Nr. C 327/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 12. 89 
7) Bilag D, punkt IV, affattes således: 
»Undertegnede embedsdyrlæge attesterer, 
1. at ovennævnte sæd er opsamlet, behandlet og opbe­
varet efter de i direktiv 887407/EØF fastsatte 
2. at ovennævnte sæd er transporteret til afsendelses­
stedet i en forseglet beholder under overholdelse af 
kravene i direktiv 88/407/EØF 
3. at ovennævnte sæd er opsamlet fra en tyr, 
a) i) som reagerede negativt på en serumneutralisa-
tionsundersøgelse eller en ELISA-undersøgelse 
for rhinotracheitis infectiosa bovis eller vulvova-
ginitis infectiosa pustulosa bovis foretaget inden 
for de foregående tolv måneder (*), 
eller 
ii) som er vaccineret mod rhinotracheitis infectiosa 
bovis eller vulvovaginitis infectiosa pustulosa 
bovis ifølge bestemmelserne i direktiv 88/407/ 
EØF(»), 
eller 
(iii) som reagerede positivt på en serumneutrali-
sationsundersøgelse eller ELISA-undersøgelse for rhinotracheitis bovis eller vulvovaginitis 
infectiosa pustulosa bovis og ikke er blevet 
vaccineret ifølge bestemmelserne i direktiv 88/ 
407/EØF(1) 
b) i) som ikke er vaccineret mod mund- og klove­
syge (*), 
eller 
ii) er vaccineret mod mund- og klovesyge ifølge 
bestemmelserne i direktiv 88/407/EØF (x). 
Udfærdiget i , den 
/ 
(underskrift) 
Stempel 
(med blokbogstaver) 
Artikel 2 
Medlemsstaterne sætter de fornødne love og administrative 
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 
den 1. januar 1990. De underretter straks Kommissionen 
herom. 
Artikel 3 . 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
i1) Streges hvor nødvendigt.« 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om vildtkød og kaninkød 
KOM(89) 496 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 30. oktober 1989) 
(89/C 327/07 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro­
pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Vildtkød og kaninkød er anført på listen over varer i bilag II 
til Traktaten; vildt- og kaninopdræt indgår generelt i land­
brugets aktiviteter; denne form for opdræt og indtægt fra jagt udgør en indkomstkilde for en del af landbrugsbefolknin­
gen; 
for at sikre en rationel udvikling af denne sektor og forøge 
produktiviteten bør der på EF-plan fastsættes regler vedrø­
rende folkesundheds- og dyresundhedsproblemerne i forbin­
delse med produktion og afsætning af vildtkød og kanin­
kød; 
de forskelle, der eksisterer medlemsstaterne imellen med 
hensyn til dyresundhedsmæssige og folkesundhedsmæssige 
betingelser, bør fjernes for at fremme samhandelen inden for 
Fællesskabet med vildtkød og kaninkød og dermed bidrage 
til gennemførelsen af det indre marked; 
sygdomme, der kan overføres til husdyr og mennesker, kan 
spredes via vildtkød og kaninkød; det er nødvendigt at 
fastsætte regler, der gør det muligt at kontrollere disse 
risici; 
30. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 327/41 
vildtkød og kaninkød skal behandles hygiejnisk for at undgå 
fødevareoverførte infektioner og forgiftninger; 
ved Rådets direktiv 82/894/EØF af 21. december 1982 om 
anmeldelse af dyresygdomme inden for Fællesskabet i1), 
senest ændret ved direktiv 89/162/EØF (2), fastsættes der 
bestemmelser for anmeldelse af dyresygdomme i Fællesska­
bet; udbrud eller forekomst af visse smitsomme dyresygdom­
me blandt vildtet i et område af Fællesskabet kan udgøre en 
risiko for vildtet i andre områder af Fællesskabet og for 
Fællesskabets besætninger; det er derfor hensigtsmæssigt for 
visse smitsomme vildtsygdommes vedkommende at have de 
samme oplysninger som for husdyrs vedkommende; 
ved Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om 
sundhedsmæssige problemer i forbindelse med handel med 
fersk kød inden for Fællesskabet (3), senest ændret ved 
direktiv 88/657/EØF (4), fastsættes der sundhedsmæssige 
krav for fersk kød; vildtopdræt foregår under forhold 
svarende til husdyr- og fjerkræopdræt; de sundhedsregler, 
der allerede er vedtaget for fersk kød og fjerkrækød bør også 
gælde for kød af opdrættet vildt; 
der bør fastsættes undtagelsesbestemmelser for mindre 
mængder vildtkød og kaninkød, der anvendes til lokal 
handel; 
med hensyn til organisering og opfølgning af den kontrol, 
som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage, og de beskyt­
telsesforanstaltninger, der skal iværsksættes, bør der henvi­
ses til de almindelige bestemmelser i Rådets forordning 
(EØF) (veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med 
henblik på gennemførelsen af det indre marked); 
det bør overlades til Kommissionen at vedtage gennemførel­
sesbestemmelser til denne forordning; med henblik herpå bør 
der fastsættes procedurer, der sikrer et snævert og effektivt 
samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne 
inden for Den Stående Veterinærkomité — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
KAPITEL I 
Almindelige bestemmelser 
Artikel 1 
I denne forordning fastsættes der krav vedrørende folkesund­
heds- og dyresundhedsproblemer i forbindelse med produk­
tion og afsætning af vildtkød og kaninkød. 
(») EFT nr. L 378 af 31. 12. 1982, s. 58. 
(2) EFT nr. L 61 af 4. 3. 1989, s. 48. 
(3) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64. 
(<) EFT nr. L 382 af 31. 12. 1988, s. 3. Artikel 2 
I denne forordning forstås ved: 
1) »vildtkød«: alle dele af vilde dyr, der er egnede, til 
menneskeføde 
2) »kød af opdrættet vildt«: alle dele af vilde pattedyr og 
fuglevildt, der er avlet, holdt og slagtet i fangenskab, og 
som er egnede til menneskeføde 
3) » kød af vildtlevende vildt:« alle dele af vilde pattedyr og 
fuglevildt, der aflives i deres miljø under iagttagelse af 
jagtreglerne, og som er egnede til menneskeføde 
4) »vildt«: landpattedyr og fugle, der ikke betragtes som 
husdyr, og som ikke omhandles i artikel 1, stk. 1, i 
direktiv 64/433/EØF eller i artikel 1 i Rådets direktiv 
71/118/EØF af 15. februar 1971 om sundhedsmæs­
sige problemer i forbindelse med handel med fersk 
fjerkrækød (5) 
5) »storvildt«: klovbærende vilde pattedyr 
6) »småvildt«: vilde pattedyr af Leporidae-familien og 
fulgevildt 
7) »fjervildt«: fuglevildt 
8) »hårvildt«: vilde pattedyr 
9) »kaninkød«: alle dele af tamkaninen, der er egnede til 
menneskeføde 
10) »officiel tjeneste«: veterinærtjenesten eller en anden 
tjeneste på tilsvarende niveau, der af den pågældende 
medlemsstat er udpeget til at kontrollere gennemførel­
sen af denne forordning 
11) »jagtområde«: det område, hvor det vildtlevende vildt 
kan bevæge sig frit 
12) »vildtforarbejdningsvirksomhed«: en autoriseret virk­
somhed, der bruges til behandling, sundhedsundersø­
gelse og om nødvendigt opskæring af kroppe af vildt­
levende vildt 
13) »kaninslagteri«: et autoriseret slagteri, der bruges til 
slagtning og sundhedsundersøgelse af tamkaniner 
14) »produktionsland«: den medlemsstat, på hvis område 
virksomheden er beliggende. 
Definitionerne i artikel 2 i direktiv 64/433/EØF og artikel 2 
i direktiv 71/118/EØF finder anvendelse. 
KAPITEL II 
Regler for produktion og afsætning af vildtkød og 
kaninkød 
Artikel 3 
1. Vildets og kaniners sundhedstilstand skal regelmæssigt 
undersøges i medlemsstaterne. 
(5) EFT nr. L 55 af 8. 3. 1971, s. 23. 
Nr. C 327/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 12. 89 
En central tjeneste eller et centralt organ skal have til opgave 
at indsamle og udnytte resultaterne af de sundhedsundersø­
gelser, der foretages i henhold til denne forordning, hvis der 
diagnosticeres sygdomme, som kan overføres til mennesker 
eller dyr, eller forekommer restkoncentrationer, som over­
skrider de tilladte niveauer. 
2. Diagnosticeres der en sygdom eller en tilstand som 
omhandlet i stk. 1, skal resultaterne for det specielle tilfælde 
hurtigst muligt meddeles den officielle tjeneste, der er 
ansvarlig for at føre kontrol med den besætning, hvorfra 
dyrene stammer, eller, når det drejer sig om vildtlevende 
vildt, det jagtområde, hvorfra vildtet stammer. 
3. Den officielle tjeneste kræver under hensyn til den 
epizootiologiske situation specielle undersøgelser af vildtle­
vende vildt for at påvise forekomsten af de sygdomme, som 
omhandles i bilag I til direktiv 82/894/EØF. 
Forekommer disse sygdomme, meddeles det Kommissionen 
og de øvrige medlemsstater efter bestemmelserne i direktiv 
82/894/EØF. 
Artikel 4 
1. Handelen inden for Fællesskabet med vildtkød er 
underkastet de relevante dyresundhedsbestemmelser for han­
del inden for Fællesskabet med fersk kød, som findes i: 
a) Rådets direktiv 72/461 /EØF af 12. december 1972, om 
veterinærpolitimæssige problemer vedrørende handel 
med fersk kød inden for Fællesskabet (*) 
b) Rådets forordning (EØF) (dyresundhedsmæssige betin­
gelser for handel inden for Fællesskabet med fersk 
fjerkrækød og fersk kød af opdrættet fjervildt og ind­
førsel heraf fra tredjelande). 
2. Forekommer der sygdomme som omhandlet i arti­
kel 3, stk. 3, kan den officielle tjeneste i den medlemsstat, på 
hvis område sygdommen er blevet opdaget, indføre restrik­
tioner med hensyn til anvendelsen af vildtkød, som stammer 
fra bestemte jagtområder. 
3. Der kan fastsættes yderligere krav efter fremgangs­
måden i artikel 21. 
Artikel 5 
1. Medlemsstaterne supplerer deres planer vedrørende 
restkoncentrationer, som omhandlet i artikel 4 i Rådets 
direktiv 86/469/EØF af 16. september 1986 om undersø­
gelse af dyr og fersk kød for restkoncentrationer (2), for at undersøge vildtlevende vildt for forurenende stoffer, der 
findes i miljøet. 
2. På grundlag af resultaterne af de undersøgelser, som 
omhandles i stk. 1, kan der indføres restriktioner med 
hensyn til anvendelsen af vildtkød, der stammer fra bestemte 
jagtområder. 
3. Der kan fastsættes yderligere krav efter fremgangsmå­
den i artikel 21. 
Artikel 6 
1. Kød af opdrættet storvildt skal opfylde betingelserne i 
artikel 3 i Rådets direktiv 64/433/EØF. 
2. Uanset stk. 1 kan der, indtil der vedtages bestemmelser 
som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i direktiv 88/409/EØF af 
15. juni 1988 om sundhedsbestemmelser for kød til 
hjemmemarkedet og om størrelserne for den afgift, der i 
henhold til direktiv 85/73/EØF skal opkræves ved under­
søgelse af sådant kød (3), slagtes opdrættet storvildt og 
opskæres og oplagres kød som omhandlet i stk. 1 på 
virksomheder, som de nationale myndigheder har meddelt 
autorisation for det nationale marked, forudsat at kødet ikke 
bliver genstand for handel mellem medlemsstaterne. 
3. Uanset stk. 1 kan den officielle tjeneste give tilladelse 
til, at opdrættet vildt skydes på oprindelsesstedet, når det 
ikke kan transporteres, for at undgå, at den, der håndterer 
dyret, udsættes for risiko eller af hensyn til dyrenes velfærd. 
Denne dispensatio kan indrømmes, hvis: 
— dyrenes ejer fremsætter anmodning herom, og 
— den officielle tjeneste forinden underrettes om datoen for 
aflivningen af disse dyr og 
— besætningen ikke er underkastet restriktioner som følge 
af den undersøgelse, som foretages i henhold til artikel 4 
og 5. 
4. Kød af vildsvin eller andre arter, der er modtagelige for 
trikiner, skal undersøges ved hjælp af fordøjelsesmetoden 
i overensstemmelse med Rådets direktiv 77/96/EØF af 
21. december 1976 om trikinundersøgelse i forbindelse med 
indførsel af fersk kød af tamsvin fra tredjelande (4). 
Artikel 7 
Kød af opdrættet fuglevildt skal opfylde betingelserne i 
artikel 3 i direktiv 71/118/EØF. 
C1) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 24. 
(2) EFT nr. L 275 af 26. 9. 1986, s. 36. (3) EFT nr. L 194 af 22. 7. 1988, s. 28. 
(4) EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 67. 
30. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 327/43 
Artikel 8 
1. Kød af vildtlevende vildt skal: 
a) håndteres i en vildtforarbej dningsvirksomhed, der opfyl­
der kravene i bilag II, kapitel III, eller i et slagteri, der er 
autoriseret og under tilsyn i overensstemmelse med 
artikel 13 
b) komme fra vildtlevende vildt, der er aflivet i dets miljø og 
behandlet i overensstemmelse med bilag II, kapitel I 
c) under og efter forarbejdningen på en vildtforarbejdnings­
virksomhed eller et slagteri behandles under tilfredsstil­
lende hygiejnebetingelser svarende til dem, der er fastsat i 
kapitel IV i bilag I til direktiv 64/433/EØF, når det 
gælder storvildt, og i kapitel III i bilag I til direktiv 
71/118/EØF, når det gælder småvildt 
d) efter aflivningen undersøges af en embedsdyrlæge i 
overensstemmelse med bilag I, kapitel II, og ikke have 
udvist nogen ændringer bortset fra traumatiske læsioner, 
der er opstået under jagten, og lokale misdannelser og 
ændringer, forudsat at det fastslås, om nødvendigt ved 
hjælp af laboratorieundersøgelser, at disse ikke gør 
kroppen og affaldet uegnede til menneskeføde eller 
farlige for den menneskelige sundhed 
e) være forsynet med et sundhedsmærke i overensstem­
melse med bilag II, kapitel IV 
f) efter undersøgelsen efter aflivningen opbevares i overens­
stemmelse med bilag II, kapitel V, under tilfredsstillende 
forhold på virksomheder, der er autoriseret hertil i 
henhold til artikel 13, eller på lagre, som er autoriseret i 
henhold til direktiv 64/433/EØF 
g) transporteres under tilfredsstillende hygiejneforhold i 
overensstemmelse med bilag II, kapitel V. 
2. Ud over det i stk. 1 fastsatte gælder følgende: 
a) kød af vildsvin og andre arter, der er modtagelige for 
trikiner, skal undersøges ved hjælp af en af de fordøjel-
sesmetoder, der omhandles i direktiv 77/96/EØF 
b) dele af kroppe eller udbenet kød af småvildt skal 
fremstilles på betingelser svarende til dem, der er fastsat i 
artikel 3, punkt B, i direktiv 71/118/EØF, på virksom­
heder, som er autoriseret hertil i henhold til artikel 13 
c) dele af kroppe eller udbenet kød af storvildt skal 
fremstilles på betingelser svarende til dem, der er fastsat i 
artikel 3, stk. 1, punkt B, i direktiv 64/433/EØF, på 
virksomheder, som er autoriseret hertil i henhold til 
artikel 13. 
Artikel 9 
1.. Kaninkød skal: 
a) komme fra en virksomhed, der opfylder de generelle krav 
i direktiv 71/118/EØF, og som er autoriseret hertil i 
henhold til artikel 13 b) komme fra et slagtedyr, der før slagtningen er blevet 
undersøgt af en embedsdyrlæge i overensstemmelse med 
bilag I, kapitel I, og som ved undersøgelsen er blevet 
fundet egnet til slagtning 
c) behandles under tilfredstillende hygiejneforhold svaren­
de til dem, der er fastsat i kapitel III i bilag I til direktiv 
71/118/EØF 
d) efter slagtningen undersøges af en embedsdyrlæge i 
overensstemmelse med bilag I, kapitel II, og ikke have 
udvist nogen ændringer bortset fra traumatiske læsioner, 
der er opstået kort før slagtningen, og lokale misdannel­
ser og ændringer, forudsat at det fastslås, om nødvendigt 
ved hjælp af laboratorieundersøgelser, at disse ikke gør 
slagtekroppen og affaldet uegnede til menneskeføde eller 
farlige for den menneskelige sundhed 
e) være forsynet med et sundhedsmærke i overensstem­
melse med bilag I, kapitel III 
f) efter undersøgelsen efter slagtningen opbevares i over­
ensstemmelse med bilag I, kapitel IV, under tilfredsstil­
lende hygiejneforhold på virksomheder, der er autorise­
ret hertil i henhold til artikel 13, eller på lagre, som er 
autoriseret i henhold til direktiv 64/433/EØF 
g) transporteres under tilfredsstillende hygiejneforhold i 
overensstemmelse med bilag I, kapitel V. 
2. Ud over det i stk. 1 fastsatte gælder det endvidere, at 
dele af slagtekroppe eller udbenet kød skal fremstilles på 
betingelser svarende til dem, der er fastsat i artikel 3, 
punkt B, i direktiv 71/118/EØF, på virksomheder, som er 
autoriseret hertil i henhold til artikel 13. 
Artikel 10 
Uanset artikel 6, stk. 1, artikel 7 og artikel 8, stk. 1 litra c), 
er afsætning af småvildt, der ikke er udtaget og/eller ikke er 
flået eller ikke er plukket, og af storvildt, der ikke er flået, 
tilladt, såfremt det behandles og opbevares adskilt fra fersk 
kød, fjerkrækød, kaninkød og kød af vildt, der er udtaget og 
flået. 
Artikel 11 
1. Embedsdyrlægen kan lade sig bistå af medhjælpere, 
der arbejder under hans myndighed og ansvar, 
a) når der udføres undersøgelser efter aflivningen som 
omhandlet i artikel 6, stk. 1, artikel 7, artikel 8, stk. 1, 
litra d), og artikel 9, stk. 1, litra d) 
b) når der kontrolleres opskåret kød som omhandelt i 
artikel 6, stk. 1, artikel 7, artikel 8, stk. 2, litra b) og c), 
og artikel 9, stk. 2 
c) når det kontrolleres, om kravene i bilag I, kapitel V, og 
bilag II, kapitel V, er overholdt. 
Nr. C 327/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 12. 89 
2. Nærmere regler for denne bistand vedtages efter behov 
efter fremgangsmåden i artikel 21. 
Artikel 12 
Vildtkød og kaninkød må ikke anvendes til menneskeføde, 
hvis: 
a) det har en af de fejl, som er anført i bilag I, nr. 10, 
litra a), og bilag II, nr. 14, litra a) 
b) det stammer fra dyr, der har fået indgivet stoffer, som vil 
kunne gøre kødet farligt eller skadeligt for den menne­
skelige sundhed, og hvorom Den Videnskabelige Veteri­
nærkomité har afgivet udtalelse 
c) det er blevet behandlet med ioniserende eller ultraviolette 
stråler eller behandlet med kødmørnere eller andre 
stoffer, som vil kunne påvirke kødets organoleptiske 
egenskaber, eller farvestoffer bortset fra dem, der anven­
des til sundhedsmærkningen. 
Artikel 13 
1. Hver medlemsstat opstiller en liste over de virksomhe­
der, de har autoriseret, idet hver virksomhed har et veteri­
nært autorisationsnummer. Medlemsstaterne kan autorisere 
virksomheder, der er autoriseret i henhold til direktiv 
71/118/EØF eller direktiv 64/433/EØF, til slagtning og 
opskæring af vildt og kaniner, forudsat at disse virksomheder 
er udstyret til forarbejdning af vildtkød og/eller kaninkød, 
samt at arbejdet udføres på en sådan måde, at hygiejne­
reglerne overholdes. Medlemsstaterne sender denne liste til 
de øvrige medlemsstater og til Kommissionen. 
2. En medlemsstat autoriserer ikke en virksomhed, med­
mindre der er sikkerhed for, at denne forordning overholdes. 
Medlemsstaterne trækker autorisationen tilbage, hvis 
betingelserne for autorisation ikke længere opfyldes. 
3. Hvis der er foretaget en kontrol i henhold til artikel 14, 
skal den berørte medlemsstat tage hensyn til de konklusio­
ner, der drages deraf. De øvrige medlemsstater og Kommis­
sionen skal underrettes om tilbagekaldelse af autorisation. 
4. Inspektion af og tilsyn med autoriserede virksomheder 
foretages på embedsdyrlægens ansvar, og denne kan til rent 
praktiske opgaver bistås af personale, der er specielt oplært 
hertil. Embedsdyrlægen skal til enhver tid have fri adgang til 
alle dele af virksomhederne for at sikre, at denne forordning 
overholdes. 
De nærmere regler for denne bistand fastsættes efter frem­
gangsmåden i artikel 21. Artikel 14 
Veterinærsagkyndige fra Kommissionen kan, for så vidt det 
er nødvendigt for at sikre ensartet anvendelse af denne 
forordning, foretage kontrol på stedet; de kan navnlig 
kontrollere, om autoriserede virksomheder rent faktisk 
overholder denne forordning. Kommissionen giver medlems­
staterne meddelelse om resultaterne af undersøgelserne. 
En medlemsstat, på hvis område der foretages en kontrol, 
skal give de sagkyndige al fornøden bistand under udførelsen 
af deres hverv. 
Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes 
efter fremgangsmåden i artikel 21. 
Artikel IS 
1. Bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) (veterinær­
kontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på 
gennemførelse af det indre marked) gælder navnlig med 
hensyn til organisering og opfølgning af den kontrol, som 
bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage, og de beskyttel­
sesforanstaltninger, der skal iværksættes med hensyn til 
sundhedsproblemer i forbindelse med produktion og distri­
bution på Fællesskabets område af vildtkød og kaninkød. 
Artikel 16 
1. Artikel 6, stk. 1, og artikel 7 gælder ikke for kød af 
oprættet vildt, som landbrugeren fremstiller til eget forbrug 
eller giver direkte uden vederlag til den endelige forbru­
ger. 
2. Artikel 8 gælder ikke for kød af vildtlevende vildt, som 
jægeren anvender til eget forbrug eller giver direkte uden 
vederlag til den endelige forbruger. 
3. Artikel 9 gælder ikke for kaninkød, som landbrugeren 
fremstiller til eget forbrug eller giver direkte uden vederlag til 
den endelige forbruger. 
Artikel 17 
1. Medlemsstaterne kan give dispensation fra: 
a) artikel 6, stk. 1, og artikel 7 for kød af opdrættet vildt, 
som producenten sælger i små mængder direkte til den 
endelige forbruger, forudsat at transaktionerne finder 
sted i samme område, som produktionsbedriften er 
beliggende i , og forudsat at bedriften og salgsstedet 
regelmæssigt kontrolleres af den officielle tjeneste 
b) artikel 8, stk. 1 og stk. 2, litra b), for kød af vildtlevende 
vildt, som sælges i små mængder på salgssteder, som 
30. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 327/45 
regelmæssigt kontrolleres af den officielle tjeneste, eller 
som jægerne sælger i små mængder direkte til den 
endelige forbruger 
c) artikel 9 for kaninkød, som producenten sælger i små 
mængder direkte til den endelige forbruger, forudsat at 
transkaktionerne finder sted i samme område, som 
produktionsbedriften er beliggende i, og forudsat at 
bedriften og salgsstedet regelmæssigt kontrolleres af den 
officielle tjeneste. 
2. I de i stk. 1 omhandlede tilfælde skal kødet identificeres 
med et mærke, der muliggør identifikation af producenten 
og, når det drejer sig om vildtlevende vildt, jægeren eller 
jagtdistriktet. 
KAPITEL III 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 18 
Denne forordning indskrænker ikke anvendelsen af de 
fællesskabsregler, der er vedtaget for at beskytte vildtbestan­
den. 
Artikel 19 
Bilagene til denne forordning ændres af Kommissionen efter 
fremgangsmåden i artikel 21 navnlig for at bringe dem i 
overensstemmelse med de teknologiske fremskridt. 
Artikel 20 
Indtil der iværksættes fællesskabsregler for indførsel af 
vildtkød og kaninkød fra trejdelande, anvender medlemssta­
terne betingelser, der mindst svarer til dem, som er fastsat i 
denne forordning, på denne indførsel. Artikel 21 
1. Kommissionen bistås af Den Stående Verterinærkomi-
té, der er nedsat ved Rådets afgørelse 68/361 /EØF (*), i det 
følgende benævnt »komitéen«. 
2. Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, 
finder nedenstående bestemmelser anvendelse. 
3. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et 
udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéeen 
afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som 
formanden kan fastsætte under hensyntagen til de pågælden­
de spørgsmåls hastende karakter. Den udtaler sig med det 
flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for 
vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag 
af Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tildeles de 
stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstater­
ne, den vægt, som er fastlagt i nævnte artikel. Formanden 
deltager ikke i afstemningen. 
4. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, 
når de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse. 
5. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstem­
melse med komitéens udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet 
nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et 
forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer 
afgørelse med kvalificeret flertal. 
Har Rådet efter udløbet af en frist på tre måneder regnet fra 
forslagets forelæggelse for Rådet, ikke truffet nogen afgørel­
se, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissio­
nen. \ 
Artikel 22 
Denne forordning træder i kraft den 1. april 1990. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder 
umiddelbart i hver medlemsstat, 
H EFT nr. L 255 af 18. 10. 1986, s. 23. 
BILAG I 
FOLKESUNDHEDSBESTEMMELSER FOR SÅ VIDT ANGÅR KANINER 
KAPITEL I 
Undersøgelse for slagtningen (levende syn) af kaniner 
1. Dyrene skal underkastes levende syn, inden den daglig slagtning påbegyndes. Slagteriets leder eller dennes 
stedfortræder skal lette arbejdet i forbindelse med det levende syn og især enhver håndtering, der anses for at være 
nødvendig. 
Nr. C 327/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 12. 89 
Hvert parti dyr, der sendes til slagtning, skal identificeres for at gøre det muligt for den ansvarlige myndighed at 
bestemme dets oprindelse. 
2. Levende syn kan indskrænkes til påvisning af skader, der er sket under transporten, hvis kaninerne er blevet 
undersøgt på oprindelsesbedriften inden for de sidste 24 timer og fundet sunde. Desuden skal partiets identitet 
bevises ved ankomsten til slagteriet. 
Hvis de levende syn på oprindelsesbedriften og på slagteriet ikke foretages af samme embedsdyrlæge, skal et 
sundhedscertifikat underskrevet af en embedsdyrlæge med angivelse af, at dyrene er blevet tilset og fundt egnet til 
slagtning, ledsage dyrene. 
3. Embedsdyrlægen skal foretage det levende syn lege årtis ved tilstrækkeligt lys. 
4. Ved undersøgelsen skal det afgøres: 
a) om dyrene er angrebet af en sygdom, der kan overføres til mennesker eller dyr, eller om de frembyder 
symptomer på eller deres almentilstand lader befrygte et udbrud af en sådan sygdom; 
b) om dyrene frembyder symptomer på en sygdom eller forstyrrelse af deres almentilstand, som kan gøre kødet 
uegnet til menneskeføde. 
5. Dyr må ikke slagtes til menneskeføde, hvis det fastslås, at de lider af det i nr. 4 omhandlede. 
6. De i nr. 4 omhandlede dyr skal aflives særskilt og efter slagtning af alle andre kaniner, og deres kød skal 
fjernes på hygiejnisk måde. 
KAPITEL II 
Undersøgelse efter slagtningen (kødkontrol) af kaniner 
7. Slagtede kaniner skal undersøges umiddelbart efter slagtningen. 
8. Kødkontrollen skal foregå ved passende lys. 
9. Kødkontrollen skal omfatte: 
a) besigtigelse af det slagtede dyr; 
b) om nødvendigt palpering og indsnit; 
c) undersøgelse for afvigelser i konsistens, farve, lugt, og eventuelt smag; 
d) om nødvendigt laboratorieundersøgelser. 
10. a) Kaninkød skal erklæres for totalt uegnet til menneskeføde, hvis der ved kødkontrollen afsløres 
følgende: 
— sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr; 
— ondartede eller mangfoldige tumorer; mangfoldige abcesser; 
— udbredt parasitangreb i det subkutane væv eller muskelvævet; 
— indhold af restkoncentrationer af forbudte stoffer eller overskridelse af tilladte niveauer; 
— forgiftning; 
— udbredte skader eller udbredt blodig eller alvorlig imbibition; 
— afvigelser i farve, lugt og smag; afvigelser i konsistens, særlig ødemer eller stærk afmagring. 
b) Dele af salgtede dyr, der udviser lokale læsioner eller forureninger, som ikke påvirker resten af kødets 
sundhedstilstand, skal erklæres for uegnede til menneskeføde. 
c) Resultaterne af de levende syn og kødkontrollen skal registreres af en embedsdyrlæge, og hvis der 
konstateres sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr, jf. artikel 4, eller indhold af 
restkoncentrationer, skal der gives meddelelse herom til de officielle myndigheder, som er ansvarlige for 
tilsynet med den besætning, som dyrene stammer fra, og til den person, som er ansvarlig for den 
pågældende besætning. 
30. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 327/47 
KAPITEL III 
Sundhedsmærkning 
11. Embedsdyrlægen er ansvarlig for sundhedsmærkningen og opbevarer og vedligeholder med henblik 
herpå: 
a) de instrumenter, der er bestemt til sundhedsmærkning af kød, og som først må udleveres til hjælpepersonalet 
på selve tidspunktet for mærkningen, og kun for det til denne mærkning nødvendige tidsrum; 
b) de etiketter og det indpakningsmateriale, der er forsynet med et af de i nr. 12 fastlagte mærker eller segl. 
Etiketterne, indpakningsmaterialet og seglene udleveres i fornødent antal til hjælpepersonalet på selve det 
tidspunkt, hvor de skal bruges. 
12.1. Sundhedsmærkningen skal bestå af følgende: 
a) — i den øverste del afsenderlandets navn med latinske bogstaver, med versaler, dvs. B, DK, D, EL, 
ESP, F, IRL, I, L, NL, P eller UK, 
— i midten slagteriets eller i givet fald opskæringsvirksomhedens veterinære autorisations-
nummer, 
— i den nederste del en af følgende forkortelser: CEE, EEG, EWG, EØF, EEC eller EOK, 
— bogstaverne og tallene skal være 0,2 cm høje; 
b) — eller en oval på 6,5 x 4,5 cm indeholdende de under a) omhandlede oplysninger; bogstaverne skal 
være 0,8 cm høje og tallene 1,1 cm høje. 
2. Det materiale, der anvendes til mærkning, skal opfylde alle hygiejnekrav, og de i punkt 1 omhandlede 
oplysninger skal fremgå i letlæselig form. 
3. a) Det i punkt 1, litra a), omhandlede sundhedsmærke skal anbringes 
— på uemballerede slagtekroppe ved hjælp af et segl indeholdende de i punkt 1, litra a), omhandlede 
oplysninger 
— på eller synligt under indpakningsmaterialet eller anden emballage for emballerede slagte­
kroppe 
— på eller synligt under indpakningsmaterialet eller anden emballage for dele af slagtekroppe eller 
slagteaffald emballeret i små mængder. 
b) Det i punkt 1, litra b), omhandlede sundhedsmærke skal anbringes på store emballager. 
4. Hvis sundhedsmærket findes på indpakningsmaterialet eller emballagen i henhold til punkt 3 
— skal det anbringes således, at det ødelægges, når indpakningsmaterialet eller emballagen åbnes, 
eller 
— indpakningsmaterialet eller emballagen skal være forseglet på en sådan måde, at det ikke kan bruges på 
ny efter åbning. 
KAPITEL IV 
Oplagring 
13. Efter undersøgelsen efter slagtning skal kaninkød køles eller fryses og holdes ved en temperatur, der ikke på 
noget tidspunkt må overstige +4° C ved køling og -12° C ved frysning. 
KAPITEL V 
Transport 
14. Kaninkød skal forsendes på en sådan måde, at det under transporten er beskyttet mod alt, hvad der kan 
forurene det eller påvirke det ugunstigt, under hensyntagen til transportens varighed og betingelser og til det 
anvendte transportmiddel. Især skal køretøjer, der anvendes til denne transport, være således udstyret, at det 
sikres, at de iiir. 13 fastlagte temperaturer ikke overskrides. 
Nr. C 327/48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 12. 89 
BILAG II 
FOLKESUNDHEDSBESTEMMELSER FOR SÅ VIDT ANGÅR VILDTLEVENDE VILDT 
KAPITEL I 
Sundheds- og hygiejnebestemmelser, der skal iagttages ved aflivning og transport af vildtlevende vildt til 
vildtforarbejdningsvirksomhed 
1. Vildtlevende vildt skal aflives i overensstemmelse med de regler, der er godkendt af den officielle tjeneste for 
beskyttelse af dyresundhed, folkesundhed, miljø og fauna og flora. 
2. Jægere, som bemærker usædvanlige forhold, der iagttages under jagten på og ved udtagning og afbjødning af 
dyret, skal rapportere alle sådanne afvigelser til veterinærinspektøren, om nødvendigt skriftligt. 
3. Vildtkroppene skal afblødes og indvoldene udtages på en hygiejnisk måde så snart som muligt efter 
skydningen. Med den officielle tjenestes samtykke kan kroppe af småvildt dog så snart som muligt føres til 
vildtforarbejdningsvirksomheden, uden at indvoldene er udtaget og uden at være afblødt. 
4. På baggrund af de omgivende forhold kan den officielle tjeneste foreskrive, at udtagningen af indvolde skal 
foretages i et viktualierum, der er let at rengøre og desinficere. 
5. Samhørigheden mellem kroppe og slagteaffald som omhandlet i nr. 12 skal sikres indtil veterinærunder­
søgelsen. 
6. Vildtkroppene skal transporteres hygiejnisk til vildtforarbejdningsvirksomheden, om nødvendigt i køle­
vogne. 
7. Temperaturen i vildtkroppene skal nedbringes til + 4° C for småvildt og + 7° C for storvildt så hurtigt som 
muligt. Den officielle tjeneste kan på baggrund af de omgivende forhold kræve, at kroppene anbringes i kølerum 
senest tolv timer efter aflivningen for at undgå fordærvelse. 
8. Vildtkroppene skal forelægges til undersøgelse senest 24 timer efter aflivningen. Den officielle tjeneste kan 
dog beslutte at indrømme en længere frist, hvis forholdene ved håndtering, køling og transport er således, at 
kroppene ikke vil blive forringet på grund af den forlængede frist. 
KAPITEL II 
Veterinær sundhedsundersøgelse af kød af vildtlevende vildt 
9. Alle vildtkroppe skal undersøges af en embedsdyrlæge for at sikre, at de ikke udviser læsioner, der skyldes 
sygdomme, som kan overføres til mennesker eller dyr. 
10. Embedsdyrlægen skal drage omsorg for, at undersøgelsen foretages under hensigtsmæssige og hygiejniske 
forhold. 
11. Embedsdyrlægen skal mærke sig og tage hensyn til de i nr. 2 omhandlede iagttagelser, som jægeren har 
gjort under jagten, udtagningen og afblødningen af kroppene, og som han har rapporteret, og sundhedssituationen 
i jagtområdet i henhold til artikel 3, 4 og 5. 
12. Embedsdyrlægen skal undersøge kroppene, luftrøret og lungerne, hjertet, leveren, nyrerne og milten. 
For småvildt, der ikke er udtaget, kan sundhedsundersøgelsen på baggrund af den generelle sundhedssituation i det 
jagtområde, hvorfra dyrene stammer, foretages på en prøve, som den officielle tjeneste har sammensat. 
13. Under undersøgelsen skal inspektøren især lægge mærke til 
a) tegn, der tyder på naturlig død, død ved brug af fælde eller på en sygdomstilstand på dødstidspunktet; 
30. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 327/49 
b) tegn på forrådnelse; 
c) tegn på sygdom, der kan overføres til mennesker eller dyr; 
d) tilstedeværelse af parasitter, især i det subkutane væv eller muskelvævet; især skal kroppe af vildsvin 
underkastes en undersøgelse for trikiner under embedsdyrlægens tilsyn og ansvar. Denne undersøgelse skal 
foretages efter en af de fordøjelsesmetoder, som er angivet for svinekød i direktiv 77/96/EØF; 
e) undersøgelse for afvigelser i konsistens, farve, lugt og eventuelt smag; 
f) forekomst af synlig forurening. 
Hvis det er nødvendigt for sundhedsundersøgelsen, kan embedsdyrlægen forlange kroppene flået og opskåret. 
14. a) Kød af vildtlevende vildt skal erklæres for totalt uegnet til menneskeføde, hvis der ved sundhedsunder­
søgelsen afsløres følgende: 
— sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr; 
— ondartede eller mangfoldige tumorer; mangfoldige abscesser; 
— udbredt parasitangreb i det subkutane væv eller muskelvævet; 
— indhold af restkoncentrationer af forbudte stoffer eller overskridelse af tilladte niveauer; 
— forgiftning; 
— tegn, der tyder på naturlig død, død ved brug af fælde eller på en sygdomstilstand på dødstids­
punktet; 
— udbredte skader eller udbredt blodig eller alvorlig imbibition; 
— forrådnelsesprocesser, som f.eks. temperaturstigning, særlig som følge af for sen opdagelse eller 
udtagning; 
— tydelige afvigelser i farve, lugt og smag; 
— tydelige afvigelser i konsistens, særlig ødemer eller stærk afmagring; 
— snavs, som ikke kan fjernes selv ved omhyggelig rengøring. 
b) Dele af vildtkroppe, der udviser lokale læsioner eller forureninger, som ikke påvirker resten af kødets 
sundhedstilstand, skal erklæres for uegnet til menneskeføde. 
c) Resultaterne af sundhedsundersøgelserne skal registreres af en embedsdyrlæge, og hvis der konstateres 
sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr, jf. artikel 3, eller indhold af restkoncentrationer, 
skal der gives meddelelse herom til de officielle myndigheder, som er ansvarlige for tilsynet med det 
jagtområde, som dyrene stammer fra, og eventuelt til den person, som er ansvarlig for dette 
jagtområde. 
KAPITEL III 
Generelle betingelser for autorisation af vildtforarbejdningsvirksomheder 
15. Ud over de generelle betingelser for autorisation af virksomheder, som omhandles i bilag I til direktiv 
63/433/EØF, skal autoriserede vildtforarbejdningsvirksomheder som mindstekrav have: 
a) køle- eller fryserum, der er rummelige nok til modtagelse og opbevaring af kroppe af småvildt ved en 
temperatur på + 4° C og kroppe af storvildt ved + 7° C inden undersøgelse og før forarbejdning; 
b) arbejdslokaler til udtagning og flåning eller plukning af vildtkroppe med tilstrækkelig adskillelse mellem rene 
og urene dele. Disse lokaler skal have tilstrækkelige faciliteter til den i kapitel II i dette bilag omhandlede 
veterinære sundhedsundersøgelse; 
c) et særlig opskæringslokale, hvis der foretages opskæring på virksomheden; 
d) et lokale til indpakning og emballering, hvis dette foretages på virksomheden, medmindre betingelserne i 
nr. 62 i kapitel XI i bilag I til direktiv 64/433/EØF er opfyldt; 
e) udstyr, der muliggør hygiejnisk håndtering af kroppene; 
f) et eller flere lokaler, der er passende udstyret til undersøgelse for trikiner, hvis en sådan undersøgelse foretages 
på virksomheden. 
Nr. C 327/50 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 12. 89 
KAPITEL IV 
Sundhedsmærkning af vildtlevende vildt 
16. Embedsdyrlægen er ansvarlig for sundhedsmærkningen. Med henblik herpå opbevarer og vedligeholder 
han: 
a) de instrumenter, der er bestemt til sundhedsmærkning af vildtkød, og som han først må udlevere til 
hjælpepersonale på selve tidspunktet for mærkningen, og kun for det til denne mærkning nødvendige 
tidsrum; 
b) de etiketter og det indpakningsmateriale, der er forsynet med de i dette kapitel foreskrevne mærker ..Etiketterne 
og indpakningsmaterialet udleveres i fornødent antal til hjælpepersonalet på selve dét tidspunkt, hvor de skal 
bruges. 
17. Sundhedsmærket skal være 
a) enten et ovalt mærke, der er mindst 6,5 cm bredt og 4,5 cm højt; det skal indeholde følgende letlæselige 
oplysninger: 
— i den øverste del kendingsbogstaverne for det land, på hvis område virksomheden ligger (dvs. et af følgende: 
B, DK, D, EL, ESP, F, IRL, I, L, NL, P eller UK) 
— efterfulgt af virksomhedens veterinære autorisationsnummer og bogstavet G; 
b) eller et ovalt mærke, der er mindst 6,5 cm bredt og 4,5 cm højt; det skal indeholde følgende letlæselige 
oplysninger; 
— i den øverste del navnet på det land, på hvis område virksomheden ligger; 
— i midten virksomhedens veterinære autorisationsnummer og bogstavet G, og 
— i den nederste del en af følgende forkortelser: CEE, EEG, EWG, EØF, EEC eller EOK. 
Bogstaverne skal være mindst 0,8 cm høje og tallene mindst 1,1 cm høje. Sundhedsmærket kan endvidere 
indeholde en oplysning, som gør det muligt at identificere den embedsdyrlæge, der har udført sundheds­
undersøgelsen af kødet; 
c) eller et segl, der er tilstrækkeligt stort til at rumme følgende letlæselige oplysninger: 
— i den øverste del kendingsbogstaverne for det land, på hvis område virksomheden ligger (dvs. et af følgende: 
B, DK, D, EL, ESP, F, IRL, I, L, NL, P eller UK) 
efterfulgt af virksomhedens veterinære autorisationsnummer og bogstavet G; 
— i den nederste del en af følgende forkortelser: CEE, EEG, EWG, EØF, EEC eller EOK; 
— bogstaverne og tallene skal være mindst 0,2 cm høje. 
18. Kroppe af storvildt skal mærkes med et farvestempel eller brændemærkes med de i nr. 17, litra a) eller b), 
omhandlede sundhedsmærker mindst fire steder, nemlig på skuldrene og på ydersiden af lårene, eller mærkes med 
det i nr. 17, litra c), omhandlede segl. 
Kroppe af småvildt skal mærkes med det i nr. 17, litra c), omhandlede sundhedsmærke. 
19. Udskæringer af vildtkød eller kroppe af småvildt, der er indpakket, skal mærkes med det i nr. 17, litra a) 
eller b), omhandlede sundhedsmærke anbragt på indpakningsmaterialet og emballagen. 
Vildtkød, der er indpakket i små mængder, skal mærkes med det i nr. 17, litra c), omhandlede sundhedsmærke 
anbragt på indpakningen. 
KAPITEL V 
Oplagring 
20. Efter undersøgelsen skal kød af storvildt køles eller fryses og holdes ved en temperatur, der ikke på noget 
tidspunkt må overstige + 7° C ved køling og -12° C ved frysning. 
21. Efter undersøgelsen skal kød af småvildt køles eller fryses og holdes ved en temperatur, der ikke på noget 
tidspunkt må overstige +4° C ved køling og -12° C ved frysning. 
30. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 327/51 
KAPITEL VI 
Transport 
22. Vildtkød skal forsendes på en sådan måde, at det under transporten er beskyttet mod alt, der kan forurene 
det eller påvirke det ugunstigt, under hensyntagen til transportens varighed og betingelser og til transportmidlet. 
Især skal køretøjer, der anvendes til transport af vildtkød være således udstyret, at det sikres, at de i nr. 20 og 21 
fastsatte temperaturer ikke overskrides. 
Forslag til Rådets beslutning om indførelse af en EF-finansieringsforanstaltning til udryddelse af 
brucellose hos får og geder 
KOM(89) 498 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 30. oktober 1989) 
(89/C 327/08) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro­
pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Den fortsatte forekomst af brucellose hos får og geder, især i 
området omkring Middelhavet, udgør en alvorlig trussel for 
menneskers og dyrs sundhed; 
sygdommens fortsatte forekomst stiller sig hindrende i vejen 
for de frie bevægelser for får og geder; 
den endelige udryddelse af sygdommen udgør en væsentlig 
forudsætning for oprettelsen — for så vidt angår handel med 
får og geder og produkter heraf — af det indre marked i 
sektoren for får og geder samt for stigning i avisproduktivi­
teten og dermed for forbedring af levestandarden for perso­
ner,, der er beskæftiget i denne sektor; 
medlemsstater, hvor brucellose forekommer, fremlægger en 
plan for udryddelse af denne sygdom hos får og geder; 
det er endvidere nødvendigt at fastlægge de betingelser, der 
skal gælde for slagtning, isolation, rengøring og desinfektion 
og for anvendelsen af visse animalske produkter; den finansielle støtte fra Fællesskabet bør ydes som en 
godtgørelse til medlemsstaterne af en del af den slagtepræ­
mie, som ejere af inficerede får og geder skal modtage for en 
hurtig nedslagtning af sådanne dyr; 
udryddelsesplanerne skal omfatte foranstaltninger, der sik­
rer effektiviteten af den påbegyndte aktion; foranstaltnin­
gerne må kunne vedtages og tilpasses, efterhånden som 
situationen udvikler sig, efter en fremgangsmåde med 
snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommis-
det er nødvendigt, at medlemsstaterne regelmæssigt holdes 
underrettet om forløbet af de foranstaltninger, der træf­
fes — 
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
Frankrig, Grækenland, Italien, Spanien og Portugal frem­
lægger inden den 1. januar 1990 planer for udryddelse af 
brucellose (Brucella melitensis) hos får og geder. 
Artikel 2 
I forbindelse med denne beslutning finder definitionerne i 
artikel 2 i Rådets forordning (EØF) anvendelse. Ved »officiel 
brucellaprøve« forstås enhver serologisk prøve som beskre­
vet i bilag C til ovennævnte forordning eller enhver anden 
prøve, der er godkendt efter fremgangsmåden i artikel 12.