Offentliggørelse af en meddelelse om godkendelse af en standardændring af produktspecifikationen for en betegnelse i vinsektoren som omhandlet i artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33

(2020/C 115/03)

Denne meddelelse offentliggøres i overensstemmelse med artikel 17, stk. 5, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33 (1).

MEDDELELSE OM GODKENDELSE AF EN STANDARDÆNDRING

»GAILLAC«

PDO-FR-A0502-AM03

Meddelelsesdato: 19. december 2019

BESKRIVELSE AF OG BEGRUNDELSE FOR DEN VEDTAGNE ÆNDRING

1. Henvisning til den officielle geografiske kode

I kapitel 1, afsnit IV, punkt 1, litra a) og b), tilføjes ordene »i henhold til den officielle geografiske kode fra 2019« efter ordet »Tarn«.

Det geografiske område er fastlagt med henvisning til den gældende version af den officielle geografiske kode, som INSEE udgiver hvert år. Det geografiske områdes perimeter forbliver helt den samme.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

2. Redaktionel ændring

I kapitel 1, afsnit IV, punkt 1, litra b), tilføjes kommunen Bellegarde-Marsal, og kommunerne Bellegarde og Marsal udgår.

Denne ændring skyldes sammenlægningen af de to kommuner. Det geografiske område forbliver uændret.

Som følge heraf ændres punkt 6 i enhedsdokumentet.

3. Afgrænset parcelområde

I kapitel 1, afsnit IV, punkt 2, tilføjes ordene »og 18.-19. juni 2019« efter »6. november 2014«.

Formålet med denne ændring er at tilføje datoerne for den kompetente nationale myndigheds godkendelse af en ændring af det afgrænsede parcelområde inden for det geografiske produktionsområde. Med parcelafgrænsningen inden for det geografiske produktionsområde er det muligt at udpege de parceller, der egner sig til produktion af vin med den pågældende beskyttede oprindelsesbetegnelse.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

4. Cirkulation mellem godkendte oplagshavere

Kapitel 1, afsnit IX, nr. 5, litra b), om datoen for cirkulation af vin mellem godkendte oplagshavere udgår.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

5. Overgangsbestemmelse

I kapitel 1, afsnit XI, udgår punkt 4.

Denne ændring skyldes sletningen af en overgangsbestemmelse, som er udløbet.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

6. INAO-reference

I kapitel 3, afsnit II, erstattes kommunen Montreuil sous-bois med kommunen Montreuil.

Med denne ændring tages der hensyn til ændringen af kommunens navn.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

ENHEDSDOKUMENT

1. Betegnelse

Gaillac

2. Type geografisk betegnelse

BOB — beskyttet oprindelsesbetegnelse

3. Kategorier af vinavlsprodukter

1. Vin

5. Mousserende kvalitetsvin

6. Aromatisk mousserende kvalitetsvin

4. Beskrivelse af vinen/vinene

Stille hvidvine

De stille hvidvine har et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 10,5 %.

De har (partier markedsført i uaftappet eller aftappet tilstand) et indhold af gæringsdygtigt sukker på ≤ 4 g/l.

Efter berigelsen må vinene ikke have et totalt alkoholindhold i volumen på over 13 %.

Disse vine kendetegnes ved deres frugt- og blomsteragtige aromaer og et moderat syreindhold. De kan have benævnelsen »primeur«, hvis de fremstilles med henblik på at blive drukket hurtigt i månederne efter deres fremstilling.

Generelle analytiske kendetegn Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.) Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.) Totalt syreindhold, minimum Maksimalt indhold af flygtig syre (i milliækvivalenter pr. liter) Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i milligram pr. liter)

Stille hvidvine med benævnelsen »doux« (sød)

De stille hvidvine med benævnelsen »doux« (sød) har et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 12,5 %.

De har et indhold af gæringsdygtigt sukker på ≥ 45 g/l (partier markedsført i uaftappet eller aftappet tilstand).

Efter berigelsen må vinene ikke have et totalt alkoholindhold i volumen på over 15 %.

Disse vine udvikler ofte aromaer af modne æbler, pærer og eksotiske frugter, og de kan gemmes i op til fem år.

Generelle analytiske kendetegn Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.) Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.) 10 Totalt syreindhold, minimum Maksimalt indhold af flygtig syre (i milliækvivalenter pr. liter) Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i milligram pr. liter)

Stille hvidvine med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst)

De stille hvidvine med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst) har et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 17 %.

De har (aftappede partier) et indhold af gæringsdygtigt sukker på ≥ 100 g/l.

Disse vine udvikler aromaer af tørret eller syltet frugt eller honningduft. Balancen mellem syre, alkohol og fyldighed gør det muligt for vinene at udvikle sig og blive endnu mere komplekse med årene.

Generelle analytiske kendetegn Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.) Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.) 11 Totalt syreindhold, minimum Maksimalt indhold af flygtig syre (i milliækvivalenter pr. liter) Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i milligram pr. liter)

Stille rødvine

Vinene har et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 11 %.

Vine med benævnelsen »primeur« har et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 10,5 %.

Vine med et naturligt alkoholindhold i volumen på ≤ 14 % har (partier markedsført i uaftappet eller aftappet tilstand) et indhold af gæringsdygtigt sukker på ≤ 2,5 g/l.

Vine med et naturligt alkoholindhold i volumen på > 14 % har (partier markedsført i uaftappet eller aftappet tilstand) et indhold af gæringsdygtigt sukker på ≤ 4 g/l.

Vine med benævnelsen »primeur« har (aftappede partier) et indhold af gæringsdygtigt sukker på ≤ 2 g/l.

Vinpartier, der er klar til at blive markedsført i uaftappet eller aftappet tilstand, har et æblesyreindhold på ≤ 0,4 g/l.

Vinpartier med benævnelsen »primeur«, der markedsføres i uaftappet tilstand, har et indhold af flygtig syre på ≤ 10,2 milliækvivalenter/l.

Efter berigelsen må vinene ikke have et totalt alkoholindhold i volumen på over 13,5 %.

Efter berigelsen må vine med benævnelsen »primeur« ikke have et totalt alkoholindhold i volumen på over 13 %.

I munden er vinene ofte kendetegnet ved aromaer af røde frugter og krydrede noter. Tanninerne er til stede og giver struktur og fyldighed, når vinene gemmes. De er gode at drikke unge og er ligeledes særdeles velegnede til lagring.

Vine med benævnelsen »primeur« er harmoniske vine, der er kendetegnet ved frugtagtige aromaer, som både er lette og fine, og fremstilles udelukkende af Gamay N.

Generelle analytiske kendetegn Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.) Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.) Totalt syreindhold, minimum Maksimalt indhold af flygtig syre (i milliækvivalenter pr. liter) Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i milligram pr. liter)

Stille rosévine

De stille rosévine har et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 11 %.

De har (partier markedsført i uaftappet eller aftappet tilstand) et indhold af gæringsdygtigt sukker på ≤ 4 g/l.

Efter berigelsen må vinene ikke have et totalt alkoholindhold i volumen på over 13,5 %.

Rosévinene har en mere eller mindre mørk kirsebærrød farve. De har frugtagtige aromaer og en behagelig friskhed.

Generelle analytiske kendetegn Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.) Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.) Totalt syreindhold, minimum Maksimalt indhold af flygtig syre (i milliækvivalenter pr. liter) Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i milligram pr. liter)

Mousserende vine

De mousserende vine har et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 9 %.

Mousserende vine, der fremstilles ved eftergæring på flaske, har (efter eftergæring og evt. tilsætning af ekspeditionslikør) et indhold af gæringsdygtigt sukker på < 50 g/l.

Ved berigelse af mosten må vinene ikke have et totalt alkoholindhold i volumen på over 13 %.

Mousserende vine, der fremstilles ved eftergæring på flaske, har en struktur baseret på en dominerende syrlighed, som giver vinene deres friskhed og fine karakter. Denne syrlighed ledsages af frugtagtige noter.

Generelle analytiske kendetegn Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.) Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.) Totalt syreindhold, minimum Maksimalt indhold af flygtig syre (i milliækvivalenter pr. liter) Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i milligram pr. liter)

Mousserende vine med benævnelsen »méthode ancestrale« (gammeldags metode)

Mousserende vine med benævnelsen »méthode ancestrale« (gammeldags metode) er aromatiske mousserende kvalitetsvine.

Mousserende vine med benævnelsen »méthode ancestrale« indeholder fine bobler og rigeligt skum. De er rige på aromaer, der leder tankerne hen på æbler, og som er karakteristiske for druesorten Mauzac B.

Generelle analytiske kendetegn Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.) Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.) 8 Totalt syreindhold, minimum Maksimalt indhold af flygtig syre (i milliækvivalenter pr. liter) Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i milligram pr. liter)

Mousserende vine med benævnelsen »doux« (sød)

Mousserende vine med benævnelsen »doux« (sød) har et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 11 %.

Efter eftergæring har de et indhold af gæringsdygtigt sukker på ≥ 50 g/l og et indhold af fri svovldioxid på 25 mg/l eller derunder.

Ved berigelse af mosten må vinene ikke have et totalt alkoholindhold i volumen på over 14 %.

Generelle analytiske kendetegn Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.) Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.) 7 Totalt syreindhold, minimum Maksimalt indhold af flygtig syre (i milliækvivalenter pr. liter) Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i milligram pr. liter) 25

Analytiske karakteristika, der ikke er anført, følger EU-lovgivningen.

5. Vinfremstillingspraksis

a. Væsentlige ønologiske fremgangsmåder

Plantetæthed og -afstand

Dyrkningspraksis

Beplantningstætheden på vinmarkerne er mindst 4 000 vinstokke pr. ha, og afstanden mellem rækkerne er højst 2,5 m.

Afstanden mellem vinstokkene i samme række er 0,8 m eller derover.

For vinstokke, der er beskåret med gobelet-beskæring, er afstanden mellem rækkerne højst 2,2 m.

For vinstokke, der er plantet på terrasser, er arealet pr. vinstok 2,5 m2 eller derunder.

Regler for beskæring af vinstokkene

Dyrkningspraksis

Vinstokkene beskæres:

— enten med kort beskæring (gobelet-beskæring eller Royat-beskæring) eller med enkelt Guyot-beskæring med højst 12 skud pr. vinstok

— eller med dobbelt Guyot-beskæring (såkaldt »tirette«) med højst 10 skud pr. vinstok.

Uanset hvilken beskæringsteknik der anvendes, er årets antal af frugtbærende grene pr. vinstok efter blomstring (fænologisk Lorenz-stadium 23) 10 eller derunder.

Vanding

Dyrkningspraksis

Der kan gives tilladelse til vanding.

Særlige høstbestemmelser

Dyrkningspraksis

Rødvine med benævnelsen »primeur« og mousserende vine med benævnelsen »méthode ancestrale« (gammeldags metode) fremstilles af druer, der høstes ved håndkraft.

Vine med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst) fremstilles af druer, der høstes ved håndkraft ad flere omgange.

Særlige bestemmelser om transport af høsten

Dyrkningspraksis

I de beholdere, som indeholder høstede druer til fremstilling af rødvine med benævnelsen »primeur« og mousserende vine med benævnelsen »méthode ancestrale« (gammeldags metode), må de høstede druer maksimalt have en højde på 0,60 m under druehøstens transport til vinfremstillingsanlægget.

Anvendelse af ønologisk kul

Restriktion, der gælder for forarbejdningen

Det er ikke tilladt at anvende ønologisk kul, hverken alene eller blandet i præparater, til fremstilling af rosévine.

Berigelse

Specifik ønologisk fremgangsmåde

Anvendelse af subtraktive berigelsesteknikker er tilladt for rødvine, og den maksimale delvise koncentration i forhold til de anvendte mængder er fastsat til 10 %.

Efter berigelsen må vinene ikke have et totalt alkoholindhold i volumen, som overstiger:

— 13 % for stille hvidvine

— 13 % for mousserende vine (ved berigelse af mosten)

— 13 % for rødvine med benævnelsen »primeur«

— 13,5 % for rødvine og rosévine

— 14 % for mousserende vine med benævnelsen »doux« (sød) (ved berigelse af mosten)

— 15 % for stille hvidvine med benævnelsen »sød«.

b. Maksimumudbytte

Stille hvidvine og mousserende vine

72 hektoliter pr. hektar.

Stille hvidvine med benævnelsen »doux« (sød) og mousserende vine med benævnelsen »doux«

54 hektoliter pr. hektar.

Stille hvidvine med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst)

25 hektoliter pr. hektar.

Stille rødvine og rosévine

66 hektoliter pr. hektar.

6. Afgrænset geografisk område

Druehøsten, vinfremstillingen og vinbehandlingen for stille hvidvine og druehøsten, vinfremstillingen, vinbehandlingen, lagringen og aftapningen for mousserende vine og stille hvidvine med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst) finder sted i følgende kommuner i departementet Tarn: Alos, Amarens, Andillac, Aussac, Bernac, Bournazel, Brens, Broze, Busque, Les Cabannes, Cadalen, Cahuzac-sur-Vère, Campagnac, Carlus, Castanet, Castelnau-de-Lévis, Castelnau-de-Montmiral, Cestayrols, Combefa, Cordes-sur-Ciel, Coufouleux, Donnazac, Fayssac, Fénols, Florentin, Frausseilles, Gaillac, Giroussens, Itzac, Labastide-de-Lévis, Labessière-Candeil, Lagrave, Larroque, Lasgraisses, Lisle-sur-Tarn, Livers-Cazelles, Loubers, Loupiac, Milhavet, Montans, Montels, Mouzieys-Panens, Noailles, Parisot, Peyrole, Puycelci, Rabastens, Rivières, Rouffiac, Saint-Beauzile, Saint-Marcel-Campes, Saint-Sulpice, Sainte-Cécile-du-Cayrou, Sainte-Croix, Salvagnac, Senouillac, Souel, Técou, Tonnac, Le Verdier, Vieux, Villeneuve-sur-Vère, Vindrac-Alayrac og Virac.

Druehøsten, vinfremstillingen og vinbehandlingen for rosévine og druehøsten, vinfremstillingen, vinbehandlingen og lagringen for rødvine finder sted i følgende kommuner i departementet Tarn: Alos, Amarens, Andillac, Arthès, Aussac, Bellegarde-Marsal, Bernac, Bournazel, Brens, Broze, Busque, Les Cabannes, Cadalen, Cahuzac-sur-Vère, Cambon, Campagnac, Carlus, Castanet, Castelnau-de-Lévis, Castelnau-de-Montmiral, Cestayrols, Combefa, Cordes-sur-Ciel, Coufouleux, Cunac, Donnazac, Fayssac, Fénols, Florentin, Frausseilles, Fréjairolles, Gaillac, Giroussens, Itzac, Labastide-de-Lévis, Labessière-Candeil, Lagrave, Larroque, Lasgraisses, Lisle-sur-Tarn, Livers-Cazelles, Loubers, Loupiac, Milhavet, Montans, Montels, Mouzieys-Panens, Mouzieys-Teulet, Noailles, Parisot, Peyrole, Puycelci, Rabastens, Rivières, Rouffiac, Saint-Beauzile, Saint-Grégoire, Saint-Juéry, Saint-Marcel-Campes, Saint-Sulpice, Sainte-Cécile-du-Cayrou, Sainte-Croix, Salvagnac, Senouillac, Souel, Técou, Tonnac, Le Verdier, Vieux, Villeneuve-sur-Vère, Vindrac-Alayrac og Virac.

7. Primære druesorter

Fer N — Fer Servadou, Braucol, Mansois, Pinenc

Len de l'El B — Loin de l'Oeil

Ondenc B

Prunelard N

Syrah N — Shiraz

Muscadelle B

Mauzac B

Duras N

8. Tilknytning til det geografiske område

Stille vine

Kystklimaet giver gunstige betingelser for vinstokkenes vækst om foråret og gør vintrene milde med en begrænset risiko for hård frost. Middelhavets indvirkning, som giver sig udslag i en tør varme om sommeren og efteråret, fremmer en regelmæssig og optimal modning af druerne med moderat vandstress om sommeren. Den tørre og varme Autan-vind, som almindeligvis er kraftig, spiller en vigtig rolle i hele vinstokkenes vækstcyklus, navnlig fordi den fremskynder knopbrydningen, blomstringen og modningen. Vinden kan blæse kraftigt i det tidlige efterår, og dens varme og udtørrende virkning fremmer således druernes modning og begrænser udviklingen af sygdomme. Fra midten af september fremmer skiftet mellem de kølige og ofte fugtige nætter og de varme dage udviklingen af botrytis cinerea og ædel råddenskab på de parceller, hvor druerne endnu ikke er blevet høstet. Autan-vinden kan blæse kraftigt i det tidlige efterår. De druer, der endnu ikke er høstet, får en hurtig koncentration af sukker og syre. Når druerne er blevet overmodne og koncentrerede på vinstokken takket være den naturlige tørring, som Autan-vinden giver, eller virkningen af ædel råddenskab, høstes de ved håndkraft ad flere omgange på et sent tidspunkt i forhold til druer, der høstes til søde hvidvine. De anvendes til fremstilling af vine med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst).

Den første kulde optræder sent, hvilket muliggør en god veddannelsesproces i vinstokkene.

I overensstemmelse med traditionerne og kendskabet til miljøet omfatter det afgrænsede parcelområde, der er tilpasset til de enkelte geografiske enheder, fortrinsvis veldrænet jord, som er let at opvarme, mens situationer med kulde og frost samt den mest frugtbare jord undgås.

Druesorterne Mauzac B og Mauzac rose Rs, der stammer fra Gaillacområdet, viser i sådanne situationer, at de er velegnede til fremstilling af stille og tørre hvidvine. De giver bløde vine med et beskedent syreindhold og behagelige æblearomaer. På de solbeskinnede skråninger kan druerne få et højt sukkerindhold, når de er overmodne.

Druesorten Len de l'El B stammer ligeledes fra Gaillacområdet. Dens tilstedeværelse er ikke påvist på andre vinmarker. Den giver hvidvinene deres bouquet og fine karakter og er den mest anvendte druesort til fremstilling af vin på senthøstede druer. Druer af denne sort kan nemlig være meget koncentrerede takket være Autan-vindens naturligt tørrende virkning eller virkningen af ædel råddenskab. Dette gælder i alle de naturlige regioner, som det geografiske område for betegnelsen omfatter. Vinstokbestanden til fremstilling af hvidvine suppleres med druesorten Ondenc B, som tidligere var meget udbredt i den sydvestlige del af Frankrig, men som i dag kun anvendes på »Gaillac«-vinmarkerne på grund af sin dejlige smag og sin velegnethed til koncentration på vinstokken.

Vinstokbestanden til fremstilling af rødvine og rosévine omfatter også primært originale og lokale eller regionale druesorter, såsom druesorten Duras N, der sandsynligvis stammer fra Gaillacområdet, og som næsten udelukkende findes på disse vinmarker, druesorten Fer N, der stammer fra den sydvestlige del af Frankrig, og druesorten Prunelard N, der stammer fra Gaillacområdet og blev nævnt af dr. Guyot i 1868. Dyrkningen af sidstnævnte sort ophørte engang i det 20. århundrede, men blev genoptaget i slutningen af 1990'erne.

»Gaillac«-vinmarkernes rigdom skyldes deres placering som klimatisk knudepunkt og de forskellige geologiske forhold og jordbundsforhold. Som transitområde er det geografiske område blevet et samlingssted for originale og hovedsagelig hjemmehørende druesorter, der er udvalgt og bevaret gennem generationer, og som har deres foretrukne niche i dette naturlige miljø. Producenterne har styret denne vinstokbestand ved at tilpasse deres knowhow, navnlig i form af beskærings- og opbindingsmetoder, der muliggør en god fordeling af klaserne, og det er dermed lykkedes dem at bevare vindyrkningen.

Deres knowhow kommer ligeledes til udtryk i, at de mestrer de teknikker, der sætter dem i stand til at få det bedste ud af druerne ved at tilpasse deres vinfremstillingsmetoder eller gøre dem permanente. Rødvinenes lagringsperiode efter gæringen er nødvendig for at opnå en vin med mere komplekse aromaer og ikke mindst for at gøre tanninerne runde og silkebløde, navnlig med en original, men rustik vinstokbestand. For at nå disse mål er det fastsat i produktspecifikationen, at vinene som minimum skal lagres indtil 1. februar i året efter høståret.

Vine med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst) lagres som minimum indtil 15. maj i det andet år efter høståret, heraf mindst to måneder på flaske. Denne lange lagringsperiode gør vinene mere harmoniske og udvikler deres aromatiske kompleksitet. For at bevare disse karakteristika og produktets særpræg — og dermed dets omdømme — finder aftapningen af disse vine sted i det geografiske område. Indtil lagringsperioden slutter, foretages der systematiske kontroller af alle partier vin med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst) i det geografiske område.

Mousserende vine

Gennem generationer har producenterne udviklet deres knowhow omkring fremstilling af mousserende vin med forskellige vinfremstillingsteknikker. Den teknik, der betegnes som en gammeldags metode (»méthode ancestrale«), bygger på en beherskelse af gæringsprocessen i kældrene for de vine, der fyldes på flasker. Disse vine fremstilles udelukkende af druesorterne Mauzac B og Mauzac rose Rs, som er kendt for deres evne til at danne rigeligt skum og for deres fine bobler. På de solbeskinnede skråninger gør disse druesorters overmodenhed det muligt at fremstille søde, mousserende hvidvine.

Da producenterne mestrede denne første teknik, udviklede de metoden med eftergæring på flaske, idet udviklingen gik i retning af mere tørre vine med respekt for områdets originalitet i sammensætningen af deres cuvéer. Endelig bidrager den lange, vandrette lagring til en god eftergæring og til udviklingen af de komplekse, frugtagtige aromaer.

Vinene fra disse vinmarker, som er over 2 000 år gamle, blev eksporteret via floderne Tarn og Garonne, hvilket man kan se på de rester af amforaer fra kommunen Montans, som er fundet både i Sydspanien og i Nordskotland. Da de grundlagde klosteret Saint-Michel, valgte benediktinerne de mest velegnede placeringer til vinfremstilling. De havde en bemærkelsesværdig evne til at tilrettelægge et handelsnetværk på Tarn og gravede et stort netværk af kældre. Vinen blev sejlet ned ad Tarn og herefter ned af Garonne til havnen i Bordeaux, hvorfra den erobrede Frankrig og Nordeuropa. I 1253 fik Richard den 3. af England tilsendt 20 fade med »Gaillac«-vin. Vinene fra Gaillacområdet fik et stadig mere udbredt omdømme. Mellem 1306 og 1307 — som er år, hvorfra optegnelserne er blevet bevaret — leverede Gaillacområdet således 40 % af de vine, der passerede igennem Garonnebækkenet til Bordeaux for at blive eksporteret.

Siden 1980'erne er det samlede vindyrkningsareal i Tarn blevet mindre, men andelen af vin produceret med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse er blevet større. Størstedelen af produktionen markedsføres på flaske. Takket være deres handlekraft og knowhow fastholder »Gaillac«-vinavlerne anseelsen og omdømmet for vinene fra denne vinregion.

9. Andre vigtige betingelser (aftapning, mærkning, andre krav)

Mærkning

Retsgrundlag:

National lovgivning

Type supplerende betingelse:

Supplerende bestemmelser vedrørende mærkningen

Beskrivelse af betingelsen:

På etiketten for vine med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse er det tilladt at angive »Sud-Ouest« som større geografisk enhed. Denne større geografiske enhed kan også angives i prospekter og på beholdere.

Skriftstørrelsen på bogstaverne for den større geografiske enhed må hverken i højden eller bredden være større end størrelsen på de bogstaver, som den kontrollerede oprindelsesbetegnelse angives med.

Supplerende benævnelser

Retsgrundlag:

National lovgivning

Type supplerende betingelse:

Supplerende bestemmelser vedrørende mærkningen

Beskrivelse af betingelsen:

Navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse kan suppleres med benævnelsen »méthode ancestrale« (gammeldags metode), når der er tale om vin, som opfylder betingelserne for denne benævnelse i produktspecifikationen.

Navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse kan suppleres med benævnelsen »primeur«, når der er tale om vin, som opfylder betingelserne for denne benævnelse i produktspecifikationen.

Navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse suppleres med benævnelsen »doux« (sød), når der er tale om vin, som opfylder betingelserne for denne benævnelse i produktspecifikationen.

Navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse kan suppleres med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst), når der er tale om vin, som opfylder betingelserne for denne benævnelse i produktspecifikationen.

Det er obligatorisk, at vine med benævnelsen »primeur« og vine med benævnelsen »vendanges tardives« præsenteres med angivelse af årgangen.

Mousserende vine og mousserende vine med benævnelsen »méthode ancestrale« (gammeldags metode)

Retsgrundlag:

National lovgivning

Type supplerende betingelse:

Emballering i det afgrænsede geografiske område

Beskrivelse af betingelsen:

Alle etaper af produktionen, lige fra høsten af druerne til degorgeringen eller fjernelsen af bundfald, finder sted i det geografiske område.

De mousserende vine fremstilles ved eftergæring på flaske, og flaskerne skal opbevares i mindst 9 måneder, hvor der er kontakt med bærmen.

Mousserende vine med benævnelsen »méthode ancestrale« (gammeldags metode) fremstilles ved en enkelt gæring. Denne gæring starter på fad. Eftergæringen sker udelukkende på flaske ud fra den delvist gærede most.

Flaskerne skal opbevares i mindst to2 måneder, hvor der er kontakt med bærmen.

Vinenes aftapning finder sted i det geografiske område under hensyntagen til forarbejdningsprocessen, hvor eftergæringen sker på flaske.

Vine fremstillet ved eftergæring på flaske markedsføres til forbrugerne efter en lagringsperiode på mindst ni måneder i flasken med kontakt med bærmen efter tapningen og tidligst 1. september i året efter høståret.

Vine med benævnelsen »méthode ancestrale« (gammeldags metode) markedsføres til forbrugerne efter en lagringsperiode på to måneder i flasken med kontakt med bærmen.

Stille hvidvine med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst)

Retsgrundlag:

National lovgivning

Type supplerende betingelse:

Emballering i det afgrænsede geografiske område

Beskrivelse af betingelsen:

Vine med benævnelsen »vendanges tardives« (sen høst) lagres som minimum indtil 15. maj i det andet år efter høståret, heraf mindst to måneder på flaske. Denne lange lagringsperiode gør vinene mere harmoniske og udvikler deres aromatiske kompleksitet.

De aftappes i det afgrænsede geografiske område, og der foretages systematiske kontroller af alle partier indtil lagringsperiodens afslutning. Producenterne ønsker dels en bedre fastholdelse af de væsentlige egenskaber ved de produkter, der lagres i lang tid, hvilket kræver en særlig knowhow, og dels — ved hjælp af de kontroller, som foretages i produktionsområdet, og som forudsætter en særlig organoleptisk ekspertise — at sikre og bevare produkternes kvalitet og særpræg og dermed også den kontrollerede oprindelsesbetegnelses omdømme.

Link til produktionsspecifikationen

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-1d5b3ef7-29eb-4f86-a2bf-d9d8dd9d6274

(1) EUT L 9 af 11.1.2019, s. 2.