EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 14.9.2016 COM(2016) 602 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN Øge sikkerheden i en verden med mobilitet - forbedret informationsudveksling i forbindelse med terrorbekæmpelse og stærkere ydre grænser



1. INDLEDNING Schengenområdet udgør en af EU's mest værdsatte landvindinger, fordi det som et område uden kontrol ved de indre grænser giver en række enestående økonomiske og samfundsmæssige fordele. De senere år har opgaven med at opretholde sikkerheden i et åbent Europa dog givet store udfordringer. Presset som følge af migrations- og flygtningekrisen har sammen med en bølge af terrorangreb krævet en ny strategi. Den europæiske dagsorden for migration og den europæiske dagsorden om sikkerhed har vist, hvordan et tættere samarbejde er løsningen, ikke kun hvad angår krisereaktioner, men også med henblik på at udnytte den fælles ekspertise og viden til at opbygge et mere robust og vedvarende europæisk system, som er i stand til at klare opgaven med at sikre stærkere grænser og intelligente efterretningsoplysninger, hvilket er nødvendigt for gøre Europa sikkert. Med denne meddelelse føres denne dagsorden et skridt videre, idet der fastsættes praktiske foranstaltninger for at fremme og udvide dette arbejde. Den tager udgangspunkt i en stærk konsensus - i institutionerne og i den offentlige mening - om, at EU skal gøre sit yderste for at hjælpe medlemsstaterne med at beskytte borgerne på en måde, som maksimerer samarbejdsmulighederne, samtidig med at det garanteres, at de grundlæggende rettigheder, som samfundene i EU er baseret på, overholdes. Grundlaget for dette arbejde skal være en målrettet indsats for at fortsætte de fremskridt, der gøres med alle foranstaltningerne inden for rammerne af den europæiske dagsorden for migration og den europæiske dagsorden om sikkerhed. Stærkere grænser bevirker også, at risikoen for, at der igen opstår et ekstraordinært pres, som det man har oplevet det seneste år, mindskes, idet den store indsats for at genskabe en stabil situation, hvad angår humanitære standarder og migrationsstyring i kølvandet på krisen, fortsættes. Det indebærer, at der anvendes en fælles strategi for asyl og tilbagesendelse, samtidig med at mulighederne for lovlig migration øges. Det indebærer samarbejde via en partnerskabsramme for at mindske de grundlæggende årsager til irregulær migration og konsolidere en ny fase i samarbejdet om migration med vigtige partnere. På den måde vil en stærk ydre grænse også skabe grundlaget for Schengen som et område uden kontrol ved de indre grænser - som fastsat i meddelelsen "Tilbage til Schengen - En køreplan" - og øge mobiliteten, Hvad angår sikkerhed, indebærer en effektiv og ægte sikkerhedsunion, at medlemsstaterne arbejder tæt sammen om sikkerhedsspørgsmål og anerkender, at en medlemsstats interne sikkerhed er alle medlemsstaternes og hele EU's interne sikkerhed. Der er et presserende behov for at gøre en indsats på områder som forebyggelse og bekæmpelse af radikalisering, forbedring af informationsudvekslingen, beskyttelse af borgerne og kritisk infrastruktur og afskæring af terroristers og kriminelles adgang til skydevåben og finansiering og at udnytte alle de muligheder, der står til rådighed for EU, for at bekæmpe sikkerhedstrusler. En fuldstændig og hurtig gennemførelse af foranstaltninger på alle disse områder vil udgøre et springbræt for at komme endnu videre. I denne meddelelse fastsættes en række vigtige indsatsområder for yderligere at gennemføre den europæiske dagsorden for migration og den europæiske dagsorden om sikkerhed samt sikkerhedsunionen. Foranstaltningerne udgør samlet set vigtige elementer for at forvalte migrationen, gøre det lettere for rejsende i god tro at rejse og samarbejde med medlemsstaterne om at øge sikkerheden. Jo hurtigere, der indføres effektive og interaktive systemer, desto hurtigere vil fordelene blive synlige. I denne meddelelse vises det derfor, hvordan dette arbejde kan fremmes, samtidig med at der lægges vægt på de supplerende fremskridt på kort sigt, der er nødvendige for yderligere at forbedre forvaltningen af de ydre grænser, opfylde behovene for sikkerhed og sikre, at grænsevagter, toldmyndigheder, asyltjenester, politiet og retsmyndighederne råder over korrekte oplysninger. Denne intensiverede brug af data viser i særlig grad behovet for at overholde de grundlæggende rettigheder og databeskyttelsesreglerne, hvilket indebærer teknologier og informationssystemer, der er godt udformet, anvendes korrekt og er ordentligt reguleret, samt alle de nødvendige garantier for at sikre beskyttelsen af privatlivets fred og personoplysninger. 2. MOBILITET OG SIKKERHED VIA STÆRKERE GRÆNSER OG EN EFFEKTIV INFORMATIONSUDVEKSLING Det er vigtigt med stærke ydre grænser for at muliggøre intern mobilitet. Dette gælder så meget desto mere i EU, hvor stærke ydre grænser er forudsætningen for den frie bevægelighed inden for Schengenområdet. Hvert år passerer ca. 400 mio. unionsborgere og 200 mio. tredjelandsstatsborgere grænsen til Schengenområdet. Den daglige grænsekontrol er af stor betydning for EU's økonomi, samfundene i EU og forbindelserne med vores naboer. Grænsekontrollen skal både være effektiv og give sikkerhed. For at millioner af europæere og tredjelandsstatsborgere uden problemer kan rejse og passere grænsen, er det nødvendigt med lettere og strømlinede procedurer til gavn for både unionsborgere og tredjelandsstatsborgere i god tro. Det giver store økonomiske fordele for EU's økonomi, der bygger på handel, og besparelser for hårdt pressede offentlige myndigheder. Samtidig er det imidlertid nødvendigt, at dette styrker de øvrige mål for grænseforvaltningen såsom bekæmpelse af irregulær migration, og at de sikkerhedsmæssige risici afdækkes. Løsningen er at afbalancere de forskellige krav til grænseforvaltningen ved hjælp af effektive, sikre og omfattende tiltag, der er skræddersyede til at klare forskellige kategorier af personer, der ankommer, og forene fordelene ved øget mobilitet med kravet om sikkerhed.

Mange rejsende ankommer med henblik på et kortvarigt ophold i EU i forretnings-, turist- eller studieøjemed og indrejser om nødvendigt på et visum. I sådanne tilfælde i lighed med alle andre lovlige indrejsemuligheder i EU giver grænsen mulighed for at kontrollere, at alle indrejsebetingelser er opfyldt, og at byde de rejsende velkommen til Europa. Migrations- og flygtningekrisen har imidlertid sat fokus på det særlige behov for at forvalte irregulær migration. EU har forpligtelser over for personer, der har brug international beskyttelse, og som skal kanaliseres over i asylsystemet. Samtidig er det nødvendigt at tilbagesende de personer, der ikke har benyttet lovlige indrejsemuligheder, og som ikke har ret til at blive. Det er derfor vigtigt, at alle som krævet registreres ved indrejsen i Schengenområdet, gennemgår de nødvendige identifikations- og screeningprocedurer og indlogeres i faciliteter for at sikre, at der kan foretages den nødvendige kontrol. Manglerne og hullerne, herunder svaghederne ved EU's ydre grænser, er blevet helt tydelige i forbindelse med reaktionen på migrations- og flygtningekrisen. Det har været nødvendigt at gøre en stor indsats for at genskabe en effektiv grænseforvaltning. Dette omfatter en hidtil uset indsats for at støtte medlemsstaterne i frontlinjen ved hjælp af "hotspottilgangen", det gradvise arbejde for at vende tilbage til en korrekt anvendelse af Schengenreglerne for at beskytte den ydre grænse og et tæt samarbejde og en tæt koordinering for fortsat at sikre den daglige kontrol af udviklingen i situationen. Indsatsen på disse områder skal fortsætte, først og fremmest i Grækenland og Italien, hvor der fortsat er svagheder, hvad angår de indførte strukturer, den fart, hvormed foranstaltningerne gennemføres, og tilrådighedsstillelsen af vigtig ekspertise fra andre medlemsstater. Det er derfor vigtigt at sikre en tidlig gennemførelse af den europæiske grænse- og kystvagt. Grænserne er kun en del af løsningen for at øge sikkerheden, idet huller i grænsekontrollen er huller i sikkerheden. Fænomenet med udenlandske krigere, der udgør en stor sikkerhedsmæssig risiko, har understreget, at truslen går på tværs af grænserne, og at en omfattende og effektiv grænsekontrol, også af unionsborgere, er særlig vigtig. Dertil kommer den mere generelle bekymring over, at terrorbekæmpelsen er blevet svækket af, at terroristerne har haft mulighed for at operere på tværs af grænserne, hvilket har sat fokus på hullerne i udvekslingen af vigtige efterretningsoplysninger. EU kan udnytte de muligheder, som en fælles strategi giver for at opbygge et effektivt system, hvis størrelse kan bidrage til at skabe større sikkerhed for borgerne. Hvis EU anvender retshåndhævelses- og grænsekontrolredskaberne fuldt ud, udnytter det potentiale, som interoperable informationskilder giver til at indkredse eventuelle sikkerhedsmæssige problemer på grundlag af en fælles informationsmængde, og bruger indrejsen i EU som et vigtigt punkt, hvor der kan foretages sikkerhedskontrol, vil det fjerne terrornetværkenes mulighed for at udnytte huller i systemet. Dette er selve kernen i sikkerhedsunionen. Det sætter fokus på indrejseprocedurerne og forvaltningen af de ydre grænser. Der kræves en grundig kontrol, som dog ikke skal medføre unødvendige forsinkelser, idet der skal lægges større vægt på screening forud for rejseaktiviteter. Det indebærer, at identitetsdokumenter skal være af god kvalitet og sikre, hvilket lettest opnås ved brug af sammenlignelige sikkerhedselementer og en fælles tilgang til bekæmpelse af dokumentfalsk. Dette understreger behovet for, at grænsekontrollen er sikker, hurtig og moderne og omfatter systemer og procedurer, der muliggør en hurtig og pålidelig adgang til de oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere en persons identitet og status. Undgå huller i sikkerheden ved hjælp af en fælles strategi I april 2016 indledte Kommissionen en debat om, hvordan der kan udvikles stærkere og mere intelligente informationssystemer for at afhjælpe manglerne og hullerne i de nuværende datasystemers struktur og interoperabilitet og fuldt ud udnytte det potentiale, disse systemer giver for at indkredse sikkerhedstrusler under fuld overholdelse af databeskyttelsesreglerne. Hvor effektivt et system er, afhænger også af kvaliteten af de data, det indeholder, hvorfor det er nødvendigt, at medlemsstaterne fuldt ud gennemfører og anvender de eksisterende regler og systemer - såsom Schengeninformationssystemet, visuminformationssystemet, Interpols database over stjålne og bortkomne rejsedokumenter, Eurodacdatabasen og Europols database. I lyset af den nuværende terrortrussel afhænger effektiviteten af sikkerhedskontrollen i høj grad af informationsudvekslingen mellem ikke blot de retshåndhævende myndigheder, men også efterretningstjenesterne. En effektiv og rettidig informationsudveksling mellem de relevante myndigheder er en forudsætning for, at terrorbekæmpelsen lykkes. På både nationalt plan og EU-plan er der imidlertid fortsat en vis fragmentering, hvilket kan føre til farlige huller i sikkerheden. EU kan være med til at bygge bro mellem de retshåndhævende myndigheder og efterretningstjenesterne, både ved at forbedre EU-mekanismerne og fuldt ud udnytte samarbejdsmulighederne inden for rammerne af EU-traktaterne og ved at bidrage til at indføre en kultur, hvor der hersker en følelse af fælles ansvar, og skabe vilje og mulighed for at omsætte dette på operationelt plan. 3. VIGTIGE OPERATIONELLE ETAPER

3.1 Skabelse af en europæisk integreret grænseforvaltning: den europæiske grænse- og kystvagt Europa-Parlamentet og Rådet var hurtige til at nå til enighed om forslaget om den europæiske grænse- og kystvagt. Efter den formelle vedtagelse af forordningen i denne uge er alt nu klart til, at den europæiske grænse- og kystvagt kan blive fuldt operationel. Den europæiske grænse- og kystvagt udgør et stort fremskridt, hvad angår EU's grænseforvaltning. Den har navnlig til formål at afhjælpe de svagheder, der blev så åbenlyse i forbindelse med migrations- og flygtningekrisen, nemlig den fragmenterede indsats, den manglede ensartede grænsekontrol og manglerne i tilrådighedsstillelsen af national ekspertise. Den vil muliggøre en integreret grænseforvaltning ved at samle et nyt styrket europæisk agentur for grænse- og kystbevogtning og de nationale myndigheder med ansvar for grænseforvaltning, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver. Agenturet vil bygge videre på Frontex' arbejde og få nye opgaver på områder såsom tilbagesendelse og vil tilrettelægge en systematisk EU-tilgang. Det vil formalisere "hotspottilgangen", som i dag anvendes til at hjælpe de medlemsstater, der er under størst pres. Det vil navnlig sikre høje og ensartede standarder, foretage obligatoriske sårbarhedsvurderinger for at vurdere medlemsstaternes kapacitet, og hvor forberedte de er, og kan i sidste instans få til opgave at intervenere direkte på en medlemsstat område. Dette udgør en radikal forbedring af EU's mulighed for at reagere på de skiftende udfordringer med migranter, der ankommer til EU's ydre grænser. Der vil være en konstant indsatskapacitet til rådighed med en stående pulje af nationale grænsevagter - mindst 1 500 - og teknisk udstyr i modsætning til en situation, hvor man er afhængig af uregelmæssige frivillige bidrag. Ud over at sikre en korrekt forvaltning af den ydre grænse betyder det, at der foretages en ordentligt identitets- og sikkerhedskontrol. Dette skal også ses i lyset af behovetfor at ændre Schengengrænsekodeksen for at indføre krav om systematisk kontrol. Den europæiske grænse- og kystvagt vil også spille en vigtig rolle, hvad angår sikkerheden. Den skal samarbejde med andre EU-agenturer såsom Europol og Eurojust om at forhindre og opdage grænseoverskridende kriminalitet såsom smugling af migranter, menneskesmugling og terrorisme. Den skal desuden støtte medlemsstaterne med ekspertise ved de ydre grænser, f.eks. som en del af operationer mod smuglere af migranter. Medlemmerne af de hold, der gennemfører grænseforvaltningsoperationer, vil nu også kunne søge i relevante europæiske databaser, bl.a. de retshåndhævende myndigheders databaser. Det vil sikre, at holdene i marken har adgang til de oplysninger, de har brug for - og det kan udvides til nationale databaser, hvis værtsmedlemsstaten finder det hensigtsmæssigt . Det tættere samarbejde med Europol og Eurojust vil kræve, at der lægges særlig vægt på databeskyttelse. Der vil blive indsamlet personoplysninger i forbindelse med agenturets aktiviteter vedrørende personer, som medlemsstaternes kompetente myndigheder af rimelige årsager mistænker for at være involveret i grænseoverskridende kriminelle aktiviteter såsom smugling af migranter, menneskesmugling eller terrorisme. De vil systematisk og straks blive videreformidlet til Europol og medlemsstaternes myndigheder i overensstemmelse med national lovgivning og EU's databeskyttelsesregler. Det er nødvendigt, at den europæiske grænse- og kystvagt begynder at blive operationel. Det forhold, at det nye agentur vil fungere på grundlag af det nuværende Frontex, indebærer, at det lige fra første dag kan begynde at udføre sine hovedopgaver. Kommissionen, Frontex og medlemsstaterne har fremskyndet arbejdet med at forberede grundlaget for, at det bliver fuldt operationelt. Der er indkredset fem operationelle prioriteter, selv inden den nye forordning træder i kraft, nemlig at foretage en obligatorisk samling af ressourcerne, at bane vejen for sårbarhedsvurderinger ved at fastsætte en fælles metode og foretage pilotvurderinger, at begynde at udføre de nye opgaver vedrørende tilbagesendelse og at udforme standardmodeller for tilbagevendende opgaver såsom klagemekanismen og statusaftaler med tredjelande. Som følge heraf vil agenturets vigtigste opgaver kunne indledes. Disse fremskyndede forberedelser skal fortsættes parallelt med en intensiveret indsats for at sikre stærke grænser inden for rammerne af den nuværende ordning. Frontex' igangværende operationer i Grækenland og Italien er stadig nødvendige for at genskabe en normal grænseforvaltning i disse medlemsstater. Andre operationer på Balkan, f.eks. i Bulgarien, er også vigtige for at forhindre, at der opstår nye smuglerruter. At intensivere disse operationer og gennemføre dem gnidningsløst inden for rammerne af den europæiske grænse- og kystvagt er også nødvendigt for at genskabe betingelserne for at vende tilbage til et normalt fungerende Schengenområde ved udgangen af 2016. Det indebærer, at man skal være parat til at indsætte de første europæiske grænsevagter i oktober 2016. Der er derfor et pressende behov for, at medlemsstaterne afhjælper de nuværende problemer med at stille eksperter til rådighed og efterkommer Frontex' opfordringer i Grækenland, Italien og Bulgarien. Derudover er det vigtigt at øge agenturets budget og personale som følge af udvidelsen af det nuværende Frontex' mandat og nye opgaver. Det betyder, at budgettet vil blive mere end tredoblet - ved udgangen af 2017 vil agenturets personale være blevet mere end fordoblet i forhold til det, der oprindeligt var planlagt for Frontex. For at understøtte den fremskyndede gennemførelse af forordningen er det nødvendigt delvis at fremrykke ansættelsen af de supplerende menneskelige ressourcer, der er planlagt i 2017. Kommissionen vil fremsætte forslag til budgetmyndigheden om at tillade agenturet at ansætte personale inden udgangen af indeværende år. Det skulle gøre det muligt for agenturet straks at overtage Frontex' nuværende operationer og fuldt ud at dække eventuelle nye behov. Kommissionen er forpligtet til at yde finansiel bistand til dækning af de hastende behov, som medlemsstater, der er udsat for et ekstremt pres ved EU's ydre grænser, har. Kommissionen vil fuldt ud udnytte hele rækken af finansieringsmuligheder i EU, først og fremmest støtten til grænseforvaltningen via Fonden for Intern Sikkerhed, til at støtte medlemsstaternes arbejde på mellemlang og lang sigt med at varetage deres ansvar for at sikre en stærk ydre grænse. En fuldstændig udnyttelse af disse muligheder kan i høj grad være med til at støtte udviklingen af ensartede grænseforanstaltninger af høj kvalitet. Næste skridt: Medlemsstaterne skal: -Afhjælpe de nuværende problemer med at efterkomme Frontex' opfordringer om at stille eksperter til rådighed til operationer i Grækenland, Italien og Bulgarien. -Gennem deltagelse i bestyrelsen støtte fremskyndelsen af det nye agenturs arbejde. -Sikre, at de nationale bidrag til EU's reserve til hurtig indgriben og pulje af teknisk udstyr fuldt ud kan udnyttes fra første dag, bl.a. ved allerede nu at indlede de årlige bilaterale drøftelser, således at bidragene i 2017 er klart fastlagt i god tid inden udgangen af 2016. Frontex skal: -Sikre, at metoden til brug ved sårbarhedsvurderinger er godkendt i oktober 2016 og pilotprojektet færdiggjort i november 2016, således at alle de første sårbarhedsvurderinger kan afsluttes i løbet af de første tre måneder af 2017. -Sikre, at puljen af eksperter og udstyr er fuldt operationel fra den første dag, hvor operationerne indledes. -Fremskynde rekrutteringen af supplerende personale, således at agenturet kan gennemføre sit udvidede mandat. -Sikre, at de første europæiske grænsevagter er parate til at blive indsat i oktober 2016. Kommissionen vil: -Vedtage modellen til statusaftaler med tredjelande inden udgangen af oktober. -I september 2016 vedtage de budgetforslag, der er nødvendige for, at agenturet hurtigt kan rekruttere supplerende personale, navnlig et forslag om ændringer af budgettet for 2016. -Fortsætte med at yde rettidig finansiel nødhjælp til de medlemsstater, der er udsat for et ekstremt pres ved de ydre grænser. -Yde administrativ bistand til agenturet for at lette rekrutteringen af det nødvendige supplerende personale. -Udnytte de muligheder på mellemlang og lang sigt, som EU's fonde giver for at støtte medlemsstaternes kapacitet ved de ydre grænser. Europa-Parlamentet og Rådet skal: -Inden udgangen af oktober enes om den foreslåede ændring af Schengengrænsekodeksen. -Hastebehandle forslaget om budgetændringen for at fremme rekrutteringen af personale til det nye agentur. 3.2 Strengere kontrol via ind- og udrejsesystemet I april 2016 fremsatte Kommissionen forslag til et nyt ind- og udrejsesystem. Via systemet vil der blive indsamlet data (identitetsoplysninger, rejsedokumenter og biometriske data) og foretaget registreringer af ind- og udrejser (dato og sted for ind- og udrejse) ved grænseovergangssteder. Dette mere moderne system til forvaltning af de ydre grænser, som erstatter stemplingen af pas, vil forbedre effektiviteten af grænsekontrollen og være med til at lette grænsepassagen for rejsende i god tro, som risikerer at blive udsat for ekstra forsinkelser som følge af det stadig stigende antal rejsende. Det vil spille en særlig vigtig rolle ved at sikre, at reglerne anvendes på rejsende, for hvem der ikke er visumpligt, eller som har det nødvendige visum, ved indrejse i EU. Det vil også bidrage til at finde frem til alle personer, der bliver længere, end de har tilladelse til (herunder dem, der bliver i Schengenområdet, efter at deres tilladelse er udløbet) Reglerne om indrejse med henblik på kortvarigt ophold (højst 90 dage inden for en periode på 180 dage) i Schengenområdet gælder for alle tredjelandsstatsborgere. Det vil derfor udgøre et vigtigt værktøj til at identificere alle tredjelandsstatsborgere, der bliver i Schengenområdet efter udløbet af deres visum. Systemet vil også mere generelt bidrage til sikkerheden, da det vil blive anvendt til at opdage og bekæmpe identitetsbedrageri og misbrug af rejsedokumenter og mulige gentagne forsøg på at undgå kontrollen, da også afslag på indrejse registreres heri. De retshåndhævende myndigheders mulighed for at få adgang til systemet vil støtte bekæmpelsen af terrorisme og organiseret kriminalitet. Det vil som sådan bidrage til forebyggelsen, opdagelsen og efterforskningen af terrorisme og anden grov kriminalitet. Det lovgivningsmæssige forslag indgår som en del af en større pakke om intelligente grænser, hvor der tages fat på den rolle, som IT-systemer spiller, når det drejer sig om at forbedre forvaltningen af de ydre grænser, den interne sikkerhed og bekæmpelsen af terrorisme og organiseret kriminalitet. Den omfatter også meddelelsen om stærkere og mere intelligente informationssystemer for grænser og sikkerhed og et yderligere forslag om ændring af Schengengrænsekodeksen med henblik på at medtage de tekniske ændringer, der er nødvendige i forbindelse med ind- og udrejsesystemet.

Der er blevet gjort betydelige og hurtige fremskridt med de lovgivningsmæssige forslag i Rådet, både på teknisk og politisk niveau. Europa-Parlamentet og Rådet skal vedtage forslaget på den planlagte dato inden udgangen af 2016. Det vil gøre det muligt for eu-LISA at indlede udviklingen af systemet i 2017 med henblik på at have et fuldt operationelt system i begyndelsen af 2020. Næste skridt: Europa-Parlamentet og Rådet skal: -Inden udgangen af 2016 nå til enighed om forordningen om oprettelse af et EU-ind- og udrejsesystem. 3.3 Kontrollere visumfrie rejsende i forvejen: EU-system for rejseoplysninger og rejsetilladelser Et aspekt, der får stadig større betydning, når det drejer sig om at finde balancen mellem mobilitet og sikkerhed, vedrører lovlig indrejse i Schengenområdet uden visum. Visumliberaliseringen har vist sig at være et vigtigt redskab, når der skal indgås partnerskaber med tredjelande, bl.a. som et middel til at sikre effektive tilbagesendelses- og tilbagetagelsesordninger og til at gøre EU mere tiltrækkende for forretningsfolk og turister. Der er også et vigtigt element af gensidighed heri, idet visumliberaliseringen generelt gælder begge veje, hvilket også gør det lettere for unionsborgere at rejse udenlands. Det kan konstateres, at der er sket en støt stigning i antallet af visumfrie rejsende, der kommer til Schengenområdet. At tilføje endnu et lag af systematisk kontrol af visumfrie tredjelandsstatsborgere vil udgøre et værdifuldt supplement til de eksisterende foranstaltninger for at opretholde og øge sikkerheden i Schengenområdet. Idéen om at oprette et EU-system for rejseoplysninger og rejsetilladelser blev lanceret i meddelelsen fra april 2016 om stærkere og mere intelligente informationssystemer. Kommissionen har nu besluttet at fremsætte forslag om et sådant system. Det skal være et automatiseret system, der skal anvendes til at fastslå, om en tredjelandsstatsborger har ret til visumfri indrejse i Schengenområdet. Lande som USA, Canada og Australien anvender allerede lignende systemer og anser disse for at udgøre en væsentlig del af deres grundlæggende beskyttelse af sikkerheden - som følge heraf kender mange europæere disse systemer. Det skal som minimum omfatte alle visumfrie tredjelandsstatsborgere, der rejser til Schengenområdet med henblik på et kortvarigt ophold (højst 90 dage inden for en periode på 180 dage). Det skal anvendes til at indsamle oplysninger om disse rejsende forud for deres rejse for derved at muliggøre forudgående behandling af oplysningerne. For de rejsende vil det give dem sikkerhed for, at de vil kunne passere grænserne uden problemer. For myndighederne i EU vil det gøre det muligt at kontrollere, om der foreligger potentielle sikkerhedsmæssige risici. Systemet vil derfor have to funktioner, nemlig at bidrage til grænseforvaltningen og til retshåndhævelsen. Et sådant system vil gøre det muligt at tjekke i andre databaser og kontrollere ansøgningen på grundlag af fastsatte kriterier og betingelser. Formålene hermed er at sikre, at: ansøgeren ikke har fået afslag på en visumansøgning i visuminformationssystemet (gælder for statsborgere i lande, der først for nylig er blevet fritaget for visumpligten) ansøgeren og dennes rejsedokument ikke er omfattet af en indberetning i Schengeninformationssystemet ansøgeren ikke er omfattet af en indberetning i Europols informationssystem rejsedokumentet ikke er rapporteret stjålet eller bortkommet i Interpols database der for ansøgeren i det fremtidige ind- og udrejsesystem ikke er rapporteret om, at den pågældende er blevet efter visummets udløb, eller har fået afslag på indrejse den planlagte rejse overholder reglerne om kortvarige ophold (den planlagte varighed af opholdet kombineret med den pågældendes eksisterende rejsehistorik er forenelig med reglerne om ophold på højst 90 dage inden for en periode på 180 dage) ansøgeren opfylder indrejsebetingelserne som fastsat i Schengengrænsekodeksen. Det vil også være muligt at skabe en forbindelse til databaserne vedrørende forhåndsoplysninger om passagerer og passagerlisteoplysninger. Ansøgninger, der gives afslag på ved den automatiske behandling, vil blive overført til et centralt hold, f.eks. i et eksisterende EU-agentur, som kan tage sig af helt enkle spørgsmål såsom manglende overholdelse af reglerne for kortvarige ophold. Ansøgninger, der er omfattet af en indberetning i en database, kan sendes til den eller de medlemsstater der er ansvarlige for indberetningen med henblik på yderligere kontrol, f.eks. ved hjælp af en samtale med ansøgeren på et konsulat. Kommissionens forslag vil omfatte en række spørgsmål såsom omkostningerne ved udviklingen og driften af systemet, den type data, der skal indsamles og vurderes, interoperabiliteten med andre eksisterende og fremtidige systemer, de operationelle aspekter ved grænserne, databehandlingen, retlige aspekter (herunder databeskyttelseshensyn) samt virkningerne, hvad angår de menneskelige ressourcer og turisme og erhvervsmuligheder. Næste skridt: Kommissionen vil: -Iværksætte yderligere høringer og fremsætte et lovgivningsmæssigt forslag om oprettelse af et EU-system for rejseoplysninger og rejsetilladelser inden november 2016.

3.4 Forbedre identitetsforvaltningen og øge bekæmpelsen af dokumentfalsk: Dokumentsikkerhed Det er vigtigt med sikre rejse- og identitetsdokumenter, når det er nødvendigt på sikker vis at fastslå en persons identitet. Forudsætningen for en bedre forvaltning af fri bevægelighed, migration og mobilitet er robuste systemer, der kan forhindre misbrug og trusler mod den interne sikkerhed som følge af mangler i dokumentsikkerheden. EU har udviklet en sammenhængende tilgang til sikring af rejsedokumenter, f.eks. ved at gå over til brug af biometriske data. Det har ført til harmoniserede løsninger for unionsborgeres pas, dokumenter til tredjelandsstatsborgere og informationssystemer. Der er blevet anvendt høje standarder for beskyttelse af personoplysninger. Der er imidlertid tegn på, at der i stadig højere grad sker dokumentfalsk på højrisikoområder. Desuden udvikler arten af dokumentfalsk sig hastigt. Kriminelle netværk, der er involveret i falske identitets- og rejsedokumenter, bliver stadig mere specialiserede og er konstant i gang med at udvikle nye teknikker, herunder manipulering af anordninger, der skal forhindre svig, og omgåelse af biometrisk kontrol. Selv om indførelsen af mere sofistikerede sikkerhedselementer, produktionsmetoder og systemer til dokumentkontrol gør det sværere at forfalske identitets- og rejsedokumenter, vil bedragerne lede efter andre måder til at undgå at blive opdaget. De fokuserer også på andre typer dokumenter såsom nationale ID-kort og attester såsom fødsels-, vielses- og dødsattester, der anvendes som dokumentation for at opnå ægte identitets-, opholds- og rejsedokumenter. EU's agenturer er allerede i høj grad involveret i bestræbelserne for at bekæmpe dokumentfalsk. Frontex stiller hold af dokumenteksperter og redskaber til kontrol af migranter, når de først ankommer til hotspot, samt uddannelse og risikoanalyser til rådighed for medlemsstaterne. Det europæiske center for terrorbekæmpelse i Europol er ved at se nærmere på forbindelsen mellem falske dokumenter og terrorisme, mens dokumentsikkerhed er et vigtigt aspekt i forbindelse med det arbejde, der udføres af det europæiske center for migrantsmugling i Europol. Kommissionen overvåger konstant den tekniske udvikling og forbedrer sikkerhedselementerne i visa, opholdstilladelser for tredjelandsstatsborgere og pas udstedt af medlemsstaterne, idet der lægges særlig vægt på de grundlæggende rettigheder og beskyttelsen af personoplysninger. Der er for nylig blevet fremsat to forslag om forbedring og ændring af udformningen af visa og opholdstilladelser. En hurtig vedtagelse af disse forslag vil udgøre et vigtigt skridt fremad. Kommissionen planlagde desuden i sin meddelelse om stærkere og mere intelligente informationssystemer for grænser og sikkerhed nye måder til at forbedre sikkerheden ved elektroniske dokumenter og forvaltningen af identitetsdokumenter. Den vil foreslå en handlingsplan rettet mod svaghederne i processen og foreslå korrigerende foranstaltninger. I handlingsplanen vil der blive sondret mellem de foranstaltninger, der skal træffes på EU-plan, og de foranstaltninger, der henhører under national kompetence. Ifølge nyere rapporter fra Frontex var det hyppigst nationale ID-kort med et lavere sikkerhedsniveau, der blev opdaget som værende forfalskede dokumenter. Som opfølgning på rapporten fra 2013 om unionsborgerskab iværksatte Kommissionen i slutningen af 2015 en undersøgelse for yderligere at vurdere, hvordan sikkerhedsproblemerne og de problemer, unionsborgere er stødt på i forbindelse med opholdskort og identitetsdokumenter, kan løses. Efter en offentlig høring vil der i en konsekvensanalyse blive set nærmere på mulighederne med henblik på et eventuelt lovgivningsmæssigt initiativ. Kommissionen arbejder desuden på at gøre nødrejsedokumenter mere sikre. Næste skridt: Europa-Parlamentet og Rådet skal: -Inden udgangen af 2016 vedtage forslagene om en ny udformning af og forbedrede sikkerhedselementer i det ensartede format for visa og opholdstilladelser Kommissionen vil: -Inden december 2016 vedtage handlingsplanen om dokumentsikkerhed og undersøge mulighederne for bedre sikkerhedselementer i nødrejsedokumenter. 3.5 Udvikle sikkerhedsunionen: styrke Europol Flere på hinanden følgende terrorangreb har understreget, hvor kompleks og dynamisk terrortruslen mod Europa er. Det synes klart, at manglerne i udvekslingen og anvendelsen af oplysninger har været medvirkende til, at det ikke er lykkes at forhindre angrebene og pågribe mistænkte terrorister. En effektiv og rettidig informationsudveksling mellem de relevante myndigheder (sikkerhedsmyndigheder og retshåndhævende myndigheder, herunder toldmyndighederne og grænsevagterne, når det er relevant) er en vigtig forudsætning for, at indsatsen mod terrorisme og grov kriminalitet skal lykkes. Det har imidlertid vist sig svært at gøre fremskridt på dette område, og der er stadig en vis fragmentering på både nationalt plan og EU-plan, som risikerer at lade farlige sikkerhedsmæssige huller stå åbne. På samme måde har migrationskrisen vist, hvordan organiserede kriminelle grupper hurtigt griber nye muligheder, endda med risiko for menneskelige tragedier. Europol har som EU's vigtigste redskab til at fremme samarbejde på operationelt plan gjort visse større fremskridt med den nylige oprettelse af det europæiske center for terrorbekæmpelse , det europæiske center for migrantsmugling og Det Europæiske Center til Bekæmpelse af IT-Kriminalitet . Der er blevet stillet supplerende ressourcer til rådighed med henblik på de nye opgaver . Omfanget af de nye udfordringer på sikkerhedsområdet kræver imidlertid, at der gøres endnu mere, og i lighed med meddelelsen om sikkerhedsunionen fastsættes der i denne meddelelse en række konkrete tiltag for at forbedre det europæiske center for terrorbekæmpelse og styrke Europols arbejde.

Selv om der er konstateret visse fremskridt på det seneste, og de retshåndhævende enheder til bekæmpelse af terrorisme i stigende grad samarbejder med Europols europæiske center for terrorbekæmpelse, er forskellene i omfanget af samarbejde mellem de retshåndhævende myndigheder og sikkerhedsmyndighederne stadig ret store. Sikkerhedstjenesterne udveksler mere regelmæssigt oplysninger via Terrorismebekæmpelsesgruppen (CTG) uden for EU's rammer, og de to tjenester opererer fortsat ikke sammen. Hovedudfordringen er fortsat, hvordan de potentielle fordele ved at dele oplysninger og efterretninger kan udnyttes på en måde, der gør en reel forskel på operationelt plan. Dette kræver ingen institutionelle fornyelser. En fuld udnyttelse af de muligheder for samarbejde, EU-traktaterne giver, kunne føre til en positiv ændring i den måde, hvorpå man deler og forbinder oplysninger via et tværfagligt samarbejde. De forskellige muligheder, der foreligger for at nå dette mål, begrænses af de kompetencer, traktaterne giver, idet ansvaret for den nationale sikkerhed henhører under medlemsstaternes kompetence. Kommissionen vil i den forbindelse lede efter praktiske løsninger for at forbedre informationsudvekslingen. Selv om Europol har vist sin merværdi og har opnået troværdighed hos de nationale tjenester, er det nødvendigt at øge dets kapacitet til at bekæmpe terrorisme, hvis det fuldt ud skal spille sin rolle. Europols europæiske center for terrorbekæmpelse udgør rygraden i EU's indsats mod terrorisme, idet det fungerer som et informations- og samarbejdscenter, der støtter medlemsstaterne. Det analyserer terrorisme, vurderer truslerne og støtter udformningen af operationelle planer for terrorbekæmpelse. Det har allerede bidraget til at øge strømmen af oplysninger, der udveksles mellem de retshåndhævende myndigheder, der deltager i terrorbekæmpelsen, ved at tilpasse infrastrukturerne til behovene hos de myndigheder og instanser, der bekæmper terrorisme. Der er konstateret en stigning i de data, der indlæses i Europols databaser . I dets rolle som kontaktpunkt for indsamling og analyse af oplysninger afhænger dets effektivitet imidlertid af dets kapacitet til hurtigt at behandle, hvad der kan være meget store mængder oplysninger, der udveksles på afgørende tidspunkter. En styrkelse af det europæiske center for terrorbekæmpelse vil også gøre det muligt for det at spille en mere proaktiv rolle med at forebygge og bekæmpe terroraktiviteter. Det gælder om rettidigt at opdage mistænkte og netværk, at finde frem til nye retninger i efterforskningen, opdage internationale strømme af midler til finansiering af terrorisme og ulovlige skydevåben, i højere grad indberette indhold på internettet og støtte efterforskningen via EU's enhed for indberetning af internetindhold, for derved at øge mulighederne mest muligt for at fremme den gensidige idéudveksling på grundlag af de foreliggende oplysninger og i højere grad indkredse risici og retsforfølge lovovertrædelser. Europol har f.eks. konstateret, hvordan visse personer, der er mistænkt for at være involveret i smugling af migranter, også er involveret i andre forbrydelser såsom narkotikahandel, dokumentforfalskning, formueforbrydelser og menneskesmugling . Der er også bekymring over, at migrantsmuglerruter og -net anvendes til at infiltrere potentielle terrorister (navnlig udenlandske krigere) i EU, og at terroristorganisationer anvender smugling af migranter som en finansieringskilde. Den nuværende kapacitet i det europæiske center for terrorbekæmpelse vil blive øget på følgende områder: Øget adgang for Europol til EU's databaser. Dette omfatter visuminformationssystemet og Eurodac, fremtidige systemer såsom ind- og udrejsesystemet og systemet for rejseoplysninger og rejsetilladelser samt fuld udnyttelse af Europols adgang til Schengeninformationssystemet inden for rammerne af dets nuværende mandat. Kommissionen vil anvende revisionen af retsgrundlaget for Schengeninformationssystemet til at foreslå, at Europols adgang udvides til alle indberetningskategorier i systemet og tilknyttede funktionaliteter. Europol skal også udnytte den mulighed, det har for at søge i PNR-data fra PNR-enhederne i medlemsstaterne. Som en del af den proces, Kommissionen har indledt for at skabe interoperabilitet mellem informationssystemer, skal ekspertgruppen på højt niveau om informationssystemer og interoperabilitet udnytte mulighederne for at optimere Europols samtidige søgninger i relevante EU-databaser, når det er nødvendigt med henblik på dets opgaver. Styrke den interne forvaltning af det europæiske center for terrorbekæmpelse. På grundlag af de positive erfaringer med Det Europæiske Center til Bekæmpelse af IT-Kriminalitet i Europol foreslår Kommissionen at oprette en programstyrelse som et ekstra forvaltningsredskab for det interne arbejde i det europæiske center for terrorbekæmpelse. Det vil sikre en intern styringsmekanisme for dets arbejde, som omhandler aspekter som dets arbejdsprogram, dets arbejdsmetoder og bedste praksis. Det vil samle medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder, som deltager i terrorbekæmpelsen, Kommissionen og, når det er hensigtsmæssigt og nødvendigt, andre relevante partnere, herunder EU-agenturer og -organer såsom Eurojust, Frontex og EU-Udenrigstjenesten/EU INTCEN. Det vil blive udtrykkeligt påpeget, at det på ingen måde vil påvirke Europols bestyrelses mandat. Optimere fordelene ved samarbejde. Europol har udviklet et net af operationelle samarbejdspartnere i EU (Eurojust og Frontex) og uden for EU (en række vigtige partnere såsom USA, Australien, Norge og Schweiz samt Interpol). Kommissionen og Europol vil i tæt samråd med EU-Udenrigstjenesten undersøge mulighederne for øget samarbejde med andre tredjelande, herunder som en del af indsatsen for at udvikle terrorbekæmpende partnerskaber med lande i Mellemøsten og Nordafrika. Der skal bl.a. ses nærmere på mulighederne for at inddrage sikkerhedseksperter, der er udsendt i EU-delegationerne og for at forbedre tredjelandes videregivelse af oplysninger (bl.a. via Interpol). Supplerende finansielle og menneskelige ressourcer. De seneste erfaringer efter terrorangrebene i Paris og Bruxelles viser, at det europæiske center for terrorbekæmpelse har brug for finansielle, teknologiske og menneskelige ressourcer for at kunne klare og behandle de større mængder oplysninger og kriminalefterretninger. Disse behov vil stige yderligere, når Europols adgang til oplysninger og databaser udvides. Allerede på nuværende tidspunkt har centret ikke tilstrækkelige ressourcer til at kunne yde støtte til medlemsstaterne døgnet rundt, hvilket er en stor mangel i lyset af begivenheder såsom et større terrorangreb. Kommissionen vil foretage en grundig behovsvurdering og træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre en betydelig styrkelse af centret, herunder ressourcer med specialiserede sprog- og IT-kvalifikationer, og langtidsudstationeringer fra medlemsstaternes myndigheder. Disse forbedringer kræver ingen ændringer af Europols retlige ramme - der blev vedtaget så sent som i 2016 - men kunne foretages i forbindelse med den fulde gennemførelse af den nye Europol-forordning fra maj 2017.