A4-0203/98

Beslutning om meddelelse fra Kommissionen om fremme af foreninger og fonde i Europa (KOM(97)0241 - C4-0546/97)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(97)0241 - C4-0546/97),

* der henviser til EF-traktatens artikel 2,

* der henviser til sin beslutning af 13. marts 1987 om foreninger uden erhvervsmaessigt sigte i Det Europaeiske Faellesskab ((EFT C 99 af 13.04.1987, s. 205.)),

* der henviser til aendret forslag til Raadets forordning (EOEF) om statut for den europaeiske forening ((EFT C 236 af 31.08.1993, s. 1.)),

* der henviser til aendret forslag til Raadets afgoerelse om et fleraarigt arbejdsprogram (1994-1996) til fordel for andelsselskaber, gensidige selskaber, foreninger og fonde i Faellesskabet (KOM(95)0253),

* der henviser til Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs initiativudtalelse om »Samarbejde med velfaerdsorganisationerne som oekonomisk og samfundsmaessigt vigtige aktoerer paa det sociale omraade« (CES 1398/97) ((EFT C 73 af 09.03.1998, s. 92.)),

* der henviser til udtalelser om Kommissionens meddelelse fra henholdsvis Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (CES 1347/97) ((EFT C 95 af 30.03.1998, s. 99.)) og Regionsudvalget (CdR 306/97),

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Beskaeftigelse og Sociale Anliggender og udtalelse fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder (A4-0203/98),

A. der henviser til den betydning, som sektoren for foreninger og fonde har paa Unionens forskellige politikomraader, det vaere sig omraaderne for socialpolitik, udviklingspolitik, fremme af menneskerettigheder, miljoepolitik, folkesundhed, ungdomspolitik, kultur, undervisning og uddannelse, og desuden til formaalstjenligheden af en serioes og indgaaende debat om forholdet mellem Unionen og denne vigtige sektor,

B. der henviser til, at denne debat maa stoettes og ledsages af en dybtgaaende analyse af sektorens udviklings- og organisationsgrad paa de forskellige planer (det lokale, nationale og europaeiske plan) og af en vurdering af dens medvirken ved gennemfoerelsen af de forskellige faellesskabspolitikker,

C. der henviser til, at det saerlige kendetegn for foreninger og fonde, som goer, at de har interesse for Faellesskabet, er deres uafhaengige og ikke-erhvervsmaessige karakter,

D. der henviser til, at foreninger og fonde (herefter benaevnt ngo'er) udoever en raekke vigtige funktioner paa de forskellige omraader lige fra levering af tjenesteydelser til fremme af social solidaritet, folkesundhed og aktivt statsborgerskab og til formidling af bestemte samfundslags eller interessegruppers oensker,

E. der henviser til, at ngo'ernes tjenesteydelser ofte udgoer en effektiv og fleksibel imoedekommelse af borgernes nye og voksende behov, som de offentlige myndigheder ikke laengere er i stand til at opfylde fuldt ud,

F. der henviser til sektorens betydning for beskaeftigelsen, hvilket i oevrigt allerede understregedes i Delors-hvidbogen, i Santer-pagten og, for nylig, i de i konklusionerne fra det ekstraordinaere topmoede i Luxembourg indeholdte retningslinjer, og som haaber, at Kommissionen, Raadet og medlemsstaterne vil forpligte sig til at sikre, at disse erklaeringer foelges op af konkrete foranstaltninger til udvikling af og stoette for beskaeftigelsen inden for det tredje system, isaer i de nationale planer,

G. der i denne forbindelse henviser til noedvendigheden af fortsat at skelne mellem frivilligt arbejde og beskaeftigelse inden for det tredje system, ogsaa selv om disse to aktivitetestyper ofte kan betragtes som komplementaere,

H. der henviser til, at foreninger kan udgoere et foerste skridt i retning af mere komplekse og strukturerede aktiviteter og i retning af oprettelsen af nye arbejdspladser, ofte ledsaget af et behov for hoeje uddannelsesmaessige kvalifikationer,

I. der henviser til den grundlaeggende rolle, som lokale foreninger spiller for bekaempelsen af social udstoedelse, navnlig fordi de laegger vaegt paa udstoedte personers aktive deltagelse og paa en holistisk indfaldsvinkel til fjernelse af aarsagerne til udstoedelse gennem mobilisering af de forskellige lokale noegleaktoerer,

J. der henviser til den stadig stoerre betydning, der tillaegges det lokale plan som den foretrukne ramme for gennemfoerelsen af Unionens sociale politikker, og som understreger, at dette kraever, at Unionen forpligter sig til at udvikle denne sektor,

K. der navnlig henviser til den centrale rolle, som ngo'er kan eller boer spille i forbindelse med Den Europaeiske Socialfond med henblik paa (re)integrering af forskellige sociale grupper paa arbejdsmarkedet, og som beklager, at procedurerne og finansieringskravene i forbindelse med strukturfondene udgoer en alvorlig og undertiden uoverstigelige hindring for udoevelsen af denne rolle,

L. der henviser til, at den stigende arbejdsloeshed og stadig stoerre forekomst af social udstoedelse, befolkningens aeldning og den kendsgerning, at det bliver mere og mere almindeligt med uregelmaessig eller ustabil beskaeftigelse i Unionen, skaber et alvorligt problem for saa vidt angaar repraesentationen af store befolkningsgruppes interesser,

M. der henviser til, at ngo'erne udgoer en aegte kommunikationskanal mellem disse befolkningsgrupper og de offentlige myndigheder paa baade lokalt og nationalt plan og faellesskabsplan,

N. der henviser til, at det i lyset af erfaringerne fra diverse faellesskabsprogrammer og -initiativer er noedvendigt at styrke den rolle, som sektoren for foreninger og fonde uden erhvervsmaessigt sigte spiller som taleroer for disse samfundsgrupper, og at give ogsaa disse grupper mulighed for at lade deres stemme hoere i de forskellige europaeiske institutioner,

O. der henviser til den centrale rolle, som ngo'erne spiller paa det udviklingspolitiske omraade som Unionens vigtigste diskussionspartner i forbindelse med gennemfoerelsen af dens udviklingspolitiske maalsaetninger, og til, at faellesskabsinstitutionerne boer goere god brug af de af ngo'erne indhoestede erfaringer,

P. der endvidere henviser til det voksende antal ngo'er paa den europaeiske scene, som bl.a. beskaeftiger sig med miljoespoergsmaal, udviklingsspoergsmaal, forbrugerbeskyttelse, sociale tjenesteydelser, folkesundhed og beskyttelse af menneskerettighederne,

Q. der henviser til de meget store forskelle i forbindelserne mellem foreninger og fonde i de forskellige sektorer og faellesskabsinstitutionerne og det knappe kendskab til de erfaringer, der er gjort i de forskellige sektorer,

1. glaeder sig over Kommissionens meddelelse, fordi den frembyder en lejlighed til at saette ny gang i den politiske debat om den rolle, som sektoren for foreninger og fonde uden erhvervsmaessigt sigte spiller i den europaeiske integrationsproces paa politisk, oekonomisk, socialt og civilt plan;

Analyse af sektoren for foreninger og fonde uden erhvervsmaessigt sigte

2. er af den opfattelse, at en dybtgaaende analyse af sektorens udviklings- og organisationsgrad paa de forskellige planer (det lokale, nationale og europaeiske plan) boer gaa forud for og vaere en forberedelse til det europaeiske forenings- og statsborgeraar, som Kommissionen har foreslaaet; konstaterer i denne forbindelse, at Generaldirektorat V har undersoegt Kommissionens forbindelser med ngo'er, og opfordrer Kommissionen til at offentliggoere resultaterne af denne undersoegelse;

3. haaber, at resultaterne af denne analyse hele tiden vil blive opdateret, og bifalder i den forbindelse Kommissionens forslag om at skabe et net af nationale overvaagnings-, koordinerings-, informations- og mobiliseringskontorer inden for sektoren;

4. mener kort sagt, at ovennaevnte debat og analyse boer goere det muligt at tage de faellesskabslovgivningsinitiativer, der i oejeblikket er paa bordet, op til fornyet overvejelse og saette ny gang i dem, isaer forslaget om en europaeisk statut for foreninger og forslaget om et fleraarigt program for andelsselskaber, gensidige selskaber, foreninger og fonde;

5. haaber, at der i denne forbindelse vil blive sondret klart mellem forslaget om en europaeisk statut for foreninger og forslaget til forordning om det europaeiske aktieselskab og ikke vil blive paalagt naevnte foreninger krav og driftsmodeller, der er typiske for rent oekonomiske foretagender, selv om det maa forblive muligt for foreninger at udoeve erhvervsaktivitet;

Foreningers og fondes rolle paa lokalt plan

6. laegger saerlig vaegt paa betydningen af lokale aktioner for mulige synergier mellem private virksomheder, det offentliges ansvar og initiativer inden for det tredje system;

7. glaeder sig over forslaget om at indfoere forenklede mekanismer for ngo'ernes adgang til strukturfondsmidler og isaer over, at 1% af midlerne fra Den Europaeiske Socialfond er stillet til raadighed for ikke-statslige organisationer; understreger imidlertid, at denne procentdel skal supplere og ikke erstatte de strukturmidler, som denne sektor allerede har faaet adgang til i de forskellige medlemsstater, og som er beregnet til finansiering af mikroprojekter, der forvaltes af foreninger og grupper med staerke roedder i lokalsamfundene;

8. mener, at saadanne foranstaltninger kun vil vaere effektive, hvis de ledsages af specifikke informations- og stoetteforanstaltninger, saasom indretning af raadgivningskontorer, der skal give de beroerte ngo'er den noedvendige faglige bistand, saa de kan faa adgang til disse midler; mener desuden, at personalet i foreninger i passende omfang boer gives adgang til erhvervsuddannelsesforanstaltninger, der samfinansieres af faellesskabsordninger;

9. er af den opfattelse, at der i debatten om den fremtidige udformning af Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling boer laegges stoerre vaegt paa den kooperative sektor i betragtning af dennes potentielle bidrag til den lokale udvikling;

10. anser det for afgoerende, at de nye strukturfondsforordninger anerkender ngo'erne som fuldgyldige partnere og navnlig fremmer etableringen af lokale partnerskaber mellem de offentlige myndigheder, arbejdsmarkedets parter, den private sektor, uddannelses- og undervisningsinstitutioner og sektoren for foreninger og fonde;

11. erindrer om, at erfaringerne med Peace-initiativet har vist, at strukturmidler kan forvaltes efter princippet om flere parters medvirken via oprettelse af raadgivningscentre omfattende samtlige (institutionelle, sociale, oekonomiske og civile) aktoerer, som har at goere med de omraader, foranstaltningerne vedroerer;

Beskaeftigelse

12. understreger, hvor vigtig denne sektor er for jobskabelsen; opfordrer derfor Kommissionen til i sit forslag om et fleraarigt program for andelsselskaber, gensidige selskaber, foreninger og fonde at koncentrere de begraensede disponible midler om at undersoege, hvilket bidrag denne sektor som helhed kan yde til gennemfoerelsen af de beskaeftigelsespolitiske foranstaltninger, der foreslaas i Kommissionens hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse;

13. anmoder medlemsstaterne og Kommissionens ansvarlige tjenestegrene om som led i bestraebelserne paa at foere konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Luxembourg ud i livet at fastlaegge instrumenter til ogsaa inden for det tredje system at fremme den i retningslinjerne indeholdte soejle »udvikling af en ivaerksaetterkultur« og i denne forbindelse anerkende dette systems saeregenhed i struktur- og aktivitetsmaessig henseende (»uden erhvervsmaessigt sigte«) samt i henseende til det behov, der skal opfyldes (primaert et behov for tjenesteydelser paa det sociale omraade), da det er disse saeregenheder, der adskiller denne sektor fra sektoren for private virksomheder;

14. erindrer om, at det i forbindelse med det nylige initiativ til finansiering af innovative SMV'er med hoej beskaeftigelsesintensitet er muligt at afsaette en del af stoetten til SMV'er inden for det tredje system, navnlig paa omraaderne sundhed og uddannelse, som ogsaa er primaere maalomraader i EIB's plan for beskaeftigelsen;

15. er af den opfattelse, at udviklingen af det tredje system ved at opfylde nye sociale behov kan sikre en mere retfaerdig fordeling af tiden og de familiemaessige opgaver mellem koennene og bidrage til en tilfredsstillende forening af arbejde og familieliv, isaer for kvinder; mener, at den korrekte generelle fortolkning (»mainstreaming«) af beskaeftigelsesretningslinjernes fjerde soejle (ligestilling) paa denne maade ville blive styrket;

16. gentager, at det gaar ind for en nedsat momssats for visse arbejdsintensive ydelser, der ikke konkurrerer paa tvaers af graenserne og ogsaa praesteres inden for det tredje system; opfordrer Raadet til at aendre sjette momsdirektiv, saaledes at de medlemsstater, der oensker det, kan anvende en saadan momssats paa forsoegsbasis; anmoder om, at der som led i den igangvaerende aendring af momssystemet foretages en gennemgang af foreningernes problemer som foelge af systemets kompleksitet og i lyset af de stadig mindre beskatningsmaessige incitamenter til at give gaver som foelge af faldende direkte skatter;

17. minder om, at det bl.a. i forbindelse med EU-budgettet har forpligtet sig til at fremme eksperimenter, forskning og udbredelse af bedre jobskabelse inden for det tredje system; mener, at der paa 1999-budgettet boer afsaettes bevillinger, der vil goere det muligt at afslutte aktionerne under budgetpost B5-501 med serioese og detaljerede evalueringer, som kan bidrage til at maalrette EU's fremtidige aktioner, ogsaa som led i de tilskyndelsesforanstaltninger, der omtales i traktatens nye afsnit om beskaeftigelse;

18. understreger i forbindelse med udviklingen af det tredje system, at et samarbejde mellem forskningsinstitutioner, universiteter og hoejere laereanstalter og erhvervsuddannelsesinstitutioner er et vigtigt middel til at tilvejebringe forskningsresultater og uddanne personale i de nye tjenesters behov;

Udvidelse og eksterne forbindelser

19. opfordrer Kommissionen til at styrke den rolle, som sektoren for foreninger og fonde spiller for opbygningen og konsolideringen af de demokratiske strukturer og af strukturerne for borgernes deltagelse i de lande, hvormed Unionen har saerlig naere forbindelser, isaer landene i Mellem- og OEsteuropa og Meda-landene;

Civil dialog

20. glaeder sig over den dialog og den gensidige forstaaelse, der for nylig har udviklet sig mellem foreninger og fonde og de faglige organisationer; mener, at fagforbund, foreninger og fonde paa hver deres virksomheds- og interesseomraader kan spille en grundlaeggende rolle i den civile dialog ved at fremme et aktivt statsborgerskab og, mere generelt, ved at styre politikkerne for oekonomisk og social udvikling;

21. anmoder om, at der ivaerksaettes en serioes og struktureret sektordialog mellem de europaeiske institutioner og de ngo'er, der er repraesenteret paa europaeisk plan;

22. mener, at det i dette oejemed er absolut noedvendigt, at der i de forskellige institutioner og i ngo-sektoren selv saettes gang i nogle faelles overvejelser om, hvorledes en saadan dialog kan gennemfoeres, idet disse overvejelser maa tage udgangspunkt i de erfaringer, der er indhoestet i de forskellige sektorer;

23. er af den opfattelse, at denne dialog boer baseres paa faelles kriterier og procedurer, og at de forskellige synspunkter, der vil komme til udtryk, boer koordineres af en flersektoriel administrativ struktur inden for faellsskabsinstitutionernes rammer;

24. finder det endvidere noedvendigt, at ngo'erne klart angiver, hvem der skal repraesentere dem som kompetente samtalepartnere paa de forskellige emneomraader for at undgaa overlapninger og tilfaeldige udelukkelser;

25. understreger betydningen af at sikre, at denne dialog ledsages af lignende udviklinger paa medlemsstatsplan og paapeger i denne forbindelse, at de europaeiske ngo'er maa paatage sig rollen som mobilisatorer;

26. anmoder endelig Kommissionen om paa ny at lancere den tanke om en bred demokratisk hoeringsproces i forbindelse med revisionen af traktaterne, der opridsedes i den rapport, som vismandsudvalget forelagde for det europaeiske forum om socialpolitik i marts 1996, og om at aktualisere denne tanke i lyset af de droeftelser, der i foerste halvdel af 1997 fandt sted paa nationalt plan, og i lyset af resultaterne fra regeringskonferencen i Amsterdam.

27. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, Det OEkonomiske og Sociale Udvikling, Regionsudvalget, European Platform of Social ngo's, CEDAG, European Foundation Centre og de europaeiske arbejdsmarkedsparter.