DA Den Europæiske Unions Tidende C 162/1

Meddelelse fra Kommissionen

Foreløbig kulstoflækageliste 2021-2030

(EØS-relevant tekst)

(2018/C 162/01)

1. Indledning

Auktionering er den generelle metode til tildeling af emissionskvoter til virksomheder, der deltager i EU's emissionshandelsordning.

Den gratis tildeling af emissionskvoter udgør en undtagelse fra denne regel, der kun finder anvendelse i en overgangsperiode. Den omfatter en faldende andel af kvoter. Den midlertidige gratistildeling af emissionskvoter er ikke tænkt som en metode til at yde støtte til de pågældende producenter, men til at mindske de økonomiske konsekvenser af Den Europæiske Unions omgående og ensidige indførsel af et marked for emissionskvoter.

Som sådan tildeles der gratis kvoter til veldefinerede industrisektorer som en beskyttelsesforanstaltning mod en betydelig risiko for kulstoflækage, indtil der gennemføres sammenlignelige klimapolitiske foranstaltninger i andre lande. Kulstoflækage henviser til den situation, der opstår, hvis virksomheder i visse industrisektorer eller -delsektorer, på grund af omkostningerne ved klimapolitikker, overfører produktionen til andre lande med mindre strenge emissionsbegrænsninger. Det kunne føre til en stigning i de samlede emissioner på verdensplan, mindske effektiviteten af EU's politikker for at begrænse emissionerne og samtidig forringe energiintensive EU-virksomheders økonomiske resultater som følge af et tab af markedsandele.

Den gratis tildeling imødegår validerede bekymringer for konkurrenceevnen ved at sænke de effektive kulstofomkostninger for industrisektorer og delsektorer og tilbageholde finansielle ressourcer, der kan anvendes til at investere i lavemissionsteknologier.

I det nyligt reviderede direktiv om et EU-emissionshandelssystemet (»EU ETS«) (1) fastsættes reglerne for ordningen med gratis tildeling for perioden 2021-2030, og EU-Kommissionen bemyndiges til at vedtage en delegeret retsakt for at supplere direktivet om de sektorer og delsektorer, der er udsat for en risiko for kulstoflækage.

Det forberedende arbejde med kulstoflækagelisten, som vil være gyldig i hele perioden på 10 år fra 2021 til 2030, er påbegyndt. Industrien vil få et højt niveau af systemsikkerhed og vished med henblik på dens langsigtede investeringer. Formålet med denne meddelelse er at offentliggøre resultaterne af førsteledsvurderingen (»foreløbig kulstoflækageliste«), så de berørte industrisektorer og -delsektorer har tilstrækkelig tid til at forberede deres ansøgninger i overensstemmelse med udvælgelseskriterierne, som beskrevet i afsnit 4.2, og i tilstrækkelig god tid inden den frist, der er fastsat i det reviderede EU ETS-direktiv (30.6.2018 for ansøgning via medlemsstaterne).

2. EU's emissionshandelssystem for 2021-2030

Kulstoflækagelisten er en forudsætning for andre retsakter (2) til gennemførelse af reformen af EU ETS-systemet for perioden efter 2020, og den har til formål at fastsætte den gratis tildeling, som industrien vil modtage for at beskytte mod risikoen for kulstoflækage. For at være klar til begyndelsen af den fjerde handelsperiode den 1. januar 2021 skal disse retsakter vedtages fortløbende, og der skal afsættes tilstrækkelig tid til inddragelse af interessenter. Kulstoflækagelisten for 2021-2030 skal offentliggøres, inden de data, der benyttes til at ajourføre de tekniske benchmarkværdier og fastsætte den gratis tildeling, indgives af industrien via medlemsstaterne.

Det reviderede EU ETS-direktiv indeholder bestemmelser, der sikrer, at kulstoflækagelisten vil blive mere fokuseret (kortere) end de hidtidige kulstoflækageafgørelser for at sikre, at sektorer, der er i stor risiko for kulstoflækage, vil modtage et tilstrækkeligt antal gratistildelinger. Dette vil desuden sikre, at EU's WTO-forpligtelser overholdes. Konkret betyder det, at det i det reviderede EU ETS-direktiv detaljeret fastlægges, hvordan reglerne for gratis tildeling og kulstoflækagelisten skal etableres.

Når en sektor eller en delsektor sættes på kulstoflækagelisten, får hvert anlæg i disse (del)sektorer 100 % af deres beregnede gratistildeling baseret på de fastlagte benchmarks (3), hvorimod de sektorer og delsektorer, der ikke sættes på listen, modtager 30 % (frem til 2026), hvorefter der gradvist udfases frem til 2030. Følgelig vil kulstoflækagelisten have en økonomisk betydning, idet gratis tildelinger har en betydelig økonomisk værdi.

3. Forløb

Under onlinehøringen fra november 2017 til februar 2018 blev interessenterne opfordret til at fremlægge deres synspunkter om metodevalgene til fastsættelse af kulstoflækagelisten. Respondenterne var sektorsammenslutninger (102), individuelle virksomheder (43), NGO'er (5), offentlige institutioner (5) og 1 borger. I alt indgav 156 berørte parter deres feedback. Respondenterne var positivt indstillede over for andetledsvurderinger, hvori det tilstræbes at opnå samme grad af robusthed, fairness, gennemsigtighed og lighed som i de kvantitative førsteledsvurderinger. De gav udtryk for støtte til en ensartet vurderingsramme, der kræver inddragelse af interessenter. Nogle industrier argumenterede for, at de skulle høres, før vurderingen afsluttes.

På ad hoc-møderne om forberedelse af kulstoflækagelisten med medlemsstater den 22. februar og den 22. marts 2018 blev forløbet vedrørende kulstoflækage og yderligere arbejde vedrørende de nødvendige vurderinger, der skal foretages, drøftet.

Den 2. marts 2018 blev der afholdt en workshop for at give interessenter et overblik over de reviderede retlige rammer og gennemførelsesforløbet for EU ETS med hensyn til gratistildeling og kulstoflækage. De vigtigste spørgsmål, der blev drøftet, var processen, indholdet og kriterierne for udarbejdelsen kulstoflækagelisten for perioden 2021-2030. Endnu et arrangement for interessenter planlægges afholdt den 16. maj 2018, hvor resultaterne af den foreløbige kulstoflækageliste vil blive drøftet med industrisektorer og andre interessenter (medlemsstater, NGO'er, tænketanke osv.) på europæisk plan.

4. Kriterier for fastsættelse af kulstoflækagelisten (2021-2030)

For at bestemme eksponeringen for risikoen for kulstoflækage skal Kommissionen foretage en vurdering af alle relevante industrisektorer og -delsektorer ved anvendelse af de kriterier, der er fastsat i EU ETS-direktivet.

Kulstoflækagevurderingen udføres i to på hinanden følgende trin:

1. Kvantitativ førsteledsvurdering på NACE-4 (4)-niveau (se afsnit 4.1): En sektor kan anses for at være eksponeret for en betydelig risiko for kulstoflækage, hvis »kulstoflækageindikatoren« overskrider grænsetærsklen på 0,2 (artikel 10b, stk. 1, i EU ETS-direktivet).

2. I et begrænset antal tilfælde med klart fastsatte udvælgelseskriterier (se afsnit 4.2) kan der gennemføres en »andetledsvurdering« enten som en kvalitativ vurdering med specificerede kriterier eller som en kvantitativ vurdering på et mere detaljeret niveau (5). Disse tilfælde er anført i artikel 10b, stk. 2 og 3, i EU ETS-direktivet.

4.1. Førsteledsvurdering

Den kvantitative førsteledsvurdering foretages ved hjælp af en statistisk nomenklatur for økonomiske aktiviteter i Det Europæiske Fællesskab. Alle mine- og fremstillingsindustrier i hovedafdeling B (Råstofindvinding) og C (Fremstillingsvirksomhed) er blevet vurderet, idet alle EU ETS-anlæg er klassificeret under disse to afdelinger. Som udgangspunkt er der anvendt en detaljeringsgrad på firecifret NACE-kode-niveau.

Kulstoflækageindikatoren er defineret i artikel 10b i EU's ETS-direktiv som produktet af sektorens handelsintensitet med tredjelande og sektorens emissionsintensitet. Sektorer og delsektorer med en kulstoflækageindikator på over 0,2, anses for at være udsat for en risiko for kulstoflækage.

I det reviderede EU ETS-direktiv defineres handelsintensiteten med tredjelande som forholdet mellem den samlede værdi af eksporten til tredjelande plus værdien af importen fra tredjelande og den samlede størrelse af EØS-markedet (årlig omsætning plus samlet import fra tredjelande).

Emissionsintensitet måles i kg CO2 pr. euro bruttoværditilvækst og udtrykkes som summen af direkte og indirekte emissioner for den pågældende sektor, divideret med bruttoværditilvæksten (BVT).

Dataene i EU-transaktionsjournalen anses for at være den mest nøjagtige og gennemsigtige kilde til data om CO2-emissioner på anlægsniveau, og de er derfor benyttet til at beregne sektorernes direkte emissioner. Anlæg er blevet henført til sektorer på NACE-4-niveau baseret på de anlægsinformationer, som medlemsstaterne har indgivet i de nationale gennemførelsesforanstaltninger i medfør af afgørelse 2011/278/EU (6).

For så vidt angår vurderingen af elforbruget, der benyttes til beregning af indirekte emissioner, anses de data, der er indsamlet direkte fra medlemsstater, som følge af mangel på data på EU-28-niveau, for at være den mest pålidelige kilde (7). Elforbruget omregnes til indirekte emissioner ved brug af elektricitetsemissionsfaktoren. Beregningen er den samme som i de foregående to kulstoflækagevurderinger, hvor den gennemsnitlige samlede sammensatte elproduktion udgør referenceværdien baseret på EU's gennemsnitlige emissionsintensitet afledt af el genereret med det samlede sammensatte brændsel, hvor der taget højde for alle energikilder i Europa, divideret med den tilsvarende mængde elproduktion.

Kommissionen har ajourført emissionsfaktoren for el under hensyntagen til dekarboniseringen af elsektoren og den stigende andel af vedvarende energi. I de to foregående kulstoflækagelister anvendes en værdi, der benytter 2005 som referenceår, og den nye værdi er baseret på 2015, som er afstemt med »dataene for de seneste tre kalenderår, som der foreligger data for« (2013-15) som opført i EU ETS-direktivets artikel 10b, stk. 5. På dette grundlag er den ajourførte værdi fastsat til 376 gram kuldioxid pr. kWh.

4.2. Berettigelse til at ansøge om andetledsvurdering

Det reviderede ETS-direktiv indeholder detaljerede udvælgelsesregler for specifikke sektorer og delsektorer til en anden vurdering, hvis de ikke opfylder det primære kulstoflækagekriterium for opførelse på kulstoflækagelisten.

I det reviderede ETS-direktiv gøres det klart, at det er Kommissionen, der træffer afgørelse om opførelse af sektorer og delsektorer på kulstoflækagelisten under andetledsvurderingen. Således skelnes der i ETS-direktivet også klart mellem berettigelse til at ansøge om andetledsvurderingen, vurderingsproceduren samt kriterier herfor og den faktiske opførelse af en sektor på listen. Den foreløbige liste vedrører berettigelse til at ansøge.

I tilfælde, hvor kulstoflækageindikatoren er på mellem 0,15 og 0,2, kan der anmodes om, at der gennemføres en kvalitativ vurdering i henhold til de kriterier, der er fastlagt i artikel 10b, stk. 2, ved at fremlægge dokumentation for reduktionspotentiale, markedskarakteristika og fortjenstmargener.

Sektorer og delsektorer med en emissionsintensitet (som anvendt til beregning af kulstoflækageindikatoren, se afsnit 4.1) på over 1,5 er berettigede til at ansøge om enten en kvalitativ vurdering eller en kvantitativ vurdering på detaljeret niveau (PRODCOM-6- eller PRODCOM-8-niveau).

Sektorer og delsektorer, for hvilken den gratis tildeling beregnes på grundlag af raffinaderiernes benchmarks, er også berettigede til at ansøge om begge typer vurderinger.

Disse sektorer og delsektorer, som er opført på PRODCOM-6- eller -8-niveau i kulstoflækagelisten for 2015-2020 (8), er berettigede til at indgive ansøgninger om en kvantitativ vurdering på et detaljeret niveau.

Udvælgelseskriterierne for andetledsvurderinger er fastsat i det reviderede direktiv under artikel 10b, stk. 2 og 3, og sammenfattet i tabel 1 nedenfor:

Tabel 1

Oversigt over kriterier for berettigelse til at ansøge om andetledsvurderinger

Kriterier Artikel Vurderingsprocedure A Kulstoflækageindikator på mellem 0,15 og 0,2 Artikel 10b, stk. 2 Kvalitativ vurdering B Emissionsintensitet overstiger 1,5 Artikel 10b, stk. 3 Kvalitativ vurdering ELLER kvantitativ på et mere detaljeret niveau C Gratis tildeling beregnes på grundlag af raffinaderiernes benchmarks Artikel 10b, stk. 3 Kvalitativ vurdering ELLER kvantitativ på et mere detaljeret niveau D Opført i kulstoflækagelisten for EU ETS 2015-2020 på et 6-cifret eller 8-cifret niveau Artikel 10b, stk. 3 Kvantitativ på et mere detaljeret niveau

5. Den foreløbige kulstoflækageliste for 2021-2030

Resultatet af den førsteledsvurdering, der omfatter alle industrisektorer, er den foreløbige kulstoflækageliste. Den omfatter de sektorer, der anses for at være eksponeret for en betydelig risiko for kulstoflækage i EU ETS-perioden 2021-2030 i tabel 2 i bilaget til denne meddelelse. De sektorer og delsektorer, der anses for at være berettigede til at ansøge om en yderligere vurdering i henhold til de fire udvælgelseskriterier, der er fastsat i det reviderede EU ETS-direktiv (nærmere beskrevet i afsnit 4.2. ovenfor), vises i tabel 3, 4 og 5 i bilaget til denne meddelelse.

6. De næste skridt

Sektorer og delsektorer, der er berettigede til at ansøge om andetledsvurderinger under kriterium A, B eller C, kan indgive ansøgning til Europa-Kommissionen senest tre måneder efter offentliggørelsen af denne foreløbige kulstoflækageliste. Ansøgninger indgives sammen med den relevante dokumentation elektronisk til CLIMA-CARBON-LEAKAGE@ec.europa.eu.

Medlemsstaterne kan desuden anmode om senest den 30. juni 2018 at blive opført på kulstoflækagelisten på grundlag af ansøgninger, der indgives til medlemsstaterne fra sektorer og delsektorer, der er berettigede til andetledsvurderinger under kriterium D, og såfremt kulstoflækageindikatoren sådanne sektorer og delsektorer overstiger grænsetærsklen på 0,2, integreres de på listen. Ansøgninger fra en hvilken som helst sådan sektor eller delsektor kan indgives til medlemsstaterne med behørigt begrundede, fuldstændige, kontrollerede og reviderede data for de fem seneste år og bør indeholde alle andre relevante data, der måtte findes. Yderligere rammevejledning offentliggøres af Kommissionen.

På grundlag af resultaterne af disse vurderinger og den forholdsmæssige konsekvensanalyse, som Kommissionen gennemfører, agter Kommissionen inden udgangen af 2018 at vedtage kulstoflækagelisten for perioden 2021-2030.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/410 af 14. marts 2018 om ændring af direktiv 2003/87/EF for at styrke omkostningseffektive emissionsreduktioner og lavemissionsinvesteringer og afgørelse (EU) 2015/1814

http://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/?uri=uriserv:OJ.L_.2018.076.01.0003.01.DAN&toc=OJ:L:2018:076:TOC.

(2) Andre retsakter: revision af regler for gratistildeling, ajourføring af benchmarkværdier om fremskridt med industrianlæg, etablering af regler for tilpasninger af gratistildeling på grund af aktivitetsskift, fastsættelse af gratistildelinger for hvert anlæg.

(3) Gratis tildeling = benchmark × historisk aktivitetsniveau × kulstoflækageeksponeringsfaktor × korrektionsfaktorer; yderligere oplysninger findes i det vejledende dokument om kulstoflækage (»Guidance document no. 5 — guidance on carbon leakage«): https://ec.europa.eu/clima/sites/clima/files/ets/allowances/docs/gd5_carbon_leakage_en.pdf.

(4) Eurostats statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter i Det Europæiske Fællesskab, NACE rev. 2.

(5) Detaljeret niveau betyder på et lavere niveau end NACE-4, f.eks. PRODCOM-8.

(6) Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 130 af 17.5.2011, s. 1).

(7) Det var nødvendigt at gennemføre en ad hoc-indsamling af data for at nå frem til forbrugsdata for el på 4-cifret NACE-niveau, der anvendes til beregning af indirekte omkostninger pr. sektor. En sådan dataindsamling blev også foretaget i forbindelse med de tidligere kulstoflækagelister i 2009 og i 2014.

(8) Kommissionens afgørelse 2014/746/EU.