A4-0175/99

Beslutning om meddelelse fra Kommissionen om finansielle tjenesteydelser: en handlingsramme (KOM(98)0625 - C4-0688/98)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(98)0625 - C4-0688/98),

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og udtalelse fra Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder (A4-0175/99),

A. der henviser til, at Det Europaeiske Raad paa sit moede i Cardiff anmodede Kommissionen om at forelaegge en handlingsramme for Det Europaeiske Raad i Wien med henblik paa at forbedre det indre marked for finansielle tjenesteydelser, herunder isaer at undersoege effektiviteten af gennemfoerelsen af den nuvaerende lovgivning og fastslaa de svagheder, der kraever aendring af lovgivningen,

B. der henviser til, at Det Europaeiske Raad paa sit moede i Wien bifaldt denne meddelelse, godkendte oprettelsen af en Gruppe paa Hoejt Plan og anmodede Raadet om en beretning vedroerende de noedvendige skridt i retning af et indre marked for finansielle tjenesteydelser, som skulle forelaegges for Det Europaeiske Raad i Koeln,

C. der henviser til, at Gruppen paa Hoejt Plan for finansielle tjenesteydelser har fastsat som prioritet at undersoege, hvorvidt den eksisterende lovgivning for finansielle tjenesteydelser rummer uoverensstemmelser eller mangler, hvorvidt visse lovbestemmelser og instrumenter kraever tilpasning eller forenkling, og hvorvidt nye lovgivningsinitiativer er noedvendige,

D. der henviser til de finansielle tjenesteydelsers anerkendte betydning i forbindelse med den oekonomiske reform, kampen mod arbejdsloesheden og de nye impulser, der blev sat i gang i denne forbindelse paa topmoederne i Cardiff, Luxembourg og Wien,

E. der henviser til den hurtige udvikling inden for denne sektor, der giver sig udslag i, at der konstant dukker nye produkter op, ofte inden der er indfoert bestemmelser, og at nye aktoerer vinder indpas paa markedet,

F. der henviser til den sammensatte karakter af de finansielle tjenesteydelser, som hovedsagelig skyldes markedets opdeling (engrosmarked og detailmarked), opdelingen i enkelte specialiserede sektorer og specifikke bestemmelser (banker, forsikring, boersmarkeder),

G. der henviser til indfoerelsen af euroen og noedvendigheden af at udvikle en strategi svarende til strategien for det indre marked, for at brugerne kan faa gavn af de positive virkninger af den faelles valuta,

H. der henviser til, at fuldendelsen af markedet for finansielle tjenesteydelser vil styrke EU's konkurrencefordele paa det globale marked,

I. der er bevidst om de sociale problemer, der opstaar inden for en sektor under hurtig udvikling, hvor konkurrencen er skarp, saasom ved virksomhedsomlaegninger eller -lukninger, hvor den hoering, som Kommissionen har foreslaaet, ikke blot boer omfatte virksomheder og forbrugere, men ogsaa arbejdstagerne,

J. der er klar over den absolutte noedvendighed af at sikre EU's finansielle soliditet samt beskytte brugerne af de finansielle tjenesteydelser gennem indfoerelse af bestemmelser og ufravigelig overvaagning,

K. der henviser til, at det er noedvendigt at indsaette en EU-ombudsmand, og at denne noedvendighed udspringer af den juridiske usikkerhed, der opstaar som foelge af forskellige fortolkninger af bankhemmelighed og databeskyttelse, de forskellige nationale bestemmelser inden for aftaleret, manglen paa effektive eller graenseoverskridende »klage- og ankeprocedurer«, samt udviklingen af faelleseuropaeiske produkter,

1. deler den opfattelse, som eksperterne har givet udtryk for, at de gaeldende restriktioner med hensyn til finansielle tjenesteydelser (herunder vaertslandskrav, manglende gennemfoerelse af afgoerende direktiver, herunder investeringsservicedirektivet, visse direktivers tvetydighed, der aabner mulighed for nationale fortolkninger og huller i visse direktivers anvendelsesomraade) har forhindret udviklingen af pan-europaeiske produkter og begraenset det graenseoverskridende salg af finansielle tjenesteydelser;

2. bifalder Kommissionens meddelelse om de finansielle tjenesteydelser og mener, at det er et vaerdifuldt dokument, der opsummerer det, der stadig er noedvendigt for fuldendelsen af EU's sektor for finansielle tjenesteydelser, hvilke konkurrencefordele EU vil have over for tredjelande, hvis der udvikles EU-normer for den bedste praksis og relevante lovgivningsprocedurer, og der anlaegges en pragmatisk synsvinkel med hensyn til de finansielle tjenesteydelser, som hverken er for liberal eller for restriktiv;

3. er overbevist om, at en fuldt integreret finansielt enhedsmarked i EU boer vaere baseret paa et sammenhaengende og effektivt regelsaet; mener dog, at globaliseringen af de finansielle markeder og finansielle tjenesteydelser, den hurtigt tiltagende elektroniske bankvirksomhed, fjernsalg af finansielle tjenesteydelser og elektronisk handel vil kraeve en anden form for regulering og overvaagning;

4. kraever, at der indfoeres et faelles europaeisk betalingssystem for mindre beloeb, saaledes at hindringerne for graenseoverskridende betalinger fjernes;

5. opfordrer Kommissionen til at aflaegge rapport om effektiviteten af de gaeldende tilsynsregler for finansielle tjenesteydelser med henblik paa at undgaa finansielle kriser;

6. anmoder Kommissionen om snarest muligt i lyset af den stadigt voksende europaeiske dimension inden for finansielle tjenesteydelser at udarbejde et forslag om et passende tilsyn med penge- og finansieringsinstitutter, der opererer paa europaeisk plan;

7. er af den opfattelse, at de finansielle sektorer kan have jobskabende potentiale, men at dette boer sammenholdes med det nuvaerende tab af arbejdspladser inden for denne sektor som foelge af indfoerelse af ny teknologi, sammenslutninger og overtagelser;

8. mener, at sparere og investorer boer have frihed til at investere deres kapital uden at stoede paa urimelige hindringer paa det retlige og administrative omraade og paa informationsomraadet i strid med det indre marked;

Hvad angaar engrosmarkeder

9. gaar ind for bestraebelser paa at samordne de nationale boersmarkeder (der findes i oejeblikket 33 regulerede markeder i EU, som kontrolleres af 18 tilsynsorganer); bifalder det samarbejde, der er ved at udvikle sig imellem boersmarkederne; mener, at der derfor boer udformes en paneuropaeisk aktienotering, der erstatter de nationale noteringskrav, samt at direktivet fra 1989 om notering og prospekt ophaeves;

10. anmoder Kommissionen om at undersoege muligheden af at erstatte reglen om vaertslands- eller hjemlandskontrol med en EU-regel, som sikrer maksimal beskyttelse af de almindelige investorer (dvs. almindelige borgere), og EU-passet og enhedslicensen boer vaere baseret paa denne EU-regel;

11. understreger den betydning, som en effektiv venturekapitalsektor med likviditet over hele EU har for udviklingen af SMV'erne, navnlig hvad angaar startkapital og innovative virksomheder inden for avanceret teknologi; mener, at Kommissionen grundigt boer undersoege EIB's og EIF's nuvaerende aktiviteter inden for rammerne af de investerings- og laaneinstrumenter, som blev indfoert ved topmoedet i Luxembourg, paa deres effektivitet med hensyn til virksomhedsskabelse og -udvidelse saavel som deres jobskabende virkning, for at skabe grundlaget for eventuelle kommende initiativer paa dette omraade;

12. beklager, at de nye aktionsmarkeder for SMV'erne smuldrer bort og opfordrer Kommissionen til at undersoege mulighederne for stoerre synergi mellem disse markeder paa EU-plan og at behandle SMV'ernes boers- og aktienotering i Europa som en industri i sin vorden, der behoever en saerlig status;

13. understreger betydningen af et virkeligt enhedsmarked for pensionsmidler i lyset af de nye behov, der opstaar i trit med befolkningsaldringen, samt vigtigheden af, at der fastlaegges regler, der muliggoer investering af disse midler i forskellige og internationaliserede portefoeljer, idet princippet om valgfrihed respekteres fuldt ud; opfordrer Kommissionen til at udarbejde et lovgivningsforslag i dette oejemed, under hensyntagen til maalsaetningerne om fri investering af pensionsmidlerne, beskyttelse af de pensionsberettigede og graenseoverskridende tilslutning;

14. gaar ind for en europaeisk ordning for godkendelse af den bedste praksis med hensyn til forvaltning af investeringsmidler; anmoder Kommissionen om at udarbejde en meddelelse i dette oejemed;

Hvad angaar detailmarkederne

15. finder, at indfoerelsen af euroen er en chance til at udvikle et indre marked for finansielle tjenesteydelser, navnlig for detailmarkedet, og at den enkelte borger har ret til at forvente, at han kan sammenligne og let indkoebe finansielle tjenesteydelser i et andet land end sit eget;

16. gentager sit krav fremsat i beslutningen af 6. november 1997 ((EFT C 358 af 24.11.1997, s. 55.)) om Kommissionens 26. beretning om konkurrencepolitikken om vilkaar og bestemmelser vedroerende de »almene interesser« med henblik paa et forslag til direktiv om almene interesser, der definerer indholdet af princippet om universelle tjenesteydelser, og mener, at princippet om de almene interesser er lige saa anvendeligt for de finansielle tjenesteydelser, og at samtlige oekonomiske aktoerer, hvad enten der er tale om investorer eller blot forbrugere, boer sikres finansielle tjenesteydelser af god kvalitet, der er paalidelige og rimelige i pris (»ret til en bank«);

17. opfordrer Kommissionen til at foreslaa lovgivning om de finansielle formidlere af forbrugskredit og laan med pant i fast ejendom samt forsikringsselskaber med henblik paa at beskytte forbrugerne paa de graenseoverskridende markeder;

18. opfordrer Kommissionen til strengt at anvende artikel 85 og 86 i EU-traktaten, saaledes at skabelsen af integrerede forhandlingsplatforme og afregnings- og betalingssystemer ikke sigter mod at begraense konkurrencen gennem markedsopdeling; fastholder i denne forbindelse, at initiativerne med henblik paa at goere de elektroniske pengesystemer indbyrdes kompatible boer omfatte baade bankerne og andre, der yder tjenester inden for elektronisk betaling;

Hvad angaar en EU-ombudsmand

19. foreslaar, at der indsaettes en EU-ombudsmand for finansielle tjenesteydelser paa detailmarkedet, som skal vaere uafhaengig af saavel EU-institutionerne som de nationale institutioner og uafhaengig af kapital- eller bankinteresser, forsikringer, pensionsfonde, vaerdipapirudvalg eller sammenslutninger;

20. opfordrer Kommissionen til at undersoege forslaget om at indsaette en EU-ombudsmand for finansielle tjenesteydelser og senest seks maaneder efter vedtagelsen af denne beslutning at forelaegge en beretning for Raadet og Parlamentet om samtlige aspekter vedroerende de spoergsmaal, der er rejst i de tidligere afsnit, og om muligt forelaegge et lovgivningsforslag i denne forbindelse;

Hurtige lovgivningsprocedurer

21. ser med interesse paa Kommissionens erklaerede hensigt om i henhold til traktaten og den eventuelle aftale om komitologi at foreslaa Raadet og Parlamentet nye lovgivningsmaessige procedurer, der kunne

a) fremskynde lovgivningsarbejdet, hvad angaar de finansielle tjenesteydelser under proceduren med faelles beslutningstagning i henhold til Amsterdam-traktaten,

b) stroemline lovgivningsforslag, der indeholder maalsaetningerne og midlerne og de grundlaeggende forudsaetninger (f.eks. rammelovgivning) kombineret med »fortolknings-tekster« i form af kommissionsmeddelelser, henstillinger eller afgoerelser, der indeholder tekniske detaljer eller detaljeret vejledning;

22. tvivler - paa baggrund af Kommissionens overvejelser om dette emne - paa gennemfoerligheden af en rammelovgivning, hvori der ikke fastlaegges principper, og som hviler paa ikke-bindende tekster (f.eks. fortolkende meddelelser), hvad detaljerne angaar, idet det frygter, at retssikkerheden i en sektor, hvor den er af afgoerende betydning, ved denne fremgangsmaade ikke er garanteret;

23. mener, at penge- og finansieringsinstitutioner i EU skal vaere i stand til at reagere hurtigt paa skiftende internationale regulerende krav saasom de regler, der er fastlagt af Basel-udvalget om banktilsyn.

24. stoetter Kommissionen i dens hensigt om at afskaffe fortolkningsforskelle med hensyn til regler om finansielle tjenesteydelser gennem fortolkende meddelelser;

25. minder om sin udtalelse af 6. maj 1999 om komitologiprocedurerne ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 21.)), sin beslutning af 19. november 1997 om godkendelse af Amsterdam-traktaten ((EFT C 371 af 08.12.1997, s. 99.)), sit tidligere standpunkt og Kommissionens gentagne tilsagn om, at ny eller revideret lovgivning vil tage sigte paa at nedbringe det demokratiske underskud;

26. deler Kommissionens beklagelse af den langsommelige procedure for lovgivning inden for denne sektor, naar det gaelder saavel tilpasning af den gaeldende lovgivning til markedets udvikling som udarbejdelse af ny lovgivning;

27. opfordrer Raadet (OEkofin) til at udvise stoerre konsekvens og vilje til at deblokere de lovgivningstekster, der er afgoerende for udviklingen af de finansielle tjenesteydelser; afviser den hykleriske holdning hos medlemsstaterne, som paa den ene side kraever faelles initiativer, men paa den anden side i flere aar har blokeret vigtige direktiver, herunder direktivet om den europaeiske virksomheds statut;

28. er imidlertid af den opfattelse, at disse forsinkelser hovedsagelig skyldes manglen paa en staerk politisk vilje hos Raadet til at udvikle europaeiske finansielle tjenesteydelser, og at de ikke kan overvindes, medmindre Raadet udvikler en politisk bevidsthed i forbindelse med disse spoergsmaal;

29. opfordrer Kommissionen til at forelaegge Raadet og Parlamentet en handlingsplan, der specificerer de nye lovgivningsforslag, aendringsforslag til kodificering eller revision af den gaeldende lovgivning, fortolkende tekster samt andre initiativer, der opfordres til i denne beslutning;

30. mener, at den mest tvingende forudsaetning for at gennemfoere det indre marked for finansielle tjenesteydelser er, at Raadet og Parlamentet hurtigt afslutter den igangvaerende lovgivningsprocedure, at medlemsstaterne gennemfoerer og haandhaever eksisterende direktiver, samt at Kommissionen forelaegger nye supplerende lovgivningsforslag, isaer med henblik paa forenkling;

31. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer.