KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 09.07.1998 
KOM(1998) 425 endelig udg. 
Kommissionens beretning til Rådet 
om anvendelse af 
artikel 7. stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1765/92 
Medregning af landbrugsarealer, der er udtaget efter forordning (EØF) nr. 2078/92 
(miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget), og af arealer, der er tilplantet med skov 
efter forordning (EØF) nr. 2080/92, i forbindelse med den forpligtelse til jordudtagning, 
der er fastsat i den generelle ordning for godtgørelse for visse markafgrøder 

Kommissionens beretning til Rådet 
om anvendelse af 
artikel 7, stk. 2. i forordning (EØF) nr. 1765/92 
Medregning af landbrugsarealer, der er udtaget efter forordning (EØF) nr. 2078/92 
(miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget), og af arealer, der er tilplantet med skov 
efter forordning (EØF) nr. 2080/92, i forbindelse med den forpligtelse til jordudtagning, 
der er fastsat i den generelle ordning for godtgørelse for visse markafgrøder 
1. Indledning 
Denne rapport er udarbejdet i henhold til grundforordningen om markafgrøder, hvori 
det er fastsat, at Kommissionen skal foretage en analyse af de muligheder, der gives 
producenterne for at opfylde forpligtelsen til jordudtagning gennem medregning af 
arealer, der er udtaget under landbrugsmiljøforanstaltninger eller skovrejsnings-
foranstaltningerunder skovrejsningsprogrammer efter juni 1995. 
2, Baggrund for ordningen og formålet med den 
I december 1993 anmodede Rådet Kommissionen om at undersøge forholdet mellem 
opfyldelsen af forpligtelsen til jordudtagning og jordudtagning med henblik på skovrejsning 
og/eller af miljøhensyn. Ifølge konklusionerne i denne beretning, der forelagdes Rådet i 
december 19941, skulle det i forbindelse med forpligtelsen til jordudtagning, der fastsattes 
med Rådets forordning (EØF) nr. 1765/922, tillades at medregne arealer, der var udtaget af 
miljø- og skovrejsningshensyn efter forordning (EØF) nr. 2078/923 og 2080/924. Denne 
løsning havde til formål at gøre det nemmere i praksis at gennemføre langvarig udtagning af 
de mest marginale landbrugsarealer ved at give producenterne af markafgrøder en ny 
mulighed for at forvalte udtagningen og ved at gøre sammenhængen mellem 1992-reformen 
og miljøbeskyttelsen mere tydelig. 
1 SEK (94) 2062 endelig udg. af 9.12.1994. Beretning fra Kommissionen: Forholdet mellem opfyldelse 
af forpligtelsen til jordudtagning uden omdrift og jordudtagning af miljøhensyn og med henblik på 
skovrejsning. 
2 EFT L 181 af 1.7.1992, s. 12, senest ændret ved forordning (EF) nr. 1422/97 (EFT L 196 af 
24.7.1997, s.18). 
3 EFT L 215 du 30.07.1992, s.85, senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2772/95 (EFT 
L 288 af 1.12.1995, s. 35). 
4 EFT L 215 af 30.07.1992, s. 96, senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 231/96 (EFT 
nr.L 30 af 8.2.1996, s. 33). 
Rådets forordning (EØF) nr. 1460/955 om ændring af forordning (EØF) nr. 1765/92 
omsætter disse konklusioner i fællesskabslovgivningen. 
3. Lovgivning 
Artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 (som ændret ved forordning 
(EØF) nr. 1460/95) åbner mulighed for op til en vis grænse pr. bedrift, der kan 
fastsættes af den pågældende medlemsstat, som udtagne arealer at medregne arealer, 
der er udtaget i henhold til den forpligtelse, der er fastsat i denne forordning under den 
generelle ordning for godtgørelse for visse markafgrøder. Dette gælder for arealer, der 
er udtaget efter forordning (EØF) nr. 2078/92 og arealer, hvor der er foretaget 
skovrejsning efter forordning (EØF) nr. 2080/92 på grundlag af en ansøgning under en af 
disse to forordninger fra datoen for offentliggørelse af forordning (EF) nr. 1460/95. 
Medlemsstaterne kan vælge ikke at anvende denne ordning på en ny ansøger i alle de 
regioner, hvor der er stadig risiko for en betydelig overskridelse af det regionale basisareal. 
I artikel 7, stk. 2, afsnit 5, i forordning (EØF)nr. 1765/92 er det fastsat, at 
medlemsstaterne senest den 31. december 1997 til Kommissionen indsender en rapport, 
vedlagt relevante statistikker, om den måde, hvorpå de eventuelt har anvendt 
ordningen. Kommissionen vurderer på grundlag af disse rapporter, hvorledes ordningen 
fungerer og offentliggør senest den 30. juni 1998 en beretning om dens anvendelse og 
effekt. Beretningen ledsages om nødvendigt af et forslag. 
3.1. Kommissionens gennemførelsesforanstaltninger. 
De arealer, der er omfattet af denne foranstaltning, er underlagt de samme regler som 
for obligatorisk udtagning, bortset fra godtgørelsen. 
I forbindelse med denne medregning kan man ikke anvende bestemmelserne om udtagne 
arealer i forordning (EØF) nr. 1765/92 til at yde godtgørelse for arealer, der er omfattet af 
ordningen for markafgrøder, men som er blevet taget ud af produktion i forbindelse med 
ledsageforanstaltninger. Som kompensation for disse indtægter kan der imidlertid til disse 
arealer ydes præmier som fastsat i miljøprogrammerne og skovrejsningsprogrammerne. 
Denne kompensation kan ikke overstige den godtgørelse, der er fastsat for udtagne arealer i 
forordning (EØF) nr. 1765/92. 
4. Gennemføre i medlemsstaterne 
Denne ordning er blevet anvendt fra produktionsåret 1996/97, dvs. på støtteansøgninger 
vedrørende 1996-høsten. På grund af den frist, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 1765/92 
for medlemsstaternes meddelelse af oplysninger (31.12.1997), og for Kommissionens 
EFT L 144 af 28.6.1995, s.l. 
fremlæggelse af beretningen (30.6.1998), kan denne rapport således kun omfatte to 
produktionsår (1996/97 og 1997/98). 
Ni medlemsstater har anvendt denne ordning. Generelt har de fleste af de pågældende 
medlemsstater begrænset sig til at anvende ordningen som angivet i forordning (EØF) nr. 
1765/92, uden fastsættelse af særlige regler for anvendelse. 
Med hensyn til medregning af udtagne arealer efter forordning (EØF) nr. 2078/92 er der 
tale om arealer, der er braklagt i forbindelse med programmer for langvarig udtagning (20 
år) af miljøhensyn, herunder med henblik på at oprette biotoper eller naturparker eller for at 
beskytte vandressourcer. Disse arealer må ikke anvendes til landbrugsformål eller anvendes 
med gevinst for øje til andre formål end dem, som er tilladt for de øvrige arealer, der er 
udtaget efter forordning (EØF) nr. 1765/92. 
Med hensyn til skovarealer under forordning (EØF) nr. 2080/92 er der tale om arealer, som 
er tilplantet under et skovrejsningsprogram, der er finansieret under denne forordning. 
Hvad angår specifikke foranstaltninger, har Tyskland i overensstemmelse med den 
mulighed, der er fastsat i artikel 7, stk. 2, fjerde afsnit, i nævnte forordning besluttet ikke at 
anvende denne ordning i områder, hvor der er en stadig risiko for en betydelig overskridelse 
af det regionale basisareal (Brandenburg og Sachsen-Anhalt). 
5. Statiske oplysninger. 
M 
Medlemsstat 
Belgique/Belgie 
Danmark 
Deutschland 
Ellada 
Espafia 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Osterreich 
Portugal 
Suomi Finland 
Sverige 
United Kingdom 
1 alt 
1 alt 1996-1997 1996 
Forordning 
2078/92 
8,89 
— 
191,04 
— 
* 
— 
— 
6500,00 
— 
— 
— 
— 
8,00 
— 
334,00 
7041,93* 
47" Forordning 
2080/92 
— 
7,50 
60,78 
— 
* 
— 
— 
8418,00 
— 
— 
— 
— 
30,00 
— 
1272,42 
9788,70* 
124,20 1 alt 
8,89 
7,50 
251,82 
0,00 
955,00 
0,00 
0,00 
14918,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
38,00 
0,00 
1606,42 
17785,63 1997 
Forordning 
2078/92 
3,16 
65,80 
123,53 
— 
* 
— 
— 
13667,00 
— 
— 
1,40 
— 
29,00 
— 
465,00 
14354,89* Forordning 
2080/92 
2,78 
38,10 
145,80 
— 
* 
— 
— 
12354,00 
— 
34,00 
— 
— 
17,00 
— 
2069,00 
14660,68* I alt 
5,94 
103,90 
269,33 
0,00 
623,00 
0,00 
0,00 
26021,00 
0,00 
34,00 
1,40 
0,00 
46,00 
0,00 
2534,00 
29638,57 
(*) For Spaniens vedkommende foreligger kun det samlede antal hektar 
-3 
6. Konklusioner 
Med henblik på forenkling og større kohærens har Kommissionen i Agenda 20006 foreslået, 
at man genovervejer denne mulighed for at medregne visse arealer med henblik på at 
opfylde forpligtelsen til udtagning af landbrugsarealer, der er fastsat i ordningen for 
markafgrøder. 
Med en grundsats for den obligatoriske jordudtagning, der i princippet er fastsat til 0, ville 
en sådan bestemmelse for det første miste en stor del af sin betydning og den økonomiske 
interesse for producenten. 
Kommissionen ønsker endvidere, at ordningen for udtagning af landbrugsarealer igen 
anvendes som et element til konjunkturmæssig regulering af produktionen, og at det 
undgås, at den blandes sammen med instrumenter, der har til formål at fremme varig 
retablering af miljøet. 
Medlemsstaternes anvendelse af ordningen (ca. 47.000 ha for de to produktionsår) har 
endelig kun vedrørt under 1% af arealerne i forhold til de obligatoriske jordudtagninger, der 
har fundet sted i de to referenceproduktionsår. 
KOM (1998) 158 endelig udg. 98/0108 (CNS). 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 425 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 17 14 
Katalognummer : CB-CO-98-436-DA-C 
ISBN 92-78-37929-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
6~