Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE om indførelse af et program om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder, virksomheder og borgere (ISA2) Interoperabilitet som et middel til at modernisere den offentlige sektor /* COM/2014/0367 final - 2014/0185 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET 1.1 Den politiske baggrund Den offentlige sektor spiller en central rolle i økonomien som regulerende instans, tjenesteudbyder og arbejdsgiver. Den står for over 25 % af den samlede beskæftigelse og en betydelig del af den økonomiske aktivitet i medlemsstaterne. En effektiv og produktiv offentlig sektor kan være en stærk drivkraft for økonomisk vækst gennem sin støtte til og styring af den private sektor. I en tid, hvor regeringerne står over for udfordringen med at sikre økonomisk konsolidering og samtidig skabe vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, er der god grund til at stræbe efter større effektivitet, bedre styring, hurtigere levering og større brugerinvolvering i den offentlige sektor[1]. Mange års arbejde med områder som interoperabilitet, e-forvaltning, open data, cloud computing og social innovation har gjort, at modne koncepter og redskaber nu er inden for rækkevidde. Den centrale nyskabelse er, at open data, inddragende redskaber og interoperable platforme er i stand til at frisætte hidtil uset hastighed, effektivitet og kvalitet i skabelsen og leveringen af offentlige goder og tjenester. Der er nu store muligheder for, at forbundne og samarbejdende åbne myndigheder kan forene bidrag fra forskellige sektorer på en interoperabel og sikker måde, og virkeliggørelsen af dette mål vil være et afgørende element i gennemførelsen af det digitale indre marked. Kommissionen anfører i sin årlige vækstundersøgelse 2013[2], at den anser grænseoverskridende interoperabilitet mellem onlinetjenester og digitaliseringen af de offentlige myndigheder i Europa for vigtige elementer til at skabe vækst og øget effektivitet. Interoperabilitet mellem myndigheder er et centralt element i at sikre mere effektiv levering af digitale tjenester, og deling og genbrug af eksisterende interoperabilitetsløsninger kan være med til at begrænse omkostningerne. Der er tale om vigtige produktivitetsfaktorer, som kan forbedre og modernisere de offentlige myndigheder på EU-plan samt nationalt, regionalt og lokalt plan[3]. Som svar på den aktuelle økonomiske krise har Kommissionen vedtaget et andet vigtigt initiativ, Europa 2020-strategien[4], for at gøre Europa til en intelligent, bæredygtig og inkluderende økonomi med et højt niveau af beskæftigelse, produktivitet og social samhørighed. Nogle af de centrale udfordringer i strategien hænger direkte sammen med moderniseringen af Europas offentlige myndigheder. Som det understreges i den digitale dagsorden for Europa (DAE)[5], et flagskibsprogram under Europa 2020, er interoperabilitet afgørende for at skabe det størst mulige sociale og økonomiske potentiale for ikt, og DAE kan derfor kun lykkes, hvis interoperabiliteten er sikret. DAE's søjle "interoperabilitet og standarder" er knyttet til politiske prioriteter under andre relevante initiativer såsom den europæiske interoperabilitetsstrategi (EIS), den europæiske interoperabilitetsramme (EIF)[6] og 2012-15 eCommission-strategien[7]. I sine konklusioner fra samlingen den 24. og 25. oktober 2013 understregede Det Europæiske Råd, at moderniseringen af de offentlige forvaltninger skulle fortsætte med hurtig gennemførelse af tjenester såsom e-forvaltning, e-sundhed, e-fakturering og e-udbud, der forudsætter interoperabilitet. Dette vil føre til flere og bedre digitale tjenester for borgere og virksomheder i hele Europa, omkostingsbesparelser og øget effektivitet, gennemsigtighed og servicekvalitet i den offentlige sektor. Interoperabilitetsprogrammerne er kommet langt, siden de blev introduceret i 1995. Kommissionen har vist sit stærke engagement i interoperabilitetsløsninger over en bemærkelsesværdig lang periode. I dag er et stærkt engagement fra alle parter helt afgørende, hvis Kommissionen og medlemsstaterne skal have succes med at transformere og modernisere tjenesterne i og på tværs af Europa. I denne forbindelse har interoperabilitet som den centrale faktor banet vejen for at opnå "en effektiv elektronisk kommunikation på tværs af grænser og sektorer mellem sådanne myndigheder og organer [...] og derved muliggøre levering af elektroniske offentlige tjenester til støtte for gennemførelsen af Fællesskabets politikker og aktiviteter", som det anføres i afgørelsen om det foregående program (ISA-afgørelsen artikel 1, stk. 2[8]). Derfor vil det foreliggende forslag til en fortsættelse af Kommissionens interoperabilitetsprogram som svar på behovene i praksis yde et stærkt bidrag til moderniseringen af de offentlige myndigheder i Europa. Forslaget går hånd i hånd med andre initiativer, som bidrager til moderniseringen af offentlige myndigheder, såsom DAE, Horisont 2020[9], Connecting Europe-faciliteten (CEF)[10] og med netværk som netværket for europæiske offentlige myndigheder (EUPAN), investeringsfonden og de europæiske strukturfonde (for de to sidstnævntes vedkommende ved at sikre, at finansierede projekter strømlines med EU-interoperabilitetsrammer og -specifikationer). I en nylig rapport om styrkelsen af innovation i den offentlige sektor i Europa[11] nævnes interoperabilitet og arbejde under det foregående program som faktorer, som styrker den digitale innovation og nedbryder barrierer for moderniseringen af den offentlige sektor. Dette nye program bør derfor være et centralt referencepunkt og et instrument, som skaber grundlaget for en ikt-baseret modernisering af den offentlige sektor i Europa og dermed yder et uvurderligt bidrag til gennemførelsen af det digitale indre marked. 1.2 Betydningen af interoperabilitet I vore dages Europa kan borgerne frit flytte rundt og arbejde og virksomheder frit handle og udøve virksomhed i hele EU. I denne forbindelse skal de ofte kommunikere elektronisk med medlemsstaternes myndigheder. For at lette denne interaktion er medlemsstaterne i færd med gradvist at modernisere deres forvaltninger ved at forbedre forretningsgangene og ikt-infrastrukturerne. Herved reducerer de deres administrative byrde og udgifter, samtidig med at de tjenester, de udbyder, bliver mere effektive. Forandringerne sker imidlertid på nationalt niveau og savner interoperabilitet på europæisk niveau, og de skaber derfor ofte elektroniske barrierer ("e-barrierer"), som forhindrer borgere og virksomheder i at benytte tjenesterne effektivt og virker hindrende for det indre markeds funktion. Samtidig står Europa over for udfordringer, som i stigende grad kræver fælles politiske svar, og dermed at medlemsstaternes forener deres kræfter for at gennemføre disse svar. Det er medlemsstaternes og Europa-Kommissionens fælles ansvar at gennemføre en bred vifte af retsakter, og dette kræver interaktion på tværs af grænser og sektorer ved hjælp af interoperable ikt-løsninger, der i dag er en integreret del af de fleste retsakter og et vigtigt værktøj i interaktion. 1.3 Baggrund 1995-99-programmet om telematisk dataudveksling mellem administrationerne i Fællesskabet (IDA)[12]sigtede mod at fremme udvikling og drift af transeuropæiske telematiske netværk, hvorigennem medlemsstaternes myndigheder kunne udveksle data med hinanden og/eller EU's institutioner. Opfølgningsprogrammet, IDA II (1999-2004)[13] [14], var rettet mod at gøre leveringen af e-forvaltningstjenester til europæiske virksomheder og borgere mere effektiv. 2005-09 IDABC-programmet[15] sigtede mod interoperabel levering af paneuropæiske e-forvaltningstjenester til offentlige myndigheder, virksomheder og borgere. 2010-15 programmet om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder (ISA)[16] havde som mål at støtte samarbejdet mellem europæiske offentlige myndigheder ved at fremme effektiv elektronisk kommunikation på tværs af grænser og sektorer og derved muliggøre levering af elektroniske offentlige tjenester til støtte for gennemførelsen af Fællesskabets politikker og aktiviteter. Aktiviteterne under disse programmer har bidraget væsentligt til at sikre interoperabilitet i den elektroniske informationsudveksling mellem europæiske offentlige myndigheder. Europa-Parlamentet anerkendte i sin beslutning om et konkurrencedygtigt digitalt indre marked – e-forvaltning som spydhoved (fra 3. april 2012) ISA-programmets bidrag og overordnede rolle i forbindelse med at definere, fremme og støtte gennemførelsen af interoperabilitetsløsninger og -rammer for de offentlige myndigheder i Europa, i forbindelse med at skabe synergier og fremme genanvendelse af infrastruktur, digitale tjenester og softwareløsninger samt i forbindelse med at omsætte de offentlige myndigheders krav til interoperabilitet til specifikationer og standarder for digitale tjenester. Parlamentet krævede også øgede bevillinger til interoperabilitetsløsninger mellem europæiske offentlige myndigheder for perioden 2014-20. ISA-programmet udløber den 31. december 2015, og der er derfor behov for et nyt EU-program for interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder, virksomheder og borgere, der skal: · kortlægge og analysere det overordnede interoperabilitetslandskab i Europa og undgå, at det splittes op · muliggøre, fremme og støtte en helhedsorienteret tilgang til indsamling, vurdering, udvikling etablering, industrialisering, drift, forbedring og vedligeholdelse af interoperabilitetsløsninger, herunder løsninger, som letter genanvendelse og udveksling af data, som støtte for den grænseoverskridende interaktion for europæiske offentlige myndigheder og mellem dem og virksomheder og borgere, og · fremme og støtte genanvendelighed, integration og konvergens mellem eksisterende løsninger, herunder løsninger fra andre politikområder i EU. Det nye program vil medvirke til at klare udfordringerne og sikre kontinuiteten og samtidig fungere som et forum for udveksling af ideer og erfaringer. 1.4 Beslægtede EU-initiativer og interoperabilitet på andre politiske områder I en bredere kontekst har aktionerne under det foregående ISA-program løbende været koordineret og tilpasset det igangværende arbejde under støtteprogrammet for ikt-politik (ICT PSP) under rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (CIP) og/eller Kommissionens interne ikt-strategi og aktioner i forbindelse med den europæiske e-forvaltningshandlingsplan for 2011-15. ISA-programmet har støttet disse og lignende initiativer, i det omgang de bidrog til interoperabiliteten mellem europæiske offentlige myndigheder. ISA har også været samordnet med CEF-programmet, EU's finansieringsinstrument for transeuropæiske netværk inden for transport, energi og telekommunikation. CEF støtter indførelse og drift af centrale grænseoverskridende digitale tjenester. Det foreslåede program supplerer CEF ved som en del af sine målsætninger at bringe tjenester op på det nødvendige operationelle niveau, før de kan indgå i CEF. Det er også et af de programmer, som muliggør og bidrager til innovation af den offentlige sektor i Europa. Interoperabiliteten har også ydet et vigtigt bidrag inden for cloud computing. Som det fremgår af Kommissionens meddelelse "Udnyttelse af potentialet ved cloud computing i Europa"[17], spiller interoperabilitet en vigtig rolle med hensyn til at "fremme overgangen til offentlige serviceydelser, som er interoperable, kan opskaleres og er i overensstemmelse med behovene hos en mobil befolkning og virksomheder, der gerne vil drage fordel af det europæiske digitale indre marked". I det foreslåede program vil der blive taget højde for interoperabilitetsaktiviteterne under det europæiske cloud-initiativ hvad angår interoperabilitet. Interoperabilitet letter udformningen af EU-politikker og en vellykket gennemførelse på sektorniveau. De følgende politikområder er blandt dem, som er afhængige af interoperabilitet for at kunne gennemføres effektivt: · Det indre marked: I henhold til tjenesteydelsesdirektivet 2006/123/EF[18] skal medlemsstaterne give tjenesteudbydere mulighed for at afvikle alle procedurer og formaliteter, der er nødvendige for at udbyde en tjenesteydelse uden for deres hjemland, ad elektronisk vej og på tværs af grænserne. Inden for selskabsret bestemmer direktiv 2012/17/EU[19] desuden, at medlemsstaternes centrale registre og handels- og selskabsregistre skal være interoperable via en central platform. En sammenkobling af selskabsregistre vil sikre grænseoverskridende udveksling af oplysninger mellem registre og lette borgeres og virksomheders adgang til oplysninger om virksomheder på EU-niveau og dermed forbedre retssikkerheden for erhvervslivet i Europa. · Miljø: I henhold til INSPIRE-direktivet[20] skal der vedtages fælles gennemførelsesregler, som fastsætter ordninger for den tekniske interoperabilitet, og at de nationale infrastrukturer tilpasses for at sikre, at geografiske data og tjenester er interoperable og tilgængelige på tværs af grænserne i EU. · Retlige og indre anliggender: Effektiviteten er betinget af en forbedret interoperabilitet og synergi mellem europæiske databaser, f.eks. via visuminformationssystemet (VIS), Schengeninformationssystemet II (SIS II), det europæiske fingeraftrykssystem (Eurodac) og eJustice-portalen. · Told, skat og afgifter: Over 20 års erfaring med transeuropæiske ikt-systemer, som omfatter alle medlemsstater og støtter virksomhedstjenester finansieret af programmerne Fiscalis 2013[21] og Told 2013[22], gennemført og administreret af Kommissionen og de nationale myndigheder, har vist, at interoperabilitet er en central faktor for succes. De aktiver, der er skabt under Fiscalis 2013 og Told 2013, er tilgængelige til deling og genanvendelse for andre politikområder. · Sundhed: Direktiv 2011/24/EU om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser indeholder regler, som skal lette adgangen til sikre sundhedsydelser af høj kvalitet på tværs af grænserne. Direktivet fastsætter udtrykkelige bestemmelser for at opnå en bredere interoperabilitet for de nationale ikt-systemer til elektronisk udveksling af sundhedsoplysninger. På lægemiddelområdet forvaltes det europæiske telematiske netværk af Det Europæiske Lægemiddelagentur, de nationale myndigheder og Kommissionen. Det leverer praktiske løsninger til harmonisering af godkendelsen af lægemidler og et interoperabelt europæisk netværk for overvågning af lægemidler. · Dyresundhed og fødevaresikkerhed: Der har gennem de sidste 10 år været anvendt effektive løsninger, som støtter hele kæden af sporbarhed for dyr og animalske produkter og advarsler, og som forbedres til stadighed. Alle aktører i kæden (fra virksomheder til myndigheder) er involveret i TRACES-systemet. Den elektroniske kommunikation mellem aktørerne (herunder tredjelande) er baseret på internationale standarder (UNCEFACT), og der indføres et system af elektroniske signaturer for at gøre det muligt at behandle næsten alle officielle dokumenter elektronisk. · Europæiske fonde: Al informationsudveksling i forbindelse med Den Europæiske Regionaludviklingsfond, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, mellem støttemodtagerne og forvaltningsmyndighederne, certificeringsmyndigheder, revisionsmyndigheder og formidlende organer gennemføres ved hjælp af elektroniske dataudvekslingssystemer[23] for at lette interoperabiliteten med nationale rammer og EU-rammer og sikre, at støttemodtagerne kun skal indsende alle oplysninger én gang. · Informationer fra det offentlige: Direktiv 2013/37/EU[24] fastsætter, at offentlige organer, hvor det er muligt og hensigtsmæssigt, skal stille deres dokumenter til rådighed i et åbent og maskinlæsbart format sammen med deres metadata med den bedst mulige præcision og granularitet og i et format, der sikrer interoperabilitet, videreanvendelse og tilgængelighed. · Elektronisk identitet: Kommissionen understreger i sit forslag til forordning om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked[25], at EU har behov for en gunstig ramme til håndtering af grænseoverskridende interoperabilitet og for at sikre koordinering af nationale tilsynsordninger for EU-dækkende accepteret elektronisk identifikation og autentifikation. · Ikt-standardisering: I forordning (EU) nr. 1025/2012 om europæisk standardisering[26] beskrives interoperabilitet som et vigtigt resultat af standardisering, og det fastslås, at det for at sikre interoperabilitet på det indre marked og forbedre valgfriheden for EU-brugere på ikt-området er hensigtsmæssigt at fremme brugen af eller kræve overensstemmelse med relevante tekniske specifikationer på EU-niveau. I denne forbindelse bør nærværende program fremme og, hvor det er hensigtsmæssigt, støtte hel eller delvis standardisering af eksisterende interoperabilitetsløsninger. · Udarbejdelse af europæiske statistikker: I forordning (EF) nr. 223/2009 af 11. marts 2009 om europæiske statistikker[27], som fastsætter grundlaget for det europæiske statistiske system (ESS), og Kommissionens efterfølgende meddelelse 404[28] (2009) om produktionsmetoden for EU-statistikker: en vision for det kommende årti nævnes interoperabilitet som en helt central forudsætning for at opnå effektivitetsforbedringer, mindske den administrative byrde og forbedre kvaliteten af EU-statistikker for borgere, virksomheder og politikere. · For så vidt angår offentlige udbud forpligter Europa-Parlamentets og Rådets direktiver 2014/25/EU, 2014/24/EU og 2014/23/EU af 28. marts 2014 medlemsstaterne til at indføre elektroniske indkøbsprocedurer. De fastsætter, at de værktøjer og anordninger, der bruges til elektronisk kommunikation, og deres tekniske karakteristika skal være kompatible med almindeligt anvendte produkter inden for informations- og kommunikationsteknologi. Direktiv 2014/55/EU af 16. april 2014 om elektronisk fakturering i forbindelse med offentlige udbud[29], som blev vedtaget i Parlamentet den 11. marts 2014, omhandler udvikling af en europæisk standard for elektronisk fakturering inden for offentlige indkøb med henblik på at sikre, at de elektroniske faktureringssystemer i EU er interoperable. Hvis alle de nævnte sektorinitiativer skal kunne udfolde deres fulde potentiale, kræver det imidlertid, at der tages hensyn til interoperabiliteten på tværs af sektorer, og at den medtages i anvendelsesområdet for nærværende program. 1.5 Begrundelse for forslaget For at åbne mulighed for et effektivt samspil med borgere og virksomheder bør medlemsstaterne modernisere deres forvaltninger og tilbyde interoperable digitale tjenester på nationalt og europæisk niveau. I denne forbindelse kæmper myndighederne stadig med komplicerede interne organisationer og manglende rammer, ikt-arkitekturer og redskaber til interoperabilitet, kulturel opsplitning og manglende samarbejde mellem spredte institutionelle enheder. Midtvejsevalueringen af ISA-programmet i 2012 fastslog, at dette var relevant[30], idet det imødekom medlemsstaternes behov, eftersom de behov, som Kommissionens tidligere og nuværende programmer, IDA, IDABC og ISA, søger at afhjælpe, fortsat er aktuelle for de offentlige myndigheder i Europa. Nærværende program er derfor nødvendigt for: – at lette samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen – at kortlægge og analysere det overordnede interoperabilitetslandskab i Europa – at muliggøre, fremme og støtte en helhedsorienteret tilgang til indsamling, vurdering, udvikling etablering, industrialisering, drift, forbedring og vedligeholdelse af interoperabilitetsløsninger, herunder løsninger, der letter genanvendelse og udveksling af data, som støtte for den grænseoverskridende interaktion for europæiske offentlige myndigheder og mellem dem og virksomheder og borgere, og – samtidig at fremme og støtte genanvendelighed, integration og konvergens mellem eksisterende løsninger, herunder løsninger fra andre politikområder i EU. En central faktor for, at interoperabilitet kan lykkes, navnlig på ikt-området, er, at man behandler den på det rette juridiske niveau for at opnå maksimal effekt. Det bør sikres, at ikt-konsekvenserne af påtænkte lovtiltag vurderes og måles på et tidligt tidspunkt i EU's lovgivningsproces, og at ikt-behovene bliver kortlagt rettidigt, så lovgivningen kan gennemføres uden problemer, når den træder i kraft. Nærværende program vil støtte og fremme vurderingen af de ikt-mæssige konsekvenser af foreslået eller vedtaget EU-lovgivning og planlægningen af implementeringen af løsninger til støtte for gennemførelsen af sådan lovgivning. 2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER 2.1 Høringer af interesserede parter Der blev indsamlet synspunkter fra interesserede parter til fremtiden for ISA-programmet (nærværende forslag) i perioden fra marts 2013 til januar 2014 i fem formelle høringsrunder med medlemsstaterne. Tolv generaldirektorater i Kommissionen[31] blev ligeledes hørt, og der er taget højde for deres kommentarer i forslaget. Kommissionen gjorde status over forberedelsen af retsgrundlaget for det nye ISA-program for medlemsstaterne på to officielle møder i ISA-Udvalget og tre møder i ISA-Koordinationsgruppen. I denne løbende proces kunne Kommissionen indsamle medlemsstaternes feedback på lovforslaget. Kommissionen informerede første gang medlemsstaterne om planen om at fremlægge et nyt lovforslag til efterfølgeren af ISA-programmet i marts 2013. Den fremlagde et udkast til lovgivning på et møde i ISA-Koordinationsgruppen i oktober 2013 og bad medlemsstaterne komme med feedback. Den feedback, der blev modtaget fra 16 medlemsstater[32] i november 2013, viste at: · den nye lovgivning bør fokusere på at undgå dobbeltarbejde og på at koordinere med andre EU-programmer (nævnes af 10 medlemsstater) · overvågningen af resultaterne bør fortsætte og omfatte en kvantificering af programmets fordele (nævnes af syv medlemsstater) · det nye ISA-program bør bidrage til interoperabilitet i det store billede ved at anvende en arkitekturmodel/et redskab som f.eks. den europæiske interoperabilitetskartografi (nævnes af seks medlemsstater), og · programmet bør bygge på en behovsbaseret tilgang (nævnes af seks medlemsstater). Andre mindre kommentarer var: · at det er nødvendigt at inddrage forskellige grupper af interesserede parter i revisionen af lovgivningen (f.eks. borgere, virksomheder, forskere) og at sikre, at der tages hensyn til deres situation · at den nye lovgivning bør understrege vigtigheden af at genanvende data, tjenester og løsninger · at særlige henvisninger i lovgivningen bør fremme en forenkling af processer i forbindelse med moderniseringen af offentlige myndigheder, og · at det nye program bør fungere som en facilitator/inkubator for samarbejdet mellem medlemsstater og mellem institutioner indbyrdes for at sikre, at løsningerne ikke blot indføres, men også er bæredygtige, og at der ikke forekommer dobbeltarbejde. Den seneste feedback fra medlemsstaterne blev indsamlet på mødet i ISA-Udvalget den 16. januar 2014 i forbindelse med fremlæggelsen og godkendelsen af tidsplanen for vedtagelsen af det nye program. Der var også enighed om, at selv om lovgivningen bør række ud til borgere og virksomheder, bør de offentlige myndigheder fortsat være det centrale fokus for at sikre end-to-end-interoperabilitet. 2.2 Konsekvensanalyse Konsekvensanalysen af nærværende program er baseret på en metaevaluering af evalueringerne af de tidligere programmer (midtvejsevaluering 2012 for ISA-programmet og gennemførelsesevaluering for EIS) og på medlemsstaternes feedback. Midtvejsevalueringen af ISA var overvejende positiv og konkluderede, at ISA-programmet var tilpasset Kommissionens politiske prioriteringer og medlemsstaternes behov og blev gennemført effektivt og sammenhængende samt gav resultater, som blev genanvendt af Kommissionens tjenestegrene og medlemsstaterne. Den påviste dog også nogle mangler og indeholdt anbefalinger for handling med hensyn til: · kommunikation og bevidstgørelse · inddragelse af interesserede parter og kontinuitet i projektstyringen, og · at undgå overlapninger og dobbeltarbejde og øge genanvendeligheden og sikre bæredygtighed. Evalueringseksperterne vurderede også, at fire ud af de 11 anbefalinger fra den endelige evaluering af forgængerprogrammet (IDABC) stadig gjaldt for ISA-programmet. I nærværende program er der taget højde for anbefalingerne i midtvejsevalueringen, og der iværksættes særlige aktiviteter for at afhjælpe manglerne, samtidig med at der sigtes mod at konsolidere, fremme og udvide eksisterende aktiviteter i ISA-programmet. Navnlig vil det nye program bidrage til at identificere, skabe og drive interoperabilitetsløsninger, som derefter vil blive leveret til ubegrænset brug til andre EU-institutioner og -organer og til nationale, regionale og lokale offentlige myndigheder, hvilket vil lette deres interaktion på tværs af grænser og sektorer. Programmet vil også udvikle selvstændige eller supplerende interoperabilitetsløsninger og støtte andre EU-initiativer ved at bane vejen for interoperabilitetsløsninger som en "løsningsinkubator" eller sikre deres bæredygtighed som en "løsningsbro". Herved vil programmet bidrage til at mindske omkostningerne og den administrative byrde ved grænseoverskridende interaktion, fremme det indre marked og den frie bevægelighed i EU uden administrative barrierer og bidrage til hurtig implementering af ikt-systemer til støtte for EU-lovgivningen. Hvis nærværende program ikke bliver vedtaget, vil den eksisterende støtte til effektiv interaktion mellem offentlige myndigheder i Europa bortfalde, hvilket vil medføre øgede omkostninger og ekstra arbejde. Desuden ville udbredelse af enkeltstående løsninger utilsigtet føre til nye eller større e-barrierer, som vil hindre det indre markeds funktion og bevægelsesfriheden, dvs. det modsatte af målsætningen om at modernisere de offentlige myndigheder i Europa. Ligeledes ville etablering og anvendelse af nye interoperabilitetsløsninger ikke længere bidrage til en effektiv dataudveksling mellem europæiske offentlige myndigheder. Uden et nyt program ville der blive taget langt færre EU-initiativer til støtte for interoperabilitet, hvilket er en forudsætning for, at de europæiske offentlige myndigheder kan levere online digitale tjenester på tværs af grænser og sektorer. Med nærværende program vil EU i høj grad være med til at sikre en smidig interaktion mellem europæiske offentlige myndigheder, til direkte gavn for medlemsstaterne, virksomheder og borgere. Programmet vil tilføre økonomisk værdi ved at støtte det indre markeds funktion gennem løsninger, som sikrer: a) kortere responstider i offentlige myndigheders interaktion med borgere og virksomheder b) identifikation og genanvendelse af eksisterende løsninger til at opfylde lignende virksomhedsbehov, og c) automatisering af transaktioner på tværs af grænser og sektorer, hvilket sparer ressourcer og tid. Der vil blive tilført social værdi, idet programaktiviteterne i sidste instans vil gavne borgere og virksomheder som brugere af elektroniske offentlige tjenester på tværs af grænser og sektorer, der anvender sådanne fælles løsninger. 3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET 3.1 Resumé af lovforslaget Nærværende program efterfølger ISA-programmet og vil konsolidere, fremme og udvide dets aktiviteter. Det nye program vil især: · bidrage til at identificere, skabe og drive interoperabilitetsløsninger, som derefter vil blive leveret til ubegrænset brug til andre EU-institutioner og -organer og til nationale, regionale og lokale offentlige myndigheder, hvilket vil lette deres interaktion på tværs af grænser og sektorer · udvikle selvstændige eller supplerende interoperabilitetsløsninger og støtte andre EU-initiativer ved at stå i spidsen for interoperabilitetsløsninger som en "løsningsinkubator" eller sikre deres bæredygtighed som en "løsningsbro", og · vurdere de ikt-mæssige aspekter af eksisterende EU-lovgivning og lovforslag. 3.2 Retsgrundlag I overensstemmelse med artikel 170 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør Unionen – for at bidrage til virkeliggørelsen af målene i traktatens artikel 26 og 174 og give unionsborgerne, de erhvervsdrivende og de regionale og lokale administrative enheder mulighed for fuldt ud at udnytte de fordele, som etableringen af et område uden indre grænser medfører – bidrage til oprettelse og udvikling af transeuropæiske net ved hjælp af aktioner til fremme af nationale nets sammenkobling, interoperabilitet og tilgængelighed. I henhold til artikel 172 TEUF (tidligere artikel 156 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab) "vedtages de i artikel 171, stk. 1, omhandlede retningslinjer og andre foranstaltninger [...] af Europa- Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Retningslinjer og projekter af fælles interesse, der vedrører en medlemsstats område, kræver den pågældende medlemsstats godkendelse." 3.3 Nærhedsprincippet Nærhedsprincippet finder anvendelse, da forslaget ikke hører ind under EU's enekompetence. Målsætningerne i forslaget kan ikke i tilstrækkelig grad nås af medlemsstaterne alene, idet disse, hvis de handlede uafhængigt af hinanden, ikke ville kunne opnå den interoperabilitet, der er nødvendig for elektroniske offentlige tjenester på tværs af grænser og sektorer, og ikke kunne etablere de nødvendige fælles løsninger til støtte for interaktionen mellem europæiske offentlige myndigheder. Gennem en indsats på EU-plan vil man bedre kunne nå målsætningerne i forslaget, idet der med programmet indføres interoperabilitetsløsninger, som fremmer en smidig interaktion mellem offentlige myndigheder på tværs af grænser og sektorer og således gør det muligt at levere elektroniske offentlige tjenester til støtte for gennemførelsen af EU's politikker og aktiviteter. Programmet har således en klar, iboende EU-dimension. Forslaget er derfor i overensstemmelse med nærhedsprincippet. 3.4 Proportionalitetsprincippet Programmet vil støtte leveringen af fælles og delte løsninger, dvs. fælles referencerammer, generelle værktøjer og fælles tjenester, der, i de tilfælde hvor det er relevant, skal anvendes af europæiske offentlige myndigheder til udveksling af oplysninger på tværs af grænser og sektorer. Medmindre andet bestemmes, er det op til medlemsstaternes vurdering at anvende sådanne løsninger. Etablering og forbedring af fælles referencerammer og generelle værktøjer vil blive finansieret via programmet, mens anvendelsen af sådanne referencerammer og værktøjer skal finansieres af brugerne på de relevante administrative niveauer. Programmet vil finansiere etablering, industrialisering (dvs. udvikling til et operationelt niveau) og forbedring af fælles tjenester, men kun finansiere den egentlige drift, hvis dette tjener EU's interesser. I andre tilfælde skal borgerne finansiere anvendelsen af tjenesterne, herunder også decentral anvendelse af dem. De løsninger, der skabes med programmet, vil reducere de finansielle og administrative byrder takket være interaktionen mellem europæiske offentlige myndigheder. Forslaget er derfor i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. 3.5 Reguleringsmiddel/reguleringsform Ligesom det tidligere ISA-program er den foreslåede retsakt en afgørelse fra Europa-Parlamentet og Rådet, idet en afgørelse i dette tilfælde er det mest hensigtsmæssige middel til at opfylde proportionalitetsprincippet. 4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET Finansieringsrammen for gennemførelsen af det nye ISA2-program for perioden 1. januar 2016 til 31. december 2020 er 130 928 000 EUR. Forslaget til finansieringsramme er i overensstemmelse med den aktuelle flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020. Yderligere oplysninger er anført i den ledsagende finansieringsoversigt til forslaget. 5. FAKULTATIVE ELEMENTER Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde Den foreslåede retsakt er EØS-relevant og bør derfor omfatte hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Kandidatlande Den foreslåede foranstaltning er åben for deltagelse af kandidatlande. 2014/0185 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE om indførelse af et program om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder, virksomheder og borgere (ISA2) Interoperabilitet som et middel til at modernisere den offentlige sektor (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[33], under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[34], efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1) I en række ministererklæringer (Manchester den 24. november 2005, Lissabon den 19. september 2007, Malmø den 18. november 2009 og Granada den 19. april 2010) opfordrede ministrene Kommissionen til at lette samarbejdet mellem medlemsstaterne ved at gennemføre interoperabilitetsløsninger på tværs af grænser og sektorer, som kan åbne mulighed for mere effektive og sikre offentlige tjenester. Desuden har medlemsstaterne anerkendt, at der skal tilbydes bedre offentlige tjenester ved hjælp af færre ressourcer, og at potentialet i e-forvaltning kan udnyttes bedre ved at udvikle en samarbejdskultur og forbedre vilkårene for interoperabilitet i europæiske offentlige forvaltninger. (2) Kommissionen understregede i sin meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, En digital dagsorden for Europa[35] (DAE), et af flagskibsinitiativerne i Europa 2020-strategien[36], at interoperabilitet er afgørende for at maksimere ikt's samfundsmæssige og økonomiske potentiale, og at den digitale dagsorden derfor kun kan lykkes, hvis interoperabiliteten er sikret. (3) Kommissionen fremlagde i sin meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: "Interoperabilitet som forudsætning for europæiske offentlige tjenester"[37] den europæiske interoperabilitetsstrategi (EIS) og den europæiske interoperabilitetsramme (EIF). (4) På EU-plan gør interoperabilitet det lettere at gennemføre politikker. De følgende politikområder er særligt afhængige af interoperabilitet for at kunne gennemføres effektivt: (5) For så vidt angår det indre marked kræver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF[38], at medlemsstaterne giver tjenesteudbydere mulighed for at afvikle alle procedurer og formaliteter, der er nødvendige for at udbyde en tjenesteydelse uden for deres hjemland, ad elektronisk vej og på tværs af grænserne. (6) For så vidt angår registre og selskabsret kræver direktiv 2012/17/EU[39], at medlemsstaternes centrale handels- og selskabsregistre skal være interoperable via en central platform. En sammenkobling af selskabsregistre vil sikre grænseoverskridende udveksling af oplysninger mellem registre, lette borgeres og virksomheders adgang til oplysninger om virksomheder på EU-niveau og dermed forbedre retssikkerheden for erhvervslivet i Europa. (7) For så vidt angår miljø kræver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF[40], at der skal vedtages fælles gennemførelsesregler med fastlæggelse af tekniske ordninger for interoperabiliteten. Navnlig fastslås det i direktivet, at de nationale infrastrukturer skal tilpasses, så det sikres, at geografiske data og tjenester er interoperable og tilgængelige på tværs af grænserne i EU. (8) For så vidt angår retlige og indre anliggender er forbedret interoperabilitet mellem europæiske databaser grundlaget for visuminformationssystemet (VIS)[41], Schengeninformationssystemet II (SIS II)[42], det europæiske fingeraftrykssystem (Eurodac)[43] og eJustice-portalen[44]. I sine konklusioner fra samlingen den 24. september 2012 opfordrede Rådet til indførelse af den europæiske lovgivningsidentifikator (ELI), og det understregede behovet for interoperabel søgning på og udveksling af juridiske oplysninger, som er offentliggjort i nationale officielle tidender og lovtidender, gennem anvendelse af entydige identifikatorer og strukturerede metadata. (9) Interoperabilitet har været en central succesfaktor på told-, skatte- og afgiftsområdet, hvor man anvender transeuropæiske ikt-systemer, som omfatter alle medlemsstater og støtter interoperable virksomhedstjenester finansieret under programmerne Fiscalis 2013 og Told 2013, gennemført og administreret af Kommissionen og de nationale myndigheder, Erfaringerne fra programmerne Fiscalis 2013 og Told 2013 er tilgængelige til deling og genanvendelse for andre politikområder. (10) For så vidt angår sundhed indeholder direktiv 2011/24/EU[45] regler, som skal lette adgangen til sikre grænseoverskridende sundhedsydelser af høj kvalitet. Mere specifikt oprettede direktivet e-sundhedsnetværket, som skal arbejde med interoperabilitetsudfordringen mellem elektroniske sundhedssystemer. Netværket kan vedtage retningslinjer for, hvilke datasæt der som minimum skal udveksles hen over grænserne i tilfælde af uplanlagte og akutte sundhedstjenester, og om e-recepttjenester på tværs af nationale grænser. (11) For så vidt angår de europæiske fonde kræver artikel 122 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013[46], at al informationsudveksling mellem støttemodtagerne og forvaltningsmyndighederne, certificeringsmyndigheder, revisionsmyndigheder og formidlende organer gennemføres ved hjælp af elektroniske dataudvekslingssystemer. Disse systemer skal lette interoperabiliteten med nationale rammer og EU-rammer og sikre, at støttemodtagerne kun behøver at indsende de nødvendige oplysninger én gang. (12) For så vidt angår informationer fra det offentlige understreges det i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/37/EU[47], at offentlige myndigheder, såfremt det er muligt og hensigtsmæssigt, skal stille deres dokumenter til rådighed i et åbent og maskinlæsbart format sammen med deres metadata med den bedst mulige præcision og granularitet og i et format, der sikrer interoperabilitet, anvendelse og tilgængelighed. (13) For så vidt angår elektronisk identitet understreger Kommissionen i sit forslag af 4. juni 2012 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked[48], at EU har behov for en gunstig ramme til håndtering af grænseoverskridende interoperabilitet og for at sikre koordinering af nationale tilsynsordninger for EU-dækkende godkendt elektronisk identifikation og autentifikation. (14) For så vidt angår ikt-standardisering fremhæves interoperabilitet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012[49] som et vigtigt resultat af standardiseringen. (15) For så vidt angår forskning og innovation fremgår det tydeligt af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 om Horisont 2020[50], at interoperable løsninger og standarder inden for ikt er centrale forudsætninger for partnerskaber mellem virksomheder inden for EU. Samarbejde via fælles, åbne teknologiplatforme med afsmitnings- og løftestangsvirkninger vil tillade en bred vifte af interesseparter at drage fordel af nye udviklingstendenser og skabe yderligere innovation. (16) For så vidt angår offentlige udbud forpligter Europa-Parlamentets og Rådets direktiver 2014/25/EU[51], 2014/24/EU[52] og 2014/23/EU[53] af 28. marts 2014 medlemsstaterne til at indføre elektroniske indkøbsprocedurer. De fastsætter, at de værktøjer og anordninger, der bruges til elektronisk kommunikation, og deres tekniske karakteristika skal være kompatible med almindeligt anvendte produkter inden for informations- og kommunikationsteknologi. Direktiv 2014/55/EU af 16. april 2014 om elektronisk fakturering i forbindelse med offentlige udbud[54], som blev vedtaget i Parlamentet den 11. marts 2014, omhandler desuden udvikling af en europæisk standard for elektronisk fakturering inden for offentlige indkøb med henblik på at sikre, at de elektroniske faktureringssystemer i EU er interoperable. (17) Interoperabilitet er også et grundlæggende element i Connecting Europe-faciliteten (CEF), som blev indført med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1316/2013[55] inden for bredbåndsinfrastruktur og -tjenester. I forordning (EU) nr. 283/2014 af 11. marts 2014 om retningslinjer for transeuropæiske net inden for telekommunikationsinfrastruktur[56] nævnes det udtrykkeligt, at interoperabilitet, konnektivitet, bæredygtig udbredelse, drift og opgradering af transeuropæiske digitaltjenesteinfrastrukturer samt samordning på europæisk plan er en operationel prioritet for CEF for at nå målsætningerne. (18) På politisk niveau har Rådet gentagne gange krævet endnu større interoperabilitet i Europa og en fortsat indsats for at modernisere de europæiske offentlige myndigheder. Navnlig understregede Det Europæiske Råd i sine konklusioner fra samlingen den 24. og 25. oktober 2013, at moderniseringen af de offentlige forvaltninger skulle fortsætte gennem hurtig gennemførelse af tjenester såsom e-forvaltning, e-sundhed, e-fakturering og e-udbud, som forudsætter interoperabilitet. (19) Hvis man kun betragter interoperabilitet inden for den enkelte sektor, er der risiko for, at der vedtages forskellige eller inkompatible løsninger på nationalt niveau eller på sektorniveau, hvilket vil skabe nye e-barrierer, der hindrer funktionen af det indre marked og den tilhørende frie bevægelighed og undergraver det åbne og konkurrenceprægede marked og leveringen af tjenester af almen interesse til borgere og virksomheder. For at mindske denne risiko bør medlemsstaterne og EU styrke deres fælles indsats for at undgå en opsplitning af markedet og sikre interoperabilitet på tværs af grænser og sektorer i forbindelse gennemførelsen af lovgivning og samtidig reducere den administrative byrde og omkostningerne, og de bør fremme fælles vedtagne ikt-løsninger og sikre en hensigtsmæssig styring. (20) Flere på hinanden følgende programmer har sigtet mod at skabe en sammenhængende udvikling og gennemførelse af globale og sektorbaserede strategier for interoperabilitet, lovgivingsmæssige rammer, retningslinjer, tjenester og redskaber til at opfylde kravene i henhold til EU-dækkende politikker, f.eks.: – IDA-programmet (1999-2004), som blev oprettet med Europa-Parlamentets og Rådets beslutning 1719/1999/EF[57] og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 1720/1999/EF[58] – IDABC-programmet (2005-09), som blev oprettet med beslutning Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2004/387/EF om e-forvaltningstjenester[59] og – ISA-programmet (2010-15), som blev oprettet med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 922/2009/EF[60]. (21) Aktiviteter under programmerne IDA, IDABC og ISA har ydet vigtige bidrag til at sikre interoperabiliteten i den elektroniske udveksling af oplysninger mellem offentlige myndigheder i EU. Europa-Parlamentet anerkendte i sin beslutning om et konkurrencedygtigt digitalt indre marked – e-forvaltning som spydhoved (fra 3. april 2012)[61] ISA-programmets bidrag og overordnede rolle i forbindelse med at definere, fremme og støtte gennemførelsen af interoperabilitetsløsninger og -rammer for de offentlige myndigheder i Europa, i forbindelse med at skabe synergi og fremme genanvendelse af infrastruktur, digitale tjenester og softwareløsninger samt i forbindelse med at omsætte de offentlige myndigheders krav til interoperabiliteten til specifikationer og standarder for digitale tjenester. (22) Afgørelse 922/2009/EF udløber den 31. december 2015, og der er derfor behov for et nyt EU-program vedrørende interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder, virksomheder og borgere (ISA2) for at kortlægge og analysere det overordnede interoperabilitetslandskab i Europa og undgå, at det splittes op. Programmet skal muliggøre, fremme og støtte en helhedsorienteret tilgang til indsamling, vurdering, udvikling etablering, industrialisering, drift, forbedring og vedligeholdelse af interoperabilitetsløsninger, herunder løsninger, som letter genanvendelse og udveksling af data, som støtte for den grænseoverskridende kommunikation for europæiske offentlige myndigheder og mellem dem og virksomheder og borgere. Endelig skal programmet fremme genanvendelighed, integration og konvergens mellem eksisterende løsninger, herunder løsninger fra andre politikområder i EU. (23) Løsninger, der etableres eller drives som led i nærværende ISA2-program, bør så vidt muligt indgå i et sammenhængende system af tjenester, der letter interaktionen mellem europæiske offentlige myndigheder, virksomheder og borgere, og som sikrer, letter eller muliggør interoperabilitet på tværs af grænser og sektorer. (24) Borgere og virksomheder bør også få fordel af fælles, genanvendelige og interoperable borgervendte ("front-office") tjenester som følge af en bedre integration af procedurer og udveksling af data gennem europæiske offentlige myndigheders bagvedliggende ("back-office") systemer. (25) ISA2-programmet bør være et instrument for modernisering af den offentlige sektor i EU. (26) Interoperabilitet er direkte knyttet til og afhængig af anvendelsen af standarder og fælles specifikationer. ISA2-programmet bør fremme og, hvor det er hensigtsmæssigt, støtte hel eller delvis standardisering af eksisterende interoperabilitetsløsninger. Dette bør opnås i samarbejde med andre standardiseringsaktiviteter på EU-plan, europæiske standardiseringsorganisationer og andre internationale standardiseringsorganisationer. (27) Moderniseringen af offentlige myndigheder er en af de centrale prioriteter for en vellykket gennemførelse af Europa 2020-strategien. I denne forbindelse viser Kommissionens årlige vækstundersøgelser fra 2011, 2012 og 2013, at kvaliteten af de europæiske offentlige myndigheder har direkte indflydelse på det økonomiske miljø og derfor er afgørende for at stimulere produktivitet, konkurrenceevne og vækst. Dette afspejles tydeligt i de landespecifikke henstillinger, som kræver specifikke aktioner rettet mod en reform af de offentlige myndigheder. (28) Forordning (EU) nr. 1303/2013 har et tematisk mål om "styrkelse af institutionel kapacitet for offentlige myndigheder og interesseparter og effektiv offentlig forvaltning". I denne forbindelse bør ISA2-programmet samordnes med programmer og initiativer, som bidrager til moderniseringen af offentlige myndigheder som f.eks. DAE og relaterede netværk som f.eks. netværket for europæiske offentlige myndigheder (EUPAN), og stræbe efter synergier med dem. (29) Interoperabilitet mellem europæiske offentlige myndigheder vedrører alle forvaltningsniveauer: EU-niveauet og nationale, regionale og lokale niveauer. Derfor er det vigtigt, at der i løsningerne tages højde for de respektive behov samt for borgernes og virksomhedernes behov, hvor det er relevant. (30) Nationale myndigheder kan få støtte til deres bestræbelser gennem specifikke instrumenter under de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESIF). Et tæt samarbejde under ISA2-programmet bør maksimere de forventede fordele fra sådanne instrumenter ved at sikre, at de finansierede projekter tilpasses EU-dækkende interoperabilitetsrammer og -specifikationer såsom EIF. (31) Denne afgørelse fastlægger en finansieringsramme for hele ISA2-programmets varighed, der skal udgøre det primære referencebeløb, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013[62] mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning, for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure. (32) Det bør overvejes, om der kan anvendes førtiltrædelsesmidler til at lette kandidatlandes deltagelse i ISA2-programmetm og om der kan vedtages og fortsat gennemføres løsninger under programmet i de pågældende lande. (33) ISA2-programmet bør bidrage til gennemførelse af eventuelle opfølgningsinitiativer i forbindelse med Europa 2020 og DAE. For at undgå dobbeltarbejde bør det tage højde for andre EU-programmer inden for ikt-løsninger, tjenester og infrastrukturer, navnlig Connecting Europe-faciliteten som fastsat i forordning (EU) nr. 1316/2013 og Horisont 2020 som fastsat i forordning (EU) nr. 1291/2013. (34) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne afgørelse bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011[63]. (35) I særligt hastende tilfælde bør Kommissionen øjeblikkeligt vedtage gennemførelsesretsakter i behørigt begrundede tilfælde, hvor hensynet til det fastsatte rullende arbejdsprogram nødvendiggør dette. (36) Målene for denne afgørelse er at fremme effektiv elektronisk interaktion mellem europæiske offentlige myndigheder og mellem dem og borgerne og virksomhederne på tværs af grænser og sektorer og derved muliggøre levering af elektroniske offentlige tjenester til støtte for gennemførelsen af Unionens politikker og aktiviteter. Målene kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne alene, fordi koordineringen på europæisk plan ville være vanskeligt og dyrt at etablere, og kan derfor på grund af den påtænkte foranstaltnings omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel 1, går denne afgørelse ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål — VEDTAGET DENNE AFGØRELSE: Artikel 1 Genstand og formål 1. Ved denne afgørelse oprettes for perioden 2016-20 et program om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder, virksomheder og borgere (ISA2-programmet). ISA2-programmet skal fremme effektiv elektronisk interaktion mellem europæiske offentlige myndigheder og mellem dem og borgerne og virksomhederne på tværs af grænser og sektorer og derved muliggøre levering af elektroniske offentlige tjenester til støtte for gennemførelsen af Unionens politikker og aktiviteter. 2. Gennem ISA2-programmet identificerer, skaber og driver Unionen interoperabilitetsløsninger til gennemførelse af Unionens politikker. Disse løsninger leveres derefter til ubegrænset brug til andre EU-institutioner og -organer og til nationale, regionale og lokale offentlige myndigheder, og letter dermed deres interaktion på tværs af grænser og sektorer. 3. ISA2-programmet skal selvstændigt udvikle interoperabilitetsløsninger eller supplere og støtte andre EU-initiativer ved at stå i spidsen for interoperabilitetsløsninger som en løsningsinkubator eller ved at sikre deres bæredygtighed som en løsningsbro. 4. ISA2-programmet efterfølger EU-programmet om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder, som blev oprettet med afgørelse nr. 922/2009/EF (ISA-programmet), og skal konsolidere, fremme og udvide dette programs aktiviteter. Artikel 2 Definitioner I denne afgørelse forstås ved: 1) "interoperabilitet": det forhold, at adskilte og forskelligartede organisationer er i stand til at interagere med henblik på at nå gensidigt fordelagtige og vedtagne fælles mål, herunder også, at organisationerne udveksler information og viden, via de forretningsprocesser de understøtter, gennem dataudveksling mellem deres respektive informations- og kommunikationsteknologiske (ikt-) systemer 2) "interoperabilitetsløsninger": fælles rammer, fælles tjenester og generelle værktøjer, som fremmer samarbejdet mellem adskilte og forskelligartede organisationer, og som finansieres og udvikles af ISA2-programmet alene eller udvikles i samarbejde med andre EU-initiativer, baseret på europæiske offentlige myndigheders identificerede krav 3) at fungere som en "løsningsinkubator": at udvikle eller støtte interoperabilitetsløsninger i pilotfasen, før de bliver operationelle i henhold til andre EU-programmer eller -initiativer 4) at fungere som "løsningsbro": at videreudvikle og støtte fuldt operationelle interoperabilitetsløsninger, før de leveres i henhold til andre EU-programmer eller -initiativer 5) "fælles referencerammer": specifikationer, standarder, metoder, retningslinjer, fælles semantiske elementer og lignende fremgangsmåder og dokumenter 6) "fælles tjenester": den organisatoriske og tekniske evne til at levere et fælles resultat til brugerne, herunder operationelle systemer, applikationer og digitale infrastrukturer af generel art, der opfylder fælles brugerkrav på tværs af politikområder og geografiske områder, og deres understøttende operationelle styring 7) "generelle værktøjer": systemer, referenceplatforme, fælles platforme og samarbejdsplatforme samt generelle komponenter, der opfylder fælles brugerkrav på tværs af politikområder og geografiske områder 8) "aktioner": projekter og løsninger, som allerede har nået deres operationelle fase, og ledsageforanstaltninger 9) "projekt": en tidsbegrænset sekvens af veldefinerede opgaver, der skal opfylde identificerede brugerbehov gennem en faseopdelt fremgangsmåde 10) "ledsageforanstaltninger": – strategiske og bevidstgørende foranstaltninger – foranstaltninger til støtte for forvaltningen af ISA2-programmet – foranstaltninger vedrørende erfaringsdeling og udveksling og fremme af god praksis – foranstaltninger til fremme af genanvendelse af eksisterende interoperabilitetsløsninger – foranstaltninger rettet mod opbygning af fællesskaber og fremme af kapacitet – foranstaltninger rettet mod etablering af synergier med initiativer, som er relevante for interoperabilitet på andre af EU's politikområder 11) "europæisk interoperabilitetsreferencearkitektur (EIRA)": en arkitektur af generel struktur, som forener et sæt af principper og retningslinjer for gennemførelsen af interoperabilitetsløsninger i Den Europæiske Union 12) "europæisk interoperabilitetskartografi (EIC)": en samling af interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder, som stilles til rådighed af EU-institutioner og -medlemsstater, og som præsenteres i et fælles format og opfylder bestemte kriterier for genanvendelighed og interoperabiblitet, som kan opføres i EIRA. Artikel 3 Aktiviteter ISA2-programmet støtter og fremmer: a) vurdering, forbedring, etablering, industrialisering, drift og genanvendelse af eksisterende interoperabilitetsløsninger på tværs af grænser eller sektorer b) udvikling, etablering, industrialisering, drift og genanvendelse af nye interoperabilitetsløsninger på tværs af grænser eller sektorer c) vurdering af ikt-mæssige konsekvenser af foreslået eller vedtaget EU-lovgivning d) identifikation af lovgivningshuller, som skader interoperabiliteten mellem europæiske offentlige myndigheder e) etablering, vedligeholdelse og forbedring af EIRA f) etablering og vedligeholdelse af EIC som et instrument til at lette genanvendelse af eksisterende interoperabilitetsløsninger og til at identificere de områder, hvor sådanne løsninger fortsat mangler g) vurdering, ajourføring og fremme af eksisterende fælles specifikationer og standarder og udvikling, etablering og fremme af nye fælles specifikationer og standarder gennem Unionens standardiseringsplatforme og i samarbejde med europæiske eller internationale standardiseringsorganisationer, hvor det er hensigtsmæssigt, og h) udvikling af mekanismer, som kan måle og kvantificere fordelene ved interoperabilitetsløsninger. ISA2-programmet kan endvidere fungere som "løsningsinkubator" ved at stå i spidsen for nye interoperabilitetsløsninger og som "løsningsbro" ved at stå for eksisterende interoperabilitetsløsninger. Artikel 4 Generelle principper Aktioner, der lanceres eller videreføres under ISA2-programmet, skal a) være anvendelsesbaserede og drevet af identificerede behov b) opfylde følgende principper: – nærhed og proportionalitet – brugerne i centrum – inklusion og tilgængelighed – sikkerhed og beskyttelse af privatlivet – flersprogethed – administrativ forenkling – gennemsigtighed – bevaring af information – åbenhed – genanvendelighed – teknologisk neutralitet og tilpasningsevne, og – effektivitet og virkning c) kunne udvides og anvendes på andre erhvervs- eller politikområder, og d) have økonomisk, organisatorisk og teknisk bæredygtighed. Artikel 5 Aktioner 1. Kommissionen gennemfører i samarbejde med medlemsstaterne de aktioner, der er anført i det rullende arbejdsprogram, jf. artikel 7, i overensstemmelse med de gennemførelsesbestemmelser, der er fastsat i artikel 6. 2. Aktioner i form af projekter skal, hvor det er hensigtsmæssigt, bestå af følgende faser: – indledning – planlægning – udførelse – afslutning, og – overvågning og kontrol. Faserne i et specifikt projekt defineres og specificeres, når aktionen optages i det rullende arbejdsprogram. 3. Gennemførelsen af ISA2-programmet støttes gennem ledsageforanstaltninger. Artikel 6 Gennemførelsesregler 1. Ved gennemførelsen af ISA2-programmet skal der tages behørigt hensyn til den europæiske interoperabilitetsstrategi, den europæiske interoperabilitetsramme og fremtidige ajourføringer af disse. 2. Der skal tilskyndes til, at så mange medlemsstater som muligt deltager i et projekt. Medlemsstaterne skal have mulighed for og tilskyndes til at slutte sig til et projekt på et hvilket som helst trin. 3. For at sikre interoperabilitet mellem nationale systemer og EU-informationssystemer specificeres interoperabilitetsløsninger med henvisning til eksisterende og nye europæiske standarder eller offentligt tilgængelige eller åbne specifikationer for udveksling af oplysninger og integration af tjenester. 4. Etablering eller forbedring af interoperabilitetsløsninger skal, hvor dette er relevant, være baseret på eller ledsaget af udveksling af erfaringer samt udveksling og fremme af god praksis. Deling af erfaring og god praksis mellem alle interesseparter og relevante offentlige høringer skal opmuntres. 5. For at undgå dobbeltarbejde og fremskynde etableringen af interoperabilitetsløsninger tages der, hvor dette er relevant, hensyn til resultater fra andre relevante initiativer på EU-plan og i de enkelte medlemsstater. 6. Gennemførelsen af interoperabilitetsløsninger under ISA2-programmet sker, hvor det er relevant, gennem EIRA. 7. Interoperabilitetsløsninger og opdateringer heraf optages i EIC og stilles, hvor det er relevant, til rådighed for genanvendelse af europæiske offentlige myndigheder. 8. Kommissionen overvåger regelmæssigt gennemførelsen og genanvendelsen af interoperabilitetsløsninger i Unionen som en del af det rullende arbejdsprogram, som fastsat i henhold til artikel 7. 9. For at opnå de størst mulige synergier og sikre, at de forskellige indsatser kombineres og supplerer hinanden, koordineres aktionerne, hvor dette er relevant, med andre relevante EU-initiativer. 10. I alle aktioner og interoperabilitetsløsninger, som finansieres under ISA2-programmet, tilskyndes der, hvor det er relevant, til at genanvende tilgængelige interoperabilitetsløsninger. Artikel 7 Det rullende arbejdsprogram 1. Kommissionen vedtager ved ISA2-programmets begyndelse gennemførelsesretsakter til fastsættelse af et rullende arbejdsprogram og ændring af dette mindst en gang årligt med henblik på gennemførelse af aktioner for hele denne afgørelses anvendelsesperiode. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 10, stk. 2. I det rullende arbejdsprogram identificeres, prioriteres, dokumenteres, udvælges, designes, gennemføres og evalueres de i artikel 5 omhandlede aktioner, og resultaterne fremmes heraf. 2. Aktioner kan optages i det rullende arbejdsprogram, hvis de opfylder en række regler og adgangskriterier, før de kan medtages i det rullende arbejdsprogram. Disse regler og kriterier og eventuelle ændringer af dem er en integreret del af det rullende arbejdsprogram. 3. Et projekt, som oprindelig er iværksat og udviklet under ISA-programmet eller et andet EU-initiativ, kan optages i det rullende arbejdsprogram, uanset hvilken fase det befinder sig i. Artikel 88 Budgetbestemmelser 1. Midler frigives, når et projekt eller en løsning i den operationelle fase optages i det rullende arbejdsprogram eller efter vellykket afslutning af en projektfase som fastsat i det rullende arbejdsprogram og eventuelle ændringer af dette. 2. Ændringer af det rullende arbejdsprogram, som vedrører budgettildelinger på over 400 000 EUR pr. aktion, vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 10, stk. 2. 3. Aktioner under ISA2-programmet kan kræve køb af eksterne tjenester, hvilket er underlagt EU's udbudsregler som fastsat i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Artikel 9 Finansieringsberettigede aktioner og interoperabilitetsløsninger 1. Udvikling, etablering og forbedring af fælles referencerammer og generelle værktøjer finansieres via ISA2-programmet. Anvendelsen af sådanne referencerammer og værktøjer finansieres af brugerne. 2. Udvikling, etablering, industrialisering og forbedring af fælles tjenester finansieres via ISA2-programmet. En centraliseret drift af sådanne tjenester på EU-niveau kan også finansieres af programmet, i tilfælde hvor Kommissionen anser en sådan drift for at tjene Unionens interesser, og dette er behørigt begrundet i det rullende arbejdsprogram. I alle andre tilfælde finansieres brugen af disse tjenester med andre midler. 3. Interoperabilitetsløsninger, der overtages af ISA2-programmet som "løsningsinkubator" eller som "løsningsbro", finansieres via programmet, indtil de overtages af andre programmer eller initiativer. 4. Ledsageforanstaltninger finansieres via programmet. Artikel10 Udvalget 1. Kommissionen bistås af Udvalget for Interoperabilitetsløsninger for Europæiske Offentlige Administrationer, Virksomheder og Borgere (ISA2-Udvalget), nedsat i henhold til forordning (EU) nr. 182/2011. 2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse. 3. I behørigt begrundede særligt hastende tilfælde vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011, gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks. Disse retsakter er gældende i højst 6 måneder. Artikel11 Overvågning og evaluering 1. Kommissionen og ISA2-Udvalget overvåger regelmæssigt gennemførelsen og konsekvenserne af ISA2-programmet og brugernes tilfredshed med det. De undersøger desuden eventuelle synergier med andre komplementære EU-programmer. 2. Kommissionen aflægger en gang om året beretning for ISA2-Udvalget om gennemførelsen af programmet. 3. Programmet underkastes en midtvejsevaluering og en endelig evaluering, hvis resultater meddeles Europa-Parlamentet og Rådet henholdsvis den 31. december 2018 og den 31. december 2021. I forbindelse hermed kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg indbyde Kommissionen til at fremlægge resultaterne af evalueringen og besvare spørgsmål fra medlemmerne af udvalget. 4. Ved evalueringerne undersøges spørgsmål som relevansen, effektiviteten, virkningen, nytteværdien, bæredygtigheden af og sammenhængen mellem aktioner under programmet. Ved den endelige evaluering skal det desuden undersøges, i hvor høj grad programmet har nået sit mål. 5. Programmets resultater vurderes i forhold til målsætningen i artikel 1 og aktionerne i det rullende arbejdsprogram. Målsætningen måles især gennem antallet af centrale interoperabilitetsfaktorer og antallet af støtteinstrumenter for offentlige myndigheder, som er leveret til og anvendes af europæiske offentlige myndigheder. Indikatorerne for målingen af programmets resultater og virkning defineres i det rullende arbejdsprogram. 6. Ved evalueringerne undersøges det også, hvilke fordele aktionerne har givet Unionen med hensyn til at fremme fælles politikker, der kortlægges områder, hvor der kan ske forbedringer, kontrolleres synergier med andre EU-initiativer inden for interoperabilitet på tværs af landegrænser og sektorer og modernisering af europæiske offentlige myndigheder. 7. Afsluttede eller suspenderede aktioner evalueres under den overordnede programevaluering. De overvåges med hensyn til deres placering i det overordnede landskab af interoperabilitetsløsninger i Europa og evalueres med hensyn til brugernes accept, til udnyttelse og genanvendelighed. 8. Evalueringen af ISA2-programmet omfatter, hvor det er relevant, oplysninger vedrørende: a) kvantificerbare fordele, som interoperabilitetsløsningerne giver ved at sammenkoble ikt med brugernes behov b) den kvantificerbare positive effekt af de interoperable ikt-baserede løsninger. Artikel 12 Internationalt samarbejde 1. ISA2-programmet er åbent for deltagelse af lande i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og kandidatlande inden for rammerne af deres respektive aftaler med Unionen. 2. Der bør tilskyndes til samarbejde med andre tredjelande og internationale organisationer eller organer, navnlig inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskaberne og de østlige partnerskaber, men også i forhold til nabolandene, navnlig landene på Vestbalkan og landene i Sortehavsregionen. De dermed forbundne omkostninger dækkes ikke af ISA2-programmet. 3. Hvor det er relevant, fremmer programmet genanvendelse af programmets løsninger i tredjelande. Artikel 13 Ikke-EU-initiativer Uden at dette berører andre EU-politikker kan interoperabilitetsløsninger, der etableres eller drives som led i ISA2-programmet, anvendes i forbindelse med ikke-EU-initiativer til ikkekommercielle formål, forudsat at dette ikke medfører ekstraomkostninger for Unionens almindelige budget, og at Unionens hovedformål med den interoperable løsning ikke derved sættes over styr. Artikel 14 Finansielle bestemmelser 1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af EU-aktioner under denne afgørelse i anvendelsesperioden er på 130 928 000 EUR. 2. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for grænserne af den finansielle ramme. 3. Den finansielle tildeling til programmet kan også anvendes til at dække udgifter til forberedelse, overvågning, kontrol, revision og evaluering, som regelmæssigt er nødvendige for forvaltningen af programmet og opfyldelsen af dets mål. Artikel 15 Ikrafttræden Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2020. Udfærdiget i Bruxelles, den […]. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand FINANSIERINGSOVERSIGT 1. FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME 1.1. Forslagets/initiativets betegnelse 1.2. Berørt(e) politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen 1.3. Forslagets/initiativets art 1.4. Mål 1.5. Forslagets/initiativets begrundelse 1.6. Varighed og finansielle virkninger 1.7. Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r) 2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER 2.1. Bestemmelser om kontrol og rapportering 2.2. Forvaltnings- og kontrolsystem 2.3. Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder 3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER 3.1. Berørt(e) udgiftspost(er) i budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme 3.2. Anslåede virkninger for udgifterne 3.2.1. Sammenfatning af de anslåede virkninger for udgifterne 3.2.2. Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne 3.2.3. Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne 3.2.4. Forenelighed med indeværende flerårige finansielle ramme 3.2.5. Tredjemands bidrag til finansieringen 3.3. Anslåede virkninger for indtægterne FINANSIERINGSOVERSIGT 1. FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME 1.1. Forslagets/initiativets betegnelse Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder, virksomheder og borgere (ISA2) 1.2. Berørt(e) politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen[64] Informations- og kommunikationsteknologier – Operationelt program under afsnit 26 Kommissionens administration Aktivitet: 26 03 — Tjenester til offentlige myndigheder, virksomheder og borgere 1.3. Forslagets/initiativets art ü Forslaget/initiativet drejer sig om en ny foranstaltning ¨ Forslaget/initiativet drejer sig om en ny foranstaltning som opfølgning på et pilotprojekt/en forberedende foranstaltning[65] ¨ Forslaget/initiativet drejer sig om forlængelse af en eksisterende foranstaltning ¨ Forslaget/initiativet drejer sig om omlægning af en foranstaltning til en ny foranstaltning 1.4. Mål 1.4.1. Det eller de af Kommissionens flerårige strategiske mål, som forslaget/initiativet vedrører Det overordnede formål er at fremme effektiv elektronisk interaktion mellem europæiske offentlige myndigheder og mellem dem og borgerne og virksomhederne på tværs af grænser og sektorer og derved muliggøre levering af elektroniske offentlige tjenester til støtte for gennemførelsen af Unionens politikker og aktiviteter og udveksling af oplysninger i den offentlige sektor. De specifikke mål er at: – forbedre, drive og genanvende eksisterende interoperabilitetsløsninger på tværs af grænser eller sektorer – udvikle, drive og genanvende nye interoperabilitetsløsninger på tværs af grænser eller sektorer – vurdere ikt-konsekvenserne af foreslået eller vedtaget EU-lovgivning og identificere områder, hvor ny lovgivning kan fremme interoperabiliteten – skabe en europæisk interoperabilitetsreferencearkitektur (EIRA), der skal anvendes som redskab til at opbygge og vurdere interoperabilitetsløsninger – skabe et instrument til at lette genanvendelse af eksisterende interoperabilitetsløsninger og til at identificere områder, hvor sådanne løsninger fortsat mangler - vurdere og fremme eksisterende fælles specifikationer og standarder og udvikle nye fælles specifikationer og standarder og - indføre en mekanisme, som kan måle og kvantificere fordelene ved interoperabilitetsløsninger. 1.4.2. Specifikke mål og berørte ABM/ABB-aktiviteter Specifikt mål nr. 26 Interoperabel levering af paneuropæiske e-forvaltningstjenester til offentlige myndigheder, virksomheder og borgere - Investering i moderne offentlige myndigheder – interoperabilitetsløsninger Berørte ABM/ABB-aktiviteter ABB-aktivitet 26.03: Tjenester til offentlige myndigheder, virksomheder og borgere 1.4.3. Forventede resultater og virkninger Angiv, hvilke virkninger forslaget/initiativet forventes at få for modtagerne/målgruppen. Udvikling af bedre interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder og mellem dem og virksomheder/borgere vil medføre en markant forbedring af informationsudvekslingen mellem medlemsstaterne og skabe muligheder for betydelige omkostningsbesparelser. Gennem ISA2-programmet vil DIGIT sammen med andre af Kommissionens tjenestegrene og i tæt samarbejde med medlemsstaterne og andre interesserede parter arbejde med centrale interoperabilitetsfaktorer, støtte en effektiv gennemførelse af EU's politikker og lovgivning og lette leveringen af og støtte til elektroniske offentlige tjenester til brug for europæiske offentlige myndigheder. Det understøtter aktivt moderniseringen af europæiske offentlige myndigheder til gavn for EU-initiativer, medlemsstaterne, borgerne og virksomhederne. 1.4.4. Virknings- og resultatindikatorer Angiv indikatorerne til kontrol af forslagets/initiativets gennemførelse. Kommissionen har identificeret et overordnet mål og en række specifikke mål (se pkt. 1.4.1). Opnåelsen af disse mål forventes af indgå i resultatindikatorer, som kan anvendes til en formel måling af programmets interventionslogik. Indikatorerne og de forventede resultater er udviklet i ex ante-evalueringen og er fastsat i det relevante følgedokument. De specifikke mål, resultater og indikatorer hører under følgende fem hovedkategorier, som repræsenterer programmets indsatsområder: – centrale interoperabilitetsfaktorer – støtte til effektiv gennemførelse af EU-lovgivning – støtteinstrumenter for offentlige myndigheder – ledsageforanstaltninger og – overvågningsaktiviteter. Programmets budgetvirkning fremgår af tabel 3.2.2. I programevalueringen undersøges forhold som f.eks. relevansen, effektiviteten, nytteværdien og bæredygtigheden af samt sammenhængen mellem aktionerne, og desuden vurderes resultaterne i forhold til programmets mål og det rullende arbejdsprogram. 1.5. Forslagets/initiativets begrundelse 1.5.1. Behov, der skal opfyldes på kort eller lang sigt ISA2-programmet skal opfylde behovet for at udvikle centrale interoperabilitetsfaktorer, støtte en effektiv gennemførelse af EU-lovgivningen, levere støtteinstrumenter til europæiske offentlige myndigheder og bygge på eksisterende eller nye fælles rammer, fælles tjenester og genanvende generelle redskaber. Disse behov er identificeret efter en dialog med personer, der er involverede i andre områder af Unionens politik og repræsentanter for medlemsstaterne, gennem ex ante-evalueringen og gennem den formelle høring, som er beskrevet i begrundelsen. De aktiviteter, der iværksættes under programmet, vil i første række være til gavn for europæiske offentlige myndigheder. Virksomheder og borgere vil indirekte få gavn af programmet gennem de tjenester, som leveres af offentlige myndigheder. 1.5.2. Merværdien ved en indsats fra EU's side Alle de aktivitetsområder, der dækkes af ISA2-programmet, er områder, hvor medlemsstaterne og Unionen har det fælles ansvar. Derfor vil programmet kun gribe ind, hvor der er tale om en påviselig europæisk merværdi, således som præciseret i begrundelsen til forslaget. Forvaltningsudvalget for programmet vil sikre sammenhæng med og komplementaritet i forhold til aktiviteter på medlemsstatsniveau. På EU-niveau vil koordinering mellem tjenester sikre, at aktiviteterne tilpasses aktiviteter på andre politikområder (f.eks. Det europæiske semester, landespecifikke rapporter/henstillinger) og med Connecting Europa-faciliteten (CEF) og den digitale dagsordens anden søjle med hensyn til interoperabilitet og standarder med henblik på at opnå størst mulig sammenhæng og synergi. Den høje grad af samarbejde og koordination med medlemsstater og andre politikområder vil bidrage til, at der i forbindelse med programmet kan ske en løbende vurdering af de aktuelle behov, aktiviteternes proportionalitet og overholdelsen af nærhedsprincippet. Som fremhævet i begrundelsen for forslaget vil ISA2-programmet primært tilføre Unionen finansiel og økonomisk merværdi og desuden bidrage til at styrke og gennemføre Unionens politikker og lovgivning, hvorved der kan opnås betydelige synergier gennem koordination på tværs af sektorer og grænser. 1.5.3. Erfaringer fra lignende foranstaltninger Kommissionens rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om midtvejsevalueringen af det foregående ISA-program fremhæver, at evalueringens resultater overvejende var positive. I det nye ISA2-program er der taget hensyn til samtlige anbefalinger. 1.5.4. Sammenhæng med andre relevante instrumenter og eventuel synergivirkning Som anført i begrundelsen er der sikret sammenhæng med og komplementaritet til CEF, hvilket forventes at føre til synergieffekter. 1.6. Varighed og finansielle virkninger ü Forslag/initiativ af begrænset varighed – ü Forslag/initiativ gældende fra 1.1.2016 til 31.12.2020 – ¨ Finansielle virkninger fra ÅÅÅÅ til ÅÅÅÅ ¨ Forslag/initiativ af ubegrænset varighed – Iværksættelse med en indkøringsperiode fra ÅÅÅÅ til ÅÅÅÅ – derefter gennemførelse i fuldt omfang. 1.7. Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r)[66] ü Direkte forvaltning ved Kommissionen – ü ved dens tjenestegrene, herunder ved dens personale i Unionens delegationer – ¨ ved forvaltningsorganer ¨ Delt forvaltning sammen med medlemsstaterne ¨ Indirekte central forvaltning ved uddelegering af gennemførelsesopgaver til: – ¨ tredjelande eller organer, som tredjelande har udpeget – ¨ internationale organisationer og deres organer (angives nærmere) – ¨EIB og Den Europæiske Investeringsfond – ¨ organer omhandlet i finansforordningens artikel 208 og 209 – ¨ offentligretlige organer – ¨ privatretlige organer, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver, i det omfang de stiller tilstrækkelige finansielle garantier – ¨ privatretlige organer, der er undergivet lovgivningen i en medlemsstat, og som har fået overdraget gennemførelsen af et offentlig-privat partnerskab, og som stiller tilstrækkelige finansielle garantier – ¨ personer, som har fået pålagt at gennemføre specifikke aktioner inden for FUSP i henhold til afsnit V i TEU, og som er identificeret i den relevante basisretsakt – Hvis der angives flere forvaltningsmetoder, gives der en nærmere forklaring i afsnittet "Bemærkninger". Bemærkninger ISA2-programmet indledes den 1. januar 2016. 2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER 2.1. Bestemmelser om kontrol og rapportering Hyppighed og betingelser angives Der er planlagt regelmæssig overvågning af programmets gennemførelse i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og Kommissionens administrative procedurer. Overvågningen omfatter årlig indberetning til forvaltningsudvalget om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af de støttede aktiviteter. Programmet underkastes en midtvejsevaluering og en endelig evaluering, hvis resultater meddeles Europa-Parlamentet og Rådet henholdsvis den 31. december 2018 og den 31. december 2021. I forbindelse hermed kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg indbyde Kommissionen til at fremlægge resultaterne af evalueringen og besvare spørgsmål fra medlemmerne af udvalget. 2.2. Forvaltnings- og kontrolsystem 2.2.1. Konstaterede risici Der er gennemført en ex ante-evaluering, som ledsager forslaget til afgørelse. Der er taget behørigt hensyn til specifikke anbefalinger fra denne og fra midtvejsevalueringen af ISA-programmet. Visse risici, som er påpeget anbefalingerne, er behandlet grundigt i forslaget. ISA2-programmet vil udvikle og støtte den europæiske interoperabilitetskartografi (EIC) som et instrument til at kortlægge og analysere interoperabilitetslandskabet i Europa og identificere dels tilgængelige løsninger, dels løsninger, som fortsat mangler. På dette grundlag vil programmet fortsat understøtte eksisterende løsninger, bidrage til at skabe nye løsninger og fungere som facilitator for interoperabilitetsløsninger, der er et resultat af andre EU-initiativer, som kunne anvendes i Unionens digitale kanaler for levering af tjenester. Man vil således undgå dobbeltarbejde, styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionens tjenestegrene og aktivt fremme genbrug af eksisterende løsninger. 2.2.2. Information om oprettelse af det interne kontrolsystem Bevillinger under programmet vil blive underkastet kontrol efter de eksisterende kontrolmetoder, som Kommissionen anvender. 2.2.3. Vurdering af omkostninger og fordele ved kontrol og evaluering af den forventede fejlrisiko Der er fastsat en lang række finansielle og administrative kontrolmekanismer. Programmet vil blive gennemført efter de regler og procedurer for offentlige indkøb, der er fastsat i finansforordningen. 2.3. Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder 2.3.1. Angiv eksisterende og påtænkte forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger. Reglerne og procedurerne for offentlige indkøb finder anvendelse gennem hele processen; disse omfatter: – opstilling af arbejdsprogrammet efter indhentning af udtalelse fra forvaltningsudvalget med milepæle for frigivelse af finansielle midler, hvorved det sikres, at resultater og omkostninger kan kontrolleres – hensigtsmæssig udformning af udbudsbetingelserne, der skal sikre, at opnåelsen af de ønskede resultater og de afholdte udgifter kan kontrolleres – kvalitativ og finansiel analyse af buddene – inddragelse af andre af Kommissionens afdelinger under hele forløbet – kontrol af resultater og gennemgang af fakturaer inden betaling på flere niveauer – intern revision. 3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER 3.1. Berørt(e) udgiftspost(er) på budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme · Eksisterende udgiftsposter i budgettet I samme rækkefølge som udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og budgetposterne. Udgiftsområde i FFR || Budgetpost || Udgifternes art || Bidrag Nummer [Betegnelse …..] || OB/IOB ([67]) || fra EFTA-lande[68] || fra kandidat-lande[69] || fra tredjelande || iht. finans-forordningens artikel 21, stk. 2, litra b) 1A || 26.01.04.01 Udgifter til støttefunktioner for Interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder || IOB || JA || JA || NO || NEJ · Nye budgetposter, som der er søgt om I samme rækkefølge som udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og budgetposterne. Udgiftsområde i FFR || Budgetpost || Udgifternes art || Bidrag Nummer [Betegnelse …..] || OB/IOB || fra EFTA-lande || fra kandidat-lande || fra tredjelande || iht. finans-forordningens artikel 21, stk. 2, litra b) 1A || 26.03.01.01 Interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder, virksomheder og borgere[70] (ISA2) || OB || JA || JA || NEJ || NEJ 1A || 26.03.01.51 Afslutning af aktioner finansieret af Interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder (ISA) || OB || JA || JA || NEJ || NEJ 3.2. Anslåede virkninger for udgifterne 3.2.1. Sammenfatning af de anslåede virkninger for udgifterne i mio. EUR (tre decimaler) Udgiftsområde i FFR || Nummer || 1A – Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse GD: DIGIT || || || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || || || I ALT  Aktionsbevillinger || || || || || || || || Budgetpostens nummer || Forpligtelser || 1) || 24,448 || 25,115 || 25,783 || 26,452 || 27,130 || || || 128,928 Betalinger || 2) || 6,500 || 23,800 || 24,500 || 26,000 || 48,128 || || || 128,928 Administrationsbevillinger finansieret over bevillingsrammen for særprogrammer[71] || || || || || || || || Budgetpostens nummer || || 3) || 0,400 || 0,400 || 0,400 || 0,400 || 0,400 || || || 2,000 Bevillinger I ALT til GD DIGIT || Forpligtelser || =1+1a +3 || 24,848 || 25,515 || 26,183 || 26,852 || 27,530 || || || 130,928 Betalinger || =2+2a +3 || 6,900 || 24,200 || 24,900 || 26,400 || 48,528 || || || 130,928  Aktionsbevillinger I ALT || Forpligtelser || 4) || 24,848 || 25,515 || 26,183 || 26,852 || 27,530 || || || 130,928 Betalinger || 5) || 6,900 || 24,200 || 24,900 || 26,400 || 48,528 || || || 130,928  Administrationsbevillinger finansieret over bevillingsrammen for særprogrammer I ALT || 6) || || || || || || || || Bevillinger I ALT til FFR UDGIFTSOMRÅDE 1A || Forpligtelser || =4+ 6 || 24,848 || 25,515 || 26,183 || 26,852 || 27,530 || || || 130,928 Betalinger || =5+ 6 || 6,900 || 24,200 || 24,900 || 26,400 || 48,528 || || || 130,928 FFR udgiftsområde || 5 || Administrative udgifter i mio. EUR (tre decimaler) || || || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || || || I ALT GD: DIGIT ||  Menneskelige ressourcer || 2,416 || 2,416 || 2,416 || 2,416 || 2,416 || || || 12,080  Andre administrationsudgifter || 0,120 || 0,120 || 0,120 || 0,120 || 0,120 || || || 0,600 I ALT GD DIGIT || Bevillinger || 2,536 || 2,536 || 2,536 || 2,536 || 2,536 || || || 12,680 Bevillinger I ALT til FFR UDGIFTSOMRÅDE 5 || (Forpligtelser i alt = betalinger i alt) || 2,536 || 2,536 || 2,536 || 2,536 || 2,536 || 2,536 || || 12,680 i mio, EUR (tre decimaler) || || || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || || || I ALT Bevillinger I ALT under FFR UDGIFTSOMRÅDE 1-5 || Forpligtelser || 27,384 || 28,051 || 28,719 || 29,388 || 30,066 || || || 143,608 Betalinger || 9,436 || 26,736 || 27,436 || 28,936 || 51,064 || || || 143,608 3.2.2. Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne – ¨ Forslaget/initiativet medfører ikke anvendelse af aktionsbevillinger. – ü Forslaget/initiativet medfører anvendelse af aktionsbevillinger som anført herunder: Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (tre decimaler) Der angives mål og resultater ò || || || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || || || I ALT RESULTATER Type[72] || Gnsntl. omkostninger || Nej || Omkostninger || Nej || Omkostninger || Nej || Omkostninger || Nej || Omkostninger || Nej || Omkostninger || Nej || Omkostninger || Nej || Omkostninger || Antal i alt || Samlede omkostninger SPECIFIKT MÅL i henhold til pkt. 1.4.1 og 1.4.4 || || || || || || || || || || || || || || || || Centrale interoperabilitetsfaktorer || || || || 6,000 || || 6,000 || || 6,000 || || 7,000 || || 7,000 || || || || || || 32.000 Støtte til effektiv gennemførelse af EU-lovgivning || || || || 10,000 || || 12,000 || || 12,000 || || 14,000 || || 14,000 || || || || || || 62.000 Støtteinstrumenter for europæiske offentlige myndigheder || || || || 3,000 || || 3,500 || || 4,000 || || 4,500 || || 4,500 || || || || || || 19.500 Ledsageforanstaltninger || || || || 2,550 || || 2,550 || || 2,550 || || 2,550 || || 2,550 || || || || || || 12.750 Overvågningsaktiviteter || || || || 0,535 || || 0,535 || || 0,535 || || 0,535 || || 0,535 || || || || || || 2.675 SAMLEDE OMKOSTNINGER || || 22.094 || || 24,594 || || 25,094 || || 28,594 || || 28,594 || || || || || || 128,925 3.2.3. Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne 3.2.3.1. Sammenfatning – ¨ Forslaget/initiativet medfører ikke anvendelse af administrationsbevillinger – ü Forslaget/initiativet medfører anvendelse af administrationsbevillinger som anført herunder: i mio. EUR (tre decimaler) || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || || || I ALT FFR udgiftsområde 5 || || || || || || || || Menneskelige ressourcer || 2,416 || 2,416 || 2,416 || 2,416 || 2,416 || || || 12,080 Andre administrationsudgifter || 0,120 || 0,120 || 0,120 || 0,120 || 0,120 || || || 0,600 Subtotal FFR udgiftsområde 5 || 2,536 || 2,536 || 2,536 || 2,536 || 2,536 || || || 12,680 Uden for FFR udgiftsområde 5[73] || || || || || || || || Menneskelige ressourcer || || || || || || || || Andre administrations udgifter || || || || || || || || Subtotal uden for FFR udgiftsområde 5 || || || || || || || || I ALT || 2,536 || 2,536 || 2,536 || 2,536 || 2,536 || || || 12,680 Administrationsbevillingerne vil blive dækket ved hjælp af de bevillinger, som GD'et allerede har afsat til forvaltningen af aktionen, og/eller ved GD’ets omfordeling, hvortil kommer de eventuelle yderligere bevillinger, som tildeles det ansvarlige GD i forbindelse med den årlige tildelingsprocedure under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsninger. 3.2.3.2. Anslået behov for menneskelige ressourcer – ¨ Forslaget/initiativet medfører intet behov for menneskelige ressourcer. – ü Forslaget/initiativet medfører anvendelse af menneskelige ressourcer som anført herunder: Overslag angives i fuldtidsækvivalenter || || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || || || I alt ||  Stillinger i stillingsfortegnelsen (tjenestemænd og midlertidigt ansatte) || || || XX 01 01 01 (i hovedsædet og i Kommissionens repræsentationskontorer) – AD || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || || || 10 || XX 01 01 01 (i hovedsædet og i Kommissionens repræsentationskontorer) – AST || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || || || 4 || XX 01 01 01 (i hovedsædet og i Kommissionens repræsentationskontorer) – AST/SC || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || || || 2 || XX 01 01 02 (i delegationer) || || || || || || || || || XX 01 05 01 (indirekte forskning) || || || || || || || || || 10 01 05 01 (direkte forskning) || || || || || || || ||  Eksternt personale (i fuldtidsækvivalenter: FTÆ)[74] || || XX 01 02 01 (CA, SNE, INT under den samlede bevillingsramme) – SNE || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || || || 3 || XX 01 02 01 (CA, SNE, INT under den samlede bevillingsramme) – CA || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || || || 1 || XX 01 02 02 (CA, LA, SNE, INT og JED i delegationerne) || || || || || || || || || XX 01 04 yy[75] || I hovedsædet || || || || || || || || || Delegationer || || || || || || || || || || XX 01 05 02 (CA, SNE, INT – indirekte forskning) || || || || || || || || || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE – direkte forskning) || || || || || || || || || Andre budgetposter (skal angives) || || || || || || || || || I ALT || 20 || 20 || 20 || 20 || 20 || || || 20 XX angiver det berørte politikområde eller budgetafsnit. Personalebehovet vil blive dækket ved hjælp af det personale, som GD'et allerede har afsat til aktionen og/eller interne rokader i GD'et, eventuelt suppleret med yderligere bevillinger, som tildeles det ansvarlige GD i forbindelse med den årlige tildelingsprocedure under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsninger. Opgavebeskrivelse: Tjenestemænd og midlertidigt ansatte || AD-stillingerne dækker den faktiske forvaltning af programmet: udarbejdelse af arbejdsprogrammet, styring af budgettet, forvaltning af de offentlige udbud i forbindelse med programmets gennemførelse, forvaltning af kontrakten vedrørende gennemførelse af programmet, opfølgning af projekter, kontakter med Kommissionens tjenestegrene og eksperter fra medlemsstaterne, tilrettelæggelse af ekspertmøder, workshopper og konferencer. Afdelingslederen er også inkluderet. AST- og AST/SC-stillingerne skal yde støtte på følgende områder: – sekretariatsopgaver, tilrettelæggelse af tjenesterejser (2 personer) – budgetforvaltning, udbud, kontrakter og betaling af fakturaer (2 personer) – informationsformidling og kommunikation (2 personer) – logistik: tilrettelæggelse af møder og workshopper, invitation af eksperter, betaling af eksperter, dokumenthåndtering (1 person). Eksternt personale || END-stillingerne (udstationerede nationale tjenestemænd) skal støtte den konkrete forvaltning af programmet, idet de supplerer AD-stillingerne, hovedsagelig på områder, der har at gøre med koordinationen med medlemsstaterne, opfølgning af projekter og tilrettelæggelse af ekspertmøder, workshopper og konferencer. De kontraktansatte vil yde målrettet støtte til a) programmets udbredelses- og udnyttelsesaktiviteter og b) den faktiske forvaltning af specifikke aktioner primært på områder, som involverer andre af Kommissionens tjenestegrene. 3.2.4. Forenelighed med indeværende flerårige finansielle ramme – ü Forslaget/initiativet er foreneligt med indeværende flerårige finansielle ramme. Forslaget er foreneligt med indeværende flerårige finansielle ramme. – ¨ Forslaget/initiativet kræver omlægning af det relevante udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme. Der redegøres for omlægningen med angivelse af de berørte budgetposter og beløbenes størrelse. – ¨ Forslaget/initiativet kræver, at fleksibilitetsinstrumentet anvendes, eller at den flerårige finansielle ramme revideres[76]. Der redegøres for behovet med angivelse af de berørte udgiftsområder og budgetposter og beløbenes størrelse. 3.2.5. Tredjemands bidrag til finansieringen – Forslaget/initiativet indeholder ikke bestemmelser om samfinansiering med tredjemand. 3.3. Anslåede virkninger for indtægterne – ü Forslaget har ingen finansielle virkninger for indtægterne. – ¨ Forslaget/initiativet har følgende finansielle virkninger: ¨ for egne indtægter ¨ for diverse indtægter i mio. EUR (tre decimaler) Indtægtspost på budgettet: || Bevillinger til rådighed i indeværende regnskabsår || Forslagets/initiativets virkninger[77] År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || Der indsættes flere år, hvis virkningerne varer længere (jf. punkt 1.6) Artikel …..... || || || || || || || || For diverse indtægter, der er formålsbestemte, angives det, hvilke af budgettets udgiftsposter der påvirkes. Det oplyses, hvilken metode der er benyttet til at beregne virkningerne for indtægterne. [1] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/innovation/policy/public-sector-innovation/index_en.htm. [2] Kommissionens årlige vækstundersøgelse 2013, COM(2012) 750 final af 28.11.2012. [3] Den europæiske interoperabilitetsstrategi 2012, gennemførelsesrapport, rapport om politiske, samfundsøkonomiske og retlige faktorer. [4] Meddelelse fra Kommissionen: Europa 2020 – en strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, KOM(2010) 2020 endelig af 3.3.2010. [5] Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: En digital dagsorden for Europa, KOM(2010) 245 endelig af 28.8.2010. [6] Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Interoperabilitet som forudsætning for europæiske offentlige myndigheder, KOM(2010) 744 endelig af 16.12.2010. [7] e‑Commission 2012-15: Delivering user-centric digital services, Communication from VP Šefčovič to the Commission, SEC(2012) 492 final, 1.8.2012. [8] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 922/2009/EF af 16. september 2009 om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder (ISA) (EUT L 260 af 3.10.2009, s. 20). [9] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 af 11. december 2013 om Horisont 2020 — rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1982/2006/EF (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 104). [10] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1316/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af Connecting Europe-faciliteten, om ændring af forordning (EU) nr. 913/2010 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 680/2007 og (EF) nr. 67/2010 (EUT L 348 af 20.12.2013, s. 129). [11] Powering European Public Sector Innovation: Towards A New Architecture. Report of the Expert Group on Public Sector Innovation. EUR 13825 EN, 2013. [12] Rådets afgørelse 95/468/EF af 6. november 1995 om fællesskabsstøtte til telematisk dataudveksling mellem administrationerne i Fællesskabet (IDA). EFT L 269. af 11.11.1995, s. 23-25. [13] Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1719/1999/EF af 12. juli 1999 om en række retningslinjer, herunder fastlæggelse af projekter af fælles interesse, for transeuropæiske net til elektronisk dataudveksling mellem administrationerne (IDA). EFT L 203 af 3.8.1999, s. 1. [14] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1720/1999/EF af 12. juli 1999 om fastlæggelse af en række aktioner og foranstaltninger med henblik på at sikre interoperabilitet mellem og adgang til transeuropæiske net til elektronisk dataudveksling mellem administrationerne (IDA). EFT L 203 af 3.8.1999, s. 9. [15] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2004/387/EF af 21. april 2004 om interoperabel levering af paneuropæiske e-forvaltningstjenester til offentlige myndigheder, virksomheder og borgere (IDABC) (EUT L 181 af 18.5.2004, s. 25). [16] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 922/2009/EF af 16. september 2009 om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder (ISA) (EUT L 260 af 3.10.2009, s. 20). [17] Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Udnyttelse af potentialet ved cloud computing i Europa. COM(2012) 529. [18] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12.12.2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT L 376 af 27.12.2006, s. 36). [19] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/17/EU af 13. juni 2012 om ændring af Rådets direktiv 89/666/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/56/EF og 2009/101/EF for så vidt angår sammenkobling af centrale registre og handels- og selskabsregistre. [20] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF af 14. marts 2007 om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab (Inspire). EUT L 108 af 25.4.2007, s. 1. [21] Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1482/2007/EF af 11. december 2007 om oprettelse af et fællesskabsprogram til forbedring af beskatningssystemernes virkemåde i det indre marked (Fiscalis 2013-programmet) og om ophævelse af beslutning nr. 2235/2002/EF. EUT L 330 af 15.12.2007, s. 1-7. [22] Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 624/2007/EF af 23. maj 2007 om vedtagelse af et handlingsprogram for toldvæsenet i EF (Told 2013). EUT L 154 af 14.06.2007, s. 25-31. [23] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320). [24] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/37/EU af 26. juni 2013 om ændring af direktiv 2003/98/EF om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer (EUT L 175 af 27.6.2013, s. 1). [25] Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked (COM (2012) 238 final af 4.6.2012). [26] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 om europæisk standardisering, om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 98/34/EF, 2004/22/EF, 2007/23/EF, 2009/23/EF og 2009/105/EF og om ophævelse af Rådets beslutning 87/95/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1673/2006/EF (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 12). [27] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 af 11. marts 2009 om europæiske statistikker og om ophævelse af forordning (EF, Euratom) nr. 1101/2008 om fremsendelse af fortrolige statistiske oplysninger til De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor, Rådets forordning (EF) nr. 322/97 om EF-statistikker og Rådets afgørelse 89/382/EØF, Euratom om nedsættelse af et udvalg for De Europæiske Fællesskabers statistiske program. EUT L 87 af 31.3.2009, s. 164-173. [28] Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om produktionsmetoden for EU-statistikker: en vision for det kommende årti. KOM(2009) 404 endelig af 10.8.2009. [29] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/55/EU af 16. april 2014 om elektronisk fakturering i forbindelse med offentlige udbud. EUT L 133 af 6.5.2014, s. 1-11. [30] Midtvejsevaluering af ISA-programmet, Kurt Salmon, 31.10.2012. [31] SG, COMP, MARE, JRC, PO, DGT, EMPL, REGIO, HOME, JUST, ENTR, CNECT. [32] Østrig, Belgien, Bulgarien, Frankrig, Tyskland, Grækenland, Irland, Italien, Letland, Malta, Nederlandene, Slovakiet, Slovenien, Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige. [33] EUT C […] af ]…], s. […]. [34] EUT C […] af ]…], s. […]. [35] KOM(2010) 245. [36] KOM(2010) 2020. [37] KOM(2010) 744. [38] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked. EUT L 376 af 27.12.2006, s. 36. [39] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/17/EU af 13. juni 2012 om ændring af Rådets direktiv 89/666/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/56/EF og 2009/101/EF for så vidt angår sammenkobling af centrale registre og handels- og selskabsregistre [40] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF af 14. marts 2007 om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab (Inspire). EUT L 108 af 25.4.2007, s. 1. [41] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 af 9. juli 2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen). EUT L 218 af 13.8.2008, s. 60-81. [42] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 af 20. december 2006 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II). EUT L 381 af 28.12.2006, s. 4–23. [43] Rådets forordning (EF) nr. 2725/2000 af 11. december 2000 om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublinkonventionen. EUT L 316 af 15.12.2000, s. 1-10. [44] https://e-justice.europa.eu [45] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/24/EU af 9. marts 2011 om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser EUT L 88 af 4.4.2011, s. 45-65. [46] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/20