BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

Følgende forslag om ophævelse af forordning (EU) nr. 256/2014 ("forordningen") er fremsat i forbindelse med Kommissionens program for målrettet og effektiv regulering (Refit) og tilsagn om bedre lovgivning. Formålet er at sikre en retlig ramme, der er formålstjenlig og af høj kvalitet, som det er anført i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen om bedre lovgivning. Kommissionen har påpeget, at denne forordning ikke længere er egnet til formålet, og foreslår at ophæve den.

Den 26. februar 2014 blev forordning (EU) nr. 256/2014 om indberetning til Kommissionen om investeringsprojekter i energiinfrastruktur i Den Europæiske Union vedtaget for at sikre, at EU's energipolitik udvikler sig på en effektiv måde og opfylder EU's reelle behov. Forordningen blev understøttet af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1113/2014 af 16. oktober 2014, hvori form og andre tekniske enkeltheder ved indberetning i henhold til artikel 3 og 5 i forordning (EU) nr. 256/2014 blev fastlagt.

På grundlag af artikel 194 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde blev medlemsstaterne ved forordning (EU) nr. 256/2014 og Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1113/2014 pålagt at underrette Kommissionen om de investeringsprojekter, hvor anlægs- eller nedlæggelsesarbejdet var påbegyndt, eller hvor der var truffet en endelig beslutning om investering. Hensigten var på den måde at give Kommissionen adgang til data og oplysninger om den planlagte udvikling i produktions-, transmissions- og oplagringskapacitet og om projekter i de forskellige energisektorer af interesse for Unionen og af betydning for fremtidige energi- og investeringspolitikker.

Sigtet med forordningen var derfor at give Kommissionen et overblik over udviklingen inden for investeringer i energiinfrastruktur i Unionen, således at den bedre kunne varetage sine opgaver på energiområdet.

De fastsatte forpligtelser i denne forordning var allerede gældende i henhold til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 617/2010 af 24. juni 2010 om indberetning til Kommissionen om investeringsprojekter i energiinfrastruktur i Den Europæiske Union og om ophævelse af forordning (EF) nr. 736/96. Domstolen annullerede Rådets forordning nr. 617/2010, fordi dens retsgrundlag var forkert, men forordningen opretholdt sin virkning, indtil forordning (EU) nr. 256/2014 blev vedtaget.

Medlemsstaterne har været igennem tre indberetningsrunder (i 2011, 2013 og 2015), siden forpligtelserne i henhold til forordningen og dens forgænger, Rådets forordning nr. 617/2010, blev gældende. Der er derfor gået tilstrækkelig lang tid til, at Kommissionen kan foretage en evidensbaseret kritisk analyse af, hvorvidt forordningen har ført til de forventede resultater

2.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

•Efterfølgende evalueringer, målrettet regulering og forenkling

Kommissionen fik lavet tre eksterne undersøgelser, efter at medlemsstaternes tre indberetningsrunder i henhold til forordningen og dens forgænger fandt sted. I lyset af resultaterne heraf reviderede Kommissionen i 2016 forordning (EU) nr. 256/2014, jf. samme forordnings artikel 11. Denne indgik i en mere omfattende kvalitetskontrol, som omfattede planlægnings- og indberetningsforpligtelser i henhold til lovgivningen på energiområdet. Kommissionen offentliggjorde revisionen i november 2016 sammen med sit forslag til en forordning om forvaltning af energiunionen.

I forbindelse med dette arbejde blev følgende konstateret:

1.Der var en betydelig overlapning mellem indberetningsforpligtelser i henhold til forordningen og indberetningsforpligtelser til ENTSO-E og ENTSO-G, og merværdien ved at tilføje forpligtelser i henhold til forordningen var begrænset eller ikke-eksisterende.

2.De fleste oplysninger, som medlemsstaterne forelægger i henhold til forordningen, kan let hentes fra andre kilder: ENTSO (de europæiske net af transmissionssystemoperatører), TYNDP'er (tiårige netudviklingsplaner), transmissionssystemoperatørers og forsyningsselskabers årsberetninger, nationale sektorudviklingsplaner (f.eks. handlingsplaner for vedvarende energi) m.fl. Endvidere indsamler Kommissionen regelmæssigt markedsoplysninger via sit energimarkedsobservationssystem (EMOS).

3.For alle tre afsluttede runder under ét dækkede de indsamlede data kun ca. halvdelen af EU's energisektor.

4.Vanskeligheder, som følger af gennemførelsen af visse af forordningens krav og især for så vidt angår de oplysninger, der skal gives om fremtidig kapacitet, undergraver nytten af de tre udførte rapporteringsrunder.

Kommissionen konkluderede derfor, at forordning (EU) nr. 256/2014 ikke førte til de forventede resultater. Der bør derfor fremsættes forslag om, at den ophæves.

•Høringer af interesserede parter

Som led i forberedelsen af Kommissionens forslag til et lovgivningsinitiativ om forvaltning af energiunionen udførte den en omfattende høring for at indsamle synspunkter og bidrag fra de interesserede parter, borgere og medlemsstater. I høringen blev der spurgt om, hvordan de eksisterende planlægnings- og rapporteringsordninger på energiområdet kunne forbedres således, at energiunionens målsætninger opfyldes, og den administrative byrde mindskes.