8. opfordrer Kommissionen til nøje at overvåge menneskerettighedssituationen i landet samt til ikke at
lade interimsaftalen med Turkmenistan træde i kraft, før der er sket en forbedring af menneskerettigheds-situationen;
9. opfordrer kraftigt Kommissionen til at styrke Tacis-demokratiseringsprogrammet for Turkmenistan
med henblik på at udvikle det civile samfund, et ægte flerpartisystem samt frie og uafhængige medier;
10. anmoder sit kompetente udvalg om at følge udviklingen i Turkmenistan nøje med henblik på at
fastlægge en hensigtsmæssig tidsplan for afgivelse af betænkning til Parlamentet om indgåelsen af interims-aftalen EU-Turkmenistan;
11. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, EU-medlemsstaternes
regeringer, OSCE-landenes regeringer og Turkmenistans regering.
20. Ulovlig handel med lette våben
B5-0189, 0201, 0209, 0218 og 0227/2001
Europa-Parlamentets beslutning om FN-konferencen i juli 2001 om ulovlig handel med håndvåben
og lette våben i alle aspekter
Europa-Parlamentet,
2dash der henviser til sine beslutninger af 19. januar 1995(1), 15. januar 1998(2), 14. maj 1998(3), 7. okto-
ber 1999(4) og 5. oktober 2000(5) om en EU-adfærdskodeks om våbeneksport eller transfer af våben
og til beslutning vedtaget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS/EU den 21. april 1998,
2dash der henviser til fælles aktion vedtaget af Rådet om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af
den destabiliserende ophobning og spredning af håndvåben og lette våben,
A. der med bekymring konstaterer, at den illegale spredning og misbrug af håndvåben fortsætter med at
undergrave udviklingen og respekten for menneskerettigheder,
B. der bifalder De Forenede Nationers konference om ulovlig handel med håndvåben og lette våben i alle
aspekter som det første verdensomspændende initiativ til at tage kampen op mod dette problem, sominternationalt anerkendes som værende en alvorlig humanitær udfordring,
C. der erkender, at FN’s forberedende udvalg fra marts 2001 vil være af afgørende betydning for
juli-konferencens succes,
D. der bifalder EU’s forberedelse af FN-konferencen, herunder handlingsplanen, der er vedtaget af nedrust-
ningsgruppen CODUN i 2000 og forelagt FN’s forberedende udvalg,
E. der bifalder de bestræbelser, der allerede er gjort inden for rammerne af andre regionale organisationer
og ordninger som f.eks. OSCE, OAS og SADC, navnlig OSCE-dokumentet om håndvåben og lettevåben og forhandlingerne om protokollen om bekæmpelse af illegal fremstilling af og handel medskydevåben, deres bestanddele og ammunition, og Bamako-erklæringen underskrevet af 52 med-lemmer af AOU om håndvåben og lette våben,
(1) EFT C 43 af 20.2.1995, s. 89.
(2) EFT C 34 af 2.2.1998, s. 163.
(3) EFT C 167 af 1.6.1998, s. 226.
(4) EFT C 107 af 13.4.2000, s. 103.
(5) »Vedtagne tekster«, punkt6.5.12.2001 DA C 343/311 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. marts 2001
F. der konstaterer, at staternes forpligtelse i henhold til international lovgivning vedrørende overførsel af
og anvendelse af håndvåben og lette våben er talrige og bl.a. omfatter forbud mod overførsler, der vilblive anvendt til at begå alvorlige overtrædelser af menneskerettigheder eller af international humani-tær lovgivning,
G. der henviser til, at restriktive eksportkriterier, effektive fælles mekanismer til kontrol af aftaler om
endelig benyttelse, kontrol med licensaftaler, bindende bestemmelser om kontrol med våbenmellem-handel og den størst mulige gennemsigtighed og parlamentariske undersøgelse af våbeneksportpolitik-ken er uundværlige elementer i en ansvarlig og effektiv ordning for våbeneksportkontrol,
1. anmoder alle FN’s medlemsstater og navnlig EU-landene til at prioritere kampen mod spredning af
illegale håndvåben og lette våben og at yde et konstruktivt bidrag til FN-konferencens succes;
2. opfordrer endvidere indtrængende EU til at sikre, at følgende punkter medtages i handlingsprogram-
met, som skal vedtages under juli-konferencen;
2dash forpligtelsen til at forhandle om en internationalt retligt bindende konvention om handel med og
forsendelse af våben;
2dash globale restriktive kriterier for våbeneksport, som er baseret på staternes eksisterende forpligtelser i
henhold til international lovgivning;
2dash effektive foranstaltninger for at sikre og kontrollere den endelige brug af håndvåben, inklusive foran-
staltninger til forhindring af tab, tyveri eller bedragerisk salg af håndvåben fra autoriserede lagre elleromdirigering af disse våben fra deres specifikke bestemmelsessted;
2dash foranstaltninger til forbedring af offentlig gennemskuelighed og parlamentarisk kontrol, herunder
oprettelsen af regionale og internationale informationsregistre, f.eks. om fremstilling, mærkning, over-
førsler og fremskaffelse af håndvåben og lette våben;
2dash foranstaltninger til indsamling og destruering af våben i illegal besiddelse og tilintetgørelse af over-
skudslagre;
2dash effektive foranstaltninger med henblik på at standse våbenoverførsler, som eventuelt ville kunne nå
frem til krigsforbrydere, personer, der begår forbrydelser mod menneskeheden og alvorlige krænkelseraf menneskerettigheder;
3. opfordrer indtrængende FN’s medlemslande til at vedtage konkrete foranstaltninger til at sikre og
kontrollere iværksættelsen af handlingsprogrammet, som skal vedtages i juli, og at vedtage konkreteopfølgningsforanstaltninger, som f.eks. mekanismer, der sikrer en regelmæssig kontrol af udviklingen, enkonference om resultaterne senest i 2004 og årlige beretninger fra regeringer om deres gennemførelse afhandlingsprogrammet;
4. anmoder endvidere medlemsstaterne om fortsat at støtte en snæver inddragelse af ikke-statslige
organisationer i FN-konferencen og mødet i det forberedende udvalg i marts;
5. tilskynder FN’s medlemslande til at udvikle en bindende adfærdskodeks på nationalt og regionalt plan,
som omfatter forbud mod våbenoverførsel til regeringer og statsløse personer, der systematisk krænkermenneskerettigheder eller international humanitær lovgivning;
6. opfordrer indtrængende Rådet til i sin dialog med tredjelande om våbeneksport at medtage, at det
ville være ønskeligt, hvis disse lande fulgte en adfærdskodeks i lighed med Den Europæiske Unions;
7. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og FN’s generalsekretær.C 343/312 DA 5.12.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. marts 2001