P6_TA(2004)0014

CITES-konventionen

Europa-Parlamentets beslutning om EU's strategisk mål for det 13. møde mellem parterne i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til, at partskonferencen (COP) under konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) afholder sit 13. møde i Bangkok, Thailand, fra den 2.- 14. oktober 2004,

- der henviser til artikel 108, stk. 5, i sin forretningsorden,

A. der henviser til, at CITES er den største eksisterende globale aftale om bevarelse af vilde dyr og planter, der skal forhinde overudnyttelse som følge af international handel med vilde plante- og dyrearter, med 166 deltagere i konventionen, herunder de 25 medlemsstater,

B. der henviser til, at menneskets forbrug af naturressourcer, ødelæggelsen af levesteder, klimaændringen, overudnyttelsen af vilde arter og ulovlig handel med vilde dyr og planter er de vigtigste årsager til forarmelse af jordens biologiske mangfoldighed,

C. der henviser til, at der har været og fortsat er væsentlig for kontrollen med ulovlig jagt og international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter, at offentligheden i aftagerlandene er opmærksom på problemet,

D. der henviser til, at CITES spiller en supplerende rolle til den, De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) og andre fiskeriorganer spiller for bevarelsen af marine arter, der måtte været truet af den internationale handel,

E. der henviser til, at Den Internationale Hvalfangstkommission (IWC), der anerkendes af CITES som det autoritative organ, der kan opstille regler for beskyttelse og forvaltning af hvaler, har dekreteret et verdensomspændende moratorium for erhvervsmæssig hvalfangst,

F. der henviser til, at den store hvide haj er opført i bilag I og II til konventionen om bevarelse af vandrende arter af vilde dyr, at Australien i 2001 opførte denne art i CITES' bilag III, med forbehold fra Norge og Japan, og at IUCN (Den Internationale Union for Bevarelse af Naturen og Naturressourcerne) har haft denne art opført som sårbar på IUCN's røde liste over truede arter siden 1996,

G. der henviser til, at parterne, i modstrid med Europa-Parlamentets beslutning af 24. oktober 2002 om det 12. møde mellem parterne i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) [1], på CoP 12 vedtog et forslag om at tillade handel med elfenben i Botswana, Namibia og Sydafrika, men at betingelserne i denne beslutning ikke var blevet opfyldt ved udløbet af den frist, der var sat af CoP 12,

1. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at anvende forsigtighedsprincippet som det vigtigste princip for alle deres afgørelser vedrørende arbejdsdokumenter og forslag om optagelse på listerne;

2. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at enhver beslutning, der har til formål at udvide samarbejdet mellem CITES og andre biodiversistetsrelaterede konventioner ikke underminerer CITES' karakter af global beskyttelsesaftale og dens strenge beskyttelsesforanstaltninger;

3. går kraftig imod anvendelse af hemmelige afstemninger og er skuffet over, at det stående udvalg under CITES ikke har fremsat forslag om at udelukke muligheden for at anvende hemmelig afstemning i forbindelse med Konventionens beslutningstagning;

4. glæder sig over Kenyas forslag om at indføre en 20-års moratorium på al handel med elfenben, som bl.a. støttes af 12 central- og vestafrikanske stater, der er hjemsted for elefanter, idet dette moratorium vil give det internationale samfund mulighed for at ændre skifte fokus i debatten fra elfenbenshandlen til de reelle trusler mod elefanterne, deres levesteder og befolkningens muligheder for at tjene til livets ophold; opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte disse forslag;

5. glæder sig over det australske forslag om at optage den store hvide haj på CITES' bilag II med en nulkvote; mener, at forsigtighedsprincippet kræver vedtagelse af en nulkvote, indtil der foreligger tilstrækkelige oplysninger om denne hajarts tilstand, der kan begrunde nogen form for kvote;

6. går på linje med Kommissionens forslag om et mandat til CoP 13 ind for følgende:

- henstillingerne om bushmeat samt om beskyttelse af og handel med store aber

- opførelsen af "humphead wrasse" (Napoleon Fish) i CITES' bilag II

- opførelsen af den europæiske daddelmusling i CITES' bilag II

- forslaget om bevarelse af Saiga-antilopen

- opførelsen af asiatiske ferskvandsskildpadder i CITES' bilag II

- flytningen af ramin (tropisk hårdttræ) fra CITES' bilag III til bilag II;

7. opfordrer desuden indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte følgende:

- flytning af den afrikanske løve fra CITES' bilag II til bilag I

- flytning af Irrawaddy-delfinen fra CITES' bilag II til bilag I

- forslagene om optagelse af endemiske reptilarter fra Madagaskar og Kenya;

8. opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at afvise følgende:

- forslagene om IWC som upassende for en CITES-afgørelse

- foreslåede aftalememorandum mellem CITES og FAO

- ændringen i eksportkvoten for sort næsehorn og leopard for Namibia og Sydafrika, som ville give mulighed for handel med levende dyr og jagttrofæer

- ændringen i opførelsen af den namibiske og sydafrikanske elefantpopulation i CITES' bilag II, der ville give mulighed for handel med produkter af elfenben, læder og hår

- flytningen af de tre populationer af vågehval fra CITES' bilag I til bilag II

- flytningen af populationen af hvide næsehorn i Swaziland fra CITES' bilag I til bilag II for at give mulighed for handel med levende dyr og jagttrofæer;

9. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke det internationale samarbejde om gennemførelse af CITES ved at tilvejebringe yderligere incitamenter og økonomiske støtte navnlig til uddannelse i og teknisk bistand til identifikation af arter og foranstaltninger til håndhævelse af reglerne;

10. erindrer om, at EU er et af de største markeder for ulovlig handel med vilde dyr, og at anvendelsen af CITES varierer mellem de forskellige medlemsstater; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke koordinationen af deres bestræbelser på at håndhæve EU's lovgivning om handel med vilde dyr;

11. opfordrer indtrængende de deltagere i CITES, der endnu ikke har ratificeret Gaborone-ændringen, til at gøre det, for at give Det Europæiske Fællesskab mulighed for at blive kontraherende part i CITES;

12. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, parterne i CITES og CITES' sekretariat.

[1] EUT C 300 E af 11.12.2003, s. 621.

--------------------------------------------------