A4-0019/98

Beslutning om beretning fra Kommissionen om kontrollen med den faelles fiskeripolitik 1995 (KOM(97)0226 - C4-0334/97)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til Kommissionens beretning (KOM(97)0226 - C4-0334/97),

* der henviser til Parlamentets beslutning af 10. april 1997 med bemaerkningerne til afgoerelsen om decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af Den Europaeiske Unions almindelige budget for regnskabsaaret 1995 ((EFT L 162 af 19.06.1997, s. 32.)), i saerdeleshed punkt 37 ((»opfordrer sine kompetente udvalg til at undersoege, om de betydelige bevillinger, Faellesskabet har stillet til raadighed til oeget kontrol med fiskeriaktiviteten, rent faktisk har foert til en mere effektiv kontrol,")),

* der henviser til betaenkning fra Fiskeriudvalget (A4-0019/98),

A. der henviser til, at den faelles fiskeripolitik boer vaere Den Europaeiske Unions vigtigste instrument til beskyttelse af fiskebestandene paa lang sigt,

B. der henviser til, at der inden for medlemsstaternes fiskerierhverv hersker betydelig bekymring med hensyn til medlemsstaternes ligelige haandhaevelse af kontrolforanstaltninger under den faelles fiskeripolitik,

C. der erkender, at saafremt der fastslaas svagheder i overvaagnings- og kontrolordningen under den faelles fiskeripolitik, maa der vedtages, fastsaettes tidsplaner for og straks gennemfoeres foranstaltninger til afhjaelpning heraf,

D. der beklager, at Kommissionens egne inspektoerer fortsat har saa begraensede befoejelser, og at deres antal er meget begraenset,

1. konstaterer med bekymring, at der ikke er sket nogen forbedring i kontrollen og overvaagningen under den faelles fiskeripolitik siden offentliggoerelsen af den foregaaende beretning;

2. beklager, at den foreliggende beretning kun indeholder vage henvisninger til fremtidige aktioner, og insisterer paa, at der i kommende beretninger medtages en handlingsplan, ledsaget af en tidsplan, med henblik paa at afhjaelpe de konstaterede mangler i overvaagningsprocedurerne under den faelles fiskeripolitik;

3. mener, at Kommissionen i mellemtiden straks maa fremlaegge en saadan handlingsplan, som boer forelaegges Raadet og Parlamentet ved foerstkommende lejlighed;

4. er foruroliget over den fortsatte mangel paa politisk vilje i visse medlemsstater til at haandhaeve den faelles fiskeripolitik i det omfang, der er noedvendigt for en vellykket bevarelse af bestandene;

5. erkender, at den faelles fiskeripolitik uden naevnte politiske vilje til at haandhaeve bestemmelserne strengt og ligeligt ikke vil skabe tillid hos industrien, i videnskabelige kredse eller i fiskersamfund;

6. konstaterer med dyb beklagelse, at beretningen hovedsagelig bestaar af tabeller og lister med data, der ikke giver noget omfattende eller samlet indblik i kontrollen og overvaagningen under den faelles fiskeripolitik i EU og heller ikke goer det let at foretage nogen sammenligning af medlemsstaterne; opfordrer derfor Kommissionen til at udarbejde en ny metode til indsamling og behandling af data, der som et minimum paalaegger medlemsstaterne at fremsende saa ensartede, noejagtige og gennemskuelige oplysninger som muligt, samt til at fastlaegge en helt praecis definition af begreberne inspektoer og inspektion;

7. opfordrer Kommissionen til at opfylde sit tilsagn om at udarbejde en praktisk vejledning i de kontrolforanstaltninger, der finder anvendelse paa fiskerfartoejer;

8. beklager, at Kommissionen har undgaaet at fremsaette andet end de mest generelle bemaerkninger om resultaterne i medlemsstaterne som helhed eller individuelt betragtet og ikke har benyttet sig af lejligheden til at kaste lys over specifikke problemomraader;

9. henstiller indtraengende til Kommissionen at udvise mod og i givet fald naevne individuelle fiskerierhverv, medlemsstater eller andre, der undlader at opfylde deres pligt til at kontrollere og overvaage gennemfoerelsen af den faelles fiskeripolitik, ved navn;

10. konstaterer, at beretningen ikke indeholder brugbare skoen vedroerende spoergsmaal som f.eks. maengden af ulovligt landet fisk eller andre statistikker, som er vaesentlige for at forstaa omfanget af problemet med kontrol og overvaagning under den faelles fiskeripolitik som helhed betragtet;

11. konstaterer med beklagelse, at medlemsstaterne ikke har gjort fremskridt med overvaagningen af afsaetningskanaler, og ser dette som et af de vigtigste, men mindst brugte midler til vellykket haandhaevelse;

12. beklager, at der ikke er henvisninger til eller foretaget analyser af de forskellige medlemsstaters boeder og straffeforanstaltninger i forbindelse med overtraedelse af den faelles fiskeripolitiks bestemmelser, selv om det konstaterer, at saadanne straffeforanstaltninger er et centralt aspekt i haandhaevelse;

13. mener, at et af de grundlaeggende problemer i kontrollen med den faelles fiskeripolitik er den manglende harmonisering med hensyn til overtraedelser; mener, at Kommissionen kan traeffe foranstaltninger til fremme og fremskyndelse af en saadan harmonisering, og beklager, at der i den foreliggende beretning ikke udtrykkes den mindste hensigt om noget saadant;

14. beklager, at beretningen ikke kommer ind paa EU's egne inspektoerers arbejde eller paa deres enestaaende foerstehaandssyn paa problemerne paa det her omhandlede omraade;

15. bemaerker, at beretningen fortrinsvis koncentrerer sig om kontrollen med fangster og ikke indeholder nogen udtoemmende analyse af de ulovligheder, der foregaar paa markedet; beklager i denne forbindelse manglen paa en effektiv kontrol paa markederne, der kan forhindre importsvig som f.eks. de paaviste uregelmaessigheder vedroerende produktoprindelse i importen af tunfiskefileter under den generelle praeferenceordning (SGP-drugs) eller den ulovlige import af torsk af anden oprindelse inden for rammerne af aftalerne med Norge;

16. konstaterer, at den foreliggende beretning vedroerer 1995, har vaeret laenge undervejs og derfor behandler staerkt foraeldede spoergsmaal;

17. konstaterer med bekymring, at beretningen ikke indeholder henvisninger til medlemsstaternes reaktioner paa rapporten for det foregaaende aar til trods for det i forordningen fastsatte krav herom;

18. paalaegger sin formand, at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.