EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 26.10.2022 COM(2022) 542 final/2 2022/0347(COD) This document corrects COM(2022) 542 final.

Concerns all languages versions.

Formatting adjustments which do not affect the substance of the text.

The text shall read as follows: Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om luftkvaliteten og renere luft i Europa



(omarbejdning) {SEC(2022) 542}

{SWD(2022) 345, 542, 545}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET Ren luft er afgørende for menneskers sundhed og for at bevare miljøet. Der er opnået store forbedringer i luftkvaliteten i Den Europæiske Union (EU) i de seneste tre årtier takket være en fælles indsats fra EU og de nationale, regionale og lokale myndigheder i medlemsstaterne for at mindske de negative virkninger af luftforurening. Omkring 300 000 for tidlige dødsfald om året (sammenlignet med op til 1 millioner om året i begyndelsen af 1990'erne) og et betydeligt antal ikkeoverførbare sygdomme såsom astma, hjerte-kar-sygdomme og lungekræft tilskrives dog stadig luftforurening (og især partikler, nitrogendioxid og ozon). Luftforurening er fortsat den største miljømæssige årsag til for tidlig død i EU. Den påvirker i uforholdsmæssig grad sårbare grupper såsom børn, ældre og personer med allerede eksisterende forhold samt socioøkonomisk dårligt stillede grupper. Der er også stadig flere tegn på, at luftforurening kan være forbundet med ændringer i nervesystemet, f.eks. demens. Desuden er luftforurening en trussel mod miljøet pga. forsuring, eutrofiering og ozonskader, hvilket skader skove, økosystemer og afgrøder. Eutrofiering fra deposition af kvælstof overstiger de kritiske belastninger i to tredjedele af økosystemområderne i hele EU med betydelig indvirkning på biodiversiteten. Dette forureningspres kan forværre situationer med kvælstofoverskud som følge af vandforurening. I november 2019 offentliggjorde Kommissionen sin kvalitetskontrol af direktiverne om luftkvalitet (direktiv 2004/107/EF og 2008/50/EF). Den konkluderede, at direktiverne har været delvist effektive med hensyn til at forbedre luftkvaliteten og nå luftkvalitetsstandarderne, men at ikke alle deres mål er blevet opfyldt til dato. I december 2019 forpligtede Europa-Kommissionen sig i den europæiske grønne pagt til at forbedre luftkvaliteten yderligere og til i højere grad at tilpasse EU's luftkvalitetsstandarder til Verdenssundhedsorganisationens (WHO's) anbefalinger. WHO's anbefalinger blev senest revideret i september 2021 og underkastes periodisk videnskabelig gennemgang, typisk hvert 10. år. Dette mål om en tættere tilpasning til de seneste videnskabelige resultater blev bekræftet i handlingsplanen for nulforurening , der omfatter en vision for 2050 om at reducere luft- (og vand- og jordforureningen) til niveauer, der ikke længere anses for at være skadelige for sundheden og de naturlige økosystemer, og som respekterer de grænser, som vores planet kan håndtere, hvorved der skabes et giftfrit miljø. Derudover blev der indført 2030 mål, hvoraf to blev indført i luften: at reducere de sundhedsmæssige virkninger af luftforurening (for tidlige dødsfald) med mere end 55 % og andelen af EU's økosystemer, hvor luftforurening truer biodiversiteten, med 25 %. Strengere luftkvalitetsstandarder vil også bidrage til målene i den europæiske kræfthandlingsplan. Kommissionen meddelte også i den europæiske grønne pagt , at den ville styrke overvågningen, modelleringen og planlægningen af luftkvaliteten. Den russiske militære aggression mod Ukraine, der startede i februar 2022, fik EU's ledere til at blive enige om behovet for hurtigst muligt at fremskynde omstillingen til ren energiproduktion med henblik på at mindske EU's afhængighed af gas og andre fossile brændstoffer, der importeres fra Rusland. Den 18. maj 2022 blev der vedtaget en ambitiøs RePowerEU -pakke af foranstaltninger, der bl.a. har til formål at hjælpe medlemsstaterne med at fremskynde udbredelsen af vedvarende energiproduktion. Hvis denne pakke gennemføres hurtigt som beskrevet i Kommissionens meddelelse, kan den have betydelige sidegevinster set ud fra et luftforureningsperspektiv. Direktiverne om luftkvalitet er en del af en omfattende politisk ramme for ren luft, der bygger på tre hovedsøjler. Den første består af selve direktiverne om luftkvalitet, der fastsætter kvalitetsstandarder for koncentrationsniveauer for 12 luftforurenende stoffer. Det andet er direktivet om nedbringelse af nationale emissioner af visse luftforurenende stoffer (NEC-direktivet), som hver medlemsstat forpligter sig til at reducere emissionerne af de vigtigste luftforurenende stoffer og deres prækursorer i EU for at opnå en fælles reduktion af grænseoverskridende forurening. Hertil kommer internationale bestræbelser, navnlig gennem UNECE-konventionen om luftforurening, på at reducere grænseoverskridende emissioner fra lande uden for EU. Den tredje søjle består af lovgivning, der fastsætter emissionsstandarder for vigtige luftforureningskilder, såsom vejtransportkøretøjer, boligopvarmningsanlæg og industrianlæg. Mængden af forurening fra sådanne kilder påvirkes også af andre politikker, der påvirker vigtige aktiviteter og sektorer på områder som transport, industri, energi og klima samt landbrug. En række af disse politiske tiltag er del af nylige initiativer inden for rammerne af den europæiske grønne pagt , f.eks. handlingsplanen for nulforurening , den europæiske klimalovgivning og Fit for 55 -pakken med initiativer vedrørende energieffektivitet og vedvarende energi, metanstrategien , strategien for bæredygtig og intelligent mobilitet , den hertil relaterede nye mobilitetsramme fra 2021 , biodiversitetsstrategien og jord til bord-initiativet . Desuden forventes der betydelige reduktioner af forurenende emissioner fra biler, varevogne, lastbiler og busser som følge af vedtagelsen og gennemførelsen af det kommende Euro 7-forslag (jf. PLAN/2020/6308). Revisionen af direktiverne om luftkvalitet vil samle direktiverne i et og samme direktiv og søge at: ·bedre tilpasning af EU's luftkvalitetsstandarder til WHO's anbefalinger ·yderligere forbedring af de lovgivningsmæssige rammer (f.eks. i forbindelse med sanktioner og offentlig information) ·bedre støtte til de lokale myndigheder i bestræbelserne på at opnå renere luft ved at styrke overvågningen, modelleringen og planerne for luftkvaliteten. Konsekvensanalysen viser, at fordelene ved den foreslåede revision for samfundet langt opvejer omkostningerne. De vigtigste forventede fordele vedrører sundhed (herunder nedsat dødelighed og sygelighed, reducerede sundhedsudgifter, reduceret fravær fra arbejdet på grund af sygdom og øget produktivitet på arbejdspladsen) og miljøet (herunder mindre tab af ozonrelateret høstudbytte). 1.1.Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Dette initiativ er en del af Kommissionens arbejdsprogram for 2022 og en nøgleaktion i handlingsplanen for nulforurening. Ligesom alle initiativer under den europæiske grønne pagt har den til formål at sikre, at målene nås på den mest effektive og mindst byrdefulde måde og overholder princippet om ikke at gøre væsentlig skade. Forslaget bidrager til at gennemføre ambitionen om nulforurening og målene i handlingsplanen for nulforurening for at beskytte sundheden og miljøet. Mange politikker og prioriteter i den europæiske grønne pagt er relevante for en vellykket gennemførelse af forslaget og kan drage fordel af det øgede ambitionsniveau i det foreslåede direktiv. Det omfatter bl.a.: ·Klimaloven og Fit for 55-pakken med deres øgede klimaambitioner vil fremme udbredelsen af lav- eller nulemissionsteknologier med sidegevinster for luftkvaliteten (såsom ikkebrændbare vedvarende energikilder, energieffektivitetsforanstaltninger og elektrisk mobilitet). Forslagene om øgede ambitioner omfatter et øget ambitionsniveau for EU's emissionshandelssystem (ETS), et øget ambitionsniveau i EU's forordning om indsatsfordeling og strengere præstationsnormer for CO2-emissioner for biler og varevogne, der kræver, at alle nyregistrerede biler og varevogne skal være nulemissionskøretøjer fra 2035. Strengere luftkvalitetsstandarder i henhold til dette forslag vil medføre sidegevinster for klimaet i form af reducerede drivhusgasemissioner, navnlig CO2-emissioner, fra forbrænding af fossile brændstoffer og reduktion af sodpartikler (BC), en kortlivet klimaforløber (SLCF).

·REPowerEU foreslår foranstaltninger til hurtigt at mindske Europas afhængighed af russiske fossile brændstoffer, herunder en samlet reduktion af energiforbruget, diversificering af energiimporten, erstatning af fossile brændstoffer og fremskyndelse af omstillingen til vedvarende energi inden for elproduktion, industri, bygninger og transport samt intelligente investeringer. Fremskyndelse af disse tiltag kan også gavne luftkvaliteten. ·Øget anvendelse af ikkebrændbare vedvarende energikilder vil mindske afhængigheden af fossile brændstoffer og dermed emissionerne af luftforurenende stoffer og dermed forbedre luftkvaliteten. Initiativer til fremme af vedvarende energikilder omfatter forslaget fra 2021 om at revidere direktivet om vedvarende energi (RED II), som indeholder mere ambitiøse 2030-mål, samt Kommissionens meddelelse fra 2022 om RePower EU med fokus på fremrykning af investeringer i vedvarende energi, navnlig solenergi og vindenergi, og i varmepumper, som alle også er gavnlige for luftkvaliteten. ·Øgede ambitioner om energieffektivitet og indførelse af et bindende EU-energieffektivitetsmål gennem forslaget om et revideret direktiv om energieffektivitet vil mindske energibehovet generelt, herunder af fossile brændstoffer, og dermed reducere emissionerne af luftforurenende stoffer og dermed forbedre luftkvaliteten. ·Tiltag under strategien for bæredygtig og intelligent mobilitet og den dermed forbundne nye ramme for mobilitet i byerne fra 2021, der støtter overgangen til lavere emissioner og offentlig transport, vil medføre positive sidegevinster for luftkvaliteten. Nogle foranstaltninger af særlig relevans for luftkvaliteten omfatter strengere standarder for emissioner af luftforurenende stoffer fra køretøjer med forbrændingsmotor (i det kommende Euro 7-forslag). forslaget til forordning om infrastruktur for alternative brændstoffer: der er behov for et omfattende net af opladnings- og optankningsinfrastruktur for at lette den øgede udbredelse af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer, herunder e-mobilitet, hvilket vil medføre betydelige sidegevinster for luftkvaliteten. forslagene til ReFuelEU Aviation og FuelEU Maritime omfatter foranstaltninger, der fremmer renere brændstoffer med potentiale til at reducere luftforurenende emissioner og forbedre luftkvaliteten i nærheden af havne og lufthavne ved at kræve anvendelse af landstrøm eller nulemissionsenergi ved kaj til specifikke skibstyper og bæredygtige flybrændstoffer i luftfartøjer. Til gengæld udløser direktiverne om luftkvalitet en øget indsats i byområder for at bevæge sig i retning af lavemissionsmobilitet, indførelse af lavemissionszoner, øget udbredelse af offentlig transport og aktiv mobilitet for at nå grænseværdierne. ·En grønnere fælles landbrugspolitik og jord til bord-strategien kan bidrage til at reducere ammoniakemissionerne fra landbruget, f.eks. ved at fremme foranstaltninger til reduktion af ammoniak via strategiske planer under den fælles landbrugspolitik eller forbedre næringsstofforvaltningen. ·Strengere luftkvalitetsstandarder i henhold til dette forslag vil bidrage til at beskytte mangfoldighed i overensstemmelse med biodiversitetsstrategien, mens politikker, der forbedrer økosystemernes sundhed, såsom den foreslåede naturgenopretningslov, også kan bidrage til aspekter vedrørende ren luft. 1.2.Retsgrundlag Retsgrundlaget for EU's indsats vedrørende luftkvalitet er artikel 191 og 192 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) om miljø. Disse artikler giver EU beføjelse til at handle for at bevare, beskytte og forbedre miljøkvaliteten, beskytte menneskers sundhed og fremme foranstaltninger på internationalt plan til løsning af regionale og globale miljøproblemer. Det samme retsgrundlag ligger til grund for de nuværende direktiver om luftkvalitet. Da der er tale om et område med delt kompetence mellem EU og medlemsstaterne, skal EU's indsats respektere nærhedsprincippet. 1.3.Nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet Målene med dette initiativ kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes alene på nationalt plan. Dette skyldes for det første luftforureningens grænseoverskridende karakter: modelberegninger og målinger af luftforurening viser uden nogen tvivl, at forurening der udsendes i en medlemsstat bidrager til den forurening, der måles i andre medlemsstater. Når luftforurenende stoffer udledes eller dannes i atmosfæren, kan de transporteres over tusinder af kilometer. Omfanget af det foreliggende spørgsmål kræver en indsats på EU-plan for at sikre, at alle medlemsstater træffer foranstaltninger til at mindske risiciene for befolkningen i de enkelte medlemsstater. For det andet kræver TEUF politikker, der sigter mod et højt beskyttelsesniveau under hensyntagen til de forskellige situationer i EU. De eksisterende direktiver fastsætter minimumsstandarder for luftkvalitet i hele EU, men overlader valget af foranstaltninger til medlemsstaterne, så de kan tilpasse disse foranstaltninger til særlige nationale, regionale og lokale forhold. Dette princip bibeholdes i det foreslåede direktiv, som vil samle de to eksisterende luftkvalitetsdirektiver i ét. For det tredje skal der sikres retfærdighed og lighed med hensyn til de økonomiske konsekvenser af foranstaltninger til bekæmpelse af luftforurening og den luftkvalitet, som mennesker i hele EU oplever. 1.4.Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende årsager: ·samler to direktiver og konsoliderer og forenkler bestemmelserne i de eksisterende direktiver i ét; ·overlader detaljerne vedrørende gennemførelsen til de medlemsstater, der kender nationale, regionale og lokale forhold og derfor bedre kan vælge de mest omkostningseffektive foranstaltninger til at nå luftkvalitetsstandarderne; ·giver betydelige sundhedsmæssige og økonomiske fordele, som forventes klart at opveje omkostningerne ved de foranstaltninger, der skal træffes

·kræver en mere præcis vurdering af luftkvaliteten gennem specifikke overvågnings- og modelkrav, som kan forventes at fremme mere målrettede og omkostningseffektive foranstaltninger til overholdelse af luftkvalitetsstandarderne. 1.5.Reguleringsmiddel/reguleringsform Det foreslåede instrument er som tidligere et direktiv. Andre midler ville ikke være hensigtsmæssige, da forslaget går ud på at fortsætte med at fastsætte mål på EU-plan, men overlade valget af foranstaltninger til overholdelse af reglerne til medlemsstaterne, som kan tilpasse disse foranstaltninger til de forskellige nationale, regionale og lokale forhold, dvs. tage hensyn til de forskelligartede og særlige forhold i de forskellige situationer i EU. Kontinuitet i valget af instrument gør det også lettere at samle og forenkle de to eksisterende direktiver i et enkelt instrument. 2.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER 2.1.Evaluering/kvalitetskontrol og relaterede udtalelser fra Udvalget for Forskriftskontrol Kvalitetskontrollen af direktiverne om luftkvalitet viste, at de havde været retningsgivende for oprettelsen af en repræsentativ overvågning af luftkvaliteten af høj kvalitet, fastsat klare luftkvalitetsstandarder og lettet udvekslingen af pålidelige, objektive og sammenlignelige oplysninger om luftkvalitet, herunder oplysninger til en bredere offentlighed. De havde været mindre vellykkede med hensyn til at sikre, at der blev truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at opfylde luftkvalitetsstandarderne og holde overskridelsernes varighed så kort som muligt. Ikke desto mindre viste den foreliggende dokumentation, at direktiverne om luftkvalitet havde bidraget til en nedadgående tendens i luftforureningen og reduceret antallet og omfanget af overskridelser. Konklusionen var i lyset af denne delvise opfyldelse, at direktiverne om luftkvalitet i det store og hele havde været egnede til formålet — samtidig med at der blev peget på muligheder for forbedringer i de eksisterende rammer for at opnå god luftkvalitet i hele EU. Det fremgik af kvalitetskontrollen, at yderligere vejledning eller klarere krav i selve direktiverne om luftkvalitet kunne bidrage til at gøre overvågning, modellering og bestemmelserne om planer og foranstaltninger mere effektive. Det blev konstateret, at luftkvalitetsstandarderne havde været medvirkende til at nedbringe koncentrationerne og reducere overskridelsesniveauerne. Ikke desto mindre er EU's luftkvalitetsstandarder ikke fuldt ud i overensstemmelse med veletablerede sundhedsanbefalinger, og der har været og er fortsat betydelige forsinkelser med hensyn til at træffe passende og effektive foranstaltninger til at opfylde luftkvalitetsstandarderne. Generelt blev overvågningsnettet fundet at være i overensstemmelse med bestemmelserne i de eksisterende direktiver om luftkvalitet og sikre, at der foreligger pålidelige og repræsentative luftkvalitetsdata. Det blev dog bemærket, at kriterierne for overvågning giver for meget spillerum og skaber en vis tvetydighed for de relevante myndigheder. Efter anbefalinger fra Udvalget for Forskriftskontrol gav kvalitetskontrollen yderligere præciseringer på flere områder, herunder forskelle mellem EU's luftkvalitetsstandarder og WHO's anbefalinger, luftkvalitetstendenser og -overvågning, lovgivningens effektivitet med hensyn til at nå luftkvalitetsstandarder, feedback fra interessenter og offentlighedens opfattelse af luftkvaliteten. 2.2.Høringer af interesserede parter Interessenthøringen havde til formål at indsamle understøttende oplysninger, data, viden og synspunkter fra en bred vifte af interessenter, at give input til de forskellige politiske løsningsmodeller for revision af direktiverne om luftkvalitet og at hjælpe med at vurdere gennemførligheden af deres gennemførelse. Den åbne offentlige høring varede i 12 uger som et onlinespørgeskema med 13 indledende og 31 specifikke spørgsmål på EU-undersøgelsesværktøjet. Spørgeskemaet omfattede spørgsmål, der skulle behandles i konsekvensanalysen, og indsamlede indledende synspunkter om ambitionsniveauet og de potentielle virkninger af visse muligheder for revision af direktiverne om luftkvalitet. Der blev modtaget i alt 934 svar, og der blev indsendt 116 holdningsdokumenter. Åbne spørgsmål modtaget mellem 11 og 406 individuelle svar — i gennemsnit 124. Svarene kom fra 23 forskellige medlemsstater. Den målrettede undersøgelse blev offentliggjort om EU-undersøgelsen i to dele (del 1 om politikområde 1 "luftkvalitetsstandarder" den 13. december 2021 og del 2 om politikområde 2 og 3 "Forvaltning; overvågning, modellering og luftkvalitetsplaner "den 13. januar 2022), begge med frist for bidrag den 11. februar 2022. I den målrettede undersøgelse blev der indhentet dybdegående synspunkter fra organisationer med interesse i eller samarbejde med EU's regler om luftkvalitet. Undersøgelsen blev derfor sendt ud til målrettede interessenter, herunder relevante myndigheder på forskellige forvaltningsniveauer, organisationer i den private sektor, akademikere og civilsamfundsorganisationer i alle EU's medlemsstater. Del 1 af den målrettede interessentundersøgelse modtog i alt 139 svar fra 24 medlemsstater. Del 2 af undersøgelsen modtog 93 svar fra 22 medlemsstater. Det første møde med interessenter fandt sted den 23. september 2021 med deltagelse af 315 eksterne deltagere, enten på stedet eller online, fra 27 medlemsstater. Formålet med det første møde med interessenter var at indhente synspunkter om de mangler, der er konstateret i de nuværende direktiver om luftkvalitet, samt om ambitionsniveauet for den reviderede lovgivning. Det andet møde for interessenter den 4. april 2022 havde 257 eksterne deltagere fra 23 medlemsstater, enten på stedet eller online. Formålet med mødet var at indsamle feedback fra interessenter med henblik på færdiggørelsen af konsekvensanalysen. Der blev gennemført målrettede interviews for at supplere de øvrige høringsaktiviteter, navnlig med repræsentanter for regionale og nationale offentlige myndigheder, civilsamfundsorganisationer og forskning i den akademiske verden. Hovedformålet med interviewene var at udfylde de resterende informationshuller, der blev konstateret i forbindelse med evalueringen af den målrettede interessentundersøgelse. Interviewene fokuserede derfor på politikområde 2, navnlig gennemførligheden, gennemførelsesmidlerne og virkningerne af de forskellige løsningsmodeller, der blev overvejet. I konsekvensanalysen blev der desuden taget hensyn til: 30 ad hoc-bidrag (holdningsdokumenter, videnskabelige undersøgelser og andre dokumenter) fra 25 forskellige interessenter drøftelser på det tredje EU-forum for ren luft den 18.-19. november 2021 feedback på den indledende konsekvensanalyse fra 63 interessenter fra 12 medlemsstater og Fit for Future-platformens udtalelse om lovgivning om luftkvalitet. Desuden viste rapporten om det endelige resultat af konferencen om Europas fremtid, at borgerne kræver en indsats for at mindske luftforureningen.

2.3.Indhentning og brug af ekspertbistand Under udarbejdelsen af dette forslag har følgende sagkundskabsfelter været inddraget: 1) analyse af forbindelserne mellem luftforurening og menneskers sundhed, 2) vurdering af sundhedsvirkninger, herunder monetær kvantificering, 4) estimering af økosystemernes virkninger, 5) makroøkonomisk modellering og 6) ekspertise i vurdering og styring af luftkvalitet. Denne ekspertise er hovedsagelig blevet indsamlet gennem tjenesteydelseskontrakter og tilskudsaftaler med bl.a. WHO, Det Europæiske Miljøagentur, Det Fælles Forskningscenter og forskellige konsulenter. Alle rapporter fra eksperter og kontrakter er rutinemæssigt blevet uploadet til internettet med henblik på offentlig distribution. 2.4.Konsekvensanalyse og udtalelse fra Udvalget for Forskriftskontrol Konsekvensanalysen analyserede 19 politiske løsningsmodeller (herunder 69 politiske foranstaltninger) for at afhjælpe de mangler, der er konstateret i de nuværende luftkvalitetsdirektiver vedrørende miljø og sundhed, forvaltning og håndhævelse, overvågning og vurdering samt information og kommunikation. Hver af disse politiske løsningsmodeller blev vurderet med hensyn til deres miljømæssige, sociale og økonomiske konsekvenser, deres overensstemmelse med andre politiske prioriteter og deres forventede forhold mellem fordele og omkostninger. Den foretrukne politikpakke er beskrevet nedenfor. 1.luftkvalitetsstandarder, A. fastsættelse af klare EU-luftkvalitetsstandarder, defineret som grænseværdier for 2030, baseret på et politisk valg mellem politiske løsningsmodeller "fuld tilpasning" (I-1), "tættere tilpasning" (I-2) og "delvis tilpasning" (I-3) med et begrænset antal midlertidige undtagelser, hvor disse klart er berettigede B. at pege på et perspektiv for perioden efter 2030 med henblik på fuld tilpasning til WHO's retningslinjer for luftkvalitet fra 2021, samtidig med at man er på vej mod tilpasning til WHO's fremtidige retningslinjer for at opnå visionen om nulforurening senest i 2050 c. en regelmæssig revisionsmekanisme for at sikre, at den seneste videnskabelige forståelse af luftkvalitet danner grundlag for fremtidige beslutninger. 2.Forvaltning og håndhævelse a. ajourføring af minimumskravene til luftkvalitetsplaner b. at indføre grænseværdier for luftforurenende stoffer, der i øjeblikket er underlagt målværdier, for at muliggøre en mere effektiv reduktion af koncentrationerne af disse forurenende stoffer c. yderligere præcisering af, hvordan overskridelser af luftkvalitetsstandarderne skal løses, hvordan de forebygges på forhånd, og hvornår luftkvalitetsplaner skal ajourføres d. yderligere at definere, hvilken type foranstaltninger de kompetente myndigheder skal træffe for at holde overskridelsesperioderne så korte som muligt, og udvide bestemmelserne om sanktioner i tilfælde af overtrædelse af luftkvalitetsstandarderne e. styrkelse af medlemsstaternes forpligtelser til at samarbejde, når grænseoverskridende forurening forårsager overtrædelser af luftkvalitetsstandarderne f. forbedring af direktivernes håndhævelse gennem nye bestemmelser om adgang til domstolsprøvelse og erstatning og en skærpet bestemmelse om sanktioner.

3.Vurdering af luftkvaliteten a. Yderligere forbedring, forenkling og i nogen grad udvidelse af overvågningen og vurderingen af luftkvaliteten, herunder i. overvågning af forurenende stoffer, der giver anledning til stigende bekymring ii. begrænsning af flytning af prøvetagningssteder for luftkvalitet til dem, hvor grænseværdierne er blevet overholdt i mindst tre år iii. yderligere præcisering og strømlining af kriterierne for placering af prøvetagningssteder iv. ajourføring af den maksimalt tilladte måleusikkerhed i overensstemmelse med de foreslåede strengere luftkvalitetsstandarder. b. bedre udnyttelse af modeller for luftkvalitet i. at afsløre overtrædelser af luftkvalitetsstandarderne, at informere om luftkvalitetsplaner og placering af prøvetagningssteder ii. Forbedring af kvaliteten og sammenligneligheden af modeller for luftkvalitet. 4.Om offentlig information om luftkvalitet a. Hurtig rapportering om alle tilgængelige ajourførte luftkvalitetsmålinger for vigtige forurenende stoffer og gøre oplysningerne tilgængelige for borgerne med et luftkvalitetsindeks b. Underretning af offentligheden om mulige sundhedsmæssige virkninger og anbefaling af adfærd, når luftkvalitetsstandarderne overtrædes. Samlet set forventes de vigtigste fordele at komme i form af nedsat dødelighed og sygelighed, færre sundhedsudgifter, mindre tab af ozonrelateret høstudbytte, mindre fravær fra arbejde på grund af sygdom og øget produktivitet på arbejdspladsen. De politiske løsningsmodeller vedrørende forskellige niveauer af tilpasning til WHO's retningslinjer for luftkvalitet har miljømæssige, økonomiske, sociale og sundhedsmæssige konsekvenser. Alle tre af disse muligheder, dvs. "fuld tilpasning" (I-1), "tættere tilpasning" (I-2) og "delvis tilpasning" (I-3), vil medføre betydelige sundheds- og miljøfordele — om end i varierende grad. For alle tre politiske løsningsmodeller viser konsekvensanalysen imidlertid, at fordelene for samfundet langt opvejer omkostningerne. De årlige omkostninger og fordele er beregnet for 2030 som et centralt skøn, da det er det år, hvor størstedelen af de nye luftkvalitetsstandarder skal nås for første gang. Der vil allerede opstå modvirkningsomkostninger i de foregående år for at sikre, at de nye standarder blev opfyldt i 2030, men efter 2030 vil de sandsynligvis falde, da de engangsinvesteringer, der er nødvendige for at nå målene, allerede er foretaget. Løsningsmodel I-3 ("delvis tilpasning" til WHO's luftkvalitetsretningslinjer fra 2021 inden 2030) har det højeste forhold mellem fordele og omkostninger (mellem 10: 1 og 28: 1). De fleste prøvetagningssteder for luftkvalitet i EU kan forventes at opfylde de tilsvarende luftkvalitetsstandarder med en begrænset ekstra indsats. I henhold til det centrale skøn beløber nettofordelene sig til mere end 29 mia. EUR sammenlignet med de tilsvarende omkostninger til afbødningsforanstaltninger på 3.3 mia. EUR i 2030. Med hensyn til løsningsmodel I-2 ("tættere tilpasning" til WHO's luftkvalitetsretningslinjer fra 2021 inden 2030) forventes forholdet mellem fordele og omkostninger at være lidt lavere (mellem 7.5: 1 og 21: 1). Nogle 6 % af prøvetagningsstederne forventes ikke at opfylde de tilsvarende luftkvalitetsstandarder uden en yderligere indsats på lokalt plan (eller kan have behov for fristforlængelser eller undtagelser). Ifølge det centrale skøn beløber nettofordelene sig til mere end 36 mia. EUR, dvs. 25 % mere end løsningsmodel I-3. De tilsvarende samlede afbødningsforanstaltninger og de dermed forbundne administrative omkostninger anslås til 5.7 mia. EUR i 2030. Under løsningsmodel I-1 ("fuld tilpasning" til WHO's luftkvalitetsretningslinjer fra 2021 inden 2030) er forholdet mellem fordele og omkostninger også fortsat betydeligt positivt (mellem 6: 1 og 18: 1). 71 % af prøvetagningsstederne forventes imidlertid ikke at opfylde de tilsvarende luftkvalitetsstandarder uden en yderligere indsats på lokalt plan (og i mange af disse tilfælde ville det slet ikke være muligt at opfylde disse standarder med kun teknisk gennemførlige reduktioner). Ifølge det centrale skøn beløber nettofordelene sig til mere end 38 mia. EUR, dvs. 5 % mere end løsningsmodel I-2. De tilsvarende modvirkningsomkostninger anslås til 7 mia. EUR i 2030. De administrative omkostninger anslås til mellem 75 mio. EUR og 106 mio. EUR om året i 2030. Dette omfatter udgifter til udarbejdelse af luftkvalitetsplaner, luftkvalitetsvurderinger og yderligere prøvetagningssteder. Navnlig forventes omkostningerne til udarbejdelse af luftkvalitetsplaner at falde over tid, da de løser overskridelser af luftkvaliteten og gør sig selv overflødige. Tilsvarende bliver kravene til luftkvalitetsvurderingsordningen mindre strenge, efterhånden som luftkvaliteten forbedres, med et forventet fald i omkostningerne i forbindelse med overvågning af luftkvaliteten — ovenstående skøn, herunder engangsinvesteringer, er dog blevet beregnet på årsbasis i beregningerne. Bemærk, at alle disse omkostninger afholdes af de offentlige myndigheder. Det er vigtigt at bemærke, at direktiverne om luftkvalitet ikke pålægger forbrugere og virksomheder nogen direkte administrative omkostninger. De potentielle omkostninger for dem skyldes hovedsagelig foranstaltninger truffet af medlemsstaternes myndigheder for at opfylde de luftkvalitetsstandarder, der er fastsat i direktiverne. Disse er en del af de samlede modvirknings- og tilpasningsomkostninger, der er nævnt ovenfor.

Den foreslåede sammenlægning af de nuværende direktiver om luftkvalitet, 2008/50/EF og 2004/107/EF, i et enkelt direktiv forventes at mindske den administrative byrde for de offentlige myndigheder, navnlig de relevante myndigheder i medlemsstaterne, ved at forenkle reglerne, øge sammenhængen og klarheden og gøre gennemførelsen mere effektiv. Konsekvensanalysen kontrollerede også overensstemmelsen med klimapolitikken, navnlig den europæiske klimalov . I betragtning af de mange fælles kilder til drivhusgasemissioner og forurenende emissioner vil den foreslåede revision af EU's luftkvalitetsstandarder understøtte klimamålene, da foranstaltninger til at opnå ren luft også vil føre til reduktioner af drivhusgasemissionerne. De vurderede virkninger af forslaget på luftkvaliteten er også i overensstemmelse med handlingsplanen for nulforurening , navnlig 2030-målet om at reducere luftforureningens sundhedsmæssige virkninger (for tidlige dødsfald) med mere end 55 %, og 2050-visionen i handlingsplanen om at reducere luft-, vand- og jordforureningen til niveauer, der ikke længere anses for at være sundhedsskadelige. Der er også vigtige synergier med politikker, der behandler forurenende emissioner ved kilden, og som også er en del af handlingsplanen. Dette vedrører f.eks. det nylige forslag til revision af direktivet om industrielle emissioner og det kommende forslag til Euro 7-emissionsstandarder for vejkøretøjer, som vil støtte opnåelsen af strengere luftkvalitetsstandarder. Efter udtalelsen fra Udvalget for Forskriftskontrol blev konsekvensanalysen suppleret med yderligere analyser og præciseringer af (1) samspillet mellem forslaget og andre initiativer såsom virkningen af den foreslåede revision af direktivet om industrielle emissioner, (2) de forskellige parametre, der blev analyseret for forskellige politiske løsningsmodeller, herunder deres respektive gennemførlighed, og (3) årsagerne til de problemer, der blev konstateret i forbindelse med gennemførelsen af de nuværende direktiver om luftkvalitet. Sideløbende med den konsekvensanalyse, der er foretaget i forbindelse med dette forslag, er der blevet gennemført en bredere analyse af sammenhængen med ren luft og dens fremtidsudsigter, som vil blive offentliggjort som en regelmæssig rapport om perspektiverne for ren luft og som led i overvågnings- og prognoserapporten om nulforurening, der er planlagt til udgangen af 2022. Det tredje perspektiv for ren luft vil supplere den analyse, der er foretaget i forbindelse med konsekvensanalysen med henblik på revision af direktiverne, og kaste lys over yderligere elementer såsom: de regionale virkninger af de foranstaltninger, der foreslås i REPowerEU-pakken om ren luft den positive udsigt til at nå 2030-målene om nulforurening i henhold til den foretrukne politiske pakke til revision af direktiverne og virkningen af at medtage ikke-teknologiske (f.eks. kost-) foranstaltninger på fremskrivningerne af ren luft for 2030. Disse virkninger supplerer eventuelle større langsigtede positive virkninger. 2.5.Målrettet regulering og forenkling I lyset af dagsordenen for bedre regulering (og REFIT-programmet) foreslår Kommissionen at samle direktiv 2008/50/EF og direktiv 2004/107/EF i ét direktiv, der regulerer alle relevante luftforurenende stoffer. Da direktiv 2008/50/EF blev vedtaget, erstattede det en række retsakter: Rådets direktiv 96/62/EF om vurdering og styring af luftkvalitet, Rådets direktiv 99/30/EF om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften, direktiv 2000/69/EF om grænseværdier for benzen og carbonmonoxid i luften, direktiv 2002/3/EF om luftens indhold af ozon og Rådets beslutning 97/101/EF af 27. januar 1997 om oprettelse af en gensidig udveksling af information og data fra net og individuelle stationer, der måler luftforureningen i medlemsstaterne. De blev samlet i et enkelt direktiv af hensyn til klarheden, forenklingen og den administrative effektivitet. På daværende tidspunkt fastsatte Europa-Parlamentet og Rådet også, at det bør overvejes at sammenlægge direktiv 2004/107/EF med direktiv 2008/50/EF, når der er indhøstet tilstrækkelige erfaringer med gennemførelsen af direktiv 2004/107/EF. Efter mere end ti års sideløbende gennemførelse af direktiv 2008/50/EF og direktiv 2004/107/EF giver revisionen af direktiverne om luftkvalitet mulighed for at indarbejde den seneste videnskabelige viden og de seneste erfaringer med gennemførelsen ved at samle dem i et enkelt direktiv. Dette vil konsolidere lovgivningen om luftkvalitet og samtidig forenkle de regler, der gælder for de relevante myndigheder, forbedre den overordnede sammenhæng og klarhed og dermed gøre gennemførelsen mere effektiv. Forslaget strømliner og forenkler også en række bestemmelser, navnlig vedrørende overvågning af luftkvaliteten af forskellige luftforurenende stoffer, typer af luftkvalitetsnormer for disse forurenende stoffer og de krav, der følger heraf, såsom udarbejdelse af luftkvalitetsplaner. Forslagene i Fit for Future-platformens udtalelse af 12. november 2021 om "lovgivning om luftkvalitet" blev behandlet i hele konsekvensanalysen, herunder f.eks. anbefalinger vedrørende luftkvalitetsstandarder, gennemførelse, overvågning, sammenlægning af de eksisterende direktiver i ét, sammenhæng med relaterede politikker. 2.6.Grundlæggende rettigheder Det foreslåede direktiv overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Dette forslag har til formål at undgå, forebygge og mindske luftforureningens skadelige virkninger på menneskers sundhed og miljøet i overensstemmelse med artikel 191, stk. 1, i TEUF. Direktivet sigter navnlig mod at integrere et højt miljøbeskyttelsesniveau og bedre miljøkvalitet i EU’s politik i overensstemmelse med princippet om bæredygtig udvikling som fastsat i artikel 37 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Det konkretiserer også forpligtelsen til at beskytte retten til livet og til den enkeltes integritet, der er fastsat i chartrets artikel 2 og 3. Det bidrager med detaljerede bestemmelser om adgang til klage og domstolsprøvelse, erstatning og sanktioner også til adgangen til effektive retsmidler og domstolsprøvelse som fastsat i chartrets artikel 47 i forbindelse med beskyttelse af menneskers sundhed. 3.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Finansieringsoversigten vedrørende de budgetmæssige virkninger og de menneskelige og administrative ressourcer, der er nødvendige for dette forslag, er indarbejdet i finansieringsoversigten for nulforureningspakken, der fremlægges som en del af forslaget til revision af listerne over forurenende stoffer, der påvirker overfladevand og grundvand. Forslaget vil få budgetmæssige virkninger for Kommissionen, Det Fælles Forskningscenter (JRC) og Det Europæiske Miljøagentur (EEA) med hensyn til de nødvendige menneskelige og administrative ressourcer.

Kommissionens gennemførelses- og håndhævelsesarbejdsbyrde vil stige en smule som følge af optagelsen af nye standarder og flere stoffer, der skal overvåges, og behovet for at revidere og ajourføre eksisterende retningslinjer og gennemførelsesafgørelser samt udkast til nye vejledninger. Kommissionen vil desuden have behov for øget støtte fra JRC for at styrke overvågningen af luftkvaliteten og gennemførelsen af modellering. Dette vil navnlig omfatte udarbejdelse af retningslinjer, ledelse af to centrale ekspertnetværk og udarbejdelse af standarder for overvågning og modellering af luftkvaliteten i samarbejde med Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN). Denne videnskabelige støtte vil blive opnået gennem iværksættelse af administrative ordninger. EEA vil få en øget arbejdsbyrde som følge af: behovet for at udvide infrastruktur og understøtte kontinuerlig rapportering, hvilket vil blive udvidet til at omfatte luftforurenende stoffer, der giver anledning til stigende bekymring, samt forpligtelser til reduktion af gennemsnitlige eksponeringer, som omfatter de forurenende stoffer som PM2,5 og NO2 behovet for at udvide indberetningsinfrastrukturen for ajourførte oplysninger fra yderligere prøvetagningssteder, modeldata og luftkvalitetsplaner behovet for at øge støtten til solide vurderinger af de indberettede luftkvalitetsdata og behovet for at styrke forbindelserne mellem analyse og støtte til politikker vedrørende luftforurening, klimaændringer, menneskers sundhed og økosystemernes sundhed. Dette vil kræve et nyt fuldtidsækvivalent personale og to omrokeringer ud over det nuværende team af EØS-kolleger, der allerede støtter EU's politik for ren luft. 4.ANDRE FORHOLD Den nuværende ramme, der er fastlagt i direktiverne om luftkvalitet, tilbyder allerede repræsentativ overvågning af luftkvaliteten af høj kvalitet, som det fremgår af kvalitetskontrollen af direktiverne. I hele EU har medlemsstaterne oprettet et netværk til overvågning af luftkvaliteten med ca. 16 000 prøvetagningssteder for specifikke forurenende stoffer (hvoraf mange er grupperet på mere end 4 000 overvågningsstationer), og prøveudtagningen er baseret på fælles kriterier, der er fastlagt i direktiverne. Generelt er overvågningsnettet i vid udstrækning i overensstemmelse med direktiverne og sikrer, at der foreligger pålidelige og repræsentative luftkvalitetsdata. Overvågningsrammen vil blive yderligere forbedret med dette forslag, som forklaret nærmere nedenfor. De eksisterende bestemmelser om rapportering, der er fastsat i Kommissionens afgørelse 2011/850 , har ligget til grund for udviklingen af et effektivt digitalt e-indberetningssystem, som EEA er vært for. Desuden omfatter dette forslag overvågning af forurenende stoffer, der giver anledning til stigende bekymring. Dette vil gøre det muligt at observere flere luftforurenende stoffer, for hvilke der endnu ikke findes nogen harmoniseret EU-dækkende luftkvalitetsovervågning. Forbedringer af luftkvalitetsovervågnings-, modellerings- og vurderingsordninger er også en del af dette forslag. De vil give yderligere sammenlignelige og objektive oplysninger, der gør det muligt regelmæssigt at overvåge og evaluere udviklingen i luftkvaliteten i EU. Sammen med mere præcise krav til oplysninger, der skal indgå i luftkvalitetsplanerne, som fastsat i dette forslag, vil dette gøre det muligt løbende at overvåge effektiviteten af specifikke (ofte lokale) luftkvalitetsforanstaltninger. Klarere specifikke krav til offentlig information vil gøre det lettere og hurtigere for offentligheden at få adgang til resultaterne af overvågningen og evalueringen af luftkvalitetsdata og relaterede politiske tiltag. Alt dette vil med fordel danne grundlag for fremtidige evalueringer af et revideret direktiv om luftkvalitet. 5.NÆRMERE REDEGØRELSE FOR DE ENKELTE BESTEMMELSER I FORSLAGET Ændringerne i forslaget om sammenlægning af de nuværende luftkvalitetsdirektiver (2008/50/EF og 2004/107/EF) har til formål at konsolidere og forenkle lovgivningen. Følgende forklaringer fokuserer på ændringer i forhold til de nuværende direktiver. Nummereringen af de nævnte artikler svarer til forslaget. Artikel 1 indfører 2050-målet om nulforurening for luftkvaliteten for at sikre, at luftkvaliteten inden 2050 forbedres på en sådan måde, at forureningen ikke længere anses for at være skadelig for menneskers sundhed og miljøet. Artikel 3 indeholder bestemmelser om en regelmæssig gennemgang af den videnskabelige dokumentation for at kontrollere, om de gældende luftkvalitetsnormer stadig er tilstrækkelige til at beskytte menneskers sundhed og miljøet, og om yderligere luftforurenende stoffer bør reguleres. Revisionen vil danne grundlag for udarbejdelsen af planer for tilpasning til WHO's luftkvalitetsretningslinjer senest i 2050 baseret på en regelmæssig revisionsmekanisme for at tage hensyn til den seneste videnskabelige forståelse. Artikel 4 indeholder ajourføringer og nye definitioner af elementer, der ændres eller tilføjes i direktivet. I henhold til artikel 5 skal medlemsstaterne sikre nøjagtigheden af modelansøgninger med henblik på at muliggøre øget brug af modeller til vurdering af luftkvaliteten og bedre anvendelse af modellerne. Artikel 7 forenkler reglerne for vurderingstærskler. Tærsklerne ligger til grund for, hvilke teknikker til vurdering af luftkvaliteten der bør anvendes på forskellige forureningsniveauer. Forslaget erstatter den nuværende nedre og øvre tærskel med en enkelt vurderingstærskel pr. forurenende stof. Artikel 8 sikrer, at luftkvaliteten overvåges ved hjælp af faste prøvetagningssteder, når luftforureningsniveauerne overstiger WHO's anbefalinger. Hvis grænseværdierne eller målværdien for ozon i dette direktiv overskrides, skal luftkvaliteten også vurderes ved modelberegninger. Modellering vil også bidrage til at påvise eventuelle yderligere steder, hvor grænseværdierne eller målværdien for ozon overskrides. Formålet er at gøre brug af fremskridtene inden for modelleringsapplikationer som rettesnor for effektive, målrettede og omkostningseffektive luftkvalitetsforanstaltninger med henblik på at bringe overtrædelser af luftkvalitetsstandarderne til ophør så hurtigt som muligt. Artikel 9 ajourfører og præciserer reglerne for antallet og placeringen af prøvetagningssteder, herunder strengere regler for flytning af prøvetagningssteder. De reviderede regler samler og forenkler også kravene til prøvetagningssteder for forskellige luftforurenende stoffer og luftkvalitetsstandarder, som i øjeblikket er spredt ud over direktiverne.

Artikel 10 indfører overvågning af supersteder og regulerer deres antal og beliggenhed. Disse overvågningssupersteder kombinerer flere prøvetagningssteder for at indsamle langsigtede data om luftforurenende stoffer, der er omfattet af dette direktiv, samt om luftforurenende stoffer, der giver anledning til stigende bekymring, og andre relevante parametre. En kombination af flere prøvetagningssteder i et supersted i stedet for at placere dem separat kan i nogle tilfælde spare omkostninger. Indførelse af yderligere prøvetagningssteder for uregulerede luftforurenende stoffer, der giver anledning til stigende bekymring, såsom ultrafine partikler (UFP), sodpartikler (BC), ammoniak (NH3) eller partikeloxidative potentiale, vil understøtte den videnskabelige forståelse af deres indvirkning på sundhed og miljø. Hvor det er relevant, kan medlemsstaterne oprette fælles overvågningssupersteder, hvilket kan reducere omkostningerne. I artikel 11 præciseres datakvalitetsmålene for måling af luftkvaliteten, og der indføres kvalitetsmålsætninger for modellering. Der tilføjes et nyt krav om, at alle data skal indberettes og anvendes til overensstemmelsesvurderinger, selv om de ikke opfylder datakvalitetsmålene. Bestemmelserne om vurdering af ozon integreres med bestemmelser om vurdering af andre forurenende stoffer for at forenkle og strømline bestemmelserne. Artikel 12 samler de eksisterende krav om at holde luftforureningsniveauerne under grænseværdierne og indfører nye krav til gennemsnitlige eksponeringskoncentrationer. Artikel 13 tilpasser EU's luftkvalitetsstandarder bedre til WHO's anbefalinger fra 2021 under hensyntagen til gennemførlighed og omkostningseffektivitet, der er analyseret i den konsekvensanalyse, der ledsager dette forslag. Derudover indføres der grænseværdier for alle luftforurenende stoffer, der i øjeblikket er omfattet af målværdier, undtagen for ozon (O3). Erfaringerne med de nuværende direktiver viser, at dette vil øge effektiviteten med hensyn til at nedbringe koncentrationerne af luftforurenende stoffer. Ozon er undtaget fra denne ændring på grund af de komplekse egenskaber ved dens dannelse i atmosfæren, hvilket komplicerer opgaven med at vurdere, om det er muligt at overholde strenge grænseværdier. De reviderede grænse- og målværdier vil træde i kraft i 2030, idet behovet for hurtig forbedring afvejes mod behovet for at sikre tilstrækkelig gennemførelsestid og for koordinering med centrale relaterede politikker, der vil give resultater i 2030, såsom Fit for 55-pakken af politikker til modvirkning af klimaændringer. For at bringe EU ind på en kurs, der vil sætte det i stand til at realisere visionen om nulforurening af luften i 2050, indføres der en ny bestemmelse, der kræver en reduktion af befolkningens gennemsnitlige eksponering for fine partikler (PM2,5) og nitrogendioxid (NO2) på regionalt plan (NUTS 1-regionale enheder) i retning af de niveauer, der anbefales af WHO. Dette supplerer forpligtelsen til at overholde de grænse- og målværdier, der gælder i luftkvalitetszoner. For at præge politikken for ren luft på EU-plan skal medlemsstaterne hurtigt underrette Kommissionen, hvis de indfører strengere luftkvalitetsstandarder end EU-standarderne. Artikel 14 forkortes, da kravene til prøvetagningssteder er de samme som i artikel 7. Indholdet af flere artikler (tidligere og 18 i direktiv 2008/50/EF) om luftkvalitetsstandarder og relaterede krav til fine partikler (PM2,5) og ozon (O3) er integreret med standarderne for andre forurenende stoffer i, 12 og 23, og kravene vedrørende prøvetagningssteder er indarbejdet i artikel 7. Artikel 15 indfører ud over de eksisterende varslingstærskler for nitrogendioxid (NO2) og svovldioxid (SO2) varslingstærskler for kortsigtet måling af spidsforurening med partikler (PM10 and PM2.5), på grund af partikelforureningens betydelige sundhedsmæssige konsekvenser. Artikel 16 udvider reglerne om fradrag af bidrag fra naturlige kilder til overskridelser af luftkvalitetsstandarderne for at dække overskridelser af de gennemsnitlige forpligtelser til reduktion af eksponering. Luftforurening fra naturlige kilder såsom saharansk støv kan ikke påvirkes af luftkvalitetsstyring. Dette er grunden til, at artikel 19 og 20 sikrer, at overskridelser af luftkvaliteten som følge af disse kilder ikke betragtes som manglende overholdelse af luftkvalitetsstandarder, herunder forpligtelser til at reducere den gennemsnitlige eksponering, og ikke som krav om luftkvalitetsplaner. Artikel 17 om sand- og saltspredning om vinteren udvides til at omfatte partikler (PM2,5). Sand- og saltspredning om vinteren er vigtig for trafiksikkerheden, selv om resuspension af partikler fra disse foranstaltninger også kan bidrage til luftforurening med partikler af forskellig størrelse. Overskridelser af luftkvaliteten, der udelukkende skyldes disse kilder, vil ikke medføre et krav om at udarbejde luftkvalitetsplaner i henhold til artikel 19. Artikel 18 om udskydelse af frister for at nå grænseværdier for partikler (PM10 og PM2,5) og nitrogendioxid (NO2) fastsætter yderligere forudsætninger for udskydelse med henblik på øge effektiviteten af de luftkvalitetsforanstaltninger, der træffes for at overholde grænseværdierne. Luftkvalitetsplanerne skal f.eks. skitsere, hvordan der vil blive søgt yderligere finansiering for at opnå hurtigere overholdelse, og hvordan offentligheden vil blive informeret om konsekvenserne af udsættelsen for menneskers sundhed og miljøet. Desuden vil det kun være muligt at udsætte opfyldelsen af en grænseværdi, hvis forpligtelsen til at reducere den gennemsnitlige eksponering for det pågældende luftforurenende stof er blevet overholdt i mindst 3 år, inden udsættelsen begynder. Dette skal sikre, at der kun gives udsættelse i tilfælde af lokale overskridelser af grænseværdierne på grund af lokalitetsspecifikke forhold, og at de ikke anvendes til at forsinke lokale, regionale eller nationale luftkvalitetsforanstaltninger, hvad enten det er i forbindelse med lokale, regionale eller nationale foranstaltninger. Artikel 19 øger effektiviteten af luftkvalitetsplaner for at sikre overholdelse af luftkvalitetsstandarderne så hurtigt som muligt. Dette opnås ved a) at kræve, at der udarbejdes luftkvalitetsplaner, inden luftkvalitetsnormerne træder i kraft i tilfælde af manglende overholdelse før 2030, b) at præcisere, at luftkvalitetsplanerne skal sigte mod at holde overskridelsesperioden så kort som muligt og under alle omstændigheder ikke længere end 3 år for grænseværdier, og c) at kræve regelmæssige ajourføringer af luftkvalitetsplaner, hvis de ikke opfylder kravene. Luftkvalitetsplaner gøres obligatoriske, når grænseværdierne, målværdien for ozon eller forpligtelserne til reduktion af gennemsnitlig eksponering overskrides. Planerne vil også være obligatoriske, når det forventes, at disse standarder vil blive overskredet. Dette vil bidrage til at sikre, at overskridelsesperioderne holdes så korte som muligt. Det vil også fremme synergier mellem forvaltning af forskellige luftforurenende stoffer og mellem foranstaltninger til opnåelse af forskellige standarder. For eksempel vil foranstaltninger, der træffes for at opfylde forpligtelsen til reduktion af den gennemsnitlige eksponering for partikler (PM2,5) også støtte opnåelsen af grænseværdien for PM2,5. En endelig ændring vil kræve, at luftkvalitetsplanerne analyserer risikoen for overskridelse af varslingstærskelværdierne. Dette vil føre til større integration af kortsigtede handlingsplaner — som er nødvendige for at håndtere overskridelser af varslingstærskelværdierne — med mere langsigtede handlingsplaner, ressourcebesparelser og forbedring af de trufne foranstaltninger. I henhold til artikel 20 skal medlemsstaterne påvise, hvorfor en kortsigtet handlingsplan ikke vil være effektiv, hvis de beslutter ikke at vedtage en, selv om der er risiko for, at ozonvarslingstærskelværdien overskrides. Artiklen gør også offentlig høring om kortsigtede handlingsplaner obligatorisk for at sikre, at der tages hensyn til alle relevante oplysninger ved udformningen af dem. Artikel 21 præciserer og styrker ordningerne for samarbejde mellem medlemsstaterne med henblik på at imødegå overtrædelser af luftkvalitetsstandarderne som følge af grænseoverskridende luftforurening, navnlig med krav om hurtig udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og med Kommissionen. Artikel 22 forbedrer offentlighedens bevidsthed om luftforurening ved at forpligte medlemsstaterne til at udarbejde et luftkvalitetsindeks med opdateringer af luftkvaliteten hver time for de mest skadelige luftforurenende stoffer. I artikel 23 fastsættes det, at Kommissionen skal vedtage gennemførelsesretsakter om rapportering af oplysninger om luftkvalitetsdata og -forvaltning. Disse gennemførelsesretsakter vil blive bragt i overensstemmelse med det reviderede direktiv. Artikel 27 fastsætter detaljerede bestemmelser for at sikre adgang til klage og domstolsprøvelse for dem, der ønsker at anfægte gennemførelsen af dette direktiv, f.eks. når der ikke er udarbejdet en luftkvalitetsplan på trods af overskridelser af de relevante luftkvalitetsstandarder. Artikel 28 har til formål at indføre en effektiv ret for mennesker til at få erstatning i tilfælde af hel eller delvis skade på deres helbred som følge af en overtrædelse af regler om grænseværdier, luftkvalitetsplaner, kortsigtede handlingsplaner eller i forbindelse med grænseoverskridende forurening. De berørte personer har ret til at kræve og opnå erstatning for denne skade. Dette omfatter muligheden for kollektive søgsmål.

Artikel 29 ændres for at præcisere, hvordan medlemsstaterne skal indføre sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, for dem, der overtræder de foranstaltninger, der er vedtaget i medlemsstaten for at gennemføre dette direktiv, herunder økonomiske sanktioner med afskrækkende virkning, uden at dette berører direktiv 2008/99/EF om strafferetlig beskyttelse af miljøet. Bilag I, sammenholdt med artikel 13 og 15, samler luftkvalitetsnormer for forskellige forurenende stoffer og fastsætter: a) nye grænseværdier med henblik på beskyttelse af menneskers sundhed b) opdaterede målværdier og langsigtede målsætninger for ozon c) nye varslingstærskelværdier for partikler (PM10 og PM2,5) og d) forpligtelser til reduktion af den gennemsnitlige eksponering for partikler (PM2,5) og nitrogendioxid (NO2) mod en forpligtelse til reduktion af den gennemsnitlige eksponeringskoncentration på niveau med WHO's anbefalinger. Bilag II fastsætter vurderingstærsklerne for overvågning og modellering af luftkvaliteten. Bilag III, sammenholdt med artikel 9, forenkler kriterierne for fastsættelse af minimumsantallet af prøvetagningssteder til fast måling og samler disse kriterier for alle luftforurenende stoffer, der er underlagt forskellige luftkvalitetsstandarder (grænseværdier, målværdi for ozon, krav om gennemsnitlig reduktion af eksponering, varslingstærskelværdier og kritiske niveauer). Bilag IV indeholder kriterier for placeringen af prøvetagningssteder for alle luftforurenende stoffer, der er underlagt forskellige luftkvalitetsstandarder. Bilag V ajourfører og styrker datakvalitets- og usikkerhedskravene til faste og vejledende luftkvalitetsmålinger, modeller og objektive skøn for at sikre en præcis vurdering i lyset af de foreslåede strengere luftkvalitetsstandarder og tekniske fremskridt siden vedtagelsen af de eksisterende direktiver. Bilag VI ajourfører reglerne for de metoder, der skal anvendes til at vurdere koncentrationerne af forskellige forurenende stoffer i luften og til at vurdere, hvor hurtigt visse forurenende stoffer tilføres økosystemerne. Bilag VII indfører overvågning af ultrafine partikler (UFP) på steder, hvor der er sandsynlighed for høje koncentrationer af UFP, f.eks. i eller tæt på lufthavne, havne, veje, industrianlæg eller boligopvarmning. Sammen med oplysningerne fra overvågningen af UFP-baggrundskoncentrationer ved overvågning af supersteder, jf. artikel 10, vil dette bidrage til at forstå de forskellige kilders bidrag til UFP-koncentrationerne. Bilag VII ajourfører også listen over flygtige organiske forbindelser (VOC), der anbefales til målinger, der har til formål at forbedre forståelsen af ozondannelse og -forvaltning. Bilag VIII, sammenholdt med artikel 19, samler krav til luftkvalitetsplaner, der omhandler overskridelser af grænseværdierne, målværdien for ozon og forpligtelserne til at reducere den gennemsnitlige eksponering. Strømlining af disse krav vil skabe synergier mellem håndtering af forskellige luftforurenende stoffer og opnåelse af forskellige luftkvalitetsstandarder. Bilag VIII kræver også, at luftkvalitetsplanerne indeholder en mere præcis analyse af de forventede virkninger af luftkvalitetsforanstaltninger. Dette vil bidrage til at gøre luftkvalitetsplanerne mere effektive. Bilag IX forbedrer de oplysninger om luftkvaliteten, der skal gives til offentligheden, herunder obligatoriske opdateringer på timebasis om faste målinger af centrale luftforurenende stoffer samt ajourførte modelleringsresultater, såfremt sådanne foreligger. 🡻 2008/50 (tilpasset) 2022/0347 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om luftkvaliteten og renere luft i Europa



(omarbejdning) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten ⌦ om Den Europæiske Unions funktionsmåde ⌫ om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel ⌦ 192 ⌫ 175, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: ⇩ nyt (1)Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/107/EF og 2008/50/EF er blevet ændret væsentligt. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør direktiverne af klarhedshensyn omarbejdes. (2)I december 2019 fremlagde Europa-Kommissionen i sin meddelelse "Den europæiske grønne pagt" en ambitiøs køreplan for at omdanne Unionen til et retfærdigt og velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi, der har til formål at beskytte, bevare og styrke Unionens naturkapital og beskytte borgernes sundhed og trivsel mod miljørelaterede risici og virkninger. Specifikt med hensyn til ren luft forpligtede EU sig med den europæiske grønne pagt til yderligere at forbedre luftkvaliteten og til i højere grad at tilpasse EU's luftkvalitetsnormer til Verdenssundhedsorganisationens (WHO's) anbefalinger. Med pagten bebudedes også en styrkelse af bestemmelserne om overvågning, modellering og planlægning af luftkvaliteten. (3)I maj 2021 vedtog Kommissionen en meddelelse om en handlingsplan for nulforurening, der bl.a. behandler forureningsaspekter af den europæiske grønne pagt og indeholder yderligere forpligtelser for EU til senest i 2030 at reducere luftforureningens sundhedsvirkninger med mere end 55 % og økosystemer i EU, hvor luftforurening truer biodiversiteten, med 25 %. (4)Handlingsplanen for nulforurening indeholder også en vision for 2050, hvor luftforureningen reduceres til niveauer, der ikke længere anses for at være sundhedsskadelige og skadelige for de naturlige økosystemer. Med henblik herpå bør der anvendes en trinvis tilgang til fastsættelse af nuværende og fremtidige EU-luftkvalitetsnormer, fastsættelse af mellemliggende luftkvalitetsnormer for 2030 og derefter og udvikling af et perspektiv for tilpasning til WHO's retningslinjer for luftkvalitet senest i 2050 på grundlag af en regelmæssig revisionsmekanisme for at tage hensyn til den seneste videnskabelige viden. I betragtning af sammenhængen mellem forureningsreduktion og dekarbonisering bør det langsigtede mål om at nå ambitionen om nulforurening forfølges sideløbende med en reduktion af drivhusgasemissioner som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119. (5)Når medlemsstaterne, Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen træffer de relevante foranstaltninger på EU-plan og nationalt plan for at nå målet om nulforurening for luftforurening, bør de følge forsigtighedsprincippet og princippet om, at forureneren betaler, som fastsat i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og princippet i den europæiske grønne pagt om ikke at gøre skade. De bør bl.a. tage hensyn til: den forbedrede luftkvalitets bidrag til folkesundheden, miljøkvaliteten, borgernes velfærd, samfundets velstand, beskæftigelsen og økonomiens konkurrenceevne; energiomstillingen, øget energisikkerhed og bekæmpelsen af energifattigdom, fødevaresikkerhed; fødevaresikkerhed og prisoverkommelighed; udvikling af bæredygtige og intelligente mobilitets- og transportløsninger; virkningen af adfærdsændringer; retfærdighed og solidaritet mellem og i medlemsstaterne i lyset af deres økonomiske kapacitet, nationale forhold, såsom de særlige forhold for øer, og behovet for konvergens over tid; behovet for, at omstillingen bliver fair og socialt retfærdig ved hjælp af passende uddannelsesprogrammer; den bedste tilgængelige og seneste videnskabelige viden, navnlig de resultater, der er indberettet af WHO; behovet for at integrere risici i forbindelse med luftforurening i investerings- og planlægningsbeslutninger; omkostningseffektivitet og teknologineutralitet med hensyn til at opnå reduktioner af luftforurenende emissioner; udviklingen over tid af den miljømæssige integritet og det miljømæssige ambitionsniveau. (6)Det ottende generelle EU-miljøhandlingsprogram frem til 2030, der blev vedtaget ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2022/591 den 6. april 2022, fastsætter målet om at opnå et ugiftigt miljø, der beskytter menneskers, dyrs og økosystemers sundhed og trivsel mod miljørelaterede risici og negative virkninger, og fastsætter med henblik herpå, at der er behov for yderligere forbedring af overvågningsmetoderne, bedre oplysning af offentligheden og adgang til klage og domstolsprøvelse. Dette er retningsgivende for de mål, der er fastsat i dette direktiv. (7)Kommissionen bør regelmæssigt gennemgå den videnskabelige dokumentation vedrørende forurenende stoffer, deres indvirkning på menneskers sundhed og miljøet og den teknologiske udvikling. På grundlag af gennemgangen bør Kommissionen vurdere, om de gældende luftkvalitetsnormer stadig er egnede til at nå målene i dette direktiv. Den første revision bør foretages senest den 31. december 2028 for at vurdere, om det er nødvendigt at ajourføre luftkvalitetsnormerne på grundlag af de seneste videnskabelige oplysninger. 🡻 2008/50, betragtning 5 (tilpasset) (8)Der bør anlægges en fælles tilgang til vurdering af luftkvalitet efter ⌦ ved hjælp af ⌫ fælles vurderingskriterier. Når luftkvaliteten vurderes, bør der tages hensyn til størrelsen af de befolkninger og økosystemer, der udsættes for luftforurening. Derfor bør hver medlemsstats område inddeles i zoner og bymæssige områder efter befolkningstæthed. 🡻 2008/50, betragtning 14 (tilpasset)

⇨ nyt (9)Der bør være pligt til at foretage faste målinger i zoner og bymæssige områder, hvor de langsigtede målsætninger for ozon eller vurderingstærsklerne for øvrige forurenende stoffer er overskredet. Information fra faste målinger kan suppleres af modelberegninger og/eller indikative målinger, således at koncentrationernes geografiske fordeling kan udledes af punktdata. ⌦ Foruden information fra faste målinger gør modelleringsprogrammer og indikative målinger det muligt at udlede koncentrationernes geografiske fordeling af punktdata. ⌫ Anvendelsen af ⌦ sådanne ⌫ supplerende vurderingsteknikker bør også gøre det muligt at reducere det krævede minimumsantal af faste prøvetagningssteder. ⇨ i zoner, hvor vurderingstærsklerne er overskredet. I zoner, hvor grænseværdierne eller målværdierne er overskredet, bør både faste målinger og modelleringsprogrammer være obligatoriske. Der bør også foretages yderligere overvågning af baggrundskoncentrationer og deposition af forurenende stoffer i luften med henblik på en bedre forståelse af forureningsniveauerne og spredningen ⇦. 🡻 2008/50, betragtning 6 (tilpasset) ⇨ nyt (10)Om muligt Der børbør der anvendes modelberegninger ⇨ modelleringsprogrammer ⇦ , således at koncentrationernes geografiske fordeling kan udledes af punktdata ⇨ , og med henblik på at opdage overtrædelser af luftkvalitetsnormer og bidrage til luftkvalitetsplaner og placeringen af prøvetagningssteder ⇦ . Dette vil kunne tjene som grundlag for beregningen af den kollektive eksponering hos befolkningen i det pågældende område. (11)⇨ Ud over de krav til overvågning af luftkvaliteten, der er fastsat i dette direktiv, opfordres medlemsstaterne til med henblik på overvågning at udnytte informationsprodukter og supplerende værktøjer (f.eks. regelmæssige evaluerings- og kvalitetsvurderingsrapporter, politiske onlineapplikationer), som leveres af jordobservationskomponenten i EU's rumprogram, navnlig Copernicustjenesten til overvågning af atmosfæren (CAMS). ⇦ ⇩ nyt (12)Det er vigtigt, at forurenende stoffer, der giver anledning til stigende bekymring, såsom ultrafine partikler, sodpartikler og elementært kulstof samt ammoniak og partikeloxidative potentiale, overvåges for at støtte den videnskabelige forståelse af deres virkninger på sundhed og miljø som anbefalet af WHO. 🡻 2008/50, betragtning 8 (tilpasset) ⇨ nyt (13)Der bør foretages detaljerede målinger af fine partikler på landlokaliteter for bedre at forstå denne forurenings virkninger og udarbejde hensigtsmæssige foranstaltninger. Sådanne målinger bør foretages på en måde, der er i overensstemmelse med dem, der udføres som led i samarbejdsprogrammet for overvågning og vurdering af transport af luftforurenende stoffer over store afstande i Europa (EMEP), der er oprettet ved ⌦ FN’s økonomiske kommission for Europas (UNECE's) ⌫ konventionkonventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande, som er godkendt ved Rådets afgørelse 81/462/EØF af 11. juni 1981 ⇨ , og protokollerne hertil, herunder protokollen fra 1999 angående reduktion af forsuring, eutrofiering og ozon ved jordoverfladen, som blev revideret i 2012 ⇦ . 🡻 2008/50, betragtning 7 (tilpasset) (14)For at sikre, at de indsamlede oplysninger om luftforurening er tilstrækkelig repræsentative og sammenlignelige for hele ⌦ Unionen ⌫ Fællesskabet, er det vigtigt, at der anvendes standardiserede måleteknikker og fælles kriterier for målestationers antal og placering til vurdering af luftkvaliteten. Der kan anvendes andre teknikker end målinger til at vurdere luftkvaliteten, og derfor er det nødvendigt at fastlægge kriterier for sådanne teknikkers anvendelse og nødvendige nøjagtighed. 🡻 2004/107, betragtning 12 ⇨ nyt

(15)Standardiserede nøjagtige måleteknikker og ens kriterier for placering af målestationer er vigtige for vurdering af luftkvaliteten, da de indhentede oplysninger derved bliver sammenlignelige over hele Fællesskabet. Det anerkendes, at det er vigtigt at fastlægge referencemålemetoder. Kommissionen har allerede givet mandat til udarbejdelse af CEN-standarder for måling af ⇨ polycyklisk aromatisk kulbrinte og for evaluering af ydeevnen for sensorsystemer til bestemmelse af koncentrationer af forurenende luftarter og partikler i luften ⇦ de bestanddele i luften, for hvilke der fastsættes målværdier (arsen, cadmium, nikkel og benzo[a]pyren), og for deposition af tungmetaller med henblik på hurtig udformning og vedtagelse. Når der ikke findes CEN-standardmetoder, bør brugen af internationale eller nationale standardreferencemålemetoder tillades. 🡻 2008/50, betragtning 2 (tilpasset) ⇨ nyt (16)For at beskytte menneskers sundhed og miljøet som helhed er det særlig vigtigt at bekæmpe emissionerne af forurenende stoffer ved kilden og at identificere og gennemføre de mest effektive emissionsreducerende foranstaltninger på lokalt og nationalt plan samt på ⌦ EU-plan ⌫ fællesskabsplan ⇨ , navnlig med hensyn til emissioner fra landbrug, industri, transport og energiproduktion ⇦ . Derfor bør emissioner af skadelige luftforurenende stoffer undgås, forebygges eller reduceres, og der bør fastsættes hensigtsmæssige ⇨ standarder ⇦ mål for luftkvaliteten under hensyntagen til Verdenssundhedsorganisationens normer, retningslinjer og programmer. 🡻 2004/107, betragtning 3 (tilpasset) ⇨ nyt (17)Forskningen har vist, at ⇨ svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler, bly, benzen, carbonmonoxid, ⇦ arsen, cadmium, nikkel,og visse polycykliske aromatiske kulbrinter ⇨ og ozon ⇦ er ⇨ har væsentlige negative virkninger på menneskers sundhed ⇦ genotoksiske og kræftfremkaldende for mennesker, og at der ikke kan fastsættes nogen tærskelværdi, hvorunder disse stoffer ikke frembyder nogen risiko for menneskers sundhed. Virkningerne for menneskers sundhed og miljøet indtræffer via tilstedeværelsen i luften og via deposition. I nogle bestemte områder er det ikke omkostningseffektivt at nå ned på sådanne koncentrationer i luften af arsen, cadmium, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter, at der ikke er nogen signifikant risiko for menneskers sundhed. 🡻 2004/107, betragtning 11 (tilpasset) ⇨ nyt (18)Virkningerne af ⇨ bly, ⇦ arsen, cadmium, kviksølv, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter for menneskers sundhed, herunder via fødekæden, og for miljøet som helhed, fremkommer ⌦ også ⌫ via koncentrationer i luften og via deposition. Der bør tages hensyn til akkumuleringen af disse stoffer i jorden og til beskyttelse af grundvandet. For at gøre revurderingen af direktivet i 2010 lettere bør Kommissionen og medlemsstaterne tilskynde til forskning i virkningerne af arsen, cadmium, kviksølv, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter for menneskers sundhed og miljøet, især via deposition. ⇩ nyt (19)Befolkningens gennemsnitlige eksponering for de forurenende stoffer med størst, dokumenteret virkning på menneskers sundhed, dvs. partikler (PM2.5) og nitrogendioxid (NO2), bør reduceres på grundlag af WHO's anbefalinger. Med henblik herpå bør der ud over grænseværdier indføres en forpligtelse til at reducere den gennemsnitlige eksponering for disse forurenende stoffer. 🡻 2004/107, betragtning 4 ⇨ nyt (20)⇨ Kvalitetskontrollen af direktiverne om luftkvalitet (direktiv 2004/107/EF og 2008/50/EF) har vist, at grænseværdier er mere effektive med hensyn til at nedbringe koncentrationerne af forurenende stoffer end målværdier. ⇦ Med henblik på at minimere luftbåren arsens, cadmiums, nikkels og polycykliske aromatiske kulbrinters skadelige virkninger for menneskers sundhed — med særlig vægt på følsomme befolkningsgrupper ⇨ sårbare grupper og ⇦ — og for miljøet som helhed, skal der fastsættes målværdier ⇨ grænseværdier ⇦ ⇨ for koncentrationer af svovldioxid, nitrogendioxid, partikler, bly, benzen, carbonmonoxid, arsen, cadmium, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter i luften ⇦, der så vidt muligt skal nås. Benzo[a]pyren skal benyttes som markør for den kræftfremkaldende risiko ved polycykliske aromatiske kulbrinter i luften.

⇩ nyt (21)For at give medlemsstaterne mulighed for at forberede sig på de reviderede luftkvalitetsnormer, der er fastsat i dette direktiv, og for at sikre retlig kontinuitet bør grænseværdierne i en overgangsperiode være de samme som dem, der er fastsat i de ophævede direktiver, indtil de nye grænseværdier begynder at finde anvendelse. 🡻 2008/50, betragtning 13 (tilpasset) ⇨ nyt (22)Ozon er et grænseoverskridende forurenende stof, der dannes i luften fra emissioner af primære forurenende stoffer som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2016/2284/EU 2001/81/EF af 23. oktober 2001 om nationale emissionslofter for visse luftforurenende stoffer . Fremskridtene med hensyn til at nå luftkvalitetsmålene og de langsigtede målsætninger for ozon i nærværende direktiv bør bestemmes ud fra de mål og ⇨ tilsagn om emissionsreduktion ⇦ emissionslofter, der er fastsat i direktiv 2016/2284/EU2001/81/EF, og, når det er hensigtsmæssigt, ved gennemførelse af ⇨ omkostningseffektive planer og ⇦ luftkvalitetsplaner, som fastsat i nærværende direktiv. 🡻 2008/50, betragtning 12 (tilpasset) ⇨ nyt (23)De eksisterende målværdier ⇨ Målværdier for ozon ⇦ og langsigtede målsætninger for at sikre effektiv beskyttelse mod ozonpåvirkningens skadelige virkninger på menneskers sundhed, plantevæksten og økosystemer bør ikke ændres ⇨ bør opdateres i betragtning af WHO's seneste anbefalinger ⇦ . (24)Der bør fastsættes en varslingstærskelværdi ⇨ for svovldioxid, nitrogendioxid, partikler (PM10 og PM2.5) og ozon ⇦ og en informationstærskelværdi for ozon med henblik på beskyttelse af henholdsvis befolkningen i almindelighed og særlig ⇨ sårbare og ⇦ følsomme grupper heraf for korte eksponeringer af høje ozonkoncentrationer. Disse tærskelværdier bør udløse formidling af oplysninger til offentligheden om risikoen for ozonpåvirkning og, når det er hensigtsmæssigt, gennemførelse af kortsigtede foranstaltninger med henblik på at reducere ozonniveauerne ⇨ forureningsniveauerne ⇦ , hvor varslingstærskelværdien overskrides. 🡻 2004/107, betragtning 7 (tilpasset) (25)I overensstemmelse med traktatens artikel ⌦ 193 ⌫ 176 kan medlemsstaterne opretholde eller indføre strengere beskyttelsesforanstaltninger vedrørende arsen, cadmium, kviksølv, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter, forudsat at de er forenelige med traktaten og meddeles til Kommissionen. 🡻 2008/50, betragtning 9 ⇨ nyt (26)Luftkvalitetens tilstand bør opretholdes, hvor den allerede er god, eller forbedres i andre tilfælde. Når ⇨ luftkvalitetsnormerne ⇦ luftkvalitetsmålene i dette direktiv ikke er nået ⇨ ikke er nået eller er i risiko for ikke at blive nået ⇦, bør medlemsstaterne ⇨ omgående ⇦ skride ind, således at grænseværdierne ⇨ , forpligtelserne til reduktion af den gennemsnitlige eksponering ⇦og de kritiske niveauer overholdes, og målværdierne ⇨ for ozon ⇦ og de langsigtede målsætninger så vidt muligt nås.

🡻 2004/107, betragtning 9 (27)Kviksølv er et stof, der er meget farligt for menneskers sundhed og miljøet. Det forekommer overalt i miljøet og kan i formen methylkviksølv ophobes i organismer og især koncentreres i organismer højere oppe i fødekæden. Kviksølv, der udledes i atmosfæren, kan transporteres over store afstande. 🡻 2004/107, betragtning 10 (tilpasset) ⇨ nyt (28)Kommissionen vil i 2005 fremlægge en sammenhængende strategi med foranstaltninger til ⌦ Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/852 sigter mod ⌫ beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet mod udledning af kviksølv på grundlag af en livscyklustilgang og under hensyntagen til produktion, brug, affaldsbehandling og emissioner. Kommissionen bør i den forbindelse overveje alle passende foranstaltninger med henblik på at reducere kviksølvmængden i økosystemer på land og til vands og dermed den orale indtagelse af kviksølv via føden samt undgå kviksølv i visse produkter. ⇨ Bestemmelser om overvågning af kviksølv i dette direktiv supplerer og bidrager til nævnte forordning. ⇦ 🡻 2008/50, betragtning 10 ⇨ nyt (29)Risikoen for vegetation og naturlige økosystemer fra luftforurening er størst på de steder, der ligger uden for bymæssige områder. Vurdering af sådanne risici og af, at kritiske niveauer overholdes med henblik på beskyttelse af vegetationen bør derfor koncentreres om områder uden for bymæssig bebyggelse. ⇨ Vurderingen bør tage højde for og supplere krav i henhold til Directive 2016/2284/EU om at måle luftforureningens virkninger for land- og vandøkosystemer og aflægge rapport om disse virkninger. ⇦ 🡻 2008/50, betragtning 15 (tilpasset) ⇨ nyt (30)Bidrag fra naturlige kilder kan vurderes, men ikke styres. Hvor det med tilstrækkelig sikkerhed kan fastslås, at naturlige kilder bidrager til forurenende stoffer i luften, og hvor overskridelser helt eller delvis kan henføres til disse naturlige bidrag, kan disse derfor på de i nærværende direktiv fastsatte betingelser fraregnes ved vurderingen af, om luftkvaliteten opfylder grænseværdierne ⇨ og forpligtelserne til reduktion af den gennemsnitlige eksponering ⇦ . Overskridelser af det partikulære stof PM10-grænseværdier for partikulære stoffer som følge af sand- eller saltspredning på vejene om vinteren kan også fraregnes ved vurderingen af, om luftkvaliteten opfylder grænseværdierne, forudsat at der er truffet rimelige foranstaltninger til at nedsætte koncentrationerne. 🡻 2008/50, betragtning 16 (31)For zoner og bymæssige områder med særligt vanskelige betingelser bør det være muligt at forlænge fristen for overholdelse af grænseværdierne for luftkvaliteten i tilfælde, hvor der trods gennemførelsen af hensigtsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af forureningen er akutte problemer med overholdelse i specifikke zoner og bymæssige områder. En udsættelse for en zone eller et bymæssigt område bør ledsages af en overordnet plan, der skal vurderes af Kommissionen, for at sikre overholdelse inden den forlængede frists udløb. Det er vigtigt at disponere over de nødvendige fællesskabsforanstaltninger, der afspejler det ambitionsniveau, som er valgt i temastrategien for luftforurening, med henblik på at reducere emissioner ved kilden, for at opnå en effektiv reduktion af emissionerne inden for den tidsfrist, der er fastsat i dette direktiv for opfyldelse af grænseværdierne, og der bør tages hensyn hertil, når anmodninger om udsættelse af fristen for opfyldelse af bestemmelserne vurderes. 🡻 2008/50, betragtning 18 ⇨ nyt

(32)Der bør udarbejdes luftkvalitetsplaner for zoner og bymæssige områder, hvor luftens koncentrationer af forurenende stoffer overskrider de relevante luftkvalitetsmålværdier eller -grænseværdier ⇨ luftkvalitetssgrænseværdier, målværdier for ozon eller forpligtelser til reduktion af den gennemsnitlige eksponering ⇦ plus eventuelle midlertidige tolerancemargener, når det er relevant. Luftforurenende stoffer udgår fra mange forskellige kilder og aktiviteter. For at sikre overensstemmelse mellem forskellige politikker bør sådanne luftkvalitetsplaner om muligt være sammenhængende med og integreres i planer og programmer, der er udarbejdet i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) nr. 75/2010, 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg , (EU) 2016/2284direktiv 2001/81/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/49/EF af 25. juni 2002 om vurdering og styring af ekstern støj . Der vil også blive taget fuldt hensyn til de luftkvalitetsmål, som opstilles i dette direktiv, når der gives tilladelse til industrivirksomhed i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening . ⇩ nyt (33)Der bør også udarbejdes luftkvalitetsplaner forud for 2030, hvis der er risiko for, at medlemsstaterne ikke vil nå grænseværdierne eller målværdien for ozon inden denne dato for at sikre, at niveauerne af forurenende stoffer reduceres tilsvarende. 🡻 2008/50, betragtning 19 ⇨ nyt (34)Der bør udarbejdes handlingsplaner med angivelse af de foranstaltninger, der skal træffes på kort sigt, når der er risiko for overskridelse af en eller flere varslingstærskelværdier, for at mindske denne risiko og begrænse varigheden heraf. Når risikoen gælder en eller flere grænseværdier eller målværdier, kan medlemsstaterne, når det findes hensigtsmæssigt, opstille sådanne kortsigtede handlingsplaner. Med hensyn til ozon bør sådanne kortsigtede handlingsplaner tage hensyn til bestemmelserne i Kommissionens beslutning 2004/279/EF af 19. marts 2004 om vejledning i gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/3/EF om luftens indhold af ozon. 🡻 2008/50, betragtning 20 ⇨ nyt (35)Medlemsstaterne bør rådføre sig med hinanden ⇨ samarbejde ⇦ , hvis niveauet for et forurenende stof overskrider eller kan forventes at overskride de relevante luftkvalitetsmålsætninger ⇨ en grænseværdi, en målværdi for ozon, en forpligtelse til reduktion af den gennemsnitlige eksponering ⇦ plus, når det er relevant, den tilladte tolerancemargen eller i givet fald eller en varslingstærskelsværdivarslingstærskelværdien som følge af betydelig forurening med oprindelse i en anden medlemsstat. På grund af den grænseoverskridende beskaffenhed af forurenende stoffer, såsom ozon og partikler, kan der være behov for samordning mellem nabomedlemsstater i forbindelse med udarbejdelse og gennemførelse af luftkvalitetsplaner og kortsigtede handlingsplaner og i forbindelse med underretning af offentligheden. Når det er relevant, bør medlemsstaterne fortsætte samarbejdet med tredjelande, idet især kandidatlande bør inddrages på et tidligt tidspunkt. ⇨ Kommissionen oplyses om og rettidigt indbydes til at deltage i et sådant samarbejde. ⇦ 🡻 2008/50, betragtning 21 ⇨ nyt (36)Det er nødvendigt, at medlemsstaterne og Kommissionen indsamler, udveksler og formidler oplysninger om luftkvalitet for at få et bedre kendskab til virkningerne af luftforureningen og anlægge en formålstjenlig politik. Ajourførte oplysninger om luftens koncentration af alle regulerede forurenende stoffer ⇨ samt luftkvalitetsplaner og kortsigtede handlingsplaner ⇦ bør ligeledes være lettilgængelige for offentligheden. 🡻 2008/50, betragtning 22 ⇨ nyt (37)⇨ Oplysninger om koncentrationer og deposition af de regulerede forurenende stoffer bør sendes til Kommissionen som grundlag for regelmæssige rapporter. ⇦ For at gøre behandlingen og sammenligningen af oplysninger om luftkvalitet lettere, bør data tilgå Kommissionen i standardiseret form.

🡻 2008/50, betragtning 23 (38)Det er nødvendigt at tilpasse procedurerne for meddelelse, vurdering og rapportering af luftkvalitetsdata, så det bliver muligt at anvende elektroniske midler og internettet som de vigtigste redskaber til at stille oplysninger til rådighed, og så procedurerne er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF af 14. marts 2007 om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Fællesskabet (Inspire). 🡻 2008/50, betragtning 24 (39)Der bør være mulighed for at tilpasse de kriterier og teknikker, der anvendes til vurdering af luftkvaliteten, til den videnskabelige og tekniske udvikling og dertil tilpasse de oplysninger, der skal indberettes. ⇩ nyt (40)Som præciseret i Domstolens praksis kan medlemsstaterne ikke begrænse søgsmålskompetencen til at anfægte en afgørelse truffet af en offentlig myndighed til de medlemmer af den berørte offentlighed, der har deltaget i den forudgående administrative procedure for vedtagelse af den pågældende afgørelse. Som det også fremgår af Domstolens praksis, kræver effektiv adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet og effektive retsmidler bl.a., at offentligheden har ret til at anmode domstolen eller et kompetent uafhængigt og upartisk organ om at træffe foreløbige forholdsregler for at forebygge en given forurening. Det bør derfor præciseres, at søgsmålskompetencen ikke bør gøres betinget af den rolle, som medlemmet af den berørte offentlighed spillede under deltagelsen i beslutningsprocedurerne i henhold til dette direktiv. Desuden bør enhver prøvelsesprocedure være rimelig, afbalanceret, hurtig og ikke uoverkommeligt dyr og stille tilstrækkelige og effektive retsmidler til rådighed, inklusive foreløbige retsmidler, hvor dette findes passende. 🡻 2008/50, betragtning 30 ⇨ nyt (41)I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som anerkendes i bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Direktivet sigter navnlig mod at fremme integreringen af et højt miljøbeskyttelsesniveau og bedre miljøkvalitet i EU’s politikker i overensstemmelse med princippet om bæredygtig udvikling som fastsat i artikel 37 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. ⇨ Hvis der er sket skade på menneskers sundhed som følge af en overtrædelse af dette direktivs artikel 19, 20 eller 21, bør medlemsstaterne sikre, at de personer, der er berørt af sådanne overtrædelser, kan kræve og opnå erstatning for skaden fra den relevante kompetente myndighed. De regler om erstatning, adgang til klage og domstolsprøvelse og sanktioner, der er fastsat i dette direktiv, har til formål at undgå, forebygge og mindske luftforureningens skadelige virkninger på menneskers sundhed og miljøet i overensstemmelse med artikel 191, stk. 1, i TEUF. De tilsigter således at integrere et højt miljøbeskyttelsesniveau og forbedring af miljøkvaliteten i Unionens politikker i overensstemmelse med princippet om bæredygtig udvikling som fastsat i chartrets artikel 37 og konkretiserer forpligtelsen til at beskytte retten til livet og til respekt for menneskets integritet som fastsat i chartrets artikel 2 og 3. Dette bidrager også til retten til adgang til effektive retsmidler som fastsat i chartrets artikel 47 i forbindelse med beskyttelse af menneskers sundhed. ⇦ 🡻 2008/50, betragtning 28 (tilpasset) Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national lovgivning bør begrænses til de bestemmelser, der udgør en indholdsmæssig ændring sammenlignet med de tidligere direktiver. 🡻 2008/50, betragtning 29 (tilpasset) I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.

⇩ nyt (42)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af medlemsstaternes krav om fremsendelse af oplysninger og rapportering om luftkvalitet i henhold til dette direktiv bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår i) fastsættelse af regler vedrørende de oplysninger om luftkvalitet, som medlemsstaterne skal stille til rådighed for Kommissionen, samt tidsplaner for meddelelse af disse oplysninger og ii) strømlining af den måde, hvorpå dataene indberettes, og gensidig udveksling af oplysninger og data fra individuelle og netværk af prøvetagningssteder, der måler luftforurening i medlemsstaterne. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (43)For at sikre, at dette direktiv fortsat opfylder sine mål, navnlig at undgå, forebygge og begrænse luftforureningens skadelige virkninger på menneskers sundhed og miljøet, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af bilagene til dette direktiv for at tage hensyn til den tekniske og videnskabelige udvikling vedrørende luftforurenende stoffer, vurderingen og forvaltningen heraf, stoffernes indvirkning på menneskers sundhed og miljøet samt passende oplysning af offentligheden. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. (44)Forpligtelsen til at gennemføre nærværende direktiv i national ret bør kun omfatte de bestemmelser, hvori der er foretaget indholdsmæssige ændringer i forhold til de tidligere direktiver. Forpligtelsen til at gennemføre de bestemmelser, der er uændrede, følger af de tidligere direktiver. (45)Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til den i bilag I, del B, angivne frist for gennemførelse i national ret af direktiverne. 🡻 2004/107, betragtning 1 (tilpasset) Med udgangspunkt i principperne i traktatens artikel 175, stk. 3, er det i sjette miljøhandlingsprogram, der er vedtaget ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF , fastslået, at det er nødvendigt at reducere forureningen til et niveau, der har de mindst mulige skadevirkninger for menneskers sundhed — med særlig vægt på følsomme befolkningsgrupper — og for miljøet som helhed, at forbedre overvågningen og vurderingen af luftkvaliteten, herunder deposition af forurenende stoffer, og at give oplysninger til offentligheden. 🡻 2004/107, betragtning 2 (tilpasset) Ifølge artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet skal Kommissionen forelægge forslag til regulering af de forurenende stoffer, der er opført i bilag I til direktivet, under hensyntagen til bestemmelserne i stk. 3 og 4 i samme artikel. 🡻 2004/107, betragtning 5 Målværdierne vil ikke kræve foranstaltninger, der indebærer uforholdsmæssigt store omkostninger. Hvad industrianlæg angår, vil målværdierne ikke medføre andre foranstaltninger end anvendelse af BAT (den bedste tilgængelige teknik) som krævet i Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening , og de vil i hvert fald ikke føre til lukning af anlæg. Derimod forudsætter de, at medlemsstaterne træffer alle omkostningseffektive emissionsbekæmpende foranstaltninger i de relevante sektorer. 🡻 2004/107, betragtning 6 Målværdierne i dette direktiv skal ikke betragtes som miljøkvalitetskrav som defineret i artikel 2, stk. 7, i direktiv 96/61/EF, hvis artikel 10 kræver strengere betingelser end dem, der kan opnås ved anvendelsen af BAT. 🡻 2004/107, betragtning 8 Hvor koncentrationerne overskrider bestemte vurderingstærskler, bør overvågning af arsen, cadmium, nikkel og benzo[a]pyren være obligatorisk. Anvendes der supplerende midler til vurdering af koncentrationen, kan det krævede antal prøveudtagningssteder for faste målinger nedsættes. Der forudses yderligere overvågning af baggrundskoncentrationerne i luften og af baggrundsdepositionen.

🡻 2004/107, betragtning 13 Oplysninger om koncentrationer og deposition af de regulerede forurenende stoffer bør sendes til Kommissionen som grundlag for regelmæssige rapporter. 🡻 2004/107, betragtning 14 Offentligheden bør have let adgang til ajourførte oplysninger om koncentrationer i luften og deposition af de regulerede forurenende stoffer. 🡻 2004/107, betragtning 15 Medlemsstaterne bør fastsætte, hvilke sanktioner der gælder for overtrædelse af dette direktivs bestemmelser, og sikre, at de anvendes. Sanktionerne bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. 🡻 2004/107, betragtning 16 De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen . 🡻 2004/107, betragtning 17 Ændringer, der er nødvendige for tilpasning af dette direktiv til den videnskabelige og tekniske udvikling, bør udelukkende vedrøre kriterier og teknikker til vurdering af koncentrationer og deposition af de regulerede forurenende stoffer eller detaljerne i, hvorledes oplysningerne sendes til Kommissionen. De bør hverken direkte eller indirekte bevirke nogen ændring af målværdierne — 🡻 2008/50, betragtning 1 (tilpasset) I sjette miljøhandlingsprogram, der blev vedtaget ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 , blev det fastslået, at det er nødvendigt at reducere forureningen til et niveau, hvor der er færrest mulige skadevirkninger på menneskers sundhed, med særlig vægt på de mest sårbare befolkningsgrupper, og miljøet som helhed, at forbedre overvågningen og vurderingen af luftkvaliteten, herunder deposition af forurenende stoffer, og at informere offentligheden. 🡻 2008/50, betragtning 2

For at beskytte menneskers sundhed og miljøet som helhed er det særlig vigtigt at bekæmpe emissionerne af forurenende stoffer ved kilden og at identificere og gennemføre de mest effektive emissionsreducerende foranstaltninger på lokalt og nationalt plan samt på fællesskabsplan. Derfor bør emissioner af skadelige luftforurenende stoffer undgås, forebygges eller reduceres, og der bør fastsættes hensigtsmæssige mål for luftkvaliteten under hensyntagen til Verdenssundhedsorganisationens normer, retningslinjer og programmer. 🡻 2008/50, betragtning 3 (tilpasset) Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet , Rådets direktiv 1999/30/EF af 22. april 1999 om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften , Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/69/EF af 16. november 2000 om grænseværdier for benzen og carbonmonoxid i luften , Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/3/EF af 12. februar 2002 om luftens indhold af ozon og Rådets beslutning 97/101/EF af 27. januar 1997 om oprettelse af en gensidig udveksling af information og data fra net og individuelle stationer, der måler luftforureningen i medlemsstaterne bør i væsentlig grad revideres for at indarbejde de seneste sundhedsmæssige og videnskabelige fremskridt og medlemsstaternes erfaringer. Af hensyn til klarhed, forenkling og administrativ effektivitet er det derfor hensigtsmæssigt at erstatte disse fem retsakter med et enkelt direktiv og om fornødent med gennemførelsesforanstaltninger. 🡻 2008/50, betragtning 4 (tilpasset) Når der er høstet tilstrækkelig erfaring med gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/107/EF af 15. december 2004 om arsen, cadmium, kviksølv, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter i luften kan det overvejes at samle bestemmelserne deri med bestemmelserne i nærværende direktiv. 🡻 2008/50, betragtning 11 Fine partikler (PM2,5) har væsentlige negative virkninger på menneskers sundhed. Der er desuden endnu ikke identificeret nogen nedre tærskel, under hvilken PM2,5 ikke udgør en risiko. Dette forurenende stof bør derfor ikke reguleres på samme måde som de andre luftforurenende stoffer. Tilgangen dertil bør sigte mod en generel reduktion af koncentrationerne i bybaggrunden for at sikre, at store dele af befolkningen nyder godt af en forbedret luftkvalitet. For imidlertid at sikre et minimum af sundhedsbeskyttelse overalt bør tilgangen kombineres med en grænseværdi efter en indledende forudgående målværdi. 🡻 2008/50, betragtning 17 Alle berørte institutioner bør på behørig vis prioritere en undersøgelse af de nødvendige fællesskabsforanstaltninger til at reducere emissioner ved kilden, navnlig foranstaltninger til at forbedre effektiviteten af fællesskabslovgivningen om emissioner fra industrien, til at begrænse udstødningsemissioner fra motorer i tunge køretøjer, til yderligere at reducere medlemsstaternes nationale emissionslofter for vigtige forurenende stoffer og emissioner i forbindelse med påfyldning af brændstof til benzinbiler på servicestationer, og til at mindske svovlindholdet i brændstoffer, herunder i skibsbrændstoffer. 🡻 2008/50, betragtning 18 Der bør udarbejdes luftkvalitetsplaner for zoner og bymæssige områder, hvor luftens koncentrationer af forurenende stoffer overskrider de relevante luftkvalitetsmålværdier eller -grænseværdier plus eventuelle midlertidige tolerancemargener, når det er relevant. Luftforurenende stoffer udgår fra mange forskellige kilder og aktiviteter. For at sikre overensstemmelse mellem forskellige politikker bør sådanne luftkvalitetsplaner om muligt være sammenhængende med og integreres i planer og programmer, der er udarbejdet i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg , direktiv 2001/81/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/49/EF af 25. juni 2002 om vurdering og styring af ekstern støj . Der vil også blive taget fuldt hensyn til de luftkvalitetsmål, som opstilles i dette direktiv, når der gives tilladelse til industrivirksomhed i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening . 🡻 2008/50, betragtning 25 (tilpasset) Målene for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af den grænseoverskridende karakter af luftforurenende stoffer bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

🡻 2008/50, betragtning 26 Medlemsstaterne bør fastsætte regler om sanktioner for overtrædelse af bestemmelserne i dette direktiv og sikre, at de håndhæves. Sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. 🡻 2008/50, betragtning 27 (tilpasset) Visse bestemmelser i de retsakter, der ophæves ved dette direktiv, bør forblive i kraft for at sikre videreførelsen af de nuværende luftkvalitetsgrænseværdier for nitrogendioxid, indtil de erstattes af andre fra den 1. januar 2010, sikre videreførelsen af bestemmelserne om rapportering af luftkvaliteten, indtil der vedtages nye gennemførelsesforanstaltninger, og sikre videreførelsen af forpligtelserne til foreløbig vurdering af luftkvalitet i henhold til direktiv 2004/107/EF. 🡻 2008/50, betragtning 31 De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen . 🡻 2008/50, betragtning 32 Kommissionen bør tillægges beføjelse til at ændre bilag I-VI, VIII-X og XV. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF. 🡻 2008/50, betragtning 33 (tilpasset) Gennemførelsesbestemmelsen pålægger medlemsstaterne at sikre, at de nødvendige bybaggrundsmålinger er foretaget i god tid, så indikatoren for gennemsnitlig eksponering kan fastsættes, for at sikre, at kravene i forbindelse med vurderingen af det nationale mål for reduktion af eksponering og beregningen af indikatoren for gennemsnitlig eksponering overholdes — 🡻 2008/50 VEDTAGET DETTE DIREKTIV: KAPITEL I GENERELLE BESTEMMELSER

🡻 2004/107 Artikel 1 Formål Formålet med dette direktiv er at: a) fastsætte en målværdi for koncentrationen af arsen, cadmium, nikkel og benzo[a]pyren i luften med henblik på at undgå, imødegå eller mindske arsens, cadmiums, nikkels og polycykliske aromatiske kulbrinters skadelige virkninger for menneskers sundhed og miljøet som helhed b) sikre, at luftkvaliteten, hvad angår arsen, cadmium, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter, bevares, hvor den er god, og forbedres i andre tilfælde c) fastsætte fælles metoder og kriterier for vurdering af koncentrationer af arsen, cadmium, kviksølv, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter i luften og depositionen af arsen, cadmium, kviksølv, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter d) sikre, at der tilvejebringes tilstrækkelige oplysninger om koncentrationer af arsen, cadmium, kviksølv, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter i luften og om depositionen af arsen, cadmium, kviksølv, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter, og at offentligheden får adgang til dem. ⇩ nyt Artikel 1 Formål 1.I dette direktiv fastsættes et mål om nulforurening for luftkvaliteten, således at luftkvaliteten i Unionen gradvist forbedres til niveauer, der ikke længere anses for at være skadelige for menneskers sundhed og naturlige økosystemer som defineret på baggrund af videnskabelig dokumentation, hvilket bidrager til et giftfrit miljø senest i 2050. 2.Dette direktiv fastsætter mellemliggende grænseværdier, målværdier, forpligtelser til reduktion af den gennemsnitlige eksponering, mål for gennemsnitlig eksponeringskoncentration, kritiske niveauer, informationstærskelværdier, varslingstærskelværdier og langsigtede målsætninger ("luftkvalitetsnormer"), som skal opfyldes senest i 2030 og revideres regelmæssigt derefter i overensstemmelse med artikel 3. 3.Desuden bidrager dette direktiv til at opnå: Unionens mål for forureningsreduktion, biodiversitet og økosystemer i overensstemmelse med d