EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 20.7.2021 COM(2021) 421 final 2021/0240(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af Myndigheden for Bekæmpelse af Hvidvask af Penge og Finansiering af Terrorisme og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010 og (EU) nr. 1095/2010 (EØS-relevant tekst) {SWD(2021) 190, 191}

{SEC(2021) 391}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Hvidvask af penge og finansiering af terrorisme (money laundering og terrorism financing (hvidvask af penge og finansiering af terrorisme (ML/FT)) udgør en alvorlig trussel mod integriteten i EU's økonomi og finansielle system og mod borgernes sikkerhed. Ifølge Europols skøn har omkring 1 % af EU's årlige bruttonationalprodukt "vist sig at være indblandet i mistænkelige finansielle aktiviteter". I juli 2019 vedtog Kommissionen efter en række fremtrædende sager om påstande om hvidvask i kreditinstitutter i Unionen, et sæt dokumenter, som analyserer effektiviteten af EU's ordning for bekæmpelse af hvidvask af penge/bekæmpelse af finansiering af terrorisme (AML/CFT), som den forelå på daværende tidspunkt og konkluderede, at der var behov for reformer, herunder på områderne for tilsyn og samarbejde mellem finansielle efterretningsenheder (Financial Intelligence Unit (FIU)). I den forbindelse fremhævedes det i strategien for EU's sikkerhedsunion for 2020-2025, hvor vigtigt det er at styrke EU's ramme for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme for at beskytte europæerne mod terrorisme og organiseret kriminalitet. Den 7. maj 2020 forelagde Kommissionen en handlingsplan for en samlet EU-politik til forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. I nævnte handlingsplan gav Kommissionen tilsagn om at træffe foranstaltninger for at styrke EU's regler om bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme og fastsatte seks prioriteter eller søjler: 1.Sikring af en effektiv gennemførelse af den gældende EU-ramme for AML/CFT 2.Fastlæggelse af et fælles EU-regelsæt for AML/CFT 3.Gennemførelse af AML/CFT-tilsyn på EU-plan 4.Oprettelse af en koordinerings- og støttemekanisme for finansielle efterretningsenheder 5.Håndhævelse af strafferetlige bestemmelser og informationsudveksling på EU-plan og 6.Styrkelse af den internationale dimension af EU-rammen for AML/CFT. Dette lovgivningsforslag har til formål at gennemføre foranstaltning 3 og 4 i handlingsplanen, mens to ledsagende lovgivningsforslag har til formål at gennemføre foranstaltning 2 og bidrage til foranstaltning 6. Foranstaltning 1 og 5 kræver ikke lovgivningsmæssige tiltag. Oprettelsen af et tilsyn med bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme på EU-plan og en støtte- og koordineringsmekanisme for finansielle efterretningsenheder har modtaget støtte fra Europa-Parlamentet og Rådet: Europa-Parlamentet hilste i sin beslutning af 10. juli 2020 om en samlet EU-politik til forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme Kommissionens handlingsplan velkommen og dens hensigt om at fremlægge planer om en tilsynsmyndighed for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme på EU-plan og en EU-koordinerings- og støttemekanisme for FIU'er. Europa-Parlamentet opfordrede endvidere Kommissionen til at overveje at oprette en EU-koordinerings- og støttemekanisme i form af en EU-FIU for at sikre, at ansvarsområdet for AML/CFT-tilsynsmyndigheden omfatter finansielle og ikkefinansielle forpligtede enheder med direkte tilsynsbeføjelser over visse forpligtede enheder afhængigt af deres størrelse eller den risiko, de udgør, samt tilsyn med de nationale tilsynsmyndigheders anvendelse af EU-reglerne, en klar fordeling af de respektive beføjelser for EU og de nationale tilsynsmyndigheder og tildeling af budgetmæssig og funktionel uafhængighed til AML/CFT-tilsynsmyndigheden og EU's FIU. I den forbindelse bemærkede Europa-Parlamentet, at de foreslåede budgetmæssige og menneskelige ressourcer ikke er tilstrækkelige til at yde fuld støtte til AML-relaterede undersøgelser og de eksisterende koordineringsmekanismer, og konkluderede, at der bør afsættes flere menneskelige og finansielle ressourcer til bekæmpelse af hvidvask af penge. Rådet støtter ligeledes Kommissionens handlingsplan i sine konklusioner om bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme af 5. november 2020. Rådet opfordrede bl.a. Kommissionen til at prioritere oprettelsen af AML/CFT-tilsyn på EU-plan og koordinerings- og støttemekanismen for FIU'er. EU's AML/CFT-tilsynsmyndighed bør udstyres med kompetencer, der udløses på et rent risikofølsomt grundlag. Myndigheden bør have mulighed for at støtte de nationale myndigheder og fremme tilsynskonvergens, også i den ikkefinansielle sektor. For at opfylde sin opgave med direkte tilsyn bør myndigheden oprette fælles tilsynshold, foretage generelle inspektioner og pålægge tilsynsforanstaltninger og administrative sanktioner under hensyntagen til de nationale systemers og håndhævelsesordningers særlige karakteristika. Den nye tilsynsmyndighed bør have en uafhængig og selvstændig ledelsesstruktur og samarbejde med andre relevante EU-myndigheder og nationale myndigheder. Med henblik på oprettelsen af en koordinerings- og støttemekanisme for FIU foreslår Rådet, at den nye myndighed tildeles en central rolle med hensyn til at styrke og lette fælles analyser mellem FIU'er, støtte FIU'ernes analyser og fremme udvekslinger og kapacitetsopbygning mellem FIU'er og også med andre kompetente myndigheder. Forvaltningen af koordinerings- og støttemekanismen bør være baseret på en styring, der fuldt ud inddrager FIU'erne og respekterer FIU'ernes centrale roller og ansvar med hensyn til operationel uafhængighed og autonomi samt sikkerhed og fortrolighed i forbindelse med finansielle efterretninger. Med dette forslag oprettes myndigheden for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme ("AMLA" eller "myndigheden "). Denne nye europæiske myndighed er afgørende for at afhjælpe de nuværende mangler i AML/CFT-tilsynet i Unionen: AML/CFT-tilsynet i EU er i øjeblikket medlemsstatsbaseret. Dets kvalitet og effektivitet er ujævnt på grund af betydelige forskelle i ressourcer og praksis på tværs af medlemsstaterne. Som det fremgår af nylige sager om påstået hvidvask af penge, der involverer kreditinstitutter i EU, er tilgangen til grænseoverskridende situationer ikke konsekvent. Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds (EBA's) rapport om de kompetente myndigheders tilgange til AML/CFT-tilsyn bekræftede, at på trods af fremskridt er det ikke alle kompetente myndigheder, der er i stand til at samarbejde effektivt med nationale og internationale interessenter. Metoderne til at indkredse risici og anvende den risikobaserede tilgang til tilsyn er også forskellige. Nogle risici er fortsat af national karakter, mens andre er af horisontal karakter eller kan påvirke hele Unionens finansielle system. Medlemsstaterne understregede behovet for en fælles, konsekvent metode til at vurdere og identificere risici som svar på det målrettede spørgeskema, som Kommissionen udsendte som led i den offentlige høring, der blev iværksat i forbindelse med vedtagelsen af handlingsplanen den 7. maj 2020. Ud over de forskelle i tilsynsbeføjelser, der allerede er beskrevet, bemærkede EBA også, at de nationale AML/CFT-tilsynsmyndigheder måske ikke altid er villige til at anvende alle de beføjelser, der er til rådighed. Dette fører ikke blot til utilstrækkeligt tilsyn på nationalt plan, men også til utilstrækkeligt tilsyn med erhvervsdrivende, der leverer tjenesteydelser på tværs af grænserne, hvilket skaber risici for hele det indre marked. Disse resultater blev også i det store og hele bekræftet i Den Europæiske Revisionsrets seneste beretning. For at afhjælpe disse mangler vil myndigheden blive et centralt element i et integreret AML/CFT-tilsynssystem, der består af myndigheden selv og de nationale myndigheder med et AML/CFT-tilsynsmandat (i det følgende benævnt "tilsynsmyndighederne"). Ved direkte at føre tilsyn med og træffe beslutninger over for nogle af de mest risikofyldte grænseoverskridende forpligtede enheder i den finansielle sektor vil myndigheden bidrage direkte til at forebygge hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i Unionen. I løbet af de seneste år har der været adskillige tilfælde af manglende korrekt gennemførelse fra virksomhedernes side og/eller mangel på passende modforanstaltninger truffet af tilsynsmyndighederne til drøftelse på det offentlige område. Etableringen af et direkte europæisk tilsyn med de enheder, der bærer en høj ML/FT-risiko, vil lukke disse smuthuller, navnlig med hensyn til grænseoverskridende tilsyn. Samtidig vil det koordinere de nationale tilsynsmyndigheder og bistå dem med at øge deres effektivitet med hensyn til at håndhæve det fælles regelsæt og sikre ensartede tilsynsstandarder, tilgange og risikovurderingsmetoder af høj kvalitet . Alle nylige større sager om hvidvask af penge i EU havde en grænseoverskridende dimension. Afsløringen af disse finansielle bevægelser overlades imidlertid til de nationale FIU'er og til samarbejdet mellem dem. Selv om dette afspejler FIU'ernes operationelle uafhængighed og autonomi, fører manglen på en fælles struktur til at understøtte dette samarbejde til situationer, hvor der ikke foretages fælles analyser på grund af mangel på fælles værktøjer eller ressourcer. Disse forskelle hæmmer det grænseoverskridende samarbejde og mindsker dermed evnen til at afsløre hvidvask af penge og finansiering af terrorisme tidligt og effektivt. Dette resulterer i en fragmenteret tilgang, der er udsat for misbrug til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, og som ikke rettidigt kan påvise tendenser og typologier på EU-plan. Den nye myndighed bør også spille en afgørende rolle med hensyn til at forbedre udvekslingen af oplysninger og samarbejdet mellem FIU'er. Myndigheden vil fungere som et støtte- og koordineringsknudepunkt for deres arbejde med bl.a. fælles analyser af indberetninger af mistænkelige transaktioner og indberetninger af mistænkelige aktiviteter med et betydeligt grænseoverskridende element og sørge for stabil hosting af FIU.net-platformen. Myndigheden vil desuden gøre det muligt at udvikle fælles indberetningsmodeller og —standarder, som skal anvendes af EU's FIU'er.

Sidst, men ikke mindst, vil myndigheden få beføjelser til at udarbejde reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder, retningslinjer og henstillinger inden for rammerne af sine opgaver samt til at yde rådgivning og input til Kommissionen og medlovgiverne om mange aspekter af AML/CFT-politikken, herunder om risici i forbindelse med jurisdiktioner uden for Unionen. • Sammenhæng med de gældende regler på samme område Den nuværende retlige ramme for AML/CFT i Unionen består af AML/CFT-direktivet og forordningen om overførsel af midler. Dette forslag ledsages af tre andre forslag til ændring af den gældende EU-lovgivning om AML/CFT: i.en ny forordning om et fælles regelsæt for AML/CFT ii.et nyt AML/CFT-direktiv, der supplerer forordningen og iii.en omarbejdning af forordning 2015/847 om oplysninger, der skal medsendes ved pengeoverførsler. Denne pakke bestående af fire lovgivningsforslag betragtes som én samlet helhed med henblik på gennemførelsen af Kommissionens handlingsplan om AML/CFT af 7. maj 2020, hvorved der oprettes en ny og mere konsekvent håndhævelsesramme for AML/CFT-reglerne i Unionen. At have direkte anvendelige AML/CFT-regler i en forordning med mere detaljerede oplysninger end i det eksisterende AML/CFT-direktiv vil ikke blot fremme konvergens i medlemsstaternes tilsyns- og håndhævelsespraksis, men også fastsætte regler, som myndigheden selv skal anvende som direkte tilsynsmyndighed for udvalgte forpligtede enheder. På området indirekte tilsyn og koordinering af og støtte til FIU'er indeholder de forslag, der ledsager dette forslag, bestemmelser, der giver myndigheden beføjelse til at udarbejde forslag til forskellige reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder, retningslinjer og henstillinger, hvorved myndighedens rolle og funktion fastlægges. Støtte fra myndigheden til risikovurderinger og analyser til tilsynsmyndigheder og FIU'er vil også være en central funktion i den nye håndhævelsesstruktur for AML/CFT. Myndigheden vil også støtte Unionens politik over for tredjelande for så vidt angår ML/FT-trusler fra lande uden for Unionen. Myndigheden vil i den forbindelse samarbejde med relevante tjenestegrene i Kommissionen, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten), EU-organer og -agenturer. • Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Selv om myndighedens kompetence vil være begrænset til anvendelsesområdet for EU-lovgivningen om AML/CFT, interagerer denne lovgivning og er i overensstemmelse med anden lovgivning på området for finansielle tjenesteydelser og strafferet. Dette inkluderer EU's lovgivning om betalinger og pengeoverførsler (f.eks. betalingstjenestedirektivet, betalingskontodirektivet og direktivet om elektroniske penge). Hvad angår FIU'er, er der også taget hensyn til direktivet om lettere anvendelse af finansielle oplysninger til forebyggelse, afsløring, efterforskning eller retsforfølgning af visse strafbare handlinger. Myndighedens beføjelser på området virtuelle aktiver er i overensstemmelse med den digitale finanspakke, som Kommissionen offentliggjorde den 24. september 2020. Bestemmelserne i udkastet til forordning omfatter godt samarbejde mellem myndigheden og andre relevante decentrale EU-agenturer og andre EU-organer og nationale organer. Disse omfatter Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol), Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) , den fælles tilsynsmekanisme på EU-plan og forskellige nationale myndigheder, herunder tilsynsmyndigheder for finansielle institutioner. For at forbedre tilsynet og retshåndhævelsen på tværs af sektorer bør myndigheden muliggøre effektiv informationsudveksling mellem ovennævnte myndigheder og skabe synergi med disse myndigheder, hvor dette kan forbedre en vellykket bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET • Retsgrundlag Forslaget er baseret på artikel 114 i TEUF; det samme retsgrundlag som EU's nuværende lovramme for AML/CFT. Artikel 114 er fundet hensigtsmæssig i forbindelse med AML/CFT-lovgivningen, idet en divergerende udvikling af nationale love på den ene side kan forstyrre det indre markeds funktion, på den anden side kan hvidvask af penge og finansiering af terrorisme forsøge at udnytte den frie bevægelighed for kapital og den frie udveksling af finansielle tjenesteydelser og derved forårsage økonomiske tab, forstyrrelser af det indre markeds funktion og skade på Unionens omdømme. Det følger af fast retspraksis, at EU-lovgiveren i henhold til artikel 114 i TEUF kan anse det for nødvendigt at fastsætte bestemmelser om oprettelse af et EU-organ, der har til opgave at bidrage til gennemførelsen af en harmoniseringsproces. • Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Kommissionens AML/CFT-pakke fra 2019, der består af en meddelelse og fire rapporter, fremhævede, hvordan kriminelle udnyttede forskellene i den nationale gennemførelse af den europæiske AML/CFT-ordning på tværs af medlemsstaterne. Den grænseoverskridende karakter af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme gør et godt samarbejde mellem nationale tilsynsmyndigheder og FIU'er yderst vigtigt med henblik på at forebygge denne kriminalitet. Mange enheder, som er omfattet af AML/CFT-forpligtelser, udøver grænseoverskridende aktiviteter, og tilsynsmyndigheders og FIU'ers forskellige tilgange hindrer dem i at opnå en optimal AML/CFT-praksis på koncernplan. Der er behov for større koordinering på EU-plan, herunder en del af det direkte EU-tilsyn med nogle af de mest risikofyldte enheder, for at håndtere disse grænseoverskridende spørgsmål og maksimere EU's finansielle systemkapacitet til både at forebygge og afsløre hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. • Proportionalitetsprincippet Den grænseoverskridende karakter af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme kræver en øget indsats på EU-plan for at skabe et større samarbejde mellem tilsynsmyndigheder og FIU'er. Som beskrevet i den konsekvensanalyse, der ledsager dette forslag, er mulighederne for at underlægge alle store eller grænseoverskridende finansielle institutioner AML/CFT-tilsyn og oprette en FIU på EU-plan imidlertid blevet afvist som uforholdsmæssige. • Valg af retsakt

Europa-Parlamentets og Rådets forordning er det instrument, der er nødvendigt for oprettelse af et nyt EU-agentur. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER • Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning Der er endnu ikke foretaget en fuldstændig efterfølgende evaluering af EU's nuværende AML/CFT-ordning og af Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds udøvelse af de AML/CFT-beføjelser, som den overtog i begyndelsen af 2020, på baggrund af en række nylige lovgivningsmæssige udviklinger. Det fjerde AML-direktiv blev vedtaget den 20. maj 2015, og fristen for gennemførelse for medlemsstaterne var den 26. juni 2017. Det femte AML-direktiv blev vedtaget den 30. maj 2018, og fristen for gennemførelse var den 10. januar 2020. Gennemførelseskontrollen er endnu ikke afsluttet. Kommissionens meddelelse fra juli 2019 og de ledsagende rapporter, der er omhandlet ovenfor, tjener imidlertid som evaluering af effektiviteten af EU's AML/CFT-ordning, som den forelå på daværende tidspunkt. • Høringer af interesserede parter Høringsstrategien om Kommissionens AML/CFT-handlingsplan bestod af en række komponenter: -en høring vedrørende den køreplan, hvori Kommissionens handlingsplan blev bebudet. Høringen, som fandt sted via Kommissionens portal "Deltag i debatten, løb fra den 11. februar til den 12. marts 2020, og der blev indsendt 42 bidrag fra en række interessenter -en offentlig høring vedrørende de tiltag, der foreslås i handlingsplanen, som var åben for offentligheden og alle grupper af interessenter, blev iværksat den 7. maj 2020 og var åben indtil den 26. august. Der blev indsendt 202 officielle bidrag i forbindelse med høringen -en målrettet høring af medlemsstaterne og kompetente AML/CFT-myndigheder. Medlemsstaterne havde lejlighed til at udtrykke deres synspunkter på flere møder i Ekspertgruppen vedrørende Hvidvask af Penge og Finansiering af Terrorisme, og EU's FIU'er kom med input på møder i FIU'ernes platform og via skriftlige indlæg. -En anmodning om rådgivning fra Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, som blev fremsat i marts 2020. EBA afgav udtalelse den 10. september 2020. -Den 23. juli 2020 afgav Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse en udtalelse om Kommissionens handlingsplan. -Den 30. september 2020 organiserede Kommissionen en konference på højt plan med deltagelse af repræsentanter fra nationale myndigheder og EU-myndigheder, MEP'er, den private sektor og repræsentanter fra civilsamfundet og den akademiske verden. Interessenternes feedback om handlingsplanen var generelt meget positiv med støtte fra flertallet til en EU-tilsynsmyndighed med kompetence for alle forpligtede enheder, både finansielle og ikkefinansielle enheder, og med direkte tilsynsbeføjelser over i det mindste visse forpligtede enheder i den finansielle sektor. • Indhentning og brug af ekspertbistand Ved udarbejdelsen af dette forslag har Kommissionen baseret sig på kvalitativ og kvantitativ evidens fra anerkendte kilder, herunder teknisk rådgivning fra Den Europæiske Banktilsynsmyndighed. Der blev også indhentet oplysninger om håndhævelsen af AML-reglerne via spørgeskemaer og i ekspertgruppen om hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. • Konsekvensanalyse Dette forslag ledsages af en konsekvensanalyse, som blev forelagt for Udvalget for Forskriftskontrol (RSB) den 6. november 2020 og godkendt den 4. december 2020. Den samme konsekvensanalyse ledsager også de to andre lovgivningsforslag, der fremlægges sammen med nærværende forslag, et udkast til forordning om AML/CFT og en omarbejdning af direktiv 2015/849 om AML/CFT. RSB foreslog flere præsentationsmæssige forbedringer af konsekvensanalysen i sin positive udtalelse, og disse er blevet foretaget. I konsekvensanalysen undersøgte Kommissionen de politiske muligheder for at forbedre effektiviteten af og konsekvensen i tilsynet med bekæmpelse af hvidvask af penge og øge samarbejdet og udvekslingen af oplysninger mellem FIU'er. Med hensyn til tilsyn blev følgende løsningsmodeller overvejet: 1)Tilsynet med bekæmpelse af hvidvask af penge vil fortsat blive udført på nationalt plan, hvor Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har ansvaret for at føre tilsyn med dette tilsyn i den finansielle sektor (referencescenario).

2)Der indføres indirekte tilsyn med alle forpligtede enheder. 3)Direkte tilsynsbeføjelser over udvalgte risikobetonede forpligtede enheder i den finansielle sektor, der er omfattet af AML/CFT-krav, og indirekte tilsyn med alle andre enheder. 4)Direkte tilsyn med bekæmpelse af hvidvask af penge på EU-plan af alle forpligtede enheder. På grundlag af resultatet af konsekvensanalysen foretrækkes løsningsmodel 3, en kombination af direkte og indirekte tilsynsbeføjelser i et tilsynsorgan på EU-plan i form af et decentralt agentur. Hvad angår samarbejde og udveksling af oplysninger mellem FIU'er, overvejes følgende løsningsmodeller: 1)Finansielle efterretningsenheder vil fortsat samarbejde inden for rammerne af EU's FIU-platform, som vil blive klassificeret som et netværk (referencescenario). 2)Omdannelse af EU's FIU-platform til et komitologiudvalg, der overlader det til Kommissionen at vedtage gennemførelsesretsakter, der fastlægger standarder for FIU'er. 3)EU's FIU-platform vil blive en EU-mekanisme med beføjelser til at udstede retningslinjer og tekniske standarder og tilrettelægge fælles analyser og uddannelse samt gennemføre tendens- og risikoanalyser. 4)EU's FIU-platform vil blive en FIU på EU-plan, der erstatter nationale FIU'er. Løsningsmodel 3, en koordinerings- og støttemekanisme på EU-plan for FIU'er som en del af et EU-organ, er den foretrukne løsning. En sammenlægning af alle disse opgaver i en ny myndighed er et vigtigt skridt i retning af at sikre, at det nye organ fungerer korrekt, da det skal samarbejde med forskellige interessenter fra den finansielle og den ikkefinansielle sektor og koordinere de forskellige tilsynsopgaver og finansielle efterretningsfunktioner. Efter en omhyggelig analyse blev muligheden for at overdrage de nye opgaver til eksisterende organer (f.eks. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) afvist af flere grunde: Der er opstået vanskeligheder med hensyn til udøvelsen af nogle af EBA's nuværende beføjelser, navnlig dem, der vedrører håndhævelse, på grund af særlige forhold i EBA's ledelsesmodel: EBA vil skulle have en dobbelt beslutningsmodel — én for andre eksisterende funktioner end AML og en anden kun for AML-opgaver. Endvidere vil synergieffekterne være meget begrænsede, da EBA ikke har erfaring med direkte tilsyn med enheder og ville skulle opbygge den relevante ekspertise, ikke blot for den finansielle sektor, men også for den ikkefinansielle sektor. Dette er også i overensstemmelse med resultaterne af den offentlige høring, der afslørede lav støtte til, at Den Europæiske Banktilsynsmyndighed bliver EU's fremtidige AML/CFT-tilsynsmyndighed. En tredjedel af respondenterne gav ikke udtryk for nogen holdning, men kun 19 % af dem, der gjorde, støttede EBA. På grund af den nye karakter af FIU-støtte- og koordineringsmekanismens opgaver og det forhold, at intet eksisterende EU-organ har et passende retligt mandat til at udføre sådanne opgaver, vil der sandsynligvis være behov for et nyt specifikt agentur for FIU-støtte- og koordineringsmekanismen. En kombination af begge funktioner (tilsyn og koordinering af FIU'er) i en ny myndighed bør give omkostningsbesparelser sammenlignet med to agenturer, og der kan forventes synergier. At have én AML-myndighed på EU-plan, der samler forskellige faser og elementer til effektiv bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme under den samme institutionelle paraply, synes at være den eneste politiske reaktion, der kan tage højde for opfordringen til en omfattende AML/CFT-politik på EU-plan. • Målrettet regulering og forenkling Dette forslag er et initiativ til oprettelse af et nyt EU-agentur og ophæver eller forenkler ikke eksisterende lovgivning. Det blev undersøgt, om de eksisterende EU-agenturer ville være i stand til at påtage sig alle de opgaver, der var foreslået for den nye AML-myndighed, og det blev konkluderet , at dette af juridiske og andre årsager ikke var tilfældet. Med hensyn til forenkling kan det bemærkes, at de grænseoverskridende højrisikoenheder, der vil blive underlagt direkte tilsyn af EU's AML-myndighed, ikke længere vil skulle beskæftige sig med flere AML-tilsynsmyndigheder i forskellige medlemsstater, hvilket vil forenkle AML-tilsynet for dem. Oprettelsen af en FIU-koordineringsmekanisme vil også forenkle og lette samarbejdet mellem FIU'er. • Grundlæggende rettigheder EU giver tilsagn om at sikre til et højt niveau af beskyttelse af de grundlæggende rettigheder. Som EU-organ vil myndigheden være underlagt den relevante databeskyttelsesforordning, for så vidt som den kan behandle personoplysninger. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Myndigheden bliver et nyoprettet decentralt EU-agentur, der dels finansieres over EU-budgettet og dels af gebyrer, der opkræves hos forpligtede enheder, som myndigheden direkte eller indirekte fører tilsyn med. Metoden til udvælgelse af de enheder, der opkræves gebyrer, og til fastsættelse af selve gebyrerne vil blive fastlagt i en delegeret retsakt fra Kommissionen. Myndighedens nødvendige menneskelige og budgetmæssige ressourcer bestemmes af dens opgaver. Bortset fra centrale administrations- og forvaltningsopgaver kan disse inddeles i tre hovedkategorier: i.direkte tilsyn med visse udvalgte forpligtede enheder i den finansielle sektor

ii.indirekte tilsyn med både forpligtede enheder i den finansielle sektor og ikkefinansielle forpligtede enheder gennem tilsyn med tilsynsmyndigheder eller selvregulerende organer og iii.en koordinerings- og støttemekanisme for EU's finansielle efterretningsenheder. Når myndigheden er på fuldt operationelt plan, forventes det, at myndighedens personale, alle personalekategorier kombineret, vil være på 250 ansatte. Tilsynsmyndigheden vil også overtage forvaltningen af to eksisterende infrastrukturer: i. AML/CFT-databasen, som i øjeblikket forvaltes af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, og ii. Det sikre kommunikationsnetværk for FIU'er, FIU.net. Disse to infrastrukturer finansieres allerede over EU-budgettet. Deres samlede indvirkning på EU-budgettet bør derfor kun ændres i det omfang, der udvikles yderligere funktionaliteter og andre forbedringer. Myndighedens samlede årlige udgifter, når den er fuldt operationel, er beregnet til 45,6 mio. EUR, hvoraf ca. tre fjerdedele forventes at blive finansieret af gebyrer fra forpligtede enheder. Myndigheden vil blive oprettet i begyndelsen af 2023, det direkte tilsyn vil begynde primo 2026, og myndigheden vil derfor opnå fuld finansiering ved udgangen af 2025; 2026 bliver det første år, hvor myndigheden har tilstrækkelige ressourcer til et helt kalenderår. Der gøres nærmere rede for dette forslags finansielle og budgetmæssige virkninger i finansieringsoversigten til forslaget. 5.ANDRE FORHOLD • Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Myndigheden bliver et nyoprettet decentralt EU-agentur, der dels finansieres over EU-budgettet og dels af gebyrer, der opkræves hos forpligtede enheder, som myndigheden direkte eller indirekte fører tilsyn med. Metoden til udvælgelse af de enheder, der opkræves gebyrer, og til fastsættelse af selve gebyrerne vil blive fastlagt i en delegeret retsakt fra Kommissionen. Myndighedens nødvendige menneskelige og budgetmæssige ressourcer bestemmes af dens opgaver. Bortset fra centrale administrations- og forvaltningsopgaver kan disse inddeles i tre hovedkategorier: direkte tilsyn med visse udvalgte forpligtede enheder i den finansielle sektor indirekte tilsyn med både forpligtede enheder i den finansielle sektor og ikkefinansielle forpligtede enheder gennem tilsyn med tilsynsmyndigheder eller selvregulerende organer og en koordinerings- og støttemekanisme for EU's finansielle efterretningsenheder. Når myndigheden er på fuldt operationelt plan, forventes det, at myndighedens personale, alle personalekategorier kombineret, vil være på 250 ansatte. Tilsynsmyndigheden vil også overtage forvaltningen af to eksisterende infrastrukturer: i. AML/CFT-databasen, som i øjeblikket forvaltes af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, og ii. Det sikre kommunikationsnetværk for FIU'er, FIU.net. Disse to infrastrukturer finansieres allerede over EU-budgettet. Deres samlede indvirkning på EU-budgettet bør derfor kun ændres i det omfang, der udvikles yderligere funktionaliteter og andre forbedringer. Myndighedens samlede årlige udgifter, når den er fuldt operationel, er beregnet til 45,6 mio. EUR, hvoraf ca. tre fjerdedele forventes at blive finansieret af gebyrer fra forpligtede enheder. Myndigheden vil blive oprettet i begyndelsen af 2023, og det direkte tilsyn vil begynde primo 2026, og myndigheden vil derfor opnå fuld finansiering ved udgangen af 2025; 2026 bliver det første år, hvor myndigheden har tilstrækkelige ressourcer til et helt kalenderår. Der gøres nærmere rede for dette forslags finansielle og budgetmæssige virkninger i finansieringsoversigten til forslaget. • Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Myndigheden vil være et organ med status som juridisk person i form af et decentralt EU-agentur. Den vil handle inden for rammerne af EU-lovgivningen om AML/CFT, herunder en ny AML/CFT-forordning, som Kommissionen foreslår sammen med det foreliggende forslag, ændringer af det eksisterende direktiv (EU) 2015/849 og ændringer af forordning (EU) 2015/847. Formålet er at forebygge hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i Unionen ved at bidrage til øget tilsyn og forbedret samarbejde mellem FIU'er og tilsynsmyndigheder. Afgørelsen om myndighedens hjemsted bør træffes i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets, Rådets og Europa-Kommissionens fælles tilgang til decentrale agenturer. • Myndighedens opgaver og beføjelser (artikel 5-44)

Myndighedens opgaver kan opdeles på fem områder: i.For så vidt angår udvalgte forpligtede enheder sikrer myndigheden, at de krav, der er fastsat i hvidvaskningsdirektivet/-forordningen og andre juridisk bindende EU-retsakter, som pålægger finansielle institutioner AML/CFT-relaterede forpligtelser, overholdes på koncernplan. Den foretager tilsynskontroller og vurderinger på individuelt plan og på koncernplan, deltager i tilsynet på koncernplan og udvikler og ajourfører et system til vurdering af de udvalgte forpligtede enheders risici og sårbarheder. ii.Med hensyn til de finansielle tilsynsmyndigheder foretager myndigheden regelmæssige revisioner for at sikre, at alle finansielle tilsynsmyndigheder har de nødvendige ressourcer og beføjelser til at udføre deres opgaver. Den skal lette kollegiernes virkemåde og bidrage til konvergens i tilsynspraksis og fremme af høje tilsynsstandarder. Den koordinerer udveksling af personale og oplysninger mellem finansielle tilsynsmyndigheder i Unionen og bistår tilsynsmyndighederne. iii.For så vidt angår ikkefinansielle tilsynsmyndigheder, herunder om nødvendigt selvregulerende organer, koordinerer myndigheden peerevalueringer af tilsynsstandarder og -praksis og anmoder ikkefinansielle tilsynsmyndigheder om at undersøge mulige overtrædelser af de krav, der gælder for forpligtede enheder, og om at overveje at pålægge sanktioner eller afhjælpende foranstaltninger i forbindelse med sådanne overtrædelser. Den foretager regelmæssige revisioner og yder bistand til tilsynsmyndighederne. Hvis tilsynet med specifikke sektorer på nationalt plan uddelegeres til selvregulerende organer, udfører myndigheden de opgaver, der er fastsat i første afsnit, i forbindelse med offentlige organer, der fører tilsyn med sådanne selvregulerende organers aktiviteter. iv.Med hensyn til FIU'er i medlemsstaterne spiller myndigheden en væsentlig rolle i FIU'ernes udførelse af fælles analyser, dvs. i indkredsningen af relevante sager og udviklingen af passende metoder til fælles analyser af grænseoverskridende sager. Den skal endvidere stille IT-tjenester og værktøjer til kunstig intelligens til rådighed for FIU'erne med henblik på sikker udveksling af oplysninger, herunder gennem hosting af FIU.net. Den skal fremme ekspertviden om påvisning, analyse og formidling af mistænkelige transaktioner, tilbyde specialiseret uddannelse og bistand til FIU'er og udarbejde og koordinere trusselsvurderinger. v.Myndighedens generelle beføjelser, som vedrører alle ovennævnte opgaver, vil omfatte beføjelsen til at vedtage reguleringsmæssige tekniske standarder og gennemførelsesmæssige tekniske standarder, hvor dette er fastsat i den gældende AML/CFT-lovgivning, og en bred beføjelse til at vedtage retningslinjer eller henstillinger rettet til forpligtede enheder, AML/CFT-tilsynsmyndigheder eller FIU'er. I forbindelse med direkte tilsyn har myndigheden beføjelse til at vedtage bindende afgørelser, administrative foranstaltninger og økonomiske sanktioner over for forpligtede enheder under direkte tilsyn. I forbindelse med indirekte tilsyn har myndigheden, for så vidt angår finansielle og ikkefinansielle tilsynsmyndigheder, beføjelse til bl.a. at fremsætte anmodninger om at handle og give instrukser vedrørende udøvelsen af deres egne tilsynsbeføjelser. • Direkte tilsyn med udvalgte forpligtede enheder i den finansielle sektor (artikel 12-27) Myndigheden vil være tilsynsmyndighed for et begrænset antal af de mest risikobetonede grænseoverskridende forpligtede enheder i den finansielle sektor ("udvalgte forpligtede enheder"). Desuden er der en procedure for, at den kan overtage tilsynet med en hvilken som helst forpligtet enhed i en finansiel sektor fra en national tilsynsmyndighed i nødsituationer, hvis der er tegn på overtrædelser af AML/CFT-lovgivningen, som ikke håndteres effektivt og hensigtsmæssigt af en tilsynsmyndighed. Der vil hvert tredje år blive udvalgt enheder til direkte tilsyn på grundlag af objektive kriterier. For at blive udvalgt skal enhederne have aktiviteter i et minimumsantal af medlemsstater, og i det mindste i et vist antal af disse medlemsstater skal de kategoriseres i den højeste risikokategori af tilsynsmyndigheden på grundlag af en harmoniseret risikovurderingsmetode. Myndigheden kan overtage tilsynet med en enkelt forpligtet enhed i den finansielle sektor, hvis der har været problemer med overholdelsen af gældende krav på enhedsniveau, og den relevante tilsynsmyndighed ikke har truffet passende foranstaltninger til at afhjælpe manglende overholdelse rettidigt. Overtagelsen kan kun finde sted efter en procedure, der afsluttes med en kommissionsafgørelse, der bekræfter overtagelsen. Inden da ville myndigheden pålægge tilsynsmyndigheden at træffe en specifik foranstaltning for at afhjælpe konstaterede mangler hos den forpligtede enhed, den nationale myndighed ville have undladt at træffe sådanne foranstaltninger inden for en fastsat tidsfrist, og myndigheden ville have indbragt sagen for Kommissionen med anmodning om en afgørelse om overførsel af tilsynskompetence. Tilsynet med udvalgte forpligtede enheder under direkte tilsyn vil blive udført af fælles tilsynshold under ledelse af myndigheden, men omfattende personale fra de nationale tilsynsmyndigheder. Besøg på stedet vil være en del af tilsynet. Tilsynsmyndigheden vil have beføjelse til at rette bindende afgørelser til sådanne udvalgte forpligtede enheder og pålægge juridiske enheder administrative sanktioner på op til højst 10 % af omsætningen eller 10 mio. EUR, alt efter hvad der er højest. • Indirekte tilsyn med ikkeudvalgte forpligtede enheder (artikel 25-27) og ikke- finansielle forpligtede enheder (artikel 28-29) Myndighedens indirekte tilsynsrolle vil være at koordinere og føre tilsyn med nationale AML/CFT-tilsynsmyndigheder, herunder selvregulerende organer (self-regulatory bodies (SRB'er)) i visse medlemsstater for visse ikkefinansielle forpligtede enheder. Peerevalueringer og tematiske evalueringer vil være vigtige redskaber til at identificere god og mindre god praksis og sikre høje tilsynsstandarder i hele Unionen. Myndigheden får beføjelse til at rette udtalelser og henstillinger om retningslinjer til nationale tilsynsmyndigheder og SRB'er. • Koordinerings- og støttemekanisme for finansielle efterretningsenheder (artikel 33-37) Myndigheden får beføjelse til via gennemførelsesmæssige tekniske standarder at vedtage bindende skabeloner og modeller for indberetning af mistænkelige transaktioner og mistænkelige aktiviteter fra forpligtede enheder til FIU'er og dermed fremme hurtigere og mere effektivt samarbejde og informationsudveksling mellem FIU'er. Den vil fremme og deltage i tilrettelæggelsen af fælles analyser af visse grænseoverskridende, mistænkelige transaktioner og aktiviteter. Den vil foretage en gennemgang af tilrettelæggelsen af samt metoderne og procedurerne for gennemførelsen af sådanne fælles analyser med det formål konstant at forbedre deres effektivitet. Endelig vil den stå for og forvalte FIU.net, et sikkert kommunikationsnetværk mellem FIU'er. • Myndighedens organisation og ledelse (artikel 45-63) Myndigheden vil bestå af to kollegiale ledelsesorganer, nemlig en bestyrelse bestående af fem uafhængige fuldtidsansatte medlemmer og formanden for myndigheden og et almindeligt råd bestående af repræsentanter for medlemsstaterne. Med henblik på at varetage myndighedens forskellige opgaver vil det almindelige råd have to alternative sammensætninger — en tilsynssammensætning med ledere af offentlige myndigheder, der er ansvarlige for AML-tilsyn, og FIU-sammensætningen med ledere af FIU'er i medlemsstaterne. Begge sammensætninger i det almindelige råd ledes af myndighedens formand. Det almindelige råd vil i passende sammensætning afhængigt af emnet vedtage alle retsakter, udkast til reguleringsmæssige og tekniske gennemførelsesstandarder, retningslinjer og henstillinger. I sin tilsynssammensætning kan det almindelige råd også afgive udtalelse om afgørelser, som er udarbejdet af et fælles tilsynshold, vedrørende udvalgte forpligtede enheder, der er underlagt direkte tilsyn, inden bestyrelsen vedtager den endelige afgørelse. Bestyrelsen bliver myndighedens styrende organ. Den træffer alle afgørelser over for individuelle forpligtede enheder eller individuelle tilsynsmyndigheder, hvor myndigheden fungerer som direkte tilsynsmyndighed for udvalgte forpligtede enheder eller som indirekte tilsynsmyndighed for ikkeudvalgte forpligtede enheder eller ikkefinansielle forpligtede enheder, og har specifikke tilsynsbeføjelser over for deres tilsynsmyndigheder. Bestyrelsen træffer også afgørelser vedrørende budgetforslaget og andre spørgsmål vedrørende myndighedens administration, drift og funktion. I forbindelse med disse særlige beslutninger har en repræsentant for Kommissionen stemmeret. Myndigheden får en formand og en administrerende direktør. Formanden repræsenterer myndigheden og er ansvarlig for at forberede arbejdet i det almindelige råd og bestyrelsen. Den administrerende direktør vil have ansvar for den daglige ledelse af myndigheden og det administrative ansvar for myndighedens budgetgennemførelse, ressourcer, personale og indkøb. Formanden for myndigheden og den administrerende direktør vil blive udvalgt efter deres individuelle udvælgelsesprocedurer. Der vil være et administrativt klagenævn til at behandle klager over autoritetens bindende afgørelser rettet til forpligtede enheder under dennes direkte tilsyn; afgørelser truffet af det administrative klagenævn kan indbringes for Den Europæiske Unions Domstol. Det administrative klagenævn vil bestå af personer med et højt omdømme, som får til opgave at behandle de udvalgte forpligtede enheders administrative klager med hensyn til de bindende afgørelser, som myndigheden retter til dem. Det administrative klagenævn kan foreslå at ændre eller erstatte den oprindelige afgørelse fra bestyrelsen, som er genstand for en administrativ klage. Bestyrelsen tager hensyn til udtalelsen fra det administrative klagenævn, men er ikke bundet af den. • Afsluttende bestemmelser (artikel 64-72)

Myndigheden opstiller et årligt budget, der skal være i balance, og som skal vedtages af budgetmyndigheden. Det vedtager en intern finansforordning og foranstaltninger til bekæmpelse af svig. Revisionsretten vil kommentere budgetforslaget og have beføjelser til at revidere myndigheden. Europa-Parlamentet meddeler decharge for budgettet ligesom for andre decentrale agenturer. Myndighedens indtægter kommer fra både EU-budgettet og gebyrer, der opkræves hos visse udvalgte og ikkeudvalgte forpligtede enheder i den finansielle sektor. De gebyrer, der opkræves fra udvalgte og ikkeudvalgte forpligtede enheder, vil svare til myndighedens omkostninger til direkte og indirekte tilsyn med forpligtede enheder i den finansielle sektor. En delegeret retsakt fra Kommissionen vil præcisere undergruppen af forpligtede enheder, der er underlagt gebyrer, og fastlægge metoden til beregning af gebyrer pr. forpligtet enhed. • Personalevedtægten (artikel 73-76) og samarbejde (artikel 77-81) Myndigheden anvender personalevedtægten (Staff Regulations (SR)) og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte (Conditions of Employment of Other Servants (CEOS)), herunder vedrørende tavshedspligt og privilegier og immuniteter. Reglerne om databeskyttelse og aktindsigt vil skabe en forpligtelse til at arbejde tæt sammen med Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Databeskyttelsesrådet. Myndigheden skal samarbejde i god tro med relevante eksterne organer, herunder EU-organer (Europol, europæiske tilsynsmyndigheder, den fælles tilsynsmekanisme og Den Europæiske Anklagemyndighed), andre relevante nationale kompetente myndigheder såsom myndigheder med ansvar for forebyggelse, afvikling og indskudsgarantiordninger samt myndigheder i tredjelande, hvor det er relevant. • Afsluttende bestemmelser (artikel 82-93) Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds beføjelser inden for AML/CFT fjernes og overføres til myndigheden. Myndigheden vil blive oprettet i begyndelsen af 2023, og aktiviteterne i forbindelse med direkte tilsyn vil begynde primo 2026. Der vil blive gennemført en evaluering senest i december 2029. 2021/0240 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af Myndigheden for Bekæmpelse af Hvidvask af Penge og Finansiering af Terrorisme og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010 og (EU) nr. 1095/2010 (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger: (1)Erfaringerne med den nuværende ramme for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme (AML/CFT), som i høj grad afhænger af den nationale gennemførelse af AML/CFT-foranstaltninger, har afsløret svagheder, ikke kun med hensyn til den effektive funktion af Unionens AML/CFT-ramme, men også med hensyn til at integrere internationale anbefalinger. Disse svagheder fører til, at der opstår nye hindringer for et velfungerende indre marked, både på grund af risiciene på det indre marked og eksterne trusler, som det indre marked står over for. (2)Den grænseoverskridende karakter af kriminalitet og udbytte fra kriminalitet bringer Unionens finansielle systems bestræbelser på at forebygge hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i fare. Disse bestræbelser skal tackles på EU-plan gennem oprettelse af en myndighed, der er ansvarlig for at bidrage til gennemførelsen af harmoniserede regler. Myndigheden bør desuden følge en harmoniseret tilgang for at styrke Unionens eksisterende forebyggende AML/CFT-ramme og navnlig AML-tilsyn og -samarbejde mellem FIU'er. Denne tilgang bør mindske forskellene i national lovgivning og tilsynspraksis og indføre strukturer, der er til gavn for et velfungerende indre marked, på en beslutsom måde og bør derfor baseres på artikel 114 i TEUF. (3)Der bør derfor oprettes en europæisk myndighed for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, myndigheden for bekæmpelse af hvidvask af penge ("myndigheden"). Oprettelsen af denne nye myndighed er afgørende for at sikre et effektivt og tilstrækkeligt tilsyn med forpligtede enheder, der har en høj iboende risiko for hvidvask af penge/finansiering af terrorisme (ML/FT), styrke fælles tilsynsmetoder for ikkeudvalgte forpligtede enheder og lette fælles analyser og samarbejde mellem finansielle efterretningsenheder (FIU'er). (4)Denne nye retsakt indgår som led i en samlet pakke, som har til formål at styrke Unionens AML/CFT-ramme. Denne retsakt, direktiv [indsæt venligst henvisning — forslag til 6. direktiv om bekæmpelse af hvidvask af penge], forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til omarbejdning af forordning (EU) 2015/847] og forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til forordning om bekæmpelse af hvidvask af penge] vil tilsammen udgøre den retlige ramme for de AML/CFT-krav, som forpligtede enheder skal opfylde, og understøtter Unionens institutionelle AML/CFT-ramme. (5)For at bringe AML/CFT-tilsynet op på et effektivt og ensartet niveau i hele Unionen er det nødvendigt at give myndigheden følgende beføjelser: direkte tilsyn med et vist antal udvalgte forpligtede enheder i den finansielle sektor overvågning, analyse og udveksling af oplysninger om risici vedrørende hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, der påvirker det indre marked Koordinering af og tilsyn med AML/CFT-tilsynsmyndigheder i den finansielle sektor koordinering af og tilsyn med AML/CFT-tilsynsmyndigheder i den ikkefinansielle sektor, herunder selvregulerende organer og koordinering af og støtte til FIU'er. (6)At kombinere både direkte og indirekte tilsynskompetencer vedrørende forpligtede enheder og fungere som en støtte- og samarbejdsmekanisme for FIU'er er det mest hensigtsmæssige middel til at skabe tilsyn og samarbejde mellem FIU'er på EU-plan. Dette bør opnås ved at oprette en myndighed, som bør kombinere uafhængighed og et højt niveau af teknisk ekspertise, og som bør etableres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets, Rådets og Europa-Kommissionens fælles erklæring og fælles tilgang til decentrale agenturer. (7)Der bør indgås en hjemstedsaftale mellem myndigheden og værtsmedlemsstaten, som fastsætter betingelserne for fastlæggelse af hjemstedet og de fordele, som medlemsstaten giver myndigheden og dens personale. (8)Myndighedens beføjelser bør gøre det muligt for den at forbedre AML/CFT-tilsynet i Unionen på forskellige måder. For så vidt angår udvalgte forpligtede enheder bør myndigheden sikre, at de krav, der er fastsat i AML/CFT-ramme og andre juridisk bindende EU-retsakter, som pålægger finansielle institutioner AML/CFT-relaterede forpligtelser, overholdes på koncernplan. Myndigheden bør desuden foretage regelmæssige revisioner for at sikre, at alle finansielle tilsynsmyndigheder har de nødvendige ressourcer og beføjelser til at udføre deres opgaver. Den bør lette AML-tilsynskollegiernes virkemåde og bidrage til konvergens i tilsynspraksis og fremme af høje tilsynsstandarder. For så vidt angår ikkefinansielle tilsynsmyndigheder, herunder om nødvendigt selvregulerende organer, bør myndigheden koordinere peerevalueringer af tilsynsstandarder og -praksis og anmode ikkefinansielle tilsynsmyndigheder om at undersøge mulige overtrædelser af AML/CFT-kravene. Myndigheden bør desuden koordinere FIU'ernes udførelse af fælles analyser og stille IT-tjenester og værktøjer til kunstig intelligens til rådighed for FIU'erne med henblik på sikker udveksling af oplysninger, herunder gennem hosting af FIU.net. (9)Med det formål at styrke AML/CFT-reglerne på EU-plan og øge deres klarhed og samtidig sikre overensstemmelse med internationale standarder og anden lovgivning er det nødvendigt at fastlægge myndighedens koordinerende rolle på EU-plan i forbindelse med alle typer forpligtede enheder for at bistå de nationale tilsynsmyndigheder og fremme tilsynskonvergens med henblik på at øge effektiviteten af gennemførelsen af AML/CFT-foranstaltninger, også i den ikkefinansielle sektor. Myndigheden bør derfor have mandat til at udarbejde reguleringsmæssige tekniske standarder, vedtage retningslinjer, henstillinger og udtalelser med det formål, at de samme tilsynspraksisser og -standarder i de tilfælde, hvor tilsynet forbliver på nationalt plan, i princippet finder anvendelse på alle sammenlignelige enheder. Myndigheden bør på grund af sin højt specialiserede ekspertise have til opgave at udvikle en tilsynsmetode i overensstemmelse med en risikobaseret tilgang. Visse aspekter af metoden, som kan omfatte harmoniserede kvantitative benchmarks, såsom metoder til klassificering af forpligtede enheders iboende risikoprofil, bør beskrives nærmere i umiddelbart gældende bindende reguleringsforanstaltninger – reguleringsmæssige eller gennemførelsesmæssige tekniske standarder. Andre aspekter, der kræver bredere tilsynsbeføjelser, såsom tilgange til vurdering af den resterende risikoprofil og interne kontroller i de forpligtede enheder, bør være omfattet af ikkebindende retningslinjer, henstillinger og udtalelser fra myndigheden. Den harmoniserede tilsynsmetode bør tage behørigt hensyn til og, hvor det er relevant, udnytte de eksisterende tilsynsmetoder i forbindelse med andre aspekter af tilsynet med forpligtede enheder i den finansielle sektor, navnlig når der er et samspil mellem AML/CFT-tilsyn og forsigtighedstilsyn. Navnlig bør den tilsynsmetode, som myndigheden skal udvikle, supplere de retningslinjer og andre instrumenter, der er udviklet af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, og som indeholder en detaljeret beskrivelse af tilsynsmyndighedernes tilgange til hensyntagen til risici forbundet med hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i forbindelse med tilsyn for at sikre et effektivt samspil mellem forsigtighedstilsyn og AML/CFT-tilsyn. (10)Myndigheden bør tillægges beføjelser til at udarbejde reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at færdiggøre det harmoniserede regelsæt, der er fastsat i [indsæt venligst henvisning — forslag til det sjette direktiv om bekæmpelse af hvidvask af penge, forordningen om bekæmpelse af hvidvask af penge og forslaget til omarbejdning af forordning (EU) 2015/847]. Kommissionen bør godkende udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder ved hjælp af delegerede retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF, for at de kan få bindende retsvirkning. De bør kun kunne ændres i meget begrænsede og ekstraordinære tilfælde, idet myndigheden er den aktør, der er i tæt kontakt med og har bedst kendskab til AML/CFT-rammen. For at sikre en smidig og hurtig vedtagelsesproces for disse standarder bør der fastsættes en tidsfrist for Kommissionens afgørelse om godkendelse af udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder. (11)Kommissionen bør ligeledes tillægges beføjelse til at vedtage gennemførelsesmæssige tekniske standarder ved hjælp af gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 291 i TEUF. (12)Da der ikke findes tilstrækkeligt effektive ordninger til håndtering af AML/CFT-hændelser, der omfatter grænseoverskridende aspekter, er det nødvendigt at indføre et integreret AML/CFT-overvågningssystem på EU-plan, der sikrer konsekvent anvendelse af AML/CFT-tilsynsmetoden af høj kvalitet og fremmer et effektivt samarbejde mellem alle relevante kompetente myndigheder. Derfor bør myndigheden og de nationale AML/CFT-tilsynsmyndigheder ("tilsynsmyndigheder") udgøre et AML/CFT-tilsynssystem. Dette vil også være til gavn for tilsynsmyndighederne, når de står over for specifikke udfordringer, f.eks. i forbindelse med en øget AML-CFT-risiko eller mangel på ressourcer, da gensidig bistand inden for dette system bør være mulig efter anmodning. Dette kunne omfatte udveksling og udstationering af personale, uddannelsesaktiviteter og udveksling af bedste praksis. Desuden kunne Kommissionen yde teknisk bistand til medlemsstaterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/240 for at fremme reformer, der har til formål at styrke bekæmpelsen af hvidvask af penge. (13)I betragtning af den vigtige rolle, som tematiske gennemgange spiller i AML/CFT-tilsynet i hele Unionen, da de gør det muligt at udpege og sammenligne eksponeringen for risici og tendenser i forbindelse med forpligtede enheder under tilsyn, og at tilsynsmyndigheder i forskellige medlemsstater i øjeblikket ikke drager fordel af disse evalueringer, er det nødvendigt, at myndigheden udpeger nationale tematiske gennemgange, der har samme omfang og tidsramme, og sikrer deres koordinering på EU-plan. For at undgå situationer med mulig modstridende kommunikation med tilsynsbelagte enheder bør myndighedens koordinerende rolle begrænses til interaktion med relevante tilsynsmyndigheder og bør ikke omfatte nogen direkte interaktion med ikkeudvalgte forpligtede enheder. Af samme grund bør myndigheden undersøge muligheden for at tilpasse eller synkronisere tidsrammen for de nationale tematiske evalueringer og lette alle aktiviteter, som de relevante tilsynsmyndigheder måtte ønske at udføre i fællesskab eller på lignende vis. (14)Effektiv anvendelse af data fører til bedre overvågning og overholdelse af reglerne blandt virksomhederne. Derfor bør både myndighedens og tilsynsmyndighedernes direkte og indirekte tilsyn med alle forpligtede enheder i hele systemet være baseret på hurtig adgang til relevante data og oplysninger om de forpligtede enheder selv og om de tilsynsforanstaltninger og andre foranstaltninger, der træffes over for dem. Med henblik herpå bør myndigheden oprette en central AML/CFT-database med oplysninger indsamlet fra alle tilsynsmyndigheder og stille disse oplysninger selektivt til rådighed for enhver tilsynsmyndighed inden for systemet. Disse data bør også omfatte tilbagetrækning af tilladelsesprocedurer, egnede og relevante vurderinger af aktionærer og medlemmer af individuelle forpligtede enheder, da dette vil sætte de relevante myndigheder i stand til behørigt at overveje eventuelle mangler hos specifikke enheder og enkeltpersoner, som måtte have manifesteret sig i andre medlemsstater. Databasen bør også indeholde statistiske oplysninger om tilsynsmyndigheder og andre offentlige myndigheder, der er involveret i AML/CFT-tilsynet. Sådanne oplysninger vil gøre det muligt for myndigheden at føre effektivt tilsyn med, at AML/CFT-tilsynssystemet fungerer korrekt og er effektivt. Oplysningerne fra databasen vil sætte myndigheden i stand til at reagere rettidigt på potentielle svagheder og tilfælde af ikke-udvalgte forpligtede enheders manglende overholdelse. I henhold til artikel 24 i Rådets forordning (EU) 2017/1939 underretter myndigheden uden unødig forsinkelse EPPO om enhver strafbar adfærd, i forhold til hvilken den kan udøve sin kompetence i overensstemmelse med artikel 22 og artikel 25, stk. 2 og 3, i nævnte forordning. I henhold til artikel 8 i forordning (EU) nr. 883/2013 fremsender myndigheden omgående alle oplysninger om eventuelle tilfælde af svig, korruption eller enhver anden ulovlig aktivitet, der påvirker Unionens finansielle interesser, til OLAF. (15)Med henblik på at sikre en mere effektiv og mindre fragmenteret beskyttelse af Unionens finansielle ramme bør myndigheden føre direkte tilsyn med et begrænset antal af de mest risikofyldte forpligtede enheder. Da ML/FT-risici ikke står i forhold til størrelsen af de tilsynsbelagte enheder, bør der anvendes andre kriterier til at identificere de mest risikobetonede enheder. Der bør navnlig overvejes to kategorier: grænseoverskridende risikobetonede kreditinstitutter og finansielle institutioner med aktiviteter i et betydeligt antal medlemsstater, der udvælges regelmæssigt, og i særlige tilfælde enhver enhed, hvis væsentlige overtrædelser af gældende krav ikke afhjælpes tilstrækkeligt eller rettidigt af den nationale tilsynsmyndighed. Disse enheder ville falde ind under kategorien "udvalgte forpligtede enheder". (16)Den første kategori af kreditinstitutter og finansielle institutioner eller koncerner bestående af sådanne institutioner bør vurderes hvert tredje år på grundlag af en kombination af objektive kriterier vedrørende deres grænseoverskridende tilstedeværelse og aktiviteter og kriterier vedrørende deres iboende risikoprofil med hensyn til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Kun store komplekse finanskoncerner, der er til stede i en række medlemsstater, og som kan overvåges mere effektivt på EU-plan, bør medtages i udvælgelsesprocessen. For så vidt angår kreditinstitutter, bør den minimale grænseoverskridende tilstedeværelse, der skal medtages i udvælgelsesprocessen, baseres på antallet af datterselskaber og filialer i forskellige medlemsstater, fordi risikobetonede bankaktiviteter af betydeligt omfang kræver en lokal tilstedeværelse i form af et driftssted. Andre enheder i den finansielle sektor kan derimod udføre aktiviteter, der kan være tilstrækkeligt risikobetonede set ud fra et perspektiv vedrørende hvidvask af penge og finansiering af terrorisme gennem direkte levering af tjenesteydelser, f.eks. via et netværk af agenter, men kan ikke have etableret datterselskaber eller filialer i et stort antal medlemsstater. Anvendelsen af de samme kriterier med hensyn til grænseoverskridende karakter, dvs. det, der vedrører etableringsfriheden, ville derfor føre til en afgrænsning af store enheder i den finansielle sektor, som kan have en betydelig risikoprofil i en række medlemsstater uden at være etableret der. Da omfanget af aktiviteter via direkte levering af tjenesteydelser generelt er mindre end omfanget af aktiviteter, der udføres i en filial eller et datterselskab, bør kun koncerner, der er etableret i mindst to medlemsstater, men som leverer tjenesteydelser direkte eller via et netværk af agenter i mindst otte medlemsstater, tages i betragtning. (17)For at sikre, at kun de mest risikofyldte forpligtede enheder blandt dem med væsentlige grænseoverskridende transaktioner overvåges direkte på EU-plan, bør vurderingen af deres iboende risiko harmoniseres. I øjeblikket er der forskellige nationale tilgange, og tilsynsmyndighederne anvender forskellige benchmarks til vurdering og klassificering af forpligtede enheders iboende risiko med hensyn til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Anvendelse af disse nationale metoder til udvælgelse af enheder til direkte tilsyn på EU-plan kan føre til ulige konkurrencevilkår mellem dem. Myndigheden bør derfor tillægges beføjelser til at udarbejde reguleringsmæssige tekniske standarder, der fastsætter en harmoniseret metode og benchmarks til kategorisering af den iboende risiko med hensyn til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme som lav, middel, væsentlig eller høj. Metoden bør skræddersys til særlige typer risici og bør derfor følge forskellige kategorier af forpligtede enheder, som er finansielle institutioner i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme [Publikationskontoret: indsæt venligst det næste nummer for COM (2021) 420 ]. Denne metode bør være tilstrækkeligt detaljeret og bør fastsætte specifikke kvantitative og kvalitative benchmarks, der som minimum tager hensyn til risikofaktorer i forbindelse med typer af kunder, der betjenes, produkter og tjenesteydelser, der udbydes, og geografiske områder, herunder jurisdiktioner i tredjelande, som forpligtede enheder opererer i eller er forbundet med. Specifikt vil hver vurderet forpligtet enhed have sin iboende risikoprofil klassificeret i hver medlemsstat, hvor den opererer, på en måde, der er i overensstemmelse med klassifikationen af enhver anden forpligtet enhed i Unionen. De kvantitative og kvalitative benchmarks vil gøre det muligt at foretage en sådan klassificering objektivt og ikke afhænge af en given tilsynsmyndigheds skøn i en medlemsstat eller af myndighedens skøn. (18)Det endelige udvælgelseskriterium bør sikre lige vilkår for forpligtede enheder under direkte tilsyn, og med henblik herpå bør myndigheden eller tilsynsmyndighederne ikke have noget skøn, når de skal træffe afgørelse om listen over forpligtede enheder, der bør være underlagt direkte tilsyn. Hvis en given vurderet forpligtet enhed opererer på tværs af grænserne og falder ind under kategorien med høj risiko i overensstemmelse med den harmoniserede metode i et minimumsantal medlemsstater, bør den derfor anses for at være en udvalgt forpligtet enhed. I tilfælde af kreditinstitutter bør det grænseoverskridende aspekt behandles ved at medtage de kreditinstitutter, der er klassificeret som højrisikoinstitutter i mindst fire medlemsstater, og hvor enheden i mindst én af disse fire medlemsstater har været under tilsyn eller anden offentlig efterforskning for væsentlige overtrædelser af AML/CFT-kravene. Hvis der er tale om andre finansielle institutioner, bør det grænseoverskridende aspekt behandles ved at medtage de finansielle institutioner, der er klassificeret som højrisikoinstitutter i mindst én medlemsstat, hvor de er etableret, og mindst fem andre medlemsstater, hvor de opererer ved hjælp af direkte levering af tjenesteydelser. (19)For at sikre gennemsigtighed og klarhed for de relevante institutioner bør myndigheden offentliggøre en liste over de udvalgte forpligtede enheder senest en måned efter påbegyndelsen af en udvælgelsesrunde efter at have kontrolleret overensstemmelsen mellem de oplysninger, som de finansielle tilsynsmyndigheder har fremlagt, og kriterierne for grænseoverskridende aktiviteter og metoden vedrørende iboende risiko. Det er derfor vigtigt, at de relevante finansielle tilsynsmyndigheder i begyndelsen af hver udvælgelsesperiode forsyner myndigheden med ajourførte statistiske oplysninger med henblik på at fastlægge listen over finansielle institutioner, der kan vurderes i overensstemmelse med de formelle kriterier for vurdering af deres grænseoverskridende transaktioner. I denne forbindelse bør de finansielle tilsynsmyndigheder underrette myndigheden om den iboende risikokategori, som en finansiel institution falder ind under i deres jurisdiktioner i overensstemmelse med den metode, der er fastlagt i de reguleringsmæssige tekniske standarder. Myndigheden bør derefter påtage sig opgaverne i forbindelse med direkte tilsyn fem måneder efter offentliggørelsen af listen. Denne tid er nødvendig for på passende vis at forberede overførslen af tilsynsopgaver fra nationalt plan til EU-plan, herunder oprettelse af et fælles tilsynshold, og vedtage eventuelle relevante samarbejdsordninger med de relevante finansielle tilsynsmyndigheder.

(20)For at sikre retssikkerhed og lige vilkår for udvalgte enheder bør enhver udvalgt enhed forblive under myndighedens direkte tilsyn i mindst tre år, selv om den siden tidspunktet for udvælgelsen og i løbet af de tre år ikke længere opfylder nogen af kriterierne vedrørende grænseoverskridende aktiviteter eller risiko på grund af f.eks. potentiel konsolidering, udvidelse eller omfordeling af aktiviteter, der udføres via virksomheder, eller fri udveksling af tjenesteydelser. Myndigheden bør også sikre, at de forpligtede enheder og deres tilsynsmyndigheder afsætter tilstrækkelig tid til at forberede sig på overførsel af tilsyn fra nationalt plan til EU-plan. Derfor bør hver efterfølgende udvælgelse påbegyndes seks måneder før slutdatoen for den treårige tilsynsperiode for de tidligere udvalgte enheder. (21)De relevante aktører, der er involveret i anvendelsen af AML/CFT-rammen, bør samarbejde med hinanden i overensstemmelse med forpligtelsen til loyalt samarbejde, der er nedfældet i traktaterne. For at sikre, at AML-tilsynssystemet, der består af myndigheden og tilsynsmyndighederne, fungerer som en integreret mekanisme, og at de jurisdiktionsspecifikke risici og lokal tilsynsekspertise tages behørigt i betragtning og anvendes hensigtsmæssigt, bør direkte tilsyn med udvalgte forpligtede enheder finde sted i form af fælles tilsynshold (joint supervisory teams (JST)). Disse hold bør ledes af en ansat i myndigheden, der koordinerer alle holdets tilsynsaktiviteter. For at sikre en passende forståelse af mulige nationale særtræk bør holdlederen ("JST-koordinatoren") udstationeres i den medlemsstat, hvor en udvalgt enhed har sit hovedkvarter. Myndigheden bør være ansvarlig for oprettelsen og sammensætningen af det fælles tilsynshold, og de lokale tilsynsmyndigheder bør sikre, at et tilstrækkeligt antal af deres medarbejdere udpeges til holdet under hensyntagen til risikoprofilen for den udvalgte enhed i deres jurisdiktion. (22)For at sikre, at myndigheden kan opfylde sine tilsynsforpligtelser effektivt med hensyn til udvalgte forpligtede enheder, bør myndigheden kunne indhente alle interne dokumenter og oplysninger, der er nødvendige for udførelsen af dens opgaver, og med henblik herpå have generelle undersøgelsesbeføjelser, som alle tilsynsmyndigheder har i henhold til national forvaltningsret. (23)Myndigheden bør have beføjelse til at kræve foranstaltninger internt i enheden for at forbedre forpligtede enheders overholdelse af AML/CFT-rammen, herunder styrkelse af interne procedurer og ændringer i ledelsesstrukturen, for så vidt angår fjernelse af medlemmer af ledelsesorganet, uden at dette berører de beføjelser, som andre relevante tilsynsmyndigheder i den samme udvalgte enhed har. På grundlag af relevante resultater vedrørende den forpligtede enheds manglende eller kun delvise overholdelse af gældende krav bør den kunne indføre særlige foranstaltninger eller procedurer for bestemte kunder eller kategorier af kunder, der udgør en høj risiko. Inspektioner på stedet bør være et fast element i et sådant tilsyn. Hvis en specifik type kontrol på stedet kræver en tilladelse fra den nationale retslige myndighed, bør myndigheden anmode om en sådan tilladelse. (24)Myndigheden bør have en bred vifte af tilsynsbeføjelser i forhold til enheder under direkte tilsyn for at sikre overholdelse af gældende krav. Disse beføjelser bør finde anvendelse i tilfælde, hvor den udvalgte enhed ikke opfylder sine krav, i tilfælde, hvor visse krav sandsynligvis ikke vil blive opfyldt, samt i tilfælde, hvor interne processer og kontroller ikke er hensigtsmæssige til at sikre en forsvarlig forvaltning af udvalgte forpligtede enheders risici med hensyn til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Udøvelsen af disse beføjelser kan ske ved hjælp af bindende afgørelser rettet til udvalgte individuelle forpligtede enheder. (25)Ud over tilsynsbeføjelser og for at sikre overholdelse bør myndigheden i tilfælde af væsentlige overtrædelser af umiddelbart gældende krav kunne pålægge de udvalgte forpligtede enheder administrative bøder. Sådanne sanktioner bør stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning og bør desuden have afskrækkende virkning og være i overensstemmelse med princippet om ne bis in idem. De maksimale bødebeløb bør være i overensstemmelse med de bøder, der er fastsat i [indsæt venligst — sjette direktiv om bekæmpelse af hvidvask af penge], og være tilgængelige for alle tilsynsmyndigheder i hele Unionen. Grundbeløbene for disse sanktioner bør fastsættes inden for de grænser, der er fastsat i AML/CFT-rammen, under hensyntagen til arten af de krav, der er blevet overtrådt. For at myndigheden kan tage tilstrækkeligt hensyn til skærpende eller formildende omstændigheder, bør det være muligt at justere det relevante grundbeløb. Med henblik på at opnå en rettidig ændring af den skadelige forretningspraksis bør myndighedens bestyrelse have beføjelse til at pålægge tvangsbøder for at tvinge den pågældende juridiske eller fysiske person til at ophøre med den pågældende adfærd. Med henblik på at øge bevidstheden hos alle forpligtede enheder ved at tilskynde dem til at indføre forretningspraksis i overensstemmelse med AML/CFT-rammen bør sanktionerne og bøderne offentliggøres. Domstolen bør have jurisdiktion til at bedømme lovligheden af afgørelser vedtaget af myndigheden, Rådet og Kommissionen i medfør af artikel 263 i TEUF samt til at fastlægge deres ansvar uden for kontraktforhold. (26)For at myndigheden og de finansielle tilsynsmyndigheder kan kommunikere hurtigt og effektivt inden for AML/CFT-tilsynssystemet og muliggøre mere sammenhængende beslutningsprocesser, er det nødvendigt at have særlige ordninger for kommunikation inden for dette system. (27)For ikkeudvalgte forpligtede enheder skal AML/CFT-tilsynet primært forblive på nationalt plan, idet de nationale kompetente myndigheder bevarer det fulde ansvar for det direkte tilsyn. Myndigheden bør tildeles tilstrækkelige indirekte tilsynsbeføjelser til at sikre, at tilsynsforanstaltningerne på nationalt plan er konsekvente og af høj kvalitet i hele Unionen. Den bør derfor foretage vurderinger af situationen med hensyn til tilsynskonvergens og offentliggøre rapporter med sine resultater. Den bør have beføjelse til at udstede retningslinjer og henstillinger rettet til både forpligtede enheder og tilsynsmyndigheder med henblik på at sikre harmoniseret tilsynspraksis på højt plan i hele Unionen. (28)Visse forpligtede enheder i den finansielle sektor, som ikke opfylder kravene til regelmæssig udvælgelse, kan stadig have en høj iboende profil set ud fra et perspektiv om hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, eller de kan påtage sig, ændre eller udvide aktiviteter, der indebærer en høj risiko, der ikke afbødes med et tilsvarende niveau af intern kontrol, hvilket vil føre til væsentlige overtrædelser af AML/CFT-kravene. Hvis der er tegn på mulige væsentlige overtrædelser af de gældende AML/CFT-krav, kan de være tegn på grov uagtsomhed fra den forpligtede enheds side. Tilsynsmyndigheden bør i de fleste tilfælde være i stand til at reagere hensigtsmæssigt på eventuelle overtrædelser og forhindre, at risiciene materialiserer sig og fører til grov uagtsomhed i AML/CFT-kravene. I visse tilfælde er en reaktion på nationalt plan imidlertid måske ikke tilstrækkelig eller rettidig, især når der er tegn på, at der allerede er sket væsentlige overtrædelser på virksomhedsniveau. I sådanne tilfælde bør myndigheden kunne anmode den lokale tilsynsmyndighed om at træffe specifikke foranstaltninger for at rette op på situationen, herunder anmode om at udstede finansielle sanktioner. For at forhindre, at hvidvask af penge og terrorisme bliver til virkelighed, bør fristen for foranstaltninger på nationalt plan være tilstrækkelig kort. (29)Myndigheden bør have mulighed for at anmode om overførsel af tilsynsopgaver og -beføjelser vedrørende en bestemt forpligtet enhed på eget initiativ i tilfælde af passivitet eller manglende overholdelse af dens instrukser inden for den fastsatte frist. Eftersom overførslen af opgaver og beføjelser over for en forpligtet enhed uden den finansielle tilsynsmyndigheds specifikke anmodning til myndigheden vil kræve en skønsmæssig afgørelse fra myndighedens side, bør myndigheden rette en specifik anmodning herom til Kommissionen. For at Kommissionen kan træffe en afgørelse, der er i overensstemmelse med rammerne for myndighedens opgaver inden for AML/CFT-rammen, bør myndighedens anmodning indeholde en passende begrundelse og angive en præcis varighed af omfordelingen af opgaver og beføjelser til for myndigheden. Tidsrammen for omfordelingen af beføjelser bør svare til den tid, myndigheden har brug for til at håndtere risiciene på virksomhedsniveau, og bør ikke overstige tre år. Kommissionen bør vedtage en afgørelse om at overføre beføjelser og opgaver vedrørende tilsynet med virksomheden til myndigheden hurtigt og under alle omstændigheder inden for en måned. (30)For at forbedre tilsynspraksis i den ikkefinansielle sektor bør myndigheden gennemføre peerevalueringer af tilsynsmyndigheder i den ikkefinansielle sektor, herunder offentlige myndigheder, der fører tilsyn med selvregulerende organer (self-regulatory bodies (SRB'er)), og offentliggøre rapporter med sine resultater; disse kan ledsages af retningslinjer eller henstillinger rettet til de relevante offentlige myndigheder, herunder offentlige myndigheder, der fører tilsyn med SRB'er. SRB'er bør kunne deltage i peerevalueringer i individuelle sager, hvis de har givet udtryk for deres vilje til at deltage. (31)Med det formål at øge effektiviteten af gennemførelsen af AFT/CML-foranstaltninger, også i den ikkefinansielle sektor, bør myndigheden også kunne undersøge mulige overtrædelser eller ukorrekt anvendelse af EU-retten begået af tilsynsmyndigheder i denne sektor, herunder offentlige myndigheder, der fører tilsyn med SRB'er. (32)Med henblik på at analysere mistænkelige aktiviteter, der berører flere jurisdiktioner, bør de relevante FIU'er, der har modtaget tilknyttede indberetninger, være i stand til effektivt at foretage fælles analyser af sager af fælles interesse. Med henblik herpå bør myndigheden kunne foreslå, koordinere og med alle relevante midler støtte fælles analyser af grænseoverskridende mistænkelige transaktioner eller aktiviteter. De fælles analyser bør udløses, når der er behov for netop at gennemføre sådanne fælles analyser i henhold til de relevante bestemmelser i EU-retten. Efter udtrykkeligt samtykke fra de FIU'er, der deltager i de fælles analyser, bør myndighedens personale, der støtter gennemførelsen af fælles analyser, kunne modtage og behandle alle nødvendige data og oplysninger, herunder data og oplysninger vedrørende de analyserede sager. (33)For at forbedre effektiviteten af de fælles analyser bør myndigheden kunne indlede en gennemgang af metoder, procedurer og gennemførelse af de fælles analyser med henblik på at fastlægge de indhøstede erfaringer og forbedre og fremme disse analyser. Tilbagemeldingerne om den fælles analyse bør gøre det muligt for myndigheden at udarbejde konklusioner og henstillinger, som i sidste ende vil føre til en regelmæssig finjustering og forbedring af metoderne og procedurerne for gennemførelse af fælles analyser. (34)For at lette og forbedre samarbejdet mellem FIU'er og myndigheden, herunder med henblik på fælles analyser, bør FIU'erne kunne delegere en medarbejder pr. FIU til myndigheden på frivillig basis. De delegerede i de nationale FIU'er bør støtte myndighedens personale i udførelsen af alle opgaver vedrørende FIU'er, herunder gennemførelse af fælles analyser og udarbejdelse af trusselsvurderinger og strategiske analyser af trusler, risici og metoder vedrørende hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Ud over de fælles analyser bør myndigheden tilskynde til og lette forskellige former for gensidig bistand mellem FIU'er, herunder uddannelse og udveksling af personale, for at forbedre kapacitetsopbygningen og muliggøre udveksling af viden og god praksis blandt FIU'er. (35)Myndigheden bør forvalte, hoste og vedligeholde FIU.net, det særlige IT-system, der gør det muligt for FIU'er at samarbejde og udveksle oplysninger indbyrdes og, hvor det er relevant, med deres modparter fra tredjelande og tredjeparter. Myndigheden bør i samarbejde med medlemsstaterne ajourføre systemet. Med henblik herpå bør myndigheden sikre, at den mest avancerede teknologi til enhver tid anvendes til udvikling af FIU.net med forbehold af en cost-benefit-analyse. (36)For at fastlægge en konsekvent, virkningsfuld og effektiv tilsynspraksis og FIU-relateret praksis og sikre en fælles, ensartet og konsekvent anvendelse af EU-retten bør myndigheden kunne udstede retningslinjer og henstillinger rettet til alle eller kategorier af forpligtede enheder og alle eller en kategori af tilsynsmyndigheder og FIU'er. Retningslinjerne og henstillingerne kan udstedes i henhold til en specifik beføjelse i de gældende EU-retsakter eller på myndighedens eget initiativ, hvis der er behov for at styrke AML/CFT-rammen på EU-plan. (37)Oprettelsen af en solid forvaltningsstruktur inden for myndigheden er afgørende for at sikre en effektiv udførelse af myndighedens opgaver og for en effektiv og objektiv beslutningsproces. På grund af kompleksiteten og mangfoldigheden af de opgaver, som myndigheden har fået overdraget på både tilsynsområdet og FIU-området, kan beslutningerne ikke træffes af et enkelt ledelsesorgan, som det ofte er tilfældet i decentrale agenturer. Mens visse typer afgørelser, såsom afgørelser om vedtagelse af fælles instrumenter, skal træffes af repræsentanter for de relevante myndigheder eller FIU'er og overholde afstemningsreglerne i TEUF, kræver visse andre afgørelser, såsom afgørelser over for individuelle udvalgte forpligtede enheder eller individuelle myndigheder, et mindre beslutningstagende organ, hvis medlemmer bør være underlagt passende ansvarlighedsordninger. Myndigheden bør derfor bestå af et almindeligt råd og en bestyrelse sammensat af fem fuldtidsansatte uafhængige medlemmer og myndighedens formand. (38)For at sikre den relevante ekspertise bør det almindelige råd have to sammensætninger. For alle afgørelser om vedtagelse af almengyldige retsakter, såsom reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder, retningslinjer, henstillinger og udtalelser vedrørende FIU'er, bør den bestå af lederne af medlemsstaternes FIU'er ("det almindelige råd i FIU-sammensætningen"). For de samme typer af retsakter vedrørende direkte eller indirekte tilsyn med finansielle og ikkefinansielle forpligtede enheder bør den bestå af lederne af AML/CFT-tilsynsmyndigheder, som er offentlige myndigheder ("det almindelige råd i tilsynssammensætning"). Alle parter, der er repræsenteret i det almindelige råd, bør bestræbe sig på at begrænse udskiftningen af deres repræsentanter med henblik på at sikre kontinuiteten i rådets arbejde. Alle parter bør tilstræbe at opnå en afbalanceret repræsentation af mænd og kvinder i det almindelige råd. (39)For at sikre en smidig beslutningsproces bør opgaverne være klart fordelt: Det almindelige råd i FIU-sammensætningen bør træffe afgørelse om de relevante foranstaltninger for FIU'er, og det almindelige råd i tilsynssammensætning bør træffe afgørelse om delegerede retsakter, retningslinjer og lignende foranstaltninger for forpligtede enheder. Det almindelige råd i tilsynssammensætning bør også kunne afgive udtalelse og rådgivning til bestyrelsen om alle udkast til afgørelser rettet mod individuelle udvalgte forpligtede enheder, som foreslås af de fælles tilsynshold. Hvis der ikke foreligger en sådan udtalelse eller rådgivning, bør afgørelserne træffes af bestyrelsen. Hvis bestyrelse afviger fra den rådgivning, som det almindelige råd yder i tilsynssammensætning i den endelige afgørelse, bør den give en skriftlig begrundelse herfor.

(40)Med henblik på afstemning og beslutningstagning bør hver medlemsstat have én stemmeberettiget repræsentant. Lederne af de offentlige myndigheder bør derfor udpege en fast repræsentant som stemmeberettiget medlem af det almindelige råd i tilsynssammensætning. Alternativt kan de offentlige myndigheder i en medlemsstat afhængigt af emnet for afgørelsen eller dagsordenen for et givent møde i det almindelige råd træffe beslutning om en ad hoc-repræsentant. De praktiske ordninger for beslutningstagning og afstemning blandt medlemmerne af det almindelige råd i tilsynssammensætning bør fastsættes i det almindelige råds forretningsorden, som skal udarbejdes af myndigheden. (41)Myndighedens formand bør lede det almindelige råds møder og have stemmeret, når afgørelserne træffes med simpelt flertal. Kommissionen bør være medlem uden stemmeret i det almindelige råd. For at etablere et godt samarbejde med andre relevante institutioner bør det almindelige råd også kunne tillade andre observatører uden stemmeret, såsom en repræsentant for den fælles tilsynsmekanisme og for hver af de tre europæiske tilsynsmyndigheder (EBA, EIOPA og ESMA), til møder i det almindelige råd i dets tilsynssammensætning og Europol, EPPO og Eurojust til møder i det almindelige råd i FIU-sammensætningen, når spørgsmål, der henhører under deres respektive mandater, drøftes eller er genstand for afgørelser. For at sikre en smidig beslutningsproces bør det almindelige råds afgørelser træffes med simpelt flertal, bortset fra afgørelser vedrørende udkast til reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder, retningslinjer og henstillinger, som bør træffes af et kvalificeret flertal af medlemsstaternes repræsentanter i overensstemmelse med afstemningsreglerne i TEUF. (42)Myndighedens ledelsesorgan bør være bestyrelsen sammensat af myndighedens formand og fem fuldtidsansatte medlemmer, der udpeges af det almindelige råd på grundlag af den endelige liste, som Kommissionen har opstillet. Med henblik på at sikre en hurtig og effektiv beslutningsproces bør bestyrelsen være ansvarlig for planlægningen og udførelsen af alle myndighedens opgaver, medmindre specifikke afgørelser udtrykkeligt tildeles det almindelige råd. For at sikre objektivitet og en passende hurtighed i beslutningsprocessen vedrørende direkte tilsyn med de udvalgte forpligtede enheder bør bestyrelsen træffe alle bindende afgørelser rettet til udvalgte forpligtede enheder. Derudover bør bestyrelsen sammen med en repræsentant for Kommissionen være kollektivt ansvarlig for myndighedens administrative og budgetmæssige beslutninger. Kommissionens samtykke bør kræves, når bestyrelsen træffer beslutninger vedrørende budgetforvaltning, indkøb, ansættelse og revision af myndigheden, eftersom en del af finansieringen af myndigheden vil komme fra Unionens budget. (43)For at gøre det muligt at træffe hurtige beslutninger bør alle bestyrelsens beslutninger, herunder beslutninger, hvor Kommissionen har stemmeret, træffes med simpelt flertal, idet formanden har den afgørende stemme i tilfælde af stemmelighed. For at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning af myndigheden bør Kommissionens samtykke kræves i forbindelse med beslutninger vedrørende budget, administration og ansættelse. Andre stemmeberettigede medlemmer af bestyrelsen end formanden bør udvælges af det almindelige råd på grundlag af den endelige liste, som Kommissionen har opstillet. (44)For at sikre, at myndigheden fungerer uafhængigt, bør de fem medlemmer af bestyrelsen og myndighedens formand handle uafhængigt og i Unionens interesse som helhed. De bør både under og efter deres embedsperiode udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med hensyn til at påtage sig visse hverv eller at acceptere visse fordele. For at undgå at give indtryk af, at et medlem af bestyrelsen kan bruge sin stilling som medlem af myndighedens bestyrelse til at få en udnævnelse til en højstående post i den private sektor efter sin embedsperiode og for at forhindre eventuelle interessekonflikter efter offentlig ansættelse, bør der indføres en afkølingsperiode for de fem medlemmer af bestyrelsen, herunder myndighedens formand. (45)Myndighedens formand bør udnævnes af Rådet på grundlag af objektive kriterier efter Europa-Parlamentets godkendelse. Han eller hun bør repræsentere myndigheden udadtil og rapportere om udførelsen af myndighedens opgaver. (46)Myndighedens administrerende direktør bør udnævnes af bestyrelsen på grundlag af en liste fra Kommissionen. Myndighedens administrerende direktør bør være en højtstående administrativ embedsmand i myndigheden med ansvar for den daglige ledelse af myndigheden samt for budgetforvaltning, indkøb, rekruttering og personale. (47)For effektivt at beskytte de berørte parters rettigheder, af hensyn til procesøkonomien og for at mindske byrden for Den Europæiske Unions Domstol bør myndigheden give fysiske og juridiske personer mulighed for at anmode om en revision af beslutninger, der er truffet, i henhold til de beføjelser, der er knyttet til direkte tilsyn, og som myndigheden er tillagt ved denne forordning, og som er rettet til dem, eller som berører dem umiddelbart og individuelt. Uafhængigheden og objektiviteten af de afgørelser, der træffes af det administrative klagenævn, bør bl.a. sikres ved dets sammensætning af fem uafhængige og tilstrækkeligt kvalificerede personer. Afgørelser truffet af det administrative klagenævn kan indbringes for Den Europæiske Unions Domstol. (48)For at sikre, at myndigheden fungerer korrekt, bør finansieringen tilvejebringes ved en kombination af gebyrer, der opkræves af visse forpligtede enheder, og et bidrag fra Unionens budget, afhængigt af opgaverne og funktionerne. Myndighedens budget bør være en del af Unionens budget og bekræftes af budgetmyndigheden på grundlag af et forslag fra Kommissionen. Myndigheden bør forelægge Kommissionen et budgetforslag og en intern finansforordning til godkendelse. (49)For at sikre, at myndigheden også kan udføre sine opgaver som direkte og indirekte tilsynsførende for forpligtede enheder, bør der indføres en passende mekanisme til fastsættelse og opkrævning af gebyrer. For så vidt angår gebyrer, der opkræves af udvalgte forpligtede enheder og visse ikkeudvalgte forpligtede enheder, bør metoden til beregning heraf og processen for opkrævning af gebyrer udvikles i en delegeret retsakt fra Kommissionen. Metoden bør baseres på risikoen for de direkte og indirekte tilsynsbelagte enheder samt deres omsætning eller indtægter. (50)Reglerne for udarbejdelse og gennemførelse af myndighedens budget samt for forelæggelse af myndighedens årsregnskab bør følge bestemmelserne i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/715, for så vidt angår samarbejdet med Den Europæiske Anklagemyndighed og effektiviteten af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svigs undersøgelser. (51)For at forebygge og effektivt bekæmpe intern svig, korruption eller enhver anden ulovlig aktivitet inden for myndigheden bør den være omfattet af forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013, for så vidt angår samarbejdet med Den Europæiske Anklagemyndighed og effektiviteten af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svigs undersøgelser. Myndigheden bør tiltræde den interinstitutionelle aftale om de interne undersøgelser, der foretages af OLAF, som bør kunne foretage kontrol på stedet inden for sit kompetenceområde. (52)Som anført i EU-strategien for cybersikkerhed er det af afgørende betydning at sikre et højt niveau af cyberrobusthed i alle EU-institutioner, -organer og -agenturer på grund af det stadig mere fjendtlige trusselsmiljø. Den administrerende direktør skal således sikre en passende IT-risikostyring, en stærk intern IT-styring og tilstrækkelige IT-sikkerhedsmidler. Myndigheden arbejder tæt sammen med IT-Beredskabsenheden for EU's Institutioner, Organer og Agenturer og indberetter større hændelser inden for 24 timer til CERT EU samt til Kommissionen. (53)Myndigheden bør stå til ansvar over for både Europa-Parlamentet og Rådet for udførelsen af sine opgaver og gennemførelsen af denne forordning. Myndighedens formand bør hvert år forelægge en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen. (54)Myndighedens personale bør bestå af midlertidigt ansatte, kontraktansatte og udstationerede nationale eksperter samt nationale delegerede, der stilles til rådighed for myndigheden af EU-FIU'er. Myndigheden bør i samråd med Kommissionen vedtage de relevante gennemførelsesbestemmelser i overensstemmelse med ordningerne i artikel 110 i vedtægten for tjenestemænd. (55)For at sikre, at fortrolige oplysninger behandles som sådan, bør alle medlemmer af myndighedens styrende organer, alt myndighedens personale, herunder udstationeret personale og personale, der stilles til rådighed for myndigheden, samt alle personer, der udfører opgaver for myndigheden på kontraktbasis, være omfattet af tavshedspligt, herunder eventuelle fortrolighedsbegrænsninger og -forpligtelser, der følger af de relevante bestemmelser i EU-lovgivningen, og som vedrører myndighedens specifikke opgaver. Fortroligheds- og tavshedspligten bør dog ikke forhindre myndigheden i at samarbejde med og udveksle eller videregive oplysninger til andre relevante nationale myndigheder eller EU-myndigheder eller -organer, hvis det er nødvendigt for udførelsen af deres respektive opgaver, og hvor et sådant samarbejde og en sådan udveksling af oplysninger er fastsat i EU-retten. (56)Uden at det berører de fortrolighedsforpligtelser, der gælder for myndighedens personale og repræsentanter i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EU-lovgivningen, bør myndigheden være omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001. I overensstemmelse med begrænsningerne vedrørende fortrolighed og tavshedspligt i forbindelse med myndighedens tilsyns- og FIU-støtte- og koordineringsopgaver bør en sådan adgang ikke udvides til fortrolige oplysninger, der håndteres af myndighedens personale. Navnlig bør operationelle data eller oplysninger vedrørende sådanne operationelle data fra myndigheden og EU-FIU'erne, som myndigheden er i besiddelse af som følge af udførelsen af opgaverne og aktiviteterne i forbindelse med støtte og koordinering af FIU'er, betragtes som fortrolige. Med hensyn til tilsynsopgaver bør adgang til oplysninger eller data fra myndigheden, de finansielle tilsynsmyndigheder eller de forpligtede enheder, der er indhentet i forbindelse med udførelsen af opgaver og aktiviteter i forbindelse med direkte tilsyn, i princippet også behandles som fortrolige og ikke videregives. Fortrolige oplysninger, der vedrører en tilsynsprocedure, kan dog helt eller delvis videregives til de forpligtede enheder, der er parter i en sådan tilsynsprocedure, forudsat at andre juridiske og fysiske personer end den relevante part har en legitim interesse i at beskytte deres forretningshemmeligheder. (57)Uden at det berører eventuelle specifikke sprogordninger, der måtte blive vedtaget inden for AML-tilsynssystemet og med udvalgte forpligtede enheder, bør Rådets forordning nr. 1 finde anvendelse på myndigheden, og eventuelle oversættelsesydelser, der måtte være nødvendige for myndighedens virksomhed, bør leveres af Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer. (58)Uden at dette berører medlemsstaternes og deres myndigheders forpligtelser, bør behandling af personoplysninger på grundlag af denne forordning med henblik på forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme betragtes som nødvendig for udførelsen af en opgave i samfundets interesse eller henhørende under offentlig myndighedsudøvelse, som myndigheden har fået pålagt i henhold til artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 og artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679. Når myndigheden udvikler instrumenter eller træffer beslutninger, der kan have en betydelig indvirkning på beskyttelsen af personoplysninger, bør den, hvor det er relevant, arbejde tæt sammen med Det Europæiske Databeskyttelsesråd, der er oprettet ved forordning (EU) 2016/679, og med Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, der er oprettet ved forordning (EU) 2018/1725, for at undgå overlapning. (59)Myndigheden bør etablere samarbejdsforbindelser med de relevante EU-agenturer og -organer, herunder Europol, Eurojust, EPPO og de europæiske tilsynsmyndigheder, dvs. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger. For at forbedre det tværsektorielle tilsyn og samarbejdet mellem tilsynsmyndigheder og AML/CFT-tilsynsmyndigheder bør myndigheden også etablere samarbejdsforbindelser med de myndigheder, der er kompetente med hensyn til tilsyn med forpligtede enheder i den finansielle sektor, herunder Den Europæiske Centralbank, for så vidt angår spørgsmål vedrørende de opgaver, den overdrages ved Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013, samt afviklingsmyndigheder som defineret i artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2014/59/EU og udpegede indskudsgarantiordninger som defineret i artikel 2, stk. 1, nr. 18), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/49/EU. Med henblik herpå bør myndigheden kunne indgå aftaler eller aftalememoranda med sådanne organer, herunder med hensyn til enhver informationsudveksling, der er nødvendig for udførelsen af myndighedens og disse organers respektive opgaver. Myndigheden bør gøre sit bedste for efter anmodning at udveksle oplysninger med sådanne organer inden for de grænser, der følger af retlige begrænsninger, herunder databeskyttelseslovgivning. Myndigheden bør desuden muliggøre en effektiv informationsudveksling mellem alle finansielle tilsynsmyndigheder i AML/CFT-tilsynssystemet og ovennævnte myndigheder, og et sådant samarbejde og en sådan udveksling af oplysninger bør finde sted på en struktureret og effektiv måde.

(60)Offentlig-private partnerskaber ("OPP'er") er blevet stadig vigtigere fora for samarbejde og informationsudveksling mellem FIU'er, forskellige nationale tilsyns- og retshåndhævende myndigheder og forpligtede enheder i nogle medlemsstater. Hvis myndigheden fungerer som direkte tilsynsmyndighed for udvalgte forpligtede enheder, som er en del af et OPP i en hvilken som helst medlemsstat, kan det være en fordel for myndigheden også at deltage heri på betingelser, der fastsættes af den eller de relevante nationale offentlige myndigheder, der opretter et sådant OPP, og med deres udtrykkelige samtykke. (61)I betragtning af at samarbejde mellem tilsynsmyndigheder, administrative myndigheder og retshåndhævende myndigheder er afgørende for en vellykket bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, og visse EU-myndigheder og -organer har specifikke opgaver eller mandater på dette område, bør myndigheden sikre, at den er i stand til at samarbejde med sådanne myndigheder og organer, navnlig OLAF, Europol, Eurojust og EPPO. Hvis der er behov for at etablere specifikke samarbejdsordninger eller indgå aftalememoranda mellem myndigheden og disse organer og myndigheder, bør myndigheden kunne gøre dette. Ordningen bør være af strategisk og teknisk karakter, bør ikke indebære udveksling af fortrolige eller operationelle oplysninger, som myndigheden er i besiddelse af, og bør redegøre for de opgaver, som allerede udføres af andre EU-institutioner, -organer, -kontorer eller -agenturer med hensyn til forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. (62)Da både prædikatforbrydelser og selve forbrydelsen hvidvaskning af penge ofte er af global karakter, og eftersom Unionens forpligtede enheder også opererer med og i tredjelande, er et effektivt samarbejde med alle relevante tredjelandsmyndigheder inden for både tilsyn og drift af FIU'er afgørende for at styrke Unionens AML/CFT-ramme. I betragtning af myndighedens unikke kombination af direkte og indirekte tilsyn og FIU-samarbejdsrelaterede opgaver og beføjelser bør den kunne spille en aktiv rolle i sådanne eksterne samarbejdsordninger. Myndigheden bør specifikt tillægges beføjelser til at udvikle kontakter og indgå i administrative ordninger med myndigheder i tredjelande, der har regulerings-, tilsyns- og FIU-relaterede kompetencer. Myndighedens rolle kan være særlig gavnlig i tilfælde, hvor samspillet mellem flere offentlige myndigheder og FIU'er i Unionen og tredjelandsmyndigheder vedrører spørgsmål, der falder inden for rammerne af myndighedens opgaver. I sådanne tilfælde bør myndigheden spille en ledende rolle med hensyn til at fremme dette samspil. (63)Eftersom myndigheden vil have en bred vifte af beføjelser og opgaver i forbindelse med direkte og indirekte tilsyn med og kontrol af alle forpligtede enheder, er det nødvendigt, at disse beføjelser forbliver konsoliderede inden for ét EU-organ og ikke giver anledning til modstridende kompetencer med andre EU-organer. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed bør derfor ikke bevare sine opgaver og beføjelser vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, og de respektive artikler i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 bør udgå. De midler, der tildeles Den Europæiske Banktilsynsmyndighed til udførelse af disse opgaver, bør overføres til myndigheden. I betragtning af at alle tre europæiske tilsynsmyndigheder (EBA, ESMA og EIOPA) vil samarbejde med myndigheden og kan deltage i møderne i det almindelige råd i tilsynssammensætning som observatører, bør myndigheden have samme mulighed i forbindelse med møder i tilsynsrådet for de europæiske tilsynsmyndigheder. I tilfælde, hvor de respektive tilsynsråd drøfter eller træffer afgørelse om spørgsmål, der er relevante for udførelsen af myndighedens opgaver og beføjelser, bør myndigheden kunne deltage i deres møder som observatør. Artiklerne om tilsynsrådets sammensætning i forordning (EU) nr. 1093/2010, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 bør derfor ændres. (64)Myndigheden bør være fuldt operationel i begyndelsen af 2024. Dette bør give myndigheden tilstrækkelig tid til at etablere sit hovedkvarter i medlemsstaten som fastsat i denne forordning. (65)Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42 i forordning (EU) 2018/1725 [og afgav udtalelse den ...] — VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I OPRETTELSE, RETLIG STATUS OG DEFINITIONER Artikel 1 Oprettelse og indsatsområde 1.Myndigheden for Bekæmpelse af Hvidvask af Penge og Finansiering af Terrorisme ("myndigheden") oprettes pr. 1. januar 2023. 2.Myndigheden handler inden for de beføjelser, som den tildeles ved denne forordning, navnlig de i artikel 6 omhandlede, og inden for rammerne af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/847, direktivet om de mekanismer, der skal oprettes af medlemsstaterne, til forebyggelse af anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme og om ophævelse af direktiv (EU) 2015/849 [Publikationskontoret: indsæt venligst det næste nummer for COM(2021) 423], og forordningen om forebyggelse af anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme [Publikationskontoret: indsæt venligst det næste nummer for COM(2021) 422], herunder alle direktiver, forordninger og afgørelser baseret på nævnte retsakter, eventuelle yderligere juridisk bindende EU-retsakter, hvorved myndigheden tillægges opgaver, og national lovgivning, der gennemfører direktivet om bekæmpelse af hvidvask af penge [Publikationskontoret: indsæt venligst det næste nummer for COM(2021) 423], eller andre direktiver, hvorved tilsynsmyndighederne tillægges opgaver. 3.Myndighedens mål er at beskytte offentlighedens interesser, stabiliteten i Unionens finansielle system og et velfungerende indre marked ved at: a)forhindre, at Unionens finansielle system anvendes til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme b)bidrage til at udpege og vurdere risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i hele det indre marked samt risici og trusler, der hidrører fra lande uden for Unionen, og som påvirker eller har potentiale til at påvirke det indre marked c)sikre tilsyn af høj kvalitet