A4-0327/97

Beslutning om Den Europaeiske Socialfonds fremtid

Europa-Parlamentet,

- der henviser til EF-traktaten, navnlig til artikel 123 om oprettelse af Den Europaeiske Socialfond samt artikel 130 B og artikel 3, litra i),

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til Kommissionen beretninger om henholdsvis »Beskaeftigelsen i Europa - 1995" (KOM(95)0396 - C4-0384/95) og »Beskaeftigelsen i Europa - 1996" (KOM(96)0485 - C4-0553/96),

- der henviser til Kommissionens foerste beretning om den oekonomiske og sociale samhoerighed (KOM(96)0542 - C4-0016/97),

- der henviser til arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene: Maal 4 og ADAPT - for en bedre tilpasning af de menneskelige ressourcer (SEK(96)2150 - C4-0645/96),

- der henviser til Kommissionens dokument »Agenda 2000 - en staerkere og udvidet Union« (KOM(97)2000 - C4-0372/97),

- der henviser til sin beslutning af 28. november 1996 om Kommissionens beretning om »Beskaeftigelsen i Europa - 1996" og Kommissionens meddelelse om »En indsats for beskaeftigelsen i Europa: en tillidspagt« ((EFT C 380 af 16.12.1996, s. 84.)),

- der henviser til sin beslutning af 12. marts 1997 om hvidbogen om »Almen uddannelse og erhvervsuddannelse - undervise og laere - paa vej mod det kognitive samfund ((EFT C 115 af 14.04.1997, s. 85.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Beskaeftigelse og Sociale Anliggender samt udtalelse fra Budgetudvalget (A4-0327/97),

A. der henviser til, at Den Europaeiske Socialfond i henhold til artikel 123 i EF-traktaten har til opgave at lette arbejdskraftens adgang til beskaeftigelse i det indre marked og fremme dens bevaegelighed samt lette tilpasningen til industrielle aendringer, navnlig ved erhvervsuddannelse og omskoling, og saaledes bidrage til hoejnelse af levestandarden,

B. der henviser til, at Den Europaeiske Socialfond i henhold til artikel 130 B i EF-traktaten skal bidrage til at styrke den oekonomiske og sociale samhoerighed i Faellesskabet,

C. der henviser til, at Den Europaeiske Socialfond i artikel 3, litra i), i EF-traktaten udtrykkeligt omtales som et virkemiddel i Den Europaeiske Unions politik paa det sociale og arbejdsmarkedsmaessige omraade,

D. der henviser til, at Den Europaeiske Socialfond dermed spiller en dobbeltrolle, nemlig dels som et beskaeftigelsespolitisk virkemiddel og dels som et socialt og arbejdsmarkedsmaessigt virkemiddel til fremme af den oekonomiske og sociale samhoerighed,

Social samhoerighed

E. der henviser til, at social samhoerighed ikke kun bestaar i at give alle borgere lige adgangsmuligheder til arbejdsmarkedet, men ogsaa i oege alle menneskers muligheder for en ligeberettiget deltagelse i samfundet,

F. der henviser til, at den oekonomiske og sociale samhoerighed som et udtryk for solidaritet bidrager betydeligt til borgernes accept af den europaeiske opbygningsproces og derfor udgoer et vaesentligt grundlag for Den Europaeiske Union,

G. der henviser til, at forskellen mellem arbejdsloesheden i regionerne er vokset, saaledes at arbejdsloesheden i de 25 regioner med den hoejeste arbejdsloeshed er fire gange saa hoej som arbejdsloesheden i de 25 regioner med den laveste arbejdsloeshed,

H. der henviser til, at 57 mio mennesker i Den Europaeiske Union (i 1993) lever i husstande, der har mindre end halvdelen af den nationale gennemsnitsindkomst til raadighed og dermed er beroert af fattigdom,

I. der henviser til, at alle medlemsstater med undtagelse af Spanien, Irland og Portugal er beroert af denne voksende fattigdom, og at hver femte person i Portugal, Det Forenede Kongerige, Graekenland, Irland og Spanien lever i fattigdom,

J. der henviser til, at forskellen i arbejdsloeshed og velfaerd bliver mindre mellem medlemsstaterne, men stoerre mellem regionerne,

K. der henviser til, at den sociale samhoerighed paa grund af denne udvikling er alvorlig truet i to henseender, dels i regional henseende, da forskellen mellem regioner med hoej arbejdsloeshed og regioner med lavere arbejdsloeshed er blevet stoerre, og dels i vertikal henseende, da den sociale samhoerighed mellem rige og fattige og mellem mennesker med og uden muligheder for at deltage i samfundet inden for samme medlemsstat eller samme region er gaaet tilbage,

En aktiv beskaeftigelsespolitik

L. der henviser til, at det vil kraeve betydelige statslige overfoerselsydelser fra medlemsstaternes side at nedbringe den af indkomstmaessig fattigdom beroerte andel af husstandene i Den Europaeiske Unions medlemsstater fra 40 til 15% af husstandene,

M. der henviser til, at de gennemsnitlige udgifter i Faellesskabet til den aktive arbejdsmarkedspolitik kun tegner sig for en tredjedel af de samlede udgifter til arbejdsmarkedspolitikken, hvorimod to tredjedele bruges paa passiv indkomststoettende arbejdsmarkedspolitik, og paapeger, at udgifterne til aktiv arbejdsmarkedspolitik og deres andel af bruttonationalproduktet er faldet siden 1990,

N. der henviser til, at Socialfonden er Faellesskabets staerkeste finansinstrument paa det socialpolitiske omraade og dermed den eneste strukturfond, som kommer befolkningen direkte til gode, og at den kan betegnes som flagskibet i Den Europaeiske Unions bestraebelser paa at bekaempe arbejdsloesheden og dermed den sociale udstoedelse,

O. der henviser til, at Det Europaeiske Raad paa topmoedet i Essen kraevede en styrkelse af den aktive arbejdsmarkedspolitik,

P. der henviser til, at Det Europaeiske Raad paa topmoedet i Amsterdam i sine resolutioner om stabilitet, vaekst og beskaeftigelse indplacerede spoergsmaalet om fremme af beskaeftigelsen paa samme niveau som de budgetpolitiske og oekonomiske konvergensbestraebelser,

Den indevaerende stoetteperiode

Q. der henviser til, at forvaltningen af Socialfondens interventioner er alt for kompliceret og tidkraevende, da den omfatter syv forskellige maal, 13 faellesskabsinitiativer og kraever godkendelse af mere end 900 programplanlaegningsdokumenter,

R. der henviser til, at de bestemmelser, der er fastlagt i de faelles stoettestrategier, aktionsprogrammer og faelles programplanlaegningsdokumenter, tidligere ofte har vist sig at vaere for stift og ufleksibelt, og at alt for mange aendringer kraever godkendelse fra Kommissionens side, hvilket har bevirket en betydelig foroegelse af det dermed forbundne forvaltningsarbejde,

S. der henviser til, at den i forordningen fastlagte udbetalingsfrist, hvorefter den endelige modtager skal vaere i besiddelse af strukturfondsmidlerne tre maaneder efter Kommissionens udbetaling af pengene til medlemsstaterne, i mange tilfaelde ikke bliver overholdt,

T. der henviser til, at betalingsforsinkelser i mange tilfaelde hindrer gennemfoerelsen af socialfondsforanstaltninger inden for fristen, og at dette kan paafoere pengesvage endelige modtagere betydelige finansielle byrder,

U. der henviser til, at Den Europaeiske Socialfond af medlemsstaterne ikke maa gennemfoeres centralistisk og bureaukratisk,

V. der henviser til, at det integrerede planlaegningstiltag i multifondprogrammer muliggoer en strategisk, maalrettet og koordineret intervention inden for en region,

W. der henviser til, at der i stoetten til bymaessige problemomraader er gjort saerlig gode erfaringer med brede partnerskabsalliancer som led i den saakaldte »pathway«-metode, hvor den lokale forvaltning foruden arbejdsmarkedets parter ogsaa inddrager lokale initiativer og befolkningen i planlaegningen af interventionen,

X. der henviser til, at det integrerede planlaegningstiltag ved gennemfoerelsen af multifondprogrammer paa regionalt og lokalt plan kun kan virkeliggoeres med betydelige vanskeligheder paa grund af de forskellige procedurer, der ligger til grund for interventionerne under de forskellige strukturfonde,

Y. der henviser til, at det midtvejs i indevaerende stoetteperiode kan konstateres, at afviklingen af bevillinger fra Socialfonden er sket med betydelig forsinkelse i forhold planen,

- fordi strukturfondsforordningerne blev vedtaget for sent af Raadet,

- fordi indfoerelsen af det nye maal 4 var betinget af helt nye stoettekriterier og regler, og fordi maal 4 i foerste omgang stoedte paa betydelige acceptproblemer i de nationale forvaltninger og i virksomhederne,

- fordi de interne koordineringsproblemer mellem de involverede generaldirektorater i Kommissionen (V, XVI, IV) ved gennemgangen af de forelagte programmer resulterede i forsinkede godkendelser af planlaegningsdokumenterne,

- fordi forskellige opfattelser i medlemsstaterne og Kommissionen om konkrete foranstaltninger til virkeliggoerelse af maalene for Den Europaeiske Socialfond i visse tilfaelde vanskeliggjorde en hurtig vedtagelse af programmerne,

- fordi udbetalingen af yderligere midler er knyttet til globale (nationale) gennemfoerelsesrater, hvilket ikke tager hensyn til den faktiske gennemfoerelse af de enkelte (regionale) programmer, og

- fordi medlemsstaterne og regionerne ikke altid har stillet de noedvendige supplerende midler til raadighed,

Z. der henviser til, at den naesten automatiske overfoersel af ikke- udnyttede socialfondsbevillinger til de efterfoelgende regnskabsaar, der finder sted ved slutningen af en programperiode, foerer til en bevillingsophobning, som overstiger medlemsstaternes absorptionsevne,

Udfordringer for Socialfonden

AA. der henviser til, at den fornyede Socialfond maa passe ind i Amsterdam- traktatens beskaeftigelsespolitiske maalsaetninger,

AB. der henviser til, at aendringerne inden for industrien tager yderligere fart og noedvendiggoer en mangfoldighed af nye kvalifikationer og samtidig ogsaa mindsker betydningen af mange gamle kvalifikationer, men at hovedparten af arbejdsstyrken ikke til stadighed kan deltage i uddannelses- og videreuddannelsesforanstaltninger, hvorved den allerede eksisterende kloeft mellem de noedvendige og de disponible kvalifikationer paa arbejdsmarkedet oeges yderligere,

AC. der henviser til, at det navnlig er arbejdskraft med lavt kvalifikationsniveau og arbejdstagere over 45 aar, som isaer er truet af arbejdsloeshed paa grund af udviklingen inden for industrien,

AD. der henviser til, at aendringerne paa arbejdsmarkedet for fremtiden ikke kun kraever nye former for arbejde men ogsaa, at arbejdskraften af hensyn til en livslang uddannelse veksler mellem erhvervsaktive faser og faser med erhvervsmaessig videreuddannelse,

AE. der henviser til, at systemerne for erhvervsmaessig uddannelse og videreuddannelse endnu ikke i nogen medlemsstat i Den Europaeiske Union er tilstraekkelig rustet til disse fremtidige krav,

AF. der henviser til, at Den Europaeiske Unions konkurrenceevne paa verdensmarkedet i vaesentlig grad afhaenger af, hvorvidt det lykkes at etablere fremtidsorienterede industri- og servicevirksomheder paa hoejeste niveau i Den Europaeiske Union, hvortil ogsaa hoerer en tilsvarende kvalificeret arbejdsstyrke som en uomgaengelig forudsaetning,

AG. der henviser til, at mere end en fjerdedel af de 18 mio registrerede arbejdsloese i Den Europaeiske Union, nemlig 5 mio, er unge under 25 aar,

AH. der henviser til, at kvinder procentvis er haardere ramt af arbejdsloeshed end maend (12,5% mod 9,5%),

AI. der henviser til, at langtidsarbejdsloesheden i Den Europaeiske Union er steget til over 50% af de arbejdsloese, at mere end 30% af de arbejdsloese endog er uden arbejde i mere end to aar, samt at kvinder og arbejdstagere over 45 aar er beroert i uforholdsmaessigt stort omfang,

AJ. der henviser til, at en tiendedel af de arbejdsloese er erhvervshaemmede, og at erhvervshaemmede er uforholdsmaessigt haardt ramt af arbejdsloeshed,

AK. der henviser til, at der er betydeligt stoerre arbejdsloeshed blandt de socialt udstoedte end i den oevrige befolkning,

AL. der henviser til, at der til overvindelse af beskaeftigelseskrisen maa goeres brug af nye samarbejdsformer mellem lokale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer paa lokalt og regionalt plan,

AM. der henviser til, at Socialfondens opgaveomraade ogsaa tidligere ved gentagne lejligheder har maattet tilpasses nye udfordringer,

De sparsomme bevillinger og maalrettet brug af disse

AN. der henviser til, at bevillingerne til strukturfondene ifoelge Kommissionen fra aar 2000 for foerste gang skal fastlaegges som en procentsats af BNI (0,46%), hvilket betyder en dynamisk tilpasning til oekonomisk vaekst og inflation,

AO. der henviser til, at det, da den sociale situation har aendret sig, er noedvendigt at fastsaette nye kriterier, som mere hensigtsmaessigt opfylder befolkningernes behov, navnlig i byomraaderne, med henblik paa at fremme en fuldstaendig og effektiv udnyttelse af de finansielle midler,

AP. der henviser til, at de sparsomme bevillinger maa anvendes maalrettet og hensigtsmaessigt for at sikre stoerst mulig virkningsgrad, og at en fastlaasning af nationale krav ved bevillingernes fordeling vanskeliggoer en med Faellesskabets politik overensstemmende maalrettet og hensigtsmaessig fordeling mellem de enkelte strukturfonde,

AQ. der henviser til, at der i den forudgaaende programperiode var en del af strukturfondsbevillingerne, som ikke kunne udnyttes, hvilket foerte til tilbagefoersel af EU-bevillinger til de nationale budgetter,

AR. der henviser til, at det i betragtning af de begraensede bevillinger ikke laengere kan accepteres, at udnyttelsen ikke sker rettidigt, selv om der er foretaget en kvalitetskontrol af foranstaltningerne,

AS. der henviser til, at et system med incitamenter eller beloenning kan bidrage til at forbedre bevillingsudnyttelsen,

Udvidelse

AT. der henviser til, at optagelsen af nye medlemsstater boer forudgaas af en tilstraekkelig lang forberedelsesfase i Central- og OEsteuropa, hvor Faellesskabet yder stoette til den proces, som landene skal igennem for at afvikle deres oekonomiske efterslaeb, saaledes at den oekonomiske og sociale samhoerighed ikke bringes i fare af en udvidelse,

AU. der mener, at der maa foretages en vurdering af, om fondenes nuvaerende strukturer egner sig for nye medlemslande, som isaer kaemper med nationale tilpasninger, og at det maa overvejes, om ikke der af hensyn til de nye medlemslande boer oprettes en saerlig fond, som forud for deres optagelse skal koordinere enhver finansiel stoette til disse lande og lette deres optagelse,

Europa-Parlamentets medindflydelse

AV. der henviser til, at det af stats- og regeringscheferne paa samlingen i Amsterdam fastlagte traktatudkast kun giver Europa-Parlamentet medindflydelse paa gennemfoerelsesforordningen om Den Europaeiske Socialfond, men ikke paa ramme- og koordineringsforordningerne, som er underlagt proceduren med samstemmende udtalelse (EU-traktatens artikel 130 D),

Horisontal og regional stoette

1. er af den overbevisning, at Socialfondens dobbeltstrengede interventionsstruktur, dvs. fokuseringen paa horisontale samt regionale maal, ogsaa boer opretholdes efter udloebet af den indevaerende stoetteperiode, da den sociale samhoerighed i regional og vertikal henseende ellers kunne komme i fare, idet de horisontale maal i ESF ogsaa fremover boer forfoelges i de regionale maalomaader (ud over regionale maalsaetninger);

2. gaar ind for en drastisk nedskaering af strukturfondenes maal og af faellesskabsinitiativerne;

3. forlanger, at de to horisontale maal 3 og 4 sammenfattes i et enkelt maal;

4. gaar ind for, at der kun bevares et enkelt faellesskabsinitiativ til fremme af menneskelige ressourcer og at de af NOW, Horizon, Integra og Youthstart finansierede foranstaltninger fortsaettes inden for rammerne af dette nye faellesskabsinitiativ, som i henhold til artikel 13 i EF-traktaten som formuleret i traktatudkastet fra Amsterdam suppleres med foranstaltninger til bekaempelse af diskriminering paa arbejdsmarkedet og arbejdspladsen for at fremme lige muligheder;

5. kraever, at der ogsaa i forbindelse med alle andre faellesskabsinitiativer (f.eks. til fordel for graenseregioner eller regioner, der befinder sig i oekonomiske omstruktureringsprocesser) stilles passende midler til raadighed fra Socialfonden;

Udvidelse af de stoetteberettigede foranstaltninger

6. finder det noedvendigt at optage en bred palette af stoetteberettigede foranstaltninger i socialfondsforordningen af hensyn til en bedre afhjaelpning af de forskelligartede problemer i Faellesskabets medlemsstater;

7. er paa grund af den hoeje arbejdsloeshed i bestemte befolkningsgrupper af den overbevisning, at de nuvaerende stoetteberettigede foranstaltninger (under maal 3) til fordel for unge arbejdsloese, kvinder, langtidsledige, erhvervshaemmede og socialt udstoedte maa bibeholdes i Socialfonden;

8. finder det uomgaengeligt noedvendigt at intensivere den praeventive arbejdsmarkedspolitik, der blev indledt med maal 4 og faellesskabsinitiativet ADAPT og gradvis udvide de praeventive foranstaltninger (tidligere maal 4) for at forhindre, at medlemsstaterne griber til de traditionelle loesningsforanstaltninger og mener, at ogsaa erhvervslivet maa paatage sig sit finansielle ansvar; slaar desuden til lyd for en staerkere inddragelse af arbejdsmarkedets parter;

9. forlanger, at de innovative og tvaernationale foranstaltninger i faellesskabsinitiativet bibeholdes;

10. forlanger desuden, at ESF-interventionens innovative karakter styrkes generelt og at stoetteforanstaltningerne udvides med nye aktionsomraader, hvor der navnlig maa tages hensyn til foelgende foranstaltninger og maalsaetninger:

- understoettelse af videreuddannelse efter afslutning af uddannelsen ved hoejere laereanstalter for at imoedegaa virkningerne af den store kloeft mellem kvalifikationstilbud og -efterspoergsel paa arbejdsmarkedet; dette boer ske i form af samarbejde mellem hoejere laereanstalter, arbejdsmarkedets parter og de kompetente myndigheder i medlemsstaterne;

- fremme af lokale beskaeftigelsesinitiativer,

- stoette til udvikling af nye arbejdstidsmodeller,

- stoette til foranstaltninger, som skaber beskaeftigelsesmuligheder i »den tredje sektor« (socialoekonomien) og f.eks. inden for de sociale, kulturelle og miljoemaessige tjenesteydelser,

- stoette til opbygning, tilpasning og videreudvikling af erhvervsuddannelsessystemer og saerlig ud fra aspektet om livslang uddannelse,

- intensivering af den erhvervsledsagende videreuddannelse navnlig for arbejdstagere med lavt kvalifikationsniveau,

- fremme af omskoling og erhvervsmaessig nytaenkning samt bevarelse af beskaeftigelsesevnen for arbejdstagere over 45 aar, som er saerlig staerkt truet af langtidsarbejdsloeshed,

- ledsageforanstaltninger, som fremmer den saakaldte »mainstreaming« i socialfondsinterventioner til fordel for kvinder og f.eks. pasningsmuligheder for boern og andre familiemedlemmer,

- stoette til beskaeftigelseseffektive kvalificeringstilbud inden for miljoebeskyttelse,

- tidsmaessigt begraensede socialpaedagogiske ledsageforanstaltninger, som efter paabegyndelse af erhvervsarbejde tjener til at konsolidere genindslusningen af langtidsledige, kvinder, unge og erhvervshaemmede samt socialt ugunstigt stillede personer i det erhvervsaktive liv,

- ledsageforanstaltninger som f.eks. erhvervsraadgivning og erhvervsorientering, hvormed bestemte arbejdstagere, der er truet af social udstoedelse, stoettes i genintegrationen paa arbejdsmarkedet, og foranstaltninger til bekaempelse af analfabetisme,

- saerlige foranstaltninger, som letter erhvervshaemmedes deltagelse i alle foranstaltninger stoettet over Socialfonden,

- kvalficeringsforanstaltninger for folk der etablerer nye virksomheder;

11. forlanger, at der navnlig tilskyndes til foranstaltninger, som oeger kvinders muligheder for at deltage i forskellige initiativer (den saakaldte »mainstreaming«), bl.a. pasningsordninger for afhaengige personer og foranstaltninger til positiv forskelsbehandling;

12. kraever bibeholdelse og noeje overholdelse af princippet om, at lige muligheder for maend og kvinder paa arbejdsmarkedet er et faellesskabsmaal, som de strukturpolitiske aktioner skal medvirke til at opnaa;

Bevillingsfordeling

13. forlanger, at de bevillinger, der er afsat til strukturfondene, i foerste raekke fordeles paa strukturfondene i overensstemmelse med Faellesskabets primaere politiske maalsaetninger, og at Socialfondens saerlige rolle til fremme af den sociale samhoerighed samt den politiske hovedvaegt, som Faellesskabet tillaegger beskaeftigelsesfremme, ogsaa maa komme til udtryk i et tilsvarende stort antal bevillinger;

14. forlanger, at der foerst naar strukturfondsbevillingerne er blevet fordelt mellem de enkelte fonde, sker en tildeling af bevillingerne fra Socialfonden til medlemsstaterne og regionerne ud fra deres respektive behov og efter objektive kriterier (BNP pr. capita, arbejdsloeshedsprocent og arbejdsloeshedstal, arbejdsloeshed i maalgrupperne, indkomstfordeling osv.);

Reserver og incitamenter

15. finder, at etableringen af en reserve paa 5% af socialfondsbevillingerne er et passende virkemiddel til ogsaa i bevillingstildelingen at tage hoejde for eventuelle aendringer inden for de problemstillinger, hvor Socialfonden skal saettes ind til bekaempelse af problemerne;

16. foreslaar, at denne reserve anvendes som incitament til en effektiv bevillingsudnyttelse, saaledes at den i de sidste tre programaar (2005-2007) under hensyntagen til aendrede problemforhold tildeles som en slags beloenning til de medlemsstater og regioner, der i de foerste tre programaar har opnaaet den bedste udnyttelse af deres socialfondsbevillinger, og at der foruden bevillingsudnyttelsesgraden ogsaa skal tages hensyn til foranstaltningernes kvalitet som kriterium for tildelingen af denne beloenning;

Omplacering af ikke-udnyttede bevillinger

17. foreslaar, at der ved reformen af forordningen tilvejebringes de noedvendige forholdsregler, saaledes at Kommissionen ved foerste tegn paa, at de afsatte bevillinger i en given medlemsstat eller region ikke lader sig udnytte helt og holdent i det planlagte aar, sammen med de kompetente myndigheder i den paagaeldende medlemsstat kan aftale afhjaelpningsforanstaltninger, hvis gennemfoerelse er en forudsaetning for tildelingen af nye bevillinger;

18. forlanger, at Kommissionen, saafremt en gennemgang efter udloebet af det tredje programaar (2002) og en fornyet gennemgang efter udloebet af det sjette programaar (2005) viser, at de aftalte foranstaltninger ikke har foert til 100% bevillingsudnyttelse, stiller de ikke-udnyttede bevillinger til raadighed for andre regioner i den paagaeldende medlemsstat og foerst i anden omgang for andre medlemsstater, og at kriterierne for udvaelgelsen af modtagerregioner og -stater dels bliver hoej bevillingsudnyttelse og dels hoej kvalitet af de gennemfoerte foranstaltninger;

19. foreslaar, at Kommissionen tildeler disse ubrugte bevillinger til modelforanstaltninger, hvis udbredelse eller gentagelse den finder formaalstjenlig i den samme eller i en anden medlemsstat;

20. finder det formaalstjenligt, at Socialfondens interventionssats i disse tilfaelde i de svageste regioner med et BIP pr. capita paa mindre end 75% af EU-gennemsnittet haeves til 90%, mens den for de oevrige regioner i Faellesskabet haeves til 70% for at muliggoere en hurtig anvendelse af disse yderligere bevillinger uden finansiel overbelastning af partnerne og for at understrege aktionens karakter af beloenning;

Partnerskab

21. gaar ind for en drastisk forenkling af programplanlaegningsproceduren;

22. forlanger, at Kommissionen faar stoerre medindflydelse ved fastlaeggelsen af definitionen af de maal, der tilstraebes med socialfondsinterventionerne, og at medlemsstaterne, regionerne og de lokale myndigheder til gengaeld under anvendelse af subsidiaritetsprincippet tildeles et oeget spillerum ved gennemfoerelsen af de konkrete foranstaltninger;

23. forlanger, at ogsaa arbejdsmarkedets parter inddrages i forhandlingerne om interventionsrammen mellem Kommissionen og de kompetente organer i medlemsstaterne, og at der ved omsaetningen og evalueringen heraf ogsaa inddrages repraesentanter for ikke-statslige organisationer og samfundsgrupper;

24. foreslaar, at Kommissionen ved forhandlingerne om interventionsrammen sammen med de ansvarlige paa nationalt, regionalt og lokalt plan udformer kvantitative og kvalitative maalsaetninger, og at det overlades til de ansvarlige i medlemsstaterne, regionerne og lokale organisationer at udvaelge de efter socialfondsforordningen tilskudsberettigede foranstaltninger, som bidrager til at virkeliggoere de maal, der er aftalt sammen med Kommissionen;

25. forlanger, at der som led i disse forhandlinger udarbejdes og fastlaegges faelles evalueringskriterier for at muliggoere en revision af de aftalte maal, og at Kommissionen skal sikre sammenligneligheden paa europaeisk plan; kraever desuden, at medlemsstaterne forpligtes til at indfoere egnede evalueringsordninger med henblik herpaa;

26. henstiller, at Kommissionen ved forhandlingerne i de paagaeldende forslag fra medlemsstaterne skal kunne fastlaegge et beloeb paa op til 40% af de disponible socialfondsbevillinger til interventioner til virkeliggoerelse af bestemte maal eller til foranstaltninger til fordel for bestemte maalgrupper, for i givet fald at udligne uligevaegt mellem forskellige maalgrupper og maal i medlemsstaternes planlaegning;

27. forlanger, at den integrerede programplanlaegning viderefoeres konsekvent i programmer under flere fonde;

Forenkling af forvaltningen

28. er af den opfattelse, at de fremherskende problemer ved gennemfoerelsen af socialfondsinterventionerne fortrinsvis er af forvaltningsteknisk beskaffenhed og hovedsagelig ligger hos medlemsstaterne;

29. er af den opfattelse, at forvaltningsbestemmelserne for strukturfondene maa harmoniseres under bevarelse af Socialfondens selvstaendighed;

30. er ligeledes af den opfattelse, at der boer ske en tilsvarende harmonisering af de nationale forvaltningsprocedurer;

31. finder det noedvendigt at forenkle planlaegnings- og godkendelsesprocedurerne gennem mere udbredt brug af ensartede programplanlaegningsdokumenter i stedet for den opdelte planlaegning og godkendelse af faelles stoettekoncepter og aktionsprogrammer;

32. finder det uomgaengeligt, at videresendelsen af socialfondsbevillinger til de endelige modtagere fremskyndes, saaledes at de naar frem til disse modtagere inden for den i forordningen fastsatte udbetalingsfrist paa tre maaneder;

33. foreslaar af hensyn til en fremskyndelse af betalingerne, at de naermere bestemmelser praeciseres, idet det fastsaettes, at hver eneste forvaltningsinstans, som inddrages, skal have videredirigeret socialfondsbevillingerne i loebet af 14 dage;

34. henstiller af hensyn til en forenkling af bevillingsforvaltningen, at der overvejes den mulighed at indfoere helaarlige trancher i stedet for udbetalinger i tre rater, og at der sikres en forbedret anvendelse af ESF- bevillinger gennem aftaler med medlemsstaterne om »betalingskaeden«;

Additionalitet

35. er af den opfattelse, at de nationale udgifter til en strategisk social- og beskaeftigelsespolitik ikke maa blive offer for de overalt fremherskende budgetbesparelsesbestraebelser;

36. forlanger derfor, at princippet om additionalitet i bevillingerne defineres naermere og goeres til genstand for strengere kontrol, og at socialfondsinterventionerne i givet fald standses, saafremt dette princip ikke iagttages;

37. kraever, at medfinansieringssystemet opretholdes, og at medlemsstaterne selv skal kunne beslutte, hvordan de fremskaffer de noedvendige bevillinger til medfinansieringen, idet bidrag fra regionerne og fra den private sektor ogsaa skal kunne kategoriseres som medfinansiering paa lige fod med gratis tilraadighedsstillelse af lokaler til ESF-foranstaltninger, saa laenge planlaegningsdokumentet indeholder klare bestemmelser herom;

En europaeisk beskaeftigelsesstrategi

38. forlanger, at de erfaringer, der er indhoestet ved gennemfoerelsen af socialfondsinterventionerne, inddrages i Det Europaeiske Raads droeftelser om de i Amsterdam-traktatens beskaeftigelseskapitel omhandlede aarlige beretninger fra Raadet og Kommissionen om beskaeftigelsen, og at Socialfondens interventioner koordineres med de beskaeftigelsespolitiske retningslinjer;

Udvidelse

39. er af den opfattelse, at de central- og oesteuropaeiske landes optagelse kraever en etapevis inddragelse i Den Europaeiske Unions strukturstoette, i hvilken forbindelse det ogsaa er noedvendig med foranstaltninger til fremme af de menneskelige ressourcer i overensstemmelse med de foranstaltninger, som stoettes over Socialfonden inden for Faellesskabet;

40. gaar derfor ind for en tilsvarende styrkelse af midlerne;

Ikrafttraedelse/overgangsaar

41. opfordrer Kommissionen og Raadet til at goere alt for, at de aendrede strukturfondsforordninger kan traede i kraft rettidigt;

42. forlanger i tilfaelde af, at de nye strukturfondsforordninger foerst vedtages efter den 1. januar 1999, at den hidtidige stoette viderefoeres i et overgangsaar for at sikre en glidende overgang fra indevaerende til naeste stoetteperiode.

? ? ?

43. paalaegger sin formand at sende denne betaenkning til Raadet, Kommissionen, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og medlemsstaternes regeringer og parlamenter.