DA Den Europæiske Unions Tidende C 248/37

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om civilsamfundets bidrag til østpartnerskabet (sonderende udtalelse efter anmodning fra det ungarske EU-formandskab)

2011/C 248/06

Ordfører: Gintaras MORKIS

I et brev dateret den 15. november 2010, anmodede Rådet Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om i henhold til artikel 304 i EUF-traktaten at udarbejde en sonderende udtalelse om:

Civilsamfundets bidrag til østpartnerskabet.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 25. maj 2011.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 472. plenarforsamling, mødet den 16. juni 2011, følgende udtalelse med 133 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) anser østpartnerskabet for overmåde vigtigt som en strategisk nødvendighed og en politisk investering fra EU's side, der fremover vil være til gavn for borgerne i EU og dets partnerlande. Begivenhederne i Middelhavsområdet har vist, at civilsamfundet spiller en afgørende rolle for overgangen til demokrati, konstitutionelle reformer og opbygning af institutioner. Derfor bør civilsamfundets bidrag til østpartnerskabet støttes og tages med i betragtning for at sikre en vellykket proces.

1.2 EØSU påskønner fremskridtene i gennemførelsen af østpartnerskabsinitiativet, som officielt blev søsat i maj 2009. Alle lande, som deltager i østpartnerskabet, har forbedret og intensiveret deres relationer med EU gennem dialog om associeringsaftaler, frihandelsområder, lempelse af visumreglerne og samarbejde inden for energiforsyningssikkerhed og andre områder. (Desværre har Belarus gjort store tilbageskridt i sine relationer med EU efter præsidentvalget i december 2010.)

1.3 Civilsamfundets bidrag til det multilaterale element i østpartnerskabet

1.3.1 Deltagelse i de mellemstatslige temaplatforme under østpartnerskabet

1.3.1.1 EØSU er blevet inviteret til at deltage i tre af de fire mellemstatslige tematiske platforme under østpartnerskabet, og udvalget har mulighed for at formidle civilsamfundets syn på disse platforme. Imidlertid anmoder EØSU Kommissionen om at invitere udvalget til at deltage i og samarbejde under temaplatform 3 vedrørende energisikkerhed, da udvalget har ekspertise på dette område.

1.3.1.2 Udvalget er af den opfattelse, at repræsentanter for de relevante arbejdsgrupper under østpartnerskabets civilsamfundsforum bør have mulighed for at deltage i møderne under de mellemstatslige tematiske platforme.

1.3.2 Civilsamfundsforummet under østpartnerskabet

1.3.2.1 Udvalget bifalder ligeledes etableringen af civilsamfundsforummet under østpartnerskabet i november 2009. Udvalget anser de nationale platforme under østpartnerskabets civilsamfundsforum for et være et yderst velegnet redskab til gennemførelse af østpartnerskabet i partnerlandene på en måde som inddrager civilsamfundet, men EØSU beklager, at arbejdsgivere, fagforbund og andre socioøkonomiske organisationer (landmænd, forbrugere) på nationalt niveau kun i beskedent omfang, om overhovedet, er involveret i aktiviteterne under de nationale platforme.

1.3.2.2 Da arbejdsmarkedets parter ikke for nærværende er tilstrækkeligt repræsenterede i østpartnerskabets civilsamfundsforum, opfordrer udvalget til, at forummets forretningsorden revideres, særligt med hensyn til udvælgelsesproceduren, med det formål at sikre, at repræsentanter for arbejdsgivere og arbejdstagere deltager i forummet sammen med andre interessegrupper fra såvel EU som partnerlande.

1.3.2.3 Udvalget opfordrer til, at man evaluerer forummets struktur med henblik på øget funktionalitet, samtidig med at de tilgængelige midler bør bruges så effektivt som muligt. Fokus kunne flyttes i retning af vedvarende og projektorienterede tiltag (på baggrund af forummets arbejdsgrupper og nationale platforme).

1.3.2.4 Udvalget foreslår, at antallet af repræsentanter fra EU bør øges for at støtte erfaringsudvekslingen og fremme overholdelsen af europæiske værdier. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg med sine 344 medlemmer, som repræsenterer det organiserede civilsamfund i EU, er i høj grad kvalificeret til at spille en aktiv rolle i opfyldelsen af østpartnerskabets målsætninger under civilsamfundsforummet, hvis reglerne for civilsamfundsforummet giver mulighed for, at EØSU kan inddrages i såvel civilsamfundsforummet som styringsudvalget på mere intensiv og vedvarende vis.

1.3.2.5 Set i lyset af den stadig større rækkevidde, som civilsamfundsforummet har, og særligt mandatet for de nationale platforme, er udvalget parat til at bidrage til et mere velfungerende forum. Det mener ligeledes, at det er blevet nødvendigt at etablere et sekretariat, ikke mindst set på baggrund af arbejdet i styringsudvalget.

1.3.2.6 Hvis det ikke lykkes at få forummet til at fungere på en måde, som råder bod på de strukturelle mangler, vil udvalget overveje andre metoder til mobilisering af de socioøkonomiske aktører, når det drejer sig om gennemførelse af østpartnerskabets målsætninger.

1.4 Konsolidering af civilsamfundet i partnerlande og bidrag til det bilaterale element i østpartnerskabet

1.4.1 Udvalget følger begivenhederne i det sydlige Middelhavsområde tæt. Det er overbevist om, at EU bør støtte demokratiserings- og stabiliseringsprocessen i regionen. Samtidig opfordrer EØSU til, at der udarbejdes en langsigtet og afbalanceret strategi for forholdet til EU's sydlige og østlige naboer, herunder for den finansielle støtte til politiske og økonomiske reformer, tilpasning til EU's standarder og styrkelse af civilsamfundet.

1.4.2 Udvalget mener, at en utilstrækkelig finansiel støtte kan resultere i, at forventningerne til østpartnerskabet, som et vigtigt instrument til fremme af overholdelsen af europæiske værdier, ikke opfyldes. I den henseende bifalder EØSU i høj grad Kommissionens forslag om en evaluering af EU's naboskabspolitik, men beklager at meddelelsen om »En ny tilgang til nabolande i forandring« ikke kræver, at der oprettes mekanismer til høring af civilsamfundet i landene under EU's naboskabspolitik og slet ikke kommer ind på EU's egen civilsamfundsinstitution og den rolle, som EØSU kan spille i processen.

1.4.3 EØSU ser gerne, at der stilles forslag om etablering af en europæisk demokratifond og en civilsamfundsfacilitet. Imidlertid opfordrer EØSU Kommissionen til at lære af erfaringerne med civilsamfundsfaciliteten for det vestlige Balkan for at undgå visse mangler.

1.4.4 Udvalget forstår, at det er yderst vigtigt at arbejde sammen med uafhængige organisationer i partnerlandene. Ikke desto mindre er det ligeledes nødvendigt at samarbejde med eksisterende organisationer, som er regeringsafhængige, og samtidig støtte oprettelsen af uafhængige fagforbund og arbejdsgiverorganisationer, som vil kunne deltage i en reel social dialog, formidle idéerne om demokrati, menneske- og arbejdstagerrettigheder og arbejde for østpartnerskabsinitiativets øvrige målsætninger.

1.4.5 EØSU er af den opfattelse, at en styrkelse af dialogen mellem regeringer og civilsamfund på nationalt niveau er en forudsætning for demokratiseringen af samfundene i de østlige nabolande og deres tilnærmelse til europæiske værdier. Der er i særlig grad et behov for at styrke civilsamfundets rolle i udarbejdelsen og gennemførelsen af handlingsplanerne under den europæiske naboskabspolitik.

1.4.6 Udvalget opfordrer til, at der etableres mekanismer for høring af civilsamfundet i samtlige østpartnerskabslande, såsom økonomiske og sociale råd eller lignende organisationer med udgangspunkt i de specifikke forhold, som gør sig gældende i hvert partnerskabsland. I nogle østpartnerskabslande kan de eksisterende nationale platforme under østpartnerskabets civilsamfundsforum udgøre et godt udgangspunkt for denne proces. EØSU er parat til at dele sine erfaringer med civilsamfundet i østpartnerskabslandene.

1.4.7 Udvalget har den holdning, at de associeringsaftaler, som forhandles mellem EU og partnerlandene, bør indeholde bestemmelser om etablering af fælles civilsamfundsorganer, der skal overvåge gennemførelsen af disse aftaler.

1.4.8 Hvad angår forhandlingerne og konklusionerne af forhandlingerne om en dybtgående og omfattende frihandelsaftale (DCFTA), mener udvalget, at civilsamfundet fra både EU og partnerlandene bør inddrages i udarbejdelsen af en bæredygtighedsvurdering inden forhandlingerne, og at civilsamfundsmekanismer bør inkluderes i kommende DCFTA med det formål at overvåge gennemførelsen af bestemmelser med relation til bæredygtig udvikling.

1.5 Udvalget håber, at 2011 bliver et afgørende år for østpartnerskabet, idet det forventes, at det ungarske, og særligt det polske, EU-formandskab vil puste nyt liv i initiativet.

1.6 Udvalget retter disse anbefalinger til stats- og regeringscheferne og håber, at det topmøde under østpartnerskabet, som afholdes i Polen i efteråret 2011, på passende vis vil anerkende civilsamfundets bidrag gennem de seneste to år og de fremskridt, der er opnået, men også foretage en kritisk evaluering af de problemer, som relaterer sig til en utilstrækkelig inddragelse af arbejdsmarkedets parter og manglende gennemslagskraft hos civilsamfundsforummet.

2. Civilsamfundets bidrag til det multilaterale element i østpartnerskabet

2.1 Det har afgørende betydning for EU, at Unionens nabolande mod øst er stabile med en god regeringsførelse og beregnelige politikker samt økonomier, som er kendetegnet ved vækst. Landene i Østeuropa og i det sydlige Kaukasus er for deres vedkommende også meget interesserede i at have tættere og mere aktive forbindelser med EU. Den centrale forudsætning for, at disse lande kan fremskynde tilnærmelsen til EU, er landenes værdigrundlag og en tilpasning af lovgivning og regler. EU bør derfor betragte østpartnerskabet som en politisk investering, som vil være til gavn for EU-borgerne og fremme generelle fremskridt i partnerlandene.

2.2 Deltagelse i de mellemstatslige temaplatforme under østpartnerskabet

2.2.1 Kommissionens meddelelse om østpartnerskabet fastholdt, at der bør lægges særlig vægt på civilsamfundets inddragelse. EØSU er blevet inviteret til at deltage i tre af de fire mellemstatslige tematiske platforme (platform 1 – demokrati, god regeringsførelse og stabilitet, platform 2 – økonomisk integration og konvergens med EU's sektorpolitikker og platform 4 – mellemfolkelig kontakt), og udvalget har mulighed for at formidle civilsamfundets syn på disse platforme. På trods af dets dybe engagement i energirelaterede emner er udvalget imidlertid ikke blevet inviteret til at deltage i den vigtige tematiske platform om »energisikkerhed«.

2.2.2 EØSU mener, at platformene har gjort fremskridt i retning af opfyldelsen af østpartnerskabets målsætninger, men beklager, at civilsamfundets deltagelse er begrænset. Udvalget er af den opfattelse, at repræsentanter for de relevante arbejdsgrupper i østpartnerskabets civilsamfundsforum bør have mulighed for at deltage i møderne under de mellemstatslige platforme. Dette vil give civilsamfundet mulighed for at holde sig orienteret om arbejdet under platformene og fremsætte mere praktisk relaterede og konkrete anbefalinger. Udvalget opfordrer Kommissionen til at indlede forhandlinger med partnerlandene med det formål at foretage ændringer i forretningsordenen for de mellemstatslige platforme med henblik på at give civilsamfundsforummet status af permanent deltager i disse platforme.

2.2.3 Udvalget mener, at platformene kan have betydning for projekter, som har civilsamfundets interesse. Et markant eksempel på erhvervssammenslutningers inddragelse i østpartnerskabet kunne være EAST-INVEST-programmet, som er et joint venture mellem Eurochambres og partnere i østpartnerskabslandene. Dette er et nyt treårs projekt, der er tilpasset vilkårene under østpartnerskabet, og som har til formål at fremme samhandlen med de østlige naboer og fremme økonomisk udvikling og investeringer. 21 handelskamre fra EU-lande blev involveret i projektet, der realiserer målsætningerne under den mellemstatslige platform 2 – økonomisk integration og konvergens med EU's sektorpolitikker. Projektets samlede budget er på 8,75 millioner euro, hvoraf 7 millioner kommer fra Kommissionen. Forhåbentlig vil projektet resultere i, at de opstillede mål realiseres, så der bliver tale om et reelt bidrag til opfyldelsen af østpartnerskabets målsætninger. Dette eksempel kunne anvendes på konkrete projekter mellem EU og organisationer i partnerlandene i andre sektorer, herunder landbrug, forbrugerspørgsmål, miljø mm.

2.2.4 Udvalget har også den opfattelse, at en velfunderet inddragelse af erhvervslivet i flagskibsinitiativet for SMV'er under platform 2 og organiserede møder mellem virksomheder kan føre til oprettelsen af et erhvervsforum under østpartnerskabet, som vil øge erhvervsorganisationernes støtte til forhandlingerne om DCFTA.

2.2.5 Udvalget påpeger, at den sociale dialog ikke indgår i arbejdet under nogen platform, selvom dialogen udgør en del af fællesskabsretten.

2.3 Civilsamfundsforummet under østpartnerskabet

2.3.1 Kommissionens forslag om at oprette et civilsamfundsforum fik bred opbakning.

2.3.2 Ikke desto mindre er de fleste medlemmer af østpartnerskabets civilsamfundsforum tænketanke og ngo'er, som ikke repræsenterer hele mangfoldigheden af civilsamfundsaktører. Yderst få af partnerlandenes organisationer repræsenterer erhvervsfolk og arbejdstagere samt arbejdsmarkedets parter, herunder erhvervssammenslutninger og fagforbund eller andre socioøkonomiske interesser (landmænd, forbrugere, videnskabsfolk og akademikere, mm.).

2.3.3 I styringsudvalget på 17 medlemmer er arbejdsmarkedets parter fra partnerlandene slet ikke repræsenteret.

2.3.4 I løbet af det sidste halvandet år er der blevet oprettet nationale platforme under østpartnerskabets civilsamfundsforum i alle partnerlandene, således at civilsamfundsorganisationerne i hvert land kan samles om at gennemføre partnerskabets målsætninger.

2.3.5 Udvalget giver sin helhjertede støtte til etableringen af nationale platforme under østpartnerskabets civilsamfundsforum og det bidrag, som de har ydet til østpartnerskabsprocessen. Det er umagen værd at nævne følgende eksempler:

— »Køreplan for Belarus under østpartnerskabet« blev oprettet under den belarussiske platform i juli 2010;

— Aserbajdsjans platform har stået bag en lang række arrangementer om emner med betydning for regering og civilsamfund, f.eks. Aserbajdsjans tiltrædelse til WTO, alternative og vedvarende energikilder, energieffektivitet og SMV'ers vilkår;

— Det nationale råd for deltagelse, som fungerede som Moldovas nationale platform inden en sådan formelt blev oprettet, kunne deltage i alle møder i Moldovas regering med mulighed for at redegøre for rådets holdning til regeringens afgørelser og forslag til politiske foranstaltninger.

Udvalget beklager imidlertid det faktum, at arbejdsmarkedets parter også under disse platforme kun er inddraget i begrænset omfang, om overhovedet, på nationalt niveau i de nationale platformes aktiviteter, og at platformene derfor ikke ser på spørgsmålet om sociale rettigheder.

2.3.6 Udvalget har kortlagt flere mangler med hensyn til forummets funktionsevne og foreslår et samarbejde med styringsudvalget om en forbedring af forummets resultater.

2.3.7 Den nuværende sammensætning af forummet svarer ikke til Kommissionens ideoplæg, hvor det fremgik at »Medlemskab af civilsamfundsforummet under østpartnerskabet bør være tilgængeligt for civilsamfundsorganisationer, dvs. græsrodsorganisationer, fagforbund, arbejdsgiverorganisationer, faglige sammenslutninger, ngo'er, tænketanke, velgørende fonde, nationale og internationale civilsamfundsorganisationer/netværk og andre relevante civilsamfundsaktører fra østpartnerskabslandene, men også fra EU's medlemsstater og internationale organisationer/netværk. Civilsamfundsorganisationer fra tredjelande kan også inviteres. EØSU og dets modparter i partnerlandene bør spille en nøglerolle, navnlig med hensyn til erhvervsaktiviteter, beskæftigelse, arbejdsvilkår og sociale spørgsmål.« De vigtigste europæiske arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationer gav udtryk for deres bekymring over situationen i et brev til forummets medlemmer af 19. maj 2010. Højtstående repræsentanter for EØSU og Kommissionen har diskuteret forummets sammensætning, og den kendsgerning at nogle af målsætningerne for østpartnerskabet, særligt målene med relation til økonomisk integration, kun kan opfyldes, hvis alle relevante partnere er involveret i forummets arbejde.

2.3.8 Udvalget mener også, at den rolle som civilsamfundsorganisationerne fra EU spiller i forummet, bør styrkes betydeligt. Deres repræsentation har hidtil været begrænset, ikke blot på grund af det relativt beskedne antal pladser til EU-deltagere i forummet (ud af 230 organisationer, som blev inviteret til civilsamfundsforummet i Berlin, var kun 80 fra EU) og i styringsudvalget (7 pladser ud af 17). EU-civilsamfundets deltagelse er ligeledes begrænset set ud fra et territorialt synspunkt. Organisationer fra en række medlemsstater tæt på de østlige grænser dominerer. Der er kun få civilsamfundsorganisationer fra EU, som har særlige projekter eller programmer for østpartnerskabslande.

2.3.9 EØSU er parat til at bruge sine ressourcer, erfaring, knowhow og kontakter til at rette op på de eksisterende ubalancer i civilsamfundsforummet. De 344 medlemmer i udvalget repræsenterer et stort potentiale, som kan anvendes til at fremme østpartnerskabets sag i EU's institutioner, alle medlemsstater og alle civilsamfundslag, navnlig hos arbejdsmarkedets parter.

2.3.10 Hvis udvalget skal have mulighed for at påtage sig denne rolle, må det være repræsenteret i strukturerne for civilsamfundsforummet. De eksisterende regler tager ikke højde for en vedvarende og effektiv inddragelse af EØSU i civilsamfundsforummet og bør derfor ændres, så det bliver muligt for EØSU at deltage i forummet i øget omfang og på permanent basis.

2.3.10.1 En styrket deltagelse af EØSU og andre socioøkonomiske aktører bør ligeledes bidrage til, at man opnår en mere afbalanceret deltagelse i arbejdsgrupperne under civilsamfundsforummet. For nærværende er de fleste af organisationerne involverede i arbejdsgrupperne om henholdsvis »demokrati, god regeringsførelse og stabilitet« og »mellemfolkelig kontakt«. Samtidig har arbejdsgrupperne om »økonomisk integration og konvergens med EU's sektorpolitikker« og »miljø, klimaændringer og energisikkerhed« ikke et tilstrækkeligt antal deltagere, hvilket er i modstrid med emnernes betydning for en vellykket gennemførelse af østpartnerskabet. Udvalget ville i den henseende være i stand til at yde et bidrag.

2.3.10.2 EØSU mener, at forummets arbejde i højere grad bør være projektorienteret. Visse arbejdsgrupper såsom gruppen vedrørende »økonomisk integration og konvergens med EU's sektorpolitikker« har forsøgt at udvikle specifikke projekter, men har ikke haft held til dette pga. manglende finansiering og et utilstrækkeligt antal partnere. EØSU's potentiale og administrative kapacitet kan være nyttig for udviklingen af konkrete projekter. Fælles studier og projekter kan ligeledes styrke civilsamfundets bidrag til østpartnerskabet.

2.3.10.3 EØSU foreslår, at styringsudvalget vælges for en periode på to år med henblik på at forbedre effektiviteten og give udvalget mulighed for at realisere projekter og ideer. Derudover mener EØSU også, at det er blevet nødvendigt at etablere et sekretariat for styringsudvalget.

2.3.11 Hvis forummet vedbliver at fungere på utilfredsstillende vis, vil udvalget overveje andre metoder til mobilisering af de socioøkonomiske aktører, når det drejer sig om gennemførelse af østpartnerskabets målsætninger.

3. Konsolidering af civilsamfundet i partnerlande og bidrag til det bilaterale element i østpartnerskabet

3.1 De nylige begivenheder i Nordafrika og Mellemøsten har gjort det klart, at regimer kan falde, selvom de spiller en nøglerolle for regionens sikkerhed og stabilitet og modtager finansiel støtte fra vestlige demokratier, hvis de negligerer befolkningens økonomiske og sociale situation og misbruger menneskerettigheder og friheder. Det globale samfund kan nu kun iagttage de politiske udviklinger i regionen med bekymring og gisne om de globale konsekvenser. De nylige begivenheder i regionen skal analyseres nøje, og den lære, som kan uddrages heraf, bør undersøges, og der bør udledes konklusioner.

3.1.1 Der består betydelige forskelle mellem landene i østpartnerskabet med hensyn til politiske omstændigheder og situationen for civilsamfundets organisationer. Der foreligger varierende udviklingsniveauer med hensyn til demokrati, menneskerettigheder og borgernes frihedsrettigheder. Deres økonomiske og sociale udviklingsniveauer og sågar deres geopolitiske udsigter er forskellige. Der består tillige betydelige forskelle mellem disse landes bestræbelser på at bringe sig selv på linje med EU og deres formål med deltagelse i østpartnerskabet. Civilsamfundet i de forskellige partnerlande har heller ikke de samme muligheder for at deltage i partnerskabet. Partnerlandene skal derfor undersøges individuelt, før det bliver muligt at vurdere, hvilke fremskridt de har gjort, i hvilken grad civilsamfundet er inddraget i dette initiativ, og hvilke alternativer der står åbne for det.

3.2 Af partnerlandene er det Ukraine, Moldova og Georgien, der virkelig har lært at udnytte det potentiale, som østpartnerskabet rummer på bestemte områder. Hvis kløften mellem disse tre lande og de øvrige østpartnerskabslande bliver stadig dybere, kan østpartnerskabets langsigtede fremtid som et regionalt projekt i Østeuropa imidlertid blive undermineret. På baggrund heraf spiller Kommissionen og civilsamfundet i de øvrige tre lande en vigtig rolle med hensyn til at sikre, at kløften ikke bliver endnu bredere. Belarus frembyder afgjort de største problemer, men dets medlemskab af østpartnerskabet bør ikke drages i tvivl, især på baggrund af landets særlige indenrigspolitiske situation.

3.3 Udvalget erkender, at det kun vil være tænkeligt for østpartnerskabet at igangsætte aktiviteter på områderne regional sikkerhed, stabilitet, økonomisk integration, miljøbeskyttelse, energisikkerhed, kontakter mellem befolkningerne osv., når partnerlandene respekterer menneskerettigheder og foreningsfrihed, og når der finder en ægte social og civil dialog sted. Større opmærksomhed bør derfor vies disse spørgsmål, især for Belarus' vedkommende, selvom de øvrige partnerlande også har problemer i den henseende.

3.4 Det er ganske klart, at østpartnerskabslandene ikke har en ægte social dialog og mekanismer til samråd med civilsamfundet: ofte er det kun organisationer, der er oprettet og styres af regeringerne, der regnes som partnere i en social og civil dialog. Udvalget forstår, at det er yderst vigtigt at arbejde sammen med uafhængige organisationer i partnerlandene. Imidlertid består der også et behov for samarbejde med eksisterende organisationer, som er anerkendt og undertiden afhængige af regeringen, samt at støtte dem i deres udvikling og samtidig etablere uafhængige fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer, hvor sådanne stadig ikke findes, for at sætte dem i stand til at deltage i en egentlig social dialog, formidle tanker vedrørende demokrati, menneske- og arbejdstagerrettigheder samt videreføre østpartnerskabsinitiativets øvrige mål.

3.5 En mere aktiv inddragelse af civilsamfundet kunne være med til at fremskynde gennemførelsen af østpartnerskabets mål i partnerlandene; endvidere kunne østpartnerskabet og civilsamfundets inddragelse heri være med til at styrke civilsamfundet. Når der udvikles programmer for at øge den administrative kapacitet, skal den offentlige sektor bibringes forståelse for civilsamfundets og arbejdsmarkedsparternes betydning og for de erfaringer, som EU og dets medlemsstater har med metoder til at inddrage civilsamfundet i beslutningstagningen. Erfaringerne i organisationer i landene i Centraleuropa kunne være yderst nyttige ved opbygningen af kapaciteter hos statslige og ikke-statslige organisationer i det østlige partnerskabs lande. EØSU er også rede til at levere knowhow til østpartnerskabets regeringer med det sigte at etablere en passende lovramme for den sociale og civile dialog.

3.6 I den henseende udtrykker EØSU i alt væsentligt tilfredshed med Kommissionens forslag om at tage den europæiske naboskabspolitik op til revision, men beklager, at meddelelsen om »En ny tilgang til nabolande i forandring« ikke kræver, at der oprettes mekanismer til høring af civilsamfundet i landene under EU's naboskabspolitik og slet ikke kommer ind på EU's egen civilsamfundsinstitution og den rolle, som EØSU kan spille i processen.

3.7 EØSU udtrykker også tilfredshed med forslaget om at oprette en europæisk demokratifond og en civilsamfundsfacilitet, da dette givetvis vil kunne være med til at øge civilsamfundets deltagelse i det politiske liv. Samtidig opfordrer vi dog Kommissionen til at tage ved lære af de erfaringer, som er indhøstet med civilsamfundsfaciliteten og andre former for støtte til civilsamfundet under førtiltrædelsesbistanden. I EØSU's bidrag til Kommissionens igangværende undersøgelse af EU's støtte til civilsamfundet i de vestlige Balkanlande og Tyrkiet understregede vi, at der bør rettes større opmærksomhed mod arbejdsmarkedsparterne, især fagforeninger, som i nogle tilfælde næsten helt er blevet overset. Rent konkret indebærer dette, at der bør lægges vægt ikke blot på projekter, men også på den institutionelle udvikling og organisationernes overordnede bæredygtighed.

3.8 For at undersøge, i hvilken udstrækning civilsamfundsorganisationerne er inddraget i østpartnerskabet og i den igangværende dialog med nationale regeringer, bad EØSU disse organisationer om at udfylde et kort spørgeskema. Resultaterne af undersøgelsen viser, at det skorter på en dialog mellem nationale regeringer og civilsamfundsorganisationer, ikke mindst i tilknytning til associeringsaftaler og gennemførelsen af den europæiske naboskabspolitiks handlingsplaner. Regeringerne rådfører sig ikke nok med organisationerne om spørgsmål vedrørende østpartnerskabet. Hovedinformationskilderne på dette felt er Kommissionens delegationer i de enkelte lande og medierne. Det siger sig selv, at situationen er forskellig fra land til land. Dialogen mellem myndighederne og civilsamfundet er mest fremskreden i Republikken Moldova, mens den vanskeligste situation på dette område findes i Belarus. Udvalget opfordrer til, at der etableres mekanismer for høring af civilsamfundet i samtlige østpartnerskabets lande, såsom økonomiske og sociale råd eller lignende organisationer. De eksisterende nationale platforme for østpartnerskabets civilsamfundsforum kunne inddrages i denne proces. EØSU er rede til at yde støtte til civilsamfundet i partnerlandene ved etableringen af institutioner for civil dialog ved at trække på de erfaringer, som det har indhøstet under de nylige udvidelser.

3.9 Udvalget har den holdning, at de associeringsaftaler, som er under forhandling mellem EU og partnerlandene (i dag pågår der forhandlinger med samtlige partnerlande, undtagen Belarus), i deres institutionelle bestemmelser bør indeholde etablering af fælles civilsamfundsorganer for at sætte civilsamfundet i stand til at overvåge gennemførelsen af disse aftaler. De samarbejdsråd, som er oprettet ved associeringsaftalerne, kunne rådføre sig med disse organer, eller sidstnævnte kunne fremsætte henstillinger på eget initiativ. Det ideelle ville være, at de deltog som observatører på associeringsrådenes møder. De bør bestå af repræsentanter for civilsamfundet og omfatte socioøkonomiske partnere og ngo'ere. EØSU bør repræsenteres på passende vis.

3.10 Kommissionen har allerede indledt forhandlinger om en dybtgående og omfattende frihandelsaftale (DCFTA) med Ukraine og forventer forhandlinger med Georgien, Armenien og Moldova, når forudsætningerne for sådanne forhandlinger er opfyldt. DCFTA kunne få betydelige konsekvenser for erhvervsklimaet og arbejdsmarkedsvilkårene i partnerlandene. Derfor er den permanente dialog med civilsamfundet i forhandlingsprocessen af allerstørste betydning.

3.11 Med hensyn til forhandlingerne om og indgåelsen af DCFTA mener udvalget, at civilsamfundet bør inddrages i opstillingen af bæredygtighedsvurderingen forud for forhandlingerne. En sådan inddragelse vil være med til at øge befolkningens forståelse for fordelene ved DCFTA. Desuden bør civilsamfundsmekanismer medtages i den fremtidige DCFTA for at kunne overvåge gennemførelsen af bestemmelser vedrørende bæredygtig udvikling.

3.12 Næsten to år efter østpartnerskabets etablering er det stadig uklart, hvordan det formodes at indgå i et samspil med det regionale Sortehavssynergiinitiativ (2007), da de fleste partnerlande deltager i begge initiativer. På civilsamfundsniveau kunne der etableres et samarbejde mellem østpartnerskabets civilsamfundsforum og Sortehavets ngo-forum.

3.13 EØSU's bidrag til østpartnerskabet

3.13.1 EØSU anser østpartnerskabet for overmod vigtigt som en strategisk nødvendighed og en politisk investering fra EU's side, der fremover vil være til gavn for borgerne i EU og dets partnerlande.

3.13.2 EØSU har nu i fem år beskæftiget sig med civilsamfundets situation i samtlige partnerlande set ud fra en række synsvinkler, herunder foreningsfrihed, krav til registrering, skattelovgivning og -procedure, ytringsfrihed og gennemførelse af trepartshøringer. Det har udarbejdet relevante udtalelser og fremsat en række henstillinger om følgende emner: »Det bredere europæiske naboskab: en ny ramme for forbindelserne med vores naboer i øst og syd« (1), »Civilsamfundet i Belarus« (2), »Forbindelserne mellem EU og Moldova: Hvilken rolle skal civilsamfundet spille« (3), »Forbindelserne mellem EU og Ukraine: En ny dynamisk rolle for civilsamfundet« (4), »Oprettelse af netværk mellem civilsamfundets organisationer i Sortehavsregionen« (5) og »Handlingsplanerne inden for rammerne af EU's naboskabspolitik i landene i det sydlige Kaukasus« (6). På anmodning af det tjekkiste formandskab udarbejdede udvalget en sonderende udtalelse om »Inddragelse af civilsamfundet i østpartnerskabet«.

3.13.3 EØSU har udviklet kontakter med civilsamfundsorganisationer i østpartnerskabets lande og har afholdt en række seminarer om betydningen af social dialog og samråd med civilsamfundet. På disse seminarer har EØSU tillige fremhævet det nødvendige i at inddrage civilsamfundet i gennemførelsen af den europæiske naboskabspolitiks handlingsplaner.

3.13.4 EØSU afholder årlige seminarer i Ukraine i samarbejde med det ukrainske sociale og økonomiske trepartsråds om emner af fælles interesse og nærer håb om at sådanne årlige arrangementer også kan gennemføres i de kommende år sammen med andre af østpartnerskabets lande. EØSU er rede til at bistå med afholdelsen af årlige seminarer for civilsamfundet i samtlige østpartnerskabets lande med det sigte at vurdere fremskridtene i gennemførelsen af den europæiske naboskabspolitiks handlingsplaner.

3.13.5 EØSU bakker op om den prioritet, som det nuværende ungarske formandskab og det kommende polske formandskab for rådet tillægger, og yder sit bidrag i form at to yderligere udtalelser, nemlig »Hvilken naboskabspolitik for at sikre EU's energiforsyning?« og »Østpartnerskabet og den østlige dimension af EU's politikker med særlig hensyntagen til EU's landbrugspolitik«. Det er EØSU's håb, at dets tre udtalelser om østpartnerskabet vil modtage bred opbakning, og at de vil bidrage til opfyldelse af nogle af østpartnerskabets formål og målsætninger.

Bruxelles, den 16. juni 2011 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 80 af 30.3.2004, s. 148-155.

(2) EUT C 318 af 23.12.2006, s. 123-127.

(3) EUT C 120 af 16.5.2008, s. 89-95.

(4) EUT C 77 af 31.3.2009, s. 157-163.

(5) EUT C 27 af 3.2.2009, s. 144-151.

(6) EUT C 277 af 17.11.2009, s. 37-41.