Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet Rapport om anvendelsen af de finansielle ressourcer beregnet til nedlukning af kernekraftværker /* KOM/2004/0719 endelig udg. */





Finansieringen af nedlukningen er et kompliceret spørgsmål, som der findes flere tilgange til. Det vigtigste formål med finansielle ressourcer, der er dedikeret til nedlukningen, er at sikre, at nedlukningsaktiviteterne kan gennemføres, når der er behov for dem, og under bibeholdelse af højt niveau for nuklear sikkerhed. Nedlukningen af et anlæg, som ikke finder sted under de rette forhold, fordi der ikke er tilstrækkelige finansielle ressourcer til rådighed, kan få alvorlige strålingsmæssige følger. Det er grunden til, at Kommissionen har valgt at behandle dette spørgsmål inden for rammerne af Euratom-traktatens kapitel 3 om sundhedsbeskyttelse i forbindelse med direktivforslaget om grundlæggende forpligtelser og generelle principper vedrørende sikkerheden i nukleare anlæg. Foranstaltningerne vedrørende finansiering af nedlukningen skal vurderes i overensstemmelse med Euratom-traktaten, eller efter EF-traktaten, hvis de ikke er nødvendige for eller går ud over Euratom-traktaten eller forvrider eller risikerer at medføre forvridning af konkurrencen på det indre marked .

Det bør bemærkes, at Litauen er et særligt tilfælde, idet landet har givet tilsagn om at førtidslukke de to enheder på Ignalina-kraftværket i forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne til EU. Litauen har givet tilsagn om at lukke enhed 1 på Ignalina-kraftværket inden 2005, og enhed 2 senest den 31. december 2009. Disse lukningstilsagn er indeholdt i protokol nr. 4 til tiltrædelsesakten, der trådte i kraft den 1. maj 2004. Litauen kunne ikke selv løse denne opgave på grund af fortidens byrder og den korte frist til nedlukningen. I 2001 blev der etableret en international fond til nedlukning af Ignalina-kraftværket, og den forvaltes af Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling. Den Europæiske Union er den største bidragyder til fonden. Herudover har EU i anerkendelse af denne luknings usædvanlige karakter og i solidaritet med Litauen accepteret, at etablere en fællesskabsfinansiering, som indgår i finansoverslagene for perioden 2007-2013. Det bør i denne sammenhæng bemærkes, at Kommissionen den 29. september 2004 vedtog et forslag til en forordning, som har til formål at gennemføre denne finansiering.

Kommissionen understregede ved denne lejlighed, hvor vigtig finansieringen af nedlukningen er set i sammenhæng med det indre marked for elektricitet. Kommissionen mente dog at dette spørgsmål skulle løses ved hjælp af de rette fællesskabsinstrumenter og ikke via direktivet om fælles regler for det indre marked for elektricitet. Kommissionen anser Euratom-traktaten for at være en passende ramme i denne sammenhæng. Vedtagelsen af direktivet om fælles regler for det indre marked for elektricitet blev således sikret ved at tilføje to erklæringer, som viser fællesskabsinstitutionernes politiske engagement for en sund konkurrence på det indre marked for elektricitet.

Bruxelles, den 26.10.2004 KOM(2004) 719 endelig . MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET Rapport om anvendelsen af de finansielle ressourcer beregnet til nedlukning af kernekraftværker BAGGRUNDEN I forbindelse med drøftelserne af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF[1] om fælles regler for det indre marked for elektricitet, der blev vedtaget den 26. juni 2003, overvejede Parlamentet, om en dårlig forvaltning af de finansielle ressourcer beregnet til nedlukning af og affaldsforvaltning i forbindelse med kernekraftværker kunne føre til konkurrenceforvridning. Kommissionen understregede ved denne lejlighed, hvor vigtig finansieringen af nedlukningen er set i sammenhæng med det indre marked for elektricitet. Kommissionen mente dog at dette spørgsmål skulle løses ved hjælp af de rette fællesskabsinstrumenter og ikke via direktivet om fælles regler for det indre marked for elektricitet. Kommissionen anser Euratom-traktaten for at være en passende ramme i denne sammenhæng. Vedtagelsen af direktivet om fælles regler for det indre marked for elektricitet blev således sikret ved at tilføje to erklæringer, som viser fællesskabsinstitutionernes politiske engagement for en sund konkurrence på det indre marked for elektricitet. Interinstitutionel erklæring «Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen understreger, at det er nødvendigt, at medlemsstaterne sikrer, at tilstrækkelige finansielle ressourcer til nedluknings- og affaldsforvaltningsaktiviteter, der revideres i medlemsstaterne, rent faktisk anvendes til det formål, de er afsat til, samt at de forvaltes på en gennemsigtig måde, for således at undgå hindringer for loyal konkurrence på energimarkedet.» Kommissionens erklæring Kommissionen noterer sig, at det er vigtigt at sikre, at de midler, der er afsat til nedluknings- og affaldsforvaltningsaktiviteter, der vedrører Euratom-traktatens mål, forvaltes på en gennemsigtig måde og udelukkende anvendes til det omhandlede formål . I den forbindelse har den til hensigt inden for rammerne af sine ansvarsområder under Euratom-traktaten at offentliggøre en årlig rapport om anvendelsen af midler til nedlukning og affaldsforvaltning. Den vil lægge særlig vægt på at sikre, at fællesskabslovgivningens relevante bestemmelser anvendes fuldt ud. Nedlukningsaktiviteter er teknisk meget komplekse og kræver betydelige finansielle midler. Genopretningen af et kernekraftværkområde påregnes i øjeblikket at koste 10-15% af den oprindelige investering pr. reaktor, der nedlukkes. I betragtning af de forventede beløb og til trods for, at de ikke umiddelbart skal bruges til nedlukningen, skal virksomheden allerede fra igangsætningen af det nukleare anlægs produktion tage højde for ikke blot de teknologiske, sociale og økonomiske aspekter i forbindelse med produktionsomkostningerne, men også hele projektets finansielle levedygtighed, herunder anlæggets nedlukning. Den valgte forvaltningsstrategi afgør investeringens størrelse. Uanset hvilken metode kraftværksoperatørerne anvender til hensættelse af ressourcer, er en kommercial forvaltning af midlerne ikke i sig selv kritisabel. Det er dog ikke let at fastlægge, hvor skillelinjen går mellem en “normal” forvaltningspraksis og en praksis, som kan indebære konkurrenceforvridninger på det indre marked for elektricitet. På denne baggrund er det legitimt at spørge, hvilke typer investeringer der kunne tænkes gennemført. Det kan f.eks. ikke være normalt, at sådanne ressourcer anvendes til at købe sig ind i konkurrerende virksomheder. Kommissionen var klar over muligheden for konkurrenceforvridninger på det indre marked for elektricitet og understregede i 2002 i sin meddelelse «Nuklear sikkerhed i Den Europæiske Union», at de finansielle ressourcer beregnet til nedlukningen burde være omfattet af særlige regler for hensættelse samt beregnings- og forvaltningsmetoder, således at det sikres, at ressourcerne ikke anvendes til andre formål. Direktivforslaget som fastlægger de grundlæggende forpligtelser og generelle principper vedrørende sikkerheden i nukleare anlæg, som blev vedtaget af Kommissionen den 30. januar 2003, omsætter denne mekanisme til retligt bindende bestemmelser. Denne rapport opfylder Kommissionens tilsagn om at forelægge en rapport om anvendelsen af de finansielle ressourcer beregnet til nedlukningen af kernekraftværker, som blev afgivet i forbindelse med vedtagelsen af direktivet om det indre marked for elektricitet. METODOLOGI Med henblik på udarbejdelsen af denne første rapport kontaktede Kommissionen den 28. april 2004 de 14 medlemsstater og daværende tiltrædelseslande, som har kernekraftværker, for at udbede sig nærmere oplysninger om anvendelsen af de finansielle ressourcer, der er hensat til nedlukningen. Følgende lande blev kontaktet: Tyskland, Belgien, Spanien, Finland, Frankrig, Ungarn, Italien, Litauen, Nederlandene, Den Tjekkiske Republik, Det Forenede Kongerige, Slovakiet, Slovenien og Sverige. Kommissionen fremsendte de oplysninger, som den lå inde med om anvendelsen af de finansielle ressourcer, til disse medlemsstater og anmodede dem om at bekræfte, at oplysningerne var korrekte. De blev også bedt om venligst at fremsende eventuelle yderligere relevante oplysninger til Kommissionen. Der blev navnlig spurgt om oplysninger om den valgte forvaltningsmetode, hvordan myndighederne sikrer, at ressourcerne dækker behovene, og om ansættelsen af nedlukningsomkostningerne. På nær én medlemsstat (Italien) besvarede de adspurgte lande Kommissionens anmodning. Det bør bemærkes, at selv om medlemsstaterne loyalt besvarede Kommissionens henvendelse, begrænsede de fleste sig til at bekræfte eller tilføje mindre rettelser til de oplysninger, som Kommissionen havde fremsendt. Henvendelsen indbragte ikke Kommissionen nogen yderligere oplysninger, som gør den i stand til at danne sig et klarere billede af anvendelsen af finansielle ressourcer beregnet til nedlukningsaktiviteter. RESULTATER De oplysninger, som medlemsstaterne har fremsendt, viser meget store forskelle i nedlukningsstrategier og de valgte forvaltningsmetoder for de finansielle ressourcer. Skemaet i bilaget indeholder en sammenfatning af de oplysninger, der er fremsendt af de adspurgte lande. 3.1 Nedlukningsstrategier a) Umiddelbar nedlukning Seks lande har en strategi, som går ud på umiddelbar nedlukning, efter at kernekraftværket standser driften. Det er Tyskland, Spanien, Finland, Italien, Litauen og Slovenien. Dette valg kræver, at der er betydelige finansielle ressourcer til rådighed allerede fra starten af nedlukningsaktiviteterne. Det bør bemærkes, at Litauen er et særligt tilfælde, idet landet har givet tilsagn om at førtidslukke de to enheder på Ignalina-kraftværket i forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne til EU. Litauen har givet tilsagn om at lukke enhed 1 på Ignalina-kraftværket inden 2005, og enhed 2 senest den 31. december 2009. Disse lukningstilsagn er indeholdt i protokol nr. 4 til tiltrædelsesakten, der trådte i kraft den 1. maj 2004. Litauen kunne ikke selv løse denne opgave på grund af fortidens byrder og den korte frist til nedlukningen. I 2001 blev der etableret en international fond til nedlukning af Ignalina-kraftværket, og den forvaltes af Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling. Den Europæiske Union er den største bidragyder til fonden. Herudover har EU i anerkendelse af denne luknings usædvanlige karakter og i solidaritet med Litauen accepteret, at etablere en fællesskabsfinansiering, som indgår i finansoverslagene for perioden 2007-2013. Det bør i denne sammenhæng bemærkes, at Kommissionen den 29. september 2004 vedtog et forslag til en forordning, som har til formål at gennemføre denne finansiering. b) Udskudt nedlukning Fire medlemsstater har valgt en strategi med udskudt nedlukning. Det drejer sig om Ungarn, Nederlandene, Den Tjekkiske Republik og Slovakiet. Denne strategi kræver ikke, at der er så store beløb til rådighed ved kraftværkets lukning, som det er tilfældet ved en umiddelbar nedlukning. Anlæggene indkapsles i en årrække for at afvente et fald i radioaktivitetsmængderne. Det er derimod væsentligt at sikre, at den valgte forvaltningsmetode garanterer, at tilstrækkelige finansielle ressourcer er til rådighed, når der er brug for dem. For kernekraftværket Bohunice V1 i Slovakiet er der også indgået en aftale om førtidslukning i forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne. Dette kraftværks enhed 1 og 2 skal senest lukkes henholdsvis den 31. december 2006 og den 31. december 2008. Konsekvenserne af denne førtidslukning er blevet håndteret på samme måde, som det var tilfældet for Litauen. Der er etableret en international fond, som forvaltes af Den Europæiske Bank for Udvikling og Genopbygning, og en fællesskabsfinansiering, som indgår i finansoverslagene for perioden 2007-2013. Kommissionen vedtog den 29. september 2004 et forslag til en forordning, som har til formål at gennemføre denne finansiering. Fire medlemsstater har endnu ikke endeligt valgt en nedlukningsstrategi. Det drejer sig om Belgien, Frankrig, Det Forenede Kongerige og Sverige. 3.2 Forvaltning af finansielle ressourcer a) Ekstern forvaltning Ti medlemsstater har valgt en ekstern forvaltningsmetode, dvs. regnskabsmæssigt adskilt fra kraftværksoperatørens regnskaber. Det gælder for Spanien, Finland, Ungarn, Italien, Litauen, Nederlandene, Den Tjekkiske Republik, Slovakiet, Slovenien og Sverige. Denne forvaltningsmetode giver den største gennemskuelighed og formodentlig også den bedste garanti for den endelige anvendelse af de finansielle ressourcer, navnlig hvis kraftværksoperatøren skulle gå fallit. b) Intern forvaltning I Tyskland og Frankrig indgår de finansielle ressourcer til nedlukningen i el-selskabernes regnskaber i form af hensættelser. Denne forvaltningsmetode giver mulighed for en mere fleksibel forvaltning af ressourcerne. I denne situation er det kraftværksoperatøren, som har både det finansielle og det tekniske ansvar. Denne forvaltningsmetode er dog knap så gennemskuelig som den eksterne forvaltning. Først og fremmest kan det ikke garanteres, at ressourcerne er til rådighed, når de skal bruges, og at de ikke kan anvendes til et andet formål end det, de er hensat til. Fra et teknisk synspunkt er der næsten ubegrænsede muligheder for anvendelsen af disse ressourcer, og de kan eventuelt give anledning til konkurrenceforvridende aktiviteter på det indre marked for elektricitet. c) Andre forvaltningsmetoder Belgien har fundet en original løsning. Frem til 2003 indgik de finansielle ressourcer i kraftværksoperatørens regnskaber. Siden loven af 11. april 2003[2] indgår ressourcerne i kraftværksoperatørernes regnskaber på en sådan måde, at den belgiske stat har en «golden share» i dem og har mulighed for at nedlægge veto, hvis den finder, at forvaltningen indebærer en risiko for sikringen af ressourcerne. I Det Forenede Kongerige må der skelnes efter kraftværksoperatør. Hos BNFL indgår de finansielle ressourcer i de interne regnskaber, men forvaltes adskilt fra virksomhedens generelle investeringspolitik. Den britiske regering regner med, at de snart overføres til «Nuclear Decommissioning Authority[3]». Hos British Energy er situationen mere indviklet, som følge af virksomhedens omstrukturering. Der skal oprettes en ny fond, som også staten skal bidrage til. Denne ordning skal dog først godkendes af de britiske myndigheder. Det bør bemærkes, at ordningen allerede er godkendt af Fællesskabet. KONKLUSION Nedlukningen af kernekraftværker bliver et stadig vigtigere tema i de kommende år. Det kan faktisk forventes, at 50-60 ud af de 155 reaktorer, som i øjeblikket er i drift i Fællesskabet, skal nedlukkes frem til 2025. Finansieringen af nedlukningen er et kompliceret spørgsmål, som der findes flere tilgange til. Det vigtigste formål med finansielle ressourcer, der er dedikeret til nedlukningen, er at sikre, at nedlukningsaktiviteterne kan gennemføres, når der er behov for dem, og under bibeholdelse af højt niveau for nuklear sikkerhed. Nedlukningen af et anlæg, som ikke finder sted under de rette forhold, fordi der ikke er tilstrækkelige finansielle ressourcer til rådighed, kan få alvorlige strålingsmæssige følger. Det er grunden til, at Kommissionen har valgt at behandle dette spørgsmål inden for rammerne af Euratom-traktatens kapitel 3 om sundhedsbeskyttelse i forbindelse med direktivforslaget om grundlæggende forpligtelser og generelle principper vedrørende sikkerheden i nukleare anlæg. Foranstaltningerne vedrørende finansiering af nedlukningen skal vurderes i overensstemmelse med Euratom-traktaten, eller efter EF-traktaten, hvis de ikke er nødvendige for eller går ud over Euratom-traktaten eller forvrider eller risikerer at medføre forvridning af konkurrencen på det indre marked . Kommissionen mener, at det vil være nyttigt at indhente yderligere oplysninger hos medlemsstaterne, så den kan danne sig et tydeligere billede af, hvordan finansiering af nedlukningen foregår i Fællesskabet. På baggrund af de meget forskellige situationer bør der gøres en indsats for at indsamle mere detaljerede oplysninger, som giver et klarere billede af så vigtige faktorer som måden, hvorpå nedlukningsomkostninger beregnes, tilstrækkeligheden af hensættelser, garantier for at ressourcerne er til rådighed, når de skal bruges, og hvordan de forvaltes. Medlemsstaternes forskellige tilgange kan i vidt omfang forklares med de økonomiske forhold, der herskede i tiden før oprettelsen af det indre marked for elektricitet. Det indre marked har medført et øget behov for gennemskuelighed og harmonisering af forvaltningen af disse finansielle ressourcer. Derfor er det nødvendigt at indhente mere detaljerede og bedre strukturerede oplysninger hos medlemsstaterne. De kontakter, som blev etableret i forbindelse med udarbejdelsen af denne første rapport, videreføres med henblik på at indføre en permanent metode, som giver mulighed for at lave meningsfyldte sammenligninger mellem de forskellige medlemsstater. Dette væsentlige grundlæggende arbejde burde på langt sigt føre til en harmonisering af de metoder, der anvendes til at finansiere nedlukningsaktiviteter i EU. Fællesskabet bør sikre sikre sig, at de hensatte ressourcer faktisk forvaltes i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen. Den nuværende lovgivning giver Kommissionen mulighed for at gribe ind i enkelttilfælde med henblik på en verificering. Denne indgriben er således reaktiv og ikke proaktiv. Kommissionen mener, at det er absolut nødvendigt at fastsætte mere hensigtsmæssige foranstaltninger, så det sikres, at de finansielle ressourcer, som hensættes til nedlukning af kernekraftværker, er til rådighed, når der er brug for dem, således at nedlukningen kan foretages under overholdelse af højt niveau for nuklear sikkerhed, og at der er fuld gennemskuelighed i forvaltningen af disse ressourcer. Med dette mål for øje og i afventning af Rådets vedtagelse af juridisk bindende instrumenter inden for området nuklear sikkerhed og forvaltning af radioaktivt affald vil Kommissionen i 2005 forelægge en henstilling på grundlag af Euratom-traktaten, som opfordrer medlemsstaterne til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at: - sikre, at der i et kernekraftværks driftsperiode hensættes finansielle ressourcer med henblik på at sikre et højt niveau for nuklear sikkerhed i forbindelse med nedlukningsaktiviteterne - sikre, at de således hensatte ressourcer er til rådighed og tilstrækkelige til at dække omkostningerne i forbindelse med nedlukningsaktiviteterne, når disse igangsættes - sikre, at disse ressourcer kun anvendes til de formål, de er hensat til, og at de forvaltes på en gennemskuelig måde. BILAG SAMMENFATNING EFTER MEDLEMSSTAT +++++ TABLE +++++ [1] EUT L 16 af 23.1.2004, s. 74. [2] Loi sur les provisions constituées pour le démantèlement des centrales nucléaires et pour la gestion des matières fissiles irradiées provenant de ces centrales (lov om bestemmelser vedrørende nedlukning af kernekraftværker og forvaltning af bestrålet brændsel fra disse kraftværker). [3] Et offentligt organ, som har til opgave at fastlægge en nedlukningsstrategi for Det Forenede Kongerige. National Decommissioning Authority påbegynder sit arbejde den 1. april 2005.

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet Rapport om anvendelsen af de finansielle ressourcer beregnet til nedlukning af kernekraftværker /* KOM/2004/0719 endelig udg. */