DA Den Europæiske Unions Tidende C 387/17

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2014/C 387/09)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ANSØGNING OM ÆNDRING

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (2)

ANSØGNING OM ÆNDRING I HENHOLD TIL ARTIKEL 9

»REBLOCHON«/»REBLOCHON DE SAVOIE«

EF-Nr.: FR-PDO-0217-01003-11.6.2012

BGB ( ) BOB ( X )

1. Afsnit i varespecifikationen, som berøres af ændringen

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

2. Type ændring(er)

—

☐

—

☒

—

☐

—

☐

3. Ændring(er)

Beskrivelse af produktet: punkt 2 i varespecifikationen

Der er føjet præciseringer til beskrivelsen af skorpen og ostemassen, som supplerer oplysningerne i den oprindelige varespecifikation.

Vægtintervallet for den lille »Reblochon«/»Reblochon de Savoie« er udvidet en anelse (230-280 g i stedet for 240-280 g).

Der er indført portionspakninger som variant. Det sker for at give de erhvervsdrivende mulighed for at tilpasse sig udviklingen i de enkelte produkters anvendelse.

Emballagematerialernes kvalitet og udskæringsteknikken er af en sådan art, at produktkvaliteten kan bevares ved portionspakning.

Angivelsen af den kunstige bund henviser til reglerne om pakning i varespecifikationens punkt 5.7.

Geografisk område: faser, der foregår i området: punkt 3 i varespecifikationen

Det præciseres, hvilke faser der foregår i det geografiske område.

Malkningsfasen i området er blevet tilføjet for at præcisere forløbet på de bedrifter, der ligger inden for området. Det præciseres ligeledes, at pakningen, der allerede omtales i den registrerede varespecifikation, kun udgør den første emballering af produktet, så der kan tages højde for eventuelle efterfølgende færdigpakninger af produktvarianterne.

Overgangsbestemmelsen om muligheden for modning i to kommuner, der støder op til det geografiske område, er fjernet, da de berørte virksomheder igen er etableret i det geografiske område.

En kommune, der er udskilt som følge af opdelingen af en række gamle kommuner, er blevet tilføjet (ændrer ikke afgrænsningen af det geografiske område).

Bevis for oprindelse (sporbarhed): punkt 4 i varespecifikationen

Ændringerne er en følge af reformen af kontrolsystemet for oprindelsesbetegnelser, der skyldes udviklingen i den nationale lovgivning. Der indføres f.eks. en identifikationserklæring forud for udstedelsen af tilladelsen til de erhvervsdrivende til at anvende betegnelsen. Dermed bekræftes det, at de er i stand til at opfylde kravene i varespecifikationen for det mærke, de må anvende.

Ligeledes beskrives indholdet og de nærmere bestemmelser om fremsendelse af de erklæringer, der er nødvendige for kendskabet til og opfølgningen på produkterne.

De dokumenter og registreringer, der er nødvendige for opfølgningen på sporbarhed og kontrol af produktionsbetingelser, præciseres sammen med forskrifterne for kontrol af produktegenskaber.

Med hensyn til mærkning af ostene præciseres de nærmere bestemmelser om tildeling og tilbagekaldelse af identifikationsmærker.

Malkeracer: punkt 5.1 i varespecifikationen

Definitionen af malkebesætningen, som omfatter samtlige lakterende malkekøer, goldkøer og kvier på over seks måneder på bedriften, gør det muligt at præcisere for hvilke dyr, som kontrollerne gælder.

Der er tilføjet præciseringer af, hvilken tilladt race dyrene skal tilhøre, svarende til kode 12, 46, 31, for at skærpe kontrollen.

Visse producenter kan anvende dyrene til andre formål end mælkeproduktion med henblik på fremstilling af »Reblochon«/»Reblochon de Savoie«. Denne mulighed består, og kriterierne herfor er nøje reguleret.

Malkekøernes foder: punkt 5.2 i varespecifikationen

a) Grundration og fodertilskud

De nye bestemmelser er en styrkelse af fodersystemet, som er baseret på grønfoder (græs og hø), for dermed at øge tilknytningen til den beskyttede oprindelsesbetegnelses område og opretholde en osteproduktion, hvor der anvendes råmælksteknologi (udelukker gæret foder).

For at nå dette mål fastsættes der en belastning pr. hektar udnyttet landbrugsareal på 1,5 storkreatur. I sommerperioden skal de lakterende køer græsse i mindst 150 dage.

For at tage hensyn til de forskelle, der kan observeres mellem bedrifterne i det geografiske område med hensyn til, hvordan de fungerer, er der indført regler for brug af foder med oprindelse uden for det geografiske område til fodring af lakterende malkekøer. Det er således muligt — dog kun på bedrifter, der ligger 600 m over havet, og bedrifter med alpegræsgange, hvor de lakterende køer græsser i over 600 meters højde over havet — at anvende foder fra andre områder end det geografiske område i en mængde af højst 25 % af grundrationen, udtrykt i tørstof.

Ved indkøb af foder uden for det geografiske område kan der kun være tale om hø.

Anvendelse af grønfoder er tilladt, men må kun anvendes ved en foderration om dagen i græsningsperioden på 150 dage. Uden for græsningsperioden er det tilladt at anvende grønfoder ved to foderrationer dagligt, men foderet skal skæres og tildeles ad to omgange. For at undgå problemer med forurening med uønskede kim skal grønfoderet tildeles i frisk stand, og krybberne skal være rengjort for rester, før en ny ration tildeles.

Ud over målet om at opretholde tilknytningen til området, men også fordi korte fibre ikke har de samme virkninger for drøvtygningen som hø af græs eller lucerne, gælder der samme fodertilskudsbegrænsning for lucernepillerne som for øvrige typer fodertilskud.

Fastlæggelsen af en positivliste for kraftfoder letter kontrollen og forhindrer teknologiske nyskabelser, der endnu ikke er kontrol med. For at bevare tilknytningen mellem produktet og dets område begrænses den samlede årlige tilførsel af fodertilskud i grundrationen til 1 800 kg pr. malkeko og 500 kg pr. kvie.

Endelig præciseres det, at den valle, der produceres på bedriften, kun må anvendes i dyrenes drikkevand og kun inden for 24 timer.

b) Forskrifter om tildeling af foder

For at undgå sundhedsproblemer og teknologiske problemer gives der helst tørfoder i vinterperioden. For ligeledes at lette drøvtygningen er det obligatorisk at uddele uforarbejdet foder (hel tilstand). Disse faktorer indebærer, at det er forbudt at anvende foderblander i forbindelse med tildeling af foderet.

c) Gæret foder

De aktuelle bestemmelser forbyder anvendelse af gæret foder til malkekøer. Der er dog mulighed for at fodre en anden, klart adskilt besætning med denne type foder på særlige betingelser, hvad angår produktion, opbevaring og anvendelse.

Driftssystem: punkt 5.3 og 5.4 i varespecifikationen

a) Forbud mod GMO (afgrøder og foder)

Med dette forbud mod GMO i henhold til varespecifikationen er det muligt at forbedre foderets traditionelle egenskaber.

b) Tilførsel af tilladt mineralsk gødning

For at fremme græsning, biodiversitet, naturlig flora og bevare miljøet er tilførslen af mineralsk gødning begrænset. Der indføres en sondring mellem kommunerne alt efter topografisk beliggenhed baseret på forvaltningens afgrænsning af »ugunstigt stillede områder«. De tærskelværdier, der er fastlagt i varespecifikationen, er et gennemsnit af hver bedrifts forskellige marker.

c) Tilførsel af organisk gødning

Betingelserne for spredning af organiske gødningsstoffer fastsættes for at beskytte køernes foder mod enhver risiko for forurening.

Med den generelle udbredelse af gødningsplaner der det muligt at sikre, at kontrollerne på dette punkt gennemføres på lige vilkår, og at der sker kontrolmæssige lettelser.

Malkebetingelser: punkt 5.5 i varespecifikationen

Malkebetingelserne præciseres for at gøre det muligt at benytte nye malketeknikker og samtidig overholde alle de krav, der er knyttet til driften af besætningen og opretholdelsen af den anvendte mælks egenskaber.

Det gøres obligatorisk at kontrollere malkeanlægget for at sikre, at den anvendte mælks kvalitet opretholdes.

Osteriets køletemperatur:

Opbevaringstemperaturen for mælken på gården eller i lageret på osteriet hæves til 10 °C i stedet for 8 °C for at fremme den nyttige teknologiske flora i mælken.

Fremstilling: punkt 5.6 i varespecifikationen

Punkt 5.6.1. Almindelige bestemmelser

Den anvendte mælk, tekniske hjælpestoffer og tilsætningsstoffer

For at opretholde egenskaberne i råvaren, som er råmælk, er der opstillet en liste over forbudt behandling af råvaren.

Afsnittet om anvendelse af tekniske hjælpestoffer og tilsætningsstoffer suppleres for at styrke den aktuelle praksis for behandlinger og tilsætningsstoffer i ostefremstillingen og således undgå, at ureguleret fremtidig praksis ødelægger ostenes egenskaber.

Fremstillingsfaserne

Der er indføjet egenskaber for fremstillingskarrene. Disse skal være åbne og må højst rumme 6 000 l.

Det er nemlig fortsat et vigtigt element at kunne iagttage ostemassens udvikling i karret ved at se på den og røre ved den, når man fremstiller ost af råmælk, der indsamles hver dag og ikke undergår nogen behandling forud for ostningen.

Styringen af fremstillingen styrkes ligeledes, hvis den anvendte mængde ikke forlænger formningsfasen væsentligt. En for lang formningsfase medfører for stor variation i ostenes egenskaber.

Der er føjet præciseringer til beskrivelsen af faserne fra forarbejdningen i karret til saltningen af ostene for at tage højde for visse tilpasninger, nemlig formenes størrelse, vægten på de lodder, der bruges til at presse de små varianter, samt saltlagens tæthed, der sænkes fra 1 140 til 1 130.

Med hensyn til saltningen må den ikke foregå i fremstillingskarret.

Det præciseres, at den samlede varighed af fremstilling, formodning og modning er mindst 15 dage fra datoen for tilsætning af løbe. Osten må således tidligst forlade fremstillingslokalet eller modningssalen på den 16. dag.

Formodning og modning

Der er foretaget redaktionelle præciseringer i beskrivelsen af formodningsfasen for at inddrage ostemestrenes viden mere præcist og opretholde ostenes kvalitet.

Forskrifterne om modningen suppleres med indførelsen af muligheden for at emballere ostene fra den 12. modningsdag og lade modningen fortsætte ved en lavere temperatur i længere tid.

Det drejer sig om en tilpasning til den hurtigere aldring af skorpen, hvis udseende i modningskælderen er optimalt omkring den 12. dag, men derefter forringes, hvilket kan medføre synlige fejl på salgstidspunktet.

Følgende bestemmelser er tilføjet:

— Obligatorisk første fase i modningskælder frem til mindst den 12. dag fra fremstillingsdatoen.

Temperaturen i kælderen skal da være mellem 10 og 15 °C og luftfugtigheden over 90 %.

— Fra den 12. dag kan ostene emballeres enkeltvis og modnes derefter indtil mindst den 18. dag ved en temperatur på mindst 6 °C.

— I tilfælde, hvor ostene ikke emballeres, fortsætter modningen i kælderen indtil mindst den 16. dag ved en temperatur på mellem 10 og 15 °C og en luftfugtighed på over 90 %.

Det præciseres, at anvendelsen af høvlede eller uhøvlede træplader som modningsunderlag er tilladt. Denne præcisering tager højde for den teknologiske betydning af udviklingen af overfladefloraen takket være positive biofilm på træpladerne.

Punkt 5.6.2 Specifikke bestemmelser om fremstilling i mælkeforarbejdningsanlæg

Der er tilføjet en præcisering af tidspunktet for sidste tilsætning af løbe for at præcisere fristen herfor.

Den rette dosis mælkesyrebakterier er præciseret.

Det anføres, at det er muligt at anvende syrningsforme. Disse forme hjælper med at forme produkterne og erstatter lærred, uden at produktets iboende egenskaber ændres. De gør det i øvrigt muligt at opnå en hurtigere »lærredstid«, en bedre styring af afdrypningen, mere ensartede oste og gavnlige virkninger for produkternes skorpe.

Muligheden for at genanvende den mængde mælk, der er tilbage efter fremstillingen, præciseres for at undgå, at ostemesteren er forpligtet til at sætte en fremstillingsproces i gang af et kar, der ikke er fyldt, hvilket letter arbejdet i karret og forbedrer styringen.

Punkt 5.6.3. Specifikke bestemmelser om fremstilling på gården

Betingelserne for fremstilling på gården suppleres med følgende bestemmelser:

— Indførelse af mikroperforeret drænende plastlærred gør det muligt at intensivere de særlige smagsmæssige træk ved gårdfremstilling, idet lærredet er fyldt med teknologisk flora.

— For at gøre det muligt at man for gårdostene kan beholde den langsomme fremstillingsteknologi, som går i retning af en mere specifik smag, begrænses den tilladte dosis mælkesyrebakterier til 0,5 % (0,5 l gærbakterier(1) pr. 100 l mælk) af den samlede mængde mælk, der er anvendt til gårdfremstilling af »Reblochon«/»Reblochon de Savoie«.

— Anvendelse af syrningsforme og enhver anden form eller holder, der fastholder osten i tørringsfasen, er forbudt for at sikre, at anvendelsen af lærred, som er den traditionelle metode i gårdfremstilling opretholdes. Lærredstiden er fastsat til seks timer fra begyndelsen af formningen.

Der er tilføjet præciseringer af forskrifterne om presning, vending, formodning, vask og fugtbehandling af ostene ved indgangen til modningskælderen.

Disse bestemmelser gør kodificeringen af praksis bedre og skærper de særlige træk ved gårdoste.

For at modningsvirksomheden om ønsket kan give en specifik behandling på et tidligere tidspunkt i ostefremstillingen, nedsættes varigheden af ostens ophold på bedriften til seks dage i stedet for de oprindelige ti dage.

Betingelserne for fremstilling, modning og formodning af den lille gårdost »Reblochon«/»Reblochon de Savoie« er blevet indføjet og skal præcisere visse bestemmelser i forhold til praksis.

Faktorer som bevis på tilknytningen til det geografiske miljø: punkt 6 i varespecifikationen

Affattelsen af dette afsnit omfatter følgende underafsnit: det geografiske områdes egenart: naturbestemte og menneskelige faktorer, produktets egenart og årsagssammenhæng.

Denne omorganisering ledsages af redaktionelle forbedringer og præciseringer, hvor det har været nødvendigt.

Specifikke mærkningselementer: punkt 8 i varespecifikationen

Elementerne i mærkningen af ostene flyttes til afsnit 4: Bevis for oprindelse

Forpligtelsen til at påføre INAO-symbolet erstattes af forpligtelsen til at påføre Den Europæiske Unions BOB-symbol.

Det præciseres, at der ud over de lovpligtige påskrifter, der gælder for alle oste og udtrykket »lille«, hverken på etiketten, i reklamer, på fakturaer eller i handelspapirer må angives andre benævnelser eller påskrifter sammen med den beskyttede oprindelsesbetegnelse end særlige fremstillings- eller varemærker.

Krav i nationale bestemmelser: punkt 9 i varespecifikationen

Der er indsat en tabel, som viser de vigtigste kontrolpunkter i varespecifikationen, målværdierne og evalueringsmetoderne.

Yderligere ændringer

(1) Emballering: punkt 5.7 i varespecifikationen

Ostene emballeres som hele oste, halve oste eller portioner.

For at bevare skorpens kvalitet og undgå udtørring og uønsket skimmeldannelse skal osten forlade det geografiske område i en egnet emballage. Denne emballage skal beholdes, indtil produktet præsenteres for slutbrugeren, men er ikke til hinder for en eventuel ompakning.

Denne emballage skal omfatte en kunstig bund af træ, hvis diameter er præciseret. Under udskæring skal denne kunstige bund beholdes.

Disse bestemmelser tilsammen gør det muligt at bevare skorpens kvalitet, teksturen i ostemassen og ostens aromatiske intensitet. I øvrigt har den kunstige bund og emballagen en fugtregulerende funktion for »Reblochon«/»Reblochon de Savoie«, som har en skrøbelig skorpe og let udtørres. De anvendte emballager påvirker ikke den særlige svampeflora på skorpen af »Reblochon«/»Reblochon de Savoie«.

Imidlertid er enkeltvis indpakning af disse oste ikke obligatorisk for oste bestemt til forarbejdning i fødevareindustrien. I så fald er det ikke nødvendigt med en kunstig bund.

(2) Medlemsstatens ansvarlige myndighed: ændring af adressen på Institut National de l’Origine et de la Qualité (INAO).

(3) Sammenslutningens sammensætning: Der er tilføjet præciseringer.

Kontaktoplysninger for kontrolstrukturerne: Kontaktoplysningerne er ajourført.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (3)

»REBLOCHON«/»REBLOCHON DE SAVOIE«

EF-Nr.: FR-PDO-0217-01003-11.6.2012

BGB ( ) BOB ( X )

1. Betegnelse

»Reblochon« eller »Reblochon de Savoie«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.3: Oste

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Reblochon«/»Reblochon de Savoie« er en halvfast ost fremstillet af råmælk i form af sødmælk fra køer af en af racerne Abondance, Montbéliarde og Tarentaise, af form som en flad cylinder med let sammenfaldne sider, ca. 14 cm i diameter, ca. 3,5 cm høj og en vægt på mellem 450 og 550 g.

Den indeholder mindst 45 g fedt i 100 g tørstof efter fuldstændig tørring, og tørstofindholdet må ikke være under 45 g pr. 100 g ost.

Skorpen vaskes under modningen og er tynd, regelmæssig og ensartet. Farven varierer fra gul til orangegul, og skorpen er dækket helt eller delvis af et tyndt lag kort hvidt skæg.

Ostemassen er ikke særlig fast, ensartet, blød og cremet. Dens farve varierer fra cremefarvet til elfenbensgul, og den er letsaltet og kan have små huller.

Den beskyttede oprindelsesbetegnelse gælder også den mindre størrelse ost eller lille variant, som har samme organoleptiske egenskaber, men kun er ca. 9 cm i diameter, ca. 3 cm i højden og har en vægt på mellem 230 og 280 g.

»Reblochon«/»Reblochon de Savoie« fremstilles som hele oste eller i portioner.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Den mælk, der anvendes til fremstilling af »Reblochon«/»Reblochon de Savoie«, må udelukkende stamme fra malkebesætninger bestående af køer af malkeracen Abondance, Montbéliarde eller Tarentaise (også kaldet Tarine).

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse)

For at sikre tilknytningen til området skal besætningens foder primært komme fra betegnelsens geografiske område. Grundrationen består af foder sammensat af:

— mindst 50 % græs fra græsning i sommerperioden og hø, der gives dagligt i vinterperioden

— grønfoder: fodermajs, grønthøstet græs, foderbede. Halm må gives i grundrationen, men kun til kvier.

I sommerperioden varer græsningen mindst 150 dage.

Foder fra området skal dække lakterende malkekøers fulde grundration udtrykt i tørstof. På de bedrifter, der ligger højere end 600 m over havet, og bedrifter med alpegræsgange, hvor de lakterende køer græsser i over 600 meters højde over havet, skal foderet fra det geografiske område dække mindst 75 % af lakterende malkekøers grundration udtrykt i tørstof. Ved indkøb af foder uden for det geografiske område kan der kun være tale om hø.

Som supplement til grundrationen kan der gives fodertilskud. Det omfatter kraftfoder samt kunsttørret foder. Alle disse fodertilskud kan gives til de lakterende køer i en mængde af 1 800 kg om året pr. malkeko.

Det er forbudt at tilsætte malkebesætningens foder ensilageprodukter, gæret foder, græs i wrapballer og foder, der kan påvirke mælkens eller ostens lugt eller smag negativt, eller som udgør en risiko for bakterieforurening.

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Mælkeproduktionen, malkningen og ostens fremstilling og modning skal foregå i det geografiske område.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.

Den første emballering af ostene foregår i det geografiske område, før osten forlader modningssalen, idet denne er sidste fase af fremstillingen af »Reblochon«/»Reblochon de Savoie«. Denne bestemmelse gør det muligt at opretholde skorpens kvalitet og undgå udtørring af produktet og udvikling af uønsket skimmeldannelse. Denne første emballering hindrer ikke, at produktet ompakkes i en anden virksomhed på et senere tidspunkt.

Denne pakning i en egnet emballage omfatter en kunstig bund af grantræ på mindst en af ostens flader, når der er tale om en hel eller en halv ost. Portionerne skal have skorpe på tre flader.

Produkter beregnet til fødevareindustrien må ikke pakkes enkeltvis, men skal dog være emballeret, når de forlader det geografiske område.

3.7. Specifikke mærkningsregler

Mærkningen af osten skal indeholde oprindelsesbetegnelsen »Reblochon« eller »Reblochon de Savoie«, som skal være skrevet med bogstaver, der i størrelsen er mindst to tredjedele af de største bogstaver på mærkningen. I øvrigt kan mærkningen indeholde navnet på oprindelsesbetegnelsen ledsaget af udtrykket »lille« for den mindre størrelse ost defineret i punkt 3.2.

Ud over de lovpligtige påskrifter, der gælder for alle oste og for ovennævnte ord, må der hverken på etiketten, i reklamer, på fakturaer eller i handelspapirer angives andre benævnelser eller påskrifter sammen med den beskyttede oprindelsesbetegnelse end særlige fremstillings- eller varemærker.

Mærkningen skal indeholde Den Europæiske Unions BOB-symbol. Angivelsen »appellation d'origine protégée« må desuden påføres etiketten

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

Det geografiske område dækker to tredjedele af departementet Haute-Savoie (hele den del, der ligger øst for Annecy i over 500 meters højde over havet) samt nogle kommuner eller dele af kommuner i departementet Savoie.

Departementet Haute-Savoie

Abondance, Alex, Allinges, Amancy, Andilly, Annecy-le-Vieux, Arâches-Ia-Frasse, Arbusigny, Arenthon, Armoy, Arthaz-Pont-Notre-Dame, Aviernoz, Ayse, Ballaison, Beaumont, Bellevaux, Bernex, Bluffy, Boëge, Bogève, Bonne, Bonnevaux, Bonneville, Bons-en-Chablais, Brenthonne, Brizon, Burdignin, Cervens, Chamonix-Mont-Blanc, Charvonnex, Châtel, Châtillon-sur-Cluses, Chevaline, Chevenoz, Cluses, Collonges-sous-Salève, Combloux, Cons-Sainte-Colombe, Contamine-sur-Arve, Copponex, Cordon, Cornier, Cranves-Sales, Cruseilles, Demi-Quartier, Dingy-Saint-Clair, Domancy, Doussard, Draillant, Duingt, Entremont, Entrevernes, Essert-Romand, Etaux, Evires, Faucigny, Faverges, Fessy, Féternes, Fillinges, Giez, Groisy, Habère-Lullin, Habère-Poche, Juvigny, La Balme-de-Thuy, La Baume, La Chapelle-d'Abondance, La Chapelle-Rambaud, La Chapelle-Saint-Maurice, La Clusaz, La Côte-d'Arbroz, La Forclaz, La Muraz, La Rivière-Enverse, La Roche-sur-Foron, Lathuile, La Tour, La Vernaz, Le Biot, Le Bouchet, Le Lyaud, Le Grand-Bornand, Le Petit-Bornand-Les-Glières, Le Reposoir, Le Sappey, Leschaux, Les Clefs, Les Contamines-Montjoie, Les Gets, Les Houches, Les Ollières, Les Villards-sur- Thônes, Lucinges, Lullin, Lully, Manigod, Marcellaz-en-Faucigny, Marlens, Machilly, Magland, Margencel, Marignier, Marnaz, Megève, Mégevette, Menthonnex-en-Bornes, Menthon-Saint-Bernard, Mieussy, Monnetier-Mornex, Montmin, Montriond, Mont-Saxonnex, Morillon, Morzine, Nancy-sur-Cluses, Nangy, Nâves-Parmelan, Novel, Onnion, Orcier, Passy, Peillonnex, Perrignier, Pers-Jussy, Praz-sur-Arly, Présilly, Quintal, Reignier, Reyvroz, Saint-André-de-Boëge, Saint-Blaise, Saint-Cergues, Saint-Eustache, Saint-Férréol, Saint-Gervais-les-Bains, Saint-Jean-d'Aulps, Saint-Jean-de-Sixt, Saint-Jean-de-Tholome, Saint-Jeoire, Saint-Jorioz, Saint-Laurent, Saint-Martin-Bellevue, Saint-Pierre-en-Faucigny, Saint-Sigismond, Saint-Sixt, Sallanches, Samoëns, Saxel, Scientrier, Scionzier, Serraval, Servoz, Sevrier, Seythenex, Seytroux, Sixt-Fer-A-Cheval, Talloires, Taninges, Thônes, Thorens-Glières, Thyez, Vailly, Vacheresse, Vallorcine, Verchaix, Vétraz-Monthoux, Veyrier-du-Lac, Villard, Villaz, Ville-en-Sallaz, Villy-le-Bouveret, Villy-le-Pelloux, Vinzier, Viuz-en-Sallaz, Vougy og Vovray-en-Bornes.

Departementet Savoie

Cohennoz, Crest-Voland, Flumet, La Giettaz, Mercury (del G1 og G2), Notre-Dame-de-Bellecombe, Plancherine (del A1, A2 og A3), Saint-Nicolas-La-Chapelle og Ugine.

5. Tilknytning til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

Naturbestemte faktorer

Det geografiske område er beliggende i de nordlige Alper og omfatter bjergegnene mellem Lac Léman og Massif du Mont Blanc. Det afgrænses mod øst af grænsen til Schweiz og strækker sig mod vest indtil Alpernes vestligste forbjerge. Mod syd grænser det geografiske område op til bjergområdet Beaufortain, men omfatter den nordlige del af Bauges-bjergene.

Bjergterrænet er særdeles varieret med bjerge, der bliver højere og højere mod øst (fra 1 000 m høje vestlige forbjerge over de mere end 2 000 m høje kalkstenstinder til de over 4 000 m høje toppe på Mont Blanc-massivet) og gennemskæres af brede dale, der ligger mindst 500 m over havet (Dranse, Giffre, Arve og Arly).

Det geografiske område omfatter meget forskelligartede jordbundsforhold. Bjergområder af hovedsagelig kalkstensklipper gennemløber området fra nordøst til sydvest. Visse særligt slidstærke lag danner her skarpe bjergkamme, f.eks. Aravis-bjergkæden. Mod vest udgøres forlandet af en ler- og kalkholdig molassejordbund med forrevne kalkstensformationer (Salève). Mod øst udgør de krystallinske bjergmassiver Mont Blanc og Aiguilles Rouges de højeste tinder i området, og her er klipperne syreholdige (granit, gnejs og glimmerskifer). Mod nord består Chablais-bjergene af en blanding af syreholdige og kalkholdige klipper.

Klimaet er bjergklima direkte eksponeret for de vestlige strømninger. Det er kendetegnet ved rigelige nedbørsmængder (over 900 mm om året) uden sommertørke. Midt inde i bjergområderne falder der sædvanligvis 1 500-2 000 mm om året. På grund af bjergklimaet er vintrene kolde og nedbøren rigelig i form af sne. Bjergformationerne og højden over havet har stor indflydelse på de lokale klimaforhold.

Den største del af landbrugsarealet er udlagt til eng. Regionen er kendetegnet ved en særlig omfattende udlægning af permanente engarealer i højden kaldet alpegræsgange. Disse rummer en stor planterigdom alt efter de varierende miljømæssige forhold (jordbund, nedbør, eksponering, højde osv.) og anvendelsen (græsningspraksis). 90 % af græsarealerne er permanente enge med primært hundegræs, som anses for at være en særdeles god fodergræsart, foruden hvidkløver og rødkløver. Man finder frodige høslætenge med vild syre, gennemsnitlige høslætenge eller græsmarker med stor pimpinelle og magre eller tørre høslætenge eller græsmarker med engsalvie og merian. Den udnyttede vegetation er spredt på etager fra bunden af dalen og indtil højder på over 2 500 m.

Menneskelige faktorer

En af egenskaberne ved malkebedrifterne i det geografiske område er brugen af alpegræsgange om sommeren. Køernes liv er stærkt påvirket af årstidernes gang. De forlader stalden i begyndelsen af maj, græsser på lavtliggende jorder, flytter op på alpegræsgangene i begyndelsen af juni og bliver så her indtil begyndelsen af oktober. Derefter kommer vinterperioden, som er den længste med adskillige måneder med sne og dårligt vejr. Opdrætteren skal derfor om sommeren indsamle det foder, som besætningen skal have i perioden fra november til april (der skal beregnes ca. 2 000 kg hø pr. ko pr. vinter).

På grund af disse produktionsvilkår bruger mælkeproducenterne malkekvægracer, som stammer fra bjergegne og har tilpasset sig de fysiske og klimatiske vilkår i miljøet (morfologi tilpasset græsning på skrånende enge, hårdføre med hensyn til temperaturen, god udnyttelse af græsning om sommeren og tørfoderet om vinteren), samtidig med at de giver en regelmæssig ydelse af kvalitetsmælk.

Malkekøernes foder består primært af græs fra græsning om sommeren og tørfoder om vinteren. Fodertilskud er begrænset til en vis mængde for at bevare den lave opdrætsintensitet. Der må ikke indgå gærede foderstoffer i tilskuddet, da det kan have en negativ virkning på mælkens lugt og smag og dermed ostens.

Navnet Reblochon de Savoie kommer af ordet »Reblâche«, som betyder »malke en gang til«. Denne praksis var almindelig allerede i det 13. århundrede. Landmanden, som lejede alpegræsgangen, skulle betale en afgift i form af mælk til ejeren. Koen, der ikke blev malket helt færdig ved den lejlighed, gav ved den anden malkning en lille, men meget flødeholdig mængde mælk, da den sidste mælk ved malkningen er meget fed. Ostemestrene havde således kun lidt, men fed mælk at fremstille ost af, og det gav oste, der var cremede og små. Takket være udviklingen fra byttehandel til pengeøkonomi nåede den hidtil hemmelige Reblochon i det 18. århundrede endelig frem til middagsbordene hos både borgere, gejstlige og adelige.

Ostemesterens arbejde, der bygger på ældgammel overleveret viden, spiller en væsentlig rolle i udnyttelsen af det aromatiske potentiale i »Reblochon«/»Reblochon de Savoie«. Forarbejdningen af råmælken uden forudgående behandling og ved en lav temperatur gør det muligt at opnå det fulde potentiale. Malkningen to gange om dagen kræver en hurtig og præcis anvendelse af mælken. Anvendelse af råmælk indebærer forarbejdning i åbne kar for at give ostemesteren mulighed for at bruge sine øjne og hænder og justere produktionen efter eventuelle variationer i mælken.

Modningen blev i begyndelsen varetaget på gården oppe på alpegræsgangene. Derefter har den udviklet sig nede i dalene, hvor den forholdsvis lette adgang har fremmet udviklingen af modningslagre. På modningslagrene skal varetages flere opgaver, især overvågning af temperaturen under modningen, idet dette er vigtigt for svampefloraen (som giver skorpen dens karakteristiske udseende). Der findes flere bakteriegrupper, som lever side om side og på skift på ostens overflade. De skiftende grupper skyldes primært udviklingen i skorpens pH-værdi og saltindhold. Denne mikroflora og navnlig Geotrichum candidum giver »Reblochon«/»Reblochon de Savoie« dens tynde hvidskimmeloverflade, som er kendetegnende for osten, men bidrager også i vid udstrækning til udviklingen af ostemassens tekstur og smag.

Handelen med Reblochon tog fart i det 19. århundrede, hvilket skabte en specifik handelsaktivitet, der befordredes af udviklingen af kommunikationsmidlerne. I første halvdel af det 20. århundrede bredte produktionen af Reblochon sig endda til områder uden for oprindelsesstedet, hvilket fik producenterne til allerede i 1953 at beskytte deres produkt og definere særlige produktionsbetingelser.

5.2. Produktets egenart

»Reblochon«/»Reblochon de Savoie« er en halvfast ost fremstillet af råmælk i form af sødmælk fra køer. Mælken forbehandles ikke før ostefremstillingen.

Osten er lille og har en lav vægt og kan markedsføres i en mindre variant. Den har form af en flad cylinder med let sammenfaldne sider.

Det er en flødeagtig ost med et cremet og smidigt indre, elfenbensfarvet og let saltet, med mælkeagtig og brændt aroma. Den tynde vaskede skorpe med den safrangule farve er dækket af et tyndt lag hvidt skæg (svampeflora).

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

Det meget våde bjergklima, som gælder det fulde geografiske område, fremmer den kraftige vækst af græs forår og sommer. De varierende miljømæssige forhold såsom højde og eksponering af alpegræsgangene og arten af klippegrund udmønter sig i en stor botanisk rigdom i engene, som har særlige florasammensætninger alt efter beliggenhed.

Mange arter i floraen har kraftige aromaer, som bidrager til de særlige træk ved »Reblochon«/»Reblochon de Savoie«. Forskelle i ostenes sensoriske egenskaber kan henføres til de forskellige typer hø og græs, som findes rundt om i det geografiske område.

Dette barske miljø er meget krævende for kvægbesætningerne, og kun bjergracer er tilpasset til at kunne holde til denne levevis, der rummer både det stillestående liv i stalden om vinteren nede i dalene og de lange daglige vandringer på alpegræsgangene om sommeren, hvilket kan indebærer flere hundrede meters højdeforskel.

Disse racer er på disse vilkår i stand til at producere en proteinrig mælk, der er yderst velegnet til ostefremstilling, idet den gel, der opnås efter tilsætning af løbe, er fast, og ostefremstillingsudbyttet er højt.

»Reblochon«/»Reblochon de Savoie« blev oprindelig fremstillet af beskedne mængder fed mælk og er resultatet af anvendelsen af en enkel teknologi (kun lidt opvarmning, hurtig podning, ingen dræning i karret), som giver kort modningstid.

De organoleptiske egenskaber hos »Reblochon«/»Reblochon de Savoie« er således tæt knyttet til både malkekøernes foder (græsning og fodring), som hidrører fra en flora, der er tilpasset de ovenfor beskrevne klimaforhold, og videreførelsen af den viden, som ostemestre og modningslagres personale besidder.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006 (4))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCReblochon.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

(2) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12. Erstattet af forordning (EU) nr. 1151/2012.

(3) Erstattet af forordning (EU) nr. 1151/2012.

(4) Se fodnote 3.