om ændring af direktiv 85/337/EØF. 
22 
med prisuddelingens enkelte faser. Inden for rammerne af handlingsplanen for turisme 
blev der i 1995 lanceret otte demonstrationsprojekter, der fokuserede på trafik- og 
besøgsforvaltning og på udviklingen af et net for turisme og miljø med deltagelse af de 
vigtigste aktører på området. Resultaterne foreligger i 1997. 
4.2. Styrkelse af partnerskabet mellem turisme og kultur 
Den europæiske arv, og mere generelt den europæiske kultur, anses med rette for at være 
en af de ældste og vigtigste grundlag for turisme. Det er bl.a. pga. af denne arv, at de 
europæiske byer og regioner fortsat tiltrækker besøgende fra hele verden, og at 
bevidstheden om en europæisk identitet styrkes. 
Ifølge en undersøgelse, der er gennemført på større kulturelle steder i Europa, er 60% af 
de adspurgte besøgende internationale turister, og andre 25% er interne turister48. Den 
europæiske arvs tiltrækningskraft har været en vigtig faktor for turismens ekspansion på 
flere europæiske destinationer og har haft indflydelse på gennemførelsen af mere effektive 
marketingspolitikker, samtidig med at de kulturelle lokaliteter bevares. 
De fællesskabsaktioner vedrørende turisme, der i 1995/96 er iværksat i overensstemmelse 
med artikel 128 i traktaten, har bidraget til ovennævnte proces49. Idet man afventer 
vedtagelsen af Kommissionens forslag til et flerårigt program kaldet RAPHAEL50, har 
Fællesskabet i 1995-96 givet 17,5 millioner ECU i støtte til mere end 300 pilotprojekter 
vedrørende bevarelsen af den europæiske kulturarv. For så vidt angår samtidskulturen 
støtter Fællesskabet fortsat initiativerne Den Europæiske Kulturby og Den Europæiske 
Kulturmåned, og i forbindelse med KALEIDOSCOPE-programmet51 er der gennemført 
en række pilotprojekter baseret på tværnationale partnerskaber og med henblik på 
tilrettelæggelse af kulturelle begivenheder, som skal være med til at tiltrække flere turister. 
I EF-handlingsplan for turisme (1993/95) fokuseres der på teknikker til forvaltning af 
turiststrømmen på kulturelle steder. Resultaterne af de projekter, der er blevet støttet i de 
foregående år, er blevet udbredt og diskuteret på særlige workshopper, der blev afholdt i 
1996. I forbindelse med disse, blev det også understreget, at der som et resultat af det 
samarbejde, der blev etableret med andre internationale organisationer, som f.eks. 
Europarådet og Unesco, var behov for en styrkelse af partnerskabet mellem 
turismeforetagenderne og de kulturelle interesser. Værdien af Fællesskabet fulde 
engagement i denne proces er åbenbar. 
Hvad angår en mere ansvarlig anvendelse af energi inden for turismeaktiviteter, er der i 
forbindelse med Fællesskabets energipolitik givet støtte til en række pilotaktioner, som 
skal fremme anvendelsen af vedvarende energi og effektiviteten af energiforbruget inden 
for turismefaciliteter og i turistområderne52. 
48 G. Richards- C. Bonink, Marketing cultural tourism in Europe, i "Journal of vacation 
marketing", vol.1, n°2, 1995. 
49 En vurdering af alle Fællesskabsaktioner af interesse for kulturen findes i " Rapport om hensynet 
til de kulturelle aspekter i Det Europæiske Fællesskabs virksomhed ", KOM(96) 160 endelig udg. 
af 17. 4. 1996. 
50 KOM(95) 110 endelig udg. af 29. 3. 1995. 
51 Efter gennemførelsen af arbejdsprogrammer på årsbasis har Europa-Parlamentet og Rådet på 
forslag af Kommissionen den 29. 3. 1996 vedtaget det flerårige program "KALEIDOSCOPE 
2000", EFT L 99 af 20. 4. 1996. 
52 Jævnfør navnlig fællesskabsprogrammerne THERMIE ( i EFT L 185 af 17. 7. 1990), SAVE (i 
EFT L 307 af 8. 11. 1991) og ALTENER (i EFTL 235 af 18. 9. 1993). 
23 
5. KONKLUSION 
Gennemgangen af Fællesskabets aktioner med indvirkning på turisme i 1995/96 viser, at 
langt størsteparten af Fællesskabets programmer og politikker nu enten har en 
turismedimension eller har en betydelig indflydelse på turismerelaterede aktiviteter. 
Således indvirker Fællesskabets politikker direkte eller indirekte på Europas borgere, de 
offentlige myndigheder på mange forskellige administrative niveauer, virksomhederne i 
Europa og i visse tilfælde også på turismeinteresser i tredjelande. Fællesskabsaktionernes 
voksende gennemslagskraft afspejler, at man har anerkendt turismens potentielle bidrag 
til opnåelse af Unionens målsætninger (i henhold til artikel 3t i traktaten om Den 
Europæiske Union) og den værditilvækst, som fællesskabsaktioner indebærer med 
hensyn til en afbalanceret og bæredygtig udvikling inden for turisme. 
Til trods for at der i traktaten ikke gives et specifikt retsgrundlag vedrørende turisme, har 
Fællesskabet været i stand til at iværksætte en bred vifte af turismerelaterede 
foranstaltninger baseret på traktatens generelle bestemmelser og/eller bestemmelserne 
vedrørende sektorpolitikker. Kommissionen har i en rapport til Rådet om civilbeskyttelse 
og turisme og energi anført, at kontinuiteten og sammenhængen i Fællesskabets aktioner 
på dette område ikke desto mindre kan øges ved at indsætte bestemmelser i traktaten, 
som kan gøre sådanne aktioner mere effektive og synlige53. 
Fra et turismemæssigt synspunkt kan virkningen af en stor samlet indsats yderligere 
forstærkes, hvis der i udarbejdelsen og gennemførelsen af andre fællesskabspolitikker 
tages mere hensyn til turismeforanstaltningernes målsætninger og instrumenter. Denne 
proces kan fremmes, ved at Kommissionens tjenestegrene forbedrer koordineringen og 
iværksætter fælles aktioner vedrørende udvikling af turismens potentiale, hvilket også 
kan bidrage til opfyldelse af Unionens målsætninger. 
En forbedret koordinering med og høring af medlemsstater og repræsentanter for 
organisationer inden for de forskellige grene af turisme er en væsentlig forudsætning for 
en praktisk gennemførelse af denne strategi og udvikles i størst muligt omfang inden for 
de gældende rammer og ressourcer for turisme. 
Kommissionen har i 1995/1996 taget fat på de vigtigste spørgsmål i forbindelse med 
Fællesskabets fremtidige turismepolitik, idet den har bygget videre på de senere års 
erfaring, herunder både Revisionsrettens konklusioner og de konklusioner, man nåede 
frem til i forbindelse med evalueringen af EF-handlingsplanen for turisme54. 
Fællesskabet er nød til at forbedre kvaliteten af dets aktviteter på turistområdet, for ved at 
drage fordel af den nye udvikling og udnytte de muligheder, som især 
"informationssamfundet" frembyder, vil turisterhvervet kunne gøres mere dynamisk og 
bedre i stand til at skabe nye og bedre job. 
En mere kreativ strategi for fællesskabsaktioner til fremme af turismen, fokuseret på 
reelle prioriteter og realistiske mål, kan hjælpe Europa med at opretholde dets førende 
position på det globale turismemarked og give nye impulser til de bestræbelser, som 
udfoldes af medlemsstatene, der fortsat vil spille den førende rolle på dette område. 
53 Se SEK(96) 496 endelig udg. af 3. 4. 1996, s. 6. 
54 KOM(96) 166 endelig udg. af 30. 4.1996. 
24 
I sit forslag til det første flerårige program til støtte for turismen i Europa -
"PHILOXENIA" 1997-2000 har Kommissionen opstillet nogle hensigtsmæssige rammer 
for aktioner til fremme af en mere konkurrencedygtig turismeindustri og forbedring af 
kvaliteten af turisme i Europa. Forslaget blev forelagt Ministerrådet den 13. maj 1996 og 
har givet anledning til en beslutning fra Europa-Parlamentet55 samt til udtalelse fra Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg56 og fra Regionsudvalget57. Rådet har endnu ikke 
vedtaget forslaget. 
55 EFT C 347 af 18. 11. 1996. 
56 EFT C 30 af 30. 1.1997. 
57 EFT C 42 af 10.2. 1997. 25 
BILAG 
^ff Gw 
ANNEX 1 
at 
ANNEX 2 
KAPACITETEN PÅ HOTELLER OG LIGNENDE - 1996 
¥^L 
J 
IF 
e/7 •< 
•S* / 
1 . 
X"^ 
x 
-r~\. i-V-' t-* 1800000 
1600000 
1400000 -
1200000 --
1000000 -
800000 
600000 
400000 
200000 
0 
> 
7/ 
"7. 
1Z3 
^ > ~\ 
<fb ir 
•>-> r-o / 
•9 
-y M "" 0 250 500 
Kilometers l "(7 
fjv;—~y3 
U Antal overnatningsmuligheder 
Kilde : EUROSTAT 
^ 
ANNEX 3 
TURISTERNES ANVENDELSE AF HOTELLER OG LIGNENDE - 1996 
fif *-
^ Ingen oplysninger 
foreligger 
cD 
Hlndenlandskq-j Ikke-residentes 
turisters overnatninger 
overnatninger 
KILDE : EUROSTAT 
a* 
ANNEX A a 
EU-budgetmidler tildelt turisme gennem de samlede 
programmeringsdokumenter og fællesskabsstøtterammerne 
UK 
S 
FIN 
A 
NL 
L 
F 
DK 
B miMIIMIIIIIIIIUIIIIIIIIIIIIIIIIIIIUIIIIIIIimilllllllllllllillllllllllllllllllllllllllllllHH^ 
B J156J 
1288 
120 
P12 
J6.8 
D68.8 
139 
17.6 
42 M 6(1994- 1999) 
D 5b (1994- 1997) 
• 2(1994- 1996) 
M 1 (1994- 1999) pr.mal 
m immun 106 1150 D 265.9 
J14.7 
ni 
~|10,4 
unmifflni 37 
50 100 150 
x.000.000 ECU 200 250 300 
D 
EL 
E 
IRL 
I • 45,2 83 
MniiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiimiiiiiiDiiiniini 800 
733 
1099 
466 
6_J118,5 
JtilllllH llllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllllll lllllllllllllllllllllllllllim 1 725 
flllllHH Illllllllllllll lllllllll|ll Illffl 657 
500 1000 
x.000.000 ECU 1500 2000 
11% 
81% Ulli (1994-1999) 
• 2 (1994- 1996) 
D 5b (1994 - 1997) pr. mal 
Z3 
ANNEX 4 b 
EU-budgetmidler tildelt turisme gennem de samlede 
programmeringsdokumenter og fællesskabsstøtterammerne 
(strukturfonde 1994 -1999) 
Si' 
A.-~ 
3>o 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 332 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 16 Ol 
Katalognummer : CB-CO-97-327-DA-C 
ISBN 92-78-21847-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
3><