B4-0768 og 0826/95

Beslutning om Tibet

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sine beslutninger af 15. oktober 1987 ((EFT C 305 af 16.11.1987, s. 114.)), 16. marts 1989 ((EFT C 096 af 17.04.1989, s. 140.)), 15. marts 1990 ((EFT C 096 af 17.04.1990, s. 256.)), 12. september 1991 ((EFT C 267 af 14.10.1991, s. 135.)), 13. februar 1992 ((EFT C 067 af 16.03.1992, s. 141.)), 15. december 1992 ((EFT C 021 af 25.01.1993, s. 78.)), 24. juni 1993 ((EFT C 194 af 19.07.1993, s. 210.)) og 16. september 1993 ((EFT C 268 af 04.10.1993, s. 145.)) om Tibet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse 93/C-63/02 ((EFT C 063 af 05.03.1993, s. 2.)) af 5. marts 1993 om en aaben og fast struktureret dialog mellem Kommissionen og saerlige interessegrupper med henblik paa stoerre aabenhed i forhandlinger med Kommissionen,

A. der henviser til forslag om stoette fra Den Europaeiske Union til det integrerede landbrugsudviklingsprojekt for Panam-regionen i Tibet,

B. der henviser til, at Kommissionen under sit moede med Dalai Lama i juni 1994 gav udtryk for, at den bedste loesning til afklaring af situationen i Tibet findes via en konstruktiv dialog mellem den tibetanske eksilregering og Den Kinesiske Folkerepubliks regering,

C. der henleder opmaerksomheden paa og stoetter opfordringerne i tidligere beslutninger til at yde en oekonomisk stoette, der virkelig tjener det tibetanske folks interesser,

D. der goer opmaerksom paa, at formaalet med det integrerede landbrugsprojekt for Panam-regionen er at oege regionens overskudsproduktion af foedevarer med henblik paa distribution til andre dele af Tibet, navnlig hvor befolkningen ikke er tibetansk,

E. der navnlig er bekymret over den opbakning til kineseres bosaettelse i Tibet, som marginaliserer den tibetanske kultur og er en trussel for tibetanernes identitet som et saeregent folk og deres mulighed for effektivt at deltage i enhver form for politisk proces,

F. der endvidere er bekymret over, at Kommissionen ved sin vurdering af Panam-projektet ikke i tilstraekkelig grad raadfoerte sig med hverken den lokale befolkning eller saerlige interessegrupper med omfattende ekspertise inden for udviklingsarbejde i Tibet, saaledes som Kommissionens egen politik for en aaben og fast struktureret dialog med saadanne saerlige interessegrupper kraever,

G. der erkender, at tibetanere er et folk i henhold til folkeretten, og at de i henhold til De Forenede Nationers pagt og FN-konventionerne om borgerlige og politiske rettigheder og om oekonomiske, sociale og kulturelle rettigheder har ret til selvbestemmelse,

H. der med voksende bekymring konstaterer, at det tibetanske folks grundlaeggende menneskerettigheder og frihedsrettigheder fortsat kraenkes, og at Kina gaar meget haardt frem mod religioese meningstilkendegivelser og tilhaengere af tibetansk uafhaengighed,

I. der chokeres over efterretningerne om, at den buddhistiske nonne Gyaltsen Kelsang, lige efter at hun var blevet loesladt efter halvandet aars indespaerring, for nylig doede som foelge af mishandling i faengslet, og naerer bekymring for helbredstilstanden hos andre, der har lidt overlast eller er syge som foelge af mishandling under faengselsophold,

J. der er forfaerdet over, at hun var den tiende politiske fange, der siden 1987 er doed kort efter at vaere blevet loesladt fra faengslet, og den fjerde kvinde blandt disse fanger, der er doed inden for fire aar,

K. der konstaterer, at Kina er vaert for De Forenede Nationers kommende fjerde globale kvindekonference, og at det siges, at der laegges hindringer i vejen for ikke-statslige organisationers legitime aktivitet i forbindelse med konferencen, og specielt at tibetanske og taiwanske kvinder udelukkes fra konferencen og de ikke-statslige organisationers forum i tilknytning hertil,

L. der konstaterer, at der er forlydender om, at der over for kinesiske og tibetanske kvinder anvendes svangerskabsforebyggende tvangsmetoder for at gennemtvinge regeringens politik til begraensning af antallet af boern i en familie,

1. opfordrer Kommissionen til at erkende, at Panam-projektet er blevet foreslaaet af Kina som led i et program gaaende ud paa med lokale midler at skaffe foede til de nye kinesiske bosaettere i Tibet og derfor er i modstrid med det tibetanske folks interesser, eftersom det fremmer kinesiske borgeres bosaettelse og fremtvinger Tibets oekonomiske integrering i Kina;

2. opfordrer Kommissionen til at omfordele midlerne fra Panam-projektet og bruge dem til stoette, der er til stoerre nytte for det tibetanske folk;

3. anmoder indtraengende Kommissionen om at betragte sine egne erklaeringer om, hvor vanskeligt det er at raadfoere sig med befolkningen i Panam- omraadet, som et yderligere bevis paa problemerne med at forvalte projekter i Tibet samt at tilslutte sig den konklusion, at udviklingsstoette skal kanaliseres ud til smaa lokale projekter;

4. anmoder indtraengende Kommissionen om at stoette ikke-statslige organisationer, der er engageret i disse former for lokale projekter;

5. anmoder Kommissionen om fremover at soerge for, at alle forslag vedroerende Tibet goeres til genstand for en komplet og aaben konsultationsproces ud fra oensket om at opnaa den gennemskuelighed, der er noedvendig for, at saerlige interessegrupper kan deltage i denne proces;

6. opfordrer Kommissionen til at goere tildeling af stoette til Kina betinget af, at grundlaeggende menneskerettigheder og frihedsrettigheder respekteres, navnlig i Tibet;

7. anmoder indtraengende Den Kinesiske Folkerepublik om at paabegynde de udsatte droeftelser om Tibets fremtid med Dalai Lama og den tibetanske eksilregering;

8. anmoder aldeles indtraengende medlemsstaternes udenrigsministre og Kommissionen om at opfordre til en substantiel dialog uden forholdsbetingelser sted mellem den tibetanske eksilregering og den kinesiske regering med henblik paa at finde en konstruktiv loesning i forbindelse med situationen i Tibet;

9. anmoder de kinesiske myndigheder om omgaaende at loeslade alle, der tilbageholdes, blot fordi de har gjort brug af deres ret til ytringsfrihed i Kina og Tibet, og at soerge for, at alle faengslede beskyttes mod tortur og mishandling, sikres kontakt med familiemedlemmer og adgang til en sagfoerer efter eget valg samt ydes fyldestgoerende laegebehandling i tilfaelde af legemsbeskadigelse eller sygdom, der skyldes faengselsopholdet;

10. appellerer til Den Kinesiske Folkerepubliks regering om at goere sig sit ansvar bevidst med hensyn til at soerge for, at den fjerde globale kvindekonference skaber rimelige vilkaar for de ikke-statslige organisationers forum; kvinder fra Tibet, Taiwan, Vestsahara og andre steder boer sikres fuld adgang;

11. opfordrer Den Kinesiske Folkerepublik til at opgive en politik og lovgivning, som tilskynder myndighederne til med oekonomiske og andre midler at tvinge kvinder til at anvende foedselskontrol med metoder som abort og sterilisering;

12. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, Den Kinesiske Folkerepubliks regering, De Forenede Nationers generalsekretaer og Dalai Lama.