Udtalelse om Kommissionens forslag til Raadets beslutning om et saerprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration inden for ikke-nuklear energi »Teknologi til renere og effektiv produktion og anvendelse af energi (1994-1998)« (1) (94/C 295/15)

Raadet besluttede den 14. april 1994 under henvisning til EU-Traktatens artikel 130 I, stk. 4, at anmode om Det oekonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det ovennaevnte emne.

Det oekonomiske og sociale Udvalg besluttede at overdrage det forberedende arbejde til Wilfred Aspinall som hovedordfoerer.

Det oekonomiske og sociale Udvalg vedtog paa sin 316. plenarforsamling, moedet den 2. juni 1994, med et flertal af stemmer for, 2 imod og 1 hverken for eller imod, foelgende udtalelse.

1. Praeambel

1.1. OESU beklager staerkt, at den korte frist, som Raadet har givet det til at udtale sig om det foreliggende forslag og sideloebende om to andre forslag til saerprogrammer, forhindrer det i fuldt ud at udoeve den raadgivende funktion, som tillaegges det i traktaten med hensyn til forskning og teknologisk udvikling; OESU har ikke haft tid til en detaljeret gennemgang af det foreslaaede programs videnskabelige og tekniske indhold.

1.2. Forslaget indgaar i et saet paa 17 forslag til saerprogrammer, som Kommissionen forelaegger samtidig; med disse programmer ivaerksaettes det 4. rammeprogram for Det Europaeiske Faellesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1994-1998), som blev vedtaget efter faelles beslutningstagning af Europa-Parlamentet og Raadet i april 1994 (2).

1.3. Kommissionen har benyttet en ensartet praesentation, som baade tager sigte paa forenkling og rationalisering af procedurerne, hvilket OESU udtrykker tilfredshed med.

1.4. I denne forbindelse ville OESU gerne have fremsat en raekke bemaerkninger om Kommissionens forslag set under ét og om selve rammeprogrammet. Tidnoed forhindrer desvaerre OESU i at goere dette i denne udtalelse.

1.5. OESU forbeholder sig dog ret til at fremsaette saadanne bemaerkninger i den udtalelse, som senere skal afgives om de oevrige forslag til saerprogrammer og om de tre forslag til saerprogrammer, hvorved man gennemfoerer rammeprogrammet for den faelles indsats inden for forskning og undervisning for Det Europaeiske Atomenergifaellesskab (1994-1998), som Raadet ligeledes vedtog i april 1994 (3).

1.6. Angaaende de generelle rammevilkaar for deltagelse i saerprogrammer og disses gennemfoerelse henviser OESU ligeledes til de talrige bemaerkninger og forslag i den udtalelse, som sideloebende afgives om de to forslag til beslutning om reglerne for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i saerprogrammerne for forskning (4).

2. Indledning

2.1. Det foreslaaede program henhoerer under den foerste af de fire foranstaltninger, som det fjerde rammeprogram omfatter, nemlig gennemfoerelse af programmerne for forskning, teknologisk udvikling og demonstration via fremme af samarbejdet med og mellem virksomheder, forskningscentre og universiteter; denne foranstaltning daekker hovedparten af EF`s aktiviteter paa forskningsomraadet.

2.2. Dette program indebaerer en gruppering af de forskningsaktiviteter, der gennemfoeres som led i FTU-saerprogrammet inden for ikke-nuklear energi (1990-1994), som Raadet vedtog den 9. september 1991 (5), og hovedparten af demonstrationsaktiviteterne i THERMIE-programmet om fremme af energiteknologi, som Raadet vedtog den 29. juni 1990 for perioden indtil 31. december 1994 (6). OESU afgav udtalelse om disse to programmer henholdsvis den 18. oktober 1990 (7) og 12. juli 1989 (8).

2.3. Kommissionen foreslaar, at der til dette nye program tildeles bevillinger, som skal afholdes via EF-budgettet, paa 967 millioner ECU for hele perioden 1994-1998; Kommissionen foreslaar at lade beloebets ene halvdel gaa til forskning og den anden halvdel til demonstration. Programforvaltningen skal i faellesskab varetages af to kommissionsgeneraldirektorater, nemlig GD XII (»Videnskab, forskning og udvikling«) og GD XVII (»Energi«).

Som anfoert i bilag II foreslaar Kommissionen at fordele bevillingerne saaledes:

A. Forskning og udvikling 45-55%

Bedre energiomdannelse og -udnyttelse 30-40%

Indfoerelse af vedvarende energi 60-70%

B. Demonstration 45-55%

Rationel energiudnyttelse 20-30%

Vedvarende energi 40-50%

Fossilt braendsel 30-40%

3. Generelle bemaerkninger

3.1. OESU ville have foretrukket, at Kommissionen og Raadet ikke havde ladet dette saerprogram falde ind under hasteproceduren, da en naermere analyse af isaer programmets videnskabelige og tekniske indhold er kraevet. Nok er det vigtigt at fastholde finansieringskontinuiteten mellem de to forudgaaende programmer og dette program, men programmet vedroerende ikke-nuklear energi rejser en raekke vigtige politiske og indholdsmaessige spoergsmaal, som forudsaetter, at der er tid til naermere overvejelser.

3.2. OESU stoetter dog forslagets hovedindhold med forbehold af foelgende bemaerkninger.

3.3. OESU godkender den hoeje prioritet, som kommer det foreliggende program til del i det fjerde rammeprogram, og mener, at budgettet er langt mere tilfredsstillende end budgettet under det tredje rammeprogram var det. Dette ligger paa linje med OESU`s henstilling i udtalelsen om det tredje rammeprogram (1). Programprioriteringen er ogsaa defineret tydeligere.

3.4. Det erkendes, at det lange tidsrum, som forloeber mellem opdagelse og praktisk udnyttelse, kan faa erhvervslivet til at vaere tilbageholdende med at afsaette forskningsmidler til nye energiteknologier.

3.4.1. OESU stoetter saaledes EF`s fremme af grundforskning, men henstiller, at man noeje vurderer projekternes langsigtede udviklingspotentiale. I tilfaelde, hvor det ikke er muligt paa de tidligste stadier at bedoemme forskningens potentielle markedsegnethed, er fleksibilitet af afgoerende betydning, naar man skal vurdere projekternes fortsatte egnethed og dermed optimere programmets nytte.

3.5. I Kommissionens forslag tilkommer der vedvarende energi stor opmaerksomhed og betydelige midler. Da det tager tid, foerend vedvarende energikilder traenger igennem paa markedet, og da hovedvaegten fortsat laegges paa traditionelle energikilder, er energieffektiviseringsforanstaltninger, ikke vedvarende energi, paa mellemlang sigt fortsat det bedste middel til rationel energiudnyttelse. OESU erkender nok de store fordele, som paa sigt kan blive en foelge af storstilet udnyttelse af traditionelle energikilder.

3.5.1. I saerdeleshed boer man give kul, som rummer de stoerste paaviste resterende reserver og indebaerer de mest lovende teknologiske fremskridt inden for clean-burn teknikker, hoej prioritet.

3.6. OESU erfarer, at Kommissionen har lavet en undersoegelse af den potentielle beskaeftigelsesmaessige indvirkning af vedvarende alternative energikilder, og anmoder om at faa kendskab til resultaterne af denne undersoegelse.

3.7. Den andel af udgifterne, som afsaettes til rationel energiudnyttelse, boer oeges paa mellemlang sigt, som ogsaa stort set er det tidsspand, som dette program straekker sig over.

3.8. Der boer laegges mere vaegt paa fremme af kombineret kraft-/varmeproduktion og fjernvarme/fjernkoelingsteknologier. Kommissionsundersoegelser har vist, at dette er det mest effektive middel til at nedbringe emissioner og forbedre energieffektiviteten i elkraftsektoren, men alligevel er der kun givet ringe stoette hertil.

3.9. Der boer med omhu soerges for koordinering med de programmer vedroerende ikke-nuklear energi, som gennemfoeres paa medlemsstatsplan, under iagttagelse af naerhedsprincippet.

3.10. Medtagelsen af baade direkte og indirekte bevillinger til Det Faelles Forskningscenter (FFC) boer noeje undersoeges, saa overlapning med erhvervslivets indsats undgaas.

3.11. OESU mener, at de grundlaeggende hindringer for rene energiteknologier er af en ikke-teknisk karakter og at fjernelse af lovregulerende og institutionelle hindringer for vedvarende og energieffektive teknologier vil resultere i hurtige fremskridt.

3.12. Paa baggrund af de vanskeligheder, som SMV stoeder paa, jf. flere tidligere udtalelser, er det vigtigt at goere en maalrettet indsats for at faa inddraget SMV i forskning og udvikling samt i FTU-resultaternes formidling og udnyttelse.

3.13. OESU oensker at minde Kommissionen om nogle positive kriterier, som boer tages i betragtning ved vurdering af projekter, som eventuelt kan finansieres; der sigtes til bl.a. foelgende:

- jobskabelsespotentiale (isaer muligheder for at ansaette unge forskere),

- noedvendigt investeringsniveau,

- muligheder for samarbejde med SMV,

- muligheder for udbygning af ekspertisen i EF,

- styrkelse af den oekonomiske og sociale samhoerighed.

3.14. Internationalt samarbejde, isaer i Det Internationale Energiagentur (IEA), har stor betydning for fremme af energiforskningen og for at saette skub i indfoerelsen af rene teknologier i udviklingslandenes oekonomier.

3.15. Transport er i dag, og i den forudsigelige fremtid, den hurtigst voksende kilde til forurening. Det haster med at faa set naermere paa energioplagring og nye transportbraendstoffer. Transportstyring og ikke-forurenende transportordninger i bycentre boer have hoej prioritet.

3.16. De organisationer til fremme af energiteknologi (OPET), som er etableret under THERMIE-programmet, boer udnyttes effektivt og fuldt ud under programmets gennemfoerelse. Imidlertid boer man tage den nuvaerende situation, hvor OPET-aktionerne finansieres 100 % af Kommissionen, op til ny vurdering. Hvis erhvervslivet har kommerciel interesse i at formidle teknologier, boer det gives en hver mulighed for at skaffe midler, for derved at goere udbyttet af EF-initiativerne stoerst muligt.

3.17. Det forhold, at to generaldirektorater er involveret i dette program, forudsaetter omhyggelig koordinering. Det maa godtgoeres over for OESU, at dette vil fungere, da det ikke fremgaar, hvilke respektive befoejelser der tillaegges de to generaldirektorater i programmets gennemfoerelse.

3.18. Det er vigtigt, at Kommissionen i forvaltningen af dette program ogsaa koordinerer og lader forsknings-, teknologiudviklings- og demonstrationsaktiviteterne indgaa i sin overordnede energistrategi.

4. Saerlige bemaerkninger

4.1. Paa baggrund af ovenstaaende kommentarer anser OESU det ikke for godtgjort, at vedvarende energikilder paa kort og mellemlang sigt egner sig bedst til at bekaempe drivhuseffekten og bidrage til langsigtet energiforsyningssikkerhed. OESU mener derfor, at budgetbalancen mellem vedvarende energi og andre FTU-aktiviteter boer vaere som foelger (i %).

4.1.1. For det foerste boer opdelingen mellem forskning og demonstrationsaktiviteter vaere paa 40/60 %.

A. Forskning og udvikling 40%

Bedre energiomdannelse og -udnyttelse 60-70%

Indfoerelse af vedvarende energi 30-40%

B. Demonstration 60%

Rationel energiudnyttelse 40%

Vedvarende energi 30%

Fossilt braendsel 30%

4.2. Den rolle, som foreslaas tildelt formidlingsaktiviteterne, er for begraenset, baade hvad angaar budget (5 millioner ECU) og omfang, naar man sammenholder med Kommissionens maalsaetninger.

4.3. Artikel 6

4.3.1. Den procedure, som foreslaas i artikel 6, stk. 3, boer gaelde for baade forskning og udvikling og for demonstration, saaledes at medlemsstaterne i hoejere grad inddrages i den naermere analyse. OESU ser ingen grund til at goere forskel paa forskning og udvikling paa den ene side og demonstration paa den anden, da dette blot vil goere processen mere kompliceret.

4.4. Artikel 7

4.4.1. Bemaerkningerne i pkt 4.3 ovenfor vil goere det noedvendigt at aendre denne artikel.

Bryssel, den 2. juni 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det OEkonomiske og sociale Udvalg

(1) EFT nr. C 113 af 23. 4. 1994, ss. 4-15, 24.

(2) EFT nr. L 126 af 18. 5. 1994, s. 1.

(3) EFT nr. L 115 af 6. 5. 1994, s. 31.

(4) EFT nr. C 81 af 18. 3. 1994, s. 9.

(5) EFT nr. L 257 af 14. 9. 1991, s. 37.

(6) EFT nr. L 185 af 17. 7. 1990, s. 1.

(7) EFT nr. C 31 af 6. 2. 1991, s. 20.

(8) EFT nr. C 221 af 28. 8. 1989, s. 6.

(9) EFT nr. C 56 af 7. 3. 1990, s. 34.