Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om meldeformaliteter for skibe, der sejler til og fra Fællesskabets havne"

(2001/C 221/24)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 26. februar 2001 under henvisning til EF-traktatens artikel 80, stk. 2, at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Bernd Kröger til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. maj 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 382. plenarforsamling af 30.-31. maj 2001, mødet den 30. maj 2001, følgende udtalelse med 50 stemmer imod, 4 for og 3 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Der kræves en lang række oplysninger af skibe, der ankommer til og afsejler fra EU's havne. Det drejer sig primært om skibet selv, dets besætning, lastens art og omfang, passagerer om bord på skibet, skibsstores og andet. Oplysningerne er nødvendige af hensyn til toldbehandlingen, sikkerhedsrelaterede beslutninger fra havnemyndighedernes side, overvågning af indvandringsbestemmelserne, statistiske formål og generelt for en problemfri afvikling af skibsformaliteterne.

1.2. Indholdet i mange af oplysningerne går igen fra havn til havn. Oplysningernes format varierer imidlertid ofte fra én havn til en anden, selv om der er tale om samme indhold. I nogle havne afviger oplysningernes indhold dog også.

1.3. Den uensartede håndtering af oplysninger med samme indhold er både tids- og omkostningskrævende for skibsfarten. Det vanskeliggør administrationsprocedurerne, ikke alene for den oversøiske skibsfart, men i høj grad også for short sea shipping i Europa. Det gælder om at lette afviklingen af skibsformaliteterne og gøre søtransporten mere effektiv uden at forringe indholdet i oplysningerne, for så vidt de nationale myndigheder har brug for dem.

2. Kommissionens forslag

2.1. Kommissionen foreslår, at der vedtages et direktiv om meldeformaliteter for skibe, der sejler til og fra EU's havne, med henblik på at harmonisere indholdet og formatet af de oplysninger, der kræves, når skibene ankommer til og afsejler fra EU-havne. Forslaget bygger på Den Internationale Søfartsorganisation IMO's konvention af 9. april 1965 om lettelse af international samfærdsel ad søvejen (IMO FAL-konventionen). Den trådte i kraft i 1967 og er siden da blevet ændret flere gange. Konventionen indeholder seks standardformularer. De vedrører de grundlæggende oplysninger om skibet, som der er brug for i forbindelse med ankomst og afsejling, lasterklæringen, storeserklæringen, erklæringen om besætningens personlige ejendele, besætningslisten og passagerlisten. I henhold til forslaget skal medlemsstaterne ved nationale retsbestemmelser sørge for, at standardformularerne i IMO FAL-konventionen kan anvendes og skal accepteres i forbindelse med formidlingen af oplysninger på de nævnte områder. De specifikationer, der kræves i de enkelte erklæringer, er gengivet i bilag I til direktivforslaget.

2.2. Der afviges fra denne ensartede anvendelse af standardformularerne i to tilfælde:

2.2.1. For lasterklæringens vedkommende gøres det ikke obligatorisk at anvende IMO-konventionens standardformular. Oplysningerne er i praksis indeholdt i skibenes fragtmanifest. Dets oplysninger tjener både kommercielle og administrative formål.

2.2.2. Den passagerliste, der er standardiseret i IMO FAL-konventionen, bliver kun obligatorisk i forbindelse med befordring af passagerer om bord på fragtskibe. I forbindelse med befordring af passagerer om bord på passagerskibe kræver Rådets direktiv 98/41/EF af 18. juni 1998 om registrering af de ombordværende på passagerskibe, som sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater(1), flere oplysninger end IMO-formularen. I alle andre tilfælde skal IMO's standardformularer danne grundlag.

2.3. Standardformularerne skal ifølge forslaget kunne anvendes af alle skibe, der ankommer til eller afsejler fra EU's havne, uafhængigt af deres flag og af, om de kun sejler i europæiske farvande eller udfører international søtransport.

2.4. Hvis de pågældende oplysninger sendes elektronisk, skal proportionerne af det elektroniske slutformat på slutbrugerens skærm og i udskrevet form følge proportionerne på de standardiserede modelformularer.

2.5. Det foreslåede direktiv forpligter ikke medlemsstaterne til at ratificere IMO-konventionen. Det står derfor stadig medlemsstaterne frit for at kræve oplysninger om forhold, der ikke er dækket af IMO's standardformularer, hvis de ønsker det.

3. Bemærkninger

3.1. Det Økonomiske og Sociale Udvalg bifalder Kommissionens forslag om at standardisere formaterne for de oplysninger, medlemsstaterne kræver af skibe, når de anløber eller afsejler fra EU-havne. Dette skridt vil lette afviklingen af skibsformaliteterne på et vigtigt delområde.

3.2. Det foreslåede direktiv vil forenkle de administrative procedurer i forbindelse med afviklingen af skibsformaliteterne. Det vil især komme short sea shipping i Europa til gode. Skibe i kystnær transport anløber regelmæssigt flere europæiske havne og skal dermed gang på gang opfylde havnenes meldeformaliteter. Denne form for søtransport konkurrerer med landtransporten, der ikke skal opfylde tilsvarende meldeformaliteter. Forslaget tjener dermed også harmoniseringen af de forskellige transportformers konkurrencevilkår. Samtidig vil det lette besætningsmedlemmernes administrative arbejde.

3.3. ØSU har i tidligere udtalelser gang på gang fremhævet, at short sea shipping i EU bør spille en vigtig rolle for dækningen af det voksende transportbehov i det indre marked. Denne rolle vil blive endnu mere fremtrædende, når østeuropæiske lande træder ind i EU. Det internationale forum for maritime erhverv, hvor Kommissionen, medlemsstaterne, søfartserhvervet, brugere af skibstransport, havne, logistikerhvervet og fagforeninger arbejder sammen, har flere gange krævet, at de bureaukratiske barrierer inden for short sea shipping i Europa nedbrydes, så anvendelsen af denne transportform bliver mere attraktiv for godstransportbrugerne. Rådet opfordrede i sin resolution af 14. februar 2000 om fremme af short sea shipping(2) udtrykkeligt Kommissionen til at forelægge forslag om ensartet anvendelse af IMO FAL-formularer i Fællesskabet. Det forslag, Kommissionen nu har fremlagt, imødekommer disse krav. Det støttes derfor af Det Økonomiske og Sociale Udvalg. ØSU opfordrer medlemsstaterne til at tage hensyn til denne politiske målsætning og til at være tilbageholdende med særlige nationale informationsønsker.

3.4. ØSU bifalder, at Kommissionen har valgt at overtage de internationalt udarbejdede formater fra IMO-konventionen i stedet for at udvikle egne europæiske formularer. Dermed imødekommes ØSU's jævnlige påpegning af, at søtransportens effektivitet som internationalt erhverv i høj grad afhænger af, at der findes ensartede regelsæt på verdensplan.

3.5. Det ville være i tråd med søtransportens internationale islæt, hvis de krævede informationer ikke alene kunne indgives på den pågældende havns nationale sprog, men også på engelsk efter skibets eller rederiets valg. Eftersom Kommissionens forslag med rette omfatter alle skibe, der anløber EU's havne, og der ikke skelnes mellem flag eller fartområder, er det nærliggende at tillade, at engelsk også kan bruges ved formidling af oplysninger til EU-havne. Engelsk danner grundlag for kommunikationen inden for international søfart.

3.6. ØSU tillægger opstramningen af de administrative procedurer samt de dermed forbundne lettelser for EU's søfart stor betydning. IMO FAL-konventionen er i mellemtiden blevet ratificeret af 81 stater. 52 af disse stater har imidlertid taget forbehold over for enkelte bestemmelser med det resultat, at de internationalt aftalte procedurelettelser og forenklinger kun delvist er omsat til national lovgivning. ØSU opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til i fællesskab at undersøge, på hvilke områder yderligere harmoniseringsregler kunne lette procedurerne ved afvikling af skibsformaliteterne i EU's havne. Som eksempel kan nævnes, at det i FAL-konventionen anbefales, at der for hver enkelt havn udpeges et centralt sted, som alle krævede oplysninger kan sendes til, også selv om beføjelsen til at behandle de enkelte oplysninger er fordelt på forskellige myndigheder (som toldmyndigheder, sundhedsmyndigheder, indvandringskontorer og andre). Det ville også forenkle de administrative formaliteter, hvis man efterkom henstillingen om at indføre en procedure til toldmæssig forbehandling, så den efterfølgende tidsperiode til afvikling af skibsformaliteterne kan forkortes, og henstillingen om, at indsamling af statistiske data ikke bør hæmme effektiviteten og tempoet i søtransportens afvikling. Kommissionens nuværende forslag bør derfor udbygges i fremtidige direktiver.

Bruxelles, den 30. maj 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT L 188 af 2.7.1998, s. 35.

(2) EFT C 56 af 29.2.2000.