31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/23 
Udtalelse om forslag til Rådets beslutning om et særprogram for forskning og teknologisk 
udvikling inden for miljø (1990-1994) 
(90/C 332/04) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber beslutede den 6. juni 1990 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 130 Q, stk. 2, at anmode Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for miljø-, sunheds- og forbrugerspørgs­
mål, som udpegede Enrico Vercelline til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 4. 
september 1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 279. plenarforsamling, den 19. september 
1990, følgende udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Det foreliggende femårige program for forsk­
ning og teknologiske udvikling inden for miljø er et led 
i det tredje forskning og udvikling-rammeprogram (!) 
og supplerende STEP-(miljøbeskyttelse) og EPOCH-
(klimatologi og naturkatastrofer) programmerne, som 
løber fra 1989 til 1992 med et budget på henholdsvis 
75 millioner ECU og 40 millioner ECU. 
1.2. Det nuværende forslag, som reviderer de to pro­
grammer og tilføjer nye elementer, opererer med en 
langt større budgetbevilling på i alt 414 millioner ECU; 
154 millioner ECU skal gå til aktiviteter af Det fælles 
Forskningscenter og 2,6 millioner til centraliseret for­
midling og udnyttelse af resultaterne, hvorved der bliver 
257,4 millioner ECU tilbage til specifikke projekter. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. ØSU har set nøje på dette yderst interessante 
forslag og har vurderet fremgangsmåden, indholdet og 
priorieterne i snæver sammenhæng med: 
— de mere og mere akutte problemer, der er opstået, 
og den udvikling, der er sket inden for dette område 
siden debatten om STEP- og EPOCH-programmer-
ne, som det nuværende program er en ajourførelse 
og fyldigere udgave af, 
— konklusionerne, de nye forpligtelser og tidsfrister, 
der for nylig blev fastlagt på den 2. internationale 
konference om Montreal-protokollen, der blev af­
holdt i London, og i forventning om den næste 
konference om globale klimaændringer, som skal 
afholdes inden 1992, — EF's voksende engagement i miljøspørgsmål, som 
bl.a. vil blive konkretiseret med den snarlige opret­
telse af Det Europæiske Miljøagentur, 
— det kommende indre markeds miljømæssige konse­
kvenser i EF(2), 
— miljøsituationen i de østeuropæiske lande, som iføl­
ge de første undersøgelser er alamerende. 
2.2. På et område, som har både europæiske interna­
tionale dimensioner, hilser ØSU dette nye program 
varmt velkommen og giver de deri indeholdte ideer og 
målsætninger sin fulde støtte, dog med forbehold af 
nedenstående bemærkninger og forslag. 
2.3. ØSU udtrykker især tilfredshed med den innova­
tive fremgangsmåde og de forskellige former for an­
vendt forskning, som tager sigte på hurtige og effektive 
forebyggende eller afhjælpende indgreb, der er nøje 
planlagt, men hvor nationale aktiviteter og vanske­
ligheder eller de sociale og økonomiske gruppers inte­
resser hverken undervurderes eller overses. 
2.4. ØSU udtrykker ligeledes tilfredshed med, at 
Kommissionen har taget størst mulig højde for de krite­
rier og adfærdskodekser, som for nylig er blevet afstuk­
ket, som svar på nye, presserende miljø- og klimapro­
blemer. De er blevet formuleret både på internationalt 
plan, London-konferencen og forinden på europæisk 
plan, Bergen-konferencen, hvori også deltog repræsen­
tanter for arbejdsgivere, fagforeninger, miljøorganisa­
tioner, videnskabskredse og ungdomsorganisationer; de 
går ud på følgende: 
— verdens lande kan og skal samarbejde for at få løst 
miljøproblemerne, 
(!) Rådets afgørelse af 23. 4. 1990 (EFT nr. L 117 af 8. 5. 1990). (2) Jf. Initiativudtalelsen » Miljøpolitikken som grundfaktor i den 
økonomiske og sociale udvikling« (Dok. ØSU nr. 1052/90). 
Nr. C 332/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
— det er nødvendigt med langt mere vidtspændende 
internationale foranstaltninger for at undgå at brin­
ge det globale, fælles miljø i fare, 
— usikkerhed er ingen undskyldning for ikke at hand­
le: når videnskabsmænd ikke er 100 % sikre, bør de 
bedst disponible oplysninger anvendes til at vurdere 
situationen og skride ansvarligt ind, 
— det er op til industrilandene at hjælpe udviklingslan­
dene med at skaffe sig og anvende de relevante 
teknologier for at undgå at gentage tidligere fejlta­
gelser, 
— en multilateral fond kan måske i de næste tre år 
finansiere overførslen af » menneskevenlige « tekno­
logier til den tredje verden. 
2.5. Endelig godkender ØSU fremgangsmåden og 
strukturen i det nye program; dets målsætninger, pro­
jekterne og gennemførelsesforanstaltningerne tager 
hensyn til og imødekommer de fleste af de henstillin­
ger og forslag, ØSU og Europa-Parlementet fremsatte 
forud for iværksættelsen af STEP- og EPOCH-pro-
grammerne. 
2.6. I sin udtalelse om disse programmer (x) henstille­
de ØSU bl.a., at de blev nøje koordineret gennem 
oprettelsen af et fælles udvalg, og at de sparsomme 
ressourcer, der var afsat dertil, blev øget i det efterføl­
gende program. 
3. Hovedtrækkene i det nye program 
3.1. Det nye program er ikke blot en revideret udgave 
af de foregående programmer. Det er innovativt, mere 
slagkraftigt og komplet i henseende til de rent faktiske 
forslag og midler, koordineringen af EF-, europæiske og 
internaitonale bestræbelser, dets kontrete og målrettede 
planer for indgreb og dets foranstaltninger til at beskyt­
te miljøet og øge livskvaliteten. 
3.2. ØSU konstaterer med tilfredshed, at Kommis­
sionen har imødekommet de tre anmodninger, som det 
fremsatte i ovennævnte udtalelse, om 
— kraftigt at styrke forskningen og den præventive 
indsats for at beskytte miljøet, 
— at styrke den europæiske deltagelse i internationale 
programmer og i hurtigere og præcise indgreb samt 
programmet GLOBAL CHANGE, der omfatter en 
analyse af de mange miljøændringer, der sker, og af deres samspil, og som også er et program, der 
tager sigte på i tide at gribe ind over for en uheldig 
miljøudvikling, 
— at konsolidere den europæiske industris internatio­
nale konkurrenceevne. 
3.3. Den anden store positive nyskabelse, som ØSU 
hilser velkommen, er indførelsen af et nyt forsk­
ningsområde, som omhandler »miljøspørgsmåls øko­
nomiske og samfundsmæssige aspekter «. ØSU har, som 
talerør for samfunds- og erhvervskredsene, igenem læn­
gere tid opfordret Kommissionen til at fremme initiati­
ver og sætte ind på dette område. 
3.4. Både i udtalelsen om STEP- og EPOCH-pro-
grammerne og i udtalelsen om rammeprogrammet (2), 
pkt. 4, understreger ØSU nødvendigheden af en integre­
ret samfundsmæssig forskning, som ikke først bør 
iværksættes i slut- og evalueringsfasen, men ved ud­
formningen af de enkelte programmer, når prioriteterne 
for de forskellige områder og aktivitetssektorer op­
stilles. 
4. Bemærkninger til de fire vigtigste forskningsom­
råder 
4.1. ØSU ser med glæde, at der opstilles en række 
målsætninger af stor aktualitet for at forøge livskvalite­
ten, iden der tages fat på de forskellige risikofaktorer 
og satser på forebyggelse og genopretning: fænomener 
såsom drivhuseffektens karakter og grænseoverskridel-
sende følger, virkningerne af klimaændringer for havets 
vandstand, ørkendannelse og skovens forsvinden, især 
regnskovens, giver anledning til bekymring verden over 
og kræver, at forskningsindsatsen i de enkelte lande i 
videst mulig omfang koordineres, ressourcerne koncen­
treres og dobbeltarbejde undgås. 
4.2. ØSU's vigtigste generelle bemærkning vedrører 
alle fire områder, men især det fjerde om integrerede 
projekter, og går ud på, at de umiddelbare eller priorite­
rede konkrete mål ikke defineres tilstrækkeligt klart. 
Her skal især nævnes: 
— opgaverne og målene på sundhedsområdet i forbin­
delse med de miljømæssige og klimatiske ændringer 
og de aktioner, der skal udvikles her, 
i1) EFT nr. C 139 af 5. 6. 1989. (2) EFT nr. C 56 af 7. 3. 1990. 
31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/25 
— de prioriterede forskningsmål — som ikke blot skal 
begrænses til det fjerde område — for kemiske 
produkter, der er i brug, eller som skal erstattes. 
4.3. ØSU påpeger endvidere, at der ikke foreslås 
nogen forskningsindsats — som nok vil være dyr, men 
samtidig brændende aktuel — vedrørende de sygdom­
me og virus, der udvikler sig med en større intensitet 
og hastighed efter pludselig eller langvarig miljø- og 
klimaændring såsom tørke, drivhuseffekten osv. 
ØSU henstiller derfor, at man på dette område opstiller 
nogle konkrete hastende mål og snarest iværksætter 
passende projekter, hvor man begynder med de hårdest 
ramte regioner, og afsætter de nødvendige midler hertil. 
4.4. Det første forskningsområde »deltagelse i pro­
grammer vedrørende globale ændringer « medtager ele­
menter fra STEP-programmet og det forudgående kli­
matologi-program og omfatter følgende vigtige forsk­
ningslinier: natur- og menneskeskabte klimaændringer, 
virkninger af klimaændringer, stratofærisk ozon, tro­
posfærens fysik og kemi, biokemiske kredsløb samt 
øko-systemets dynamik. 
4.5. ØSU finder det korrekt, at der procentvis afsæt­
tes flest midler til dette område (35-45%), eftersom EF 
kan spille en international rolle på det prioriterede 
forskningsområde, som vedrører samspillet mellem 
menneskets aktiviteter og miljøet. 
4.6. Det andet område, »miljøtekniknologi«, skulle 
kunne fremme den teknologiske innovation på det præ-
kompetitive niveau og yde støtte til det kommende 
europæiske miljøagenturs arbejde. Projekterne skal 
være passende orienteret, idet man bør fremme de pro­
jekter, der tager sigte på at udvikle nye teknologier, 
som kan skabe en god miljømæssig balance. 
4.7. I dette område indgår også » beskyttelse af kul­
turarven«, hvor sigtet er at kvantificere årsagerne til 
mekanismerne bag ødelæggelse af monumenter. Endvi­
dere skal der udvikles nye metoder og programmer til 
vurdering, behandling og konservering. 
4.8. Dette forskningsområde, hvortil der afsættes 20-
25% af de disponible midler, er det område, der er 
snævrest forbundet med teknologiske og industrielle 
anvendelser samt med udviklingen af de evaluerings- og 
overvågningssystemser, der er knyttet til det kommende 
miljøagenturs aktiviteter. Det forekommer derfor hen­
sigtsmæssigt at koordinere det med EUREKA-projektet. 
4.9. Der er allerede blevet udtrykt tilfredshed med 
medtagelsen af det tredje område, som vedrører forsk­ning i økonomiske og samfundsmæssige aspekter, og 
som ventes at tegne sig for 5-10% af de disponible. 
4.10. ØSU understreger nødvendigheden af fuldt ud 
at inddrage arbejdsmarkeds parter samt de berørte or­
ganisationer i fastlæggelsen af de specifikke aktionslin­
jer og indholdet deraf, ikke mindst i den fase, hvor 
EF's miljøpolitik ud over normer også skal omfatte 
økonomiske og skattemæssige instrumenter. 
4.11. Emner, såsom indarbejdning af miljøparameter 
i økonomiske metodologi, risikolønsomhedsanalyse og 
definitionen af begrebet » bæredygtig udvikling « fore­
kommer yderst aktuelle i forbindelse med udformning­
en af en fuldstændig integreret miljøpolitik. Desuden 
er det vigtigt at forske videre i procedurer og teknikker 
til vurdering af de miljømæssige konsekvenser, da dette 
er afgørende for at sikre en udvikling, som respekterer 
miljøet. 
4.12. ØSU godkender den tværnationale og tværfag­
lige indfaldsvinkel, der anlægges inden for det fjerde 
område »integrerede forskningsprojekter«, men gør 
opmærksom på, at der — uden angivelse af prioritetet 
rækkefølge eller det indbyrdes samspil — her er tale 
om yderst vigtige programmer, der allerede er i gang, 
såsom dem, der vedrører teknologiske risici og ørken­
dannelse i Middelhavsområdet. 
4.13. Det er derfor påkrævet, at man ud fra de allere­
de indhøstede erfaringer foretager en bedre strukture­
ring og præcisering af de prioriterede målsætninger. 
Dette er især vigtigt, fordi EF råder over regionalt 
orienterede miljøinstrumenter, ENVIREG og MED-
SPA, hvor man med fordel vil kunne benytte sig af 
forskningsresultaterne. 
4.14. Det bør overvejes, om det ikke ville være hen­
sigtsmæssigt at lade de to polar-programmer under 
område 1 (udnyttelse af borekerneprøver af is og kam­
pagner i Antarktis til måling af ozon-nedbrydningen) 
falde ind under det fjerde område og overføre de rele­
vante bevillinger dertil. 
5. Særlige bemærkninger om koordineringen, procedu-
rene og finansieringsmekanismerne 
5.1. ØSU bemærker, at de proceduremæssige aspek­
ter og bestemmelserne i selve forslaget bygger på den 
nye organisatoriske filosofi i det tredje rammeprogram 
og principielt er fælles for de forskellige særprogram­
mer, der foreslås inden for de forskellige områder. Til 
generel overvejelse henviser det derfor til udtalelsen 
om rammeprogrammet, og især til de deri udtrykte 
betænkeligheder ved at udbygge allerede igangværende 
Nr. C 332/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
programmer med nye programmer, da dette kan medfø­
re ineffektivitet og dobbeltarbejde. Det henstiller til 
Kommissionen at sikre en koordineret og effektiv for­
valtning i overgangsfasen samt en omhyggelig vurdering 
af de opnåede resultater. 
5.2. ØSU anmoder endnu en gang om at blive inddra­
get i evalueringen af programresultaterne og om at 
blive udtrykkeligt nævnt i artikel 5, for så vidt angår 
tilsendelsen af evalueringsrapporten. 
5.3. Hvad angår bevillingernes størrelse, konstaterer 
ØSU, at bevillingerne til forskningsprogrammerne be­
skæres med de midler, der går direkte til FFC, samt de 
midler, der går til centraliseret formidling og udnyttelse 
af resultaterne. ØSU har altid understreget betydningen 
a en bedre formidling og udnyttelse af resultaterne, men 
Bryssel, den 19. september 1990. er i tvivl om, hvorvidt det er optimalt at centralisere 
midlerne til dette formål, og om det ikke ville være 
bedre at afsætte et særligt beløb for at sikre en mere 
præcis og bedre målrettet information. » Ledsageforan­
staltningerne «, der er omtalt i bilag III, kunne anvendes 
i dette øjemed, men må kvantificeres. Det samme gælder 
for uddannelsesaktiviteterne, hvortil der ikke er afsat 
nogen særlig post. 
5.4. ØSU udtrykker tilfredshed med den »særlige 
procedure«, der indføres i det nye rammeprogram på 
grundlag af allerede indhøstede erfaringer i andre lande, 
idet den giver en vis fleksibilitet og muliggør en tilpas­
ning til de hurtige fremskridt, der sker inden for forsk­
ning. Det understreger imidlertid samtidig, at det nye 
program og de indførte procedurer kræver størst mulig 
opmærksomhed og gennemsigtighed samt effektive kri­
terier og mekanismer for kontrol og forvaltning. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg