C 226/50 DA 8.8.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Regionsudvalgets udtalelse om »EKSF-traktatens udløb«
(2000/C 226/14)
REGIONSUDVALGET har —
under henvisning til præsidiets beslutning af 15. september 1999 om i henhold til EF-traktatens
artikel 265, stk. 5, at afgive udtalelse om »EKSF-traktatens udløb« og henvise det forberedende arbejde til
Underudvalg 1 »Regionalpolitik, Strukturfondene, Økonomisk og Social Samhørighed, Grænseoverskri-dende og Interregionalt Samarbejde«,
under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 489/99 rev. 1), som blev vedtaget af
Underudvalg 1 den 2. februar 2000 med Loke Mernizka, medlem af Landdagen i Nordrhein-Westfalen
(D/PSE) og Robert Collignon, minister for budget, kultur og sport i det fransksprogede fællesskabsregering (B/PSE) som ordførere,
under henvisning til Det Europæiske Råds konklusioner om vækst og beskæftigelse vedtaget den
16.-17. juni 1997 i Amsterdam, hvori Kommissionen opfordres til at fremsætte passende forslag for at
sikre, at provenuet fra resterende reserver ved udløbet af EKSF-traktaten i 2002 anvendes til en
forskningsfond til sektorer, der er knyttet til kul- og stålindustrien,
under henvisning til Kommissionens meddelelse af 10. oktober 1997 med titlen »EKSF-traktatens udløb
— Finansiel virksomhed« (KOM(97) 506 endelig udg.),
under henvisning til resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer,
forsamlet i Rådet, 20. juli 1998 om udløbet af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og
Stålfællesskab (
1),
under henvisning til resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer,
forsamlet i Rådet, den 21. juni 1999 om udløbet af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og
Stålfællesskab (2),
under henvisning til Europa-Parlamentets betænkning om forslaget til EKSF’s aktionsbudget for 2000
(SEK(1999)0803-C5-9917/1999),
under henvisning til resolutioner fremsat af EKSF’s rådgivende udvalg, især resolutionerne af 25.3.1999,
2.4.1998, 10.10.1997, 8.11.1996 og 28.5.1995 —
på den 33. plenarforsamling af 12.-13. april 2000 (mødet den 13. april) vedtaget følgende udtalelse.
1.Indledning sikring af fred og til den politiske og økonomiske integration i
Europa og skabt grundlaget for de yderligere skridt hen
imod integration. EKSF-traktaten har udgjort rammerne for 1.1. Med traktaten om Det Europæiske Kul- og Stålfælles-
strukturomlægningen i kul- og stålindustrien og har hidtil vist skab (EKSF-traktaten), der trådte i kraft den 23. juli 1952,
sig at være et fleksibelt og effektivt middel i den økonomisk-, indledtes de politiske og økonomiske enhedsbestræbelser, som
social- og arbejdsmarkedspolitiske udformning af strukturom- efter senere traktater og traktatændringer nu er resulteret i Den
lægningen i den europæiske kul- og stålindustri og i de Europæiske Union. De stiftende stater ønskede med EKSF-
pågældende regioner, også selv om flere af dens økonomisk- traktaten at afslutte århundreders rivalisering, at skabe og sikre
politiske instrumenter ikke har været brugt længe. EKSF- varig fred i Europa og at øge befolkningernes levestandard.
traktatens integrationsambitioner er på visse punkter klart Den europæiske kul- og stålindustri havde dermed overtaget
større end EF-traktatens. en pionerrolle i den europæiske integration.
1.2. Disse mål har Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab1.3. EKSF-traktaten har skabt en ramme for dialogen ogfuldt ud nået. Det har ydet et afgørende bidrag til skabelse ogdet konsensusorienterede samarbejde mellem arbejdsgivere,
arbejdstagere og forbrugerne i økonomiske og sociale afgørel-
ser i kul- og stålindustrien. Således har de vanskelige sektorbe- (1) EFT C 247 af 7.8.1998, s. 5.
(2) EFT C 190 af 7.7.1999, s. 1. stemte og regionale tilpasningsprocesser i vidt omfang kunnet
8.8.2000 DA C 226/51 De Europæiske Fællesskabers Tidende
klares gennem aftaler mellem arbejdsmarkedets parter. Dermed 2.1.2. På Det Europæiske Råds møde i Amsterdam
16.-17. juni 1997 blev Kommissionen opfordret til at fremsæt- har den i en vis forstand dannet forbillede for den europæiske
økonomiske model. te passende forslag for at sikre, at provenuet fra resterende
reserver ved udløbet af EKSF-traktaten i 2002 anvendes til
en forskningsfond for sektorer, der er knyttet til kul- og
1.4. I alle 15 medlemsstater i Den Europæiske Union findes stålindustrien. I en resolution af 20. juli 1998 gik Ministerrådet
der kul- og stålindustri, som falder ind under EKSF-traktaten. ind for, at EKSF-formuen anbringes i en fond, der er adskilt fra
Dens betydning varierer dog stærkt fra stat til stat. De fleste andre fællesskabsmidler, at den forvaltes af Kommissionen, og
ansøgerlande har ligeledes en relativt stor kul- og stålsektor. at midlerne bindes til et forskningsprogram for sektorer, som
er knyttet til kul- og stålindustrien. Kommissionen vurderede i
et arbejdsdokument af 16. november 1998 dette forslags
1.5. Både kulindustrien og jern- og stålindustrien har i juridiske og finansielle implikationer. Den kom i den forbindel-
mange år befundet sig i en kraftig og især for arbejdskraften se også ind på den kommende deltagelse af ansøgerlandene,
smertelig strukturel tilpasningsproces. Den vil fortsætte i de som ikke har ydet noget bidrag til EKSF-formuen. I en
kommende år og blive skærpet med optagelsen af nye resolution af 21. juni 1999 bekræftede ministerrådet på ny,
medlemmer fra Central- og Østeuropa, hvor tilpasningsproces- at EKSF’s aktiver og passiver bør overgå til de resterende
sen vil få et dramatisk omfang. De store omstillinger, som kul- fællesskaber, men at de bør forvaltes adskilt fra andre fælles-
og stålindustrien står over for, udgør en speciel udfordring for skabsmidler og bindes til anvendelse i kul- og stålforskningen.
Den Europæiske Union. Resultaterne af denne forskning bør gøres tilgængelig for kul-
og stålindustrierne i de central- og østeuropæiske lande
(teknologioverførsel).
1.6. Kulminedriften og jern- og stålindustrien er meget
kraftigt koncentreret i geografisk henseende. Den samlede
økonomiske udvikling i de pågældende regioner afhænger ihøj grad af strukturelle tilpasningsprocesser i disse to brancher.
EKSF har med sine sociale og regionalpolitiske ledsageinstru-
menter anerkendt dette store ansvar for den regionale udvik-ling. Af denne grund må Regionsudvalget også beskæftige sig
med EKSF-traktatens udløb og med konsekvenserne heraf for
regionerne.
2.1.3. Regionsudvalget bifalder, at det med denne plan
sikres, at EKSF-formuen, som virksomhederne i kul- og
stålsektoren selv har opbygget, også anvendes til gavn for disse
industrier. EKSF-afgiften har i en lang periode betydet en2.Åbne spørgsmål i forbindelse med EKSF-traktatensøkonomisk ekstrabyrde for dem, og de har derfor et legitimtudløbkrav på at få del i EKSF-formuen efter traktatens udløb.
EKSF-traktaten, der trådte i kraft i 1952, blev indgået for en
periode af 50 år og udløber den 23. juli 2002. Fra dette
tidspunkt er kul- og stålindustrien principielt underlagt EF-traktaten. Mens nogle spørgsmål i forbindelse med EKSF-
traktatens udløb og med overførelsen af de to brancher til EF-
traktaten allerede er afklaret eller er tæt på en løsning, er derpå andre områder stadig åbne uløste spørgsmål.
2.1.4. Regionsudvalget finder det dog påkrævet, at Kom-
missionen skaffer sig det bedst mulige overblik over EKSF-
formuens størrelse på tidspunktet for traktatens udløb, og at
den fremlægger en afsluttende status over EKSF’s samlede 2.1. Anvendelse af EKSF-reserven
aktiver og passiver, som samtidig fungerer som indledende
status over den særfond, Kommissionen skal forvalte. Der bør
ikke bruges så mange af fondens midler til løbende opgaver 2.1.1. EKSF har gennem oprettelsen af en reserve til sikring
af sin ind- og udlånsvirksomhed opbygget en betragtelig inden traktatens udløb, at særfonden ikke kan løse de opgaver,
der var den tiltænkt. Endvidere bør disse udgifter anses formue, hvis anvendelse der skal træffes beslutning om efter
EKSF-traktatens udløb. Det er kul- og stålvirksomhederne selv, for ikke-obligatoriske. De bør opføres uden hensyntagen til
princippet om budgetstabilisering, som blev fastsat af Det som har opbygget formuen, idet de har betalt en afgift
på produktionsværdien til EKSF. Den 1. januar 1998 blev Europæiske Råd i Berlin i 1999. Regionsudvalget mener
endvidere, at det er nødvendigt klart at definere, hvilke sektorer opkrævningen af denne afgift indstillet. Der findes ingen
præcise beregninger af formuens nuværende størrelse og heller med tilknytning til kul- og stålindustrien der kan få del i de
EKSF-formuefinansierede aktiviteter, og det lægger vægt på, at ikke af dens formodede størrelse ved EKSF-traktatens definitive
udløb i 2002. Kommissionen regner i øjeblikket med, at den den målrettede udnyttelse til gavn for kul- og stålindustrien
ikke undermineres. Der bør ligeledes fastsættes nøjagtige resterende formue ved EKSF-traktatens udløb vil andrage
1,25 mia. euro. Den endelige størrelse afhænger desuden af, grænser for EKSF-formuens fordeling i henseende til de
opstillede projekters karakter og formål. Der bør også findes en hvilke opgaver EKSF skal finansiere med sin formue indtil
2002. rimelig løsning med henblik på inddragelse af ansøgerlandene.
C 226/52 DA 8.8.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
2.2. Forskningsstøtte 2.3.2. Ifølge EKSF-traktaten er det principielt forbudt at
give subsidier. Støtte til kul- og stålindustrien forudsætter enundtagelsesordning, som der er hjemmel for i EKSF-traktatens
artikel 95. Efter EKSF-traktatens udløb vil EU’s kul- og stålin-
dustri være fuldstændig underlagt EF-traktatens almindelige2.2.1. Traditionen for EKSF-støtte til forskningen går megetstøtteregler. De udgør principielt et egnet grundlag. Virksom-længere tilbage end EF-støtten (gennem forskningsprogram-heder, fagforeninger og de berørte medlemsstater har dogmer), som den adskiller sig væsentligt fra med hensyn tilgennem længere tid gjort opmærksom på, at der på dettemålsætning og forvaltning. Den sigter ikke kun på den mestgrundlag i tide bør tilvejebringes tilfredsstillende og obligatori-avancerede forskning, men dækker en bredere vifte af emner.ske supplerende instrumenter, som tager hensyn til vilkåreneDa den udgør 10-15 % af kul- og stålindustriens forskningsud-for begge industrier.gifter i EU, har den langt større betydning inden for denne
erhvervsgren end EU-forskningsstøtten i andre brancher. Dens
betydning er endnu større for forskningen i minedrift. EKSF-forskningsstøtten har således ydet et væsentligt bidrag til
forbedring af kul- og stålindustriens teknologiske konkurrence-2.3.3. For kulindustrien har Kommissionen med enstemmigevne. Denne mere anvendte og markedsorienterede form fortilslutning fra Rådet i forskellige afgørelser, senest af 28. de-forskning bør fortsætte efter EKSF-traktatens udløb og børcember 1993, for perioden 1. januar 1994 til 23. juli 2002ikke hæmmes af EU’s konkurrencepolitik.fastsat en ramme for sådanne undtagelser og dermed for
tildeling af statsstøtte til denne erhvervssektor. Kommissionen
har dermed anerkendt behovet for, at kul også i fremtidenbidrager til EU’s energiforsyningssikkerhed og til begrænsning2.2.2. Med beslutningen om at anvende EKSF-formuen tilaf den stigende afhængighed af importerede brændstoffer. Detgavn for kul- og stålindustrien er forudsætningerne for enkan imidlertid kun sikres, hvis industrien støttes.videreførelse af den særlige forskningsstøtte til de to industrier
principielt bragt til veje. Det må påses, at de gennemprøvedebeslutningsprocedurer for tildeling af midler bibeholdes. Også
den sociale ledsageforskning, bl.a. angående arbejdssikkerhe-
den i kul- og stålindustrien, miljøaspekter og omstillingsforan-2.3.4. Regionsudvalget mener, at det bør overvejes even-staltninger, bør fortsætte som hidtil, men bør knyttes så tættuelt at revidere EF-traktatens støtteordning, så der medtagessom muligt til den tekniske forskning. Procedurerne foren særlig omtale af kulsektoren. Selv om der ikke foretages entildeling af forskningsmidler bør være forenelige med princip-sådan revision, haster det alligevel med at få taget de nødvendi-perne bag EU’s miljøpolitik. EU-finansieret forskning i kul- ogge tiltag til at tilvejebringe en specifik ramme for støtten istålsektoren må bidrage til bedre miljøbeskyttelse.kulsektoren i form af en rådsforordning i henhold til artikel
89. Kommissionen har imidlertid endnu ikke fremsat forslagherom. Regionsudvalget mener, at der hurtigt, og i hvert fald i
passende tid før EKSF-traktatens udløb, bør fremlægges et
2.2.3. Kul- og stålindustrien har samme krav som alle andre forslag for at give virksomhederne den nødvendige planlæg-
industrier på deltagelse i de forskningsrammeprogrammer, ningssikkerhed.som finansieres af de almindelige fællesskabsmidler. Densærlige formue, som kul- og stålindustriens virksomheder har
opbygget, og den særlige forskningsstøtte, formuen finansierer,
retfærdiggør ikke diskrimination i forbindelse med forsknings-rammeprogrammerne. Regionsudvalget hilser Kommissionens 2.3.5. Jern- og stålindustrien er i en anden konkurrencesi-
forslag om at lade en del af EU-midlerne gå til RES-forskning tuation. Disse industriers fortid er præget af hyppige og
velkommen. ødelæggende subsidiekapløb. For at modvirke dette besluttede
EU’s Ministerråd allerede for lang tid siden at indføre en
stålstøttekodeks med hjemmel i EKSF-traktaten. Denne kodeks
tillader undtagelser fra det generelle subsidieforbud på forsk-nings- og udviklingsområdet samt i miljøspørgsmål og sociale
anliggender. Den skal nu bringes i overensstemmelse med EF-
traktatens konkurrenceregler.
2.3. Støtteordninger
2.3.1. Kul- og stålindustrien arbejder hver især på særlige 2.3.6. På dette område foreligger der et forslag fra Kommis-
sionen om en fællesskabsramme for statsstøtte til jern- og konkurrencevilkår, der kræver industrispecifikke støtteordnin-
ger. Det skyldes dels produkternes karakter, dels de særlige stålindustrien, der hovedsageligt er en videreførelse af de
strenge subsidieregler i den gældende stålstøttekodeks, dog markedsvilkår (den cykliske stålindustri skaber ensartede pro-
dukter med ekstrem høj prissensibilitet på et marked med med en vis tilpasning til EF-traktatens støttekontrolsystemer.
Også i denne forbindelse må det overvejes, om det er international overkapacitet; kulindustrien bidrager til forsynin-
gen af hjemmemarkedet med energi på ugunstige omkost- hensigtsmæssigt at udarbejde en rådsforordning på grundlag
af EF-traktatens artikel 89. ningsvilkår).
8.8.2000 DA C 226/53 De Europæiske Fællesskabers Tidende
2.4. Reguleringsmæssige instrumenter 2.6. Socialpolitiske ledsageforanstaltninger
2.4.1. EKSF-traktaten indeholder et stort antal regulerings- 2.6.1. Den strukturelle tilpasningsproces i EKSF-industrier-
mæssige instrumenter, som sikrer et velfungerende marked i ne vil også fortsætte efter udløbet af EKSF-traktaten i år 2002,
kul- og stålindustrien, og som på nogle punkter adskiller sig og der vil blive sat ekstra skub i den med optagelsen af nye
stærkt fra de tilsvarende instrumenter i EF-traktaten. De er til medlemmer i Den Europæiske Union. Der har hidtil stået
dels udtryk for disse industriers særlige markedsbetingelser midler til rådighed i EKSF-budgettet til tilpasnings-, kvalifice-
som f.eks. bratte konjunkturbevægelser, men afspejler også en rings- og omskolingsforanstaltninger, men med udløbet af
anden økonomisk-politisk grundholdning, som var fremher- EKSF-traktaten bortfalder det hidtidige retsgrundlag herfor.
skende ved indgåelsen af EF-traktaten. Med udløbet af EKSF- Videreførelsen ud over år 2002 af den sociale tilpasningsstøtte
traktaten er det nødvendigt, at EKSF-industrierne underlægges som forudsætning for en socialt forsvarlig forvaltning af de
EF-traktaternes reguleringsmæssige instrumenter. strukturelle ændringer i EKSF-industrierne er dermed truet.
Ansøgerlandene i Central- og Østeuropa har ikke udsigt til
lignende støtte til at tackle de langt mere dramatiske forandrin-ger, de må forudse inden for disse industrier.2.4.2. Regionsudvalget mener, at man i den forbindelse bør
bevare de EKSF-instrumenter, der har vist sig fornuftige, og somogså fremover er nødvendige for, at kul- og stålindustriernes
markeder kan fungere optimalt og så gnidningsløst som
muligt. Hertil hører det særlige instrument vedrørende statisti-ske informationer, hvis betydning er anderledes i erhvervssek- 2.7. Regionalpolitiske ledsageforanstaltninger
torer med homogene varer end i de øvrige sektorer. Dette
instrument kunne videreføres af Eurostat som supplement tildet eksisterende statistiske program. Til de bevaringsværdige
2.7.1. EKSF havde i lang tid som regionalpolitisk ledsagefo- instrumenter hører også muligheden for, at EKSF-virksom-
ranstaltning stillet lån til nedsat rente til rådighed for at fremme heder frivilligt iværksætter kriseforanstaltninger. I den forbin-
oprettelsen af nye arbejdspladser uden for stål- og kulsektoren. delse bør der træffes de nødvendige foranstaltninger inden for
Disse lån blev ikke ydet efter den 31. december 1996. En stor fællesskabsrettens rammer. Det bør undgås at afsvække den
del af de europæiske kulmine- og stålværksdistrikter hører til gældende fællesskabsret (»acquis communautaire«) inden for
støtteområderne under strukturfondenes mål 1 eller 2. I disse de områder af EKSF-industrierne, hvor den har vist sig
områder kan der derfor ydes EU-støtte til fremme af struktu- hensigtsmæssig. I den forbindelse er det vigtigt at understrege,
rændringerne i kul- og stålindustrien og til skabelse af arbejds- at der må tages tilstrækkelig højde for konsekvenserne af, hvad
pladser inden for andre erhvervssektorer. På grund af faldet i der udspiller sig i WTO-regi og i EU’s handelsforbindelser med
antallet af støtteområder og udløbet af fællesskabsinitiativerne USA.
Resider og Rechar den 31. december 1999 har et ikke
ubetydeligt antal europæiske kul- og stålområder mistet regio-nalstøtte fra EU. Også i disse områder kan der i de kommende
år blive tale om en gennemgribende strukturtilpasning.
2.5. Energipolitiske mål
2.7.2. Kommissionen bør derfor reagere fleksibelt — inden
for rammerne af de befolkningslofter, der er fastlagt for mål 1 2.5.1. Bevarelsen af en fællesskabspolitisk forsvarlig kulmi-
og 2 — på en sådan udvikling og i givet fald korrigere listerne neindustri er i EU’s interesse og kan bidrage til at begrænse
over støtteområder. Endvidere bør Kommissionen fremme EU’s stigende afhængighed af importeret energi.
samarbejdet mellem kul- og stålregionerne bl.a. inden for
rammerne af Interreg, delområde C. Samarbejdet kan f.eks.bestå i udveksling af gode praktiske erfaringer. Herved kan2.5.2. Også i de energipolitiske fællesskabsaktioner må derKommissionen inddrage de regioner, som ikke er støtteberetti-tages hensyn til kulindustrien. Der er foreløbig kun gjort tilløbgede under mål 1 eller 2.hertil. Det er nødvendigt med en positiv fællesskabsstrategi for
kulområdet, som fremhæver fordelene ved en vedvarende
kuludvinding og -udnyttelse i Europa — også i fremtiden — ogunderstreger den moderne europæiske kulteknologis globale
betydning. Dette er også nødvendigt med henblik på EU’s
2.8. Social dialog udvidelse.
2.5.3. Uden at genåbne debatten om tilvejebringelse af et 2.8.1. Den institutionaliserede sociale dialog mellem repræ-
sentanter for industrien, arbejdstagerne og forbrugerne i Det retsgrundlag for EU’s energipolitik, som man var inde på i
forhandlingerne om Maastricht- og Amsterdam-traktaterne, Rådgivende Udvalg for EKSF er et meget væsentligt element i
EKSF-traktaten. EKSF-udvalget har ikke kun været et effektivt vurderer Regionsudvalget, at integreringen af kul i EF-traktaten
giver en lejlighed til erkende det retmæssige i, at EF-traktaten rådgivningsinstrument for Kommissionen, men har også frem-
met viljen til samarbejde og bidraget til udviklingen af en indeholder en målsætning om forsyningssikkerhed.
C 226/54 DA 8.8.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
særlig konsensustradition i kul- og stålindustrien, som først og 2.11. Institutionelle aspekter
fremmest kan være et eksempel for de central- og østeuropæi-ske lande i deres forestående strukturtilpasningsproces. Ud fra
ønsket om at opnå et optimalt partnerskab vil de relevante
Regionsudvalget finder det nødvendigt at rejse spørgsmålet regionale myndigheders inddragelse i den sociale dialog kunne
om, nøjagtig hvilke ændringer der bør foretages i EF-traktaten, resultere i en merværdi.
når de sektorer, som EKSF-traktaten dækker, skal integreres.
Det bør overvejes at indføre foreløbige foranstaltninger. I
ændringerne bør der i alle tilfælde tages hensyn til særlige2.8.2. Regionsudvalget mener, at denne dialog bør viderefø-aspekter inden for kul- og stålsektoren, såsom finansiering,res i institutionaliseret form på en passende måde. Dettebehovet for forsyningssikkerhed, støtteordning og eventueltforudsætter knæsættelse af konsultationspligt og initiativret iopretholdelse af visse af Kommissionens beføjelser.sager, der vedrører kul- og stålindustrien. Kommissionen bør
fremlægge forslag til et egnet retsgrundlag i dialog med de to
industrier.
3.Konklusioner2.9. Kul- og stålindustrien i Central- og Østeuropa
2.9.1. Næsten samtidig med EKSF-traktatens udløb står EU 3.1. Regionsudvalget fastslår, at Det Europæiske Kul- og
over for en særlig udfordring på grund af de forestående Stålfællesskab har ydet et afgørende bidrag til skabelse og
dramatiske ændringer i de central- og østeuropæiske ansøger- sikring af fred i Europa, politisk og økonomisk integration og
landes kul- og stålindustri. Med henblik på den situation forhøjelse af levestandarden. EKSF har dermed fuldt ud nået de
må der sættes ekstra skub i omstruktureringen af kul- og mål, det oprindeligt satte sig. Det har især lettet strukturomlæg-
stålindustrien. Virksomhederne og arbejdstagerorganisationer- ningen i kul- og stålindustrien og i den forbindelse sikret de
ne i de to industrier, men også kul- og stålregionerne i det fornødne aftaler mellem arbejdsmarkedets parter.
nuværende EU, er parat til hjælpe de berørte medlemslande og
regioner samt Kommissionen med at løse denne svære opgave.
3.2. EKSF-traktatens udløb den 23. juli 2002 lægger et
stort strukturtilpasningspres på kul- og stålindustrierne og 2.9.2. I tilknytning til udvidelsesprocessen er det nyttigt at
de regioner i Europa, de befinder sig i. Det skaber efter rejse spørgsmålet om, nøjagtig hvilken del af EU’s regelsæt
Regionsudvalgets mening en lang række økonomiske, social- inden for kul- og stålsektoren ansøgerlandene umiddelbart bør
og arbejdsmarkedspolitiske spørgsmål og problemer, som der overtage. Inden der indledes særforhandlinger om dette punkt,
må findes en løsning på. bør der udformes en klar og generel holdning med hensyn
til, hvilke undtagelser der kan indrømmes ansøgerlandene i
konkurrencespørgsmål.
3.3. Regionsudvalget tager til efterretning, at EKSF-trakta-
tens særordninger ophører efter planen og ikke bliver forlæn-2.9.3. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen, Rådet ogget, og at kul- og stålindustrien inkorporeres i EF-traktaten.Europa-Parlamentet til at vedtage, at der i rimeligt omfang skalRegionsudvalget mener, at EKSF-traktatens integrationsambi-ydes støtte til kul- og stålindustriens strukturtilpasning viationer — som er større end EF-traktatens — på de områder,programmerne for de central- og østeuropæiske lande og dehvor de har stået deres prøve, bør bibeholdes for kul- ogtiltrædelsesforberedende programmer. Det skal også ske istålindustrien, og at der i dette øjemed, hvor det er påkrævet,forbindelse med den administrative bistand til disse lande og ibør findes et egnet retsgrundlag i EF-traktaten. Det bør ogsåprogrammerne til fremme af regionalt samarbejde, f.eks. iomfatte brunkul — i overensstemmelse med EU’s energipoliti-INTERREG III C og i det strukturpolitiske førtiltrædelsesinstru-ske målsætninger.ment ISPA.
3.4. Regionsudvalget bifalder den planlagte anbringelse
af EKSF-formuen i en særlig fond, som skal forvaltes af2.10. MiljøbeskyttelseKommissionen og finansiere kul- og stålvirksomhedernes
forskningsprojekter, herunder videnskabsteknisk, økologisk ogsocial ledsageforskning. Regionsudvalget finder det nødven-
digt, at der snarest skabes det bedst mulige overblik over EKSF- Kul- og stålindustrien medfører traditionelt betydelige miljøge-
ner og store udslip af CO
2-gasser. Med udgangspunkt i EF- formuens størrelse, og foreslår, at der fremlægges en slutstatus,
som samtidig fungerer som indledende status over særfonden. traktaten er der imidlertid vedtaget normer om miljøbeskyttel-
se, herunder om begrænsning af drivhusgasudslip. Regionsud- Der bør ikke bruges så mange af fondens midler til løbende
opgaver inden traktatens udløb, at særfonden ikke kan løse de valget mener, at man bør udstrække disse normer til kul- og
stålsektoren, når denne integreres i EF-traktaten. opgaver, der var den tiltænkt.
8.8.2000 DA C 226/55 De Europæiske Fællesskabers Tidende
3.5. Foruden den særlige forskningsstøtte fra indtægterne i dialog med de to brancher at forberede et egnet retsgrundlag
herfor på grundlag af EF-traktaten. af EKSF-formuen har kul- og stålindustrien et berettiget
krav på fuld deltagelse i EU’s forskningsrammeprogram.
Regionsudvalget mener, at EU-finansieret forskning i kul- og 3.10. Regionsudvalget fastslår, at retsgrundlaget for finan-
stålindustrien bør være forenelig med målene for andre EU- siering af sociale tilpasningsforanstaltninger i henhold til
politikker, navnlig på miljøbeskyttelsesområdet. Således bør artikel 56 bortfalder med EKSF-traktatens udløb. Det har hidtil
en del af de generelle EU-forskningsmidler gå til forskning i også været et vigtigt grundlag for finansieringen af planer på
vedvarende energikilder. det sociale og arbejdsmarkedsmæssige område i de berørte
industrier. Regionsudvalget opfordrer derfor Kommissionen
og medlemsstaterne til i forbindelse med planlægningen af nye 3.6. Regionsudvalget mener, at EF-traktatens bestemmelser
om kontrol af statsstøtte principielt er et egnet grundlag for programmer for perioden 2000-2006 for Den Europæiske
Socialfond at medtage passende foranstaltninger til støtte for tilvejebringelse af instrumenter, der supplerer støtteordninger-
ne for kulminedrift og jern- og stålindustrien. Det bør overve- den sociale tilpasningsproces i kul- og stålindustrien. Der
består et presserende behov for tilsvarende støtte til de central- jes, om rådsforordninger med henvisning til EF-traktatens
artikel 89 vil være et egnet retsgrundlag. og østeuropæiske lande forud for udvidelsen.
3.11. Regionsudvalget konstaterer med bekymring, at ind- 3.7. Regionsudvalget bifalder principielt Kommissionens
forslag om en ny stålstøttekodeks på grundlag af EF-traktaten, skrænkningen af støtteområderne under strukturfondenes
mål 1 og 2 og udløbet af fællesskabsinitiativerne Resider og som i betragtning af stålindustriens særlige situation også
fremover indeholder et strengt forbud mod støtte for at undgå Rechar den 31. december 1999 har ført til, at nogle kulmine-
og stålværksdistrikter fremover ikke vil modtage nogen form et ødelæggende subsidiekapløb.
for regionalstøtte fra EU.
3.8. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til i passen-
de tid før EKSF-traktatens udløb i 2002 at fremlægge et 3.12. Regionsudvalget betragter den sociale dialog, som
den finder sted i EKSF’s rådgivende udvalg, som forbilledlig for forslag om en praktisk anvendelig støtteordning også for
kulindustrien. Det skal tage hensyn til Europas interesse i at samarbejdet mellem industriens, arbejdstagernes og forbruger-
nes repræsentanter og anmoder Kommissionen om at fremsæt- bevare en levende kulminedrift. Regionsudvalget opfordrer
Kommissionen til at forelægge en meddelelse om situationen te et forslag, der sikrer dialogens videreførelse samt en eksplicit
konsultationspligt. med hensyn til støtteordninger for kulsektoren og — hvor
dette er nødvendigt — forslag til ændring af ordningerne.
3.13. Regionsudvalget ser optagelsen af nye medlemsstater
fra Central- og Østeuropa og de dermed forventede dramatiske 3.9. Regionsudvalget mener, at de af EKSF-traktatens regu-
leringsmæssige instrumenter, der har vist sig nødvendige for ændringer i kul- og stålindustrien som en særlig udfordring for
EU som helhed. Kul- og stålregionerne i det nuværende EU har et optimalt og gnidningsløst fungerende marked for kul-
og stålindustrien, bør bevares, herunder instrumentet for erfaringer, som efter Regionsudvalgets mening bør udnyttes til
at tackle strukturtilpasningsproblemerne. De programmer, der statistiske informationer og muligheden for frivillige krise-
foranstaltninger. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til forbereder tiltrædelsen, bør udformes, så de tager højde herfor.
Bruxelles, den 13. april 2000.
Jos CHABERT
Formand for
Regionsudvalget