EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 2.7.2015 COM(2015) 316 final BERETNING FRA KOMMISSIONEN ÅRSRAPPORT 2014

OM FORBINDELSERNE MELLEM EUROPA-KOMMISSIONEN OG DE NATIONALE PARLAMENTER



ÅRSRAPPORT 2014

OM FORBINDELSERNE MELLEM EUROPA-KOMMISSIONEN OG DE NATIONALE PARLAMENTER 1. Indledning 2014 var et år med institutionel overgang præget af valget af et nyt Europa-Parlament i maj og indsættelsen af den nye Kommission med Jean-Claude Juncker som formand. Den nye Kommission meddelte, at den agtede at indgå i et nyt partnerskab med de nationale parlamenter, og understregede, at kommissionærerne ville besøge de nationale parlamenter oftere for at fremlægge og drøfte Kommissionens initiativer. Institutionelle spørgsmål var ligeledes på dagsordenen i 2014, hvor en række parlamentariske kamre opfordrede til en indgående debat om de nationale parlamenters fremtidige rolle i den interinstitutionelle ramme. I perioden januar-maj fremlagde det danske Folketing, det britiske House of Lords og det nederlandske Tweede Kamer rapporter med detaljerede forslag til, hvordan man kan styrke de nationale parlamenters rolle i den europæiske beslutningsproces. De nationale parlamenter drøfter fortsat disse spørgsmål. Forbindelserne mellem Kommissionen og de nationale parlamenter udviklede sig fortsat ad de to traditionelle spor, dvs. gennem proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet, som blev indført med Lissabontraktaten for at vurdere, om nye lovgivningsforslag på områder, hvor der er delt kompetence mellem EU og medlemsstaterne, overholder nærhedsprincippet, og gennem den politiske dialog, som Kommissionen indledte i 2006 med henblik på at udveksle oplysninger og udtalelser om politiske spørgsmål og om lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige initiativer. I denne tiende årsrapport om forbindelserne mellem Kommissionen og de nationale parlamenter er der fokus på den politiske dialog. Særlige forhold vedrørende proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet er behandlet i årsrapporten fra 2014 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, som offentliggøres samtidig med og derfor skal ses som et supplement til denne rapport. 2. Skriftlige udtalelser fra de nationale parlamenter a.Generelle bemærkninger Efter en konstant stigning i antallet af udtalelser fra de nationale parlamenter siden indledningen af den politiske dialog i 2006 faldt antallet af udtalelser markant i 2014 (herunder begrundede udtalelser, jf. bilag 1). Antallet af skriftlige udtalelser fra de nationale parlamenter faldt imidlertid navnlig i 2014, fordi der var mindre aktivitet med hensyn til nye initiativer i løbet af året på grund af udskiftningen af Kommissionen. Følgende overordnede tendenser kan bemærkes: Antallet af udtalelser fra de nationale parlamenter i 2014 faldt med 19 % sammenlignet med 2013. Som de tidligere år kom næsten hele den politiske dialog (80 %) fra de 10 mest aktive kamre. De nationale parlamenter fokuserede i deres politiske dialog med Kommissionen fortsat på lovgivningsdokumenter, idet kun få af deres udtalelser vedrørte høringsdokumenter og andre ikkelovgivningsmæssige dokumenter. b.Bidrag og anvendelsesområde Kommissionen modtog i alt 506 udtalelser fra de nationale parlamenter i 2014. Den portugisiske Assembleia da República var på ny det kammer, der indgav flest udtalelser i 2014, og forsamlingens 118 udtalelser udgjorde over 23 % af det samlede antal indgivne udtalelser. Der var et fald i antallet af udtalelser sammenlignet med de foregående år (192 i 2013 mod 227 i 2012). De øvrige nationale parlamenter, som indgav mindst 10 udtalelser i 2014, var det italienske Senato della Repubblica (63 udtalelser), de to spanske kamre Congreso de los Diputados og Senado (45 udtalelser), det tjekkiske Senát (41 udtalelser), den franske Assemblée nationale (35 udtalelser), det rumænske Camera Deputaților (30 udtalelser), det tyske Bundesrat (24 udtalelser), det britiske House of Lords (21 udtalelser), det italienske Camera dei Deputati (15 udtalelser), det britiske House of Commons (12 udtalelser), det østrigske Bundesrat (10 udtalelser), det nederlandske Tweede Kamer (10 udtalelser) og den svenske Riksdag (10 udtalelser). Som de tidligere år fokuserede de nationale parlamenter i deres politiske dialog med Kommissionen på lovgivningsforslag, idet kun et mindre antal af udtalelserne fra de nationale parlamenter i 2014 omhandlede ikkelovgivningsmæssige initiativer. Alle de 13 dokumenter fra Kommissionen, som gav anledning til det største antal udtalelser (dvs. seks eller derover) fra de nationale parlamenter i 2014, var lovgivningsforslag (jf. bilag 2). Det synes at være en tendens, der er blevet forstærket gennem årene. Kommissionen opfordrer de nationale parlamenter til at deltage i den lovforberedende fase, enten ved at svare på offentlige høringer eller ved at fremsætte bemærkninger til strategidokumenter såsom grønbøger. Indtil videre er det imidlertid kun meget få kamre, der har givet udtryk for deres holdning inden vedtagelsen af et lovgivningsforslag.

c.Centrale emner i den politiske dialog Nedenstående lovgivningsforslag var blandt de forslag, der gav anledning til flest udtalelser fra de nationale parlamenter i 2014 (yderligere oplysninger findes i bilag 2). Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2008/98/EF om affald, 94/62/EF om emballage og emballageaffald, 1999/31/EF om deponering af affald, 2000/53/EF om udrangerede køretøjer, 2006/66/EF om batterier og akkumulatorer og udtjente batterier og akkumulatorer og 2012/19/EU om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (direktivet om genanvendelse og andre affaldsmål) Den 2. juli 2014 offentliggjorde Kommissionen et forslag som en del af en pakke, der skal skabe en mere cirkulær økonomi med henblik på at gøre Europa mere konkurrencedygtigt og reducere efterspørgslen efter dyre knappe ressourcer. Ifølge forslaget skal 70 % af alt kommunalt affald og 80 % af alt emballageaffald genanvendes i 2030, og der skal ligeledes indføres et forbud mod deponering af genanvendeligt affald fra 2025. Forslagets indeholder ambitiøse mål og vigtige bestemmelser om de nødvendige instrumenter til opnåelse og overvågning af disse mål. Kommissionen modtog 13 udtalelser om dette forslag, hvoraf de tre var begrundede udtalelser, som satte spørgsmålstegn ved forslagets overholdelse af nærhedsprincippet. Der er redegjort for argumenterne vedrørende nærhedsprincippet og Kommissionens svar i årsrapporten fra 2014 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Selv om de nationale parlamenter i deres udtalelser generelt støttede målet om ressourceeffektivitet og udviklingen hen imod en mere cirkulær økonomi, blev der rejst en række indsigelser mod forslaget. Disse indsigelser vedrørte navnlig målenes ambitiøse og bindende karakter (fire kamre), fristen for medlemsstaternes opnåelse af målene (fire kamre), manglende hensyntagen til allerede opnåede resultater i en række medlemsstater (to kamre), forslagets økonomiske konsekvenser for medlemsstaterne og virksomhederne (to kamre), de fastlagte metoder til opnåelse af miljømålene (fire kamre), antallet og indholdet af de bestemmelser, der tillagde Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter (fire kamre), og brugen af statistiske data (to kamre). Den 16. december 2014 vedtog Kommissionen sit arbejdsprogram for 2014, hvori den foreslog at tilbagetrække eller ændre 80 ud af 450 forslag, som var til behandling i Europa-Parlamentet og Rådet. Kommissionen oplyste, at den havde til hensigt at trække det foreslåede direktiv tilbage, men meddelte samtidig, at den i stedet ville fremsætte et nyt, mere ambitiøst forslag ved udgangen af 2015 for at fremme den cirkulære økonomi. Kommissionen bekræftede ligeledes på ny sit tilsagn om at fremme overgangen til en ressourceeffektiv, cirkulær økonomi i EU, som ville have en stor positiv indvirkning på arbejdspladser, vækst, konkurrenceevne og innovation. Efter høring af Europa-Parlamentet og Rådet bekræftede Kommissionen disse tilbagetrækninger den 25. februar 2015. Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter Den 25. marts 2014 offentliggjorde Kommissionen et forslag, der har til formål at sikre, at offentlighedens krav med hensyn til miljø og kvalitet opfyldes. Forslaget har tre vigtige målsætninger, nemlig at bevare forbrugertilliden, at bevare producenternes tillid og at gøre det lettere for landbrugere at lægge om til økologisk produktion. Kommissionen foreslog navnlig i) at forbedre og ensrette reglerne i EU og for importerede produkter ved at fjerne mange af de nuværende undtagelser i relation til produktion og kontrol, ii) at indføre et risikobaseret kontrolsystem, iii) at gøre det lettere for landbrugere at lægge om til økologisk landbrug ved at give dem mulighed for at deltage i et system for gruppecertificering, iv) at håndtere den internationale dimension af handel med økologiske produkter mere effektivt gennem nye eksportbestemmelser og v) at forenkle lovgivningen for at mindske de administrative omkostninger og øge gennemsigtigheden. Kommissionen modtog 12 udtalelser om dette forslag, hvoraf de to var begrundede udtalelser, som satte spørgsmålstegn ved forslagets overholdelse af nærhedsprincippet. Der er redegjort for argumenterne vedrørende nærhedsprincippet og Kommissionens svar i årsrapporten fra 2014 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. De fleste nationale parlamenter hilste bl.a. forslagets mål om at forenkle den gældende lovgivning og øge forbrugernes tillid til økologisk produktion velkommen. De bekymringer, der blev givet udtryk for i de nationale parlamenters udtalelser, vedrørte navnlig forslaget om at ophæve de eksisterende undtagelser fra europæiske regler om økologisk produktion (fire kamre), forslaget om at forbyde bedrifter med kombineret økologisk og ikkeøkologisk produktion (fire kamre), antallet og indholdet af de bestemmelser, der tillagde Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter (fem kamre), forslaget om at overføre bestemmelser om økologisk kontrol til den generelle kontrolforordning (tre kamre), og indførelsen af et risikobaseret kontrolsystem (tre kamre). På baggrund af den langvarige forhandlingsproces i Europa-Parlamentet og Rådet meddelte Kommissionen i december 2014 i sit arbejdsprogram, at den ville trække den foreslåede forordning tilbage og erstatte den med et nyt initiativ, hvis ikke der kunne indgås en aftale inden for seks måneder. Forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (EPPO) Forslaget til forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed vakte fortsat stor opmærksomhed i de nationale parlamenter i 2014. Formålet med forslaget er at sikre, at medlemsstaterne følger op på sager, hvor der er mistanke om svig med EU-midler, således at disse lovovertrædere retsforfølges og stilles for en domstol. I 2013 modtog Kommissionen 20 udtalelser, herunder 13 begrundede udtalelser, hvilket udløste den anden gult kort-procedure. I november 2013 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den meddelte, at den ville fastholde sit forslag, da forslaget efter Kommissionens opfattelse efterlevede nærhedsprincippet. Kommissionen sendte efterfølgende individuelle svar til de enkelte parlamenter eller kamre, der havde indgivet en udtalelse. I 2014 sendte 10 nationale parlamenter eller kamre udtalelser til Kommissionen om forslaget. Hovedparten af disse udtalelser var en opfølgning på Kommissionens svar på udtalelser indgivet i 2013, og der blev givet udtryk for utilfredshed med Kommissionens afgørelse som anført i meddelelsen fra november 2013 om at fastholde sit forslag. De nationale parlamenter satte navnlig spørgsmålstegn ved Kommissionens skelnen i meddelelsen og i sine individuelle svar på de nationale parlamenters begrundede udtalelser mellem argumenter, der vedrørte nærhedsprincippet, og argumenter, der ikke direkte vedrørte nærhedsprincippet. Kommissionen blev ligeledes kritiseret for først at besvare de individuelle begrundede udtalelser efter afgørelsen om at fastholde forslaget. En række nationale parlamenter fremsendte ligeledes vigtige bemærkninger som input til forhandlingerne om forslaget i Europa-Parlamentet og Rådet, herunder om overholdelse af proportionalitetsprincippet. d.Politisk dialog og politisk resultat To af de tre lovgivningsforslag, som vakte mest opmærksomhed i de nationale parlamenter i 2013, blev vedtaget i 2014. Der var tale om følgende forslag: forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og tobaksrelaterede produkter (direktivet om tobaksprodukter) forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om rammerne for maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning .

Direktiv om tobaksprodukter Direktivet om tobaksprodukter blev vedtaget af medlovgiverne den 3. april 2014. Kommissionen havde modtaget 17 udtalelser om det tilknyttede forslag i 2013, herunder syv begrundede udtalelser, hvori de nationale parlamenter fremførte, at nogle dele af forslaget ikke overholdt nærhedsprincippet. De nationale parlamenter bakkede generelt kraftigt op om forslagets overordnede mål om at forbedre det indre markeds funktion og samtidig sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau og navnlig målet om at få børn og unge til at afholde sig fra at begynde at ryge. De rejste imidlertid også en række indsigelser mod specifikke elementer i forslaget. De fleste indsigelser vedrørte antallet og indholdet af de bestemmelser, der tillagde Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF (otte kamre). De øvrige indsigelser vedrørte forslaget om at forbyde slanke cigaretter (4 kamre), valget af artikel 114 som retsgrundlag for forslaget (tre kamre), størrelsen af sundhedsadvarsler på pakker (to kamre), og det fortsatte forbud, undtagen i Sverige, mod tobak, der indtages oralt (snus) (to kamre). Det endelige direktiv afveg fra Kommissionens oprindelige forslag på en række punkter. Med hensyn til de spørgsmål, der var blevet rejst af de nationale parlamenter, blev medlovgiverne enige om at reducere antallet af bestemmelser, der tillagde Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter, fra 16 til 10 bestemmelser, de ændrede indholdet af visse beføjelser og betingelserne for brugen heraf og begrænsede deres varighed til fem år. Kommissionens forslag om at forbyde slanke cigaretter blev desuden ikke medtaget i det endelige direktiv, og artikel 53, stk. 1, og artikel 62 blev føjet til retsgrundlaget. Det eksisterende forbud mod tobak, der indtages oralt (snus), blev fastholdt. Med hensyn til de kombinerede sundhedsadvarsler besluttede medlovgiverne, at disse skulle dække 65 % af ydersiden af både forsiden og bagsiden af enkeltpakningen og eventuel ydre emballage, dvs. 10 procentpoint mindre end oprindeligt foreslået af Kommissionen. Direktiv om maritim fysisk planlægning Direktivet om maritim fysisk planlægning blev vedtaget af medlovgiverne den 23. juli 2014. Kommissionen modtog 14 udtalelser i 2013 om dette forslag, herunder ni begrundede udtalelser, som satte spørgsmålstegn ved forslagets overholdelse af nærhedsprincippet. Flere kamre i de nationale parlamenter havde gjort indsigelse mod merværdien af Kommissionens forslag (seks kamre), og nogle mente, at forslaget berørte nationale, regionale og lokale kompetencer på området fysisk planlægning, der henhørte under medlemsstaternes enekompetence (to kamre). Nogle kamre gjorde ligeledes indsigelse mod Kommissionens valg af retsgrundlag for forslaget (to kamre) eller understregede behovet for større inddragelse af tredjelande eller større hensyntagen til internationale bestemmelser (fire kamre), mens andre anfægtede forslaget om at tillægge Kommissionen gennemførelsesbeføjelser (2 kamre) eller anførte, at forslaget ville pålægge medlemsstaterne en tung administrativ byrde, herunder rapporteringskrav (to kamre). Den vigtigste forskel mellem Kommissionens oprindelige forslag og det endelige direktiv er den udtrykkelige udelukkelse af landområder fra direktivets geografiske anvendelsesområde. Kystfarvande eller dele heraf, der hører under en medlemsstats fysiske planlægning, blev ligeledes udelukket fra direktivets anvendelsesområde. Med hensyn til den påståede indgriben i den nationale suverænitet angives det i direktivet, at det ikke berører medlemsstaternes suveræne rettigheder og jurisdiktion over havområder, som følger af relevant international ret, navnlig hvad angår afmærkning og fastlæggelse af søgrænser. I det endelige direktiv blev de foreslåede rapporteringskrav ændret til en forpligtelse til at sende kopier af de fysiske planer for det maritime rum til Kommissionen. Endelig tillægger direktivet ikke Kommissionen gennemførelsesbeføjelser. Retsgrundlaget forblev uændret. 3. Vigtige møder og konferencer På trods af tegn på stabilisering af den europæiske økonomi var reaktionen på krisen på EU-plan og genopretningen af nationale økonomier fortsat et vigtigt emne for drøftelserne med og mellem de nationale parlamenter i 2014, navnlig spørgsmålet om at sikre demokratisk legitimitet og ansvarlighed ved fastlæggelsen af reaktionen på krisen på EU-plan. COSAC Der pågik fortsat drøftelser mellem nationale parlamenter og med EU's institutioner i etablerede interparlamentariske fora, navnlig COSAC (Konferencen af de Europæiske Parlamenters Europaudvalg). COSAC-formandsmødet blev afholdt i Athen i januar 2014, hvor de nationale parlamenters rolle og demokratisk legitimitet og ansvarlighed endnu engang var på dagsordenen. Nye idéer og forslag om de nationale parlamenters rolle og rettigheder i EU-anliggender blev præsenteret af det nederlandske Tweede Kamer og det danske Folketing med henblik på yderligere drøftelser på COSAC's plenarmøde. Resultatet af valget til Europa-Parlamentet i maj dannede ramme for det 51. plenarmøde i COSAC i Athen i juni 2014. Kommissær Andor fremlagde den europæiske beskæftigelsesstrategi og understregede behovet for arbejdsmarkedsreformer og for investeringer i færdigheder for at afhjælpe mismatch-problemer på arbejdsmarkedet. Parlamenterne drøftede ligeledes konkrete foranstaltninger til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed og fremme af iværksætteri blandt unge. Andre drøftede emner var krisen i Ukraine og Ruslands annektering af Krim-halvøen. På COSAC-formandsmødet i juli 2014 redegjorde Sandro Gozi, den italienske statssekretær for europæiske anliggender, for det italienske formandskabs vigtigste prioriteter, og Kommissionens næstformand Šefčovič holdt hovedindlægget om EU's udsigter efter valget til Europa-Parlamentet. Graziano Delrio, italiensk statssekretær, og kommissær Hahn redegjorde for de europæiske struktur- og investeringsfonde i 2014-2020. COSAC glædede sig ligeledes over et forslag fra det nederlandske Tweede Kamer om at opfordre medlemmerne af Europa-Parlamentet til at inkludere spørgsmål om de indstillede kommissionsmedlemmers holdninger til de nationale parlamenters rolle under de kommende høringer af de indstillede kommissionsmedlemmer. På plenarmødet i COSAC i november-december 2014 mødtes første næstformand Timmermans med COSAC. Han bekræftede Kommissionens tilsagn om at indgå i et nyt partnerskab med de nationale parlamenter i samarbejde med Europa-Parlamentet. Første næstformand Timmermans anerkendte ligeledes arbejdet i de nationale parlamenter, som aktivt havde fremsat forslag om deres rolle. Han bekræftede, at Kommissionen ville være mere proaktiv i sine forbindelser med de nationale parlamenter, og at kommissionærerne ville besøge de nationale parlamenter og redegøre for vigtige forslag og initiativer, og understregede betydningen af nærhedsprincippet. Første næstformand Timmermans understregede, at Kommissionen var forpligtet til at overholde traktaten, og bekræftede, at Kommissionen var rede til at kigge på de nationale parlamenters lovgivningsforslag. COSAC drøftede ligeledes revisionen af Europa 2020-strategien, EU's rolle i Middelhavsområdet og Østeuropa samt demokratisk kontrol med europæiske agenturer. Den europæiske parlamentariske uge og artikel 13-konferencer Drøftelserne om økonomisk styring med inddragelse af de nationale parlamenter fortsatte i den anden europæiske parlamentariske uge tilrettelagt af Europa-Parlamentet og det græske Vouli ton Ellinon i januar 2014. Antallet af deltagere - over 150 medlemmer af nationale parlamenter og en lang række medlemmer af Europa-Parlamentet - vidner om begivenhedens stigende betydning. I 2014 var et af fokuspunkterne under den europæiske parlamentariske uge den interparlamentariske konference om økonomisk styring afholdt i henhold til artikel 13 i finanspagten. Denne konference omfattede fire plenardrøftelser om makroøkonomiske ubalancer, den demokratiske legitimitet af økonomiske tilpasningsprogrammer, fremme af vækst og beskæftigelse og øget finanspolitisk overvågning i ØMU'en. Den interparlamentariske konference om økonomisk styring, der afholdes to gange om året i henhold til artikel 13 i finanspagten, afholdt sit andet møde i 2014 i september i Rom. Drøftelserne omhandlede fire generelle emner, nemlig relancering af investeringer og mindskelse af uligheder, EU's redskaber til økonomisk og finansiel styring, gennemførelse af bankunionen og finansiering af realøkonomien, koordinering af skattepolitikker og den digitale økonomi. Konferencen drøftede ligeledes sin forretningsorden. FUSP/FSFP-konferencer

Et andet vigtigt forum for drøftelser mellem de nationale parlamenter og EU's institutioner er den interparlamentariske konference vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FUSP/FSFP). Den fjerde konference fandt sted i Athen i april 2014 i det græske Vouli ton Ellinon, der var vært for konferencen. Deltagerne drøftede bl.a. de sikkerhedsmæssige udfordringer i EU's sydlige og østlige nabolande, navnlig situationen i Ukraine og den maritime dimension af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik. Der blev afholdt drøftelser mellem den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformand for Kommissionen, Baroness Ashton, og Grækenlands vicepremierminister og udenrigsminister Evangelos Venizelos og Grækenlands forsvarsminister Dimitris Avramopoulos. Den fjerde interparlamentariske konference om FUSP/FSFP fandt sted i Rom i november 2014 i det italienske Senato della Repubblica, der var vært for konferencen. Her fortsatte drøftelserne om det østlige partnerskab, de sydlige nabolande og forsvarsspørgsmål. Der blev afholdt plenardrøftelser med den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformand for Kommissionen, Federica Mogherini, den italienske udenrigsminister Paolo Gentiloni og den italienske forsvarsminister Roberta Pinotti. Over 100 nationale parlamentsmedlemmer og 16 medlemmer af Europa-Parlamentet deltog i konferencen. Kommissionen var ligeledes repræsenteret på politisk niveau ved de fleste interparlamentariske møder i 2014. 4. Den bredere sammenhæng I 2014 præsenterede en række nationale parlamenter og Europa-Parlamentet nye idéer og forslag om de nationale parlamenters rolle i den europæiske beslutningsproces. Forslag om de nationale parlamenters fremtidige rolle Der blev fremlagt en række overvejelser om de nationale parlamenters rolle på COSAC-formandsmødet i Athen den 26.-27. januar 2014, hvor det danske Folketing fremlagde et papir med 23 anbefalinger til, hvordan man kan styrke de nationale parlamenters rolle i udviklingen af nye styreformer i EU - "Twenty-three recommendations to strengthen the role of national Parliaments in changing European governance". Papiret indeholdt en række forslag, herunder til i) hvordan man kan få de nationale parlamenter til at spille en mere proaktiv rolle i den europæiske beslutningsproces, ii) hvordan man kan forbedre de nationale parlamenters kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet, iii) en ny demokratisk ramme for europæisk økonomisk styring og iv) reform af det interparlamentariske samarbejde i EU. Den 11. marts 2014 vedtog Europaudvalget i det britiske House of Lords en rapport om de nationale parlamenters rolle i EU - "The Role of National Parliaments in the European Union". Denne rapport blev udarbejdet på grundlag af et omfattende arbejde i House of Lords med input fra en lang række vigtige aktører, herunder næstformand Šefčovič. Forslagene i rapporten vedrører i) de nationale parlamenters tidlige inddragelse i politikforslag, ii) etablering af direkte kontakt med Kommissionen og Kommissionens tjenestemænd, iii) indførelse af et "grønt kort", iv) ændringer af proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet, v) interparlamentarisk samarbejde og vi) økonomisk og finansiel styring. Den 20. maj 2014 vedtog det nederlandske Tweede Kamer rapporten "Ahead in Europe - on the role of the Tweede Kamer and national parliaments in the European Union" med anbefalinger til, hvordan de nationale parlamenter kan forbedre deres arbejdsmetoder og styrke deres samarbejde med andre parlamenter, med fokus på gennemsigtighed og effektivitet som afgørende faktorer for legitimitet. I rapporten fremføres en række anbefalinger til de nationale parlamenter i Europa og om Tweede Kamers funktion i relation til EU-anliggender. Selv om rapporterne fra det danske Folketing, det britiske House of Lords og det nederlandske Tweede Kamer er indholdsmæssigt forskellige, er der visse lighedspunkter. Alle tre kamre foreslår navnlig, at de nationale parlamenter bør spille en mere proaktiv rolle, og navnlig at de bør få mulighed for at opfordre Kommissionen til at fremsætte nye forslag. Det understreges i alle tre rapporter, at de nationale parlamenters øgede deltagelse i den lovforberedende fase er en forudsætning for at få indflydelse på Kommissionens forslag. De tre rapporter indeholder ligeledes forslag til forbedringer af proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet med hensyn til koordinering af de nationale parlamenters udtalelser. Det britiske House of Lords og det nederlandske Tweede Kamer foreslog omfattende ændringer af proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet, således at de nationale parlamenters begrundede udtalelser havde en større effekt. Selv om begge kamre anerkender, at formelle ændringer af proceduren kræver en traktatsændring, har de foreslået, at der foretages ændringer på grundlag af en uformel aftale eller et tilsagn fra Kommissionen til de nationale parlamenter. Europa-Parlamentet bidrog ligeledes til debatten om de nationale parlamenters rolle. I april, kort tid inden valget til Europa-Parlamentet, vedtog Europa-Parlamentets Udvalg om Konstitutionelle Anliggender en betænkning fra Carlo Casini (PPE/IT) om de nationale parlamenter. I betænkningen roses de nationale parlamenter bl.a. for at have taget skridt i retning af at "forbedre deres vejledning og kontrolprocedurer med henblik på at opnå større ensartethed". Den tidlige varslingsordning fremhæves som et af redskaberne til at sikre et proaktivt samarbejde mellem EU-institutionerne og de nationale institutioner, og Parlamentet glæder sig over, at ordningen også anvendes som en kanal for drøftelser og samarbejdsdialog mellem de forskellige institutionelle niveauer i det europæiske flerniveausystem. Den 30. juni 2014 sendte 29 underskrivere fra de nationale parlamenter et brev til den indstillede formand for Kommissionen, Jean-Claude Juncker, om de nationale parlamenters rolle i EU. I brevet blev den nye Kommission opfordret til at nedsætte en arbejdsgruppe bestående af nationale parlamentsmedlemmer og repræsentanter for EU's institutioner, som skal se på de nationale parlamenters rolle i EU. Juncker-Kommissionens fokus på de nationale parlamenter Juncker-Kommissionen blev indsat den 1. november 2014. I de opgavebeskrivelser, som kommissionsformand Juncker sendte til Kommissionens medlemmer, meddelte han, at Kommissionen agtede at indgå i et nyt partnerskab med de nationale parlamenter, og at Kommissionen havde afgivet et særligt tilsagn om, at Kommissionens medlemmer ville besøge de nationale parlamenter så ofte som muligt for at fremlægge og drøfte vigtige forslag eller initiativer fra Kommissionen. Kommissionen følger med interesse drøftelserne om de nationale parlamenters rolle i den europæiske beslutningsproces. 5. Bilaterale kontakter og besøg Den politiske dialog mellem Kommissionen og de nationale parlamenter fortsatte ligeledes i form af møder og kontakter på politisk og administrativt plan i Bruxelles og i de respektive medlemsstater. Barroso-Kommissionens bilaterale møder med nationale parlamenter Kommissionens næstformand Šefčovič aflagde fem besøg i nationale parlamenter i 2014 (det græske Vouli ton Ellinon, det maltesiske Kamra tad-Deputati, begge kamre i det rumænske parlament, det slovakiske Národná Rada og den svenske Riksdag). Han modtog ligeledes delegationer fra det britiske House of Lords, det irske Oireachtas og det tjekkiske Senát. Kommissær Hedegaard besøgte den franske Assemblée nationale, det italienske Camera dei Deputati og Senato della Repubblica, det britiske House of Commons og det tjekkiske Poslanecká Snemovna og Senát for at drøfte klimaændringer 2020-2030. Hun mødtes også med det danske Folketing for at drøfte aktuelle europæiske emner. Et andet centralt emne i 2014 var Kommissionens forhandlinger med USA om det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab (TTIP). I denne forbindelse besøgte kommissær De Gucht det belgiske Chambre des Représentants, det tyske Bundesrat og det britiske House of Lords.