:OMViI SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0MC92) 219 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 1 . juni 1992 
EN KONSEKVENT OG GLOBAL STRATF^ 
Status over Fællesskabets forbindelser med Japan 
(Meddelelse til Rådet fra Kommissionen) 

EN KONSEKVENT OG GLOBAL STRATEGI 
Status over Fællesskabets forbindelser med Japan 
(Meddelelse til Rådet fra Kommissionen) 
A. INDLEDNING 
1. Rådet drøftede senest forbindelserne mellem Fællesskabet og Japan i april 1988. 
Det vedtog ved den lejlighed en række retningslinjer for Fællesskabets politik over 
for Japan, hvori der opfordredes ti I en yderligere åbning af markederne, udvikling 
af samarbejdet og en styrkelse af dialogen. Denne afbalancerede approach betegnede 
en vigtig ny vending i politikken. I de efterfølgende fire år er der gjort betyde­
lige fremskridt både på det økonomiske område og i samarbejdsmæssig henseende, omend 
forbindelserne mellem de to parter endnu ikke har nået den rette ligevægt. 
2. Tiden er nu inde til at gøre status over situationen, navnlig på baggrund af fem 
nye elementer: 
den fælleserklæring, som Fællesskabet og Japan afgav i Haag i juli 1991. Der 
indførtes derved en politisk dimension i forbindelserne, der blev fastlagt 
mål for samarbejdet om politiske spørgsmål og sikkerhed og om globale udfor­
dringer. Parterne bekræftede samarbejdet om internationale økonomiske og 
handelsmæssige spørgsmål og om gensidig adgang til de to parters markeder og 
fastslog princippet om lige adgang på grundlag af sammenlignelige mulig­
heder. Intensiveringen af dialogen inden for disse nye rammer har allerede 
gjort det muligt at fastlægge en række nye områder, som ser lovende ud for 
samarbejdet mellem Fællesskabet og Japan. Der har også vist sig at være et 
vist sammenfald mellem parternes holdning til globale spørgsmål af fælles 
interesse, såsom udvikling og miljø. En medvirkende årsag til dette sammen­
fald mellem synspunkterne er begge parters opfattelse af, at samfunds­
problemer er af central betydning for det generelle syn på økonomisk 
fremgang. 
i den bilaterale samhandel giver de seneste udviklingstendenser og fremtids­
udsigterne berettiget grund til betænkeligheder ved mulighederne for at 
mindske den alvorlige uligevægt mellem Fællesskabet og Japan. Efter en 
beskeden forbedring i slutningen af 1980'erne faldt Fællesskabets eksport 
til Japan i 1991, og underskuddet i samhandelen med færdigvarer forøgedes 
kraftigt, hvilket viser, at grundlaget for Fællesskabets eksport fortsat er 
for snævert og for sårbart over for konjunktursvingninger. De vigtigste 
diversificeringsbestræbelser på eksportområdet hindres af endnu foreliggende 
vanskeligheder af forskellig art i forbindelse med at opnå adgang til det 
Japanske marked. Desuden vil åbningen af markederne i Fællesskabet og i Det 
Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og mulighederne for direkte adgang 
hertil for direkte Japanske investeringer formentlig føre ti I en øget 
japansk tilstedeværelse i Europa. Det kan meget vel tænkes, at det europæ-
- 2 -
i ske marked i løbet af de kommende ti år vil blive lige så vigtigt for den 
japanske industri som det amerikanske marked. I modsætning hertil er der 
stadig betydelige hindringer for adgangen til det Japanske marked, herunder 
strukturelle hindringer. 
den øgede tendens til, at De Forenede Stater og Japan søger at finde 
øjeblikkelige løsninger på problemer i den bilaterale samhandel gennem 
arrangementer, der har en tilbøjelighed ti I at virke diskriminerende; 
den strategiske betydning for den europæiske industris udvikling og konkur­
rencedygtighed, der må tillægges ikke alene det japanske marked, men også 
markederne i Sydøstasien, som vil udvise en særlig høj vækst i de kommende 
år-, 
endelig de muligheder, der ligger i den fælles udenrigs- og sikkerhedspoli­
tik med hensyn ti I en nøjere samordning af nationalstaternes udenrigs- og 
sikkerhedspolitik over for Japan, og mulighederne for at forbedre sammen­
hængen heri med den eksterne dimension i Fællesskabets politikker. 
B. EN KONSEKVENT OG GLOBAL STRATEGI 
3. Det forhold, at Japan i løbet af de seneste to årtier har udviklet sig ti I en 
stor økonomisk og finansiel magtfaktor, er en udfordring til det internationale 
samfund. Selv om der skulle blive tale om lavere vækstrater, er det sandsynligt, at 
Japan i 1990'erne vil opretholde en vis økonomisk fremdrift set i forhold til Europa 
og De Forenede Stater. Værdigrundlaget vil formentlig ikke undergå større ændringer, 
selv om der måske vil blive lagt større vægt på livskvalitet og miljø. Den fulde 
virkning af den stærkt tiltagende forøgelse af gennemsnitsalderen i befolkningen vil 
ikke slå igennem før i næste århundrede, omend virkningerne heraf allerede er føle­
lige på arbejdsmarkedet (mangel på arbejdskraft, øget beskæftigelse af kvinder), i 
opspar ingsmønstret og investeringsudvikI ingen samt i den forsigtige budgetpolitik. 
4. Den udfordring, Fællesskabet står overfor, består i at opretholde og udvikle den 
tekniske og industrielle styrke og fuldt ud at deltage i et åbent multilateralt 
økonomisk system. Svaret herpå må komme fra både erhvervsliv og statslige myndig­
heder. Industriens evne til fornyelse og omstrukturering vil i det væsentligste være 
bestemmende for Fællesskabets placering i den industrialiserede verden, og dette 
gælder navnlig fremstillingsvirksomhed. De offentlige myndigheder må på fællesskabs­
plan og nationalt plan skabe betingelserne for øget konkurrencedygtighed og fremme 
erhvervslivets bestræbelser, både ved gennemførelsen af enhedsmarkedet og ledsage­
foranstaltninger hertil. 
5. Målet må være en fuldstændig integrering af Japan i det internationale system 
ved at gøre dette land lige så åbent over for udenrigshandel og investeringer, som 
det er tilfældet for de øvrige fremskredne økonomier. Det er af vital betydning at 
vinde større indpas på det Japanske marked, ikke blot for at opnå de direkte 
økonomiske fordele herved, men også for at give Fællesskabets erhvervsvirksomheder 
mulighed for at konkurrere på lige vilkår på det mest udviklede marked i den region 
i verden, der har den største vækst (de asiatiske lande i Stillehavsområdet), for 
direkte at indhøste erfaringer vedrørende højteknologi og praksis på det ledelses­
mæssige område og for at opbygge varige forbindelser med Japanske virksomheder. 
Omvendt bør de bestræbelser, der udfoldes af europæiske virksomheder for at leve op 
til de krav, som er forbundet med åbningen af de europæiske markeder, tages i 
betragtning af deres Japanske partnere, som bør ændre deres egne strukturer for at 
mindske hindringerne for adgangen til det japanske marked. 
~ 3 -
6. Fællesskabet har opnået betydelige resultater i bestræbelserne på at fjerne 
formelle hindringer inden for bestemte sektorer i Japan. Der foreligger endnu visse 
hindringer af denne art, men de vigtigste må nu betegnes som strukturelle hindrin­
ger. Der findes ikke nogen mirakelkur mod disse vansekligheder; det vil tage tid at 
overvinde dem. En åbning af det lapanske marked forudsætter således, at der ved­
varende udfoldes bestræbelser i den retning, hvor medlemsstaterne og Fællesskabet 
sammen følger en konsekvent og global strategi. Denne strategi, som vil blive 
nærmere beskrevet i de følgende afsnit, bør bygge på egnede makroøkonomiske og 
valutakurspolitiske foranstaltninger, en konsekvent gennemførelse af antitrust­
lovgivningen i Japan, industrielt samarbejde og handelsfremmende foranstaltninger. 
Der bør oprettes en mekanisme med henblik på sammenligning af EF's resultater på det 
Japanske marked med resultaterne på andre markeder. Dette skulle føre til en resul­
tatorienteret dialog med Japan. 
7a. For at undgå, at der opstår truende situationer, må Fællesskabet og Japan 
fortsætte bestræbelserne på at opbygge et mere modent forhold. Begge parter er på 
mange måder I samme båd i henseende til at påtage sig en række forpligteiser på den 
verdenspolitiske scene, Japan fordi det søger veje ti I at omsætte dets økonomiske 
magt til politisk indflydelse, og Fællesskabet, fordi det gennem den europæiske 
union opbygger institutioner og mekanismer, der gør det muligt at spille en større 
rolle på det udenrigspolitiske område. Tiden er moden ti I en mere intens politisk 
dialog, som må udvise en kvalitativ forskel i forhold ti I de arrangementer, der i 
øjeblikket er gældende. 
7b. Fællesskabets forbindelser med Japan udgør en betydningsfuld udfordring og 
berettiger, at der udfoldes særlige bestræbelser for at samordne nationalstaternes 
politikker. Så snart Maastricht-Traktaterne er ratificeret, vil Kommissionen tage 
passende initiativer som led i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. 
8. Dialogen må endvidere ikke udelukkende omfatte udenrigspolitiske spørgsmål. De 
senere års opmuntrende udvikling i samarbejdet på det videnskabelige og teknologiske 
område, om sociale spørgsmål, miljø og udviklingsbistand bør videreføres og udbyg­
ges. Desuden vil udviklingen af Fællesskabets egen finansielle og monetære person­
lighed i løbet af indeværende årti kræve nærmere samarbejdsforbinde Iser på disse 
områder. 
C. DEN SENESTE ØKONOMISKE UDVIKLING 
Japans økonomiske politik 
9. I slutningen af 1986 og i 1987 indførte de Japanske myndigheder foranstaltninger 
til stimulering af den økonomiske aktivitet som reaktion på krav fra landets 
handelspartnere om, at Japan mindskede afhængigheden af eksporten og arbejdede hen 
imod en økonomi baseret på den indenlandske efterspørgsel. I perioden 1989-90 var 
der tale om en særlig kraftig vækst, som snarere var baseret på den indenlandske 
efterspørgsel end den udenlandske, som det havde været tilfældet i de forudi iggende 
perioder. Dette forårsagede en betydelig stigning i importen, hvortil "spekulations-
økonomien" (den massive stigning i prisen på formuegoder - navnlig Jord, ejendomme 
og finansielle værdipapirer - der fandt sted med en meget markant tiltagende vækst 
mod slutningen af 1980'erne) også bidrog. I perioden mellem 1986 og 1990 faldt over­
skuddet på den japanske betalingsbalances løbende poster med 60% til 35,8 mia. $, og 
det synlige handelsoverskud med 34% til 63,5 mia. $. 
10. Fra slutningen af 1989 og den efterfølgende periode strammede de Japanske 
myndigheder pengepolitikken for at kontrollere inflationen, navnlig priserne på 
formuegoder. Følgen heraf var et fald i vækstraten, et sammenbrud af "spekulations-
økonomien" og en fordobling af overskuddet på de løbende poster i 1991, så det nåede 
- 4 -
op på 72,6 mia. $. Det forventes, at væksten fortsat vil være ret lav, og at det 
japanske betalingsbalance- og handelsoverskud vil stige. Det må derfor befrygtes, at 
Fællesskabets handelsbalance over for Japan forværres yderligere. 
11. Sammen med svingninger i den indenlandske efterspørgsel og mulighederne for 
produkt ionsti I pasning er det priskonkurrencedygtigheden (vekselkursen i forhold til 
produktionsomkostningerne), der er bestemmende for de resultater, Japan kan opnå på 
handelssiden, set i forhold til andre industrilande. Japans priskonkurrenceevne 
svækkedes i perioden fra 1986 til 1988 med stigningen i yen-kursen, hvilket bidrog 
til nedgangen i overskuddet. Konkurrenceevnen forbedredes derefter i 1989 og 1990 
med deraf følgende eksportfremgang. På trods af en vis forringelse i 1991 er den 
stadig bedre end i 1986, hvilket lader formode, at yen er svækket. På længere sigt 
skulle yen-kursen stige i forhold 11 I de europæiske valutaer. 
12. Efter Kommissionens opfattelse har Japan en større manøvrefrihed med hensyn til 
fremme af efterspørgslen end de fleste andre industrilande, fordi Japan har lav 
infaltion og et generelt overskud på statsbudgettet. De laoanske myndigheder bør 
føre en politik, der gør det muligt igen at skabe vækst baseret På den indenlandske 
efterspørgsel og dermed begrænse uligevægten over for udlandet. Fællesskabet og 
medlemsstaterne bør i de relevante fora lægge pres På de Japanske myndigheder for at 
tilskynde dem ti I at føre en sådan politik. Yderligere strukturelle reformer vil 
også skabe vækst, da øget konkurrence på det indenlandske marked og fra udlandet vil 
mindske inflationspresset, og afvikling af reguleringsforanstaltninger vil tilskynde 
til udvikling af nye produkter. 
Handel og investeringer 
13. Fællesskabets handelsbalancesituation over for Japan forværredes i 1991 efter en 
beskeden forbedring i løbet af nogle år. I perioden fra 1987 til 1990 øgedes 
Fællesskabets eksport med ca. 25% årligt og importen med ca. 10%, men fra et højere 
udgangspunkt med det resultat, at underskuddet ikke ændredes væsentligt i nævnte 
periode. Situationen forværredes markant i 1991. Eksporten gik tilbage med 4%, 
medens importen fra Japan steg betydeligt, delvis på grund af den kraftige 
efterspørgsel i Tyskland, og underskuddet øgedes derfor med 28% og nåede op på ca. 
29,5 mia. ECU. Det underliggende problem er det, at en stor del af Fællesskabets 
eksport er særlig sårbar over for konjunkturtilbageslag. Fællesskabsvirksomhederne 
har ikke været i stand til at sikre en tilstrækkelig diversificering, selv om de har 
vist, at de er konkurrencedygtige på andre markeder end det japanske. 
14. Disse udviklingstendenser afspejler skævheden i Fællesskabets vareeksport, som 
er domineret af luksusvarer (motorkøretøjer, tekstiler og alkoholholdige drikke­
varer). Skævheden øgedes mellem 1987 og 1990, hvor disse varegrupper tegnede sig for 
næsten halvdelen af væksten i eksporten. I 1991 aftog væksten i den japanske 
økonomi, og "spekulationsøkonomien" brød sammen med en deraf følgende markant 
tilbagegang i Fællesskabets eksport af luksusvarer, og dermed et fald i den samlede 
eksport. 
15. Samhandelen med tjenesteydelser ændrer tildels billedet, i 1989 fordoblede Japan 
stort set sit underskud i samhandelen med Fællesskabet med tjenesteydelser, hoved­
sagelig som følge af øget afkast af europæiske finansielle investeringer i Japan. 
Dette medførte, at ved udgangen af finansåret 1990 var overskuddet på Japans løbende 
poster over for Fællesskabet faldet til to tredjedele af niveauet i 1986/87 og 
udgjorde omkring halvdelen af handelsunderskuddet (6,2 mia. $ mod 16,3 mia. $). 
- 5 -
16. Modstykket til Japans overskud på betalingsbalancens løbende poster over for den 
øvrige verden har været udenlandske investeringer i stor målestok, hovedparten i 
finansielle aktiver. Hvad angår direkte investeringer (produktive aktiver) var der 
tale om en tredobling i perioden fra 1986 til 1990, hvor investeringerne nåede op på 
57 mia. $ i sidstnævnte år, men investeringerne har ikke samme omfang i Fællesskabet 
(13 mia. $) som i De Forenede Stater (26 mia. $). Fællesskabsvirksomhedernes direkte 
investeringer I Japan ligger fortsat på et lavt niveau (1,1 mia. $). 
D. INDHOLDET AF EN STRATEGI 
Sektorspecifikke spørgsmål 
17. Rådet konkluderede i april 1988, at Fællesskabet bør træffe foranstaltninger for 
at sikre, at handelshindringerne i en række sektorer fjernes. Kommissionen førte 
derfor forhandlinger vedrørende motorkøretøjer, medicinalvarer, kosmetik, medicinsk 
udstyr, alkoholholdige drikkevarer, læder og læderfodtøj samt om kontrol med 
vareforfalskninger. I det store og hele er der nået gunstige resultater af disse 
forhandlinger, og eksporten inden for mange af de nævnte sektorer steg kraftigt. 
18. Fællesskabet har imidlertid stadig en række krav på områder, hvor der kun er 
gjort få fremskridt, og landbrugsprodukter er her et af de vigtigste områder (bilag 
1). Der forhandles om de fleste af de pågældende spørgsmål i Uruguay-Runden. Viser 
det sig, at resultaterne af denne runde er utilstrækkelige, eller varer det urime­
ligt længe, inden der foreligger et endeligt resultat, bør Fællesskabet genoptage de 
direkte forhandlinger på grundlag af fælleserklæringen. Kommissionen, den pågældende 
erhvervsgren og medlemsstaterne bør løbende ajourføre liste over nævnte krav. 
19. Det japanske marked for tjenesteydelser er af særlig betydning, men europæiske 
virksomheder tegner sig kun for en beskeden andel heraf. Hvis vilkårene for at gøre 
forretninger var gunstigere, kunne dette marked indebære betydelige muligheder for 
europæiske virksomheder, som igen kunne åbne mulighed for i højere grad at sikre 
støtte til andre fællesskabsvirksomheder, der udøver forretningsvirksomhed i Japan. 
Et højt prioriteret mål er liberaliseringen af finansielle tjenesteydelser. Japan 
indrømmer banker fra Fællesskabet national behandling for så vidt angår etablering 
og drift, men der er en række markedsbestemte faktorer, som sammen med manglende 
fleksibilitet i love og forskrifter gør det vanskeligt at konkurrere på forsikrings­
området og få adgang til markedet for investeringsselskaber. Japan er i gang med at 
gennemgå sine forskrifter på det finansielle område. Fællesskabet bør fortsat 
udfolde bestræbelser for at sikre en yderligere åbning af markedet for tjeneste­
ydelser. 
Strukturelle hindringer 
20. Uanset hvor vigtige de sektorspecifikke spørgsmål er for visse sektorer og 
regioner i Fællesskabet, er de ikke af afgørende betydning for de generelle økono­
miske forbindelser. Fællesskabet bør fortsat søge at opnå de ønskede indrømmelser, 
men selv om det lykkes, vil de ikke have nogen væsentlig indvirkning på samhandelen 
eller røre ved selve kernen i problemet. Dette skal søges i de strukturelle hindrin­
ger, som i øjeblikket er hovedårsagen til, at det er vanskeligt at gøre forretninger 
i Japan, det være sig i form af eksport eller investeringer. Selv om der er gjort 
- 6 -
visse fremskridt i form af øgede infrastrukturudgifter, en strengere håndhævelse af 
antitrustlovgivningen og en vis liberalisering af distributionssystemerne, går det 
stadig frustrerende langsomt med de strukturelle reformer på trods af, at den ene 
regering efter den anden har afgivet hensigtserklæringer herom. 
21. Det grundlæggende problem er manglende konkurrence og ikke fungerende markeds­
mekanismer på mange områder: en ineffektiv konkurrencepolitik, eneforhandlingsafta­
ler, nære og ofte skjulte forbindelser mellem de offentlige myndigheder og den 
private sektor, oppustede grundpriser på grund af skatter og love vedrørende jordens 
udnyttelse samt overdreven regulering af visse sektorer. (Disse spørgsmål er indgå­
ende analyseret i "Structural Impediment Initiative", som er gennemført af De For­
enede Stater og Japan. Fællesskabet kan tilslutte sig mange af punkterne i denne 
analyse, omend det har visse betænkeligheder ved de instrumenter, som De Forenede 
Stater har valgt til virkeliggørelse af de fastsatte mål). 
22. I EF's og Japans fælleserklæring erkendes behovet for bl.a. at gøre noget ved de 
strukturbetingede hindringer for at få adgang til markedet, og der fastlægges rammer 
for konsultationer og samarbejde. Fællesskabet må udvikle en effektiv dialog med 
Japan, som er koncentreret om de strukturproblemer, som er af særlig betydning for 
Fælleskabet, først og fremmest de tilbageværende svagheder i konkurrencepolitikken. 
Håndhævelsen af anti trust lovgivningen er utilstrækkelig og bør følges På nært hold 
for at sikre, at den har en tilstrækkelig afskrækkende virkning: visse sektorers 
undtagelse fra monopolloven bør ophøre og "Fair Tråde Commission" bør undersøge 
problemer, som vækker bekymring hos Japans handelspartnere (nævnte kommission agter 
at foreslå nogle områder, som skal tages OP ti I undersøgelse i nær fremtid). 
23. Distributionssystemerne giver også stadig aneldning til betænkeligheder, især 
fordi Fællesskabet er en af de største eksportører af forbrugsgoder. Der er en vis 
liberalisering af stordetailhandelen undervejs, men der foreligger stadig en række 
problemer i forbindelse med bundne distributionskanaler og anden praksis, der 
begrænser konkurrencen. Bistået af erhvervslivet bør Fællesskabet fastlægge konkrete 
eksempler på hindringer for den fire distribuering af EF-varer og henstille ti I de 
japanske myndigheder, at de i særlig grad retter opmærksomheden herimod. 
Industrielt samarbejde 
24. Det andet hovedpunkt, hvor Fællesskabet bør sætte ind i sin strategi over for 
Japan efter de konkurrencemæssige aspekter, bør være det industrielle samarbejde. 
Det er urealistisk at antage, at resultatet af de strukturelle reformer i Japan 
bliver, at der skabes et samfund identisk med det amerikanske eller det europæiske. 
De strukturbetingede hindringer, der er nævnt i det foregående, er forskellige fra 
de grundlæggende sociale værdier og den organisering af samfundet, der har bidraget 
til Japans økonomiske succes. Hvis det skal lykkes at trænge ind på det japanske 
marked, er det påkrævet, at man ikke arbejder imod de grundlæggende normer i det 
japanske samfund. Mangårige forbindelser mellem virksomhederne er af central betyd­
ning for erhvervslivet i Japan. Dette gør sig navnlig gældende for de varer, bortset 
fra luksusforbrugsvarer, hvor fællesskabsindustrien er konkurrencedygtig, men endnu 
ikke har vundet indpas på det Japanske marked (som det fremgår af handelsstatistik-
kerne). 
25. De Forenede Stater har allerede taget ved lære heraf. Arrangementerne vedrørende 
halvledere og vedrørende automobiler og dele hertil, hvis diskriminerende aspekter 
der vil blive redegjort for i et senere afsnit, vil fungere tilfredsstillende i den 
udstrækning, de afspejler et faktisk industrielt samarbejde mellem private sektorer. 
De Forenede Stater og de Japanske regeringsmyndigheder etablerer strukturer, der 
fremmer denne udvikling. Fællesskabet har ikke råd til at sakke agterud. 
26. Fællesskabets industri er forholdsvis gunstigt stillet med hensyn til mulig­
hederne for at nå gunstige resultater på dette område. Øgede japanske investeringer 
i fremstillingsvirksomhed i Fællesskabet giver EF-leverandørerne mulighed for at 
etablere forretningsforbindelser baseret på opfyldelsen af de japanske krav vedrø­
rende kvalitet, leveringstid og pris, medens Japanske virksomheder bør spille deres 
rolle ved at udvise imødekommendhed over for nye leverandører, bistå dem i bestræ­
belserne på at opfylde de opstillede krav og ved at inddrage dem i planlægnings­
fasen. Kommissionen og de japanske myndigheder overvejer med deltagelse af virksom­
heder fra begge parter at iværksætte et forsøgsprogram til forbedring af udbuddet af 
komponenter, der anvendes af Japanske firmaer ved fremstilling af elektroniske 
forbrugsvarer især i Fællesskabet. Opnås der gode resultater af dette program, kan 
det tjene som model for andre sektorer. 
27. Det står også EF-firmaer og Japanske firmaer frit for at indgå strategiske 
aftaler om udvikling og produktion af nye produkter. Begge parter kan have brug for 
partnere med henblik på at dele omkostninger og risiko ved nye investeringer og for 
at iværksætte forskning, hvor der er stærk konkurrence på deres respektive hjemme­
markeder. Endvidere kan der foreligge ønske om adgang til nye teknologier og marke­
der. Der er stadig flere eksempler på sådanne forbindelser. 
28. Begge ovenstående spørgsmål forudsætter, at fællesskabsvirksomhederne har større 
kendskab ti I og forståelse for Japan og den Japanske økonomi. Det er ikke urimeligt 
at forvente, at erhvervsfolk, der regelmæssigt gør forretninger med Japan, har et 
indgående kendskab til disse forhold. Dette krav gælder ikke kun for store virksom­
heder, men også for små og mellemstore virksomheder. Der foreligger desuden det mere 
omfattende problem, at de unge i meget beskedent omfang lærer japansk, inden de får 
beskæftigelse i erhvervslivet. 
29. Det påhviler ikke regeringsmyndighederne at træffe beslutninger på erhvervsli­
vets vegne. Fællesskabet og medlemsstaterne bør i stedet arbejde for at skabe 
vilkår, der begunstiger det industrielle samarbejde. Fællesskabet bør navnlig: 
i samarbejde med den lapanske regering søge at gøre det lettere for 
erhvervsvirksomhederne at deltage i samarbejde, som er ti I gensidig fordel. 
yderligere undersøge mulighederne for at sikre, at europæiske leverandører 
af dele lettere kan tilpasse sig det japanske markeds krav og de krav, der 
fastsættes af Japanske selskaber i Europa. 
opretholde og udvide sit såkaldte "Executive Training Programme" (ETP) for 
at udvide og uddybe erhvervslivets forståelse af japanerne og den lapanske 
erhvervsøkonomi. 
sammen med den japanske regering styrke EF-Japan centret for industrielt 
samarbejde. 
slå til lyd for, at den japanske regering etablerer nye koordinerede forret-
ni ngsfaciI iteter for nytilkomne fællesskabsvirksomheder til det japanske 
marked, navnlig små og mellemstore virksomheder. 
- 8 -
Investeringer 
30. Direkte investeringer i Japan er ofte af afgørende betydning for at komme ind på 
markedet, men fællesskabsvirksomhedernes investeringer er fortsat beskedne, idet de 
støder på både faktiske og hvad der opfattes som strukturelle hindringer. Et indu­
strielt samarbejde som skitseret ovenfor skulle i tidens løb forbedre situationen. I 
mellemtiden kunne de japanske myndigheder mere effektivt forbedre vilkårene for 
udenlandske investeringer, navnlig ved at tilskynde japanske ledere og studerende 
til at gøre karriere i udenlandske selskaber for at forebygge de nuværende vanske­
ligheder i forbindelse med at ansætte lokal arbejdskraft: ved at klarlægge og råd­
give om skattetilsvar og andre reguleringsforanstaltninger og ved at liberalisere 
markedet for hjælpetjenester, såsom finansielle og juridiske tjenesteydelser. Cen­
tret for industrielt samarbejde er et nyttigt forum til aktiviteter af denne art. 
Hvad angår de finansielle foranstaltninger til fremme af investeringerne, ser 
Kommissionen meget positivt på de foranstaltninger, som de Japanske myndigheder har 
truffet for nylig, og den tror og håber, at de stiller tilstrækkelige midler til 
rådighed og forøger støttemulighederne, hvis det skulle vise sig påkrævet. Der 
foreligger imidlertid stadig en væsentlig hindring for investeringerne, nemlig de 
vanskeligheder, der er forbundet med fusioner og overtagelser i Japan. Gensidig 
aktiebesiddelse og almindelig forretningskultur bremser stort set investeringer ad 
den vej. Der bør ses nærmere på dette problem. 
31. Fællesskabet ser på sin side med velvilje på Japanske direkte investeringer, som 
kan bidrage til industriel udvikling og fornyelse i Fællesskabet, forudsat at de er 
tilstrækkeligt integreret i det økonomiske mønster. Det bør være et mål for alle 
berørte parter at sikre, at japanske investeringer er lige så velkomne i Fælles­
skabet, som amerikanske investeringer har vist sig at være hidtil, efter at der i 
begyndelsen herskede tilsvarende tvivl herom. Med henblik herpå bør Fællesskabet og 
medlemsstaterne sikre, at de Indtager samme holdning til dette spørgsmål, nemlig at 
japanske investeringer bør resultere i. at der skabes ny beskæftigelse, at disse 
investeringer fuldt ud er integreret i Fællesskabets økonomiske struktur gennem 
anvendelsen af europæiske leverandører, og at de indebærer overførsel af forskning 
og udvikling og i den sidste ende ledelsesfunktioner til Europa. 
Fremme af eksporten 
32. Det tredje hovedpunkt i Fællesskabets strategi over for Japan efter spørgsmålet 
om konkurrence og industrielt samarbejde er fremme af eksporten. Stadig flere 
medlemsstater tager vigtige initiativer til fremme af eksporten til Japan. Dette er 
et eksempel til efterfølgelse for alle. Kommissionen agter på sin side at bygge på 
erfaringerne fra de seneste ti års foranstaltninger til fremme af eksporten til 
Japan (EXPROM). ETP-programmet er allerede omtalt. Derudover agter Kommissionen 
fortsat at føre en sammenhængende politik til supplering af medlemsstaternes initia­
tiver. På baggrund af disse parametre vil den udbygge sin politik i to nye retnin­
ger. 
32a. For det første vil Kommissionen søge at skabe overensstemmelse mellem 
Fællesskabets og medlemsstaternes programmer for eksportfremme. Dette kunne i den 
sidste ende gøre det muligt at fastlægge projekter, som gennemføres i fællesskab af 
Fællesskabet og medlemsstaterne, og Fællesskabet kunne stille midler til rådighed 
til dækning af startudgifterne til nye projekter. Et område, der ser lovende ud, og 
- 9 -
hvor Kommissionen konstaterer øget efterspørgsel, er fælles europæisk deltagelse i 
handelsmesser, som er af betydning for handelssamkvemmet i Asien. Kommissionen agter 
at se med velvilje på anmodninger fra europæiske virksomheder om samfinansiering. 
33. For det andet kunne det sikres, at Fællesskabets og medlemsstaternes eksoort-
fremmeordninoer i højere grad supplerer de japanske import fremmeordninger. Dette 
spørgsmål kunne tages op i en mere struktureret dialog med MITI. På tilsvarende måde 
må Fællesskabet sikre, at de Japanske erhvervsvirksomheder i fuldt omfang overholder 
forpligtelsen til at øge importen og til at fremme lokalt indkøb hos udenlandske 
virksomheder, som omhandlet i det såkaldte "Business Global Partnership Initiative". 
En bedre koordinering på fællesskabsplan vil i høj grad øge chancerne for, at 
europæiske virksomheder får del i japanske importfremmende foranstaltninger ligesom 
deres amerikanske konkurrenter. 
OffentIige indkøb 
34. Åbningen af fællesmarkedet ved indførelsen af enhedsmarkedet og ophævelsen af 
resterende nationale restriktioner må give Fællesskabet en berettiget forventning 
om, at offentlige indkøb i Japan og private selskabers statsdirigerede indkøb på 
tiisvarende måde åbnes for udenlandsk konkurrence. Det har vist sig, at Fællesskabet 
er konkurrencedygtigt på verdensmarkedet for offentlige arbejder, Jernbaner, 
luftfart, satellitter og telekommunikation, men ikke har gjort et hertil svarende 
gennembrud på det Japanske marked. På alle disse områder vil Fællesskabet fortsat 
tilstræbe en ikke-diskriminerende åbning af det japanske marked samt anvendelse af 
GATT-reglerne på detaljerede Ilster over indkøbsenheder og offentlige arbelder og 
andre tjenester og endvidere større gennemsigtighed 1 forbindelse med udbud og 
udvælgeIseskriter ier. 
Diskriminerende løsninger på bilaterale hånde Isproblemer 
35. Denne gennemsigtighed og lige behandling er særlig vigtig på baggrund af de 
seneste års tendenser til, at der mellem De Forenede Stater og Japan forhandles 
aftaler, hvis hensigt er forskelsbehandling, eller som virker diskriminerende. 
Bestemmelserne i tidligere nævnte Global Partnership Plan of Action om automobiler 
og dele hertil er det seneste eksempel herpå. Denne udviklingstendens er uacceptabel 
set i sammenhæng med de nye forbindelser, der symboliseres ved Haag-erklær ingen, 
idet den i praksis fører til forskelsbehandling af handelspartnerne og ti I fordrej­
ning af samhandelen. 
36. Fællesskabet bør over for Japan insistere På. at der kun tildeles kontrakter på 
et forretningsmæssigt grundlag; at bilaterale aftaler gøres gennemsigtige ved frem­
læggelse af fuldstændige oplysninger om deres anvendelse og resultater i henseende 
til salg og indgåelse af kontrakter, og at tredjelande, herunder Fællesskabet, bør 
deltage i den fælles revisionskomité, der er nedsat sammen med De Forenede Stater 
(f.eks. vedrørende halvledere og offentlige indkøb af datamater). Fællesskabet vil 
nøje overvåge udviklingen i samhandelen mellem Fællesskabet og Japan og mellem De 
Forenede Stater og Japan med de varer, der er omfattet af bilaterale arrangementer, 
for at fastslå, om de virker diskriminerende. Fællesskabet bør endvidere på dette og 
andre områder fortsat hævde sine rettigheder i henhold til GATT og i påkommende 
tilfælde påberåbe sig bestemmelserne i det nye hånde I s instrument. 
- 10 -
E. INFORMATIONSTEKNOLOGI. TELEKOMMUNIKATION OG HØJOPLØSNINGSFJERNSYN 
37. Som led i gennemførelsen af enhedsmarkedet er standardisering inden for tele­
kommunikations- og informationsteknologien af væsentlig betydning for at forbedre 
fællesskabsproducenternes konkurrenceevne. Det er et vigtigt led i Fællesskabets 
standardiseringsbestræbelser at sikre overensstemmelse med internationale standar­
der. I Japan er der gradvis gennemført en betydelig reorganisering af standardise-
ri ngsakt i vi teterne, hvor der lægges vægt på, at Japan i fuldt omfang deltager i 
internationale aktioner på dette område, hvor Japan agter at spille en førende rolle 
i fremtiden. Reorganiseringen indebærer også, at private Japanske standarder gradvis 
tilpasses internationale standarder. Kommissionen vil fastholde et krav om. at Japan 
nøje overholder internationale standarder, og at Japanske standarder gøres gennem­
sigtige, hvilket er en betingelse for, at europæiske leverandører af udstyr og 
tjenesteydelser lettere kan få adgang til markedet. 
38. Inden for informationsteknologien er der nået et vigtigt resultat i form af 
Japans tilsagn om at indføre åbne systemer; et tegn herpå er, at der specificeres 
sådanne standarder ved offentlige indkøb. Der blev i sin tid nedsat en standardise-
ri ngsgruppe af Kommissionen og de japanske myndigheder med henblik på udveksling af 
oplysninger om de to parters politik, men dette arbejde er blevet overhalet af begge 
parters aktive deltagelse i internationale organisationer. 
39. Inden for telekommunikation er der gjort færre fremskridt, og Kommissionen 
lægger til stadighed pres på de Japanske myndigheder for at få standardiserings­
processen gjort mere gennemsigtig. Kommissionen har regelmæssigt drøftelser med de 
Japanske myndigheder og tilskynder europæiske repræsentanter, helst fra erhvervs­
livet, ti I at deltage aktivt i konferencer, der iværksættes af de Japanske myndig­
heder. Desuden forberedes der indbyrdes forbundne eksperimenter med henblik på at 
afprøve kompatibiliteten af udstyr og fastlægge afvigelser i standarder (også pri­
vate standarder). 
40. Der er ikke gjort væsentlige fremskridt i bestræbelserne på at fastlægge har­
moniserede standarder for højopløsningsfJernsyn. Fællesskabet går ind for en stan­
dard, der er i overensstemmelse med den gradvise indførelse af ny teknologi, medens 
Japan fastholder sit oprindelige forslag, som indebærer en de facto vedtagelse af de 
japanske normer. Begge parter fremmer nu anvendelsen af deres egne standarder både 
på hjemmemarkederne og på de internationale markeder. Hvad angår produktionsstandar­
der er der ikke gjort fremskridt siden mødet i CCIR i 1990. 
41. Hvad angår informationsteknologi og telekommunikation bliver det stadigt vigti­
gere at samarbejde på grund af omfanget af det globale marked, herunder Japan. Inden 
for telekommunikation, hvor Fællesskabet er konkurrencedygtigt og har et teknologisk 
forspring, er et stadigt større antal europæiske virksomheder ved at blive attrakti­
ve partnere for større japanske selskaber. Samarbejdet inden for halvlederindustrien 
er beskedent sammenlignet med de bestræbelser, som De Forenede Stater har udfoldet 
på dette område. Kommissionen har taget initiativet ti I en dialog med Fællesskabets 
halvlederindustri for at tilskynde ti I en større europæisk tilstedeværelse i Japan, 
for så vidt angår programmel indebærer den europæiske industris relative styrke 
muligheder, som til dato ikke er blevet udnyttet i fuldt omfang. 
- 11 -
F. SAMARBEJDE 
Resultater siden 1988 
42. Det er lykkedes Fællesskabet i betydeligt omfang at efterkomme ønsket om at 
styrke samarbejdsforbinde Iserne med Japan, som Rådet gav udtryk for i 1988. Dette 
gælder især videnskab og teknologi. For nylig er der gjort lovende fremskridt 
vedrørende udviklingsbistand, miljø og sociale spørgsmål. Der redegøres nedenfor om 
udviklingen på disse områder. 
Pol i tisk dialog 
43. Hvad angår den politiske dialog har resultaterne hidtil ikke stået mål med 
forventningerne. Der har været vanskeligheder i forbindelse med overholdelse af 
tidsplanen for afholdelse af møder, og når møderne har fundet sted, har det vist 
sig, at dialogen mellem Fællesskabet og Japan ikke når samme intensitet som møderne 
mellem Fællesskabet og De Forenede Stater, selv om førstnævnte to parter burde være 
mere Jævnbyrdige. Fællesskabet, De Forenede Stater og Japan står på trods af en vis 
indbyrdes konkurrence stort set over for de samme udfordringer i en verden, der er 
kendetegnet ved stor gensidig økonomisk og politisk afhængighed; det ville være 
fornuftigt at tænke nærmere over strukturerne for at forøge chancerne for sammen at 
løse problemerne. Den holdning, som den industrialiserede verden indtager til 
Rusland og de øvrige republikker i det forhenværende Sovjetunionen, vil i nær 
fremtid blive en prøve herpå. Som led i en global strategi har Kommissionen og 
medlemsstaterne til hensigt i særlig grad at være opmærksomme På dette aspekt af 
forbindelserne. 
44. Erfaringerne fra G-24 har vist, at denne form for samarbejde er mulig. Kommis­
sionen ser med velvilje på Japans stadig større deltagelse i programmet for økono­
misk bistand til landene i Central- og Østeuropa, omend en forøgelse af gavebistan­
den ville være ønskelig. Det ville også være nyttigt, hvis der udfoldedes bestræbel­
ser for at øge de private investeringer. 
Videnskab og teknologi 
45. Videnskab og teknologi i Japan har traditionelt været domineret af forskning 
rettet mod industrielle anvendelsesformål. I modsætning hertil har der været en 
tendens til, at grundforskningen har været af beskedent omfang. Denne politik sammen 
med den deraf følgende særlige opfattelse af, hvad der på forhånd er konkurrence­
dygtigt, er taget op ti I indgående debat i forbindelse med omlægningen af forsk­
ningspolitikken i Europa, hvor grundforskningen stadig spiller en væsentlig rolle. 
Dette er et vigtigt område for dialog og samarbejde mellem Fællesskabet og Japan, 
navnlig eftersom sidstnævnte har udvist voksende interesse for grundforskning. 
Udfordringen for Fællesskabet består i at fastlægge områder, på hvilke det vil være 
i Fællesskabets interesse at samarbejde, og 8 at sikre, at der vil tilflyde begge 
parter tilstrækkelige fordele af et sådant samarbejde. 
46. Kernekraft er et område, hvor det ganske klart er påvist, at der vil kunne opnås 
store gensidige fordele af fælles forskning. Fællesskabet og Japan har allerede 
undertegnet aftaler om termonuklear fusion, nuklear sikkerhed og beskyttelse mod 
stråling. 
- 12 -
47. Den nye åbenhed, der præger Japanske forskningslaboratorier, er en glædelig 
udvikling. Dette indebærer bedre muligheder for, at mange europæiske videnskabsmænd 
og ingeniører kan udøve langsigtet forskningsvirksomhed i førende Japanske institu­
tioner. I det lange løb vil dette øge antallet af eksperter i japanske forhold, og 
det vil styrke de menneskelige forbindelser mellem den europæiske og den japanske 
videnskab. Kommissionen har sit eget stipendieprogram og udpeger kandidater ti I et 
tilsvarende japansk program. Den private sektor har endnu ikke taget initiativer, 
der står mål med Fællesskabets bestræbelser for at udvikle sådanne forbindelser med 
Japan. 
48. I de senere år har Japan foreslået flere internationale projekter, som vil give 
resultater på lang sigt. Der vil typisk være tale om fælles forskningsprojekter, 
både teknologiske og videnskabelige, som gennemføres af den private sektor, offent­
lige laboratorier og universitetslaboratorier i Europa, Japan og Nordamerika. 
Forsøgsfasen i "Human Frontier Science programme", som omfatter grundforskning til 
belysning af de komplekse mekanismer i levende organismer, afsluttedes i marts 1992. 
Programmet går nu ind i den næste fase. Et "Intelligent Manufacturing System 
Programme", som omfatter avanceret produktionsteknologi, blev oprindeligt iværksat 
af Japan, men er blevet et i egentlig forstand transregionalt projekt. På grundlag 
af en toårig forundersøgelse vil Fællesskabet tage stilling til, om det vil deltage 
i det fulde program, som løber over ti år. Betydningen af sidstnævnte program ligger 
i, at det er et forsøg på at etablere en model for transregionalt samarbejde om 
anvendt forskning. Japan har taget andre initiativer og spiller en ledende rolle i 
f.eks. "Real World Computing Programme"(1), hvortil Japan søger at knytte uden­
landske forskere og laboratorier. Fællesskabet ser almindeligvis med velvilje på 
sådanne initiativer, men fastlægger omhyggeligt, hvorledes og under hvilken form det 
skal deltage for at sikre en afbalancering af fordelene. 
49. Endelig skal det anføres, at Fællesskabet ikke råder over formelle kanaler til 
varetagelse af det videnskabelig og teknologiske samarbejde med Japan, og der må 
således tages stilling fra sag til sag, hvilket er en fremgangsmåde, der klart har 
sine begrænsninger. Fællesskabet undersøger i øjeblikket med bistand fra Europa-
Parlamentet et japansk forslag ti I et forum, der kan fastlægge større samarbejds­
områder inden for videnskab og teknologi. 
50. Fastlæggelsen af forsknings- og udviklingsaktiviteter er ved at blive relevant 
for de generelle invester ingsspørgsmåI, der er nævnt tidligere, Der oprettes stadig 
flere Japanske forsknings- og udviklingscentre i Fællesskabet, og disse bør i vidt 
omfang integreres, således at de kan bidrage effektivt til Fællesskabets forsknings-
og udviklingsstruktur. Derimod foreligger der kun få eksempler på, at fællesskabs­
virksomheder har etableret forsknings- og udviklingsaktiviteter i Japan. De bør 
påvise, at de går ind for en langsigtet tilstedeværelse i Japan ved at øge deres 
forsknings- og udviklingsaktiviteter der. 
Mi i jø 
51. I fælleserklæringen fremhæves miljøet direkte som et område, hvor der bør 
etableres et samarbejde. Der blev ganske klart givet en incitament ti I et sådant 
samarbejde på det første konsultationsmøde på højt plan om miljøspørgsmål, som fandt 
sted for nylig mellem Kommissionen og de Japanske myndigheder, og hvor der blev 
(1) Programmet omfatter avanceret edb-beregning og hed tidligere "New Information 
Processing Technology Programme". 
- 13 -
fastlagt konkrete samarbejdsområder. Hvad angår de globale spørgsmål, såsom miljø og 
udvikling, klimaforandringer og biologisk mangfoldighed, har Fællesskabet og Japan 
ofte næsten samme holdning i internationale fora. Det ville være en fordel at 
koordinere de to parters holdninger yderligere med henblik på at opbygge den ledende 
rolle, som de vil kunne spille i fællesskab på dette område. 
52. Der blev også fastlagt konkrete aktionsområder, nemlig fæl les aktiviteter 
vedrørende en række problemer, såsom syreregn og emissioner af C02 og andre gasser, 
der bidrager til drivhuseffekten, samt programmer vedrørende de tropiske skove i 
Brasilien og Sarawak. Parterne var endvidere enige om at udveksle oplysninger om 
miljøudvikling og -politik i Fællesskabet og Japan, herunder anvendelsen af økonomi­
ske og fiskale Instrumenter, affaldsstyring, klassificering af farlige kemikalier, 
reguleringen af bioteknologien og situation I Central- og Østeuropa. Parterne har 
udvekslet synspunkter om forberedelsen af Rio-konferencen. 
Udviklinosbistand 
53. det er nødvendigt at sikre en samordnet approach for alle donorlande for at gøre 
de politiske reformer, der er vedtaget af mange udviklingslande, effektive. Indtil 
1991 var der stort set ikke etableret forbindelser med Japan på udviklingsområdet på 
trods af forsøg på at indlede en dialog. Der blev imidlertid gjort nye forsøg herpå 
under Jacques Delors' besøg i Japan i 1991 og i forbindelse med fælleserklæringen. 
Et sådant samarbejde er vigtigt på grund af den væsentlige rolle, som Fællesskabet 
og Japan spiller i forbindelse med udviklingsbistanden. Fællesskabets rolle forstær­
kes yderligere af den politiske union. Japan bør dog yde et større bidrag ti I de 
internationale bistandsbestræbelser, således at der opnås en rimeligere fordeling af 
den finansielle byrde. Det ville også være ønskeligt, at Japan anvendte en større 
andel af sin bistand til støtte for de mindst udviklede lande. 
54. Japans og Fællesskabets politik supplerer desuden hinanden på en række punkter. 
Fællesskabet står stærkt og er veletableret i Afrika, Mellemøsten samt Mellem- og 
Sydamerika, medens der har været en tendens til, at Japan har koncentreret sig om 
Asien. Parterne kan derfor drage fordel af deres respektive erfaringer, herunder 
muligvis også vedrørende Sydafrika. Der er indledt en række møder mellem Kommissio­
nen og de Japanske myndigheder for i første række at fastlægge fælles berøringspunk­
ter i de to parters politik. Der har vist sig en betydelig enighed mellem parterne, 
og grunden er lagt ti I en frugtbar dialog og til en styrkelse af samarbejdet i 
fremtiden, som hurtigt vil kunne føre til mere samarbejde på det operationelle plan, 
muligvis indbefattet samfinansiering. 
Soc i aIe an I i ggender 
55. Det ville være en fordel for erhvervsliv og fagforeninger i både Fællesskabet og 
Japan, hvis de i højere grad var fortrolige med arbejdsvilkår og organisation, 
arbejdsmarkedsforhold og sociallovgivning. Kommissionen og de japanske myndigheder 
agter at bidrage hertil ved at lette udvekslingen af oplysninger og etablere en 
omfattende dialog mellem de berørte parter. Der er iværksat et fælles program til 
fremme af udvekslingen af eksperter, både fra den statslige sektor og fra de to 
sider på arbejdsmarkedet, samt fælles undersøgelser af beskæftigelse, uddannelse, 
arbejdsmarkedsforhold og arbejdsanliggender. 
- 14 -
Energi 
56. I deres egenskab af betydelige forbrugere og Importører af energi har Fælles­
skabet og Japan fælles interesser på energiområdet, herunder en rationel anvendelse 
af energi og udvilingen af vedvarende energikilder. Udviklingen og udnyttelsen af 
nye teknologier på disse områder kunne udgøre et frugtbringende område for sam­
arbejde mellem fællesskabet og Japan. På de områder, hvor Fællesskabet har et 
teknologisk forspring, f.eks. inden for vindkraft og solcelleteknik, biogas og 
energieffektivitet i byggeriet, kunne et sådant samarbejde tilføre Fællesskabets 
industri fordele. Parterne har for nylig drøftet energispørgsmål, som er af væsent­
lig betydning for miljøet, såsom forbindelsen mellem emissioner fra energiudnyttel­
sen og den globale opvarmning. 
Kultur og gensidig forståelse 
57. I betragtning af Japans placering i verden er det presserende at sikre en større 
forståelse i Fællesskabet for dette lands samfundsforhold, værdier, traditioner og 
kultur, idet et egentligt kendskab hertil er ret sjælden. Japanerne har formentlig 
en større og mere udbredt forståelse for Europa, men kendskabet kan være baseret på 
forældede klicheer og forbigå fællesskabsdimens ionen, eller der indtages en skeptisk 
holdning til den. Af disse grunde søger Kommissionen sammen med de Japanske myndig­
heder at finde ve le til at øge den gensidige forståelse og foreslår, at der opmun­
tres til forskellige former for udveksling. Kommissionen overvejer også muligheden 
for at koordinere europæiske kulturelle aktiviteter i Japan for at opnå den størst 
mulige virkning heraf og øge kendskabet til europæisk kultur i almindelighed. 
G. MOD EN MERE EFFEKTIV DIALOG 
58. I Fællesskabets og Japans fælleserklæring fastlægges rammerne for en dialog med 
Japan, og konsultations- og samarbejdsprocedurerne strammes. Disse procedurer bør 
udnyttes til at følge virkeliggørelsen af de i erklæringen fastsatte mål, og de 
skulle give et incitament til samarbejde og løsning af forskellige problemer. I 
denne meddelelse er der gjort forsøg på at fastlægge de vigtigste punkter i det, der 
bør være Fællesskabets strategi. I meddelelsen er de vigtigste konklusioner i hvert 
afsnit understreget. Det foreslås, at Rådet vedtager disse konklusioner som det 
operationelle grundlag for Fællesskabets politik over for Japan. Et udkast til 
Rådets konklusioner er vedlagt (bilag 2). 
59. Det vil være nødvendigt regelmæssigt at gøre status over de fremskridt, der 
gøres i forbindelse med gennemførelsen af denne politik for at sikre, at der nås 
konkrete resultater. Hvad angår dialogen vedrørende samarbejde bør parterne benytte 
de i Fællesskabets og Japans fælleserklæring fastsatte muligheder for at gøre status 
over de opnåede resultater og fastlægge nye samarbejdsområder. Med hensyn til de 
økonomiske forbindelser foreslår Kommissionen følgende nye metode i overensstemmelse 
med ovennævnte erklæring. 
60. Kommissionen foretager regelmæssigt en statistisk analyse af udviklingen i 
samhandelen med varer og tjenesteydelser med den nødvendige detaljeringsgrad. For at 
se dette i den rette sammenhæng vil der blive foretaget en sammenligning med de 
resultater, Fællesskabet når på dets sammenlignelige handelspartneres markeder og de 
resultater, som Japans handelspartnere når på det japanske marked. Denne proces vil 
medvirke til i rette tid at konstatere, om der foreligger hindringer for den normale 
udvikling i fællesskabsvirksomhedernes afsætning på det japanske marked. Resul­
taterne af denne analyse vil blive forelagt for medlemsstaterne til udtalelse. 
- 15 -
Kommissionen vil derefter sammen med de Japanske myndigheder foretage en egentlig og 
systematisk evaluering af resultaterne af denne analyse, som bør danne grundlag for 
anbefalinger af de foranstaltninger, der er påkrævet for at fremme EF-virksomheder-
nes indtrængen på det Japanske marked. Processen skal finde sted inden for rammerne 
af fælleserklæringen, der indeholder bestemmelse om konsultationer vedrørende 
hindringer for adgangen til markedet, herunder strukturelle hindringer. Disse 
anbefalinger skal fremlægges til drøftelse på de årlige konsultationer på højt plan. 
På det årlige ministermøde vil situationen blive taget op ti I generel vurdering. 
Medlemsstaterne inddrages i denne proces gennem dertil egnede procedurer. 
Det skal understreges, at det ikke skal være formålet med processen at fastsætte 
kvantitative mål for samhandelen, men at identificere problemer, fastlægge årsagerne 
hertil og foreslå foranstaltninger ti I en rettidig løsning heraf. 
61. Kommissionen er af den opfattelse, at den strategi, der foreslås, kan ses som en 
kombination af en forbedring af Kommissionens egne initiativer (under overholdelse 
af nærhedsprincippet, navnlig hvad angår indvielsen i Japansk sprog og kultur) og 
det nødvendige samarbejde med medlemsstaterne. De retningslinjer, der forelægges for 
Rådet, vil sammen med de foreslåede procedurer for regelmæssige konsultationer med 
Japan gøre det muligt for Fællesskabet fortsat at udbygge forbindelserne med Japan 
på et gensidigt tilfredsstillende grundlag og således gøre det muligt for de to 
parter sammen at spille den rolle, som de hver især bør påtage sig i verden. 
BILAG 1 
SEKTORSPECIFIKKE HINPRINQER FOR APQANQ TIL PET -JAPANSKE MARKEP 
Hvad angår adgangen til det Japanske marked, kan det fastslås, at der foreligger 
følgende hindringer vedrørende næringsmidler, industrivarer, tjenesteydelser eller 
generelt anvendte regler. 
I) IndustrIvarer 
A) Toldsatser 
Bl.a. høje satser på læder og læderfodtøj (primære og sekundære satser), 
syntetisk mentol, ferro-nikkel og raffineret og uraffineret kobber. 
B) Standarder og certificering 
* motorkøretøjer: åbenstående spørgsmål vedrørende sikkerhed og forurening 
* medicinalvarer og medicinsk udstyr*, unødvendige forsinkelser i 
registreringen og ikke i fornødent omfang godtagelse af internationale 
standarder og afprøvningsprocedurer. 
C) Beskatning 
Høje forbrugsafgifter på biler. 
D) Hånde Isforanstå Itn inoer 
Kontingenter på læder og læderfodtøj. 
E) Etikettering 
Vildledende lærredsetiketter. 
II) Tjenesteydelser 
A) Restriktioner for adgangen til advokaterhvervet 
* erfaring tæller som led i kvalifikationerne for udenlandske advokater 
* anvendelse af hjemmefirmaets navn 
* viIkårIighed 
B) Finansielle tjenesteydelser 
Bl .a. 
* åbenhed og gennemsigtighed på de finansielle markeder 
* vilkårene på forsikringsmarkedet 
* forskrifter, der berører investorers forvaltning af pensionsmidler 
* procedure for udstedelse af bevillinger til investeringsselskaber 
III) Nær inosmidler 
A) Toldsatser 
* niveau: høje satser på især ost, forarbejdet svinekød, oksekød, 
sukkerkonfekture, fIaskeaftappet vin, cognac og whisky, 
majsstivelse og kartoffelstivelse. 
* toldberegning: diskriminerende beregning af toldværdien af 
kaffef iItre. 
B) Fytosanitære foranstaltninger 
* importforbud mod EF-frugter (citrus, æbler og pærer) og grøntsager 
* ingen tolerancegrænse for insekter på afskårne blomster og levende 
planter 
* ingen godtagelse af kølebehandlingsprocedurer for frugter om bord 
* forudgående inspektion af forsendelser af afskårne blomster 
* gasbehandlingsforskrifter for tomater, æbler og pærer 
C) Veterinære foranstaltninger 
Forbud mod import af kølet eller frosset svinekød fra EF, undtagen fra IRL, 
Nord ir land og DK. 
- 2 -
D) Sanitære foranstaltninger 
* radioaktivitetskontrol af importerede næringsmidler fra EF 
* forbud mod tilsætningsstoffer i mejeriprodukter (nisin) 
* ingen tolerancegrænse for restkoncentrationer i produkter af husdyr 
* forarbejdet kød: godkendelse af forarbejdningsvirksomheder og en 
veterinær godkendelsesordning 
* regler for tilsætningsstoffer i dejvarer 
* forudgående registrering: tomatsaft og -sovs, frugtsaft. 
E) Prohibitive standarder for forarbejdet kød 
* importforbud mod Parma-skinke 
* colibakterieformer 
* ingen tolerancegrænse for bakteriologisk aktivitet i tørrede skinker og 
pølser 
* forældede varmebehandl ingsregI er for kød 
F) Hånde IsreIaterede foranstå Itn i nger 
* kvantitative restriktioner på visse fiskerivarer og fordeling af 
kont ingenterne 
* kvantitative restriktioner på mælk og fløde samt stivelse og inulin 
* import Iicitation for skummetmælkspulver og smør 
* uredelig import af svinekød fra Taiwan 
* lave kontingenter for ost 
* forarbejdet kød, frugtsaft: distributionsmonopol; importlicenser 
underkastet lokal lobbyvirksomhed 
G) Administrative retningslinier 
* restriktive adm. retningslinjer for forhåndsmærkning af smørblandinger 
H) Beskatning 
* afgiftsforskelle på spiritus 
* urimelig beskatning af whiskyefterligninger 
* vareafgift på frugtsafter 
I) Et iketter ing 
* mærkning med "fremsti I Iingsdato" eller "importdato" 
J) Def init ion/tar i fer ing 
* restriktiv definition af ostefondue 
* toldtarifering af i spul ver 
* minimum indhold af protein i skummetmælkspulver 
IV) Generelt anvendte regler 
A) Distr ibut ion 
* restriktive bestemmelser i loven vedr. store detai IsaIgsforretninger 
* ingen spiritusbevilling ti I de fleste supermarkeder 
* leverandørbundne detailudsalg 
* restriktioner for åbning af forhåndler-/reparationsvirksomheder for 
automobiler 
B) Konkurrence 
* effektiv håndhævelse af konkurrencelovgivningen for at opnå en 
tilstrækkelig afskrækkende virkning 
* opgivelse af områder, der er undtaget fra monopollovgivningen 
* betingelserne for udenlandske eneimportaftaler 
C) Intellektuel ejendomsret 
* for lempelige toldprocedurer og sanktioner vedrørende forfalskninger 
(f.eks. på spiritusområdet) 
D) Stats!ioe indkøb 
* lukkede specifi kationsprocedurer 
* indgivelse af klager 
* prækval ifikationsprocedurer og registreringsprocedurer 
* udbudsperiodens længde 
* ikke-gennemsigtige kriterier for evaluering af bud 
E) Administrative hindringer 
* betingelserne for toldklarering. 
BILAG 2 
UDKAST TIL RÅDETS KONKLUSIONER 
1. Rådet bekræfter behovet for at fastlægge en afbalanceret strategi for forbindel­
serne med Japan, som dels bygger på politiske foranstaltninger til fremme af 
fællesskabsvirksomhedernes indtrængen på det japanske marked, dels på en inten­
sivering af dialogen og udbygningen af samarbejdet på områder af fælles inter­
esse. Rådet er af den opfattelse, at den fælleserklæring, som Fællesskabet og 
Japan afgav i Juli 1991, fastlægger de fornødne rammer for konsultationer og 
samarbejde, og at begge parter må udfolde videregående bestræbelser for at give 
de deri fastsatte mål et virkeligt indhold. 
2. Rådet ser med glæde på de skridt, den japanske regering har taget de seneste år 
for at forbedre adgangen til visse markedssektorer. Det ser imidlertid med en 
vis bekymring på den seneste tids forværring af Fællesskabets handelsbalance­
situation over for Japan, på en tilbagevenden til eksport induceret vækst frem 
for vækst, der udgår fra den indelandske efterspørgsel, på de manglende frem­
skridt i bestræbelserne for at åbne specifikke markedssektorer, på det langsomme 
tempo i de strukturelle reformer og på den tiltagende tendens til, at De Fore­
nede Stater og Japan søger at løse bilaterale hånde Isproblemer ved indgåelse af 
arrangementer, der må anses for diskriminerende. Rådet finder, at medlemssta­
terne og Fællesskabet sammen må følge en konsekvent og global strategi ved 
behandlingen af økonomiske og handelsmæssige spørgsmål, idet der lægges særlig 
vægt på at få fjernet strukturbetingede hindringer. 
ØKONOMISK POLITIK 
3. Rådet henstiller, at de japanske myndigheder løser ovennævnte problemer, her­
under navn Iig: 
Makroøkonomiske spørgsmål 
at der føres en politik, der gør det muligt at vende tilbage ti I en vækst, 
der er baseret på den indenlandske efterspørgsel og fremmes af strukturelle 
reformer, samt en begrænsning af uligevægten over for udlandet; Fællesskabet 
og medlemsstaterne bør også følge denne strategi i relevante internationale 
fora; 
at der føres en politik, som på lang sigt sikrer en opskrivning af yen i 
forhold ti I de europæiske valutaer. 
Sektorspecifikke spørgsmål 
at handelshindringer inden for bestemte sektorer, som er af betydning for 
Fællesskabet, fjernes, og at det godtages, at der optages direkte forhand­
linger, hvis resultaterne af Uruguay-Runden viser sig at være utilstrække­
lige eller en konklusion trækkes urimeligt i langdrag. 
- 2 -
Strukturelle hindringer 
at konkurrencepolitikken strammes yderligere, og især at konkurrencelovgiv­
ningen håndhæves på en sådan måde, at den får en tilstrækkelig afskrækkende 
virkning, at visse sektorer ikke længere undtages fra monopolloven, og at 
konkurrencespørgsmål af betydning for Fællesskabet undersøges nærmere; 
at specifikke hindringer for den frie distribution af fællesskabsvarer og 
-tjenesteydelser fjernes. 
Industrielt samarbejde 
4. Rådet understreger den betydning, der må tillægges det industrielle samarbejde 
mellem Fællesskabet og Japan. Fællesskabet bør: 
i samarbejde med den japanske regering søge at gøre det lettere for 
erhvervsvirksomhederne at deltage i samarbejde, som er ti I gensidig fordel; 
yderligere undersøge mulighederne for at sikre, at europæiske leverandører 
af dele lettere kan tilpasse sig forskrifterne på både det japanske marked 
og hos japanske selskaber i Europa; 
opretholde og udvide sit såkaldte "Executive Training Programme" (ETP) for 
at udvide og uddybe erhvervslivets forståelse af japanerne og den japanske 
erhvervsøkonomi; 
sammen med den japanske regering styrke EF-Japan centret for industrielt 
samarbejde; 
slå til lyd for, at den japanske regering etablerer nye koordinerede 
forretningsfaciIiteter for nytilkomne fællesskabsvirksomheder til det 
Japanske marked, navnlig små og mellemstore virksomheder. 
invester inger 
5. Rådet ser med velvilje på Japanske direkte investeringer i Fællesskabet, forud­
sat at de er tilstrækkeligt integreret i Fællesskabets økonomiske struktur, 
således at de fuldt ud kan bidrage til industriel udvikling og fornyelse i hele 
Fællesskabet. Fællesskabet og medlemsstaterne bør med henblik herpå indtage 
samme holdning til dette spørgsmål, nemlig at japanske investeringer bør resul­
tere i, at der skabes ny beskæftigelse, at nævnte investeringer fuldt ud er 
integreret i Fællesskabets økonomiske struktur gennem anvendelsen af europæiske 
leverandører, at de indebærer overførsel af forskning og udvikling og i den 
sidste ende ledelsesfunktioner til Europa. 
6. Rådet henstiller, at de japanske myndigheder forbedrer vilkårene for udenlandske 
investeringer i Japan, navnlig ved at tilskynde japanske ledere og studerende 
ti I at gøre karriere i udenlandske selskaber, ved at klarlægge og rådgive om 
skattetilsvar og andre reguleringsforanstaltninger og ved at liberalisere 
markedet for hjælpetjenester, såsom finansielle og juridiske tjenesteydelser. 
- 3 -
Fremme af eksporten 
7. Rådet støtter Kommissionens forslag om at skabe overensstemmelse mellem Fælles­
skabets og medlemsstaternes programmer for eksportfremme og at sikre, at Fælles­
skabets programmer for eksportfremme i højere grad supplerer japanske import-
fremmeordninger. 
Offentlige indkøb og bilaterale arrangementer 
8. Rådet henstiller ti I de Japanske myndigheder, at de: 
yderligere åbner markedet for offentlige indkøb og undgår forskelsbehandling 
i forbindelse med tildelingen af kontrakter, og at der sikres større gennem­
sigtighed i henseende til udbud og udvælgelseskriterier; 
sikrer, at kontrakter i forbindelse med bilaterale arrangementer og på anden 
måde tildeles på et rent forretningsmæssigt grundlag, og at det fuldt ud er 
gennemskueligt, hvorledes disse arrangementer fungerer; 
inden for informationsteknologi og telekommunikation styrker samarbejdet i 
strategiske sektorer for at sikre, at Japan nøje overholder internationale 
standarder, og at japanske standarder er gennemsigtige, hvilket er en 
forudsætning for, at fællesskabsleverandører af udstyr og tjenesteydelser i 
højere grad kan få adgang til markederne. 
POLITISK DIALOG 
9. Inden for rammerne af en omfattende politisk dialog mellem Fællesskabet og Japan 
på grundlag af fælleserklæringen fra juli 1991 og på regelmæssige politiske 
vurderinger, bør Rådet løbende udfolde bestræbelser for at styrke forbindelserne 
mellem Fællesskabet og Japan på alle områder og fastlægge mulige fælles aktio­
ner, idet der i fuldt omfang tages hensyn til de fælles interesser, som knytter 
Fællesskabet og Japan sammen på mange områder. Fællesskabet og medlemsstaterne 
bør samtidig udfolde videregående bestræbelser for at samordne deres holdninger 
og forbedre samarbejdet med henblik på at nå til en fælles holdning. 
SAMARBEJDE 
10. Rådet støtter fuldt ud Kommissionens intentioner om at udbygge samarbejdet på 
følgende områder og med nedenstående sigte: 
inden for videnskab og teknologi at styrke samarbejdet inden for strategiske 
sektorer, for at fastlægge områder, hvor samarbejde er i Fællesskabets 
interesse, for at sikre, at begge parter opnår fordele i fornødent omfang, 
og for nærmere at undersøge et japansk forslag til et forum, hvor yderligere 
samarbejde på dette område kan drøftes; 
hvad angår miljøområdet yderligere at samordne holdningerne til globale 
spørgsmål og i fællesskab at deltage i særlige programmer og projekter; 
- 4 -
hvad angår udviklingsbistand at skabe en bedre fordeling af den finansielle 
byrde, at forbedre samordningen med henblik på at virkeliggøre de politiske 
reformer, som mange udviklingslande har vedtaget, og at udbygge et sam­
arbejde, som hurtigt fører til resultater på det operationelle plan, even­
tuelt indbefattet samfinansiering; 
for så vidt angår sociale anliggender at lette udvekslingen af oplysninger 
og etablere en omfattende dialog; 
på energiområdet at drøfte samarbejde, især på sådanne områder som ren 
teknologi, som indebærer potentielle erhvervsmuligheder for Fællesskabet; 
at drøfte, hvorledes kulturel udveksling og gensidig forståelse kan fremmes. 
METODER 
11. Med henblik på at sikre, at der opnås konkrete resultater af Fællesskabets 
politik over for Japan, godkender Rådet de af Kommissionen foreslåede metoder, 
nem lig: 
hvad angår samarbejdsdialogen at benytte de i fælleserklæringen EF-Japan 
fastsatte muligheder for at gøre status over de resultater, der er nået, og 
fastlægge nye områder; 
for så vidt angår de økonomiske forbindelser, vil Kommissionen med regelmæs­
sige mellemrum foretage en statistisk analyse af udviklingen i samhandelen 
med varer og tjenesteydelser set i sammenhæng med Fællesskabets resultater i 
samhandelen med dets andre handelspartnere og Japans handelspartneres 
indsats på det japanske marked. Efter forelæggelse af resultaterne af denne 
analyse for udtalelse i medlemsstaterne, vil Kommissionen gå videre med en 
systematisk vurdering i samarbejde med de japanske myndigheder, idet der som 
referencegrundlag benyttes Fællesskabets resultater i samhandelen med andre 
højtudviklede handelspartnere. Anbefalinger udarbejdet på grundlag heraf vil 
blive forelagt på de årlige konsultationer på højt plan, og på det årlige 
ministermøde vil situationen blive taget op ti I generel vurdering. Medlems­
staterne vil blive inddraget i denne proces gennem dertil egnede procedurer. 
Det skal ikke være formålet med processen at fastsætte kvantitative mål for 
samhandelen, men at identificere problemer, fastlægge årsagerne hertil og 
foreslå foranstaltninger til en rettidig løsning heraf. 
EN KONSEKVENT OG GLOBAL STRATEGI 
12. Rådet erkender, at det er en forudsætning for at nå gunstige resultater af en 
sådan politik, at parterne følger en konsekvent og global strategi, og det 
henstiller til medlemsstaterne og Kommissionen, at de to parter sammen søger at 
nå dette mål på grundlag af det i det foregående anførte. 
ISSN 0254-1459 
KOM(92)219endeligudg. 
DOKUMENTER 
DA il 
Katalognummer : CB-CO-92-240-DA-C 
ISBN 92-77-44608-0 
Kontoret for De Europaeiske Faellesskabers Officielle Publikationer 
Lr2985 Luxembourg