Indledning

Verden er vidne til en dramatisk stigning i den mængde og type af data, der bliver genereret. Samtidig med at der genereres data af milliarder af mennesker, som anvender digitale apparater og tjenester af personlige og erhvervsmæssige årsager, og data af et stigende antal netforbundne apparater, genereres der også data fra forskning, fra digitaliseret litteratur og digitale arkiver, og fra offentlige tjenester som hospitaler og ejendomsregistre. Fænomenet "big data" giver nye muligheder for at dele viden, forske og udvikle og gennemføre offentlige politikker.

Det bliver også stadig lettere at udnytte disse data takket være cloudtjenester. Cloudtjenester kan forstås som en kombination af tre af hinanden afhængige elementer: den datainfrastruktur, hvor data lagres og administreres, de højhastighedsnet, der transporterer data, og de stadig kraftigere computere, der kan bruges til at behandle data. Mulighederne for at analysere og udnytte big data har konsekvenser for den globale økonomi og det globale samfund, da den giver mulighed for en større grad af industriel og social innovation. En væsentlig del af disse konsekvenser er en ændring af den måde, hvorpå videnskabelig forskning udføres, fordi vi hastigt bevæger os hen imod Åben forskning (Open Science).

Cloudtjenester gør det muligt uden problemer at flytte, dele og genbruge data på tværs af grænser og globale markeder, og mellem institutioner og forskningsområder. Med den kapacitet, der er tilgængelig i Europa på nuværende tidspunkt, behandles de data, der produceres af EU's forskermiljø og erhvervsliv, ofte andetsteds, og blandt europæiske forskere og innovatorer er der en tendens til at flytte til de steder, hvor der er bedre adgang til data- og databehandlingskapacitet. Eftersom Europa genererer den største mængde videnskabelig viden i verden, ville det samtidig være på sin plads, at Europa tog den globale føring inden for udviklingen af en forskningscloud.

For at udnytte datas potentiale som en nøglefaktor inden for åben forskning og den 4. industrielle revolution skal Europa finde svar på adskillige specifikke spørgsmål:

Hvordan får man mest muligt ud af incitamenterne til at dele data, og hvordan øger man evnen til at udnytte dataene?

Hvordan sikrer man, at data kan bruges så bredt som muligt på tværs af videnskabelige fagområder, samt i både den offentlige og den private sektor?

Hvordan forbinder man de eksisterende og nye datainfrastrukturer på tværs af Europa bedre?

Hvordan koordinerer man bedst den støtte, der er tilgængelig for europæiske datainfrastrukturer, efterhånden som de bevæger sig hen imod databehandling i exaskala?

De potentielle gevinster for forskning, teknologi og innovation ved at imødegå disse udfordringer blev understreget af forskermiljøet selv , men også af regeringerne i OECD-landene. EU's medlemsstater bekræftede i 2015, hvor vigtigt det er for samfundet og hele økonomien at imødegå disse udfordringer. Som direkte svar på udfordringerne fremsættes der i denne meddelelse forslag om at oprette et europæisk cloudinitiativ, der kan sikre Europas plads i den globale datadrevne økonomi.

Det europæiske cloudinitiativ bygger på strategien for et digitalt indre marked, som bl.a. sigter mod at få mest muligt ud af vækstpotentialet i Europas digitale økonomi. Det sigter mod at udvikle et sikkert, åbent miljø til forskere, hvor de kan lagre, dele og genbruge videnskabelige data og resultater, den åbne europæiske forskningscloud. Ligeledes sigter det mod at udrulle den underliggende superberegningskapacitet, de hurtige tilslutningsmuligheder og de cloudløsninger med høj kapacitet, der er nødvendige, via en europæisk datainfrastruktur. Selv om der i begyndelsen fokuseres på forskermiljøet, vil brugergrundlaget blive udvidet til den offentlige sektor og erhvervslivet, hvilket skal muliggøre løsninger og teknologier, der kommer alle områder af økonomien og samfundet til gode. At nå dette mål vil kræve en samarbejdsindsats, der er åben for alle, der er interesseret i at drage nytte af Europas datarevolution som en væsentlig komponent i den globale vækst.

Det europæiske cloudinitiativ bygger på resultaterne af den europæiske strategi for cloudcomputing og strategien for højtydende databehandling. Det bygger på initiativer som f.eks. det nyligt annoncerede vigtige projekt af fælleseuropæisk interesse (IPCEI) om anvendelsen af højtydende databehandling og big data. Initiativet videreudvikler den politik, der er skitseret i meddelelsen om big data, og støtter den europæiske politiske dagsorden for åben forskning, som sigter mod at øge kvaliteten og virkningen af forskning, samt bygger videre på resultaterne inden for fri adgang. Denne meddelelse markerer begyndelsen på en proces, hvorigennem Kommissionen vil gå sammen med medlemsstaterne og alle relevante interessenter for at sikre, at det europæiske cloudinitiativ kan nå sine mål.

Det europæiske cloudinitiativ vil blive understøttet af yderligere tiltag i forbindelse med strategien for et digitalt indre marked, som omfatter cloudkontrakter for virksomhedsbrugere og muligheden for at skifte leverandør af cloudtjenester, samt initiativet om frie datastrømme.

Fem grunde til, at Europa ikke udnytter datapotentialet fuldt ud endnu

For det første mangler mange europæiske virksomheder, forskningssamfund og offentlige enheder at udnytte det fulde datapotentiale og dets potentielt transformerende virkning på traditionelle sektorer og den måde, hvorpå forskning bedrives. Data fra offentligt finansieret forskning er ikke altid frit tilgængelige, og data, der genereres eller indsamles af virksomheder, deles ofte heller ikke, og det er ikke altid af kommercielle årsager. Nogle ser stadig data som et aktiv, der skal beskyttes, men mange i virksomhederne (særligt SMV'er), akademiske kredse og den offentlige sektor simpelthen er ikke bevidst om værdien af at dele data. Årsagerne hertil er bl.a. mangel på en klar incitamentsstruktur og manglende belønning for at dele data (primært i akademiske kredse), mangel på et klart retsgrundlag (primært i den offentlige sektor) og mangel på datafærdigheder samt manglende anerkendelse af datas værdi (i alle sektorer). EU's databeskyttelsesramme forhindrer, at personlige oplysningers frie bevægelighed begrænses på grundlag af privatlivets fred og beskyttelse af personoplysninger. Andre juridiske og tekniske barrierer for datas fri bevægelighed skal reguleres via det kommende initiativ om frie datastrømme i forbindelse med strategien for et digitalt indre marked.

For det andet forhindrer manglen på interoperabilitet, at der kan tages hånd om store samfundsmæssige udfordringer, som forudsætter effektiv datadeling og en tilgang, hvor mange fagområder og aktører er involveret, som f.eks. klimaforandringer, der ikke kan afhjælpes af klimatologer alene. Selv om problemerne med interoperabilitet og datadeling er blevet løst i visse sektorer (f.eks. placering af data i INSPIRE-direktivet, sundhedsoplysninger i direktivet om patientrettigheder), er der stadig mange datasæt, der ikke er tilgængelige for forskere, erhvervslivet, den offentlige forvaltning og politiske beslutningstagere. Selv om interoperabilitet af administrative data primært forudsætter minimumsstandarder, retssikkerhed for så vidt angår adgang og anvendelse samt praktisk support, hæmmes deling af forskningsdata også af datasættenes størrelse, deres forskellige formater og kompleksiteten i den software, som er nødvendig for at analysere dem, og de dybt rodfæstede skel mellem fagområderne. Der er behov for simple "metadata" til at identificere data og specifikationer for datadeling for at gøre dem tilgængelige i videre omfang og for at muliggøre, at de kan behandles via fælles open source-dataanalyseværktøjer. Problemer med langtidsopbevaring og forvaltning af data skal også løses. Der findes allerede globale græsrodsinitiativer, og nogle medlemsstater gør fremskridt på dette område, men den europæiske deltagelse i disse initiativer er begrænset, og indsatsen er i høj grad fragmenteret.

For det tredje hæmmer fragmentering datadreven forskning. Datainfrastrukturer er opdelt i det videnskabelige og det økonomiske domæne, efter land og efter styringsmodeller. Politikkerne for adgang til net, dataopbevaring og it-anvendelse er forskellige. Afkoblede og langsomme data- og databehandlingsinfrastrukturer er en hindring for videnskabelige opdagelser, de skaber siloer og gør udbredelsen af viden langsommere. Forskningsdata, der kan deles, værktøjer til analyse af frit tilgængelige data og netforbundne databehandlingsfaciliteter skal være tilgængelige for det store flertal af forskere i Europa, og ikke kun for forskere inden for de førende fagområder på vigtige forskningsinstitutioner. Endvidere arbejder europæiske universiteter og forskningscentre normalt inden for nationale grænser, og de mangler et miljø på europæisk plan til it-anvendelse, lagring og dataanalyse. Dette gør forskningssamarbejde i EU sværere, særligt databaseret tværfagligt samarbejde. I en nylig offentliggjort høring svarede langt størstedelen af respondenterne, at en åben europæisk forskningscloud ville gøre forskningen mere effektiv, fordi man bedre ville kunne dele ressourcer på nationalt og internationalt niveau.

For det fjerde er der i Europa en stigende efterspørgsel efter højtydende databehandlingsinfrastruktur i verdensklasse til at behandle data inden for forskning og ingeniørfag. Simulering af den kommende generation af fly, klimamodellering, forbindelsen mellem genomet og sundhed, forståelse af den menneskelige hjerne og in silico-test af kosmetik for at reducere antallet af test på dyr er alle opgaver, der kræver databehandling i exaskala. Selv om kvantedatabehandling på langt sigt giver løfte om at løse databehandlingsproblemer, der kræver mere, end hvad nutidens supercomputere kan yde, afhænger EU's konkurrenceevne også af højtydende databehandling for at kunne oprette paneuropæiske datainfrastrukturer.