TOLVTE RAPPORT OVERSIGT OVER TREDJELANDES BRUG AF HANDELSPOLITISKE BESKYTTELSESINSTRUMENTER OVER FOR DEN EUROPÆISKE UNION I 2014

1.Indledning

De tre handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter er antidumping-, antisubsidie- og beskyttelsesforanstaltninger. Hensigten med antidumping- og antisubsidieforanstaltninger er at modvirke de negative virkninger af urimelig handelspraksis, som f.eks. dumpet/subsidieret import, mens formålet med beskyttelsesforanstaltninger er at beskytte industrier midlertidigt fra de negative virkninger af uventede og væsentlige stigninger i importen. Beskyttelsesforanstaltninger adskiller sig også fra de to andre instrumenter ved, at de bliver anvendt over for import fra alle oprindelseslande, mens antidumping- og antisubsidieforanstaltninger er rettet mod specifikke lande (og endda virksomheder).

— Ved anvendelsen af handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter skal WTO's regler respekteres nøje. Fejlagtig anvendelse af handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger fører til ulovlige og uberettigede foranstaltninger, som har en negativ indvirkning på fri og fair handel. Dette er særligt tilfældet for beskyttelsesinstrumentet, som er det mest handelsbegrænsende instrument, og for hvilket reglerne er endnu strengere end for antidumping- og antisubsidieforanstaltninger.

I løbet af de seneste år og i forbindelse med den globale økonomiske krise har der kunnet observeres en stigning i anvendelsen af handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger. I økonomiske krisetider, hvor det indenlandske forbrug i visse sektorer falder, leder industrierne naturligvis efter andre steder at afsætte deres produktion og fokuserer på eksportmarkeder. Det er derfor af afgørende betydning, at eksportmulighederne ikke bliver begrænset af uberettigede handelsbeskyttelsesforanstaltninger, som uretmæssigt indskrænker markedsadgangen.

WTO's medlemmer har ret til at gøre brug af handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter. EU anvender selv regelmæssigt disse instrumenter (med undtagelse af beskyttelsesforanstaltninger) men ud fra en afbalanceret og moderat tilgang og benytter sig endda af særlig strenge standarder, der er mere omfattende, end WTO-forpligtelserne kræver. Det forventes, at EU's handelspartnere overholder de obligatoriske standarder, der er fastsat inden for rammerne af WTO, når beskyttelsesinstrumenterne anvendes. I den forbindelse fortsætter Kommissionen sine bestræbelser på at fremme bedste praksis i anvendelsen af handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter blandt EU's handelspartnere, og overvågningen heraf er blevet intensiveret yderligere.

Når det er nødvendigt, griber Kommissionen ind for at adressere systemiske problemer i tredjelandenes anvendelse og udførelse af handelspolitisk beskyttelse og sikre, at det sker i overensstemmelse med WTO-forpligtelserne. Kommissionen fremsætter systematisk skriftlige kommentarer og deltager også i stigende grad i offentlige høringer i forbindelse med tredjelandes procedurer vedrørende handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger, navnlig når EU-eksportørers rettigheder og interesser er blevet uretmæssigt berørt.

Kommissionen underviser desuden embedsmænd fra undersøgelsesmyndigheder i tredjelande i handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter, i et forsøg på at udbrede sine egne høje standarder for undersøgelser i forbindelse med handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter og derved øge kvaliteten af de undersøgelser, som tredjelande foretager. Undervisningen afholdes normalt en gang om året som et ugeseminar med deltagelse af op til 25 personer fra cirka fem tredjelande. På grund af den store interesse blev der afholdt et ekstra seminar i 2014. Embedsmænd fra Israel, Kosovo, Pakistan, Panama, Tadsjikistan, Ukraine, Vietnam, Den Dominikanske Republik og Tyrkiet deltog i de to seminarer i 2014. Derudover underviste Kommissionens eksperter i handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter marokkanske embedsmænd på et seminar i Rabat. Der blev i 2014 også modtaget anmodninger fra Egypten og Tunesien om undervisning af deres embedsmænd, som skulle forestås af Kommissionens eksperter i handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter i de pågældende lande.

Denne rapport beskriver de generelle tendenser i tredjelandes handelsbeskyttelsesaktiviteter, som har negative konsekvenser eller som potentielt kan have indvirkninger på EU's eksport (tredjelandes antidumping- eller antisubsidieforanstaltninger kan enten være rettet mod EU som helhed eller mod individuelle medlemsstater). Den giver også et overblik over, hvad der specifikt menes med overvågning af tredjelande, inklusive detaljerede analyser for hvert land og detaljerede tal i bilaget.

2.Overordnede tendenser

Ligesom i 2013 lå tredjelandes handelsbeskyttelsesaktiviteter også på et højt niveau i 2014.

Mens antallet af gældende foranstaltninger er faldet til 140 (fra 152 i 2013) - hvilket primært skyldes, at bestemte foranstaltninger udløb - blev der indført 34 nye foranstaltninger i 2014 (sammenlignet med 27 i 2013), og der blev indledt 41 nye undersøgelser (sammenlignet med 43 i 2013). Det forventes derfor også, at den øgede aktivitet vil fortsætte i 2015.

Samlet antal gældende foranstaltninger

Kilde: Statistik fra WTO og EU

Med hensyn til hvilken type instrument der bliver anvendt, er 104 af de 140 gældende foranstaltninger antidumpingforanstaltninger, 4 er antisubsidieforanstaltninger, og 32 er beskyttelsesforanstaltninger (det skal dog bemærkes, at EU-eksporten ikke berøres af alle beskyttelsesforanstaltninger). De 34 nye foranstaltninger, der blev indført i 2014, består af 19 antidumping-, 1 antisubsidie- og 14 beskyttelsesforanstaltninger. Hvad angår de nye undersøgelser blev der indledt 23 beskyttelses-, 17 antidumping- og 1 antisubsidieundersøgelse i 2014. Antallet af nye beskyttelsesundersøgelser i 2013 lod til at indikere en faldende tendens, især i forhold til antallet af antidumpingundersøgelser. Men denne tendens er ikke blevet bekræftet i 2014. Tværtimod er antallet af nyindledte beskyttelsesundersøgelser i 2014 (23) lige så højt som i 2012, hvilket kun blev overgået i 2009, hvor 31 nye beskyttelsesundersøgelser blev indledt.

I 2014 lader fokus til at være specifikt rettet mod bestemte sektorer. Stålsektoren er således ofte ramt af handelsbeskyttelsesforanstaltninger - i særlig høj grad i Middelhavsområdet men også i Latinamerika. Faktisk vedrørte 12 af de nye undersøgelser, der blev indledt i 2014, stålprodukter. Den kemiske sektor ligger på en tæt andenplads med 11 nyindledte undersøgelser i 2014. Papirindustrien var også i fokus i 2014, hvor 5 nye undersøgelser blev indledt - efterfulgt af endnu én i starten af 2015.

Nye undersøgelser indledt i 2014 fordelt efter sektor

Kilde: Statistik fra WTO og EU