"à "if KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 15.10.1997 
KOM(97)517 endelig udg. 
KOMMISSIONENS ARBEJDSPROGRAM FOR 1998 
De politiske prioriteringer 

Kommissionens forelæggelse for nylig af '"Agenda 2000" betegner et vendepunkt i 
den løbende lovgivningsperiode, og det skete tilmed midt i dens mandatperiode. 
Desuden er regeringskonferencen, hvor Amsterdam-traktaten blev udarbejdet, netop 
afsluttet. Agenda 2000 lægger grundstenen til et udvidet EU, og viser vejen frem 
indtil udgangen af dette århundrede og videre indtil 2000-2006. Der er tale oni et 
program, hvis foranstaltninger og reformer er uden sidestykke, og som skal gøre det 
muligt for et stærkt EU at se fremtiden tillidsfuldt i møde med de nødvendige gode 
kort på hånden. 
Kommissionens arbejdsprogram for 1998 er fuldt ud i overensstemmelse med 
retningslinjerne i Agenda 2000 og udmønter disse i praksis. Men programmet er i lige 
så høj grad en videreførelse af det arbejde, der blev indledt i 1995 efter de 
retningslinjer, som Kommissionen dengang fastlagde for sit arbejde i løbet af 
mandatperioden. Kontinuitet og fornyelse er således det fundament, som 
Kommissionen vil opbygge fremtidens EU på. 
Kommissionen vil koncentrere sine tiltag i 1998 om følgende fem prioriterede 
politikker : 
- Beskæftigelsen: Der må træffes beslutning om konkrete tiltag og tages 
dristige initiativer. Kommissionen mener stadig, at der bør anlægges en 
integreret, kohærent og mellemfristet strategi. Den vil utrætteligt opfordre 
alle med indflydelse på beskæftigelsen på alle niveauer til at påtage sig deres 
del af ansvaret. I overensstemmelse med Det Europæiske Råds konklusioner 
vil den med stor energi tage fat på at fremskynde gennemførelsen af 
Amsterdam-traktatens afsnit om beskæftigelse, og den vil arbejde for en 
bedre koordination af medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker. 
Kommissionen vil yderligere ved udformningen og gennemførelsen af EU's 
politikker og aktiviteter tage i betragtning, at der skal sikres et højt 
beskæftigelsesniveau. Det særlige Europæiske Råd om beskæftigelsen skal i 
denne forbindelse være starten til en ny dynamisk udvikling. 
- Euro: Forberedelserne til indførelsen af den fælles valuta inden for den 
fastsatte frist, således som fastsat i traktaten, må afsluttes, og 1998 bliver det 
år, hvor det besluttes, hvilke lande der skal deltage i første runde af 
overgangen til Euro, og hvilke pariteter, der skal gælde for forholdet mellem 
de deltagende landes valutaer. Kommissionen skal forberede denne 
beslutning og vedtage de nærmere bestemmelser for overgangen til tredje 
fase af Den Økonomiske og Monetære Union. 
- Man må omgående tage fat på at gennemføre de reformer, der foreslås i 
Agenda 2000. EU må i tide være klar til at tage de udfordringer op, som 
Jj venter forude. Der skal indledes omfattende tiltag på de mange områder, som 
§ Kommissionen specielt har udpeget inden for de tre aspekter af Agenda 
Ç 2000, dvs. EU's fælles politikker, udvidelsen og de kommende 
o 
Ti-
LU 
O finansieringsrammer. 
Der må lægges stor vægt på, at EU's indsats over for den øvrige verden får 
et samlet og sammenhængende præg. En stærk Union vil gennem sin 
tilstedeværelse på den internationale scene være med lil at fremme fred, 
stabilitet og velstand, altsammen mål, som det er værd at forfølge, især fordi 
EU har meget betydelige interesser udadtil. 
Endelig må forvaltningen af de EU-anliggender, der berører borgerne, 
effektiviseres. Der tænkes her især på folkesundheden og livskvaliteten. 
1. BESKÆFTIGELSEN - LAD OS HANDLE SAMLET 
På Det Europæiske Råds møde den 21. november 1997 om beskæftigelsen 
skal der aftales et bæredygtigt grundlag for, hvilke tiltag der både på nationalt 
plan og EU-plan skal igangsættes. 
Kommissionen vil inden for sit kompetenceområde fuldt ud udnytte de 
muligheder, som det nye beskæftigelsesafsnit i Amsterdam-traktaten åbner. 
Som Kommissionen talrige gange har fremhævet, især i 
beskæftigelsespagten og i det forslag, den for nylig fremsatte om 
retningslinjer for beskæftigelsen, kan beskæftigelsessituationen kun 
forbedres, hvis problemets samlede aspekter tages i betragtning, og der satses 
på et samspil mellem på den ene side de femten medlemsstater indbyrdes og 
mellem dem og EU på den anden. Kommissionen appellerer således til en 
samlet mobilisering af alle ressourcer. 
Der lægges i denne forbindelse særlig vægt på følgende punkter: 
• En sund makroøkonomisk politik er en forudsætning for, at væksten kan 
udnyttes til at skabe beskæftigelse. Kommissionen vil derfor arbejde for, 
at der fortsat er konvergens mellem medlemsstaternes økonomiske 
politikker, og for, at de koordineres. Overgangen til Euro forventes at få 
positive virkninger på væksten, investeringerne og effektiviseringen af 
markederne, og dermed på oprettelsen af nye arbejdspladser. 
• Den ekstra fordel, der følger af EU-samarbejdet, må udnyttes, dvs. det 
indre marked må gennemføres fuldstændig og alle Eli-politikkerne 
må videreudvikles. Beskæftigelsesdimensionen skal i denne 
sammenhæng tages i betragtning, bl.a. når det drejer sig om SMV (små og 
mellemstore virksomheder), om skatteordninger og administrative regler 
for virksomhederne, om avancerede sektorer f.eks. som led i 
informationssamfundet, om forskning og endelig om politikkerne på 
vidensområdet. Forskellige initiativer, som Kommissionen har taget, f.eks. 
de regionale og lokale beskæftigelsespagter, skal videreføres, og det skal 
id undersøges, om de kan udvides. 
• Kommissionen støtter som led i de retningslinjer for medlemsstaternes 
beskæftigelsespolitikker, der er udarbejdet i overensstemmelse med 
uJ konklusionerne af Det Europæiske Råd Amsterdam, en bedre 
o 
koordinering mellem medlemsstaternes politikker og en slørre indbyrdes 
sammenhæng mellem beskæftigelsespolitikken og den økonomiske 
politik. Det er meget vigtigt, at disse retningslinjer følges op på 
tilfredsstillende måde. Kommissionen understreger derfor, hvor vigtigt det 
er, at der udarbejdes nationale handlingsplaner, og at medlemsstaterne 
forelægger de rapporter, der er foreskrevet i traktaten. Kommissionen vil i 
givet fald fremsætte forslag om specifikke henstil linger til 
medlemsstaterne. 
• Det må grundigt overvejes, hvorledes arbejdsmarkedet grundlæggende 
kan forbedres, og resultaterne heraf må udnyttes til at bekæmpe 
arbejdsløsheden. I denne forbindelse må der opmuntres til mobilitet, også 
på tværs af grænserne, til indførelse af nye måder at organisere arbejde på 
samt til modernisering og tilpasning af de sociale tryghedsordninger. Der 
må især satses på en reduktion af de ikke-lønmæssige omkostninger samt 
på beskæftigelsesfremmende tiltag baseret på en nedsættelse af de skatter 
og afgifter, der belaster arbejdsmarkedet. I denne sammenhæng skal den 
sociale dialog spille en afgørende rolle i overensstemmelse med de 
initiativer, der blev taget i 1997. 
• Kommissionen vil dels i form af EU-tiltag og dels ved passende 
samarbejde med medlemsstaterne arbejde for, at EU bliver mere 
solidarisk. Dette gælder især for bekæmpelsen af den sociale 
marginalisering, hvis omfang er øget af den store arbejdsløshed. 
Kommissionen vil i den sammenhæng desuden fremme ligestillingen. 
• Kommissionen vil forstærke grundlaget for det sociale EU og sørge for, at 
arbejdstagernes eksisterende ret til at blive informeret og rådspurgt om 
beskæftigelsesspørgsmål overholdes. Den vil over for arbejdsmarkedets 
parter fremme sit initiativ vedrørende information og høring på nationalt 
plan. Den vil støtte alle initiativer, som arbejdsmarkedets parter tager med 
hensyn til aftaler om arbejdets tilrettelæggelse, hvormed det tilstræbes at 
forbedre beskæftigelsessituationen og fremme virksomhedernes 
konkurrenceevne. Kommissionen vil forelægge et nyt socialt 
handlingsprogram for perioden 1998-2000. 
2. EURO - SIDSTE UDKALD 
I overensstemmelse med traktaten sker overgangen til tredje fase af ØMU 
(Den økonomiske og Monetære Union) den 1. januar 1999, der også er det 
tidspunkt, hvor Euroen indføres i de medlemsstater, der er klar til at deltage i 
første omgang. Beslutningen herom skal træffes i foråret 1998, dvs. tiden er 
kort. 
Kommissionen har gjort, hvad den kunne for at holde kursen, og den vil o 
LU 
O) 
< fortsætte dermed, indtil målet er nået. Den har forelagt de forslag, der blev 
3 forventet af den, for Rådet, der har arbejdet sig frem mod den fælles valuta 
ni 
o 
etape for etape og hele tiden undervejs markeret sin politiske vilje til at 
komme videre. 
Den betydelige indsats, som medlemsstaterne har gjort for at overholde 
konvergenskravene, og den egentlige overgang til Euroen vil stabilisere og 
effektivisere det indre marked, der er et af de største integrerede markeder i 
verden. Den økonomiske og monetære Union og dens tilblivelsesproces vil 
med tiden blive afgørende faktorer i EU's udvidelse og befæste den rolle, EU 
spiller, og den stilling, det indtager, i de internationale monetære og 
handelsmæssige relationer. Gennemførelsen af Den Økonomiske og 
Monetære Union bliver utvivlsomt et af de største fremskridt i EU's historie. 
Kommissionen lægger i 1998 sidste hånd på de tekniske forberedelser til 
Euroens indførelse, hvorunder vekselkurserne mellem de deltagende valutaer 
skal fastsættes uigenkaldeligt. Den vil fortsætte sine drøftelser med 
medlemsstaterne om de sidste praktiske detaljer i forbindelse med 
overgangen til Euro, og vil fortsat bistå medlemsstaterne, således at 
indførelsen af Euroen kan foregå gnidningsløst, navnlig for så vidt angår 
information af den brede befolkning. 
Gennemførelsen af Den Økonomiske og Monetære Union får betydelige 
virkninger udadtil. Euroen vil komme til at spille en vigtig rolle som 
international valuta. Euroen vil få en positiv virkning på verdensøkonomien 
og bidrage til at stabilisere det internationale valutasystem. 
3. AGENDA 2000 - BETYDER REFORMER 
Agenda 2000 indeholder forslag af stor betydning både kvalitativt og 
kvantitativt. Den er et svar på en af de største udfordringer, som EU har stået 
overfor, nemlig hvorledes man kan forberede en udvidelse af hidtil uset 
omfang med mange lande med store udviklingsforskelle både indbyrdes og i 
forhold til det nuværende EU, uden at de resultater og metoder, for ikke at 
tale om den ånd, der hidtil har været kendetegnende for EU's opbygning, går 
tabt? Med andre ord, hvorledes kan man udvide EU uden at bringe det i fare ? 
Agenda 2000 indeholder svarene og åbner med konkrete forslag vejen til et 
både konsolideret og udvidet EU. Den indeholder en tresidet strategi, som går 
ud på at uddybe og tilpasse de bestående politikker, gradvis at integrere de 
kommende medlemslande og endelig tilpasse EU's finansielle rammer uden 
at overskride de tidligere fastsatte lofter. Kommissionen foreslår, at indholdet 
af Agenda 2000 straks iværksættes, og at de nødvendige reformer indledes 
efter følgende tredelte plan: 
3.1 EU's politikker uddybes og tilpasses 
co Det indre marked skal fungere harmonisk 
ç • Det indre marked er et af Fællesskabets betydeligste resultater. De 
uj mange hindringer, der stadig findes, begrænser imidlertid mulighederne 
o 
for at udnytte det fuldt ud. En resolut gennemførelse af Kommissionens 
handlingsplan for det indre marked vil bidrage til vækst samt til 
forbedring af konkurrenceevnen og beskæftigelsen. Kommissionen vil 
med det formål igangsætte de bebudede initiativer og foranstaltninger 
efter den fastsatte tidsplan. Reglerne skal således effektiviseres, de sidste 
markedsfordrejninger ligesom de tilbageværende hindringer inden for 
visse sektorer skal fjernes, og det indre marked skal tilpasses, så det 
kommer alle EU-borgere til gavn. Desuden vil der fortsa! blive- gjort en 
indsats for at modernisere og forenkle EU-reglerne. 
• Der skal lægges stor vægt på beskatningen, idet skattereglerne, ud over at 
forhindre det indre marked i at fungere, har negative virkninger på 
beskæftigelsen. Kommissionen vil på grundlag af en meddelelse, som den 
har fremlagt om beskatningen i EU, og arbejdet i gruppen vedrørende 
skattepolitik foreslå en række initiativer, der gradvis skal rette op på disse 
funktionsfejl. 
• Desuden vil Kommissionen fortsat have opmærksomheden rettet mod 
konkurrencereglerne, der ligeledes er nødvendige for, at det indre 
marked kan fungere. I denne forbindelse er reglerne om statsstøtte af 
særlig stor interesse, fordi der for ofte er tendens til at yde stadig flere 
offentlige midler til sterile og kostbare foretagender og lade dem gå uden 
om de fremtidsorienterede sektorer. Kommissionen vil arbejde for, at 
reglerne forenkles og kontrolmekanismerne moderniseres. 
En konkurrencedygtig og vækstorienteret økonomi 
• Der skal træffes foranstaltninger, der kan styrke virksomhedernes, navnlig 
de små og mellemstore virksomheders, konkurrenceevne, fordi der i 
disse virksomheder er et stort potentiel for oprettelse af arbejdspladser. 
Også deres innovative og kreative bidrag er afgørende. Der er dog mange 
slags hindringer for deres udfoldelse. Kommissionen vil drage sine 
konklusioner af anden fase af SLIM-forsøgsprojektet (forenkling af 
lovgivningen for det indre marked) og af arbejdet i BEST (Business 
environment simplification task force) med det formål at få forenklet 
administrationen og lovgivningskravene. Kommissionen vil fremsætte 
forslag til forbedring af disse virksomheders konkurrenceevne, f.eks. ved 
oprettelse af forskningscentre og indførelse af nye adgangsmuligheder til 
kredit og kapital, især risikokapital, der er så vigtig for innovative tiltag. 
Kommissionen vil endvidere tage initiativer vedrørende fremme af 
igangsættere, uddannelse, modernisering af strukturer og indførelse af nye 
samarbej dsformer. 
• De store transeuropæiskc infrastrukturnct skal bidrage til et mere 
P effektivt indre marked. Udviklingen af dem spiller derfor en hovedrolle 
<g for disse virksomheders konkurrenceevne og for EU's samhørighed og 
^ dermed for beskæftigelsen. Kommissionen satser på de store 
anlægsprojekter inden for transport, telekommunikation og energi, der for 
længe har været bremset bl.a. af manglende finansieringsmuligheder. Den 
støtter i denne forbindelse partnerskaber mellem offentlige og private 
virksomheder. 
Fremtidssektorerne 
• Investeringerne i immaterielle goder er en vigtig drivkraft i vor 
økonomiske udvikling. EU har i denne forbindelse gode kort på hånden og 
må nu på grundlag af en egentlig videnpolitik give sig midler i hænde, så 
det kan høste fordelene deraf. 
Uddannelse og efteruddannelse indgår som nødvendige bestanddele deri. 
Kommissionen vil udnytte mulighederne for at få forbedret kvalifikationer 
og sprogkundskaber, få udviklet læreprocessen (herunder livslang 
uddannelse) og få gennemført en indbyrdes tilnærmelse mellem 
uddannelses- og arbejdsstederne. Den vil forelægge en nye generation af 
en række eksisterende programmer (Socrates. Leonardo og Ungdom). De 
nye programmer tager sigte på at fremme mobilitet, uddannelse i 
innovation og erhvervelse af kompetence på forskellige områder, samt på 
at integrere de nye pædagogiske redskaber og metoder, som 
informationsteknologien tilbyder. 
• Det er således vigtigt at tilvejebringe de bedst mulige betingelser for vor 
indtræden i informationssamfundet. Kommissionen vil lægge særlig 
vægt på at få gennemført den nye rammeforordning for det liberaliserede 
telekommunikationsmarked, så den kommer til at fungere tilfredsstillende. 
Handel ad elektronisk vej og multimedierne står også i centrum for denne 
revolution. Det regelsæt, der er nødvendigt for en harmonisk udvikling af 
disse tjenester, vil blive suppleret. 
• Forskning og teknologisk udvikling spiller en afgørende rolle, når det 
drejer sig om at styrke EU-industricns konkurrenceevne. 
Forskningsindsatsen skal endvidere gøre det muligt at løse de problemer, 
der ligger borgerne mest på sinde: beskæftigelse, livskvalitet, sundhed. 
Kommissionen vil i 1998 bestræbe sig på at få iværksat de prioriteter, der 
er fastsat i dens forslag til 5. rammeprogram (1998-2002), navnlig ved 
hjælp af særprogrammerne, der er udtryk for en ny strategi baseret på 
"målrettet forskning". Kommissionen vil i den forbindelse foretage en 
grundig høring af videnskabelige kredse og erhvervskredse. 
Kommissionen vil gennemføre en række reformer, der er nødvendige for 
at sikre en mere effektiv iværksættelse af forskningsprojekter. 
Kommissionen vil også gå videre med iværksættelsen af handlingsplanen 
for innovation. 
• I bredere forstand er tjenesteydelserne den vigtigste kilde til øget 
P beskæftigelse. Foruden fremkomsten af nye tjenester i kølvandet på 
g> informationssamfundet, må nu også ydelserne inden for det sociale 
K område, de audiovisuelle sektorer og kulturområdet leve op til vore 
2 samfunds nye behov. Det offentlige må med beslutsomhed, men også med 
w fantasi, fremme opfyldelsen al disse behov. 
o Tilpasning med henblik på større fremskridt 
I en verden, der er under hastig forandring, er tilpasningsevne en 
nødvendighed. Kommissionen har i Agenda 2000 beskrevet, hvorledes vi kan 
løse fremtidens problemer med succes. Der må tages skridt til betydelige 
reformer, især inden for to EU-politikker, nemlig samhørighedspolitikken og 
den fælles landbrugspolitik. Kommissionen vil forelægge detaljerede forslag 
hertil i løbet af første halvår af 1998 efter følgende retningslinjer: 
• Den økonomiske og sociale samhørighed i EU må styrkes, især på 
baggrund af de kommende udvidelser. Det prioriteres således politisk højt 
at mindske de udviklingsmæssige forskelle mellem EU's regioner og at 
bidrage til varig vækst og jobskabelse. Den herfor nødvendige solidaritet 
er en afgørende integrationsfaktor. De hertil nødvendige beløb er af 
betydelig størrelse (275 mia. ECU over 7 år), men ligger alligevel inden 
for den finansielle ramme i aftalen mellem institutionerne. 
Kommissionen vil nøje forberede de afgørelser, som den skal træffe om 
strukturfondenes forvaltning efter udløbet af programmeringsperioden 
1994-1999, og vil her især tage udgangspunkt i en større geografisk og 
tematisk koncentration af finansieringstiltagene. Erfaringerne fra den 
nuværende programmeringsperiode må udnyttes til at forbedre fondenes 
effektivitet, især med henblik på jobskabelse, og der må arbejdes på at 
integrere de kommende medlemsstater, alt sammen inden for rammerne af 
de finansielle overslag. Kommissionen vil som bebudet foreslå antallet af 
mål nedsat (fra 7 til 3), og der skal gennemføres en forenkling af fondenes 
forvaltning. Desuden skal fleksibiliteten fremmes og tiltagenes 
iværksættelse i højere grad decentraliseres. Der skal ligeledes indføres 
skærpet kontrol og bedre evaluering. 
Det bliver nødvendigt at tilpasse den fælles landbrugspolitik til de nye 
krav, der stilles som følge af globaliseringen af markederne og udvidelsen, 
og landbrugerne må sikres en rimelig levestandard. Kommissionen vil 
foreslå, at de nødvendige tilpasninger foretages som en direkte 
forlængelse af reformen i 1992. Verdenshandelsorganisationen og 
udsigterne til internationale handelsforhandlinger i 1999 kræver, at EU 
kan gøre sine interesser gældende ud fra en styrkeposition. Derfor vil 
Kommissionen i 1998 foreslå, at retningslinjerne herom i Agenda 2000 
iværksættes, hvilket under alle omstændigheder vil være nødvendigt, også 
selv om EU ikke udvides. Kommissionen vil på dette grundlag foreslå 
bestemmelser bl. a. inden for korn, olie- og proteinholdige planter, 
oksekød, mejeriprodukter, tobak, olivenolie og vin. Den vil ligeledes 
foreslå en politik, der indebærer, at priserne tilnærmes 
verdensmarkedspriserne. Der vil blive ydet direkte støtte i stedet for den 
w tidligere prisstøtte, og overkompensation skal undgås. Disse reformer skal 
S ledsages af en omstrukturering af de instrumenter, der er til rådighed inden 
£ for politikken for landdistrikterne, og de skal fremme udviklingen af et 
5: kvalitets- og miljøbevidst landbrug. 
ixi 
o 
3.2 Integrationen af nye medlemsstater skal forberedes 
Kommissionen afgav i juli 1997 udtalelser om ansøgningerne fra de ti 
ansøgerlande i Central- og Østeuropa og har på dette grundlag anbefalet, at 
der indledes tiltrædelsesforhandlinger med fem af dem, nemlig Ungarn, 
Polen, Estland, Den tjekkiske Republik og Slovenien. Hvad angår Cypern 
afgav Kommissionen allerede sin udtalelse i 1993, og Det Europæiske Råd 
har på den baggrund besluttet, at forhandlingerne med dette land skal 
indledes seks måneder efter regeringskonferencens afslutning. 
Kommissionen foreslår, at udvidelsesprocessen foregår efter en samlet 
strategi forstået på den måde, at de lande, som der ikke åbnes forhandlinger 
med i første omgang, alligevel inddrages i den proces, der med tiden skal føre 
til, at de bliver medlemmer af EU, hvis de til den tid opfylder de kriterier, der 
er fastsat for tiltrædelse. Som supplement til den foreslåede fremgangsmåde 
skal der være en permanent europæisk konference, der står åben for alle 
lande, der vil kunne tiltræde EU. Formålet med konferencen er at muliggøre 
en konstruktiv dialog om spørgsmål af fælles interesse. 
For at støtte bestræbelserne på at forberede de pågældende lande, navnlig 
deres overtagelse af den gældende fællesskabsret, ønsker Kommissionen at 
styrke den nuværende strategi forud for tiltrædelsen. Med det formål 
foreslår den følgende: 
- "tiltrædelsespartnerskaber" med hvert af ansøgerlandene fra Central- og 
Østeuropa, på individuel basis og med særlig vægt på de specielle 
vanskeligheder, der er påpeget i de enkelte udtalelser 
- støtten forud for tiltrædelsen skal i år 2000 være fordoblet, dog inden 
for rammerne af de finansielle overslag 
- ansøgerlandene skal kunne deltage i fællesskabsprogrammer. 
Desuden overvejer Kommissionen at udfærdige en årlig beretning, første 
gang i slutningen af 1998, med en vurdering af de fremskridt, hvert enkelt 
ansøgerland har gjort, navnlig med hensyn til deres evne til at overtage den 
gældende fællesskabsret. På det grundlag skulle Kommissionen bl.a. kunne 
henstille til Rådet at indlede forhandlinger, hvis ellers betingelserne for 
tiltrædelse er opfyldt. 
3.3 Rimelige finansieringsrammer 
Det har vist sig nødvendigt at fastlægge nye finansielle rammer til at afløse 
de nuværende rammer, der udløber i 1999, med henblik på at finansiere de 
forventede ændringer på mellemlang og lang sigt af EU's forvaltning. Disse 
uu rammer må kunne imødekomme følgende tre krav: 
O) 
00 
< 
o 
LU 
6 de må dække en tilstrækkelig lang periode (indtil 2006), 
- de skal muliggøre finansieringen af de behov, der er væsentlige for al 
forvalte EU indtil de første udvidelser, 
- de skal sikre en sund forvaltning af offentlige midler. 
Som anført og nærmere beskrevet i Agenda 2000, finder Kommissionen, at 
det på trods af budgetstramninger og inden for de egne indtægters 
nuværende lofter på 1,27% af BNI er muligt både at udbygge og tilpasse 
EU's politikker og at optage de første nye medlemslande. En analyse viser 
således, at der kan frigøres margener inden for dette loft. 
Kommissionen fremlægger i 1998 forslag til de nye finansielle overslag for 
perioden 2000-2006. Den vil i løbet af året bl.a. udarbejde en rapport om, 
hvorledes ordningen med egne indtægter fungerer. Det er i EU's interesse 
snarest muligt at nå frem til en afklaret situation på dette punkt, så man i tide 
kan optage de nye medlemsstater, og så EU i mellemtiden bliver i stand til på 
optimale vilkår at gennemføre de interne omstillinger, som er nødvendige. 
4. EU OG VERDEN - EU'S POSITION OG ROLLE MÅ STYRKES 
Det er en kendt sag, at EU, trods sin position som største handelsmagt i 
verden og største internationale bistandsdonor, må forbedre sin evne til at 
handle samlet i sine relationer udadtil. Det imødekommer på denne måde 
sine medborgeres stigende krav om flere sammenhængende og effektive 
fælles tiltag i fredens tjeneste, ligesom deres krav om stabilitet og velstand 
på det europæiske kontinent og i verden. EU skal fortsat stå for værdier som 
demokrati og forsvar af menneskerettighederne og skal yde bistand til 
mindre udviklede lande og under humanitære kriser, ligesom det skal gøre 
sig gældende internationalt og på verdensmarkederne. 
Den kommende udvidelse bliver en udfordring af hidtil uset omfang. Herved 
kan EU øge sin betydning i verden og skabe et samlet og stabilt fælles 
område på kontinentet. Udfordringen består nu i at få EU's grundlæggende 
resultater overført til de fremtidige medlemsstater. 
Kommissionen vil også arbejde på en udbygning af forbindelserne mellem 
EU og Tyrkiet. 
Det er endvidere vigtigt, at EU uddyber sine forbindelser med Rusland og 
Ukraine samt med de andre nye uafhængige stater. 
Kommissionen vil fortsætte sin indsats og støtte til fordel for freden på 
Balkan, navnlig gennem genopbygningsarbejdet i Bosnien og den regionale 
løsning, som EU går ind for. o ai 
g Desuden må der sættes energisk ind på at styrke forbindelserne mellem EU 
og dets partnerlande i Middelhavsområdet. Alle de muligheder, der ligger i 00 
< 
° Barcelona-processen, skal udnyttes fuldt ud for at nå dette mål. EU må sikre 
uJ 
o sin tilstedeværelse i Mellemøsten ved at arbejde for integration af 
10 
økonomierne og ved i højere grad at gøre sin indllydelse gældende i 
fredsprocessen. 
EU skal fortsætte iværksættelsen af den nye transatlantiske agenda, og 
derved uddybe sine forbindelser med USA. 
Udviklingssamarbejdet er ligeledes prioriteret højt blandt EU's tiltag 
udadtil. Dette kommer til udtryk ved det nye partnerskab, der skal oprettes 
mellem EU og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), hvor 
forskellene mellem disse landes politiske og økonomiske forhold ikke må 
glemmes. 
Også Asien - især på grund af ASEM-processen og forbindelserne med 
ASEAN - og Latinamerika, gennem udviklingen af associerings-
instrumenterne, ligger højt på listen over de lande, som må ofres særlig 
opmærksomhed. 
EU må som følge af sin øgede betydning i verden forbedre sin politiske 
beslutningsevne og sikre, at der er indbyrdes sammenhæng mellem alle dets 
tiltag. I denne forbindelse er det væsentligt at få fastlagt en integreret 
strategi for forbindelserne udadtil, for at få forbedret komplementariteten 
mellem det, som EU gør, og medlemsstaternes nationale tiltag. 
EU skal fortsat spille en hovedrolle i de internationale 
handelsforhandlinger, især i Verdenshandelsorganisationen. Den vil fortsat 
støtte Ruslands og Kinas optagelse i denne organisation. EU må kunne 
udnytte det multilaterale handelssystem i fuldt omfang for dels at fremme 
europæiske produkters og tjenesters adgang til tredjelandes markeder og dels 
få løst de økonomiske og handelsmæssige konflikter, som af og til opstår i 
forholdet til partnerlandene, uden at glemme en række andre hensyn, f.eks. til 
miljø og folkesundhed. EU må ligeledes udnytte komplementariteten mellem 
sine interne og eksterne politikker, og især de muligheder udadtil, som det 
indre marked og ØMU'en medfører. 
EU må blive bedre til at håndtere udfordringer, som går på tværs af 
grænserne, som f.eks. narkotikahandel og organiseret kriminalitet samt 
trusler mod miljøet. 
EU er verdens største donor af udviklingsbistand og humanitær bistand, 
hvilket i højere grad bør synliggøres udadtil. Der bør derfor gøres en indsats 
for at forklare, hvad EU reelt yder på disse områder. 
5. I BORGERNES TJENESTE - FORBEDRING AF LIVSKVALITETEN 
[j Det er fortsat et af Kommissionens prioriterede mål at skabe bedre 
g livskvalitet i EU. Målet vil derfor blive søgt fremmet i endnu højere grad end 
^ tidligere i forbindelse med udarbejdelsen og iværksættelsen af EU's 
2 politikker og ved fovaltningen af EU's anliggender, både på EU-plan og på 
ui nationalt plan. Herved skal principperne om effektivitet og gennemsigtighed 
o 
11 
s 
ni o overholdes, og beslutningerne skal træffes dér, hvor den maksimale 
kompetence ligger. Kommissionen vil i denne forbindelse foreslå en række 
tiltag: 
• det stadig stærkere ønske om en bedre folkesundhed medfører, at 
Kommissionen i forbindelse med alle sine initiativer vil tage hensyn til 
høje beskyttelsesstandarder 
• EU-medborgernes krav til beskyttelse af forbrugernes sundhed er med 
rette øget i de seneste år. Der vil blive indført højere 
beskyttelsesstandarder i forbindelse med markedsføring af produkter til 
konsum. For at beskytte forbrugerne vil Kommissionen, før der gives 
tilladelse til markedsføring, sikre, at produkterne nøje overholder reglerne 
om mærkning, undersøgelse af eventuelle sundhedsfarlige virkninger og 
kontrol med fremstillingsprocessen. Derfor skal flere nugældende 
direktiver ændres, især inden for miljø og landbrug. 
• Respekten for de grundlæggende værdier og for menneskets værdighed er 
ligeledes en prioritet. De tekniske fremskridt, bl. a. inden for genteknik, 
rejser spørgsmål af etisk art. Kommissionen vil i sin reaktion herpå støtte 
sig til udtalelserne fra Gruppen af Rådgivere vedrørende Bioteknologisk 
Etik, der er en uafhængig gruppe, som den har oprettet i dette øjemed. 
• EU skal udvikle sig i et godt miljø. De økologiske spørgsmål er med rette 
vigtige for EU's borgere. Det ligger Kommissionen stærkt på sinde at 
finde løsninger derpå. Miljøpolitikken er en nøglepolitik. Der er ingen 
modsætning mellem et godt miljø og økonomisk vækst. Tværtimod kan et 
godt miljø i EU være medvirkende til, at konkurrenceevnen kan forbedres 
og arbejdsløsheden nedbringes, således som beskrevet i Kommissionens 
meddelelse om miljø og beskæftigelse. Kommissionen vil stræbe mod 
dette mål i 1998 ved i højere grad at tage miljødimensionen i betragtning 
ved gennemførelsen af EU's øvrige politikker (især inden for landbrug og 
det indre marked) og ved at gennemføre de prioriterede tiltag, der blev 
besluttet under halvvejsundersøgelsen af 5. miljøhandlingsprogram. I 
øvrigt vil der i forbindelse med udvidelsen blive lagt særlig vægt på 
miljøspørgsmålene, især den nukleare sikkerhed. 
• Bedre livskvalitet kræver, at EU's borgere kan rejse frit inden for 
Unionen, og frit kan etablere sig i det land, som de ønsker. Kommissionen 
vil, på grundlag af betænkningen fra Simone Veil, arbejde for reel 
gennemførelse af princippet om personers fri bevægelighed i EU-
området. Det sker sideløbende med oprettelsen af et område med 
sikkerhed og retfærdighed. 
^ I denne forbindelse vil de nye perspektiver, der åbner sig med 
g Amsterdam-traktatens bestemmelser om retlige og indre anliggender, 
**• muliggøre et effektivt svar på de problemer, der her er tale om: organiseret 
kriminalitet, bedrageri, korruption samt handel med mennesker og 
narkotika. 
12 
• Udviklingen af EU's politikker kræver en ændring af 
forvaltningsmetoderne. Dette vil for EU's institutioner og især for 
Kommissionen medføre behov for tilpasning og modernisering af 
administrations- og beslutningsstrukturerne. 
Kommissionen har derfor igangsat omfattende interne reformprogrammer, 
SEM 2000 og MAP 2000. Kommissionen er ved at undersøge, hvordan 
den kan gå endnu videre. Dens mål er efterhånden at la ændret den måde, 
hvorpå den fungerer, så den far en moderne administration til sin rådighed. 
o 
LU 
O) 
3 
s 
ni 
o 
13 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 517 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 06 il 
Katalognummer : CB-C0-97-532-DA-C 
ISBN 92-78-25886-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg