26. 6. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/67 
staternes lovgivning udbetales sociale sikringsydelser i 
hele den periode, der er betalt for. 
3.3. Rent praktisk kan det måske falde en EF-borger, 
der ønsker at tage eller søge beskæftigelse i en anden 
medlemsstat, vanskeligt at finde frem til, hvor han skal 
søge om det nødvendige opholdskort. For at forenkle 
procedurerne og mindske sprogproblemerne, bør med­
lemsstaterne sikre, at oplysninger foreligger på passende 
steder f.eks. hos pasmyndighederne, de sociale myn­
digheder og arbejdsformidlingen med kompetente med­
arbejdere til at yde rådgivning. De nødvendige formula­
rer kunne måske udfyldes enten i værtslandet eller 
oprindelseslandet. 
3.4. ØSU beklager, at borgere, der flytter inden for 
Fællesskabet, og som ønsker at gøre deres berettigede 
krav på sociale sikringsydelser gældende, stadig må 
finde sig i lange administrative forsinkelser. Kommissio-
Bryssel, den 27. april 1989. 
1. Indledning 
1.1. Det økonomiske og sociale Udvalg tager til efter­
retning, at Rådet for De Europæiske Fællesskaber med 
(!) EFT nr. C 179 af 17. 7. 1986, s. 4. 
(2) EFT nr. C 232 af 31. 8. 1987, s. 29. 
(3) Dok. nr. 5858/89 af 10. april 1989 og dok. nr. 5858/89 korr. 
af 13. april 1989. nen tilskyndes kraftigt til at sørge for, at medlemsstater­
ne opfylder deres formelle pligt til hurtigt samlet at 
beregne og udbetale pro rata-pensionsydelser, ar­
bejdsløshedsunderstøttelse, sygedagpenge og invalide­
pension. 
4. I artikel 43, stk. 2, i forordning EØF/1612/68 
pålægges det medlemsstaterne at orientere Kommissio­
nen om arbejdsmarkedspolitiske aftaler eller ordninger, 
de måtte have indgået indbyrdes. For at have et komplet 
billede af den nuværende situation og få en fornemmelse 
af de yderligere foranstaltninger, der skal træffes, for 
at EF-borgernes ret til fri bevægelighed i hele Fællesska­
bet kan blive en realitet, opfordrer ØSU Kommissionen 
til hurtigst muligt at forelægge det en ajourført og 
fyldestgørende rapport om spørgsmålet. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
sin fælles holdning ønsker at gennemføre bestræbelser 
for at styrke den audiovisuelle kapacitet i EF, både når 
det gælder den frie bevægelighed for programmer og 
med hensyn til en politik til fremme af kreativitet, 
produktion og spredning i overensstemmelse med den 
i Europarådet udarbejdede konvention. Det er især i 
kraft af de kulturelle aspekter, at et europæisk samar­
bejde ud over EF's grænser er ønskeligt og nødvendigt. Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om samordning af visse i medlemsstaterne ved lov 
eller administrativt fastsatte forskrifter vedrørende udøvelse af radiospredningsvirksomhed (!) 
(89/C 159/27) 
Det økonomiske og sociale Udvalgs præsidium besluttede den 22. november 1988 i henhold 
til forretningsordenens artikel 20, stk. 3, at udarbejde en tillægsudtalelse om det ovennævnte 
emne med henblik på at ajourføre en udtalelse, som ØSU vedtog den 1. juli 1987 (2). 
Rådet fastlagde sin fælles holdning den 13. april 1989 (3) med henblik på vedtagelsen af 
Rådets direktiv om samordning af visse i medlemsstaterne ved lov eller administrativt fastsatte 
forskrifter vedrørende udøvelse af radiospredningsvirksomhed. 
På mødet den 25. april 1989 udpegede ØSU's præsidium Ramaekers til hovedordfører. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 265. plenarforsamling den 27. april 1989, 
med et stort flertal af stemmer for, 1 imod og 4 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
Nr. C 159/68 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 6. 89 
1.2. I den forbindelse gør Det økonomiske og sociale 
Udvalg også opmærksom på sammenhængen mellem 
på den ene side et udvidet europæisk kulturlandskab 
inden for film- og fjernsynsprogramproduktion og på 
den anden side en verdensstandard for højopløsnings-
tv ifølge EUREKA-95-projektet(1). 
2. Generelle bemærkninger vedrørende indholdet af 
den fælles holdning 
2.1. ØSU konstaterer, at direktivet kun vil omfatte 
fjernsynsudsendelser, og ikke radioudsendelser. 
2.1.1. Selv om ØSU kan acceptere denne nye ind­
faldsvinkel, ønsker det dog at understrege, at der i 
overvejelserne over radiospredning i betragtning af 
dette mediums særlige karakteristika bør opereres med 
identiske eller lignende normer, især angående reklame, 
samt kriterier til sikring af alsidighed og kvalitet i 
nyhedsformidlingen. 
2.2. Retten til fri udveksling af tjenesteydelser i form 
af retransmissionen af fjernsynsudsendelser er fremover 
sikret, dog med den sikkerhedsklausul, at retransmissio­
ner af udsendelser kan suspenderes midlertidigt, hvis 
EF-bestemmelserne ikke overholdes. 
2.3. Med henblik på det indre markeds funktion er 
den frie bevægelighed for programmer udtryk for en 
grundlæggende, i traktaten sikret frihed, nemlig retten 
til fri udveksling af tjenesteydelser. 
2.3.1. ØSU tager i den forbindelse til efterretning, at 
Kommissionen ønsker at forebygge skadelige handlin­
ger, som kan krænke denne frihed eller begunstige 
opnåelsen af en dominerende stilling, der således kan 
begrænse alsidigheden og informationsfriheden. Kom­
missionen bør derfor skærpe overvågningen på dette 
område ved anvendelse af traktatens artikel 85 og 86. 
2.3.2. På den baggrund håber ØSU, at der i de beret­
ninger, der skal forelægges hvert andet år ifølge direkti­
vets artikel 26, ligeledes vil blive gjort status over ud­
viklingen i den kulturelle mangfoldighed og alsidighed. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. ØSU konstaterer, at den fælles holdning i vidt 
omfang harmonerer med ØSU's forudgående udtalelse, i og med at bestræbelserne vedrørende fremme af euro­
pæiske programmer ikke længere antager form af et 
ensartet pålæg om kvoter, men respekterer de særlige 
forhold i medlemsstaterne og giver plads for et mere 
fleksibelt og smidigt system. 
Det tilstræbte formål, som består i at fremme produk­
tionen af tv-programmer, kan imidlertid kun opfyldes, 
hvis alle radiospredningsvirksomheder overholder kra­
vet om at forbeholde en overvejende del af sendetiden 
for europæiske programmer. ØSU er ikke overbevist 
om, at dette kan sikres gennem det foreslåede rapport­
system. 
3.2. De nye bestemmelser giver i overensstemmelse 
med ØSU's henstilling, visse medlemsstater mulighed 
for at tage højde for sproglige og kulturelle forbindelser 
med bestemte tredjelande. 
3.3. ØSU konstaterer med tilfredshed, at Rådets fæl­
les holdning nu indeholder et kapitel med bestemmelser 
om retten til berigtigelse. Denne ret kan udøves af alle 
fysiske og juridiske personer, hvis retmæssige interesser 
er blevet krænket ved en ukorrekt påstand i et tv-
program. ØSU gør opmærksom på, at indførelsen af 
denne ret, som direktivforslaget oprindeligt ikke inde­
holdt nogen bestemmelse om, er blevet anbefalet af 
ØSU i tidligere udtalelser. 
3.4. ØSU pointerer ligeledes, at den fælles holdning 
ikke længere indeholder bestemmelser vedrørende 
ophavsretten. ØSU afviste i sin tidligere udtalelse forsla­
get om en delvis og begrænset løsning som utilfredsstil­
lende og slog til lyd for et selvstændigt og komplet 
forslag til ophavsretsregler i EF, som skulle kunne an­
vendes generelt. Et sådant direktiv, som ligeledes skulle 
omfatte radiospredning via satellit og knæsætte princip­
pet om frivillige overenskomstforhandlinger, bør vedta­
ges snarest. Direktivet bør i øvrigt udelukke enhver 
anvendelse af en ordning med lovbestemt licens, og 
dets ikrafttræden bør samordnes med direktivet »tv-
radiospredning«. 
3.5. Under alle omstændigheder er der tale om et 
presserende behov for at få løst problemet. Enhver 
udsættelse vil skade ophavspersoners legitime rettighe­
der, f.eks. gennem kopieringen af video-kassetter (2). 
4. Særlige bemærkninger vedrørende reklame 
4.1. ØSU konstaterer med tilfredshed, at begrebet 
(') Udtalelse fin om forslaget til Rådets afgørelse om højopløs-
nings-tv (se i denne EFT s. 34). (2) Jf. ØSU's udtalelse om Kommissionens grønbog om ophavs­
retten (EFT nr. C 71 af 20. 3. 1989, s. 9). 
26. 6. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/69 
skjult reklame samt en definition af sponsorvirksomhed 
er indført. 
4.1.2. ØSU så gerne oplyst, hvad følgerne vil være 
af ikke at medtage direkte tilbud til offentligheden i 
definitionen af fjernsynsreklamer. 
4.1.3. ØSU spørger, om ikke man her bør anvende 
det foreliggende direktivs artikel 12 til 16 og ønsker, at 
man for at sikre sig juridisk i den nærmeste fremtid 
indfører bestemmelser vedrørende disse nye markedsfø-
ringsteknikker. 
4.2. ØSU tager til efterretning, at medlemsstaterne 
har ret til at indføre strengere eller mere detaljerede 
regler på områder omfattet af dette direktiv. 
4.2.1. ØSU sætter imidlertid spørgsmålstegn ved det 
reelle omfang af denne mulighed i lyset af den frie 
konkurrence, som risikerer at presse normerne ned på 
et lavere niveau. 
4.3. Med hensyn til beskyttelsen af børn og mindre­
årige gentager Rådets fælles holdning principielt ØSU's 
anbefaling om ikke at tillade reklameafbrydelser i 
programmer for børn. Som ØSU i øvrigt også har 
anbefalet, forbyder den fælles holdning ligeledes rekla­
mer, der direkte kan tilskynde mindreårige til at købe 
et produkt eller en tjenesteydelse gennem udnyttelse af 
deres manglende erfaring og dømmekraft. 
4.3.1. ØSU glæder sig over, at direktivet udtrykkeligt 
forbyder subliminale teknikker. 
4.4. ØSU konstaterer, at den fælles holdning tager 
højde for ØSU's udtalelse ved at forbyde reklamer for 
tobaksvarer samt lægemidler og medicinsk behandling, 
der er receptpligtige. 
4.4.1. Med hensyn til håndkøbsmedicin mener ØSU, 
at det måske ville være hensigtsmæssigt at opfordre 
Bryssel, den 27. april 1989. annoncørerne til at anbefale forbrugerne at rådføre sig 
med lægen eller apoteket i tilfælde af indtagelse over 
længere tid. 
4.4.2. ØSU glæder sig over den fælles holdnings 
påbud om, at fjernsynsreklamer ikke må føre til 
forskelsbehandling på grund af nationalitet, og at de 
skal tage hensyn til miljøbeskyttelsen. 
4.5. Med hensyn til de i den fælles holdning fastsatte 
grænser for reklamesendetid beklager ØSU, at Rådet 
har overskredet den i ØSU's tidligere udtalelse anbefale­
de grænse på 10 %. 
4.5.1. ØSU ser også gerne, at filosofiske og politiske 
programmer behandles på samme måde som religiøse 
programmer og således ikke kan afbrydes af reklamer. 
5. Konklusioner 
5.1. ØSU understreger atter, hvor vigtigt det er med 
en EF-aktion for at støtte produktionen af originale 
programmer i EF-medlemsstaterne. 
5.2. ØSU beklager, at Kommissionen ikke har fulgt 
dens forslag I1) om et uafhængigt, overnationalt klage­
nævn, hvis opgave især skal være at undersøge eventuel­
le misbrug, f.eks. på reklameområdet, og det forbehol­
der sig ret til på ny at afgive udtalelse, så snart den under 
Kommissionens ansvar henhørende kontrolordning gør 
det muligt at vurdere direktivets virkninger på den 
europæiske audiovisuelle produktion og den euro­
pæiske programindustris konkurrenceevne. 
{>) ØSU's udtalelse (EFT nr. C 232 af 31. 8. 1987, s. 31). 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg