Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om beskatning i den digitale økonomi

(initiativudtalelse)

(2019/C 353/04)

Ordfører: Krister ANDERSSON

Retsgrundlag Forretningsordenens artikel 32, stk. 2 Initiativudtalelse Plenarforsamlingens beslutning 15.2.2018 Kompetence Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed Vedtaget i sektionen 2.7.2019 Vedtaget på plenarforsamlingen 17.7.2019 Plenarforsamling nr. 545 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 167/7/7

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1. EØSU anser digitaliseringen af økonomien for at være en stor chance og mener, at EU's digitale dagsorden er en central politik for Den Europæiske Union. Idet digitaliseringen fortsat er en vigtig drivkraft for global økonomisk vækst, mener EØSU, at politikker vedrørende beskatning af den digitale økonomi bør have til formål at fremme, og ikke lægge hindringer i vejen for, økonomisk vækst og grænseoverskridende handel og investeringer.

1.2. EØSU understreger behovet for, at skattesystemerne tager behørigt hensyn til nye forretningsmodeller. Principperne om et retfærdigt skattesystem — ensartethed, forudsigelighed og neutralitet — er så relevante som nogensinde for de offentlige myndigheder, virksomhederne og forbrugerne.

1.3. Udvalget deler således Kommissionens ambition om også fremover at forebygge aggressiv skatteplanlægning hos virksomheder og uigennemsigtighed i medlemsstaterne for at sikre ligebehandling af virksomhederne og fremme den europæiske konkurrenceevne.

1.4. Set i lyset af økonomiens digitalisering er EØSU fast overbevist om, at alle ændringer af reglerne for fordeling af retten til beskatning af overskud mellem landene skal koordineres på globalt plan, så man bedre kan udnytte globaliseringens fordele ved hjælp af en hensigtsmæssig global styring og globale regler. EØSU bifalder derfor det tætte samarbejde mellem Kommissionen, medlemsstaterne og OECD/G20 om at støtte udviklingen af en international løsning, som vil begrænse risikoen for international dobbeltbeskatning. Hvis det ikke lykkes at nå frem til en international løsning, er EU nødt til at overveje, om Unionen skal handle på egen hånd.

1.5. EØSU tilskynder til, at medlemsstater, der indfører særlige nationale systemer, omhyggeligt søger efter de mest effektive løsninger for at undgå yderligere komplikationer og omkostninger for både skatteforvaltningerne og virksomhederne.

1.6. EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til nøje at overveje alle muligheder for at afskaffe enhver form for underbeskatning af digitale tjenester, uanset hvor virksomheden er beliggende, når der er tale om salg, der ender i en medlemsstat. Tjenester, der leveres via platforme, som anvendes af europæiske forbrugere, bør fuldt ud indarbejdes i momssystemet, hvilket udgør en vigtig komponent i håndteringen af skatteproblematikken. Det skal bemærkes, at kunder, der anvender digitale kommunikationstjenester som f.eks. Facebook, tilsyneladende har gratis adgang til disse tjenester, hvilket rejser spørgsmålet om, hvordan man på fornuftig vis vil kunne indføre moms.

1.7. Den foreslåede fordelingsnøgle til det fælles konsoliderede selskabsskattegrundlag (FKSSG) med dens tre faktorer kan som udgangspunkt anvendes til fordeling af restoverskuddet, hvis det er den metode, der opnås enighed om i OECD. EØSU støtter en sådan tilgang.

1.8. EØSU mener imidlertid, at ressourcer, der bruges på FoU, er vigtige for udviklingen af immaterielle aktiver, og at det land, hvor disse aktiviteter finder sted, bør have betaling for dem. EØSU foreslår derfor, at der anvendes en formel bestående af fire faktorer til fordeling af restoverskuddet i stedet for de tre faktorer, der indgår i formlen for det fælles konsoliderede selskabsskattegrundlag. EØSU anerkender fuldt ud kompleksiteten i beregningen af internationale beskatningsrettigheder. Samtidig er det nødvendigt med en acceptabel og retfærdig fordeling af beskatningsrettighederne mellem landene.

1.9. I det omfang der ikke kan opnås en omfordeling af de internationale beskatningsrettigheder inden for den eksisterende ramme for fastsættelse af interne afregningspriser, støtter EØSU fordelingen af restoverskuddet fra immaterielle markedsaktiver ved hjælp af en formel baseret på fire faktorer.

1.10. I lyset af de stadig større markeder uden for Europa, navnlig i lande som Kina, Indien og Brasilien, ville tildelingen af beskatningsrettigheder med udgangspunkt i hele selskabsskattegrundlaget eller endda hele restoverskuddet medføre betydelige indtægtstab i mange medlemsstater, hvilket kan gøre det vanskeligt at opfylde de sociale mål i de europæiske lande.

1.11. EØSU anser det for nødvendigt at finde en rimelig balance ved omfordelingen af selskabsskatterne mellem nettoeksporterende og nettoimporterende lande, så landenes mulighed for at opfylde deres sociale og miljørelaterede mål ikke bringes i fare.

1.12. De aftalte ændringer af de internationale regler for fordeling af beskatningsrettigheder mellem landene bør være til gavn for alle medlemsstater og det indre marked.

2. Baggrund

2.1. De nuværende selskabsskattesystemer i verden og indsatsen mod udhuling af skattegrundlagene gennem overførsel af overskud (Base Erosion Profit Shifting — BEPS) er baseret på en vurdering af selskabernes overskud, der hvor de økonomiske aktiviteter genererer overskud, og værdien skabes. Digitaliseringen af økonomierne har imidlertid rejst spørgsmålet om, hvor overskuddene skabes, og hvordan de fordeles. Digitale tjenester i bred forstand kan leveres på afstand uden nogen fysisk tilstedeværelse, der hvor forbruget finder sted.

2.2. Som et resultat af BEPS-projektet undergår det internationale skattesystem allerede betydelige forandringer, der fører til mange ændringer af selskabsbeskatningen ( 1 ) . BEPS-projektet blev indledt for at bekæmpe aktiviteter til udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud, ikke for at ændre eksisterende internationale standarder for fordeling af rettighederne til beskatning af grænseoverskridende indtægter mellem landene ( 2 )

2.3. Tiltag 1 i BEPS drejede sig om udfordringerne ved den digitale økonomi ( 3 ) . Eftersom man ikke nåede til enighed om, hvordan disse nye forretningsmodeller bør beskattes, blev den fulgt op af en interimsrapport fra OECD/G20 »Inclusive Framework on BEPS« i 2018 ( 4 ) . I denne rapport beskrives retningslinjerne for arbejdet i Inclusive Framework vedrørende digitalisering og de internationale skatteregler frem til 2020. Den beskriver, hvordan digitaliseringen også påvirker andre områder af skattesystemet, og giver skattemyndighederne nye redskaber, der resulterer i bedre tjenester over for skatteyderne, forbedring af skatteinddrivningen og afsløring af skattesvig.

2.4. Den 13. februar 2019 udsendte OECD et offentligt høringsdokument med titlen »Addressing the Tax Challenges of the Digitalisation of the Economy« ( 5 ) . Heri skitseres reviderede regler for overskudsfordeling og regler for, hvor beskatning skal ske (nexus), samt et globalt forslag til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget.

2.5. Der ventes en endelig rapport fra OECD/Inclusive Framework i 2020. Finansministrene fra USA og Frankrig har imidlertid sagt, at de ønsker at fremskynde forhandlingerne inden for OECD for at finde en løsning allerede i løbet af 2019 ( 6 ) . USA har fremsat et forslag, der fokuserer på at give markedsjurisdiktioner tilladelse til at beskatte overskud af immaterielle markedsføringsaktiver, der anvendes i den pågældende jurisdiktion, også når investeringen i udvikling af de pågældende immaterielle markedsføringsaktiver foretages i et andet land. Der findes også et tysk-fransk forslag om en minimumsselskabsskattesats. Denne udtalelse fra EØSU kan ses som et bidrag til den igangværende diskussion.

2.6. Kommissionen offentliggjorde allerede i 2014 en rapport om beskatning af den digitale økonomi ( 7 ) . Ekspertgruppen på højt plan om beskatning af den digitale økonomi konkluderede, at digital teknologi skaber store muligheder for Europa. Europa kan styrke sine perspektiver for vækst og beskæftigelse, hvis man fuldfører det digitale indre marked, og hvis man udnytter det digitale potentiale ved det indre marked i EU. Ekspertgruppen drøftede indgående de principper, der bør være bestemmende for international beskatning.

2.7. Disse principper er også vigtige for denne udtalelse. Ekspertgruppen konkluderede, at der ikke bør indføres en særlig skatteordning for digitale virksomheder. De almindelige regler bør i stedet anvendes eller tilpasses, så »digitale« virksomheder behandles på lige fod med andre.

2.8. I sin meddelelse »Nødvendigheden af at fastsætte en moderne, retfærdig og effektiv beskatningsstandard for den digitale økonomi«, der blev offentliggjort den 21. marts 2018, præsenterede Kommissionen sin lovgivningspakke med henblik på en harmoniseret reform af EU's selskabsskatteregler for digitale aktiviteter. Pakken indeholdt to forslag til Rådets direktiver, som ledsages af en »blød« henstilling vedrørende selskabsbeskatning af en væsentlig digital tilstedeværelse.

2.9. EØSU afgav i juli 2018 en udtalelse om Kommissionens forslag om beskatning af multinationale selskabers overskud i den digitale økonomi ( 8 ) . I sin udtalelse fremhævede udvalget de negative virkninger af omsætningsafgifter samt behovet for international konsensus.

3. Generelle bemærkninger

3.1. EØSU anser digitaliseringen af økonomien for at være en stor chance og mener, at EU's digitale dagsorden er en central politik for Den Europæiske Union. Idet digitaliseringen fortsat er en vigtig drivkraft for global økonomisk vækst, mener EØSU, at politikker vedrørende beskatning af den digitale økonomi bør have til formål at fremme, og ikke lægge hindringer i vejen for, økonomisk vækst og grænseoverskridende handel og investeringer.

3.2. Internettet giver virksomhederne muligheder for at vokse ud på de globale markeder uden at have en betydelig fysisk tilstedeværelse — en mulighed, der især hjælper mindre virksomheder med at eksportere i hidtil uset omfang. Digitalisering ledsages ofte af, at immaterielle aktiver som intellektuel ejendomsret og data får stadig større betydning.

3.3. EØSU understreger behovet for, at skattesystemerne tager behørigt hensyn til nye forretningsmodeller. Principperne om et retfærdigt skattesystem — ensartethed, forudsigelighed og neutralitet — er så relevante som nogensinde for de offentlige myndigheder, virksomhederne og forbrugerne.

3.4. EØSU mener, at det er meget vigtigt med lige vilkår på selskabsbeskatningsområdet. I de senere år har enkelte virksomheder været i stand til at udnytte specifikke skatteregler i nogle medlemsstater til at reducere deres reelle skatteprocent til næsten nul. Manglen på gennemsigtighed har bidraget hertil. Nogle af sagerne involverede multinationale selskaber, der leverer digitale tjenester.

3.5. Udvalget deler således Kommissionens ambition om også fremover at forebygge aggressiv skatteplanlægning hos virksomheder, såvel digitale virksomheder som fysiske virksomheder, og uigennemsigtighed i medlemsstaterne for at sikre ligebehandling af virksomhederne og fremme den europæiske konkurrenceevne.

3.6. EØSU er fast overbevist om, at alle ændringer af reglerne for fordeling af retten til beskatning af overskud mellem landene skal være globale, så man bedre kan udnytte globaliseringens fordele ved hjælp af en hensigtsmæssig global styring og globale regler. EØSU bifalder derfor det tætte samarbejde mellem Kommissionen, medlemsstaterne og OECD/G20 om at støtte udviklingen af en international løsning. Hvis det ikke lykkes at nå frem til en international løsning, er EU nødt til at overveje, om Unionen skal handle på egen hånd.

3.7. EØSU tilskynder til, at medlemsstater, der indfører særlige nationale systemer, omhyggeligt søger efter de mest effektive løsninger for at undgå yderligere komplikationer og omkostninger for både skatteforvaltningerne og virksomhederne.

3.8. EØSU bemærker, at digitale teknologier også rummer potentiale til at revolutionere arbejdet med regeloverholdelse og undersøgelser. I sin rapport fra 2018 ( 9 ) påviser OECD, hvordan digitaliseringen allerede har haft en positiv indvirkning på skatteforvaltningen på tre områder: mere effektiv overholdelse af skattelovgivningen, forbedrede tjenester til skatteyderne og reduktion af byrderne ved overholdelse af skattelovgivningen.

3.9. Når skattemyndighederne har adgang til større mængder af tredjepartsdata, kan en større andel af rapporteringen automatiseres, hvilket sparer tid og penge for begge parter, og denne adgang kan også bruges til at bekæmpe underrapportering, unddragelse eller svig. Dataregistreringssoftware indført af adskillige skatteforvaltninger, der registrerer salgsdata på transaktionstidspunktet — og kan indsendes direkte til skattemyndighederne — har allerede forøget nogle landes momsindtægter betydeligt.

3.10. EØSU understreger nødvendigheden af, at man ved vurderingen af det reelle beskatningsniveau i den digitale sektor tager højde for de kommende ændringer i skattelovgivningerne som følge af den igangværende gennemførelse af BEPS-reglerne, idet dette kan resultere i, at flere indtægter beskattes i EU.

4. En mulig vej frem?

4.1. Ikke alle lande har en merværdiafgift, men alle lande i EU har. I princippet er ethvert forbrug af tjenester og varer momspligtigt, medmindre de udtrykkeligt holdes uden for skattegrundlaget. Momsindtægterne er en egen indtægt for EU-budgettet, og EØSU anser det for vigtigt at medtage digitale tjenester i skattegrundlaget.

4.2. EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til nøje at overveje alle muligheder for at afskaffe enhver form for underbeskatning af digitale tjenester, uanset hvor virksomheden er beliggende, når der er tale om salg, der ender i en medlemsstat. Tjenester, der leveres via platforme, som bruges af europæiske kunder, bør fuldt ud indarbejdes i momssystemet. Det skal bemærkes, at kunder, der anvender digitale kommunikationstjenester som f.eks. Facebook, tilsyneladende har gratis adgang til disse tjenester, hvilket rejser spørgsmålet om, hvordan man på fornuftig vis vil kunne indføre moms.

4.3. EØSU bemærker, at verdens nuværende selskabsskattesystemer er baseret på en vurdering af det virksomhedsoverskud, der kan henføres til hver enkelt relevant jurisdiktion. Beskatningen bør ske dér, hvor værdien skabes. Da det er vanskeligt at sige noget om, hvor i værdikæden overskuddet opstår, er det nødvendigt at fastlægge universelle principper for vurderingen af, hvor værdien skabes. OECD har udviklet sådanne regler som led i sit omfattende arbejde med at formulere skatteprincipper og definitioner af, hvordan varer og tjenesteydelser prissættes (interne afregningspriser) for virksomheder i en koncern.

4.4. EØSU mener, at de internationale skatteregler skal revideres fra tid til anden, efterhånden som forretningsmodellerne udvikler sig. De nuværende regler blev for ganske nyligt revideret i forbindelse med aftalen om udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS) ( 10 ) . De nye regler og definitioner er nu ved at blive implementeret. Det forventes, at de i væsentlig grad vil reducere muligheden for aggressiv skatteplanlægning og udhuling af skattegrundlaget.

4.5. Et restoverskud (eller -tab) kan især opstå, hvis immaterielle markedsførings- eller produktaktiver giver anledning til ikkerutinemæssige overskud. Brugen af kundelister eller indsamlede data kan f.eks. resultere i et restoverskud. Begrebet er på ingen måde nyt, og det kan anvendes til ikke bare at fordele overskuddet på forbundne parter, men også til at fordele beskatningsrettigheder mellem lande. Det vil imidlertid kræve nogen innovativ tænkning og undersøgelse af muligheden for at fordele beskatningsrettigheder i overensstemmelse med værdiskabelsen, selv om der ikke er tale om nogen permanent fysisk etablering i det pågældende land. Dette indgår i drøftelserne i OECD.

4.6. EØSU bemærker, at debatten om beskatningen af såkaldte digitale virksomheder ikke primært drejer sig om virksomhedernes udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud, men om fordelingen af beskatningsrettigheder mellem landene.

4.7. Et restoverskud (eller -tab) kan beskrives som et overskud (eller tab), der registreres, når de enkelte parter er blevet betalt for deres rutinemæssige bidrag på en sådan måde, at det er i overensstemmelse med armslængdeprincippet ( 11 ) . Det vil først omfatte en korrekt markedsmæssig vurdering af de relevante risici, værdien, der skabes ved hjælp af produktionsfaktorerne, og de udførte funktioner.

4.8. Omsætningen vil normalt ikke være en afgørende faktor for fordelingen af overskud på de virksomheder, der er involveret i en transaktion. Men hvis man anvender de eksisterende internationale regler — hvor overskud fordeles på de enkelte virksomheder i henhold til OECD's retningslinjer for interne afregningspriser — kan restoverskuddet herefter fordeles på de lande, hvor funktionerne er udført. En af disse funktioner kunne være »salg«.

4.10. Man kan imidlertid anføre, at ressourcer, der bruges på FoU, er vigtige for udviklingen af immaterielle aktiver, og at det land, hvor disse aktiviteter finder sted, bør have betaling for dem ( 14 ) . Det kræver en formel, der består af fire faktorer frem for de tre, der er medtaget i FKSSG-formlen.

4.11. I det omfang der ikke kan opnås en omfordeling af de internationale beskatningsrettigheder inden for den eksisterende ramme for fastsættelse af interne afregningspriser, støtter EØSU fordelingen af restoverskuddet fra immaterielle markedsaktiver ved hjælp af en formel baseret på fire faktorer.

4.12. Hvis restoverskuddet er 30 (ud af et samlet overskud for koncernen på 100), og hvis produktionen er ligeligt fordelt med hensyn til værdiskabelse i land A og B, vil disse lande kunne beskatte 35 hver ( 15 ) . Eftersom en lige så stor mængde af produktet også sælges i land C, skal restoverskuddet deles mellem A, B og C. Land A og B får et yderligere skattegrundlag på 13 3/4, mens C har ret til at beskatte 2 1/2 ( 16 )

4.13. EØSU anerkender fuldt ud kompleksiteten af beregningen af internationale beskatningsrettigheder mellem lande. Det vil kræve, at man beregner og indgår aftaler mellem landene om restoverskuddets størrelse. Det vil også kræve, at man kender størrelsen af hver af de fire faktorer i fordelingsnøglen. Anvendelsen af den ændrede FKSSG-formel kan betragtes som et skridt i retning af at sikre accept af FKSSG.

4.14. FKSSG-formlen vil tildele selskabsbeskatningsrettigheder til lande, hvor der ikke er tale om nogen innovation, produktion, risici og funktioner. Uden andre aktiviteter vil alene det forhold, at salget finder sted i det pågældende land udgøre et skattegrundlag. Dette udgør en stor ændring i forhold til de eksisterende regler. Når FKSSG-formlen kun anvendes på restoverskuddet og ikke hele overskuddet, vil man imidlertid anerkende eksportlandenes legitime ret til at beholde en del af beskatningsrettighederne. Værdien, der skabes gennem iværksætteri og innovation, kan have medført skattefradrag, når omkostninger til FoU skal afholdes, og efterhånden som virksomheden bliver rentabel, vil det samme land modtage skatteindtægterne.

4.15. I tilfælde af at der ikke opnås nogen OECD-aftale, opfordrer EØSU den nye Kommissionen til at fremsætte forslag til, hvordan disse virksomheders omsætning i EU kan beskattes på grundlag af allerede tilgængelige oplysninger, herunder den samlede reklametid i kundernes tilslutningstid.

4.16. I lyset af de stadig større markeder uden for Europa, navnlig i lande som Kina, Indien og Brasilien, ville tildelingen af beskatningsrettigheder på hele selskabsskattegrundlaget eller endda på hele restoverskuddet ( 17 ) medføre betydelige indtægtstab i mange medlemsstater, hvilket kan gøre det vanskeligt at opfylde de sociale mål i de europæiske lande.

4.17. Ifølge en undersøgelse fra Copenhagen Economics kan lande, der er nettoeksportører, miste betydelige selskabsskatteindtægter, hvis en del af overskuddet beskattes der, hvor varerne og tjenesterne sælges ( 18 ) . Et konservativt skøn viser, at 18-21 % af det nuværende selskabsskattegrundlag i de nordiske lande stammede fra udenlandske restoverskud i 2017. For Tyskland anslås andelen til 17 %. Hvis metoden med immaterielle markedsføringsaktiver indføres, vil størstedelen af disse selskabsskatteindtægter blive tildelt andre lande.

4.18. EØSU anser det for nødvendigt at finde en rimelig balance ved omfordelingen af selskabsskatterne mellem nettoeksporterende og nettoimporterende lande.

4.19. Hvis europæiske virksomheder primært beskattes ud fra, hvor de sælger deres produkter, kan de også strukturere deres forretningsaktiviteter på en sådan måde, at omkostningerne opstår i samme land som salget. Denne proces kan betyde, at investeringer og arbejdspladser flyttes til store forbrugerlande som Kina og Indien, hvilket vil medføre yderligere indtægtstab i medlemsstaterne. En sådan udvikling skal undgås ved at sikre Europas konkurrenceevne.

4.20. EØSU understreger behovet for en global aftale og gennemførelsen af nye ordninger eller nye regler for, hvordan beskatningsrettighederne skal fordeles mellem landene. Hvis sådanne regler ikke findes, vil det resultere i dobbeltbeskatning og dermed lavere investeringer og færre arbejdspladser.

Bruxelles, den 17. juli 2019. Luca JAHIER Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) OECD. BEPS 2015 Final Reports.

(2) Kommissionen har beregnet, at virksomheders overførsel af overskud og udhuling af skattegrundlaget i EU beløber sig til 50-70 mia. EUR, hvilket svarer til under 0,4 % af EU's BNP. SWD(2018) 81 final.

(3) OECD. BEPS Addressing the Tax Challenges of the Digital Economy, Action 1: 2014 Deliverable.

(4) OECD. Tax Challenges Arising from Digitalisation: Interim Report 2018 — Inclusive Framework on BEPS, OECD/G20 BEPS Project (OECD Publishing 16 Mar. 2018); OECD.

(5) Public Consultation Document Addressing the Tax Challenges of the Digitalisation of the Economy, OECD.

(6) »US and France accelerate plans to make global tech groups pay tax. Finance ministers agree on need for international minimum corporation tax level«, Financial Times, 28. februar, 2019.

(7) Kommissionens ekspertgruppe om beskatning af den digitale økonomi, 28/05/2014. Gruppen blev ledet af Vítor Gaspar, tidligere finansminister i Portugal, og bestod af seks eksperter fra hele Europa med forskellig baggrund og ekspertise af relevans for emnet.

(8) Se EØSU's udtalelse om Beskatning af multinationale selskabers overskud i den digitale økonomi EUT C 367 af 10.10.2018, s. 73.

(9) Tax Challenges Arising from Digitalisation – Interim Report 2018.

(10) OECD, 2015.

(11) Se definitionen på Transfer pricing in the EU context.

(12) Rådets direktiv om et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (COM(2016) 685 final — C8-0472/2016 — 2016/0337(CNS)). Valget af de tre faktorer udspringer af behovet for både at afspejle produktionslandet (udbudssiden målt på aktiver og/eller lønudbetalinger til medarbejderne) og efterspørgselslandet (salg til destinationen) for at beskrive den økonomiske aktivitet korrekt. Omsætning vægtes med en tredjedel, lønninger med en sjettedel, antallet af medarbejdere med en sjettedel og aktiver med en tredjedel. Summen er lig med en, så 100 % af FKSSG fordeles mellem medlemsstaterne. Medlemsstaterne kan herefter anvende de nationale selskabsskattesatser på deres respektive andele af skattegrundlaget. SWD(2016) 341 final

(13) Det kan bemærkes, at virksomheder med sociale formål, som f.eks. visse kooperativer, der er knyttet til lokalsamfundet, distribuerer de skabte værdier på en mere direkte måde, og at fordelingsnøglen derfor muligvis ikke finder direkte anvendelse på dem.

(14) Hvis lande med en god infrastruktur og omfattende FoU-incitamenter ikke får deres rimelige andel af selskabsskatteindtægterne, vil deres incitamenter til at skabe et gunstigt investeringsmiljø blive svækket eller helt elimineret.

(15) Det »normale« overskud ville være 70.

(16) Efter en prisbetaling i henhold til armslængdeprincippet er restoverskuddet 30. Efter tilføjelsen af en FoU-faktor (R) til FKSSG-forslaget vil faktorerne i fordelingsnøglen være kapital, K, arbejdskraft, L, salg, S og R. De har samme vægt (hver 1/4). Med 3 lande er der 12 komponenter at tage hensyn til. Land C har imidlertid kun en enkelt komponent, omsætning. De resterende 11 komponenter er fordelt ligeligt mellem A og B, dvs. 5 1/2 hver (5,5/12 * 30) = 13 3/4. Skattegrundlaget for land C er (1/12*30) = 2 1/2. For land A og B består det supplerende skattegrundlag på 13 3/4 af 3 3/4 for K, 3 3/4 for L og 3 3/4 for R (i alt 7 1/2 til K, 7 1/2 til L og 7 1/2 til R) samt 2 1/2 hver for S. Den samlede andel til S er også 7 1/2.

(17) Hvis hele skattegrundlaget udelukkende var baseret på omsætning, ville land C i ovenstående eksempel få tildelt et skattegrundlag på 25. Hvis det kun er restoverskuddet, der fordeles på grundlag af omsætningskomponenten, vil det tilsvarende skattegrundlag for land C være 7,5.

(18) Future Taxation of Company profits — What to do with Intangibles? af Sigurd Næss-Schmidt, Palle Sørensen, Benjamin Barner Christiansen, Vincenzo Zurzolo, Charlotta Zienau, Jonas Juul Henriksen og Joshua Brown, Copenhagen Economics, 19. februar 2019.