P6_TA(2005)0132

Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik

Europa-Parlamentets beslutning om årsrapport fra Rådet til Europa-Parlamentet om de vigtigste aspekter og de principielle valg inden for FUSP, herunder deres finansielle virkninger for De Europæiske Fællesskabers almindelige budget — 2003 (8412/2004 — 2004/2172(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til traktat om en forfatning for Europa, som blev undertegnet i Rom den 29. oktober 2004,

- der henviser til den europæiske sikkerhedsstrategi, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 12. december 2003,

- der henviser til årsrapport for 2003 fra Rådet til Europa-Parlamentet om de vigtigste aspekter og de principielle valg inden for FUSP, herunder deres finansielle virkninger for De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (8412/2004),

- der henviser til den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren [1], punkt 40,

- der henviser til EU-traktatens artikel 21,

- der henviser til sin beslutning af 12. januar 2005 om traktaten om en forfatning for Europa [2],

- der henviser til sin beslutning af 23. oktober 2003 om de fremskridt, der er gjort med iværksættelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik [3],

- der henviser til sin beslutning af 29. januar 2004 om forbindelserne mellem Den Europæiske Union og De Forenede Nationer [4],

- der henviser til sin beslutning af 20. november 2003 om det bredere europæiske naboskab: en ny ramme for forbindelserne med vores naboer i øst og syd [5],

- der henviser til sin beslutning af 10. april 2003 om den nye europæiske sikkerheds- og forsvarsstruktur — prioriteter og mangler [6],

- der henviser til sin henstilling til Rådet af 26. februar 2004 om forbindelserne mellem EU og Rusland [7],

- der henviser til sin beslutning af 22. april 2004 om status for det transatlantiske samarbejde forud for topmødet mellem EU og USA i Dublin den 25.- 26. juni 2004 [8] og af 13. januar 2005 om de transatlantiske forbindelser [9],

- der henviser til sin beslutning af 23. oktober 2003 om fred og værdighed i Mellemøsten [10],

- der henviser til sin henstilling til Rådet af 24. september 2003 om situationen i Irak [11],

- der henviser til sin beslutning af 12. februar 2004 om Afghanistan: udfordringer og fremtidsperspektiver [12],

- der henviser til sin beslutning af 15. november 2001 om et globalt partnerskab og en fælles strategi for forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Latinamerika [13],

- der henviser til sin beslutning af 13. januar 2005 om EU's bistand til ofrene for flodbølgen i Det Indiske Ocean [14],

- der henviser til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde i Bruxelles den 16.- 17. december 2004 og især dets beslutninger om terrorisme og eksterne anliggender,

- der henviser til forretningsordenens artikel 112, stk. 1,

- der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelse fra Budgetudvalget (A6-0062/2005),

A. der henviser til, at Parlamentet ikke mener, at det bliver tilstrækkeligt hørt i henhold til artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union, i forbindelse med Rådets nuværende praksis med blot at fremsende en fortegnelse over aktioner i det foregående år i stedet for at høre Parlamentet om de vigtigste aspekter og de principielle valg for det følgende år,

B. der henviser til, at den eksisterende praksis derfor bør ophøre og erstattes med en praksis, der sikrer egentlig høring af Parlamentet som beskrevet ovenfor,

C. der henviser til, at ånden og indholdet i traktaten om en forfatning for Europa, som blev undertegnet i Rom den 29. oktober 2004, allerede burde have stor betydning i forbindelse med gennemførelsen af EU's FUSP-politik for 2005 og derefter, selv om traktaten endnu ikke er ratificeret,

D. der henviser til, at Parlamentet gentagne gange har givet udtryk for sine synspunkter med hensyn til, hvordan forholdet til visse regioner og lande bør organiseres og sikres bedre balance for at give Unionens eksterne foranstaltninger en mere global karakter,

E. der henviser til, at den eksisterende finansiering af FUSP- og ESFP-politikken er fuldstændig utilstrækkelig både kvantitativt og kvalitativt, samt hvad angår demokratisk ansvarlighed,

1. er tilfreds med den måde, hvorpå den højtstående repræsentant/Rådets generalsekretær har holdt Parlamentet fuldt underrettet om de opnåede fremskridt vedrørende de vigtigste FUSP-emner, men afviser på det kraftigste den a posteriori-fremgangsmåde, Rådet indtil videre har anvendt med blot at fremsende en fortegnelse over FUSP-aktiviteter, der blev udført i det foregående år, og anser en sådan praksis for at være en klar overtrædelse af artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union og af den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999, for så vidt angår den forudgående høring af Europa-Parlamentet;

2. anmoder derfor Rådet om ikke længere at anvende den eksisterende praksis og erstatte den med en a priori-fremgangsmåde, hvor Parlamentet i begyndelsen af hvert år høres om de vigtigste aspekter og de principielle valg, som Rådet påtænker for det pågældende år vedrørende både globale og horisontale spørgsmål, samt om de prioriteter, der er planlagt for de forskellige geografiske områder; anmoder endvidere Rådet om efterfølgende at rapportere om, hvorvidt, og i givet fald hvordan, der er taget hensyn til Europa-Parlamentets bidrag;

3. har til hensigt at bidrage til bestræbelserne på at øge den demokratiske ansvarlighed i forbindelse med FUSP-emner ved at afholde regelmæssige drøftelser med nationale parlamenter inden for rammerne af den kvartalsmæssige drøftelse med den højtstående repræsentant/Rådets generalsekretær og kommissæren for eksterne forbindelser, herunder drøftelse af foreslåede ændringer til Europa-Parlamentets årlige betænkning om FUSP foreslået af nationale parlamenter;

4. opfordrer Rådet og den højtstående repræsentant/Rådets generalsekretær til aktivt at deltage i en årlig debat om den europæiske sikkerhedsstrategi med Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter;

5. tilskynder både Rådet og medlemsstaterne til yderligere at øge den parlamentariske kontrol med ESFP, på nationalt plan ved at styrke de nationale parlamenters rolle i forbindelse med godkendelse af ESFP-operationer, og på europæisk plan ved at give Parlamentet en væsentlig rolle i forbindelse med at undersøge hele FUSP-budgettet;

6. opfordrer indtrængende Rådet til at sikre, at dets politiske instrumenter, såsom sanktionspolitik, gennemføres med større strenghed og politisk engagement;

De vigtigste aspekter og de principielle valg inden for FUSP for 2005 efter undertegnelsen af forfatningstraktaten

7. mener, at ånden (og indholdet) i den nye traktats bestemmelser om FUSP bør anvendes nu, sådan som det allerede er sket med oprettelsen af Det Europæiske Forsvarsagentur, "kampgruppe"-konceptet, etableringen af EU's udviklede naboskabspolitik, som bør have langt større betydning end den nuværende naboskabspolitik, og anvendelsen af solidaritetsbestemmelsen med henblik på at bekæmpe terrortrusler eller angreb; er af den opfattelse, at man skal håndtere konsekvenserne heraf ved effektivt at koordinere både nuværende og fremtidige midler til beskyttelse af civilbefolkningen, samt den gensidige solidaritetsforpligtelse til at yde hjælp og assistance i tilfælde af en væbnet aggression over for en EU-medlemsstat;

8. anmoder derfor om på lige fod med Rådet at blive underrettet om og dybere involveret i kommende forslag, der stilles af Kommissionens næstformand/EU-udenrigsministeren vedrørende udarbejdelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik for 2005;

9. udtrykker ønske om, at den kommende Tjeneste for EU's Optræden Udadtil kommer til at indtage en central rolle på det udenrigspolitiske område ved at bistå EU-udenrigsministeren/Kommissionens næstformand; minder under alle omstændigheder om behovet for at bevare Parlamentets kompetencer og den nye tjenestes ansvarlighed som helhed over for Parlamentet, især for så vidt angår integreringen af dele af Kommissionen i den nye tjeneste (GD for Eksterne Forbindelser, EF-delegationerne osv.); anmoder om et perspektiv for yderligere udviklinger i de mellemstatslige elementer (især fra medlemsstaterne), så den kommende tjeneste kan følge en integreret fællesskabsmodel som en del af Kommissionen og bevare fuld loyalitet over for Rådet i mellemstatslige spørgsmål;

10. anmoder Rådet om at træffe de nødvendige foranstaltninger for at give solidaritetsbestemmelsen vedrørende forsvar reel tyngde, som fastsat i forfatningstraktaten, så snart denne traktat træder i kraft og en virkelig og effektiv forsvars- og sikkerhedspolitik er indført;

11. anser det for nødvendigt, at kommissæren for eksterne forbindelser og den højtstående repræsentant for FUSP, nu hvor forfatningstraktaten er blevet undertegnet, anvender nye standarder og fuldt ud underretter, hører og yderligere involverer Parlamentet om alle spørgsmål vedrørende FUSP og ESFP; understreger, at der især er behov for at sikre demokratisk ansvarlighed og gennemsigtighed i forbindelse med alle aktiviteter, der udføres af Det Europæiske Forsvarsagentur;

12. bifalder oprettelsen af Det Europæiske Forsvarsagentur og Kommissionens forberedende foranstaltninger vedrørende sikkerhedsforskning; mener, at et passende beløb hvert år bør bevilges til sikkerhedsforskning i den mellemlange finansielle plan, herunder til de civile aspekter;

13. anmoder Rådet om også regelmæssigt at høre og inddrage Parlamentet om de vigtigste aspekter og de principielle valg inden for ESFP og at holde Parlamentet underrettet om, hvordan denne politik udvikler sig, i overensstemmelse med artikel I-41, stk. 8, i traktaten om en forfatning for Europa; mener, at en sådan høring bør foretages på samme måde som i forbindelse med FUSP, som beskrevet ovenfor;

Specifikke forslag vedrørende globale og horisontale emner for 2005

14. bifalder den europæiske sikkerhedsstrategi, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 12. december 2003; tilslutter sig fuldt ud strategiens holistiske civil-militære tilgang og dens væsentlige begreber om præventiv indsats og effektiv multilateralisme, hvilket også skal være kendetegnende for både FUSP og ESFP; henviser til den betænkning, Parlamentets Udenrigsudvalg er ved at udarbejde om strategien; understreger behovet for at udvikle kapaciteter for hurtig reaktion i tilfælde af humanitære katastrofer;

15. understreger i denne sammenhæng, som beskrevet i sikkerhedsstrategien, behovet for at udvikle en tilsvarende sikkerhedskultur og støtter derfor uforbeholdent det arbejde, der nu er i gang med gennemførelse af EU's uddannelseskoncept inden for ESFP-området; henviser til, at udviklingen og oprettelsen af et europæisk sikkerheds- og forsvarsakademi i fremtiden skal give EU's institutioner og medlemsstaterne veluddannet personale, der er i stand til at fungere effektivt inden for ESFP-området; påpeger, at akademiet til dette formål skal være organiseret på et bæredygtigt grundlag og passende finansieret;

16. støtter fuldt ud de aktuelle fælles bestræbelser på at gennemføre EU's strategi for bekæmpelse af spredning af masseødelæggelsesvåben, idet der tages højde for revideringen i 2005 af FN's traktat om ikkespredning af kernevåben og den aktive rolle, som EU bør indtage i den sammenhæng og i forbindelse med gennemførelsen af FN's sikkerhedsrådsresolution 1540 (2004); henviser til sine tidligere holdninger om håndvåben samt til sin beslutning af 22. april 2004 om fornyet gennemgang af Ottawa-konventionen om antipersonelminer [15]; gentager sin støtte til styrkelse af EU-adfærdskodeksen for våbeneksport med henblik på at gøre den bindende og til EU-støtte til en international våbenhandelstraktat;

17. understreger sin stærke overbevisning om, at atomnedrustning vil bidrage væsentligt til international sikkerhed og strategisk stabilitet og reducere risikoen for spredning af kernevåben; opfordrer de medlemsstater, der har et arsenal af kernevåben, til at gennemføre deres forpligtelser i henhold til artikel 6 i NPT; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til på den kommende NPT-gennemgangskonference at støtte det nye initiativ på internationalt plan om nye nukleare risici som foreslået af Kofi Annan, FN's generalsekretær, og af Mohammed El Baradei, generaldirektøren for Det Internationale Atomenergiagentur, om atomvåbennedrustning og genoplivelse af FN's nedrustningskonference;

18. deler Det Europæiske Råds synspunkt om, at kampen mod terrorisme fortsat skal være en prioritet for EU og et nøgleelement i dets politik for eksterne forbindelser, samtidig med at det endnu en gang understreges, at denne ikke kan føres på bekostning af menneskerettigheder og borgerlige rettigheder; foreslår, at der skabes større sammenhæng og beslutsomhed i Unionens terrorismebekæmpelsespolitik over for tredjelande ved hjælp af følgende foranstaltninger:

a) fremme af den politiske dialog om terrorisme med tredjelande,

b) styrkelse af samarbejdet med internationale og regionale organisationer (især med FN's antiterrorkomité og med NATO) og især genoprettelse af FN-systemets myndighed,

c) gennemførelse af EU's og USA's 2004-erklæring om bekæmpelse af terrorisme,

d) støtte til Kommissionens strategi for målrettet bistand, som allerede er beskrevet i programmer såsom Cards, Tacis, Meda osv., og som fremover er karakteriseret ved en samarbejdsstrategi, der omfatter prioriterede områder, der er beskrevet i FN's sikkerhedsrådsresolution 1373 (2001),

e) styrkelse af anvendelsen af den hurtige civile/militære reaktionsmekanisme,

f) streng anvendelse af den antiterrorklausul, der er indsat i aftaler med lande, hvor der er tegn på terrortrusler eller specifikke terroraktiviteter såsom rekruttering, træning eller finansiering, eller med andre lande, der udgør en potentiel trussel mod Unionen; mener, at der derfor bør tages hensyn til Parlamentets forslag fra 2002 om en interinstitutionel adfærdskodeks for Unionens politik for eksterne forbindelser,

g) fuld anvendelse af specifikke ESFP-operationer, når det er nødvendigt;

h) sikring af overholdelse af international humanitær lovgivning og menneskerettighedslovgivning med hensyn til alle foranstaltninger, der træffes,

i) sikring af EU's aktive bidrag til en fredelig og retfærdig løsning af langvarige regionale spørgsmål med passende hensyntagen til beslutninger truffet af FN og til dets internationalt anerkendte rolle, og løsning af væsentlige sociale problemer (fattigdom, social udstødelse), der giver næring til vold og terrorisme.

19. prioriterer sit eget bidrag til kampen mod terrorismen meget højt; anmoder derfor indtrængende Udenrigsudvalget og Udvalget om Borgernes Rettigheder om at finde en passende fremgangsmåde til udarbejdelse af henstillinger derom rettet til både Rådet og Kommissionen; opfordrer i denne henseende Rådet til fuldt ud at informere og høre Udenrigsudvalget og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender vedrørende spørgsmålet om EU's liste over terrororganisationer; bifalder i denne henseende den positive reaktion fra Luxembourgs formandskab;

20. anser det for væsentligt, at der i tilfælde af naturkatastrofer bør kunne søges tilflugt til de kapaciteter, der er udviklet af Rådet og Kommissionen på det civile/militære område, herunder den civile/militære planlægningsenhed og faciliteter såsom Galileo og GMES;

Parlamentets prioriteter i de forskellige geografiske områder for 2005

21. anmoder Rådet om at tage øjeblikkelige skridt til at rette op på den eksisterende geografiske ubalance mellem de FUSP-retsakter, der er vedtaget i de sidste 10 år, så der kan opnås en mere rimelig balance mellem de forskellige regioner i overensstemmelse med Unionens globale ambitioner; anmoder navnlig Rådet om at sikre en geografisk balance mellem den indsats, der indtil nu er blevet gjort i den østlige del af EU som følge af udvidelsen, og den fornyede indsats over for landene syd for Middelhavet; understreger ikke desto mindre, at det bør undgå en kølig gestus, der antyder formindsket interesse fra EU's side for fremgang i hvert fald i det vestlige Balkan, Ukraine og det sydlige Kaukasus;

22. anbefaler derfor, at Rådet tager de nødvendige skridt, så Unionen kan udnytte sine gode relationer til bestemte geografiske områder (gennem biregionale, multilaterale eller bilaterale associeringsaftaler etc.) for at udbygge sin multilaterale styrke i forbindelse med kontakten til andre nye lande og regioner, hvortil sådanne gode relationer endnu ikke er blevet etableret; understreger endvidere, at der skal foretages højere prioritering af EU's naboskab på bekostning af afgørende forbindelser og solidaritet mellem EU og udviklingslande i verden;

23. anser imidlertid for det første de successive udvidelser af Unionen, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 16.- 17. december 2004, og for det andet udviklingen af den europæiske naboskabspolitik for at være Unionens højeste prioriteter på den politiske dagsorden for 2005, herunder også et europæisk økonomisk område for de europæiske lande; fastholder den afgørende betydning af at gøre alle forsøg på at opnå en fredelig og værdig løsning på den mellemøstlige konflikt på grundlag af kvartettens køreplan og gennemførelsen af det strategiske partnerskab med landene i Middelhavsområdet og Mellemøsten, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd i juni 2004; bifalder til dette formål det nyligt afholdte topmøde i Sharm el-Sheik mellem Ariel Sharon og Abu Mazen; kræver i lige så høj grad, at der gøres en så stor indsats som muligt for at understøtte løsningen af andre eksisterende eller forudsigelige konflikter, f.eks. i Kosovo, Tjetjenien, Darfur, Somalia, De Store Søers Område, Iran og Nordkorea (DPRK), og for bestræbelserne for at opnå sociale fremskridt i verden på linje med FN's millenniumudviklingsmål;

24. tillægger også fortsættelsen og den yderligere udvikling af EU-strategien for det vestlige Balkan den største betydning med henblik på den gradvise integrering af landene i regionen i EU-institutionerne, navnlig i lyset af de afgørende beslutninger, der skal træffes i anden halvdel af 2005 om Kosovos endelige status;

25. er indstillet på at samarbejde med Rådet og Kommissionen om en langsigtet strategisk reorganisering af Serbien og Montenegro, herunder Kosovo, med den målsætning at fremme en fælles fredelig fremtid i EU for alle mennesker i denne region;

26. forventer nært samarbejde med Rådet og Kommissionen for politisk og økonomisk at støtte den igangværende fredsproces i Mellemøsten;

27. finder det vigtigt, at EU og USA opretholder et konstruktivt forhold, og at der i NATO igen og i forstærket omfang føres ligeberettigede politiske drøftelser, hvori forebyggelse, krisestyring og militær kapacitet indgår i en fornuftig ligevægt; anser det for at være af afgørende betydning at vedtage fælles holdninger (Europa-Parlamentet — USA's kongres) om visse globale spørgsmål af fælles interesse (kampen mod terrorisme, regionale konflikter, spredning af masseødelæggelsesvåben, nedrustning, folkeretten, effektiv multilateralisme, energisamarbejde, klimaændringer, osv.) og mener, at der især i 2005, der er 10-året for Madriderklæringen, bør sættes nyt skub i de transatlantiske forbindelser — gennemførelse af det transatlantiske marked senest i 2015, opdatering af den nye transatlantiske dagsorden med en transatlantisk partnerskabsaftale, der skal træde i kraft så hurtigt som muligt og under alle omstændigheder inden for to år;

28. understreger behovet for et nært samarbejde mellem EU og USA i forbindelse med, at globale økonomiske, politiske og sikkerhedsmæssige problemer tages op; opfordrer til udfærdigelse af et nyt transatlantisk program til strukturering af dialogen om globale spørgsmål;

29. opfordrer indtrængende Rådet til med Europa-Parlamentet at drøfte begrebet "strategiske partnerskaber" med tredjelande, der skal være baseret på det at have og fremme fælles værdier; opfordrer i denne henseende til en samlet vurdering af de strategiske partnerskaber med Den Russiske Føderation og Kina;

30. anmoder både Rådet og Kommissionen om at tage de nødvendige skridt til at sikre nære forbindelser til Rusland, som skal afspejle vore fælles interesser og værdier på grundlag af fuld respekt for menneskerettigheder, retsstatsprincippet og demokrati;

31. støtter i denne henseende Rådets forslag om fælles krisestyring for EU/Rusland af konflikterne i Transdnestrien og Sydkaukasus; påpeger at krigen i Tjetjenien komplicerer udviklingen af et ægte partnerskab; gentager sin anmodning om en politisk løsning af konflikten med inddragelse af alle det tjetjenske samfunds demokratiske komponenter;

32. beklager, at der i forbindelserne til Kina kun er gjort fremskridt inden for handel og økonomi uden nogen væsentlige resultater, for så vidt angår menneskerettigheds- og demokratispørgsmål; gentager sit ønske om en bindende EU-kodeks for våbeneksport og anmoder i denne henseende Rådet om ikke at hæve våbenembargoen og at finde måder til at gøre dialog lettere, mindske spændinger og opmuntre til nedrustning i forbindelser på tværs af Taiwan-strædet, samtidig med at Taiwan støttes som en model for demokrati i hele Kina;

33. udtrykker sin dybeste bekymring over det store antal missiler i det sydlige Kina, der rettet over Taiwan-strædet, og over Folkerepublikken Kinas såkaldte "lov mod løsrivelse", der på en uberettiget måde forværrer situationen på tværs af strædet; opfordrer Folkerepublikken Kina og Republikken Kina på Taiwan til at genoptage politiske drøftelser på grundlag af gensidig forståelse og anerkendelse for at fremme stabilitet, demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincippet i Østasien;

34. støtter de bestræbelser, der er gjort af Storbritannien, Frankrig og Tyskland og af Rådet og Kommissionen for at opmuntre Iran til at blive en aktiv og venligsindet partner i regionen, der udviser fuld respekt for menneskerettighedsspørgsmål, og sikre, at landet ikke udvikler kernevåben; understreger, at beviser for fortsat udvikling af sådanne våben ville have de alvorligste konsekvenser for en forbindelse mellem EU og Iran;

35. støtter yderligere konsolidering af EU's engagement i Afghanistan; anbefaler pålidelig og bæredygtig finansiering af denne opgave på mellemlang sigt; går ind for øgede bestræbelser på at genopbygge det internationale samfund; lægger i denne forbindelse særlig vægt på udvikling af uddannelsessystemet, forbedring af kvinders, pigers og børns stilling, nedrustnings- og reintegrationsforanstaltninger og udvikling og gennemførelse af økonomiske alternativer til opiumsdyrkning;

36. opfordrer Rådet til så hurtigt som muligt at indlede en procedure for at fastlægge en fælles FUSPholdning vedrørende Irak;

37. udtrykker i den forbindelse sin dybe bekymring over erklæringen fra Den Demokratiske Folkerepublik Korea dateret den 10. februar 2005, hvori Korea erklærer, at landet har til hensigt i et ubestemt tidsrum at suspendere sin deltagelse i de multilaterale drøftelser om dets atomprogram;

38. henviser til sine mange beslutninger og betænkninger om de forskellige geografiske områder, som indeholder værdifulde bidrag til drøftelsen af den måde, hvorpå Unionens politik over for disse geografiske områder bør udvikles med henblik på at opnå den ovennævnte rimelige balance;

39. fremhæver endnu en gang den aktive rolle, som EU skal indtage, for så vidt angår sine forbindelser til tredjelande med henblik på at fremme menneskerettigheder og sikre opfyldelsen af millenniumudviklingsmålene, hvilket er en vigtig og integreret del af både FUSP og ESFP;

40. fremhæver EU's fælles optræden under det nylige ukrainske valg som et godt eksempel på, hvordan de forskellige europæiske institutioner sammen med medlemsstaterne bør reagere og påtage sig en ledende rolle, når fælles europæiske interesser og værdier er på spil; støtter yderligere foranstaltninger, for så vidt angår Ukraine, da den seneste udvikling også tydeligt indebærer store udfordringer for EU;

41. opfordrer Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne til ud over foranstaltningerne i handlingsplanen som led i den europæiske naboskabspolitik at overveje andre former for associering med Ukraine og på den måde signalere klare europæiske perspektiver for landet og reagere på de ambitioner, som det store flertal af den ukrainske befolkning har demonstreret, og som i den sidste ende kan føre frem til landets tiltrædelse af EU;

Parlamentets syn på Unionens rolle i visse multilaterale organisationer

42. anbefaler, at der, indtil ikrafttrædelsen af den nye forfatningstraktat, som udtrykkeligt gør Unionen til en juridisk person, tages de nødvendige skridt til at øge repræsentationen af Unionen som helhed i de forskellige internationale multilaterale organisationer, herunder især i De Forenede Nationer, Den Internationale Straffedomstol (ICC), Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE), Europarådet og alle andre relevante fora; opfordrer Rådet og Kommissionen til, hvor det er passende, at inddrage medlemmer af Europa-Parlamentet i opnåelse af dette mål; fremhæver især behovet for at styrke EU's forbindelser med OSCE og Europarådet samt med FN; anmoder om, at Parlamentet får tildelt en rolle, som er i overensstemmelse med det høje niveau af parlamentarisk diplomati, som Parlamentet bidrager med til udvikling af FUSP;

43. giver udtryk for det synspunkt, at Unionen som helhed især bør spille en væsentlig rolle i FN-systemet, at EU i fremtiden bør sikres et sæde i FN's Sikkerhedsråd, som det klareste udtryk for en virkelig og effektiv fælles udenrigspolitik, og at EU bør støtte FN's reform ved siden af de forslag, der er medtaget i rapporten fra Højniveaupanelet vedrørende Trusler, Udfordringer og Forandringer;

44. glæder sig over Sikkerhedsrådets historiske afgørelse om på initiativ af en række EU-medlemsstater at henvise forbrydelserne i Darfur til Den Internationale Straffedomstol; mener, at dette er et afgørende skridt fremad mod upartisk domstolsprøvelse til ofrene for krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden; beklager imidlertid den undtagelse, der er givet til statsborgere fra stater, der ikke er kontraherende parter i Rom-statutten fra ICC's jurisdiktion og opfordrer Rådet til at videreføre sin faste støtte til ICC;

Parlamentets syn på finansieringen af FUSP for 2005

45. gentager, at en indsats mod de fem hovedtrusler mod EU's sikkerhed, som beskrevet i den europæiske sikkerhedsstrategi (terrorisme, spredning af masseødelæggelsesvåben, regionale konflikter, staters sammenbrud og organiseret kriminalitet), vil kræve et langsigtet engagement udadtil med anvendelse af alle tilgængelige instrumenter, herunder omfattende investeringer i sikkerhedsforskning og konfliktforebyggelse, og at der findes frem til konkrete, varige budgetkompromiser, som udtrykkeligt skal foretages i de kommende finansielle overslag for 2007-2013;

46. fastholder, at det i den forbindelse ikke længere er muligt at skelne mellem finansiering af civile og militære udgifter, især når det gælder ESFP-operationer og nærmere bestemt de operationer, der alene foretages af Unionen og planlægges og udføres af dens civile/militære celle;

47. understreger derfor igen, at fælles udgifter til militære operationer inden for rammerne af ESFP bør finansieres over fællesskabsbudgettet (som det allerede sker på det civile område i forbindelse med politioperationer) og ikke over et underordnet budget eller af en opstartsfond fra medlemsstaterne, sådan som det for øjeblikket er fastsat;

48. gør i den forbindelse opmærksom på de nye muligheder, som finansieringen af de planlagte "humanitære kampgruppers" fremtidige interventioner indebærer, i tilfælde af naturkatastrofer, hvor det er nødvendigt med en kombination af militære og civile midler, som det var tilfældet for nylig med tsunami-katastrofen i Sydasien; opfordrer i denne henseende Rådet og Kommissionen til at udarbejde et nyt forslag, der også tager højde for Europa-Parlamentets forslag om et europæisk civilt fredskorps og oprettelse af et europæisk frivilligt hjælpekorps i henhold til forfatningens artikel III-321;

49. anmoder Rådet om i tilfælde af fremtidige ESFP-operationer i kampen mod terrorisme at overveje muligheden for at finansiere de fælles udgifter til sådanne operationer over fællesskabsbudgettet i stedet for at anvende de nugældende regler, f.eks. princippet om, at "udgifterne ligger der, hvor de falder", eller andre ad hoc-ordninger såsom den såkaldte "Athena-mekanisme";

*

* *

50. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes parlamenter, FN's generalsekretær, NATO's generalsekretær og Europarådets generalsekretær.

[1] EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1.

[2] P6_TA(2005)0004.

[3] EUT C 82 E af 1.4.2004, s. 599.

[4] EUT C 96 E af 21.4.2004, s. 79.

[5] EUT C 87 E af 7.4.2004, s. 506.

[6] EUT C 64 E af 12.3.2004, s. 599.

[7] EUT C 98 E af 23.4.2004, s. 182.

[8] EUT C 104 E af 30.4.2004, s. 1043.

[9] P6_TA(2005)0007.

[10] EUT C 82 E af 1.4.2004, s. 610.

[11] EUT C 77 E af 26.3.2004, s. 226.

[12] EUT C 97 E af 22.4.2004, s. 647.

[13] EFT C 140 E af 13.6.2002, s. 569.

[14] P6_TA(2005)0006.

[15] EFT C 104 E af 30.4.2004, s. 1075.

--------------------------------------------------