3. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 26/19 
Ændret forslag til Rådets direktiv om opholdsret for lønmodtagere og selvstændige, der et 
ophørt med erhvervsaktivitet (') 
KOM(89) 675 endelig udg. — SYN 200 
(Forelagt af Kommissionen i medfør af EØF-Traktatens artikel 14% stk. 3, den 21. december 1989) 
(90/C 26/18) 
O EFT nr. C 191 af 28. 7. 1989, s. 3. (KOM(89) 275 endelig udg. — SYN 200). 
OPRINDELIGT FORSLAG 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — ÆNDRET FORSLAG 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 49 og 
54, under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Eutopæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 49 og 
54, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: 
Det fastsættes i Traktatens artikel 3, litra c), at Fælles­
skabets virke indebærer fjernelse af hindringerne for den 
frie bevægelighed for personer mellem medlemsstaterne; Det fastsættes i Traktatens artikel 3, litra c), at Fælles­
skabets virke indebærer fjernelse af hindringerne for den 
frie bevægelighed for personer mellem medlemsstaterne; 
det fastsættes i artikel 8 A, at det indre marked skal være 
oprettet senest den 31. december 1992; det indre marked 
indebærer et område uden indre grænser med fri bevæ­
gelighed for personer; det fastsættes i artikel 8 A, at det indre marked skal være 
oprettet senest den 31. december 1992; det indre marked 
indebærer et område uden indre grænser med fri bevæ­
gelighed for personer; 
det fastsættes i Traktatens artikel 48 og 52, at der er fri 
bevægelighed for arbeidstagere og selvstændige, hvilket 
indebærer en opholdsret i den medlemsstat, hvor de har 
deres erhvervskarriere; denne opholdsret skal ikke kun 
indrømmes i den erhvervsaktive del af deres erhvervskar­
riere, men også i den ikke-erhvervsaktive del af deres 
erhvervskarriere, selb om de ikke har udøvet retten til fri 
bevægelighed i den første del af deres erhvervskarriere; det fastsættes i Traktatens artikel 48 og 52, at der er fri 
bevægelighed for arbejdstagere og selvstændige, hvilket 
indebærer en opholdsret i den medlemsstat, hvor de har 
deres erhvervskarriere; denne opholdsret skal ikke kun 
indrømmes i den erhvervsaktive del af deres erhvervskar­
riere, men også i den ikke-erhvervsaktive del af deres 
erhvervskarriere, selv om de ikke har udøvet retten til fri 
bevægelighed i den første del af deres erhvervskarriere; 
Nr. C 26/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 2. 90 
OPRINDELIGT FORSLAG 
i medfør af artikel 10 i Rådets forordning (EØF) nr. 
1408/71 ('), som ændret ved forordning (EØF) nr. 
1390/81 (2), har modtagere af kontantydelser ved invali­
ditet eller alderdom samt af erstatning ved arbeids-
ulykker eller erhvervssygdomme ret til fortsat at oppe­
bære disse ydelser og erstatninger, selv om de er bosat i 
en anden medlemsstat end den, hvori den institution, 
som det påhviler at udrede ydelsen, er beliggende; 
udøvelsen af denne ret bliver kun en reel mulighed, hvis 
den også indrømmes medlemmerne af familien; 
der bør garanteres de af dette direktiv omfattede 
personer samme administrative ordning, som den, der 
navnlig er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 
1612/68 O, Rådets direktiv 68/360/EØF (4) og Rådets 
direktiv 64/221/EØF (5) — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
Medlemsstaterne giver opholdsret til enhver statsborger 
fra en medlemsstat, som i Fællesskabet har udøvet 
beskæftigelse som lønmodtager eller selvstændig, samt til 
medlemmerne af den pågældendes familie, som defineret 
i artikel 10, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1612/68, når 
den pågældende oppebærer invalide-, førtids- eller alde-
rsefterladtepension eller erstatning i anledning af 
arbejdsulykke eller erhvervssygdom, og når de pågæl­
dende personer er omfattet af en sygeforsikringsordning. 
(') EFT nr. L 149 af 5. 7. 1971, s. 2. 
O EFT nr. L 143 af 29. 5. 1981, s. 1. 
(3) EFT nr. L 257 af 19. 10. 1968, s. 2. 
(4) EFT nr. L 257 af 19. 10. 1968, s. 13. 
(5) EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 850/64. ÆNDRET FORSLAG 
i medfør af artikel 10 i Rådets forordning (EØF nr. 
1408/71 (*), som ændret ved forordning (EØF) nr. 
1390/81 (2), har modtagere af kontantydelser ved invali­
ditet eller alderdom samt af erstatning ved arbejds­
ulykker eller erhvervssygdomme ret til fortsat at oppe­
bære disse ydelser og erstatninger, selv om de er bosat i 
en anden medlemsstat end den, hvori den institution, 
som det påhviler at udrede ydelsen, er beliggende; 
foranstaltninger med henblik på det indre markeds 
sociale dimension vil reducere de eksisterende forskelle 
mellem medlemsstaterne, for så vidt angår niveauerne for 
pensioner og sociale ydelser, men i mellemtiden må disse 
forskelle ikke udgøre en hindring for pensionerede 
EF-borgeres frie bevægelighed og opholdsret; 
dette direktiv er det første skridt på vejen til at sikre alle 
pensionerede EF-borgere opholdsret overalt i Fælles­
skabet; 
udøvelsen af denne ret bliver kun en reel mulighed, hvis 
den også indrømmes medlemmerne af familien; 
der bør garanteres de af dette direktiv omfattede 
personer samme administrative ordning, som den, der 
navnlig er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 
1612/68 (3), Rådets direktiv 68/360/EØF (4) og Rådets 
direktiv 64/221 /EØF (5) — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
Medlemsstaterne giver opholdsret til enhver statsborger 
fra en medlemsstat, som i Fællesskabet har udøvet 
beskæftigelse som lønmodtager eller selvstændig, samt til 
medlemmerne af den pågældendes familie, som defineret 
i artikel 10, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1612/68, når 
den pågældende oppebærer invalide-, førtids- eller 
aldersefterladtepension eller erstatning i anledning af 
arbejdsulykke eller erhvervssygdom, eller oppebærer 
efterladtepension, og når de pågældende personer er 
omfattet af en sygeforsikringsordning, eller i tilstrække­
ligt omfang råder over andre eksistensmidler. 
O EFT nr. L 149 af 5. 7. 1971, s. 2. 
(2) EFT nr. L 143 af 29. 5. 1981, s. 1. 
O EFT nr. L 257 af 19. 10. 1968, s. 2. 
(4) EFT nr. L 257 af 19. 10. 1968, s. 13. 
O EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 850/64. 
3. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 26/21 
OPRINDELIGT FORSLAG 
Artikel 2 
1. Retten til ophold fastslås ved udstedelse af et doku­
ment, benævnt »EF-opholdstilladelse«, hvis gyldighed 
kan begrænses til fem år med mulighed for fornyelse. Er 
et medlem af familien ikke statsborger i en medlemsstat, 
udstedes et opholdsdokument med samme gyldighed som 
det, der udstedes til den statsborger, til hvis familie den 
pågældende hører. 
For udstedelse af opholdstilladelse kan medlemsstaten 
kun kræve af ansøgeren, at denne foreviser et identitets-
bevis og godtgør, at de betingelser, der er fastsat i artikel 
1, er opfyldt. 
2. Artikel 2 og 3, artikel 6, stk. 1, litra a), og stk. 2, 
samt artikel 9 og 10 i direktiv 68/360/EØF, artikel 11 i 
forordning (EØF) nr. 1612/68 og artikel 2 til 9 i direktiv 
64/221/EØF finder anvendelse på de af nærværende 
direktiv omfattede personer. 
Artikel 3 
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admini­
strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette 
direktiv senest den 31. december 1990. De underretter 
straks Kommissionen om de trufne foranstaltninger. 
De i henhold til første stykke vedtagne bestemmelser skal 
indeholde en udtrykkelig henvisning til dette direktiv. 
Artikel 4 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. ÆNDRET FORSLAG 
En pension eller anden form for eksistensmidler anses for 
at være tilstrækkelig, når det derved kan sikres, at den 
opholdsberettigede under sit ophold ikke kommer til at 
ligge værtslandets socialsikring til byrde. 
Artikel 2 
1. Retten til ophold fastslås ved udstedelse af et doku­
ment, benævnt »EF-opholdstilladelse«, hvis gyldighed 
kan begrænses til fem år med mulighed for fornyelse. Er 
et medlem af familien ikke statsborger i en medlemsstat, 
udstedes et opholdsdokument med samme gyldighed som 
det, der udstedes til den statsborger, til hvis familie den 
pågældende hører. 
For udstedelse af opholdstilladelse kan medlemsstaten 
kun kræve af ansøgeren, at denne foreviser et identitets-
bevis og godtgør, at de betingelser, der er fastsat i artikel 
1, er opfyldt. 
2. Artikel 2 og 3, artikel 6, stk. 1, litra a), og stk. 2, 
samt artikel 9 og 10 i direktiv 68/360/EØF, artikel 11 i 
forordning (EØF) nr. 1612/68 og artikel 2 til 9 i direktiv 
64/221/EØF finder anvendelse på de af nærværende 
direktiv omfattede personer. 
Alle de i forordning (EØF) nr. 1612/68 og direktiv 
68/360/EØF og 64/221/EØF fastsatte rettigheder samt 
lovgivningsmæssige bestemmelser om ændringer heraf 
finder anvendelse på de af nærværende direktiv omfat­
tede personer. 
Artikel 3 
Inden udgangen af det andet år efter nærværende direk­
tivs gennemførelse og derefter hvert tredje år udarbejder 
Kommissionen en beretning om nærværende direktivs 
gennemførelse, som forelægges for Rådet og Europa-
Parlamentet. 
Artikel 4 
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admini­
strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette 
direktiv senest den 31. december 1990. De underretter 
straks Kommissionen om de trufne foranstaltninger. 
De i henhold til første stykke vedtagne bestemmelser skal 
indeholde en udtrykkelig henvisning til dette direktiv. 
Artikel 5 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.