6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om luftkvalitetsnormer for såvidt angår 
nitrogendioxid 
(84/C 206/01) 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 258 af 24. september 1983, side 3. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 26. september 1983 under hen­
visning til EØF-traktatens artikel 100 og 235 at anmode om Det økonomiske og soci­
ale Udvalgs udtalelse om ovennævnte emne. 
Procedure: 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sund­
hedsvæsen og forbrug, som udpegede John A. de Normann til ordfører. Afdelingen 
vedtog sin udtalelse den 26. og 27. april 1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 217. plenarforsamling den 23. og 
24. maj 1984, mødet den 23. maj 1984, enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Indledende bemærkninger 
1.1. Udvalget godkender Kommissionens forslag 
til Rådets direktiv om luftkvalitetsnormer for så vidt 
angår nitrogendioxid og betragter det som særlig 
betydningsfuldt for beskyttelsen af menneskers 
sundhed og af miljøet. 
1.2. Udvalget mener, at problemet bør angribes 
hurtigt for at få situationen under kontrol, inden 
den bliver kritisk. 
1.3. Udvalget anbefaler Rådet at godkende direk­
tivforslaget under forbehold af nedenstående 
bemærkninger og at sikre, at Kommissionen gør en 
hurtig indsats, og det af følgende grunde: 1.3.1. Man ved, at nitrogendioxid i visse doserin­
ger har skadelige virkninger på menneskers og dyrs 
sundhed, på planter og på materialer. 
1.3.2. Tilstedeværelsen af nitrogendioxid i miljøet 
er øget i de senere år. 
1.3.3. Surhedsgraden og nitratindholdet i nedbør 
er steget konstant. 
1.3.4. Man ved nu, at fotokemisk forurening 
(smog), som er et komplekst fænomen, hvori der 
indgår nitrogenoxider, er vidt udbredt og ikke kun 
findes under betingelser som kraftigt sollys og stabile 
luftforhold. 
1.4. Dette forslag udspringer af tre rådsdokumen-
ter fra 1973, 1977 og 1983 indeholdende handlings-
Nr. C 206/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
programmer for miljøet, samt af en international 
konvention om grænseoverskridende luftforurening 
over store afstande fra 1981. Alle disse dokumenter 
beskæftiger sig med grænseværdier til gradvis ned­
bringelse og forebyggelse af luftforurening. 
1.5. Luftkvalitetsnormerne udgør i sig selv kun en 
del af en samlet strategi. 
1.6. Der er andre aspekter, som er mindst lige så 
vigtige, heriblandt fastsættelse af emissionsnormer 
for de betydeligste forureningskilder, tilskyndelse til 
teknologiske ændringer med henblik på nedsættelse 
af sådanne emissioner og, hvad der måske er aller­
vigtigst, opdragelse af befolkningen til at deltage i 
forureningsbekæmpelsen. 
1.7. Udvalget opfordrer indtrængende Rådet til 
uden yderligere forsinkelse at godkende dette direk­
tiv og andre før det, som vedrører handlingspro­
grammet. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. I direktivet fastsættes en grænseværdi for 
nitrogendioxid i luften, som ikke må overskrides, 
samt lavere vejledende værdier, der skal fungere 
som en advarsel. 
2.2. Udvalget anser foranstaltningerne i det fore­
slåede direktiv for hensigtsmæssige og gennemfør­
lige. 
2.3. Direktivet vedrører kun nitrogendioxidni­
veauet i fri luft. Udvalget henstiller, at Kommissio­
nen anmodes om at tage lignende initiativer for at 
begrænse nitrogendioxidkoncentrationen inde i byg­
ninger (herunder boliger) og på arbejdspladser. Der 
vil blive udarbejdet separate direktiver som en del af 
handlingsprogrammet til behandling af emissionsni­
veauer fra forskellige kilder. 
2.4. Virkningerne af nitrogenoxid 
2.4.1. Udvalget har undersøgt den meget omfat­
tende litteratur om nitrogenoxiders indvirkning på 
sundheden og har ligesom Kommissionen tillid til 
de data, som er indeholdt i dr. Wagners beretning til 
Kommiss'ionen. 2.4.2. Oplysningerne drejer sig i hovedsagen om 
kortvarige påvirkninger ved høje koncentrationer. 
Påvirkninger ved de mediankoncentrationer, der 
almindeligvis findes i byer, indikerer imidlertid ikke 
alvorlige skader for befolkningen generelt. 
2.4.3. Udvalget konstaterer, at der foreligger langt 
færre oplysninger om påvirkninger af vegetation, 
mens der endnu ikke kan sættes tal på oplysnin­
gerne om virkning på materialer og i forbindelse 
med fotokemisk smog og sur nedbør. Bestræbel­
serne herpå burde intensiveres. 
2.4.4. I beretningen fra Afdelingen for miljøbe­
skyttelse, sundhedsvæsen og forbrug gives yderli­
gere enkeltheder om nitrogenoxiders virkninger, en 
kort redegørelse for deres kilder, samt andre tekni­
ske basisoplysninger. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Måling af både nitrogenoxid og nitrogendioxid 
3.1.1. Da nitrogenoxid spiller en vigtig rolle som 
forstadium til nitrogendioxid, anbefales det i forsla­
get, at det måles ved hjælp af målestationer, der 
oprettes af medlemsstaterne. 
3.1.2. Udvalget går endnu videre og opfordrer 
Kommissionen til at ændre forslaget, således at det 
kræves, at såvel nitrogenoxid og nitrogendioxid 
måles, eftersom de to målinger kan kombineres i 
den foretrukne metode. 
3.1.3. Ved hjælp af en måling af både forstadiet og 
det sekundære forurenende stof kan man få oplys­
ninger om forbindelsen mellem forurenende emis­
sion og luftens kvalitet. 
3.2. Grænseværdien 
3.2.1. Udvalget kan gå ind for grænseværdien på 
200 u,g/m3 for nitrogendioxid ved en procentfraktil 
på 98 beregnet på grundlag af middeltimeværdier 
for hele året. Kommissionen er nået frem til dette tal 
ved at anvende en sikkerhedsfaktor på tre på Ver-
6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/3 
denssundhedsorganisationens ekstrapolering i ned­
adgående retning af 940 u.g/m3 ved en 99,98 %-frak-
til som »et skøn over det laveste niveau, hvor skade­
lige virkninger efter kortvarig påvirkning af nitro­
gendioxid kan forventes at forekomme«. 
3.2.2. I beretningen fra Afdelingen for miljøbe­
skyttelse, sundhedsvæsen og forbrug gengives de 
data, som de af denne afdeling udpegede eksperter 
er fremkommet med. 
3.2.3. På grundlag af disse data mente eksperterne 
ikke, at det ville have været urimeligt, om Kommis­
sionen havde foreslået en grænseværdi på 300 u.g/ 
m3 for så vidt angår menneskers og dyrs sundhed. 
3.2.4. Der foreligger imidlertid ikke sammenligne­
lige oplysninger om nitrogendioxids indflydelse på 
fænomener som fotokemisk luftforurening (smog) 
og sur nedbør. Indtil yderligere oplysninger forelig­
ger, må grænserne for nitrogendioxidkoncentration 
fastsættes så lavt som økonomisk muligt. Udvalget 
godkender derfor grænsen på 200 ug/m3. 
3.2.5. Udvalget konstaterer, at den foreslåede 
grænseværdi er højere end den, der er foreslået i 
Nederlandene, men væsentligt lavere end den, der 
er fastsat i de nye bestemmelser i Vesttyskland, som 
kun tilsigter en helbredsbeskyttelse. 
3.3. Vejledende værdier 
3.3.1. Kommissionens forslag indeholder to vejle­
dende værdier, nemlig 50 u£/m3 ved en 50 %-fraktil 
og 135 ^g/m3 ved en 98 %-fraktil (Bilag II). 
3.3.2. Formålet med disse værdier er at advare 
medlemsstaterne om, at koncentrationerne kan være 
ved at nærme sig grænseværdien. Medlemsstaterne 
er forpligtede til at gribe ind, når den vejledende 
værdi overskrides, men behøver dog ikke underrette 
Kommissionen. 
3.3.3. Samtlige medlemsstater bliver nødt til at 
udforme deres egne alarmsystemer for at undgå at 
overskride grænseværdien. I den forbindelse må de 
have in mente, at metoden til måling af nitrogen­
oxid endnu ikke forekommer tilstrækkeligt udviklet 
til målinger af lave koncentrationer (som der fore­slås som vejledende værdier) med den nødvendige 
nøjagtighed. 
3.3.4. Udvalget er ikke overbevist om, at forslaget 
styrkes ved indførelsen af disse vejledende værdier, 
som kan give medlemsstaterne det indtryk, at de er 
en lavere grænseværdi. 
Dette ville være fejlagtigt og kunne føre til, at 
omkostningerne i forbindelse med gennemførelsen 
af direktivet øges uforholdsmæssigt i nogle med­
lemsstater. 
3.4. Målemetode 
3.4.1. Udvalget forstår, at kemoluminescens-meto-
den er den bedste eksisterende metode til måling af 
nitrogendioxider, og at den fofeslåede ISO-standard 
DP 7996 indebærer en reduktionsteknik ved lav 
temperatur, som udelukker påvirkninger fra ammo­
niak og lignende forbindelser. 
3.4.2. Der mangler endnu forskellige arbejder i for­
bindelse med ISO-standarden for at opnå den 
ønskede nøjagtighed og sammenlignelighed mellem 
målestationerne. En nøjagtighed på mellem ± 20 % 
og ± 15 % kan opnås nu ved et niveau på 200 u.g/m3 
og derunder. Men for at opnå en nøjagtighed på 
± 5 % må der gøres en yderligere indsats, og Kom­
missionen bør indføre et program med tekniske 
bestemmelser. 
3.4.3. Metodens nøjagtighed ligger på nuværende 
tidspunkt omkring ± 20 jxg/m3 for nitrogendioxid. 
For at opnå en nøjagtighed på 5 u.g/m3, som kræves 
i bilag III. B., 2. afsnit, vil det være nødvendigt at 
gennemføre yderligere arbejder. 
3.4.4. Udvalget opfordrer endvidere Kommissio­
nen til at tage skridt til at forbedre målemetoderne 
med henblik på en reduktion af fejlmargenen og at 
planlægge, udarbejde og gennemføre retningslinjer 
for prøveudtagning i atmosfæren for at sikre, at der i 
medlemsstaterne anvendes én standardmålemetode. 
3.4.5. Udvalget opfordrer endvidere Kommissio­
nen til at sikre, at der i medlemsstaterne anvendes 
én og samme standardreferencemålemetode og ikke 
flere forskellige, således som bilag III, afsnit B. 1 
åbner mulighed for. 
3.5. Målestationers overvågning 
3.5.1. Udvalget godkender forslaget om placering 
af målestationer på steder, hvor der er risiko for, at 
Nr. C 206/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
nitrogendioxidkoncentrationen er høj, eller hvor det 
af andre grunde ville være nyttigt at måle den per­
manent. 
3.5.2. I nogle medlemslande har man flere 
sådanne målestationer i brug end i andre. 
3.5.3. Udvalget opfordrer Kommissionen til sna­
rest at få registreret de stationer, der er taget i brug, 
således at man på grundlag af erfaringerne med 
disse kan finde frem til nogle principper, der med 
fordel vil kunne benyttes af andre medlemsstater. 
3.5.4. Udvalget har indhentet oplysninger om inve­
sterings- og driftsomkostninger til målestationer og 
finder ikke disse urimeligt høje i betragtning af de 
positive resultater, der opnås på grundlag af den 
indhøstede viden. Det kan eksempelvis anføres, at 
et overvågningsanlæg vil kræve en investering på 
30 000 ECU og et årligt driftsbudget på 17 000 ECU. 
3.5.5. Udvalget finder, at der i bilag III.A er for 
vide rammer med hensyn til valg af placering af 
målestationer. For at undgå for store omkostninger, 
skulle der kun ske permanent overvågning sted i 
områder, hvor det er sandsynligt, at grænseværdien 
overskrides, og hvor mennesker udsættes for relativt 
høje nitrogendioxidkoncentrationer i luften. 
3.5.6. Udvalget anbefaler — med det formål at 
undgå unødvendige omkostninger — at Kommissio­
nen foreslår hver medlemsstat at foretage en indle­
dende vurdering på grundlag af korttidsmålinger 
udført fra mobile stationer under opsyn af offentligt 
udpegede laboratorier. Dette vil vise det optimale 
antal af permanente områder, der er nødvendige. 
Man vil samtidig afkorte den tid, der går, før foran­
staltningerne virker effektivt. 
3.5.7. Kommissionen bør endvidere se på mulighe­
derne for at forbedre interpolations- og ekstrapolati-
onsteknikker. Udvalget bemærker, at direktivforsla­
gets ordlyd er fleksibel, således at medlemsstaterne 
kan udarbejde matematiske modeller for at reducere 
antallet af målestationer. 
3.6. Indsamling og formidling af data 
3.6.1. Udvalget er enig med Kommissionen, når 
den i sit forslag lægger vægt på indsamling af data vedrørende nitrogendioxider og henstiller, at disse 
data anvendes i yderligere forskning inden for 
sekundære forurenende stoffer. 
3.6.2. Udvalget finder dog, at indsamlede data bør 
tilstilles Kommissionen hver tredje måned med hen­
blik på gennemgang og offentliggørelse hvert halve 
år. Dette ville kræve ændringer af artikel 6 og 7. 
3.6.3. En sådan foranstaltning vil udbrede kend­
skabet til nitrogendioxidproblemerne, ligesom også 
luftforureningstendenserne vil blive tydelige, såle­
des at der kan iværksættes egnede foranstaltninger. 
Den vil navnlig give feedback om grænseværdiernes 
effektivitet. 
3.6.4. Udvalget foreslår, at der foretages en regi­
strering af forureningen i Fællesskabet. Med henblik 
herpå kunne man overveje at anvende en lignende 
procedure for andre luftforurenende stoffer med det 
formål mindst én gang om året at offentliggøre kort 
over Fællesskabet med angivelse af de vigtigste for­
urenede områder og forureningskoncentrationer. 
Ud over nitrogenoxider skulle kortene vise sur ned­
bør, fotokemisk forurening og større miljøskader. 
3.6.5. Blandt de vigtigste fordele ved en sådan 
aktion ville være informationsfeedback til vurdering 
af de anvendte beskyttelsesmetoders effektivitet, let­
tere adgang til data til støtte for den planlægning og 
de afgørelser, der er nødvendige for at iværksætte en 
politik samt mobilisering af den offentlige mening 
til opbakning af en sådan aktion. 
3.6.6. Udvalget er af den opfattelse, at medlems­
staterne bør deltage fuldt ud i indsamlingen, analy­
seringen og udbredelsen af lokale data, således at 
Kommissionen kun skulle tage sig af tendenser og 
den nødvendige aktion på EF-niveau. 
3.6.7. Udvalget foreslår, at Kommissionen skal 
opfordres til at tage de nødvendige skridt for at ind­
lede en sådan forureningsregistrering. Nødvendig­
heden af, at Kommissionen offentliggør standardre-
ferencemetoder til måling af virkningerne, bør 
understreges. 
6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/5 
3.6.8. Udvalget erkender, at et sådant generelt pro­
gram til mobilisering af befolkningen imod luftforu­
rening vil være kostbart både økonomisk og perso­
nalemæssigt. Det opfordrer ikke desto mindre Kom­
missionen til at stille forslag om det og Rådet til at 
støtte det som det nødvendige første skridt til at 
finde ud af, hvad der bør gøres. 
3.7. Udvalget for tilpasning til den videnskabelige og 
tekniske udvikling 
3.7.1. Udvalget godkender forslaget om nedsæt­
telse af et udvalg for tilpasning af dette direktiv til 
den videnskabelige og tekniske udvikling, hvilket 
kan føre til ændringer i de foreslåede referencemeto­
der. 
3.7.2. Udvalget er ligeledes tilfreds med, at dette 
foreslåede udvalg for tilpasning til den videnskabe­
lige og tekniske udvikling ikke får beføjelser til 
hverken direkte eller indirekte at ændre de grænse­
værdier og vejledende værdier, som er indeholdt i 
bilag I til direktivforslaget. 
3.7.3. For at undgå at antallet af udvalg af denne 
slags øges, bør man efter Udvalgets mening anmode 
Kommissionen om at overveje en sammensmeltning 
af det foreslåede udvalg med andre tilsvarende 
udvalg, som er blevet foreslået oprettet i luftforure-
ningsdirektiverne. Der tænkes her på direktiv 80/ 
779/EØF (S02 og svævestøv) samt direktiv 82/ 
884/EØF (bly i atmosfæren). 
3.8. Økonomiske betragtninger 
3.8.1. Udvalget har studeret undersøgelsen «The 
economic implications of adopting air quality stan­
dards for nitrogen dioxide», som Kommissionen har 
ladet udarbejde. 
3.8.2. Udvalget var ikke i stand til at kvantificere 
de fordele, som kunne blive resultatet af dette for­
slags gennemførelse. Det kan have en gavnlig virk­
ning for sundheden i de områder, hvor grænsevær­
dien ellers ville være blevet overskredet, hvilket for­
modentlig især vil give sig udtryk i færre luftvejssyg­
domme. En lignende forbedring af visse vegetabil­
ske afgrøder kan også tænkes. 3.8.3. Det er dog navnlig ved at nedbringe sur ned­
bør og fotokemisk smog, at der kunne opnås betyde­
lige resultater, både når det drejer sig om beskyttelse 
af materialer, bygninger og af miljøet. Det er imid­
lertid ikke på nuværende tidspunkt muligt at fastslå 
den optimale grænseværdi for opnåelse af disse 
resultater. Udvalget understreger derfor betydningen 
af en permanent informationsfeedback. 
3.8.4. I den undersøgelse, der er udarbejdet for 
Kommissionen, siges det: «Det ville ikke være 
muligt at anslå størrelsesordenen af de faktiske 
omkostninger, der ville opstå i forbindelse med en 
gennemførelse af direktivforslaget...». 
3.8.5. Udvalget mener imidlertid ikke, at overvåg­
ningsomkostningerne skulle blive overdrevent høje, 
såfremt indsatsen koncentreres i områder, hvor det 
er sandsynligt, at grænseværdien overskrides. 
3.8.6. Omkostningerne i forbindelse med kontrol 
af nitrogenoxider vil stige omvendt proportionalt 
med grænseværdien. Nytteværdien vil være under­
kastet loven om faldende udbytte. Kommissionen 
har udarbejdet følgende liste over omkostningsef­
fektiviteten af metoder til kontrol af nitrogenoxider 
og har givet nogle omkostningsoverslag på grundlag 
af de hollandske erfaringer. USA's erfaringer vedrø­
rende høje indirekte omkostninger er også relevante. 
Disse forhold er behandlet mere detaljeret i afdelin­
gens beretning. 
3.8.7. For et givet undersøgelsesområde, hvor 
grænseværdien overskrides, bør det forlanges af 
Kommissionen, at den forinden lader foretage en 
kildebidragsanalyse sammen med en undersøgelse 
af anvendeligheden af kontrolteknikkerne for at 
vurdere de faktiske samlede omkostninger, der er 
nødvendige, for at direktivets krav overholdes, og 
den kontrolmetode, der er mest effektiv på det 
enkelte sted. 
3.8.8. Kommissionen bør generelt opfordres til at 
indlede en bred offentlig debat om metoder og 
omkostninger i forbindelse med såvel overvågning 
af nitrogendioxiddannelse som denitrifikation. 
3.8.9. Offentlige konferencer ville være en udmær­
ket fremgangsmåde, som måske kunne resultere i 
omkostningsfordeling og/eller samordnede forsk­
ningsprogrammer. Frem for alt bør Kommissionen 
undersøge og offentliggøre, hvad der måtte foreligge 
af teknikker og omkostningsskøn. 
Nr. C 206/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
3.9. Tidsfrister 
3.9.1. Direktivets bestemmelser skal træde i kraft 
den 1. april 1986 med midlertidige undtagelsesbe­
stemmelser for klart definerede områder i medlems­
staterne. Ingen undtagelsesbestemmelse kan gælde 
længere end til 1. april 1993. 
3.9.2. Udvalget er klar over, at undtagelsesbestem­
melser er vigtige, navnlig i de indledende faser; men 
det håber, at medlemsstaterne vil være tilbagehol­
dende og kun anmode om dem, når der er gyldige 
økonomiske grunde. 
3.9.3. Udvalget formoder, at tidsplanen i direktiv­
forslaget er den bedst mulige løsning; men der bør 
alligevel gøres alle mulige bestræbelser for at afkorte 
tidsfristen, specielt når det drejer sig om undtagel­
sesbestemmelserne. 
3.10. Beh ovet for yderligere forskn ing 
3.10.1. Selv om Udvalget opfordrer til yderligere 
forskning, må dette ikke benyttes som et påskud til 
at forhale foranstaltningernes gennemførelse. 
3.10.2. For så vidt angår menneskers og dyrs sund­
hed foreligger der allerede de fornødne resultater til, 
at der kan fastlægges luftkvalitetsnormer. Yderligere 
forskning kan gøre det nødvendigt at ændre disse 
normer; men de foreslåede normer er i det mindste 
et fornuftigt udgangspunkt. 
3.10.3. På en række sundhedsmæssige områder er 
der dog behov for yderligere forskning specielt 
angående personer, der af erhvervsmæssige eller 
andre grunde påvirkes af nitrogendioxid ved høje 
koncentrationer. Disse områder er resumeret i Wag­
ner-rapporten, og nogle omtales specielt i afdelin­
gens beretning. Kommissionen bør opfordres til at 
udarbejde et program for yderligere nødvendig 
forskning i nitrogendioxiders indvirkning på men­
neskers og dyrs sundhed samt vegetationen og tage 
skridt til at iværksætte det. 
3.10.4. Med hensyn til de andre områder, nedbrin­
gelse og forebyggelse af sur nedbør og fotokemisk 
smog, som omfattes af dette direktivforslag, er den 
foreliggende viden mere begrænset og yderligere 
forskning påkrævet. Kommissionen bør opfordres til i et dokument at sammenfatte forskningsbehovet på 
dette område og foreslå egnede forskningsforan-
staltninger. Et sådant program bør sammenknyttes 
med det informationsprogram, som er omtalt under 
punkt 3.5. 
3.11. Lovgivningsharmonisering i EF 
3.11.1. Lovgivningen om kontrol med luftforure­
ning er udformet forskelligt i de enkelte medlems­
stater, hvilket fremgår af et forsøg på at sammen­
ligne de eksisterende bestemmelser'om kontrol med 
nitrogendioxider. 
3.11.2. Udvalget opfordrer indtrængende Kommis­
sionen til nærmere at undersøge, hvorledes med­
lemsstaternes og andre større industrilandes lovgiv­
ning på luftforureningsområdet er udformet med det 
formål at reducere konkurrencefordrejningen til et 
minimum. Det opfordrer endvidere Kommissionen 
til at fastsætte og offentliggøre en EF-anbefalet lov­
givning om luftforureningsbekæmpelse samt fælles 
definitioner af koncentrationer i luften og emmissions-
værdier for hvert enkelt af de vigtigste forurenende 
stoffer. 
3.11.3. Derudover opfordrer Udvalget Kommissio­
nen til at fremkomme med forslag om en fælles 
model til kontrol og håndhævelse i forbindelse med 
gennemførelse af medlemsstaternes planer og kon­
krete foranstaltninger. 
3.12. International harmonisering 
3.12.1. Udvalget henstiller til Kommissionen, at 
den sørger for, at de foranstaltninger, som iværksæt­
tes inden for rammerne af dette forslag, afpasses 
efter og harmoniseres med andre internationale pro­
grammer, specielt de programmer, der er udarbejdet 
af FN's økonomiske Kommission for Europa 
(ECE) ('), og endvidere tilstræber at opnå garantier 
fra EF's nabolande om, at man ikke vil optræde på 
en måde, der modvirker EF's bestræbelser. Dette er 
navnlig af betydning, når det gælder forsøget på at 
mindske sur nedbør og fotokemisk smog, da forure­
nende stoffer kan transporteres over store afstande. 
(') Konventionen om grænseoverskridende luftforure­
ning over store afstande, november 1979 — EFT nr. 
L171 af 27. 6. 1981. 
6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/7 
3.12.2. Udvalget konstaterer, at Kommissionen 
allerede er i forhandlinger med mange af konventio­
nens 33 signatarstater om, hvorledes emissioner kan 
Bruxelles, den 23. maj 1984. 
1. Udvalget topprioriterer beskyttelsen af forbru­
gernes helbred og trivsel og mener derfor, at det 
foreslåede direktiv er et skridt i den rigtige retning 
og i overensstemmelse med de generelle principper 
for opløsningsmidler, der er opstillet i direktiv 73/ 
241 /EØF (') om kakao- og chokoladevarer og i 
direktiv 77/436/EØF (2) om kaffe- og cikorieeks-
(') Direktiv 73/241/EØF af 24. juli 1973 om tilnærmelse 
af medlemsstaternes lovgivning om kakao- og choko­
ladevarer beregnet til konsum (artikel 5) EFT nr. L 228 
af 16. 8. 1973, s. 23. 
(2) Direktiv 77/436/EØF af 27. juni 1977 om tilnærmelse 
af medlemsstaternes lovgivning om kaffe- og cikorie­
ekstrakter (artikel 3) EFT nr. L 172 af 12. 7. 1977, 
s. 20. nedbringes over alt i Europa, og det understreger 
den store betydning af dette arbejde. 
trakter. Det fremsætter dog en række vigtige betragt­
ninger, som det mener der bør tages hensyn til. 
Generelle bemærkninger 
2. Den videnskabelige komité for levnedsmidler 
2.1. Udvalget godkender det bevismateriale og den 
ekspertudtalelse om opløsningsmidler, som Den 
videnskabelige komité for levnedsmidler (et interna­
tionalt anerkendt uafhængigt organ) er fremkommet 
med, og som er indeholdt i rapport EUR (7421 
11. serie). Francois CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om ekstraktionsmidler anvendt ved fremstilling af levnedsmidler og 
levnedsmiddelingredienser 
(84/C 206/02) 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers tidende nr. C 312 af 17. november 1984, side 3. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 21. november 1983 under hen­
visning til EØF-traktatens artikel 100 at anmode om Det økonomiske og sociale 
Udvalgs udtalelse om nævnte emne. 
Procedure: 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sund­
hedsvæsen og forbrug, som udpegede Alma Williams til ordfører. Afdelingen vedtog 
sin udtalelse den 26. og 27. april 1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 217. plenarforsamling den 23. og 
24. maj 1984, mødet den 23. maj 1984 enstemmigt følgende udtalelse: