EF-rammebestemmelser for statsstøtte i forbindelse med TSE-test, døde dyr og slagteriaffald

(2002/C 324/02)

I. INDLEDNING

1. Fællesskabslovgivningen, der blev indført som følge af bovin spongiform encephalopati (BSE)-krisen, har ændret de økonomiske vilkår for kødproduktion. For eksempel er dele af et slagtet dyr, som tidligere kunne udnyttes til fremstilling af kød- og benmel, der blev solgt til foderbrug, nu i mange tilfælde ikke blot værdiløse, men må destrueres med ekstraomkostninger. Fællesskabslovgivningen(1) kræver nu fjernelse af specificeret risikomateriale på slagterier. Obligatorisk testning af visse former for kvæg for transmissible spongiforme encephalopatier (TSE) er endnu en omkostningsfaktor.

2. Som følge deraf har flere medlemsstater anmeldt statsstøtteforanstaltninger, som indebærer støtte til omkostningerne ved TSE-test, bortskaffelse af døde dyr og navnlig eliminering af specificeret risikomateriale og kød- og benmel.

3. Flere medlemsstater har anmodet Kommissionen om at se nærmere på muligheden af en bedre harmonisering af landbrugernes og slagteriernes omkostninger ved eliminering af slagteriaffald og døde dyr og omkostningerne ved BSE-test. Medlemsstaterne finder, at den nuværende situation, hvor nogle slagterier og landbrugere modtager statsstøtte til dækning af disse omkostninger, mens andre ikke gør det, giver anledning til konkurrencefordrejning. Spørgsmålet blev også bragt op på flere møder i Rådet (landbrugsministrene) i 2001 og 2002.

4. Kommissionen sendte et spørgeskema ud til alle medlemsstaterne i sommeren 2001 for at få mere detaljerede oplysninger om statsstøtte til omkostningerne ved slagteriaffald og døde dyr. Det samme blev gjort i forbindelse med omkostningerne ved TSE-test.

5. På grundlag af de modtagne oplysninger og den indsigt, som anmeldelser af statsstøtte, der er indgået siden 2001, har givet, forelagde Kommissionen sine resultater for medlemsstaterne på et møde den 27. maj 2002. Disse resultater blev også forelagt for de stående grupper for oksekød og svinekød under Den Rådgivende Komité for Animalsk Produktion, der består af repræsentanter for producenterne, forarbejdnings- og afsætningssektoren og forbrugerne, henholdsvis den 3. og den 18. juli 2002. Der blev desuden taget direkte kontakt med sektororganisationer.

6. Medlemsstaterne fik forelagt et udkast til disse rammebestemmelser på et møde den 8. november 2002.

7. De indsamlede oplysninger viser, at de forskellige former for statsstøttepolitik, som medlemsstaterne følger, indebærer en alvorlig risiko for konkurrencefordrejning. Det er derfor nødvendigt at indføre mere ensartede regler, samtidig med at der tages hensyn til de pågældende foranstaltningers betydning for beskyttelsen af menneskers og dyrs sundhed og for beskyttelsen af miljøet.

8. Den løbende harmonisering via fællesskabslovgivning, som kræver omkostningerne afholdt af sektoren, er langsom, og der vil sandsynligvis gå nogen tid, før den er afsluttet.

9. Kommissionen har derfor besluttet af præcisere og på visse punkter ændre sin politik for statsstøtte, for så vidt angår omkostninger ved TSE-test, døde dyr og slagteriaffald, ved at fastlægge disse rammebestemmelser.

10. Hvis de økonomiske vilkår for animalske biprodukter skulle ændre sig betydeligt i fremtiden, vil Kommissionen tage sin politik op til fornyet overvejelse som anført i disse rammebestemmelser.

11. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at accelerere tilvejebringelsen af tilstrækkelig kapacitet til korrekt bortskaffelse af animalske biprodukter mest muligt og til at fremme forskningen i alternativ udnyttelse af disse produkter.

II. ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

A. Anvendelsesområde og forholdet til EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren

12. Nærværende rammebestemmelser vedrører statsstøtte til omkostninger ved TSE-test, døde dyr og slagteriaffald til erhvervsdrivende, der arbejder inden for produktion, forarbejdning og afsætning af dyr og animalske produkter, som henhører under traktatens bilag I, for så vidt det er fastslået, at traktatens artikel 87, 88 og 89 gælder for sådanne produkter.

13. Ved anvendelsen af disse rammebestemmelser forstås ved forarbejdning og afsætning af et dyr eller et animalsk produkt en proces, som bevirker, at det produkt, der fremkommer ved processen, forbliver et animalsk produkt, for eksempel slagtning af dyr med henblik på kødproduktion. Forarbejdning af produkter omfattet af bilag I til varer, der falder uden for bilag I, er derfor ikke omfattet af disse rammebestemmelser.

14. Nærværende rammebestemmelser går forud for EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(2), for så vidt som et spørgsmål udtrykkelig er omfattet af nærværende rammebestemmelserne. EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren finder fortsat subsidiær anvendelse.

B. Definitioner

15. I nærværende rammebestemmelser finder følgende definitioner anvendelse:

16. "Omkostninger ved TSE- og BSE-test" er alle omkostninger, herunder omkostninger ved testkit og udtagning, transport, undersøgelse, oplagring og destruktion af prøver, der er nødvendige til test, som gennemføres i henhold til kapitel C i bilag X til forordning (EF) nr. 999/2001.

17. "Døde dyr" er dyr, som er blevet aflivet (eutanasi med eller uden endelig diagnose) eller er døde (inklusive dødfødte og ufødte dyr) på en bedrift eller et andet sted eller under transport, men ikke er blevet slagtet til konsum.

18. "Slagteriaffald" er affald, der opstår på slagterier, i opskæringsvirksomheder eller hos slagtere, herunder navnlig animalske biprodukter, som er omfattet af kategori 1, 2 og 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum(3).

19. "Specificeret risikomateriale" er fra den dato, der er nævnt i artikel 22, stk. 1, i forordning (EF) nr. 999/2001, specificeret risikomateriale i henhold til forordningens bilag V og indtil nævnte dato specificeret risikomateriale i henhold til forordningens bilag XI, del A.

20. "Bortskaffelse" omfatter indsamling, transport, oplagring, forarbejdning til forberedelse af destruktion, destruktion og endelig bortskaffelse af det produkt, der skal bortskaffes.

III. OMKOSTNINGER VED TSE- OG BSE-TEST

A. Indledning

21. Siden der blev indført obligatorisk BSE-testning af kvæg på over 30 måneder, har Kommissionen godkendt statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved sådanne test. Dette gælder også støtte til TSE-testning af døde dyr og den nyligt indført forpligtelse til at udføre stikprøvevise test, for eksempel på små drøvtyggere. Flere medlemsstater har anmeldt en sådan støtte. I alle de anmeldte og godkendte tilfælde er støtteordningerne af begrænset varighed. Kommissionens beslutninger om at godkende en sådan statsstøtte har været baseret på punkt 11.4 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren om støtte til bekæmpelse af dyre- og plantesygdomme.

B. Analyse

22. Ved udformningen af sin fremtidige politik har Kommissionen navnlig gjort sig følgende overvejelser:

a) Testene har til formål at forhindre spredning af TSE, en sygdom, som udgør en særlig trussel for menneskers sundhed.

b) Med statsstøtte af uensartet omfang er der risiko for konkurrencefordrejning, i det mindste når det gælder slagtekvæg. De fleste medlemsstater yder dog for øjeblikket en eller anden form for statsstøtte. Priserne for TSE-test varierer fortsat fra medlemsstat til medlemsstat. For at mindske risikoen for konkurrencefordrejning, som kan opstå ved, at der ydes støtte til TSE-test på kvæg, der slagtes til konsum, og for at fremme forskning i billige test bør støtten begrænses til 40 EUR, som for øjeblikket er den laveste pris i Fællesskabet.

c) Ved at tvinge landbrugerne til at betale for testningen af døde dyr kan man frygte, at nogle af dem vil prøve at undgå kontroller ved ulovligt at skaffe sig af med dyrekroppe, hvilket vil gå ud over statistikkernes pålidelighed og medføre sundhedsrisici.

d) Når det gælder dyr af mindre værdi, såsom får og geder, kan TSE-testen koste mere, end dyret er værd. Hvis ejerne tvinges til at betale for test, kan der opstå risiko for, at disse dyr afsættes uden testning med deraf følgende indskrænkning af datamængden.

e) Både når det gælder døde dyr og dyr af mindre værdi, synes risikoen for konkurrencefordrejning ved ydelse af støtte at være mindre end for slagtekvæg.

C. Fremtidig politik for omkostningerne ved TSE- og BSE-test

23. For at fremme foranstaltninger for beskyttelse af dyrs og menneskers sundhed har Kommissionen besluttet, at den fortsat vil godkendte statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved TSE-test efter principperne i punkt 11.4 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren.

24. Fra den 1. januar 2003 må den samlede direkte og indirekte offentlige støtte til obligatorisk BSE-testning af kvæg, der slagtes til konsum, inklusive EF-betalinger, dog højst andrage 40 EUR pr. test. Forpligtelsen til testning kan være baseret på fællesskabslovgivning eller national lovgivning. Dette beløb omfatter de samlede omkostninger ved testningen: testkit, udtagning, transport, testning, opbevaring og destruktion af prøven. Beløbet kan senere blive nedsat i tilfælde af, at testomkostningerne falder.

25. Statsstøtte til omkostninger ved TSE-test skal udbetales til den erhvervsdrivende, hos hvem der skal udtages prøver til brug for test. For at lette administrationen af denne statsstøtte kan støtten i stedet udbetales til laboratorierne, forudsat at det på tilfredsstillende måde kan godtgøres, at statsstøttens fulde beløb videregives til den erhvervsdrivende. Under alle omstændigheder skal den statsstøtte, som den erhvervsdrivende, hos hvem der skal udtages prøver til brug for test, modtager direkte eller indirekte, afspejle sig i de priser, som denne erhvervsdrivende beregner sig, og som skal være tilsvarende lavere.

IV. DØDE DYR

A. Indledning

26. Tidligere fik Kommissionen næsten ingen anmeldelser af statsstøtte til omkostningerne ved indsamling og bortskaffelse af døde dyr. Da Kommissionen ikke har modtaget sådanne anmeldelser, har den hidtil ikke haft mulighed for klart at udforme en politik for en sådan støtte. På baggrund af de oplysninger, der er indgået i de seneste måneder, er det nu både muligt og nødvendigt at fastlægge en klar politik for, hvordan Kommissionen fremtidig vil behandle en sådan statsstøtte.

B. Analyse

27. Ved udformningen af sin fremtidige politik har Kommissionen navnlig gjort sig følgende overvejelser:

a) Døde dyr er et normalt indslag i husdyrproduktionen og derfor en del af de normale produktionsomkostninger.

b) Ifølge princippet om, at "forureneren betaler" som omhandlet i traktatens artikel 174, stk. 2(4), har producenterne det primære ansvar for at tage sig af fjernelsen af døde dyr på korrekt måde og at betale de dermed forbundne omkostninger.

c) At yde støtte til eliminering af affald kan gå imod princippet om, at der kun bør ydes støtte for adfærd, som går videre end god landbrugspraksis. Ifølge fællesskabslovgivningen, som er en del af god landbrugspraksis, skal kadavere bortskaffes på korrekt måde.

d) Omkostningerne ved fjernelse af døde dyr kan være høje, navnlig når kroppe af tunge dyr som kvæg eller heste skal fjernes fra afsidesliggende steder.

e) Det er svært at kontrollere, hvad landbrugerne gør med kadaverne. Der er risiko for, at kadavere bortskaffes ulovligt, hvilket skaber alvorlige sundhedsrisici.

f) Når kadavere skal testes for TSE, kan ukontrolleret bortskaffelse for at undgå omkostninger have den yderligere ulempe, at disse dyr ikke testes, selv om netop disse dyr burde testes for at sikre pålidelige TSE-statistikker.

g) Risikoen for konkurrencefordrejning ved statsstøtte til fjernelse af døde dyr betragtes som forholdsvis lille.

h) Statsstøtte bør kun accepteres for døde dyr på bedriftsniveau og ikke på noget andet niveau, såsom slagterier, hvor kontrollen af korrekt fjernelse er lettere at foretage.

i) For at lette indførelsen af nye regler for statsstøtte til omkostninger ved fjernelse og destruktion af døde dyr forekommer en overgangsperiode på et år, hvor der kan tillades støtte på op til 100 %, berettiget.

C. Fremtidig politik for døde dyr

28. For at bidrage til beskyttelsen af menneskers sundhed og af miljøet har Kommissionen besluttet, at medlemsstaterne kan yde statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved fjernelse (indsamling og transport) og destruktion (oplagring, forarbejdning, destruktion og endelig bortskaffelse) af døde dyr indtil den 31. december 2003. Alternativt kan der ydes støtte op til et tilsvarende beløb til omkostninger ved præmier, som landbrugerne betaler for forsikringer, der dækker omkostninger ved fjernelse og destruktion af døde dyr, hvis principperne i punkt 32, 33 og 34 er overholdt.

29. Fra og med den 1. januar 2004 kan medlemsstaterne yde statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved fjernelse af døde dyr, der skal bortskaffes, og 75 % af omkostningerne ved destruktion af kadaverne. Alternativt kan der ydes støtte op til et tilsvarende beløb til omkostninger ved præmier, som landbrugerne betaler for forsikringer, der dækker omkostninger ved fjernelse og destruktion af døde dyr, hvis principperne i punkt 32, 33 og 34 er overholdt.

30. Alternativt kan medlemsstaterne yde statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved fjernelse og destruktion af kadavere, når støtten finansieres via gebyrer eller via obligatoriske bidrag til finansiering af destruktionen af sådanne kadavere, forudsat at disse gebyrer eller bidrag er begrænset til og direkte pålægges kødsektoren.

31. Medlemsstaterne kan yde statsstøtte på 100 % til omkostninger ved fjernelse og destruktion af døde dyr, når der foreligger en forpligtelse til at udføre TSE-test på de pågældende døde dyr.

32. Under alle omstændigheder er godkendelsen af en sådan støtte afhængig af, at der foreligger et sammenhængende program for overvågning og sikker bortskaffelse af alle døde dyr i medlemsstaten. Statsstøtte for døde dyr må kun ydes til landbrugere. Der må ikke ydes støtte til erhvervsdrivende, som arbejder inden for forarbejdning og afsætning af sådanne dyr.

33. For at lette administrationen af denne statsstøtte kan støtten udbetales til erhvervsdrivende, der arbejder i et efterfølgende led, og som leverer tjenesteydelser i tilknytning til fjernelse og/eller destruktion af døde dyr, forudsat at det på tilfredsstillende måde kan godtgøres, at statsstøttens fulde beløb videregives til landbrugeren.

34. Når landbrugeren ikke frit kan vælge, hvem der skal levere sådanne tjenesteydelser, og medmindre det godtgøres, at der kun er en enkelt mulig leverandør på grund af arten af eller retsgrundlaget for leveringen af en given tjenesteydelse, skal leverandøren vælges og betales efter markedsprincipperne på en ikke-diskriminerende måde, om nødvendigt ved afholdelse af udbud i overensstemmelse med fællesskabsretten og under alle omstændigheder efter en sådan offentliggørelse, at der sikres konkurrence på markedet for tjenesteydelser og mulighed for kontrol af udbudsreglernes uvildighed.

35. I tilfælde, hvor der er en direkte sammenhæng mellem døde dyr og bevarelsesforanstaltninger, for eksempel fodring af truede eller beskyttede arter af ådselædende fugle med kød fra døde dyr i henhold til fællesskabsbestemmelserne, må medlemsstaterne sørge for, at de tilstræbte bevarelsesmål opfyldes.

36. For tydelighedens skyld bekræfter Kommissionen, at når dyr aflives af sygdomsgrunde efter påbud fra myndighederne, vil kompensation til landbrugeren fortsat blive behandlet og godkendt på grundlag af punkt 11.4 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren, hvis betingelserne herfor er opfyldt. I forbindelse med TSE er det i artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 999/2001 fastsat: "der udbetales straks kompensation til ejerne for tabet af dyr, der aflives, eller animalske produkter, der destrueres i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, og nærværende artikels stk. 1, litra a) og c)".

V. SLAGTERIAFFALD

A. Analyse

37. Ved udformningen af sin fremtidige politik har Kommissionen navnlig gjort sig følgende overvejelser:

a) Fjernelse og destruktion af slagteriaffald er en væsentlig omkostningsfaktor for slagterier og opskæringsvirksomheder (og deres kunder, hvis de skal afholde omkostningerne).

b) Ifølge princippet om, at forureneren betaler, har producenterne af affald det primære ansvar for, at affaldet fjernes på korrekt måde, og at de dermed forbundne omkostninger betales.

c) Ydelse af statsstøtte hertil kan skabe alvorlig konkurrencefordrejning.

d) Kontrol må normalt formodes at skabe sikkerhed for, at slagteriaffald behandles korrekt.

e) De fleste medlemsstater er enige om, at omkostningerne ved fjernelse af slagteriaffald bør afholdes af de erhvervsdrivende, der har forårsaget dem.

f) Det forekommer derfor rimeligt at udelukke enhver statsstøtte til omkostninger ved bortskaffelse af slagteriaffald og andre driftsomkostninger for slagterier.

g) Hvad angår omkostninger ved bortskaffelse af specificeret risikomateriale og kød- og benmel eller af foder, som er fremstillet heraf, har Kommissionen godkendt statsstøtte på op til 100 % hertil i næsten to år, hvilket har givet sektoren mulighed for at beregne disse omkostninger og gradvis inkludere dem i priserne.

h) Der bør forudses en særlig løsning for specificeret risikomateriale og kød- og benmel fremstillet før datoen for anvendelse af disse rammebestemmelser, som hidtil ikke har kunnet bortskaffes på grund af manglende kapacitet.

i) Støtte til omkostningerne ved sikker og korrekt oplagring (men ikke destruktion) af specificeret risikomateriale forekommer acceptabel, indtil der foreligger tilstrækkelig destruktionskapacitet.

B. Fremtidig politik for slagteriaffald

38. Inden for disse rammebestemmelsers anvendelsesområde vil Kommissionen ikke godkende statsstøtte til omkostninger ved bortskaffelse af slagteriaffald, som er opstået efter datoen for anvendelse af disse rammebestemmelser.

39. Undtagelsesvis og for at gøre det muligt for kødsektoren gradvis at integrere de højere omkostninger, der følger af indførelsen af lovgivning om TSE, vil Kommissionen godkende statsstøtte på op til 50 % af omkostningerne ved sikker bortskaffelse af specificeret risikomateriale og kød- og benmel, som ikke længere kan udnyttes kommercielt, der produceres i 2003.

40. Af samme grund vil Kommissionen godkende statsstøtte på 100 % til bortskaffelse af specificeret risikomateriale og kød- og benmel, som ikke længere kan udnyttes kommercielt, og som produceres før datoen for anvendelse af disse rammebestemmelser.

41. Desuden og for at mindske risikoen for, at dette materiale ikke oplagres sikkert, vil Kommissionen indtil udgangen af 2004 godkende statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved sikker og korrekt oplagring af specificeret risikomateriale og kød- og benmel, indtil det kan bortskaffes på sikker måde. Medio 2004 vil Kommissionen se på, om denne frist bør forlænges.

42. For tydelighedens skyld bekræfter Kommissionen, at statsstøtte til investeringer i forbindelse med bortskaffelse af slagteriaffald vil blive behandlet efter de relevante regler, der gælder for investeringsstøtte, såsom punkt 4 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren. I forbindelse med TSE udbetales der ifølge artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 999/2001 "straks kompensation til ejerne for tabet af dyr, der aflives, eller animalske produkter, der destrueres i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, og nærværende artikels stk. 1, litra a) og c)".

VI. ULOVLIG STATSSTØTTE

A. Indledning

43. Holdningen til statsstøtte, som tidligere er ydet ulovligt til omkostninger ved TSE- og BSE-test eller bortskaffelse af døde dyr og slagteriaffald i den i disse rammebestemmelser anførte betydning, bør også præciseres.

44. Ulovlig støtte som defineret i artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 659/1999(5) vil blive vurderet efter de regler og retningslinjer, der var gældende på tidspunktet for støttens ydelse, medmindre andet er fastsat i punkt 45, 46 og 47 i disse rammebestemmelser.

B. TSE- og BSE-test

45. Hvad angår ulovlig statsstøtte til omkostninger ved TSE- og BSE-test, der ydes før datoen for anvendelse af disse rammebestemmelser, og uden at andre bestemmelser i fællesskabsretten derved tilsidesættes, vil Kommissionen vurdere en sådan støttes forenelighed ud fra punkt 11.4 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren og sin praksis siden 2001 med at acceptere en sådan støtte på op til 100 %.

C. Døde dyr

46. Når det gælder statsstøtte for døde dyr, har Kommissionen endnu ikke klart formuleret sin politik, især hvad angår forbindelsen mellem på den ene side reglerne for bekæmpelse af sygdomme som angivet i punkt 11.4 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren, som tillader statsstøtte op til 100 %, og på den anden side anvendelsen af princippet om, at forureneren betaler, og reglerne for støtte til affaldsbehandling. Med hensyn til ulovlig statsstøtte til omkostninger ved fjernelse og destruktion af døde dyr, der ydes i produktions-, forarbejdnings- og afsætningsleddet før datoen for anvendelse af disse rammebestemmelser, og uden at andre bestemmelser i fællesskabsretten derved tilsidesættes, vil Kommissionen derfor godkende statsstøtte på 100 % til disse omkostninger.

D. Slagteriaffald

47. Hvad angår statsstøtte for slagteriaffald, har Kommissionen siden januar 2001 truffet en række individuelle beslutninger om godkendelse af statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved bortskaffelse af specificeret risikomateriale, kød- og benmel og foder indeholdende sådanne produkter, der har måttet bortskaffes som følge af den nye fællesskabslovgivning om TSE. Disse beslutninger var navnlig baseret på punkt 11.4 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren under hensyntagen til denne støttes korte varighed og nødvendigheden af at overholde princippet om, at forureneren betaler, på lang sigt. Kommissionen har undtagelsesvis accepteret, at en sådan støtte også ydes til andre erhvervsdrivende end dem, der arbejder inden for husdyrproduktion, for eksempel slagterier. Kommissionen vil anvende de samme principper for så vidt angår ulovlig støtte, der ydes før udgangen af 2002 til tilsvarende omkostninger i forbindelse med den nye fællesskabslovgivning om TSE, og uden at andre bestemmelser i fællesskabsretten derved tilsidesættes.

VII. RETSGRUNDLAG

48. Statsstøtte henhørende under traktatens artikel 87, stk. 1, som opfylder kriterierne i disse rammebestemmelser, kan omfattes af undtagelsen i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), fordi den letter landbrugssektorens udvikling og ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Kommissionen mener, at sådan støtte navnlig bidrager til at beskytte menneskers og dyrs sundhed og til at beskytte miljøet.

VIII. ANMELDELSE OG RAPPORTER

49. Der foretages anmeldelser og aflægges årlige rapporter efter reglerne i punkt 23 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren.

IX. ANVENDELSE OG FORSLAG OM PASSENDE FORANSTALTNINGER

A. Anvendelse

50. Kommissionen vil anvende disse rammebestemmelser på ny statsstøtte, herunder verserende anmeldelser fra medlemsstaterne, fra den 1. januar 2003.

B. Forslag om passende foranstaltninger

51. I henhold til traktatens artikel 88, stk. 1, foreslår Kommissionen medlemsstaterne at ændre deres eksisterende ordninger for statsstøtte, der er omfattet af disse rammebestemmelser, for at bringe dem i overensstemmelse med rammebestemmelserne senest den 31. december 2003.

52. Medlemsstaterne opfordres til skriftligt at bekræfte, at de accepterer disse forslag om passende foranstaltninger, senest den 31. marts 2003.

53. Hvis en medlemsstat undlader at bekræfte sin accept skriftligt inden denne dato, vil Kommissionen anvende artikel 19, stk. 2, i forordning (EF) nr. 659/1999 og om nødvendigt indlede proceduren i henhold til nævnte bestemmelse.

C. Ophør

54. Disse rammebestemmelser anvendes indtil den 31. december 2013. Kommissionen kan efter at have hørt medlemsstaterne ændre dem før det tidspunkt på grundlag af tungtvejende konkurrencemæssige eller landbrugsmæssige overvejelser eller folkesundhedsmæssige og dyresundhedsmæssige overvejelser eller for at tage hensyn til andre fællesskabspolitikker eller internationale forpligtelser.

(1) Se navnlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (EFT L 147 af 31.5.2001, s. 1). Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1494/2002 (EFT L 225 af 22.8.2002, s. 3).

(2) Korrigeret udgave: EFT C 232 af 12.8.2000, s. 17.

(3) EFT L 273 af 10.10.2002, s. 1.

(4) Hvad angår statsstøtte, henvises især til punkt 5 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren og EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (EFT C 37 af 3.2.2001, s. 3).

(5) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).