KOMMISSIONENS MEDDELELSE - Den Europæiske Unions indsats inden for forskning og teknologisk udvikling Årsrapport 2000

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. Resume

2. En ny impuls for den europæiske forskningspolitik

3. Mod et europæisk forskningsrum

3.1. En udfordring

3.2. Forslag til løsninger og aktionsmidler

3.3. Debat og retningslinjer for indsatsen

4. EU-forskningen i 1999

4.1. Iværksættelse af femte rammeprogram

4.2. Nøgleaktioner

4.3. Generisk FTU og støtte til forskningsinfrastrukturer

4.4. De associerede staters deltagelse og internationalt samarbejde

4.5. Fremme af de europæiske forskeres mobilitet

4.6. Kvindernes deltagelse i EU-forskningen

4.7. De etiske aspekter ved EU-forskningen

4.8. Overvågning af EU-forskningen

4.9. Gennemførelse af rammeprogrammet

5. EU-forskningens virkninger

5.1. Samarbejdsforbindelser på tværs af grænserne

5.2. De små og mellemstore virksomheders adgang til forskningen

5.3. EU-forskningens indvirkning på konkurrence, beskæftigelse og livskvalitet

5.4. EU-forskningens indvirkning på den økonomiske samhørighed i Europa

5.5. "Sammenkobling" af de nationale politikker og EU-politikkerne

6. Fremtidsperspektiver

6.1. Mod et europæisk forskningsrum

6.2. Gennemførelse af femte rammeprogram

6.3. Forberedelse af den fremtidige forskningsindsats

BILAG

Retsgrundlaget for årsrapporten [1]

[1] Der findes lignende bestemmelser for Euratom-rammeprogrammet (Euratom-traktatens artikel 11; afgørelse 1999/64/Euratom, artikel 5, stk. 4; afgørelse 1999/66/Euratom, artikel 10, stk. 1)

Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, artikel 173:

I begyndelsen af hvert år forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet. Denne rapport omhandler navnlig de aktiviteter, der har fundet sted det foregående år inden for forskning og teknologisk udvikling og resultatformidling, samt arbejdsprogrammet for det igangværende år.

Afgørelse om femte FTU-rammeprogram (182/1999/EF, EFT L 26 af 1.2.1999), artikel 4:

Kommissionen orienterer regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet om de generelle fremskridt i gennemførelsen af rammeprogrammet og særprogrammerne.

Afgørelse om reglerne for deltagelse (1999/65/EF, EFT L 26 af 1.2.1999), artikel 24:

Den årlige rapport, som Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 173, skal indeholde oplysninger om gennemførelsen af denne afgørelse.

Andre informationskilder

*Årlige tilsynsrapporter (systematisk og løbende gennemgang): offentliggøres hvert år og omhandler både rammeprogrammet og særprogrammerne og giver koncis og uafhængig feedback om, hvor langt man er nået med gennemførelsen af programmerne og om kvaliteten af den.½

*Femårige evalueringsrapporter: offentliggøres hvert fjerde år og omhandler både rammeprogrammet og særprogrammerne og rummer en uafhængig, retrospektiv evaluering af EU's FTU-programmers relevans, effektivitet, resultater og virkning.

*Den europæiske rapport om indikatorer for videnskab og teknologi: redegørelser, statistikker og grundige analyser af europæisk og national FTU i en international kontekst.

*Forskning og udvikling: årlige statistikker (Eurostat): udgives en gang om året og indeholder internationalt sammenlignelige statistikker om F&U-bevillinger, F&U-udgifter, F&U-personale samt patenter i medlemsstaterne, specificeret regionalt.

*Statistik om F&U og innovation i ansøgerlandene og Den Russiske Føderation (Eurostat).

*Kommissionens årlige budgetrelaterede dokumenter: dvs. det foreløbige budgetforslag, budgettet, det konsoliderede forvaltningsregnskab og balancen.

*Undersøgelser og analyser, der offentliggøres i forbindelse med FTU-programmerne, og som omhandler spørgsmål, der er specifikke for de FTU-områder, de dækker.

De fleste af disse dokumenter kan fås eller bestilles på Kommissionens internetadresser:

*Kommissionens almindelige EUROPA-internetside: http://europa.eu.int

*CORDIS-internetsiden med informationer om FTU-rammeprogrammet: http://www.cordis.lu

*Kommissionens generaldirektorat XII's internetside: http://europa.eu.int/comm/dg12

*Eurostats internetside: http://europa.eu.int/en/comm/eurostat

*Det Fælles Forskningscenters (FFC) internetside: http://www.jrc.org

Her vil man i øvrigt også finde omfattende oplysninger om Den Europæiske Unions politikker og specielt på CORDIS-internetsiden, som er forbeholdt FTU-rammeprogrammet, og GD XII's internetside også alle referencedokumenter, ordlyden af udbud og en lang række andre oplysninger helt i tråd med Kommissionens politik for åbenhed og information.

1. Resumé

Denne årsrapport om Den Europæiske Unions FTU-indsats omhandler en periode, hvor der har fundet en kraftig udvikling sted på mange nye områder.

Valget af det nye Europa-Parlament og den nye Kommissions tiltrædelse blev indledningen til dybtgående ændringer, som giver den europæiske forskningspolitik en mere politisk og fremadrettet dimension. Disse ændringer er blevet støttet af overensstemmende udtalelser fra bl.a. forskningsministrene.

Kommissionen vedtog den 18. januar 2000 en meddelelse med titlen Mod et europæisk forskningsrum, der har som udgangspunkt, at afstanden bliver stadig større mellem Unionens forskningsindsats og den større indsats, der gøres hos de vigtigste konkurrenter. Kommissionen opfordrer derfor til, at der gøres en samlet indsats med anvendelse af egnede politikker og instrumenter på alle niveauer. Den opstiller de vigtigste målsætninger for skabelse af et sammenhængende forskningsrum med udnyttelse af de menneskelige, materielle og finansielle ressourcer, som også er attraktivt for resten af verden og åbent over for det omgivende samfund. Disse retningslinjer har vakt stor interesse blandt alle aktører, de har bl.a. fået støtte fra Europa-Parlamentet og er blevet taget op på Det Europæiske Råd i Lissabon, som har omsat dem til praksis ved at fastsætte, hvordan og hvornår de bør gennemføres.

Den egentlige EU-forskningsindsats har været kendetegnet ved iværksættelsen af det 5. FTU-rammeprogram. Forskere og brugere af forskning har bidraget til udvælgelsen og gennemgangen af prioriteterne i de 21 rådgivende ekspertgrupper, der er tilknyttet programmerne og nøgleaktionerne. De første indkaldelser af forslag blev offentliggjort i marts 1999 og mere end 16 000 forslag blev modtaget i årets løb. Det store antal forslag er opmuntrende, især fordi det omfatter en væsentlig andel fra lande i førtiltrædelsesfasen, som nu deltager i rammeprogrammet. Nøgleaktionerne har omfattet 85% af midlerne til temaprogrammerne og har gjort det muligt at iværksætte store forskningspartnerskaber (i gennemsnit 1,7 mio. euro i bidrag fra EU) med væsentlige synergier mellem projekterne. Generisk FTU og støtte til infrastrukturer har også omfattet projekter af stort omfang og støtten til forskernes mobilitet er blevet øget. I forbindelse med alle disse aktiviteter er der blevet gjort en stor indsats for at sikre kvinders deltagelse, overholdelse af de grundlæggende etiske principper, og man har forsøgt at forlige kravene om sammenhæng og stram administration med brugervenlighed og let adgang.

Virkningen af EU-forskningen ses tydeligt i de transnationale netværk, der omfatter virksomheder, den akademiske forskning og forskningscentre samt i adgangen til den europæiske forskning for mange SMV (22% af deltagerne). Denne virkning styrkes af det forhold, at femte rammeprogram er orienteret mod vigtige sociale og økonomiske udfordringer både i de indirekte aktiviteter og inden for Det Fælles Forskningscenter. EU-forskningen spiller også en positiv rolle for den europæiske samhørighed. Endelig søger den at skabe sammenhæng mellem visse segmenter af den FTU, der gennemføres i Europa, og i denne forbindelse vil de aktiviteter, der går ud på at "sammenknytte" de nationale og europæiske politikker, kunne udbygges yderligere.

Fra nu af vil der blive truffet væsentlige foranstaltninger til den konkrete skabelse af et europæisk forskningsrum. Femte rammeprograms bidrag til dette projekt er et af de punkter, der undersøges i denne midtvejsundersøgelse. På længere sigt vil Kommissionen til efteråret også vedtage en strategisk meddelelse, der indeholder de første retningslinjer for Fællesskabets forskning efter 2002.

2. En ny impuls for den europæiske forskningspolitik

I 1999 skete der væsentlige ændringer i de europæiske institutioner. Valget af det nye Europa-Parlament og den nye Kommissions indsættelse blev indledning til dybtgående ændringer bl.a. inden for den europæiske forskningspolitik.

Det nye Europa-Parlament bekræftede sin vilje til opmærksomt at følge gennemførelsen af EU-programmerne, herunder rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling (FTU), og udnævnte rapportører, der skal følge hver budgetpost. Samtidig har Europa-Parlamentet omorganiseret sine særudvalg. Spørgsmål vedrørende forskning behandles af det nye udvalg om Industri, Udenrigshandel, Forskning og Energi, hvilket bidrager til at placere den europæiske forskning i en større kontekst med de politikker, der bidrager til at skabe et konkurrencedygtigt, innoverende og beskæftigelsesfremmende Europa. Kommissionen har regelmæssigt aflagt beretning om gennemførelsen af det femte rammeprogram i Europa-Parlamentet.

Den nye Kommission har på kommissionsmedlem Philippe Busquins initiativ givet EUs forsknings- og innovationspolitik en ny dimension. Det drejer sig nu om at mobilisere Unionens videnskabelige og tekniske ressourcer på en mere sammenhængende måde for at fremme en varig vækst med høj beskæftigelse, som kan imødekomme samfundets forhåbninger.

Disse spørgsmål blev allerede taget op i 1999. Forskningsministrene drøftede således forskningens fremtid med fremtrædende videnskabsfolk efter opfordring fra det tyske formandsskab i forbindelse med mødet mellem forskningsministrene den 20. maj 1999. Det centrale i drøftelserne var behovet for at udvikle koordineringen og synergierne mellem forskningspolitikken og tilrettelæggelsen af forskningen, og her var der bred enighed. Efter disse drøftelser undersøgte medlemsstaternes repræsentanter inden for CREST [2] "muligheder og udfordringer for den fremtidige europæiske forskningspolitik". De understregede bl.a. betydningen af at koordinere forskningen i Europa og undersøgte, hvordan dette kan forbedres.

[2] Udvalget for Videnskabelig og Teknisk Forskning (rådgivende udvalg under Rådet og Kommissionen, bestående af repræsentanter for medlemsstaterne og hvor formandsskabet varetages af Kommissionen.)

3. Mod et europæisk forskningsrum

Straks efter at den nye Kommission var tiltrådt, tog den et vigtigt initiativ, som viser FTUs store politiske betydning, idet den fastsatte som mål at skabe et egentligt europæisk forskningsrum. Den vedtog den 18. januar 2000 en meddelelse med titlen Mod et europæisk forskningsrum, som omhandler, hvad der står på spil, og hvilke muligheder der ligger i dette mere integrerede rum, og ønskede dermed at starte en bred debat [3].

[3] Europa-Kommissionen, Mod et europæisk forskningsrum, KOM(2000)6, 18. januar 2000. Netsted for meddelelsen: europa.eu.int/comm/research/area.html

3.1. En udfordring

Meddelelsen Mod et europæisk forskningsrum har som udgangspunkt, at Europa har et bemærkelsesværdigt stort videnskabeligt potentiale, men at der er ved at opstå en kløft af foruroligende størrelse mellem den indsats, der gøres i Europa på det videnskabelige og tekniske område og indsatsen hos de vigtigste partnere. Den gennemsnitlige forskningsindsats i Unionen er i dag kun på 1,9% af BNP mod 2,7% i USA og 3,1% i Japan. Forskellen mellem de humane ressourcer er endnu større, idet forskerne kun udgør 2,4% af virksomhedernes arbejdsstyrke i Europa mod 5,9% i USA og 6,3% i Japan. Denne forskel ligger navnlig i den private sektors finansiering af forskning. Den kommer til udtryk i forsinkelser i den europæiske forskning og innovation, på et tidspunkt hvor disse får stadig større betydning for konkurrenceevnen og beskæftigelsen i forbindelse med det "videnssamfund", der er opstået på verdensplan.

Desuden gennemføres medlemsstaternes og Fællesskabets forskningspolitikker parallelt uden nogen egentlig koordinering. Det gør tildelingen af ressourcer inden for Unionen uhyre stiv og ineffektiv, hvilket forværrer det europæiske efterslæb på forskningsområdet yderligere. I denne forbindelse bør Den Europæiske Union fremme en helhedsstrategi for den europæiske forskning. Den kan ikke længere nøjes med at administrere rammeprogrammet isoleret.

I meddelelsen opfordres der derfor til, at de politisk ansvarlige og forkæmperne for forskningen på alle niveauer i Europa gør en samlet indsats. De offentlige og private midler til forskning bør anvendes bedre. Der bør også komme en fælles politisk tilskyndelse til at skabe en reel sammenhæng mellem forskningsindsatsen i Europa. Der findes naturligvis allerede forskellige initiativer, der med held støtter udveksling og forskningspartnerskaber mellem de europæiske lande, her kan først og fremmest nævnes FTU-rammeprogrammet. Men for at skabe en fælles dynamik er det ikke nok at fremme transeuropæiske forskningsprojekter. Meddelelsen stiller derfor en række forslag til løsninger og aktionsmidler på regionalt, nationalt og europæisk plan til debat.

3.2. Forslag til løsninger og aktionsmidler

I meddelelsen anføres der syv prioriterede områder, som kræver en samordnet indsats. De foreslåede foranstaltninger involverer alle berørte aktører: først og fremmest skal alle medlemsstaterne og den offentlige sektor på alle niveauer, men også den private sektor og Unionen spille en vigtig rolle med hensyn til at igangsætte, støtte og forstærke nationale og lokale initiativer samt gennemføre initiativer, men udelukkende når en egentlig europæisk indsats er berettiget. Det europæiske forskningsrum bygger således på nærhedsprincipperne og europæisk merværdi. De emner, der skal debatteres, er følgende:

*Optimering af de samlede materielle ressourcer og infrastrukturer på europæisk plan. For at nå dette væsentlige mål foreslås det i meddelelsen, at der sker en kortlægning af de europæiske "centres of excellence" og etableres et netværkssamarbejde mellem disse, en europæisk strategi for forskningsinfrastrukturer, udvikling af de elektroniske netværk og en bedre udnyttelse af deres muligheder for de europæiske forskere.

*Større sammenhæng i anvendelsen af offentlige instrumenter og midler. For at opnå dette foreslås det i meddelelsen, at de nationale og europæiske forskningsprogrammer åbnes og koordineres bedre, og at der sker en styrkelse af forbindelserne mellem videnskabelige og teknologiske samarbejdsorganisationer i Europa.

*Mere dynamiske private investeringer. Meddelelsen foreslår i denne forbindelse, at der sker en bedre udnyttelse af instrumenterne til indirekte støtte til forskning, at den intellektuelle ejendomsret beskyttes bedre, bl.a. gennem et EF-patent, og at man undersøger nye muligheder for at fremme oprettelsen af virksomheder og risikovillige investeringer.

*Indførelse af et fælles videnskabeligt og teknisk referencesystem med henblik på iværksættelse af politikker. Kommissionen finder her, at forskningsindsatsen i højere grad bør opfylde borgernes og beslutningstagernes behov, og at forskningsresultaterne bør valideres gennem et anerkendt og pålideligt system. Efter Kommissionens opfattelse bør et fælles referencesystem bl.a. bygge på Det Fælles Forskningscenter (FFC) og de nationale forskningscentre.

*Flere og mere mobile menneskelige ressourcer. Det gælder i første omgang om at forbedre forskermobiliteten i Europa, bl.a. fra et land til et andet og mellem den akademiske verden og virksomhederne. Et vigtigt element ville være indførelse af en europæisk dimension i de videnskabelige karriereforløb. I meddelelsen understreges også den meget vigtige rolle, som handlingsplanen "Kvinder og videnskab" spiller i forbindelse med at udvide kvinders plads og rolle inden for forskningen. Den anbefaler også nogle ambitiøse foranstaltninger, der skal fremme de unges lyst til forskning og en videnskabelig karriere.

*Et dynamisk og europæisk område, åbent og attraktivt for forskere og investeringer. I meddelelsen skelnes der mellem tre store aktionsområder: styrkelse af regionernes rolle i den europæiske forskningsindsats, integration af de videnskabelige miljøer i Vest- og Østeuropa, og styrkelse af Europas tiltrækningskraft på forskere fra resten af verden.

*Et område med fælles værdier. Dette mål omfatter to aspekter, som gennemgås i meddelelsen: Behandling af spørgsmål om videnskab og samfund ud fra deres europæiske dimension og udvikling af et fælles syn på etiske spørgsmål inden for videnskab og teknologi.

3.3. Debat og retningslinjer for indsatsen

Meddelelsen om det europæiske forskningsrum er blevet modtaget med stor interesse af alle berørte instanser og aktører.

Europa-Parlamentet vedtog den 18. maj 2000 en beslutning med en positiv udtalelse om meddelelsen [4]. Det understreger forskningens betydning for en forbedring af beskæftigelsen og for den økonomiske velstand. Det opfordrer Europa-Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle en samordnet forskning, så der kan skabes et europæiske rum, som er stimulerende for forskningen og først og fremmest for forskerne.

[4] Europa-Parlamentets beslutning vedrørende Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "Mod et europæisk forskningsrum". Europa-Parlamentets netsted: http://www.europarl.eu.int/

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog den 24. maj 2000 en udtalelse, som støtter den proces, som meddelelsen har igangsat, bl.a. for at udvikle samarbejdet mellem den offentlige og private forskning og at styrke videnskabens plads og de videnskabelige karrierers tiltrækningskraft i samfundet. Regionsudvalget gav også udtryk for sin støtte til skabelsen af et europæiske forskningsrum i sin udtalelse fra den 12. april 2000, som understreger den væsentlige rolle, som de lokale og regionale kollektiviteter spiller i forbindelse med den videnskabelige uddannelse og støtten til forskning.

Forskningsministrene drøftede retningslinjerne i meddelelsen på det uformelle møde den 6. marts 2000 og igen den følgende dag i den debat, der var blevet arrangeret med Nobelprismodtagere og fremtrædende repræsentanter for det europæiske forskersamfund.

Det portugisiske formandsskab afholdt den 23. og 24. marts 2000 et ekstraordinært møde i Det Europæiske Råd i Lissabon, hvor FTU-politikken mere end nogensinde blev anerkendt som værende et af de vigtigste spørgsmål på stats- og regeringschefernes agenda. Disse har placeret skabelsen af et europæisk forsknings- og innovationsrum centralt i deres strategi for at gøre Unionen til "den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, en økonomi, der kan skabe en holdbar økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed" [5]. Stats- og regeringscheferne har således godkendt målsætningerne i meddelelsen og fundet, at "forskningsaktiviteterne på nationalt plan og EU-plan skal integreres og koordineres bedre for at gøre dem så effektive og innovative som muligt". Især opfordrede de Rådet og Kommissionen til eventuelt sammen med medlemsstaterne at træffe de nødvendige initiativer inden for følgende områder:

[5] Formandsskabets konklusioner, Det Europæiske Råd i Lissabon den 23. og 24. marts 2000. Rådets netsted: http://ue.eu.int/

-Sammenkobling på frivillig basis af nationale og fælles forskningsprogrammer i et netværk;

-Skabelse af et bedre miljø for private forskningsinvesteringer, F&U-partnerskaber og nye højteknologiske virksomheder;

-Udarbejdelse af en åben koordinationsmetode med henblik på benchmarking af medlemsstaternes forsknings- og udviklingspolitik;

-Oprettelse af et transeuropæisk højhastighedsnet for elektronisk videnskabelig kommunikation;

-Skabelse af et europæisk område med fri mobilitet for forskere og attraktivt for resten af verden;

-Indførelse af et EF-patent, som er enkelt, effektivt og billigt.

Disse retningslinjer fra Det Europæiske Råd har sammen med planer og tidsplaner for gennemførelsen foranlediget Kommissionen til at udarbejde mere operationelle planer. I denne forbindelse har den ligeledes taget hensyn til resultaterne af den brede debat, som meddelelsen rejste i Unionens rådgivende organer samt i forskerverden og blandt alle berørte aktører, bl.a. virksomheder og deres repræsentative organisationer.

I et bredere forum har Kommissionens opfordring til debat fremkaldt mange reaktioner, hvis konstruktive tone og kvalitet har bidraget til en forbedring af de foreslåede retningslinjer. På under fem måneder blev der modtaget mere end 400 bidrag fra alle lande i Unionen (men også fra de associerede lande og tredjelande) og fra alle former for berørte organisationer som store virksomheder og SMV, forskningscentre, universiteter, sammenslutninger osv. Der er modtaget væsentlige bidrag fra ca. tredive af Unionens dygtigste videnskabsmænd, modtagere af Nobelprisen eller Fields-medaljer, som kommissionsmedlem Philippe Busquin havde rådspurgt. Kommissionen har også modtaget mange reaktioner fra enkeltpersoner, bl.a. via det forum, der er åbnet på Kommissionens hjemmeside på Internettet, hvor der regelmæssigt offentliggøres resumeer af bidrag som kommissionsmedlemmet har modtaget og hans svar [6].

[6] Netsted: europa.eu.int/comm/research

Der har været ført drøftelser inden for Futures-projektet koordineret af Instituttet for Teknologiske Fremtidsstudier under Kommissionens Fælles Forskningscenter, med deltagelse af nærved 200 eksperter [7]. Disse drøftelser har bekræftet, at det er af afgørende betydning for Europas fremtid, at der sker en stærk integration inden for forskning og viden.

[7] Netsted for projektet Futures: futures.jrc.es

En gruppe forskere og industrifolk på højt niveau mødtes den 3. maj 2000 og fremsatte kommentarer og forslag til gennemførelse af målsætningerne i meddelelsen. Dette møde gik forud for drøftelserne mellem en række personligheder, der er interesseret i den mulige struktur i et fremtidigt rådgivningsorgan vedrørende væsentlige videnskabelige og tekniske spørgsmål på europæisk plan.

De første konkrete skridt er således blevet foreslået på baggrund af disse drøftelser. Ministerrådet gav dem i bred udstrækning sin støtte i sin resolution af 15. juni 2000. Denne resolution præciserer nærmere de initiativer, som medlemsstaterne har ønsket for at gennemføre retningslinjerne fra Det Europæiske Råd i Lissabon. Grundlaget for at gennemføre det europæiske forskningsrum gennem samordnede initiativer fra Unionens og medlemsstaternes side, som begynder at tage form, er således allerede skabt (jf. 6.1.).

4. EU-forskningen i 1999

4.1. Iværksættelse af femte rammeprogram

Straks efter vedtagelsen af rammeprogrammet [8] i december 1998 og særprogrammerne i januar 1999 færdiggjorde Kommissionens tjenestegrene alle de nødvendige bestemmelser for at iværksætte de første forskningsaktioner så hurtigt som muligt. Prioriteterne for 1999 blev hurtigt fastlagt i samarbejde med forskerverdenen, erhvervslivet og brugerne af forskningen takket være støtte fra de 21 rådgivende ekspertgrupper, der er tilknyttet programmerne og nøgleaktionerne. For hvert særprogram blev der vedtaget og offentliggjort et detaljeret arbejdsprogram og vejledninger for forslagstillere, samtidig med at der blev stillet fælles hjælpemidler som f.eks. evalueringsvejledningen til rådighed for hele rammeprogrammet. Det Fælles Forskningscenter vedtog og iværksatte også meget hurtigt et arbejdsprogram, der svarede til de nye prioriteter, der var fastsat i rammeprogrammet, og som var koncentreret omkring tre strategiske emner for de ikke-nukleare aktiviteter: "betjening af borgerne", "større bæredygtighed" og "underbygning af Europas konkurrenceevne". Endelig blev der tilrettelagt et lanceringsarrangement i Essen i februar 1999 med over 5 000 deltagere.

[8] Udtrykket "rammeprogram" eller "FTU-rammeprogram" angiver her, med mindre andet er anført, både Det Europæiske Fællesskabs (EF) rammeprogram for forskningsaktiviteter, teknologisk udvikling og demonstration og Det Europæiske Atomenergifællesskabs (Euratom) rammeprogram for forskning og uddannelse.

Takket være denne mobilisering blev der i marts 1999 udsendt en første række indkaldelser af forslag, og evalueringen af besvarelserne på disse indkaldelser begyndte allerede i sommerens løb med bistand fra uafhængige evalueringseksperter. I løbet af 1999 blev der således undertegnet mere end 1 000 kontrakter, mindre end syv måneder efter indsendelsesfristen for de første forslag. Ved udgangen af marts 2000 var der allerede undertegnet mere end 3 500 kontrakter under budgettet for 1999. I 1999 blev der modtaget mere end 16 000 forslag, som repræsenterede mere end 90 000 deltagere. Forskerverdenen og erhvervslivet har således vist deres store interesse for at deltage i rammeprogrammet og den nye metode.

4.2. Nøgleaktioner

En af de vigtigste nyskabelser i femte rammeprogram er, at en stor del af forskningsaktiviteterne er blevet samlet i 23 tværfaglige nøgleaktioner, som har til formål at opfylde de vigtigste behov hos borgerne og samfundet. De principper, der ligger til grund for disse nøgleaktioner, er, at forskningprojekterne skal sigte mod at løse problemer, og at disse aktioner koncentreres enten ved at lade enkeltprojekterne være af større omfang eller ved at samle projekterne i grupper, der koordineres formelt ("klynger") eller uformelt.

Nøgleaktionerne udgjorde 85% af de midler, der er tildelt via de tematiske programmer i de indgåede kontrakter [9]. Kontrakternes samlede beløb er blevet fordoblet i forhold til beløbet for de tilsvarende kontrakter under det foregående rammeprogram. Der er således iværksat hen ved tusind FTU-projekter i nøgleaktionerne under de tematiske programmer med et gennemsnitsbidrag fra EU på mere end 1,7 mio. euro. Der var kun undertegnet få demonstrationsprojekter, da statistikkerne til denne rapport blev afsluttet; til gengæld var der iværksat 41 kombinerede projekter (FTU og demonstration) med et EU-bidrag på mere end 3 mio. euro i gennemsnit. Disse beløb er så meget mere betegnende som EU-bidraget under alle omstændigheder højst udgør 50% af de samlede udgifter til projekterne vedrørende FTU-aspekterne og 35% for demonstrationsaspekterne. Desuden har de konsortier, der er oprettet for at gennemføre disse FTU- og demonstrationsprojekter, vigtige netværksvirkninger, idet de i gennemsnit omfatter mere end 7 partnere pr. projekt.

[9] Oplysningerne om de undertegnede kontrakter for alle undertegnede kontrakter under 1999-budgettet indtil udgangen af marts 2000, dvs. i alt 3 500 kontrakter med et samlet EU-bidrag på 3 300 mio. euro.

Med hensyn til samlingen af projekter er der dannet forholdsvis få formelle grupper ("klynger"), hvad enten det er sket spontant eller efter forslag fra Kommissionens tjenestegrene. Inden for visse områder har der imidlertid været en omfattende udnyttelse af denne mulighed, f.eks. nøgleaktionen "bekæmpelse af infektionssygdomme". Desuden samler nogle nøgleaktioner en del af deres projekter i tematiske net. Dertil kommer, at den store relevans af de finansierede projekter i forhold til nøgleaktionernes målsætninger reelt skaber væsentlige synergier med hensyn til gennemførelsen af disse målsætninger. Tilpasningen af arbejdsprogrammerne for hvert særprogram for år 2000 er blevet gennemført under hensyntagen til projekterne fra 1999, så de så vidt muligt supplerer hinanden og der skabes sammenhæng med de fastsatte målsætninger.

4.3. Generisk FTU og støtte til forskningsinfrastrukturer

De generiske FTU-aktiviteter udgør et uundværligt supplement til nøgleaktionerne for prioriterede forskningsaktiviteter, som snarere er langfristede, og hvis resultater vedrører et bredt anvendelsesområde. Ved udgangen af marts 2000 var der iværksat mere end 200 projekter i henhold til disse aktiviteter med et gennemsnitligt EU-bidrag på mere end 1,5 mio. euro. Omfanget af projekter, der finansieres af Unionen, er således også vokset for denne type aktiviteter. Antallet af partnere svarer nogenlunde til antallet under projekter, der gennemføres inden for rammerne af nøgleaktioner.

Forskningsinfrastrukturerne kan også modtage støtte i henhold til rammeprogrammet, hovedsagelig for at forbedre adgangen til disse infrastrukturer og tilskynde til, at de indgår i et netværk på europæisk plan. Denne støtte supplerer således den nationale støtte til forskningsinfrastrukturer, og dens finansielle omfang er i sammenligning hermed begrænset, men dens reelle nytteværdi kan være betydelig. En betydelig del af støtten til adgang til forskningsinfrastrukturer administreres horisontalt gennem programmet "det menneskelige forskningspotentiale". Ved udgangen af marts 2000 var der på dette aktivitetsområde undertegnet cirka 150 kontrakter på et gennemsnitligt beløb af 800 000 euro pr. projekt og ca. 300 000 euro pr. deltagende organisation.

4.4. De associerede staters deltagelse og internationalt samarbejde

Den kommende udvidelse af Den Europæiske Union og globaliseringen af økonomien og af kundskaber og viden har bidraget til at øge forståelsen for betydningen af det internationale FTU-samarbejde. Sidstnævnte gennemføres på basis af femte rammeprogram, dels via programmet "Befæstelse af EF-forskningens internationale rolle", dels via tredjelandenes deltagelse i de øvrige særprogrammer. For at lette samarbejdet er der indgået aftaler om teknisk og videnskabeligt samarbejde med en række lande (som giver europæiske forskere mulighed for at deltage i forskningsprogrammer i de pågældende lande) samt aftaler om associering til rammeprogrammet, som giver forskerne i de berørte lande mulighed for at deltage i alle særprogrammerne og at modtage EF-støtte mod, at de pågældende lande bidrager med et fast beløb til rammeprogrammets budget. Generelt differentieres aktionerne efter de mål, der søges virkeliggjort, og efter de landegrupper, aktionen er rettet imod.

Lande i førtiltrædelsesfasen

Siden 1. oktober 1999 har associeringen til rammeprogrammet været en realitet for de ti lande i Central- og Østeuropa samt for Cypern (siden da har også Malta ansøgt om at blive associeret). Allerede inden da havde disse elleve associerede lande mulighed for at føre politiske drøftelser med Kommissionen med henblik på samordning, og deres organisationer kunne deltage i indkaldelser af forslag fra det øjeblik, rammeprogrammet blev iværksat. Resultaterne heraf er opmuntrende, ikke blot hvad antallet af deltagere angår, men også med hensyn til den samlede mængde aktiviteter, som disse lande deltager i. I slutningen af marts 2000 bidrog disse lande med hen ved 400 deltagere, svarende til 3,4% af det samlede antal deltagere. Tallet er opmuntrende i betragtning af, at det er første år, disse lande deltager som associerede til rammeprogrammet, og ikke mindst, fordi disse lande får adgang til FTU-aktiviteter i et omfang, der overstiger denne andel, og til fremtrædende europæiske forskningsnetværk (i 7% af de bilaterale samarbejdsforbindelser, som er affødt af de europæiske FTU-projekter, deltager en partner fra disse associerede lande). Programmet "Befæstelse af EF-forskningens internationale rolle" indbefatter ledsageforanstaltninger, som skal støtte disse landes bestræbelser for at deltage samt bidrage til udviklingen af deres "videncentre".

Andre lande tilknyttet rammeprogrammet

Norge, Island, Liechtenstein og Israel, som tidligere var associerede til fjerde rammeprogram, er ligeledes blevet associeret til femte rammeprogram. Allerede i det første år bidrog disse lande tilsammen med ca. 330 deltagere i projekter under rammeprogrammet. Den 23. juni 1999 blev der desuden undertegnet en associeringsaftale med Schweiz, som skulle træde i kraft i 2001.

Lande i Central- og Østeuropa, som ikke søger om optagelse, og De Nye Uafhængige Stater i det tidligere Sovjetunionen

Aftalen med Rusland om teknisk og videnskabeligt samarbejde er blevet paraferet og forelagt for Rådet og for Europa-Parlamentet. Af politiske årsager er Rådets undertegnelse og indgåelsen af aftalen efter Europa-Parlamentets udtalelse dog blevet suspenderet. Ukraine har ligeledes anmodet om, at der indledes forhandlinger om en aftale om teknisk og videnskabeligt samarbejde, hvilket har givet anledning til et første sonderende besøg i december 1999. I øvrigt finansieres Den Internationale Sammenslutning for Fremme af Samarbejdet med Forskere i De Nye Uafhængige Stater (INTAS) hovedsageligt af Fællesskabet på basis af rammeprogrammet. På dette grundlag blev der i 1999 foreslået 202 nye projekter, som dækker et bredt spekter af områder og lande, og som komplementerer COPERNICUS-aktionerne.

Partnerlande i Middelhavsområdet

Oprettelsen af specifikke forbindelser med denne landegruppe er en nyskabelse i femte rammeprogram. Hovedformålet hermed er at bidrage til en bæredygtig udvikling omkring Middelhavet inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet og på længere sigt at oprette en frihandelszone. I overensstemmelse med den strategi, der er fastlagt, koncentreres indsatsen om fem strategiske højtprioriterede områder, som ikke dækkes fuldt ud af de øvrige tematiske programmer og heller ikke af INCO-DC-programmet: samfundsøkonomisk modernisering, bæredygtig forvaltning af de regionale vandressourcer, bevaring og brug af kulturarven, fremme af sundheden og en miljømæssigt bæredygtig regionaludvikling.

Udviklingslande

Der blev også i 1999 udfoldet store bestræbelser for at forbedre samordningen mellem de nationale initiativer indbyrdes og mellem de nationale initiativer og EU-initiativerne. Inden for Kommissionen har tjenestegrenene med ansvar for henholdsvis FTU og for udviklingsspørgsmål i fællesskab overvejet, inden for hvilke områder FTU kan anvendes til at fremme udviklingen. I øvrigt er der iværksat to vigtige samordningsaktioner, hvoraf den ene vedrører tropeskovene og den anden de flerårige tropiske olieholdige planter. Andre initiativer tager sigte på strategiske spørgsmål af betydning for udviklingslandene, f.eks. udvikling af en malariavaccine og landbrugsforskning til udviklingsformål. Hvad sidstnævnte angår, deltager Kommissionen fortsat i Den Rådgivende Gruppe for International Landbrugsforskning.

Vækstlande og industrialiserede lande bortset fra Rusland og Ukraine

Norge, Island, Liechtenstein og Israel, som tidligere var associerede til fjerde rammeprogram, er ligeledes blevet associeret til femte rammeprogram. Allerede i det første år bidrog disse lande tilsammen med ca. 330 deltagere i projekter under rammeprogrammet. Den 23. juni 1999 blev der desuden undertegnet en associeringsaftale med Schweiz, som skulle træde i kraft i 2001. Aftalen med De Forenede Stater om teknisk og videnskabeligt samarbejde har givet anledning til undertegnelsen af gennemførelsesarrangementer på områderne metrologi og materialer. Endelig er aftalen med Sydafrika om teknisk og videnskabeligt samarbejde blevet udvidet til femte rammeprogram; en aftale med Kina om teknisk og videnskabeligt samarbejde trådte i kraft den 14. december 1999, og en lignende aftale er blevet indgået med Argentina. Hvad angår relationerne mellem større verdensregioner, har EF ydet et væsentligt bidrag på ministerkonferencen for videnskab og teknologi ASEM (Asia Europe Meeting) i Beijing den 14. og 15. oktober og lanceret den videnskabelige og teknologiske opfølgning af topmødet i Rio de Janeiro den 19. juni 1999.

Samordning

For at styrke samordningen og synergien mellem de forskellige former for teknisk og videnskabeligt samarbejde i Europa har Kommissionen fortsat støttet programmet COST og sikret driften af dets videnskabelige sekretariat. Fire nye lande (Bulgarien. Cypern, Letland og Litauen) er blevet medlemmer af COST, som herefter omfatter 32 europæiske lande. EUREKA har fortsat spillet en vigtig rolle, navnlig i de videnskabelige forbindelser med landene i Central- og Østeuropa. Således er Letland blevet godkendt som medlem af EUREKA på ministerkonferencen i Istanbul under det tyrkiske formandskab (1999), dernæst er Letland, Kroatien og Israel blevet medlemmer på konferencen i Hannover under det tyske formandskab.

4.5. Fremme af europæiske forskeres mobilitet

Aktionerne til fremme af forskeres mobilitet er blevet styrket betydeligt under femte rammeprogram takket være programmet "det menneskelige potentiale". Der er etableret et system af "modtagelsesstipendier", hvor organisationer, som EF har udvalgt, selv vælger de stipendiater, de modtager. Denne nye stipendietype tilbydes til modtagelse af virksomhedsstipendiater (i 1999 blev der udvalgt 220 stipendiater), til modtagelse af forskere i ugunstigt stillede regioner i EU (over 130 udvalgte stipendiater) og til modtagelse af ph.d.-studerende på højt kvalificerede uddannelsessteder (over 200 steder udvalgt i 1999). I alt modtager over 3 000 stipendiater Marie Curie-stipendiet med henblik på finansiering i 1999. Dertil kommer, at der er udvalgt over 167 netværk for uddannelse gennem forskning i 1999; nettene omfatter over 1 300 forskningsgrupper, som modtager hen ved 4 000 unge forskere.

4.6. Kvinders deltagelse i EU-forskningen

Den 17. februar 1999 vedtog Kommissionen en meddelelse med titlen "Kvinder og videnskab - Mobilisere kvinder til berigelse af europæisk forskning" [10]. Kommissionen beklager heri, at kvinderne er underrepræsenteret i den videnskabelige forskning, hvilket er en uacceptabel mangel ved forskningen i Europa og udtryk for urimelig behandling. Meddelelsen indeholder forslag til en handlingsplan, som har et dobbelt sigte: at stimulere debatten og udvekslingen af erfaringer mellem medlemsstaterne og at fremme forskning gennemført af, for og om kvinder inden for femte rammeprogram.

[10] KOM(99) 76 endelig udg. Dette dokument samt de øvrige dokumenter, der er nævnt i dette kapitel, findes på Internet-stedet "Kvinder og videnskab": www.cordis.lu/improving/scr/hp_women.htm.

Den 20. maj 1999 godkendte Rådet en resolution, hvori det støtter denne strategi og opfordrer medlemsstaterne til at tage aktivt del i den af Kommissionen foreslåede dialog samt at fremme kvindernes deltagelse i forskningen på nationalt niveau. Europa-Parlamentet har ligeledes udtrykt sin sympati i beslutningen "Kvinder og videnskab", der blev vedtaget den 3. februar 2000.

For at fremme mobiliseringen i medlemsstaterne og de associerede stater samlede Kommissionen i 1999 repræsentanterne for forskellige netværk af kvindelige forskere og tog initiativ til dannelsen af en gruppe af nationale tjenestemænd "Kvinder og videnskab". Parallelt hermed afleverede en gruppe på tolv kvindelige forskere, som var udpeget af Kommissionen, i november 1999 en politisk rapport, som indeholder en redegørelse for kvinders stilling i EU-forskningen samt en række anbefalinger. Hvad angår kvinders deltagelse i femte rammeprogram, vil denne forsat blive forsøgt øget på alle niveauer, navnlig i evalueringspanelerne (andelen af kvinder i de evalueringspaneler, der deltog i den første række evalueringer, var på 25%, skønt andelen af kvinder, der var opført i databasen over evalueringseksperter, kun var på 15%). I midten af år 2000 blev der endvidere iværksat forskellige undersøgelser i henhold til særprogrammerne, og der ydes støtte til kønsforskning inden for rammerne af den samfundsøkonomiske nøgleaktion.

4.7. De etiske aspekter ved EU-forskningen

I Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om femte rammeprogram er det fastsat, at alle EU-forskningsaktiviteterne skal gennemføres i overensstemmelse med grundlæggende etiske principper. Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi har uddybet denne principerklæring i sin henstilling nr. 10 "Etiske aspekter ved femte rammeprogram" og understreget nødvendigheden af, at Kommissionen er meget opmærksom på dette problem i forbindelse med gennemførelse af programmerne.

I sin afgørelse om programmet om "livskvalitet" fastsætter Rådet de etiske grænser for de EU-finansierede forskningsaktiviteter ved at udelukke visse typer forskning, begrænse anvendelsen af forsøgsdyr, udvide forskningen til gavn for de mest sårbare individer, fremme forskningen i bioetik og sikre, at programmets hovedprincipper svarer til bestemmelserne i de internationale tekster.

Kommissionens tjenestegrene har udmøntet disse krav i konkrete foranstaltninger. Forskerne opfordres til at gøre nøje rede for de etiske aspekter ved deres projekter allerede på det tidspunkt, hvor de forelægger dem. Desuden indgår etiske overvejelser i den videnskabelige vurdering af forskningsprojekterne, og der foretages en særlig etisk undersøgelse af biovidenskabelige projekter, som rejser særlige etiske spørgsmål. Dette gælder bl.a. for forskningsaktiviteter, som indbefatter kliniske forsøg, anvendelse af primater som forsøgsdyr eller anvendelse af menneskelige embryoner. I forbindelse med hver enkelt indkaldelse af forslag i 1999 foretog et tværfagligt og pluralistisk panel en etisk undersøgelse af en lang række følsomme forslag, hvorefter de sammen med de berørte forslagsstillere fandt frem til en fælles holdning. Endelig er der mulighed for i forbindelse med indgåelse af kontrakterne at sikre, at forskerne har indhentet alle de nationale tilladelser, der er nødvendige for at gennemføre deres forskningsprojekter.

Det er dog vigtigt at understrege, at Kommissionen, ud over den indflydelse, den kan udøve på det retlige område, også har en pædagogisk funktion, idet den via rammeprogrammet kan skærpe forskernes bevidsthed om videnskabens etiske dimension.

4.8. Overvågning af EU-forskningen

Den årlige overvågning i 1999 af rammeprogrammet og dets særprogrammer blev foretaget af paneler af uafhængige eksperter i overensstemmelse med de relevante programbeslutninger. Overvågningspanelet for rammeprogrammet udtrykte tilfredshed med, at det var lykkedes for Kommissionens tjenestegrene at klare overgangen fra fjerde rammeprogram til femte rammeprogram med dets ændrede struktur, mål og procedurer, til trods for det tids- og arbejdspres, som den sene vedtagelse af beslutningerne under rammeprogrammet havde medført. Panelet udtrykte også tilfredshed med en række forbedringer og nyskabelser, herunder indførelsen af et gennemsigtigt system til evaluering af forslag, som nu er standardiseret i hele rammeprogrammet.

Panelet mente dog, at rammeprogrammet allerede stod over for en række store problemer. Panelet pegede især på nødvendigheden af en yderligere forbedring af forvaltningen af programmet, politikken for menneskelige ressourcer og forskningens virkninger. Panelet fremsatte en række operationelle anbefalinger, som hovedsagelig havde tilknytning til disse emner. Generelt anbefalede panelet:

-en forbedring af forvaltningen af fasen "indkaldelse af forslag - projektkontrakt";

-udvikling af en effektiv politik for menneskelige ressourcer via rammeprogrammet;

-en forbedring af virkningerne samt af mekanismerne til vurdering af virkningerne i femte rammeprogram.

Panelet mente endvidere, at der skulle tages større hensyn til kønsaspektet, bl.a. ved hjælp af kønsbaseret dataindsamling og en vedvarende indsats for at opmuntre kvindelige evalueringseksperter til at anmode om optagelse i databasen over eksperter til evaluering af forslagene. Endelig pegede panelet på nødvendigheden af at øge offentlighedens forståelse for videnskab og teknologi, og det anbefalede, at lederne af de operationelle programmer udarbejdede passende foranstaltninger, som kunne indgå i en overordnet strategi på rammeprogramniveau.

Kommissionen har reageret positivt på panelets anbefalinger og er ved at træffe forberedelser til deres gennemførelse.

4.9. Gennemførelse af rammeprogrammet

Det har altid været Kommissionens politik, at rammeprogrammerne skal forvaltes i overensstemmelse med en række velkendte, grundlæggende principper:

-Lige adgang til programmerne for alle potentielle deltagere og lige behandling af forslag;

-udvælgelse af forslag på grundlag af kvalitet;

-gennemsigtige og objektive kriterier og procedurer;

-balance mellem kvalitet og proceduretempo, kombineret med sund forvaltning af de offentlige midler.

Disse principper er blevet anvendt under forberedelsen af femte rammeprogram og i det første år efter dets iværksættelse, og der er tilmed sket store fremskridt med hensyn til at skabe større sammenhæng mellem særprogrammerne. De vigtigste og mest synlige resultater af denne indsats - bortset fra ændringerne i de interne procedurer - er:

-en fælles evalueringsvejledning for alle særprogrammer;

-et nyt sæt standardkontrakter for alle de værktøjer, der anvendes til gennemførelse af særprogrammerne;

-et tillæg til alle særprogrammer og en fuldstændig omlægning af det europæiske netsted for forskning og innovation, CORDIS [11];

[11] www.cordis.lu

-vejledning for forslagsstillere;

-en åben indkaldelse af ansøgninger fra potentielle evalueringseksperter og en fælles database over evalueringseksperter;

-en fælles facilitet til modtagelse, indkodning og evaluering af forslag, med administrativ bistand fra en ekstern serviceudbyder;

-ændret procedure efter evalueringen af forslagene, således at kontraktforhandlingerne med partnerne kan begynde tidligere.

Femte rammeprogram fik som følge af den sene vedtagelse af beslutningerne vedrørende rammeprogrammet og særprogrammerne, kombineret med forskermiljøets forventninger og nødvendigheden af at disponere over hvert enkelt programs budget for 1999, en "big bang"-lignende start, idet de fleste af de første indkaldelser blev afsluttet inden for en meget kort periode mellem juni og juli 1999. Dette affødte en række praktiske problemer og resulterede i, at de eksperter, som skulle foretage den indledende evaluering, måtte arbejde under vilkår, der ikke var optimale, i disse to måneder. Til trods for disse startvanskeligheder blev der som tidligere nævnt behandlet ca. 16 000 forslag og evalueret 12 000 forslag i 1999, og Kommissionen var i stand til at udarbejde kontrakter med de udvalgte forslagsstillere til tiden.

Som forudset resulterede de ændrede procedurer efter evalueringsmøderne i, at der kunne indledes kontraktforhandlinger med de udvalgte forslagsstillere gennemsnitligt ca. to måneder tidligere end under fjerde rammeprogram. Desværre var det dog ikke muligt at informere de forslagsstillere, hvis forslag ikke blev udvalgt, så hurtigt som planlagt i 1999. Sidstnævnte punkt var et af de forvaltningsmæssige problemer, som Kommissionen gjorde opmærksom på, og det resulterede i, at der i begyndelsen af år 2000 blev oprettet en tværtjenstlig gruppe for forbedring og forenkling af forvaltningen af FTU-programmerne. De konklusioner, som denne gruppe er nået frem til, er nu ved at blive gennemført (jf. 6.2).

5. EU-forskningens virkninger

5.1. Samarbejdsforbindelser på tværs af grænserne

Rammeprogrammet har lige fra starten skabt et meget betydeligt netværkssamarbejde i Europa takket være princippet om hovedsageligt at finansiere forskningskonsortier, der repræsenterer flere nationaliteter. Den omstændighed, at forskningsprojekterne under femte rammeprogram er mere omfattende (gennemsnitligt syv partnere pr. projekt) forstærker denne "virtuelle mobilitet", som stimulerer og fremmer forskernes "reelle" mobilitet. Således har de 1500 FTU- og demonstrationsprojekter, som er iværksat indtil marts 2000 (på grundlag af 1999-budgettet) resulteret i over 36 000 samarbejdsforbindelser, hvoraf over 30 000 på tværs af grænserne.

5.2. De små og mellemstore virksomheders adgang til forskningen

Med henblik på femte rammeprogram har Kommissionen vedtaget den harmoniserede definition på små og mellemstore virksomheder (SMV). Denne definition gælder herefter for samtlige EU-aktiviteter. Ifølge denne definition må antallet af ansatte ikke overstige 249 mod 499 i det tidligere rammeprogram. I øvrigt har indførelsen af et "one-stop-kontor" lettet SMV's adgang til rammeprogrammet. Dette kontor, som har behandlet over 7 000 ansøgninger i 1999, er knyttet til et netværk af "nationale kontaktsteder" i medlemsstaterne og i de associerede stater. Endvidere er de specifikke foranstaltninger for SMV blevet udvidet til hele rammeprogrammet (EF). Det drejer sig, ligesom tidligere, om sonderingspræmier, som åbner mulighed for, at to SMV kan udarbejde et forskningsforslag i fællesskab, og om kontrakter om kooperativ forskning ("CRAFT"), i henhold til hvilke flere SMV engagerer andre organer til at udføre forskning på deres vegne.

Takket være disse nyskabelser tegnede SMV sig i slutningen af marts 2000 (1999-budgettet) for 22% af den samlede deltagelse i de tematiske programmer (EF). De tilsvarende finansielle bidrag overstiger i vid udstrækning den nedre grænse på 10%, som Europa-Parlamentet har krævet idet de udgør 18,5% af de samlede bidrag.

Antallet af ansøgninger om specifikke foranstaltninger steg 20% i 1999 i forhold til det første år under det tidligere rammeprogram. Således modtog Kommissionen i løbet af det første år hen ved 850 ansøgninger om sonderingspræmier og 150 forslag om kooperativ forskning. Hen ved 40% af disse forslag er blevet udvalgt, og de vil give over 1000 SMV mulighed for - ofte for første gang - at deltage i et internationalt forskningsprojekt. I ca. 80% af tilfældene drejer det sig om SMV med under 50 ansatte.

Der kan endvidere noteres en stigende anvendelse af de specifikke foranstaltninger i programmet "livskvalitet", hvilket på længere sigt skulle resultere i en kraftig stigning i SMV's deltagelse (målt i procent) i dette program. Desuden vil iværksættelsen af en snes projekter vedrørende økonomiske og tekniske analyser fremme SMV's deltagelse i rammeprogrammet. Disse analyser skal hjælpe SMV med at identificere de økonomiske og teknologiske tendenser inden for forskellige sektorer såsom læder, biomasse, elektronik, luft- og rumfart samt nanoteknologi, således at det bliver lettere for dem at forberede fælles forskningsprojekter.

5.3. EU-forskningens indvirkning på konkurrence, beskæftigelse og livskvalitet

Både på fællesskabsplan og mere generelt er der foretaget talrige undersøgelser af forskningens indvirkning på økonomi og samfund [12]. En af de vigtigste konklusioner, der kan drages af disse undersøgelser, er, at der på den ene side ikke er nogen tvivl om denne virkning - FTU, som fører til innovation, fungerer som vækstlokomotiv i talrige økonomiske sektorer og spiller en væsentlig rolle i forbindelse med samfundsmæssige ændringer - men at det på den anden side er yderst vanskelig at måle denne virkning nøjagtigt, da virkningerne af forskningen ofte er spredte.

[12] Se årsrapporten 1999 (KOM(1999) 284 endelig udg./2), hvori nogle af de undersøgelser, der er gennemført på fællesskabsniveau i 1998/1999, er beskrevet.

Hvad specielt EU-forskningen angår, kan der peges på enkelte elementer, som tilfører rammeprogrammet en særlig merværdi. Det skal først og fremmest bemærkes, at virksomhederne tegner sig for en tredjedel af deltagelsen i de tematiske programmer, hvad enten den måles i antal deltagere (32,5%) eller i finansielle termer (34%). Dette stærke engagement viser klart, at EU-forskningen opfylder en række af erhvervslivets behov. De øvrige deltagere er først og fremmest forskningscentre og højere læreanstalter, som hver især repræsenterer 30% af deltagelsen. Fordelen ved rammeprogrammet er, at deltagerne indgår i partnerskaber, som oftest omfatter disse forskellige typer deltagere. EU-forskningen bidrager således især til at fremme samarbejdet mellem repræsentanter for flere forskellige miljøer, som ikke altid mødes spontant, f.eks. erhvervslivet og forskere fra henholdsvis universiteterne og forskningscentrene. På samme måde fungerer rammeprogrammet som "mødested" for offentlige og private forskere, som deltager i programmet på lige fod. I de tematiske programmer udgør den private sektor en større andel, idet den tegner sig for 53% af deltagelsen og 55% af de finansielle bidrag.

De nye principper, som ligger til grund for femte rammeprogram, vil antagelig yderligere forstærke den EU-finansierede FTU-aktiviteters økonomiske og sociale virkning. Beslutningen om at koncentrere nøgleaktionerne om vigtige samfundsøkonomiske spørgsmål har resulteret i udarbejdelsen af et "teknologisk iværksættelsesprogram", som knyttes til hvert FTU-projekt, anvendelse af samfundsøkonomiske kriterier ved evalueringen af disse projekter og indførelse af "innovationsenheder" i de tematiske programmer. Desuden er udarbejdelsen i 1999 og revisionen i år 2000 af arbejdsprogrammerne for de specifikke programmer foretaget på basis af udtalelserne fra de rådgivende grupper af uafhængige eksperter, som er knyttet til nøgleaktionerne, og hvori brugerne af forskningen er repræsenteret. Kommissionens tjenestegrene med ansvar for de forskellige forskningsrelevante EU-politikker har ligeledes bidraget til revisionen af disse arbejdsprogrammer.

Programmet "Innovation og SMV" forstærker virkningerne af EU-forskningen. Dels åbner det mulighed for samordning af aktioner vedrørende SMV og innovation og for levering af tjenesteydelser til de innoverende virksomheder, navnlig de SMV, der deltager i rammeprogrammet. De tjenester, der tilbydes, omfatter bl.a. on-stop-kontoret for SMV, kontorer, der kan rådgive vedrørende intellektuel ejendomsret (IPR-helpdesk) og vedrørende finansiering af innovation (LIFT-helpdesk) samt innovationscentrenettet. Dels skaber programmet grundlag for gennemførelse af forsøg med pilotaktioner til fremme af innovation og teknologioverførsel. Som eksempel kan nævnes et program om erhvervelse af kapitalinteresser i unge innoverende virksomheder, som skal gennemføres i samarbejde med Den Europæiske Investeringsfond og Den Europæiske Investeringsbank (I-TEC, "Innovation and Technology Equity Capital"). Med sin "innovationsoversigt" forsyner programmet nationale og europæiske beslutningstagere med en reference, når de skal drøfte, analysere og tage initiativer vedrørende innovationspolitikken, for eksempel, Kommissionens meddelelse om "Innovation i en videnbaseret økonomi" [13].

[13] KOM (2000) 567 af 20. september 2000

Endelig spiller FTU-aktiviteterne i Kommissionens Fælles Forskningscenter (FFC) en vigtig rolle i forbindelse med gennemførelsen af Fællesskabets politikker, og det fungerer endvidere som referencekilde for videnskab og teknik på europæisk plan. FFC gennemførte i 1999 en omstrukturering for at optimere synergierne mellem centrets aktiviteter inden for de vigtigste områder set fra en samfundsøkonomisk synsvinkel: emissioner og deres virkninger på menneskers sundhed og på miljøet, globale ændringer, ernæring, miljøvenligt landbrug og, for så vidt angår nuklear sikkerhed, ældning af reaktorer.

5.4. EU-forskningens indvirkning på den økonomiske samhørighed i Europa

Hvad samhørighedsaspektet angår, udgør rammeprogrammet et supplement til strukturpolitikkerne vedrørende FTU. Strukturfondsforordningerne for perioden 2000-2006, som blev godkendt i 1999, bekræfter, at strukturfondene bl.a. har til opgave at fremme innovatio og ibrugtagning af ny teknologi og at styrke den FTU-kapacitet, der bidrager til regionaludvikling ved at støtte forskningsinfrastruktur og menneskelige ressourcer.

Analysen af de såkaldte samhørighedslandes (Grækenland, Spanien, Irland og Portugal) deltagelse i rammeprogrammet viser klart, at de spiller en positiv rolle for de mindre velstillede regioner. Disse lande repræsenterer nemlig kun 7,5% af det personale, der er beskæftiget med FTU-aktiviteter i Den Europæiske Union, men tegner sig for 14,5% af Unionens deltagelse i rammeprogrammet (kontrakter undertegnet pr. 31. marts 2000). Partnerne fra disse lande spiller en ikke ubetydelig rolle, idet de også repræsenterer 13% af projektkoordinatorerne. På det finansielle plan er forholdet endnu mere gunstigt for samhørighedslandene: med 10,7% af de finansielle bidrag er deres andel af rammeprogrammets finansieringer 2,5 gange større end deres andel af Unionens samlede F&U-udgifter (4,2%). Desuden er de europæiske FTU-partnerskaber indrettet på en sådan måde, at de finansieringer, som deltagerne modtager direkte, kun repræsenterer en brøkdel af de samlede FTU-aktiviteter, hvortil de har adgang. Med hensyn til adgangen til de europæiske forskningsnet skal det bemærkes, at der er en deltager fra samhørigshedslandene i 25% af de samarbejdsforbindelser, der blev etableret i det første år efter rammeprogrammets iværksættelse.

Rammeprogrammet har også bidraget til fastlæggelse af regionale strategier for innovation, teknologioverførsel og netsamarbejde mellem de berørte regioner; midlet har været aktioner finansieret over programmet "Innovation og SMV" i samarbejde med Kommissionens tjenestegrene for regionalpolitik.

5.5. "Sammenkobling" af de nationale politikker og EU-politikkerne

EU-partnerskaberne inden for forskning bidrager væsentligt til at skabe reel sammenhæng mellem visse dele af EU-forskningen. Det kan konstateres, at talrige FTU-organisationer i medlemsstaterne og i de associerede lande forsøger at strukturere visse af deres forskningsaktiviteter på en sådan måde, at de stemmer overens med rammeprogrammet, hvilket bidrager til at gøre dem indbyrdes forenelige, således at det er muligt at samarbejde og at skabe synergier, som rækker ud over de projekter, der finansieres af Unionen.

Rammeprogrammet omfatter også aktiviteter, som tager direkte sigte på at samordne forskningsaktiviteterne i EU. Det drejer sig om de såkaldte "tematiske net" og "samordnede aktioner". Henholdsvis 250 og ca. 30 af disse aktioner er blevet udvalgt i 1999, hvilket viser, at anvendelsen af disse aktionsformer er vidt udbred, men det må være muligt at anvende dem i endnu større udstrækning. Der er truffet yderligere foranstaltninger for at fremme samordningen af særprogrammerne. F.eks. har styringsudvalget for programmet "Livskvalitet" nedsat en arbejdsgruppe, der skal udforske mulighederne for at samordne visse områder af biovidenskaberne.

CREST, som er et rådgivende organ, der er sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne og ledes af Kommissionen, har til opgave at observere og fremme udviklingen på dette område. I 1999 nedsatte det tre arbejdsgrupper, som skulle beskæftige sig med EU-forskningenspolitikkens muligheder og begrænsninger. En af disse arbejdsgrupper har til opgave at samordne FTU-politikkerne. Kommissionens tjenestegrene har ydet konkret bistand til dette arbejde. I sin rapport har gruppen analyseret og defineret samordningskonceptet, aktørerne, den sammenhæng, det indgår i, og mulige hindringer. Rapporten er blevet forelagt for Kommissionen, som vil støtte sig på rapportens konklusioner i forbindelse med samordningen af forskningsaktiviteterne i EU, gennemførelsen af femte rammeprogram og undersøgelsen af spørgsmålet om EU-forskningen efter 2002 (jf. kapitel 6).

6. Fremtidsperspektiver

6.1. Mod et europæisk forskningsrum

I overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Lissabon og de ønsker, som Ministerrådet gav udtryk for den 15. juni 2000, har Kommissionen og Medlemsstaterne forpligtet sig til hurtigt at træffe omfattende foranstaltninger til gennemførelse af det europæiske forskningsrum. Hvis dette skal lykkes, er det nødvendigt, at såvel medlemsstaterne som Kommissionen deltager aktivt. Foranstaltningerne omfatter bl.a. følgende:

*Udvikling af en åben koordineringsmetode, der bygger på en komparativ undersøgelse af FTU-politikken og -aktiviteterne ud fra en række benchmarkindikatorer ("benchmarking"). Kommissionen vil i samarbejde med medlemsstaterne udarbejde disse indikatorer.

*Fremme af netværkssamarbejde om nationale og fælles forskningsprogrammer på frivillig basis. Vigtige midler hertil vil være forbedret udveksling af oplysninger og gradvis åbning af de nationale programmer. Unionen vil støtte denne udvikling og undersøge, om der bør gennemføres foranstaltninger, der fremmer samarbejdet.

*Kortlægning af V&T-ekspertisen i Unionen. Kommissionen vil fremlægge målsætninger og en metode allerede i år for at gennemføre denne kortlægning i samarbejde med medlemsstaterne.

*Etablering af et europæisk telekommunikationsnet med meget høj hastighed, som forbinder de nationale forskningsnetværk, bl.a. med støtte fra Den Europæiske Investeringsbank.

*Analyse af hindringerne for forskermobiliteten i Europa og gennemførelse af de nødvendige reformer for at fjerne disse. Der vil blive nedsat en arbejdsgruppe bestående af nationale eksperter, der skal undersøge situationen og fremsætte forslag til de nødvendige foranstaltninger.

*Støtte til udviklingen af initiativer til fordel for innovation og iværksættende teknologiske virksomheder, bl.a. med støtte fra Den Europæiske Investeringsbank. Udvekslingen af oplysninger om disse emner vil ligeledes blive forbedret ved indførelsen af en "løbende registrering af innovationen".

*Indførelse af et EF-patent på grundlag af de seneste forslag, som Kommissionen har forelagt.

*Fortløbende undersøgelse af udviklingen inden for de europæiske FTU-politikker og fremskridtene hen imod det europæiske forskningsrum. Denne undersøgelse vil f.eks. kunne have form af regelmæssige rapporter fra Kommissionen om forskningssituationen i Europa.

Desuden vil Kommissionen i nær fremtid fremlægge konkrete initiativer for andre dele af det europæiske forskningsrum som f.eks. indførelse af et videnskabeligt referencesystem til støtte for den politiske beslutningsproces, forskningens regionale dimension og åbningen mod det europæiske forskningsrums verden, etablering af relationer mellem den videnskabelige og tekniske indsats og samfundet og de etiske aspekter af forskningen. Målene for realiseringen af et forskningens Europa vil også komme til udtryk i Unionens fremtidige støtteforanstaltninger for forskningen.

6.2. Gennemførelse af femte rammeprogram

Kommissionens tjenestegrene er i færd med at analysere erfaringerne med den hidtidige gennemførelse af rammeprogrammet med henblik på at udvikle det, så det dels kan blive et mere tilgængeligt og brugervenligt instrument for aktørerne i forskerverden dels et instrument, som bidrager optimalt til gennemførelsen af det europæiske forskningsrum.

I denne forbindelse bygger Kommissionens tjenestegrene både på deres eget arbejde (herunder målinger af deltagernes tilfredshed), rapporterne fra tilsynspanelerne for 1999 og konklusionerne fra de højtstående eksperter, som i første halvår af 2000 har fået til opgave at evaluere Fællesskabets forskningsindsats i de sidste fem år. Med hensyn til forvaltningen af rammeprogrammet har den tværtjenstlige arbejdsgruppe, der blev nedsat i begyndelsen af 2000 på forskningskommissærens initiativ, foreslået væsentlige forenklinger, bl.a. vedrørende oplysningerne til forslagsstillerne, formularerne til forberedelse af kontrakterne, proceduren og formularen til indførelse af data i bedømmernes database. Rådet og Parlamentet er regelmæssigt blevet underrettet om udviklingen.

Kommissionen har draget de nødvendige konklusioner af disse undersøgelser i sin midtvejsundersøgelse af rammeprogrammet, som indeholder retningslinjer for udviklingen af femte rammeprogram i 2001 og 2002.

6.3. Forberedelse af den fremtidige forskningsindsats

Undersøgelserne er også mundet ud i de første retningslinjer for forskningsindsatsen efter 2002, som blev forelagt i meddelelsen om. Det drejer sig bl.a. om at udforme rammeprogrammet, så det bliver et instrument, der fremmer virkeliggørelsen af det europæiske forskningsrum i samspil med andre instrumenter.

Formålet med meddelelsen vil være at rejse en indgående debat i Europa-Parlamentet, Rådet, i Den Europæiske Unions rådgivende organer og blandt alle berørte parter. På grundlag af denne debat vil Kommissionen udarbejde de formelle forslag til det kommende rammeprogram, som den vil forelægge i første kvartal af 2001. Den fælles beslutningsprocedure mellem Parlamentet og Rådet vil så kunne starte i tide, så det nye rammeprogram kan vedtages i god tid inden udgangen af 2002, og det kan sikres, at Fællesskabets FTU-indsats kan fortsættes og samtidig fornys.

BILAG 1

AKTIVITETER UNDER SÆRPROGRAMMERNE

INDHOLD

Livskvalitet og forvaltning af bioressourcer 26

Et brugervenligt informationssamfund 38

Konkurrence- og bæredygtig vækst 48

Energi, miljø og bæredygtig udvikling 58

Befæstelse af EF-forskningens internationale rolle 70

Fremme af innovation og tilskyndelse til små og mellemstore virksomheders deltagelse 75

Udvikling af det menneskelige forskningspotentiale og den samfundsøkonomiske videnbase 81

Det Fælles Forskningscenter 86

Nuklear energi 89

Livskvalitet og forvaltning af bioressourcer

>TABELPOSITION>

Programmet for Livskvalitet blev iværksat i 1999 med en omfattende indkaldelse af forslag, som blev udsendt 6. marts 1999. Antallet af svar og kvaliteten af de modtagne forslag har generelt været meget tilfredsstillende, idet der navnlig har været god mobilisering af den private sektor. Den nye "problemorienterede" strategi har ført til en række interessante forslag; i særdeleshed er flere FTU-forslag blevet knyttet sammen i større "projektgrupper", rettet mod et fælles mål. Mange forslag afspejler ligeledes den vægt, som er lagt på den samfundsøkonomiske dimension, selv om der på visse områder er behov for yderligere indsats. At anvende en organisationsstruktur med direktører fra forskellige tjenestegrene har været en velegnet metode til at orientere programaktiviteterne i retning af de politiske behov. Der er blevet oprettet "miniteams" til at yde operationel rådgivning for hver nøgleaktion, og der er udarbejdet notater til forslagsstillere og evalueringseksperter, der forklarer, hvorledes FTU-forslagene vil kunne støtte EU-politikkerne.

Gennemførelse af henstillingerne fra tilsynspanelerne for 1998

Henstillingerne fra 1998-kontrollen med programmerne FAIR, BIOTECH 2 og BIOMED 2 var primært koncentreret om strategiske spørgsmål (relevans for og sammenhæng med politikken vedrørende forskning, udbredelse og udnyttelse af resultaterne), særlige aktioner (distribution af QuickScan til søgning af patentnyheder og Medline til brug for evalueringseksperter) samt kontrol med projekter under fjerde rammeprogram. På trods af arbejdspresset ved at gennemføre den første fase af programmet for Livskvalitet i 1999 har programmets ledelse allerede reageret på henstillingerne eller er i færd med det. Der planlægges yderligere forbedringer af procedurerne for projektkontrol i 2000.

De vigtigste henstillinger fra tilsynspanelet for 1999

Kontrolpanelet for 2000 har rost kvaliteten af programledelsen og den vellykkede iværksættelse af programmet på trods af tidspresset og den hårde arbejdsbyrde. Navnlig henstillede panelet at gøre informationspakken for potentielle ansøgere mere overskuelig, at forsøge at anvende en revideret evalueringsprocedure, hvor evalueringseksperterne forud for evalueringsprocessen skulle modtage anonyme dele af forslagene; at involvere de forskellige interessenter og eksperter mere proaktivt i forskningens samfundsøkonomiske aspekter samt at forbedre responsen til forslagsstillere om vurderingen af deres projekter. Det blev endvidere foreslået, at alle projekter skulle underkastes en formel midtvejsvurdering med eksterne eksperter. Disse henstillinger overvejes nøje, og nogle af dem er allerede ved at blive implementeret.

Programudvalget for programmet for livskvalitet mødtes otte gange i 1999 og bakkede således effektivt programaktiviteterne op (Delegationerne fra medlemsstaterne var forinden mødtes to gange i en uformel debatgruppe for at bidrage til udarbejdelsen af arbejdsprogrammet). Alle associerede lande deltog i møderne som observatører. Under møderne i efteråret blev en ajourføring af arbejdsprogrammet drøftet og afslutningsvis vedtaget. I år 2000 vil programudvalget fortsat kontrollere ajourføringen af arbejdsprogrammet og udtale sig om finansieringen af udvalgte projekter. Man vil desuden følge op på finjusteringen af evalueringsproceduren. Endelig har panelet etableret en række ad hoc-arbejdsgrupper, som skal arbejde med konsekvensvurderingen af de biovidenskabelige programmer under fjerde og femte rammeprogram og undersøge mulige synergier mellem EF-aktiviteter og nationale aktiviteter.

Programmet for livskvalitet har 5 rådgivende ekspertgrupper, der dækker programmets seks nøgleaktioner. Desuden blev der i 1999 oprettet to højtstående ekspertgrupper, der skal rådgive Kommissionen i strategiske spørgsmål vedrørende de generiske aktiviteter. Hver af de rådgivende ekspertgrupper (EAG) er mødtes tre gange i 1999, og de højtstående ekspertgrupper (HLEG) er mødtes én gang. Ud over gruppemøderne blev det i flere tilfælde besluttet, at målrettede workshops ville bidrage til at skabe den fornødne forbindelse mellem forskersamfundet og interessenterne og koncentrere rådgivningen om bestemte spørgsmål. Disse workshops arbejdede med aldring, iværksætteraktiviteter på det biologiske område, antibiotikumresistens og perspektiver for forskning i genetisk modificerede organismer (GMO). Desuden blev der arrangeret fællesmøder mellem formændene og næstformændene for de rådgivende ekspertgrupper med det formål at drøfte spørgsmål af fælles interesse, sikre samordning mellem de rådgivende ekspertgrupper og de højtstående ekspertgrupper, fastholde programmets struktur og sammenhæng og sikre en bred strategisk vision.

Rådene fra de rådgivende ekspertgrupper har haft stor indflydelse på ajourføringen af arbejdsprogrammet for 2000 [14]. Som tilfældet var i 1999, vil arbejdsprogrammet forud for hver ny indkaldelse af forslag blive ajourført med bidrag fra Kommissionens tjenestegrene, de rådgivende ekspertgrupper og programudvalget, der vil tage højde for den seneste videnskabelige og samfundsmæssige udvikling samt reaktionen på programmets første indkaldelser af forslag.

[14] Offentliggjort på Internet på adressen: http://europa.eu.int/comm/dg12/fp5/eag.html

Nøgleaktion 1: Levnedsmidler, ernæring og sundhed

Aktiviteter i 1999

Den første indkaldelse af forslag under nøgleaktionen blev offentliggjort den 6. marts 1999 med frister for indsendelse den 1. juni og den 15. november. Ved udløbet af den første frist var der indsendt 190 forslag til aktioner med omkostningsdeling, hvoraf 180 var støtteberettigede og blev evalueret. 39 forslag blev udvalgt og vil modtage et fællesskabsbidrag på i alt 65,7 mio. euro.

De forslag, der blev udvalgt efter denne første indkaldelse, opfyldte de videnskabelige prioriteter. De er tværfaglige og vil bidrage til realisering af nøgleaktionens vigtigste målsætninger, der går ud på at forsyne de europæiske forbrugere med risikofri og sunde produkter af en god kvalitet samtidig med, at den europæiske industris konkurrenceevne forbedres. Denne første indkaldelse resulterede således i en tilfredsstillende industriel penetration (antal projekter med mindst en industriel partner) på 67% af de udvalgte forslag.

Inden for ernæring har otte projekter direkte til formål at forbedre forståelsen af de mekanismer, der ligger til grund for forbindelsen mellem næringsstoffer, spisevaner og en optimal sundhedstilstand (antioxydanter og tyktarmskræft, calcium og osteoporose osv.). Inden for levnedsmiddelsikkerhed har syv projekter til formål at udvikle metoder til påvisning af uønskede stoffer (for eksempel hormoner og patogener). Fem projekter beskæftiger sig navnlig med aspekterne omkring levedsmiddelsikkerhed og mulighederne for at spore genetisk modificerede organismer (GMO).

Endvidere er der i forbindelse med nøgleaktionen blevet udvalgt 34 forslag til sonderingspræmier og seks samarbejdsforskningsprojekter i forbindelse med støtte til små og mellemstore virksomheder (SMV). Der er ligeledes udvalgt ti ledsageforanstaltninger, hvoraf størstedelen vedrører tilrettelæggelse af konferencer om vigtige emner som f.eks. den internationale kongres "Improved Traditional foods for the next century", der blev afholdt i Valence den 28.-29. oktober 1999. Endelig blev der inden for støtte til forskeruddannelse og -mobilitet finansieret 18 individuelle stipendier samt fem stipendier til ophold på uddannelsessteder og tre virksomhedsstipendier.

Eksempler på projekter, der blev igangsat i 1999

En "klynge" omfattende 3 forskningsprojekter med omkostningsdeling vedrører coeliacus sygdom og de genetiske elementer, der er forbundet hermed, i den europæiske befolkning. Der er her tale om det mest udbredte problem med levnedsmiddelintolerance i den europæiske befolkning, og det har derfor stor indflydelse på folkesundheden. Projektet vil udvikle en enkel test til diagnosticering, så man på europæisk plan bedre kan vurdere udbredelsen af coeliacus sygdom, kortlægge dens genetiske elementer og studere dens patogenese på grundlag af de seneste opdagelser inden for immunologi.

En anden klynge, der er dannet efterfølgende, har til formål at forebygge og nedbringe tilstedeværelsen af mycotoksiner ved hjælp af HACCP-metoden (risikoanalyse og kontrolpunkter). Mycotoksiner produceres af mug i levnedsmidler såsom korn og frugt og kan overføres via fødekæden til mælken. Mycotoksinerne er kræftfremkaldende, mutagene og teratogene selv i meget små mængder og forårsager kræft, lever- og nyresygdomme. Arbejdet vil fokusere på behandling af korn før og efter høst (forebyggelse og muligheder for fjernelse ved hjælp af biologiske midler). Resultaterne på ochratoksin A og toksiner fra mugarten Fusarium vil blive anvendt som overordnet model for naturlige toksiner og uønskede stoffer.

Aktiviteter i 2000

Ud over evalueringen og udvælgelsen af de forslag, der er modtaget som reaktion på de forskellige indkaldelser af forslag, vil der i forbindelse med nøgleaktionen blive gennemført en revision af arbejdsprogrammet med henblik på 2001. Der er i denne forbindelse planlagt to møder med den rådgivende ekspertgruppe, der vil blive tilrettelagt seminarer om visse emner, og der er udviklet et Web-sted for medlemmerne af det rådgivende udvalg for at fremme indgående udvekslinger.

Nøgleaktion 2: Bekæmpelse af infektionssygdomme

Aktiviteter i 1999

Hovedmålsætningen med denne nøgleaktion er at udvikle nye og forbedrede vacciner, udpege strategier for behandling og forebyggelse og at udvikle forskningsgrundlaget for sundhedsvæsenets og behandlingssystemets håndtering af infektionssygdomme. Kun område 2.1 om "udvikling af vacciner" var åbent under fristen i juni 1999 med et vejledende budget på 64 mio. euro. Generelt var svarene på indkaldelsen relevante og af høj kvalitet, og demonstrerede forståelse af nøgleaktionens problemorienterede strategi. Applikationerne dækkede alle de forskellige områder inden for vaccineforskningen, herunder vacciner for mennesker, generisk vaccinologi, vacciner for dyr og akvakulturvacciner.

Ud af de 110 modtagne forslag blev 34 projekter udvalgt til finansiering. Den industrielle deltagelse var opmuntrende, og den industrielle penetration (tilstedeværelse af mindst én industriel deltager i et projekt) var på tæt ved 80% blandt de udvalgte projekter. De forventede konsekvenser af de udvalgte forslag er særlig store inden for aktionslinjen "Vacciner for mennesker", hvor 4 "projektgrupper" vil målrette udviklingen af vacciner mod infektionssygdomme af særlig stor samfundsmæssig og økonomisk betydning: AIDS, hepatitis C, tuberkulose og malaria. Desuden bygger et projekt om respiratoriske syncytiale vira (RSV) på innovativ højteknologi, og andre projekter vil dække udviklingen af vacciner mod meningokok-, shigella- og hantavirusinfektioner. Aktionslinjen "Generisk vaccinologi" præsenterer for eksempel et gruppeprojekt om mucosal immunisering, der sigter på at forbedre tilførslen af vaccineantigener gennem mucosale overflader, og et projekt med det mål at optimere vacciner mod 3 sygdomme med stor betydning for børns første levetid (lungebetændelse, pertussis og RSV). Inden for aktionslinjen "Vacciner for dyr" omhandler 2 projekter for eksempel post-weaning multisystemic wasting syndrome (PMWS), en ny sygdom, der rammer smågrise, og som har forårsaget betydelige økonomiske tab. Inden for aktionslinjen "Akvakulturvacciner" sigter det udvalgte projekt på at erstatte de aktuelt anvendte hjælpevacciner med mindre skadelige produkter med potentielle fordele for hele det veterinære område.

Eksempler på projekter, der blev igangsat i 1999

Hovedformålet med "klynge"-projektet EuroVac er at skabe en europæisk vaccine mod HIV-virus. Undertype B (hovedsageligt europæisk) og undertype C (der spredes hurtigst) indgår heri. EuroVac består af flere elementer, der er nært knyttet til hinanden: koordinering (beslutningstagning), produktion (forsøg med vacciner) og udvikling (kliniske forsøg på mennesker og primater). Kommissionen har investeret 8,8 mio. euro i dette projekt, der beløber sig til i alt 17,8 mio. euro.

Over 5 mio. Europæere er smittet med Hepatitis C. På nuværende tidspunkt er der tale om et mere alvorligt problem end AIDS, og problemet vil blive endnu større mellem 2010 og 2020. For første gang I Europa har 20 anerkendte laboratorier, hvoraf 2 er industrielle, indgået et samarbejde om at bekæmpe denne infektion og udvikle en vaccine. Dette "klynge"-projekt med et samlet budget på 7,3 mio. Euro samler områder såsom genteknologi, immunologi, vaccinologi, molekylærbiologi, kemi, strukturel biologi og kliniske forsøg i en ny struktur for videnskabelig forskning.

Aktiviteter i 2000

De 330 forslag, som blev indsendt før fristen den 15. november 1999 inden for områderne "strategier for behandling og forebyggelse" og "aspekter vedrørende sundhedsvæsenet og behandlingssystemet", vurderes og udvælges i løbet af 2000. Desuden er der planlagt flere workshops om emner med relation til arbejdsprogrammet samt en evaluering af nye forslag, som fremsendes inden fristen i oktober 2000.

Nøgleaktion 3: Cellefabrikken

Aktiviteter i 1999

Den første indkaldelse af forslag til FTU-aktioner inden for området "cellefabrikken" blev udsendt den 6. marts 1999 med 2 frister for FTU-projekter, tematiske net og samordnede aktioner: 01/06/1999 og 15/11/1999. Andre former for aktioner: ledsageforanstaltninger, forskningsstipendier, SMV-sonderingspræmier og kooperativ forskning, var åbne i hele 1999 med forskellige udløbsdatoer, hvor forslag, som var modtaget inden den pågældende dato, blev evalueret.

Der var modtaget hele 399 FTU-forslag ved udløbet af den første frist, som dækkede omkring 65% af nøgleaktionens forskningsaktionslinjer. Ved afslutningen af evalueringsprocessen blev 41 forslag udvalgt til finansiering, idet den gennemsnitlige EF-støtte pr. projekt lå tæt ved 2 mio. euro. Mange af disse forslag, hvor den industrielle penetration (procentdelen af projekter med mindst én industriel partner) er tæt på 100%,ventes at bidrage direkte til den industrielle konkurrenceevne. I mange tilfælde er flere end én industri med i konsortiet.

De projekter, som er udvalgt til at modtage støtte, dækker en række vidt forskellige områder, hvor "cellefabrikken" ligger ved problemets kerne. Nogle af de førende forslag omhandler sundhedsaspekter i forbindelse med cellefabrikkerne, f.eks. nye principper for behandling af degenerative, neurologiske eller muskulære sygdomme, cancer eller genetiske lidelser. Andre projekter omhandler nye koncepter for produktion af nye antibiotika og innovative ideer om brug af planter, svampe og sporer som cellefabrik i produktion af molekyler med stor terapeutisk værdi. Der er desuden projekter, der omhandler de problemer af betydelig samfundsmæssig og politisk relevans, som den farmaceutiske industri står overfor, såsom teknikker til hurtig sygdomskontrol og metoder til at reducere antallet af toksikologiske dyreforsøg ved hjælp af in vitro-forsøg. Også de miljømæssige aspekter behandles i de udvalgte projekter, navnlig: behandling af nye biokatalysatorer/enzymer, biologisk nedbrydning af plantegifte, plantebaseret bioremediering, bekæmpelse af tungmetalforurening og biotilgængelighed. Endelig kan de forslag, som vil modtage støtte under aktionslinjen, og som omhandler processer og produkter fra cellefabrikker, bidrage væsentligt til at forbedre kvaliteten af fødevareprodukter samt agroindustrielle og kemiske produkter. Der er også projekter med et bredt interessespektrum, f.eks. elektriske DNA-chips til overvågning af ekspressionssystemer, med brede anvendelsesområder i mange industrielle sektorer.

Inden udløbet af den anden frist blev der indsendt 117 forslag, som blev evalueret i december 1999 og januar 2000.

Eksempler på projekter, der blev igangsat i 1999

Transplantation af stamceller fra blod i navlestrengen kan være en meget virkningsfuld terapi til behandling af en lang række potentielt dødelige sygdomme, herunder leukæmi. Denne form for transplantation ser ud til at være et interessant alternativ til den mere traditionelle transplantation af knoglemarv. Et europæisk net vil organisere overførsel af ekspertise inden for de pågældende teknologier mellem kliniske centre i Europa, så de kan forbedres, evalueres, standardiseres og sluttelig tages i brug. Projektet gør det muligt at gennemføre en europæisk evaluering af den betydning, som denne form for transplantation af stamceller har for patienternes overlevelse. Resultaterne vil også føre til oprettelse af nye protokoller for genterapi og for behandling med stamceller fra blod i navlestrengen, som vil kunne være af stor interesse på lang sigt.

Spildevand fra produktion af vacciner er meget forurenet med organiske stoffer indeholdende kviksølv, der anvendes i processen som desinfektionsmiddel (thiomersal). Et projekt udvikler en ny teknologi til behandling af denne form for spildevand: der arbejdes med en bioteknologi til selektiv udvinding af thiomersal fra spildevandet ved hjælp af nye typer af ikke-porøse membraner til ionbytning. I en anden fase vil thiomersal blive nedbrudt til metallisk kviksølv af meget effektive mikroorganismer, stammer fremstillet ved hjælp af genmodifikation i forbindelse med projektet. Der vil blive udviklet en pilotinstallation baseret på konceptet "biologisk indeslutning", som vil muliggøre en løbende drift og indvinding af det producerede metalliske kviksølv. Dette projekt omfatter således tre vigtige aspekter:

-Rensning af meget toksisk spildevand;

-brug af genmodificerede organismer underlagt meget strenge sikkerhedsbestemmelser;

-anvendelse af proceduren i industriel målestok.

Aktiviteter i 2000

Ud over evaluering og udvælgelse af de indsendte forslag er vægten lagt på midtvejsvurderingen af programmet og den strategiske analyse af arbejdsprogrammet, herunder revisionen af programmet for år 2001. I denne sammenhæng ventes programudvalget for programmet for Livskvalitet at samarbejde på flere punkter med den rådgivende eksterne gruppe om Cellefabrikken. Hvad angår gennemførelsen, lægges der særlig vægt på at fremme udnyttelsen af resultater fra de projekter under det foregående og nuværende rammeprogram, som har relation til "cellefabrikken", i den industrielle og offentlige sektor.

Nøgleaktion 4: Miljø og sundhed

Aktiviteter i 1999

Formålet med denne nøgleaktion er at vurdere sundhedsrisici og nedsætte de negative helbredsmæssige konsekvenser (herunder allergier) af forskellige miljømæssige faktorer. Aktionens endelige målsætning er at give støtte til den sundheds- og miljøpolitiske beslutningsproces og gøre det lettere at informere offentligheden i sundheds- og miljøspørgsmål.

Som svar på 1999-indkaldelsen blev der modtaget 162 forslag, hvilket viser de store forventninger, forskningen har til dette innovative forskningsområde. Efter evalueringen blev 25 projekter udvalgt til finansiering i 1999 til en samlet EU-støtte på 35,95 mio. euro. De udvalgte projekter repræsenterer en god dækning af arbejdsprogrammets aktivitetsområder og giver løfter om konkrete bidrag til den offentlige sundheds- og miljøpolitik. De vil direkte kunne bidrage til risikoanalyse og -vurdering, forbedring af sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen samt nye forebyggelsesstrategier. Der vil blive frembragt ny, videnskabelig viden til støtte for tiltag i lovgivningen. I mange tilfælde vil de industrielle implikationer af de udvalgte forslag få stor betydning med potentielt vigtige afledte resultater.

Fem forslag omhandler de potentielle sundhedsmæssige konsekvenser af elektromagnetisk stråling. En række projekter har relation til sikkerhed og toksicitet ved udsættelse for kemikalier (brandhæmmende stoffer, asbesterstatninger, plante- og skadedyrsgifte, dioxiner og andre endokrint forstyrrende stoffer). Fire forslag omhandler det stigende sundhedsproblem, som allergier udgør. Tre forslag omhandler luftforurening og udvikling af nye kvantitative og mekanistiske data om virkningen af luftforurening og nye biologiske indikatorer. Andre projekter omhandler UV-bestråling og de sundhedsmæssige konsekvenser af støjforurening.

Endelig har denne nøgleaktion også finansieret 2 ledsageforanstaltninger og 2 forskningsstipendier i 1999.

Eksempler på projekter, der blev igangsat i 1999

Den prospektive europæiske undersøgelse af miljø, allergier og lunger omfatter 21 forskningshold fra 13 lande, som skal indsamle detaljerede oplysninger om over 10 000 unge. Projektet har til formål at bestemme og forudsige incidensen af allergier, allergifremkaldte sygdomme og lungeproblemer og at evaluere risikoen for sådanne lidelser, der kan tilskrives miljøet, samt virkningerne af visse faktorer såsom indtagelse af steroider. Resultaterne af undersøgelsen skulle gøre det muligt bedre at forebygge disse sundhedsproblemer og sikre en bedre livskvalitet for de pågældende patienter. Resultaterne vil også udgøre et vigtigt bidrag til politikken for bekæmpelse af luftforurening.

I forbindelse med den voksende brug af mobiltelefoner og frygten for de potentielle sundhedsproblemer i tilknytning til denne brug sigter et projekt mod at påvise, hvorvidt brugen af mobiltelefoner øger den risiko for kræft. Der vil blive gennemført forskning i flere centre, der fokuserer på de hyppigst nævnte tumorer som f.eks. tumorer i hjernen, tumorer i spytkirtlerne og tumorer på hørenerven. Der vil blive indsamlet medicinske data og detaljerede oplysninger om brugen af mobiltelefoner blandt personer mellem 30 og 59 år i 13 lande, herunder 7 medlemsstater og 2 associerede lande. For at optimere undersøgelsens biostatistiske kvalitet og epidemiologiske værdi vil forskningsholdene i de 13 lande anvende den samme forskningsprotokol, og IARC (Det Internationale Kræftforskningscenter - Lyon) vil koordinere analysen af dataene.

Aktiviteter i 2000

I år 2000 vil de forslag, som er indsendt inden den 15. marts 2000 blive evalueret, og udvælgelsesprocessen vil blive afsluttet. Desuden er der planlagt flere workshops og seminarer om emner med relation til arbejdsprogrammet (EMF, allergi, samfundsøkonomiske aspekter) i 2000.

Nøgleaktion 5: Bæredygtigt landbrug, fiskeri og skovbrug samt integreret udvikling af landdistrikterne, herunder bjergområderne

Aktiviteter i 1999

Den første indkaldelse af forslag under nøgleaktion 5 blev offentliggjort den 6. marts 1999 med en første frist for indsendelse den 8. juni og en anden frist den 15. november 1999. Ved udløbet af den første frist, i forbindelse med hvilken omkring 50% af forskningsområderne var åbne, blev der indsendt 301 forslag. Efter evalueringen blev 71 forslag udvalgt, heraf 4 på reserveliste, til at modtage et fællesskabsbidrag på i alt 94,5 mio. euro. De vigtigste mål og prioriteter er dækket af de udvalgte forslag, hvoraf størstedelen er integrerede og tværfaglige.

Denne første indkaldelse har været kendetegnet ved den private sektors omfattende deltagelse, ikke blot inden for den agroindustrielle forskning (100% industriel penetration), men også i projekter vedrørende primær landbrugsproduktion, hvor industriens deltagelse er steget kraftigt sammenlignet med de foregående fællesskabsprogrammer. Nøgleaktionen har ligeledes i særlig grad tiltrukket sig SMVs interesse, og de udgør 50% af de industrielle partnere i de udvalgte projekter.

De udvalgte forslag er særdeles relevante for støtten til den fælles landbrugspolitik. Med hensyn til forskningen inden for fiskeri og fiskeopdræt vil de 14 udvalgte projekter bidrage til forskellige dele af den fælles fiskeripolitik, særlig til forvaltningen af fiskeressourcerne. Antallet af forslag inden for "Tilsyn og kontrol med den fælles fiskeripolitik", der var et nyt område i dette program, har været opmuntrende, selv om kun et forslag i sidste ende blev udvalgt. Endelig har antallet og kvaliteten af forslag inden for sektoren "Økonomisk og socialt grundlag for den fælles fiskeripolitik" vist sig at være meget tilfredsstillende, idet andelen af de udvalgte forslag ligger på 50%.

Eksempler på projekter, der blev igangsat i 1999

Projektet med titlen "udvikling af et system til optisk sporing af sygdomme i markafgrøder med henblik på at nedbringe brugen af pesticider gennem en målrettet brug" vil bidrage til et renere miljø, idet brugen af pesticider nedbringes. I projektet anvendes et system til tidstro fjernsporing, der kan påvise sygdomme i markafgrøder på et meget tidligt tidspunkt. Sygdommene kan således behandles så tidligt som muligt, mens de stadig kun kan påvises som pletter på markerne, hvilket resulterer i meget reducerede mængder af pesticider.

Et andet projekt beskæftiger sig med anvendelsen af antibiotiske vækstfremmere i dyrefoder, der er blevet forbudt af EU på grund af risikoen for menneskets sundhed. I øjeblikket er Fællesskabets analysemetoder baseret på ikke-specifikke mikrobiologiske test, som er følsomme over for interferens med visse komponenter i levnedsmidlerne, hvilket gør dem ineffektive. Projektet har en dobbelt målsætning:

-Udvikling af immunologiske doseringstest, der anvender innoverende fremgangsmåder, som er mere pålidelige, meget specifikke og mindre følsomme over for interferens end de eksisterende test.

-Udvikling af bekræftelsesteknikker, der gør brug af massespektrometri til identificering og mængdebestemmelse af hvert enkelt antibiotika på en sikker måde.

Slutbrugernes og de politiske beslutningstageres deltagelse samt gennemførelsen af test i samarbejde med referencelaboratorier gør det muligt at kontrollere effektiviteten af de metoder, der udvikles, og af gennemførelsen af disse.

Aktiviteter i 2000

Ud over evalueringen og udvælgelsen af de forslag, der er modtaget som reaktion på de forskellige indkaldelser af forslag, vil der i forbindelse med nøgleaktionen blive gennemført en revision af arbejdsprogrammet med henblik på 2001. I denne forbindelse er der blevet tilrettelagt tre seminarer med medlemmerne af EAG mellem februar og april 2000 om følgende temaer: "udvikling af et bæredygtigt og konkurrencedygtigt landbrug i Europa", "skovbrugsforskning" og "udvikling af landdistrikter".

Nøgleaktion 6: Befolkningens stigende gennemsnitsalder og handicapspørgsmål

Aktiviteter i 1999

Den første indkaldelse af forslag under denne nøgleaktion var den primære aktivitet i 1999. Der blev modtaget i alt 211 støtteberettigede forslag med anmodning om en samlet EU-støtte på 363 mio. euro. Efter evalueringen blev 29 projekter udvalgt til finansiering med en samlet EU-støtte på ca. 41 mio. euro. Mere specifikt fordelte forslagene sig således: 16 projekter om aldersrelaterede sygdomme og sundhedsproblemer, 6 om determinanter for sund alderdom, 3 om sundheds- og socialtjenester, 3 om demografi og epidemiologi og et om håndtering af nedsat funktionsevne. Seks projekter omhandler ætiologi og nye former for behandling af Alzheimer's sygdom og beslægtede demenslidelser, andre projekter omhandler forbedret organisation og udbud af pleje, øget mobilitet uden for hjemmet, instrumenter til inddragelse af patienter med henblik på forbedring af almen praksis inden for ældreplejen, osv. Denne nøgleaktion finansierede desuden 3 ledsageforanstaltninger og 18 stipendier.

Desuden er der udfoldet omfattende bestræbelser på at inddrage alle interessenter i prioriteringen og gennemførelsen af nøgleaktionen. I denne sammenhæng er der afholdt en workshop i december 1999 med deltagelse af repræsentanter for de europæiske NGO'er med det formål at udveksle synspunkter og definere måder, hvorpå disse aktivt kunne implementeres i forskningsaktiviteterne.

Eksempler på projekter, der blev igangsat i 1999

Projektet GENTLE/S vil bidrage til udvikling af en "robotiseret" fysioterapi for ældre, der er under genoptræning efter en blodprop i hjertet. De 12 europæiske organisationer, som deltager i dette projekt, vil undersøge terapimetoder, der gør brug af maskiner ikke blot ud fra et videnskabeligt og teknisk synspunkt, men også ud fra, hvor godt de ældre patienter og fagfolkene accepterer dem. Den potentielle indvirkning på udgifterne til sundhedsvæsenet på længere sigt vil ligeledes blive evalueret. Den påtænkte behandling vil være tilgængelig i patienternes hjem og vil stå i direkte forbindelse med det kliniske center, hvilket sikrer en høj grad af interaktion. For eksempel vil robotten kunne oplyse centeret om de fremskridt, patienten gør, og den kan tilpasses til disse fremskridt. Der er tale om et meget vigtigt område, da europæerne hvert år rammes af 700 000 anfald af hjerte-karsygdomme. To tredjedele af de ramte personer er 65 år eller derover, og genoptræningsprocessen er lang, hård og ofte smertefuld for dem, der overlever.

De europæiske samfunds omkostninger til Alzheimers sygdom i medicinsk, social og økonomisk henseende bliver større og større, herunder for familie og plejere. Den dertil knyttede demens rammer 5% af aldersgruppen 65-70 år og 20% af aldersgruppen over 85 år. Den medfører en gradvis nedgang i den kognitive og intellektuelle formåen. Der findes ikke i øjeblikket nogen effektiv behandling og heller ikke nogen mulighed for at forebygge eller forsinke sygdommens udvikling. De 7 partnere fra 6 europæiske lande, som deltager i et udvalgt projekt, vil forsøge at udvikle nye strategier for forebyggelse eller forsinkelse af sygdommens udvikling. De seneste data synes at bekræfte hypotesen om en betændelsestilstand, i henhold til hvilken Alzheimer sygdommens nervebeskadigelser delvist skyldes en lokal betændelsestilstand. Konsortiet har derfor til hensigt at evaluere denne hypotese og at identificere mål, der gør det muligt at afbryde koblingen mellem betændelse og nervedegeneration. Denne identifikation skulle resultere i en validering og derefter en afprøvning af farmakologiske behandlingsstrategier. Der deltager en partner fra medicinalindustrien, hvilket kan ses som et udtryk for dette projekts betydning og potentiale.

Aktiviteter i 2000

Hovedaktiviteten i år 2000 er den anden indkaldelse af forslag under nøgleaktionen (frist 15. marts 2000). Arbejdsprogrammet har været mere koncentreret om ældrepleje og den forskning, som kræves for at etablere det nødvendige grundlag for social- og sundhedspolitikken i lyset af de betydelige demografiske ændringer, som ventes i de kommende år. Arbejdsprogrammet lægger desuden vægt på betydningen af at skabe sammenhæng mellem forskningen og sundheds- og socialsektorerne og med repræsentanter for de ældre og deres arbejdsliv.

Desuden afholdes i samarbejde med medlemmerne af den rådgivende ekspertgruppe sonderende workshops om en række emner med stor relevans i relation til befolkningens stigende gennemsnitsalder. Disse workshops afholdes med henblik på at kombinere og integrere det europæiske forskningsarbejde på de biologiske, biomedicinske, psykologiske, økonomiske og sociale områder ved at give spørgsmålet om "alderdom" en høj prioritet i det tværfaglige forskningsarbejde på tværs af sektorerne.

FTU-aktiviteter af generisk art

Aktiviteter i 1999

Der var modtaget i alt 387 forslag inden udløbet af fristen d. 1. juni 1999, og 551 inden udløbet af fristen den 15. november 1999. Af de forslag, som blev indsendt inden den første frist, er 64 forslag blevet udvalgt efter evaluering og forhandling, hvilket svarer til en samlet udvælgelsesprocent på 17,3%. Den gennemsnitlige finansiering pr. forslag var på 1,66 mio. euro.

Område 7 - Sygdomme: De udvalgte projekter dækker på udmærket vis de forskellige forskningsområder, som er skitseret inden for arbejdsprogrammet. De dækker cancerforskning (9 forslag), hjerte-kar-forskning (6 forslag), diabetes (2 forslag), betændelses/immunlidelser (4 forslag) og sjældne lidelser som f.eks. myopatier (3 forslag). Nogle af disse projekter er tværfaglige og vurderer grundlæggende mekanismer med relevans for flere forskellige sygdomme. Som helhed opnår forslagene en god integration af grundforskning og klinisk forskning på deres respektive områder.

Område 8 - Genomer: Der blev udvalgt 18 forslag med i alt 155 partnere tilknyttet: 3 forslag inden for plantefunktionel genforskning (Arabidopsis), 2 forslag inden for mikrobiologisk genforskning (Listeria, Bacillus subtilis), 13 forslag inden for human/medicinsk genforskning og udvikling af genmetodikker. De medicinske emner omfatter bugspytkirtelens udvikling og diabetes, autisme, udvikling af forplantningsevnen, cancer, immunitet og arvelig døvhed. I alle projekter indgår en relevant offentlig udbredelse af resultaterne. Der kan for eksempel ventes et midtvejsresultat og en midtvejsapplikation fra et projekt om funktionel genforskning med henblik på diagnosticering og behandling af mikrobeinfektioner og mitochondriske myopatier.

Område 9 - Neurovidenskaber: Der blev udvalgt 12 forslag. Inden for området cellekommunikation omfatter forslagene planer for udvikling, anvendelse og kommerciel udnyttelse af nye teknologier, som vil give neuroforskningen nye, værdifulde redskaber. To projekter omhandler et vigtigt emne inden for neurovidenskaben, nemlig forståelsen af neurosignalers betydning for død og overlevelse i neuroner. Andre projekter er udvalgt inden for neuroinformatik, og et projekt omhandler en databasegenerator til neuro-billeddannelse, som opfattes som innovativ og fuldt ud i stand til at konkurrere med de amerikansk støttede neuro-billeddatabaser.

Område 10 - Forskning i folkesundhed - stofmisbrug: Der blev udvalgt 3 forslag, der er rettet mod udvikling af behandlingen af (ulovlig) narkotikaafhængighed (kokain, herion, opiater i almindelighed), et på modtagerniveau og to inden for sundhedsøkonomi og forebyggelse.

Område 11 - Handicapspørgsmål: der blev udvalgt et enkelt forslag, der omhandler handicap i form af mentale lidelser i Europa. Forslaget vil vurdere dominansen og risikofaktorerne ved mentale lidelser, vurdere deres indvirkning på handicapspørgsmålet og vurdere kvaliteten af de psykiske forsorgs- og behandlingssystemer i 4 europæiske lande.

Område 12 - Etiske spørgsmål: Der blev udvalgt 5 forslag, som afspejler interessen for at udvikle metodikker inden for bioetik (navnlig empiriske metoder) og for at behandle spørgsmål i den offentlige politik frem for specifikke teknologiske udviklingstendenser. De udvalgte projekter vil i dette omfang bidrage til at opbygge et grundlag for gennemførelsen af det fortsatte og fremtidige bioetiske arbejde, men de vil også bidrage til at inddrage bioetikken inden for de kritiske områder videnskab, medicin, forskning og offentlig forvaltning.

Område 13 - Samfundsøkonomi: der blev udvalgt et enkelt projekt, som bygger på Eurobarometer-feltarbejdet om offentlighedens holdninger og rummer interessant, komparativ samfundsvidenskabelig forskning, kritisk undersøgelse af spørgsmål inden for biovidenskaberne, deres anvendelse på medicin- og fødevareområdet, samt forholdet til mediedækning og lovgivningsaktiviteter.

Eksempler på projekter, der blev igangsat i 1999

"Europæisk klynge vedrørende en genetisk løsning på myopati": medfødte muskeldystrofier er sjældne genetiske sygdomme, der rammer knoglemuskulaturen især hos børn og ledsages af motoriske handicap og hjerte- og åndedrætsproblemer. De sjældne sygdomme eller sygdomme med en ringe prævalens er en ikke ringe årsag til sygelighed, dødelighed og tidligt handicap. Ud fra et økonomisk