Regionsudvalgets udtalelse om "Regeringskonferencen år 2000"

(2000/C 156/02)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Helsingfors den 10.-11. december 1999,

under henvisning til rapport til Europa-Kommissionen af 18. oktober 1999 om "De institutionelle følger af udvidelsen", udarbejdet af en ekspertgruppe under forsæde af Jean-Luc Dehaene,

under henvisning til "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Tilpasning af institutionerne med henblik på udvidelsen - Europa-Kommissionens bidrag til regeringskonferencen om institutionelle spørgsmål" dateret den 10. november 1999,

under henvisning til Kommissionens udtalelse i henhold til artikel 48 i Traktaten om Den Europæiske Union om afholdelse af en konference mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer den 26. januar 2000 for at fastlægge de ændringer, der skal foretages i traktaterne,

under henvisning til Europa-Parlamentets "Beslutning om forberedelse af reformen af traktaterne og om den kommende regeringskonference", indgivet den 18. november 1999,

under henvisning til Europa-Parlamentets beslutning af 3. februar 2000 om indkaldelse af regeringskonferencen,

under henvisning til sine udtalelser om subsidiaritetsprincippet (CdR 302/98 fin - CdR 136/95)(1),

under henvisning til sin resolution af 20. november 1997 om "Resultaterne af Regeringskonferencen" (CdR 305/97 fin)(2),

under henvisning til sin udtalelse af 15. september 1999 om "Lokal- og regionalstyre i Europa" (CdR 52/99 fin)(3),

under henvisning til sine resolutioner af den 3. juni 1999 (CdR 54/99 fin)(4) og den 18. november 1999 (CdR 473/99 fin)(5) om "Den kommende regeringskonference",

under henvisning til sin resolution af 17. november 1999 om "Den igangværende udvidelse af EU" (CdR 424/99 fin),

under henvisning til præsidiets beslutning af 15. juli 1998 om at afgive udtalelse om emnet i henhold til EF-traktatens artikel 198C, stk. 4, og henvise det forberedende arbejde til Underudvalget "Institutionelle Anliggender",

under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse om "Regeringskonferencen 2000", som blev vedtaget af Underudvalget "Institutionelle Anliggender" den 17. januar 2000 med Risto Koivisto (FIN, PSE) og Luc Van Den Brande (B, PPE) som ordførere,

og ud fra følgende betragtninger:

en korrekt definition af "subsidiaritet" kræver, at artikel 5 med en konkret formulering leder tankerne hen på regionerne,

"Regeringskonferencen år 2000" skal skabe en ny mulighed for at fremme den europæiske integrationsproces ved at reformere EU's institutioner med udgangspunkt i de tre kriterier repræsentativitet, effektivitet og nærhed til borgerne,

da dets medlemmer er politiske repræsentanter for de lokale og regionale samfund, mener Regionsudvalget, at det kan yde et berettiget bidrag til den reformproces, der må igangsættes med henblik på at forberede Den Europæiske Unions fortsatte udvidelse,

en udvidelse vil få konsekvenser for Regionsudvalget og vil kræve ændringer af Amsterdam-traktaten med henblik på at gøre Regionsudvalget mere effektivt og repræsentativt,

visse regioner, der er repræsenteret ved medlemmer af Regionsudvalget, vil på baggrund af deres forfatningsmæssige beføjelser, der giver dem et særligt ansvar i forbindelse med ratificeringen af "Regeringskonferencen år 2000" (nemlig de belgiske regioner og sprog- og kulturfællesskaber samt tyske og østrigske delstater), blive anmodet om at spille en aktiv rolle på vegne af de regionale interesser;

EU bør også støtte Europarådets og andre organers bestræbelser på at fremme demokratiet i Europa -

på den 32. plenarforsamling den 16.-17. februar 2000 (mødet den 17. februar) vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Det lokale og regionale niveaus betydning er vokset i Europa inden for de seneste år. Det er vigtigt, at beslutningerne træffes tæt på borgerne som modvægt og supplement til den overordnede tendens, der går i retning af øget globalisering. Den Europæiske Union skal således ikke blot være et samarbejde mellem stater - også de lokale og regionale myndigheder skal komme til orde med deres synspunkter. Især skal den europæiske integration fremover ikke være begrænset til økonomisk samarbejde, men bør i højere og højere grad omfatte politisk beslutningstagning, som har indvirkning på alle forvaltningsniveauer. Lokale og regionale myndigheder har ansvaret for implementering af EU-lovgivningen på en lang række centrale områder, hvorfor de ønsker at være velinformerede, så de kan deltage fuldt ud i beslutningsprocessen. EU's politik forventes rent faktisk at forbedre det lokale og regionale niveaus evne til at opfylde borgernes behov på forskellige områder.

1.2. Fra og med 1990'erne er der blevet taget langt større hensyn til de lokale og regionale myndigheder i EU's beslutningstagning. F.eks. er Regionsudvalget blevet oprettet med Maastricht-traktaten. Det kræves nu også, at EU forudgående skal vurdere de økonomiske og administrative konsekvenser af sine beslutninger for den lokale forvaltning. Dette er et skridt i den rigtige retning. Der er dog stadig et behov for beslutsomhed og handling, hvis man vil sikre, at den lokale og regionale forvaltning får den rolle i EU, der tilkommer den.

1.3. Som repræsentant for Europas lokale og regionale myndigheder ydede Regionsudvalget således sit eget bidrag til sidste regeringskonference, der startede i 1996, ved at henlede medlemsstaternes opmærksomhed på spørgsmål af relevans for det lokale og regionale niveau. Regionsudvalget har afgivet resolutioner forud for topmøderne i såvel Køln som Helsingfors. I nærværende udtalelse ønsker Regionsudvalget at præsentere sin holdning til de spørgsmål, som man på topmødet i Helsingfors enedes om at behandle på regeringskonferencen.

2. EU's udvidelse som udgangspunkt for regeringskonferencen

2.1. En udvidelse af EU er afgørende for Europas fremtid. Fælleseuropæiske traditioner, kulturel mangfoldighed og den fredsproces, der indledtes efter anden verdenskrig, er de afgørende elementer i et forenet Europa. Fra et historisk perspektiv er vi nu ved at vende tilbage til en normal situation i Europa, hvor nogle af fortidens kunstige grænser er blevet fjernet.

2.2. EU's udvidelse er en krævende proces for såvel ansøgerlandene som for EU's nuværende medlemsstater. Ansøgerlandene må gennemføre store lovgivningsmæssige, økonomiske og administrative ændringer, mens de nuværende medlemsstater må være indstillet på at reformere nogle af EU's strukturer og procedurer. Et udvidet EU, som omfatter de fleste europæiske lande, kan ikke følge de samme procedurer som før udvidelsen, hvor der var færre medlemsstater og ansvarsområder.

2.3. Institutionelle reformer er nødvendige forud for udvidelsen. Den nuværende beslutningsstruktur, som oprindeligt var baseret på et mindre antal medlemsstater, vil ikke længere kunne bruges i et udvidet EU. Også andre reformer er nødvendige.

Regionsudvalget mener, at forhandlingerne på regeringskonferencen ikke bør virke forsinkende ind på tiltrædelsesforhandlingerne.

2.4. Ansøgerlandenes lokale og regionale myndigheder skal deltage i udvidelsesprocessen for at sikre, at EU-medlemskabet får demokratisk opbakning fra offentligheden i disse lande. Et samarbejde udelukkende mellem regeringerne i EU's medlemsstater og ansøgerlandene, som tilsidesætter de lokale og regionale myndigheder og borgerne, vil ikke skabe bæredygtige resultater.

2.5. Regionsudvalget har taget aktivt del i EU's udvidelsesproces ved at fremføre synspunkter vedrørende spørgsmål i tilknytning til udvidelsen. Siden 1997 har Regionsudvalget desuden via medlemmerne ført en dialog med politiske repræsentanter fra det lokale og regionale niveau i ansøgerlandene.

2.6. De konferencer, som Regionsudvalget har arrangeret i ansøgerlandene, har vist, at det lokale og regionale niveau er nødvendigt for skabelsen af et moderne demokrati i disse lande. Det lokale og regionale niveau har også en betydningsfuld rolle at spille i forbindelse med implementeringen af EU's lovgivning. Desuden er de lokale og regionale myndigheders betydning stigende, eftersom mange lande overfører beføjelser fra det statslige til det lokale og regionale niveau. Ikke desto mindre får de lokale og regionale myndigheder i ansøgerlandene for lidt information om forhandlingerne mellem EU og deres regeringer, ligesom de ikke inddrages nok i forberedelserne til medlemskab. Regionsudvalget mener, at regeringskonferencen bør styrke formidlingen af information om udvidelsesforhandlingerne.

Regionsudvalget mener endvidere, at der er behov for specifikke og sammenhængende EU-programmer for samarbejde mellem lokale og regionale myndigheder i de nuværende EU-lande og mellem de nationale sammenslutninger med henblik på at udvikle et tæt samarbejde med de lokale og regionale myndigheder i ansøgerlandene, være med til at forbedre deres kapacitet og sikre, at de lokale og regionale myndigheder i ansøgerlandene er grundigt forberedt på deres fremtidige opgaver og ansvar som medlemmer af EU.

3. Regeringskonferencens mål

3.1. Et demokratisk og gennemsigtigt Borgernes Europa

3.1.1. Lokalt og regionalt demokrati udgør en af samfundets hjørnesten. Demokrati er et grundlæggende princip i EU's medlemsstater. Ikke desto mindre tales der ofte om et "demokratisk underskud" i EU. EU er ikke tilstrækkelig demokratisk og befinder sig som følge af en kompleks operationel struktur meget langt fra borgerne. Det er yderst vigtigt at få EU gjort mere demokratisk for at sikre dets fortsatte berettigelse.

3.1.2. Med EU's udvidelse bliver vigtigheden af demokrati som ledende princip for EU's medlemsstater mere og mere fremtrædende. Blandt de nye medlemsstater vil der være lande, hvor den traditionelle opfattelse af demokrati og borgernes rolle i den politiske proces adskiller sig fra det, man finder i de nuværende medlemsstater. Det er vigtigt, at demokratiet i medlemsstaterne ikke blot kommer til udtryk på det statslige niveau, men er baseret på et demokratisk lokalt og regionalt styre.

3.1.3. Gennemsigtighedsprincippet er også en nødvendig del af et velfungerende demokrati. Det kan ses som én af borgernes demokratiske rettigheder. I EU har gennemsigtighedsprincippet primært at gøre med borgerens ret til adgang til information og dokumenter i tilknytning til EU samt til behovet for klarere lovgivningstekster. EU's institutioner har også gjort en indsats for at forbedre gennemsigtigheden i deres arbejde og beslutningsprocesser for at fremme en bedre og bredere forståelse for den europæiske integration. Regionsudvalget finder det vigtigt, at gennemsigtighedsprincippet effektivt omsættes i praksis på alle de områder, EU beskæftiger sig med.

3.1.4. Demokratiet i EU kan ikke fungere korrekt, medmindre traktaterne og beslutningsprocedurerne gøres gennemsigtige og forståelige for borgerne. Det er påkrævet med en gennemgribende rationalisering og forenkling af traktaterne.

Regionsudvalget støtter derfor Europa-Parlamentets forslag vedrørende traktaternes struktur. Traktaterne bør samles i én enkelt tekst bestående af to dele.

a) En "konstitutionel" eller grundlæggende del, der indeholder præambel, Unionens mål, grundrettigheder og bestemmelser vedrørende institutionernes beslutningsprocesser og deres forskellige beføjelser. Denne del kan kun ændres af en regeringskonference.

b) En del der indeholder EU's politikker. Denne del kan ændres via en lettere procedure på basis af kvalificeret flertalsafstemning og fælles beslutningstagning.

3.1.5. En af EU's vigtigste opgaver i den nærmeste fremtid bliver at bringe EU tættere på borgerne, dvs. at skabe et Borgernes Europa. Det er rigtigt, at forbindelsen mellem EU og borgere hidtil har været utilstrækkelig, og med en bredere og mere intensiv europæisk integration vil det blive mere og mere vanskeligt at etablere en sådan kontakt. EU og borgerne kan kun bringes tættere på hinanden, hvis EU reelt får indført gennemsigtighedsprincippet i sin beslutningstagning og i øvrigt beskæftiger sig med almene spørgsmål, der er vigtige for offentligheden, såsom fremme af beskæftigelsen, grænseoverskridende miljøbeskyttelse og bekæmpelse af international kriminalitet.

3.1.6. Den Europæiske Unions charter om grundrettigheder vil være et vigtigt skridt i forbindelse med udviklingen af forholdet mellem EU og borgerne. Et sådant charters indhold og juridiske status skal tænkes nøje igennem.

3.2. Subsidiaritetsprincippet

3.2.1. Hensigten med subsidiaritetsprincippet er at sikre, at beslutninger træffes så tæt på borgerne som muligt. På de områder, der ikke hører ind under dets enekompetence, bør EU kun handle, hvis det kan gøres mere effektivt end på nationalt niveau. Det valgte forvaltningsniveau bør så ofte som muligt være lokalt eller regionalt, navnlig når de pågældende spørgsmål direkte påvirker borgerne. Lokale og regionale myndigheder har traditionelt virket på områder, der direkte vedrører borgerne, hvor anvendelse af subsidiaritetsprincippet er særlig vigtigt.

3.2.2. Implementeringen af den europæiske politik og skabelsen af større og større politisk, social og territoriel samhørighed i Europa kræver, at EU giver de beslutningsniveauer, der er tæt på borgerne, så stor manøvrefrihed som muligt. Samtidig bør EU have mulighed for at handle effektivt på områder, hvor dets kompetence tjener alle. Medlemsstaterne bør optræde loyalt over for EU og anvende EU-lovgivningen på en korrekt og transparent måde i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet(6).

3.2.3. De lokale og regionale myndigheder bør høres inden for alle fællesskabspolitikker, der er af afgørende betydning for dem, inden der træffes beslutning om og iværksættes politiske strategier. I forbindelse med behandling af forslag til EU-lovgivning vil Regionsudvalget fremføre sin holdning ikke bare til de generelle konsekvenser for det lokale og regionale styre, men også til, om subsidiaritetsprincippet respekteres. Medlemsstaterne bør også forhandle med de lokale og regionale myndigheder, når de forbereder deres holdning til EU-spørgsmål, der påvirker disse myndigheder.

4. Regeringskonferencen: Forberedelse og indhold

4.1. Regionsudvalget hilser den rapport om de institutionelle følger af udvidelsen velkommen, som er udarbejdet af en arbejdsgruppe under forsæde af den tidligere belgiske premierminister, Jean-Luc Dehaene. Regionsudvalget glæder sig navnlig over, at rapporten prioriterer kontakten med borgerne højt.

4.2. I sit bidrag til forberedelserne af regeringskonferencen om institutionelle anliggender(7) siger Europa-Kommissionen, at et antal nye medlemsstaters tiltrædelse er det vigtigste politiske mål for begyndelsen af det nye årtusind. Når først regeringskonferencen er afsluttet, vil EU ikke være i stand til at gennemføre institutionelle reformer sideløbende med en udvidelse. Der bør derfor skabes et bæredygtigt grundlag for Fællesskabets institutioner. Reformer må gennemføres nu, idet EU efter en udvidelse skal være i stand til at fremme sine mål og konsolidere den europæiske integration med et antal nye medlemsstater. Regionsudvalget mener, at Kommissionen har fremlagt en meget klar begrundelse for regeringskonferencens hensigt og berettigelse, som må fastholdes som udgangspunkt for regeringskonferencen. I sin udtalelse i henhold til artikel 48 i Traktaten om Den Europæiske Union om afholdelse af en konference mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer den 26. januar 2000 for at fastlægge de ændringer, der skal foretages i traktaterne, foreslår Kommissionen, at Regionsudvalgets størrelse tages op til overvejelse på regeringskonferencen. Regionsudvalget har undersøgt dette spørgsmål og har udarbejdet et forslag vedrørende antallet af nye medlemmer.

4.3. Regionsudvalget konstaterer med tilfredshed, at Europa-Parlamentet i sin beslutning om indkaldelse af regeringskonferencen(8) har understreget vigtigheden af offentlig debat, åbenhed og demokratisk kontrol. Regionsudvalget er enig i, at disse ting er afgørende - ligesom en fortsat dialog med ansøgerlandene, hvilket også betones i beslutningen.

5. Regionsudvalgets konklusioner

5.1. Uden accept i befolkningen har EU ingen legitimitet. Udgangspunktet for en EU-reform må derfor være at bringe EU tættere på borgerne. Den institutionelle reforms grundlæggende mål må være at styrke og demokratisere EU's institutioner, så de kan klare de udfordringer, der er forbundet med udvidelsen.

5.2. Det er påkrævet med en gennemgribende rationalisering og forenkling af traktaterne. Regionsudvalget støtter derfor Europa-Parlamentets forslag vedrørende traktaternes struktur.

5.3. Regeringskonferencens vigtigste temaer - Kommissionens sammensætning, stemmefordelingen i Rådet og øget anvendelse af kvalificeret flertal - er alle af betydning for EU's fremtid, men dertil bør føjes andre med henblik på en mere radikal reform. Denne mulighed nævnes i øvrigt i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Helsingfors. Der må findes løsninger, der er acceptable for både nuværende og fremtidige medlemsstater. Det må navnlig sikres, at der ikke opstår konflikter mellem små og store medlemsstater. Det er også vigtigt, at man på regeringskonferencen undersøger muligheden for i den nye traktat at medtage EU's charter om grundlæggende rettigheder. Som foreslået i Dehaene-rapporten bør der fastlægges regler, der øger samarbejdet og fleksibiliteten.

5.4. Regionsudvalget opfordrer til, at traktatens artikel 5 revideres, så den ikke kun henviser til fællesskabsplanet og medlemsstaternes nationale suverænitet, men også til de lokale og regionale myndigheders særlige status. Dette har Regionsudvalgets højeste prioritet og nævnes også i Regionsudvalgets udtalelse om subsidiaritetsprincippet "For en veritabel subsidiaritetskultur! En appel fra Regionsudvalget"(9). Denne fulde anvendelse af subsidiaritetsprincippet viser, at de lokale og regionale myndigheder ønsker at spille en rolle i integrationsprocessen. En klar opgavefordeling, der angiver, hvilket niveau der varetager og dermed er ansvarlig for hvilke opgaver, øger gennemsigtigheden og opslutningen fra borgerne.

Regionsudvalget tilslutter sig den nylige erklæring fra Belgien, Tyskland og Østrig, ifølge hvilken De Europæiske Fællesskabers foranstaltninger i henhold til subsidiaritetsprincippet ikke blot vedrører medlemsstaterne, men også disses regionale organer, for så vidt disse efter de nationale forfatningers bestemmelser råder over egne lovgivningsmæssige beføjelser. Regionsudvalget mener i øvrigt, at det skal være muligt under hensyntagen til de respektive forfatningsmæssige strukturer i enkelte medlemsstater på meningsfuld måde også at anvende denne erklæring på de regionale og lokale organer i de ikke føderalt organiserede stater, og opfordrer alle medlemsstater, ikke mindst dem, hvis regionale og lokale organer er udstyret med egne i forfatningen forankrede lovgivningsbeføjelser, til at tilslutte sig denne erklæring.

Regionsudvalget støtter de bestræbelser, der udfoldes af regionale parlamenter med lovgivningskompetence i retning af yderligere udbygning af de institutionelle kontakter med Europa-Parlamentet.

5.5. Regionsudvalget bør indbydes til at deltage i regeringskonferencen allerede i den indledende fase på lige fod med Europa-Parlamentet, og bør gives mulighed for at spille en aktiv rolle i regeringskonferencens forhandlinger og beslutningsproces.

Da de institutionelle reformer, som skal følge af regeringskonferencen, vil få dybtgående virkninger for EU-borgernes daglige liv, kræver de regionale og lokale myndigheder at blive holdt informeret og at få direkte indflydelse på de juridiske instrumenter, som disse reformer kommer til at hvile på.

Regionsudvalget henviser til eksisterende modeller og metoder for inddragelse af regionale eller kommunale instanser i den nationale meningsdannelse og beslutningstagning i spørgsmål vedrørende europæisk integration. Det opfordrer medlemsstaterne til at trække på regionernes, byernes og kommunernes erfaringer, viden og nærdemokrati i bestræbelserne for at vinde bredere tilslutning til EU-beslutninger.

5.6. Europas regioner, amter og kommuner symboliserer Europas store kulturelle mangfoldighed. Dette grundlæggende kendetegn ved vores samfund vil blive fremhævet yderligere gennem udvidelsen, som vil genforene mange regioner i Central- og Østeuropa med resten af Europa. De lokale og regionale myndigheder håber, at denne kulturrigdom, som sorterer under de lokale og regionale myndigheder, vil kunne fremmes politisk ved hjælp af subsidiaritetsprincippet.

5.7. Regionsudvalget vil fremover nøje overvåge regeringskonferencen som helhed med udgangspunkt i den tidsplan, der blev fastlagt af Det Europæiske Råd i Helsingfors. Regionsudvalget vil navnlig interessere sig for muligheden for, at det portugisiske formandskab foreslår nye punkter til regeringskonferencens dagsorden. I lyset heraf kan det ikke udelukkes, at Regionsudvalget forinden udarbejder en ny udtalelse.

Regionsudvalget henleder opmærksomheden på punkt 20 og 23 i formandskabets konklusioner på topmødet i Helsingfors og navnlig på bilag III "Retningslinjer for en reform og anbefalinger vedrørende forretningsgangen" og udtrykker ønske om at blive hørt om disse anliggender, som er særlig vigtige for regioner med lovgivende beføjelser.

5.8. Princippet om lokalt og regionalt selvstyre må føjes til de fælles principper, der er nævnt i traktaten, og som danner grundlaget for EU, dvs. frihed, demokrati, respekt for menneskerettighederne og grundlæggende rettigheder samt retsstatsprincippet.

5.9. Regionsudvalget ønsker status som EU-institution i henhold til traktatens artikel 7, stk. 1. Regeringskonferencen bør bidrage til gennemførelsen af målsætningen om etablering af et tredje forvaltningsniveau i Europa, nemlig for de lokale og regionale myndigheder.

5.10. Regionsudvalget benytter lejligheden til at understrege vigtigheden af sin resolution af 20. november 1997 om "Resultaterne af regeringskonferencen", navnlig punkt 10, 11 og 12 vedrørende Regionsudvalgets holdning til den sidste regeringskonferences mangler: mange af de punkter, der ikke blev løst ved regeringskonferencen, henstår stadig uløste ved optakten til regeringskonferencen i år 2000(10).

5.11. EU's udvidelse kræver, at Regionsudvalget øger sit medlemstal. Ved at øge det samlede antal medlemmer sikres det, at de nye medlemsstaters lokale og regionale myndigheder er tilstrækkelig repræsenteret i Regionsudvalget. En maksimal størrelse på 350 medlemmer ville være passende. Herved sikres retfærdighed, hvad angår de nationale delegationers størrelse, de lokale og regionale myndigheders repræsentation og den geografiske fordeling af den enkelte medlemsstats repræsentanter. Det er vigtigt, at disse kriterier også opfyldes ved udpegelsen af mindre landes delegationer(11). Regionsudvalget støtter således ikke Kommissionens forslag om, at antallet af medlemmer af Regionsudvalget skal være begrænset til en tredjedel af Europa-Parlamentets medlemstal, hvilket indebærer, at Regionsudvalget højst må have 233 medlemmer.

5.12. De i traktaten fastlagte principper, der gælder ved udpegelsen af Regionsudvalgets medlemmer, må tages op til nyvurdering. For at kunne blive udpeget til medlem af Regionsudvalget bør man være folkevalgt i en regional eller lokal forsamling eller være politisk ansvarlig over for en forsamling, der er valgt ved almindelige og direkte valg (CdR 305/97 fin). Et medlem af Regionsudvalget, der mister et sådant mandat, bør efter seks måneder automatisk ophøre med at være medlem. Medlemsstaterne bør sikre, at der rettidigt udnævnes en efterfølger.

5.13. Regionsudvalget bør indrømmes formel ret til at indbringe sager for EF-Domstolen for at beskytte sine kompetenceområder, og de regioner, der har lovgivningsmæssige beføjelser, bør indrømmes en lignende klageret(12).

5.14. En effektiv institutionel ordning kræver kontakt og forhandlinger institutionerne imellem. Regionsudvalget ønsker at deltage i forhandlinger om sager, der drøftes på uformelle rådsmøder.

5.15. På områder for obligatorisk høring bør det kræves af Kommissionen og Rådet, at de forklarer deres grunde til ikke at følge Regionsudvalgets anbefalinger, når dette er tilfældet. Europa-Parlamentet bør gøre dette på frivillig basis.

5.16. Endelig understreger Regionsudvalget sin nøglerolle som repræsentant for de lokale og regionale myndigheder og for EU's borgere. Regionsudvalget bidrager til at sikre, at den europæiske idé har rod i EU-borgernes dagligdag, hvilket hjælper dem til at forstå EU's visioner og mål.

Bruxelles, den 17. februar 2000.

Jos Chabert

Formand for

Regionsudvalget

(1) EFT C 198 af 14.7.1999, s. 73 - EFT C 100 af 2.4.1996, s. 1.

(2) EFT C 64 af 27.2.1998, s. 98.

(3) EFT C 374 af 23.12.1999, s. 15.

(4) EFT C 293 af 13.10.1999, s. 74.

(5) EFT C 57 af 29.2.2000, s. 103.

(6) CdR 302/98 fin.

(7) Meddelelse af 10. november 1999 og udtalelse af 26. januar 2000 - KOM(1999) 592 endelig udg. - KOM(2000) 34 endelig udg.

(8) A5-0018/2000.

(9) CdR 302/98 fin.

(10) Dette gælder især ændringen af den tidligere artikel 3b (nu artikel 5 i Traktaten for De Europæiske Fællesskaber). Den tilføjede erklæring om subsidiaritet, princippet om lokalt selvstyre, Regionsudvalgets institutionelle status, appel til Domstolen og fælles beslutningstagning.

(11) CdR 52/99 fin.

(12) 305/97 fin.