31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/21 
2.4.3.  Stk.  4 — Udvalget  ønsker  7. linje  erstattet  med: 
»heriblandt  vine  til obligatorisk  fremstilling  af akvavit 
fra bestemte  områder«. 
2.4.4.  Stk.  5 — Udvalget  mener,  at meddelelsen  om 
det gennemsnitlige  alkoholindhold  ikke  blot  skal  om-
fatte  geografiske  enheder,  men  også  udbytteklasser. 
2.4.5.  I øvrigt  mener  Udvalget  ikke,  at medlemslan-
dene  skal  klassificeres  på grundlag  af deres  k.v.b.d.-
produktion;  det foreslår,  at samtlige  vinproducerende 
lande  fremsender  særskilte  oplysninger  for henholdsvis 
bordvine  og k.v.b.d.  om det naturlige  alkoholindhold. 
2.5. Artikel  9 
Udvalget  mener,  at udgifterne  til de mellemliggende 
undersøgelser  bør afholdes  over  EF's  budget. 
Bruxelles,  den 29. marts  1978. 2.6. Artikel  10 
Udvalget  noterer  sig,  at Kommissionen  af juridiske 
grunde  vil lade  de i punkt  4 nævnte  undtagelser  fremgå 
af andre  retsregler. 
3. Konklusion 
3.1. Det  er med  interesse,  at Udvalget  noterer  sig,  at 
det er Kommissionens  tanke,  at medlemsstaterne  i vid 
udstrækning  skal  have  mulighed  for  selv  at forestå 
undersøgelserne,  specielt  med  hensyn  til valg  af den 
metode,  der bedst  muligt  vil kunne  sikre  opfyldelsen  af 
Kommissionens  målsætninger.  Udvalget  skal  dog  under-
strege,  at det er nødvendigt  at få sammenlignelige  stati-
stiske  oplysninger. 
3.2. Endelig  forstår  Udvalget  det formålstjenlige  i en 
snarlig  vedtagelse  af denne  forordning,  hvorved  det alle-
rede i høståret  1978—79  bliver  muligt  at gennemføre 
basisundersøgelsen. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det okonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om forslag: 
— til Rådets  forordning  (EØF)  om foranstaltninger  i 1978  til bevarelse  og forvaltning  af 
fiskeressourcerne  ved  indførelse  af fangstkvoter 
— til Rådets  forordning  (EØF)  om fastlæggelse  af tekniske  foranstaltninger  til bevarelse  af 
fiskeressourcerne 
— til Rådets  forordning  (EOF)  om fastsættelse  af visse  foranstaltninger  til kontrol  med 
fællesskabsfartøjers  fiskeri 
— til Rådets  afgørelse  om økonomiske  bidrag  fra Fællesskabets  side  til inspektion  og over-
vågning  i Danmarks  og Irlands  farvande 
— til Rådets  forordning  (EØF)  om undtagelsesvise  foranstaltninger  til støtte  af sildefiskeriet 
i Nordsøen  og Det keltiske  Hav 
De tekster,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De europæiske  Fælles-
skabers  Tidende  nr. C 278  af 18. november  1977  side  3 og 8, nr. C 307,  af 21. december 
1977  side  3 og C 286  af 29. jaovember  1977  side  3, 
Nr. C 181/22 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  16. november  og 13. december  1977  i medfør  af artiklerne  43 og 47 i 
traktaten  om oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab  at høre  Det økonomiske 
og sociale  Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 157.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles 
den 29. og 30. marts  1978,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  43 og 
under  henvisning  til Rådets  beslutning  af 16. november 
1977  og 13. december  1977  om høring  af Det  økono-
miske  og sociale  Udvalg, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af dets  præsi-
dium,  den  22. November  1977  om at pålægge  Land-
brugsafdelingen  at udarbejde  udtalelse  herom, 
under  henvisning  til de af Kommissionen  den 16. januar 
1978  foreslåede  ændringer  til de ovenfor  nævnte  for-
slag, 
under  henvisning  til udtalelse  fremsat  af Landbrugsaf-
delingen  på dens  møde  den 9. marts  1978, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ordfø-
reren,  hr. Wick,  og 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  157.  ple-
narforsamling  den  29. og 30. marts  1978,  mødet  den 
30. marts  1978, 
med stort  flertal,  idet  4 stemte  imod  og 1 undlod  at 
stemme  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE  : 
1. På baggrund  af den  fremskredne  udvikling  på FN's 
tredje  havretskonference  har en lang  række  lande,  bl.a. 
Island  og Norge,  i 1976  og 1977  udvidet  deres  fiskeri-
grænse  til 200  sømil. 
Dette  indebar,  at andre  landes  fiskeflåder  mistede  disse 
fangstområder.  Da der således  opstod  fare  for,  at disse 
flåder  ville  blive  nødsaget  til at henlægge  deres  fiskeri  til 
de farvande,  der direkte  støder  op til medlemslandenes 
territorialfarvande,  traf Rådet  i november  1976  beslut-
ning om,  at medlemslandene  på basis  af en fælles  aktion skulle  udvide  fiskerigrænserne  til 200  sømil  per 
1.1. 1977.  der er allerede  principiel  enighed  om en fæl-
les forvaltning  af disse  farvande. 
2. Der  forelå  imidlertid  endnu  ikke  et fyldestgørende 
grundlag  for en fælles  forvaltning.  I forordning  (EØF) 
nr. 101/76  om strukturpolitik  inden  for Fællesskabets 
fiskerisektor  fastslås  blot,  at alle  EF-fartøjer  har  fri 
adgang  til medlemslandenes  farvande  og ikke  må udsæt-
tes for forskelsbehandling.  Denne  bestemmelse  er imid-
lertid  delvis  indtil  1982  ændret  ved artikel  100  i tiltræ-
delsesakten  i anledning  af Storbritanniens,  Danmarks  og 
Irlands  medlemsskab  af EF,  idet  man  har  inført  zoner 
på 12 sømil,  der er forbeholdt  de pågældende  landes 
fiskere,  idet der dog  tages  hensyn  til andre  fiskeres  tradi-
tionelle  rettigheder. 
3. Den  fælles  forvaltning  nødvendiggjorde  således  en 
rammeforordning  indeholdende  principper  for fiskeriet  i 
EF-havet.  Kommissionen  forelagde  den 6. oktober  1976 
et forslag  til Rådets  forordning  opi indførelse  af en fæl-
lesskabsordning  for bevarelse  og regulering  af fiskeres-
sourcerne  (*). 
4. Forslaget  drejer  sig i hovedsagen  om  to punkter: 
dels bevarelse  og gendannelse  af ressourcerne,  dels  regu-
leringsforanstaltninger.  Man  håber,  at en bevarelse  og 
gendannelse  af ressourcerne  lader  sig gennemføre  gen-
nem fastlæggelse  af  såkaldte  maksimale  årlige 
fangstkvoter  (TAC)  for de forskellige  fiskearter  i EF-ha-
vet. Disse  maksimale  kvoter  fastsættes  således,  at der 
sikres  optimal  fiskning  af de eksisterende  fiskebestande. 
Endvidere  vil man  søge  at opfylde  målsætningen,  dvs. 
bevarelse  og gendannelse  af ressourcerne,  gennem  en 
begrænsning  af fangstmateriellet,  indførelse  af zoner, 
hvor  der i bestemte  perioder  overhovedet  ikke  må fiskes 
eller kun  må benyttes  særlige  fangstredskaber,  og gen-
nem sæsonbestemte  fiskeribegrænsninger. 
(!) EFT  nr. C 255  af 28. 10. 1976,  s. 3 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/23 
5. Reguleringsforanstaltninger  består  først  og frem-
mest  i opdelingen  i nationale  kvoter  af de maksimale 
årlige  fangstkvoter  (TAC).  Man  vil imidlertid  ikke  op-
dele den samlede  maksimale  årlige  kvote  i enkelte  kvo-
ter, men  søge  at opbygge  en EF-reserve  herudover,  som 
skal holdes  i beredskab  til særlige  formål.  Udover  kvote-
opdelingen  af TAC  bliver  det naturligvis  også  nødven-
digt at indføre  kontrolforanstaltninger.  Der  foreslås 
endvidere  i forordningsforslaget  forskellige  strukturelle 
og sociale  foranstaltninger. 
6. Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse  om 
»Forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om en foranstalt-
ning til omstrukturering  af kystfiskeriet«  (*) skal  ligele-
des ses i sammenhæng  hermed. 
7. Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  fremsatte  endvi-
dere på sin 155.  plenarforsamling  den 1. og 2. februar 
1978  en udtalelse  om »Forslag  til Rådets  direktiv  om 
umiddelbare  foranstaltninger  til tilpasning  af kapacite-
ten i fiskeriet«.  (2) 
8. Kommissionen  har nu forelagt  5 forordningsforslag 
for at imødekomme  dette  krav  om detaljerede  forord-
ninger.  Her  skal  først  nævnes  forslaget  til Rådets  for-
ordning  om  foranstaltninger  i 1978  til bevarelse  og 
forvaltning  af fiskeressourcerne  ved  indførelse  af 
fangstkvoter.  Forudsætningen  for indførelse  af en kvo-
teordning  for de enkelte  fiskearter  er naturligvis  gen-
nemførelsen  af tekniske  foranstaltninger  til bevarelse  af 
fiskebestandene.  Kommissionen  har med  henblik  herpå 
forelagt  et forslag  til Rådets  forordning  om fastlæggelse 
af tekniske  foranstaltninger  til bevarelse  af fiskeressour-
cerne.  Der  er endvidere  forelagt  et forslag  til forordning 
om fastsættelse  af visse  foranstaltninger  til kontrol  med 
fællesskabsfartøjers  fiskeri.  Desuden  er der et forslag  til 
Rådets  afgørelse  om økonomiske  bidrag  fra Fællesska-
bets side  til inspektion  og overvågning  i Danmarks  og 
Irlands  farvande.  Endelig  foreligger  der en meddelelse 
fra Kommissionen  til Rådet  vedrørende  problemerne 
med sildefiskeriet  i Nordsøen  og Det keltiske  Hav,  som 
ledsager  forslaget  til Rådets  forordning  om undtagelses-
vise foranstaltninger  til støtte  af sildefiskeriet  i Nord-
søen og Det  keltiske  Hav.  Det  vil være  naturligt  at 
behandle  forslagene  i nævnte  rækkefølge. A — »Forslag  til Rådets  forordning  (EOF)  om foran-
staltninger  i 1978  til bevarelse  og forvaltning  af 
fiskeressourcerne  ved indførelse  af fangstkvoter« 
1. Generelle  Bemærkninger 
1.1. Kommissionen  mener,  at indførelsen  af tilladte 
samlede  fangstmængder  sker  på videnskabeligt  grundlag 
på nogle  få særlige  undtagelser  nær.  En tilsidesættelse  af 
ideen  om  tilladte  samlede  fangstmængder  ville  kun 
kunne  ske i strid  med  den  mest  kompetente  rådgivning, 
og de dermed  forbundne  følger  for fiskebestandene  ville 
være  alvorlige. 
1.2. Ved  opdelingen  af de tilladte  samlede  fangst-
mængder  i kvoter  har man,  så vidt  det har været  muligt, 
ladet  sig lede  af den fordelingsnøgle,  som  indtil  1976  for 
enkelte  fiskebestande  var gældende  inden  for Den  nord-
østatlantiske  Fiskerikommission  (NEAFC).  Kun  i Skot-
lands  og Irlands  tilfælde  er man  afveget  fra dette  princip 
af hensyn  til livsvigtige  interesser  hos  lokalbefolk-
ningerne,  som  i disse  områder  er særlig  afhængige  af 
fiskeriet. 
1.3. Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  henviser  til, at 
det den 16. december  1976  afgav  udtalelse  om »Forslag 
til Rådets  forordning  om indførelse  af en fælles  ordning 
om bevarelse  og regulering  af fiskeressourcerne«  (3). 
Udvalget  fastslog  udtrykkeligt  i pkt.  1.10.,  at der var 
tale om en rammeforordning,  som  skulle  efterfølges  af 
andre  og mere  detaljerede  forordninger.  Rådet  har 
endnu  ikke  vedtaget  denne  rammeforordning,  hvilket 
Udvalget  tager  til efterretning.  Det finder  en forvaltning 
af EF-havet  tvingende  nødvendig  og accepterer  derfor 
også  indførelsen  af samlede  fangstkvoter  (TAC)  og 
kvoter  for  de vigtigste  fiskearter.  Da fordelingen  af 
kvoter  mellem  de enkelte  medlemsstater  er af ganske 
særlig  politisk  betydning,  skal  det nøjes  med  at udtale 
sig om de fundamentale  spørgsmål  i forslaget.  Udvalget 
anbefaler  med  disse  forbehold  Kommissionens  forslag. 
1.4. Udvalget  konstaterer  imidlertid,  at, en EF-reserve 
som den,  der indgik  i forordningsforslag  (3) med  henblik 
på en udligning  medlemsstaterne  indbyrdes,  mangler  i 
nærværende  forslag.  Udvalget  finder,  at der bør dannes 
en EF-reserve  for  at give  Fællesskabet  tilstrækkeligt 
stort  råderum,  således  at det  effektivt  kan  forhandle 
med tredjelande  om  gensidige  fiskerettigheder.  Med-
lemsstaternes  samlede  fangstmuligheder  vil ikke  blive 
mindre,  selv  om basiskvoterne  skulle  blive  ændret. 
(*) EFT  nr C 197  af 23. 8. 1976,  s. 21. 
(2) EFT  nr. C 84 af 8. 4. 1978,  s. 12. (3) EFT  nr. C 255  af 28. 10. 1976,  S. 3. 
Nr. C 181/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Udvalget  er af den  opfattelse,  at man  hurtigst 
muligt  må indlede  forhandlinger  med  tredjelande  om 
fiskeri  i disses  farvande.  Disse  forhandlinger  må bringes 
til afslutning  meget  hurtigt,  samtidig  med  at der tages 
hensyn  til nogle  medlemsstaters  indgående  aftaler  med 
tredjelande,  såfremt  det skal  forhindres,  at fiskerier-
hvervet  i Fællesskabet  lider  yderligere  skade. 
2.2. Kommissionen  bør forsøge  at frigøre  større  fiske-
mængder  ved  yderligere  at indskrænke  fangsten  af in-
dustrifisk.  Disse  mængder  bør  betragtes  som  et led i 
samhandelen  og i kompensationen  mellem  Fællesskabet 
og de tredjelande,  der har forhandlet  eller  står  overfor 
at skulle  forhandle  om gensidige  aftaler  om fiskerettig-
heder. 
2.3. For  at forhindre  en udhuling  af de enkelte  med-
lemsstaters  fangstkvoter  er det nødvendigt,  at der udar-
bejdes  foranstaltninger,  hvorved  skift  fra én medlems-
stats flag  til en anden  medlemsstats  kan  gøres  umulige 
(eller  begrænses),  idet  der dog  tages  hensyn  til etable-
ringsfriheden.  s 
B — »Forslag  til Rådets  forordning  om fastlæggelse  af 
tekniske  foranstaltninger  til bevarelse  af fiskeres-
sourcerne« 
1. Generelle  bemærkninger 
1.1. EF-ordningen  vedrørende  bevarelse  og overvågeise 
af fiskebestandene  indeholder  en lang  række  foranstalt-
ninger  til beskyttelse  af fiskebankerne  med  henblik  på 
den bedst  mulige  udvikling  af de disponible  bestande. afgørelser,  der hidtil  er truffet  af de internationale  fiske-
rikommissioner  på området  og med  det  foreliggende 
forslag,  samt  ikke  diskriminerer  nogen. 
1.4. Udvalget  tager  desuden  Kommissionens  erklæring 
til efterretning  om at forordningens  anvendelse  agtes 
udstrakt  til andre  områder.  Udvalget  afgrænser  derfor 
sin udtalelse  til grundprincipperne  i Kommissionens 
forslag.  Disse  grundprincipper  tiltrædes  af Udvalget. 
1.5. Udvalget  konstaterer  desuden,  at forslaget,  som 
det er udformet  i øjeblikket,  synes  ufuldstændigt  i visse 
tekniske  detaljer.  Af sådanne  skal  bl.a.  nævnes  opret-
ningen  i artikel  12, stk.  1, af tilladte  forarbejdningstek-
nikker. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Artikel  1 og 2 
2.1.1.  Den  østlige  del af Kanalen  bør med  forbehold  i 
en videnskabelig  undersøgelse  henregnes  til den  del af 
region  2, der i bilag  1 betegnes  som  »Uden  for Nord-
søen«. 
Område  VII  D (i noten  nederst  i bilag  1 medregnet  i 
»Nordsøen«,  der  normalt  kaldes  »Manche  Est«  (den 
østlige  del af Kanalen)  giver  anledning  til den  anden 
type fiskeri  end den,  der drives  i område  IV (den  geogra-
fiske  Nordsø).  Det  sker  med  andre  fartøjer  og under 
særlige  socio-økonomiske  omstændigheder.  Selv  om der 
ikke foreligger  absolut  vished  for,  at dette  område  er 
forskelligt  fra Nordsøen,  foreligger  der heller  ikke  noget 
videnskabeligt  bevis  for,  at området  (og dets  bestande) 
hører  med  til Nordsøen. 
1.2. Sådanne  foranstaltninger  er hidtil  blevet  anvendt 
af medlemsstaterne  ud fra anbefalinger  fra de interna-
tionale  fiskerikommissioner  for Nord-Atlanten  (ICNAF 
og NEAFC). 
1.3. Til  disse  foranstaltninger  kan  bl.a.  høre  fastlæg-
gelse  af områder  for  enkelte  fiskearter,  hvor  fangst 
forbydes  eller  begrænses  til bestemte  tidsrum,  bestemte 
arter  af fiskefartøjer  eller  bestemte  fangstredskaber. 
Hertil  kommer  f.eks.  fastlæggelse  af forskrifter  for 
netmaskernes  mindstemål,  fastlæggelse  af mindstestør-
relse  og mindstevægt  for fiskene  og lignende.  Da forsla-
get ikke  kan  medtage  samtlige  foranstaltninger  til beva-
relse  og forvaltning  af fiskeressourcerne,  bør det være 
muligt  for medlemsstaterne  at bibeholde  deres  bestå-
ende  foranstaltninger,  for så vidt  disse  ikke  strider  mod 2.2. Artikel  3 
2.2.1.  Hvilling  bør betragtes  som  en særlig  fisk  under 
bilag  2, der må fanges  med  en maskestørrelse  på betyde-
ligt mindre  end  90 mm,  mens  det afventes,  at denne 
særbestemmelse  begrundes  ud fra videnskabelige  stu-
dier. 
I art. 3 og bilaget  hertil  behandles  ikke  det særlige  pro-
blem  vedrørende  fangst  af hvilling,  der i følge  forord-
ningsforslaget  bør fanges  med  samme  netmaskestørrelse 
som de øvrige  bundfisk,  nemlig  90 mm.  Det er alminde-
ligt kendt,  at fangstegenskaberne  i trawl  med  en maske-
vidde  på 90 mm,  der bevirker,  at der vil blive  fanget 
50%  færre  hvilling,  betyder  en væsentlig  nedgang  i 
omsætningen  på fartøjerne  og i havfiskernes  indtægter. 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/25 
2.3. Artikel  3, stk.2 
2.3.1.  Udvalget  foreslår  ordene  »medføre  eller«  slettet. 
Udvalget  mener  således,  at havfiskerifartøjer  er konstru-
eret og udrustet  med  henblik  på fiskeri  overalt  på klo-
den og medfører  derfor  også  fangstudstyr  til fiskeri  af 
fiskearter,  som  fiskes  uden  for EF-havet  med  netmasker, 
hvis dimensioner  er mellem  de 50 mm  og de i bilag  1 for 
region  2 angivne  netmaskedimensioner. 
2.4. Artikel  4, stk. 1,1.  led 
Udvalget  foreslår  ordet  »medføres«  erstattet  med  »an-
vendes«. 
2.5. Artikel  10 
Der bør  fastlægges  særlige  bestemmelser  for jomfru-
hummere  af hensyn  til de socio-økonomiske  forhold  og 
på baggrund  af de klare  videnskabelige  kendsgerninger. 
Det må anses  for givet,  at et pludseligt  krav  om  en 
maskevidde  på 70 mm  (region  2} og 60 mm  (region  3) 
for trawl  til fiskeri  af jomfruhummere  vil medføre  total 
ruinering  af samtlige  berørte  fiskere,  idet  det som  be-
kendt  drejer  sig om småfiskere  og kystfiskere,  som  i 
hovedsagen  baserer  deres  årlige  indkomst  på dette  fi-
skeri.  Det  forlyder  i øvrigt,  at Kommissionen  overvejer 
en ændring  af dette  forslag.' 
C — »Forslag  til Rådets  forordning  om fastsættelse  af 
visse  foranstaltninger  til kontrol  med  fællesskabs-
fartøjers  fiskeri« 
1. Generelle  bemærkninger 
1.1. En  forudsætning  for en heldig  udformning  af en 
fælles  fiskeripolitik  er indførelsen  af bestemmelser,  der 
sikrer,  at fiskerne  overholder  EF-forskrifterne  om beva-
relse  og regulering  af fiskeressourcerne,  idet det specielt 
for den enkelte  fisker  kan indebære  betydelig  fordele  at 
tilsidesætte  forskrifterne.  Den  fælles  fiskeripolitiks  vir-
keliggørelse  må derfor  sikres  gennem  kontrolforanstalt-
ninger. 
1.2. Den  foreslåede  forordning  indeholder  forskrifter 
vedrørende  inspektion  af fiskefartøjer  og kontrol  med 
deres  fiskeri,  på grundlag  af hvilke  det skal  sikres,  at 
medlemsstaternes  kontrol  af egne  havne  og territorial-
farvande  udøves  effektivt  og uden  forskelsbehandling. 
Denne  kontrol  skal  endvidere  så vidt  muligt  følge  ensar-
tede principper. 1.3. Udvalget  godkender  forordningens  målsætninger 
og hilser  velkommen,  at der vil blive  ført  nøje  kontrol 
med en virkelig  overholdelse  af kvotabestemmelserne 
samt  bestemmelserne  om de tekniske  forskrifter,  såsom 
mindste  størrelse  af fisk  og netmaskernes  mindstedi-
mensioner.  Udvalget  har imidlertid  sine  tvivl  med  hen-
syn til den ensartede  anvendelse  af forskrifterne,  idet det 
er overladt  den enkelte  medlemsstat  selv  at føre  kontrol 
med sin  fiskerizone  og egne  fartøjer.  Udvalget  hen-
stiller  til Kommissionen,  at den  virkeliggør  anvendelse 
af forordningsforslagets  artikel  14,  som  giver  den  ad-
gang  til at inspicere  medlemsstaternes  enkelte  kontrol-
foranstaltninger. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Artikel  1, stk. 2 
Udvalget  kan i forbindelse  med  art. 1, stk. 2, konstatere, 
at det ville  være  ønskeligt  at få harmoniseret  retspraksis 
i EF, så det fremover  undgås,  at retslige  skridt  over  for 
fiskefartøjer  i EF får forskelligt  forløb. 
2.2. Artikel  3 
Udvalget  påpeger,  at logbogspligten  for  fiskefartøjer 
kan skabe  problemer  for kystfiskerifartøjer  med  mindre 
besætning.  Der  bør  i sådanne  tilfælde  kunne  gives  dis-
pensation.  Da fangstpladserne  kendes,  og da de lan-
dede  mængder  og arter  registreres  på anløbsstedet,  er 
den ønskede  kontrol  allerede  en kendsgerning.  De fiske-
arter,  som  er omfattet  af kvotaordninger,  må ikke  omla-
stes på havet  og landes  uden  for EF, medmindre  fiske-
skipperen  har  informeret  den  medlemsstat,  der  fører 
tilsyn  med  fangstpladserne,  om arterne  og mængderne. 
Det er Udvalgets  opfattelse,  at omladninger  i rum  sø til 
skibe  under  andet  flag  må kunne  hindres  gennem  en 
intensiv  kontrol. 
2.3. Artikel  16 
Udvalget  gør opmærksom  på, at der vil være  stor  fare 
for en forskelsbehandling  af fiskerne  i de forskellige 
medlemsstater,  hvis  ikke  der fastsættes  en øvre  grænse. 
Redere  og fiskere  vil kunne  underkastes  vidt  forskellige 
bestemmelser  og forpligtelser,  hvilket  ville  medføre  en 
almindelig  retsusikkerhed  i Fællesskabet. 
Nr. C 181/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 7. 78 
D — »Forslag til Rådets afgørelse om økonomiske 
bidrag fra Fællesskabets side til inspektion og 
overvågning i Danmarks og Irlands farvande«. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Det er klart, at det kun kan sikres, at denne kon­
trol bliver effektiv, hvis der hurtigst muligt etableres 
specifikke egnede inspektions- og overvågningsstruktu-
rer, som gør det muligt at dække medlemsstaternes 
fiskerizoner i hele deres udstrækning eller i det mindste 
de zoner, der er vigtige for fiskeriet. Kommissionen har 
udarbejdet dette forslag under henvisning til Rådets 
erklæring af 3. november 1976, hvori det medgives, at 
anvendelse af disponible eller påtænkte overvågnings-
midler bør ledsages af foranstaltninger, der sikrer en 
ligelig fordeling af de tilsvarende udgifter. På grund af 
udstrækningen af de farvande, der hører under Dan­
marks og Irlands jurisdiktion, må disse lande, hvis de 
skal gennemføre de nødvendige foranstaltninger til 
inspektion og overvågning i fiskerizonerne ud for Grøn­
land og Irland, påtage sig økonomiske byrder, der ikke 
står i rimeligt forhold til bidraget fra fiskerisektoren i 
disse zoner til de pågældende landes økonomi. 
1.2. Udvalget fastslår, at såvel Irland som Danmark 
skal overvåge store havområder, og den er derfor enig 
med Kommissionen i, at Fællesskabet skal påtage sig en 
del af udgifterne til denne overvågning. Medlemsstater­
nes overvågning kommer også Fællesskabet til gode, og 
Fællesskabet bør derfor dække hovedparten af overvåg­
ningsomkostningerne. 
1.3. Udvalget bemærker, at der ikke er overensstem­
melse i datoangivelserne, i al fald for den italienske 
teksts vedkommende. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Art. 1, stk. 2 
Udvalget går ind for, at Fællesskabets deltagelse i 
omkostningerne ved overvågning af Irlands udvidede 
territorialfarvande forhøjes væsentligt. 
2.2. Artikel 2 
Udvalget foreslår, at man så snart det er muligt på ny 
overvejer, med hvor stor en andel Fællesskabet skal 
deltage. E — Meddelelse fra Kommissionen til Rådet vedrø­
rende problemerne med sildefiskeriet i Nordsøen 
og Det keltiske Hav« 
ledsaget af et 
»Forslag til Rådets forordning om undtagelses­
vise foranstaltninger til støtte af sildefiskeriet i 
Nordsøen og Det keltiske Hav« 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. I betragtning af forbudet mod sildefangst i Nord­
søen indtil 31. december 1978 og i Det keltiske Hav 
indtil 31. december 1977 finder Kommissionen det 
nødvendigt at træffe foranstaltninger til bevarelse af 
EF's fiskeripotentiel, således at ovennævnte fiskebestand 
kan genopbygges og derefter atter udnyttes. Kommis­
sionen foreslår derfor særlige støtteforanstaltninger for 
det berørte fiskeri. 
1.2. Udvalget beklager, at man ikke i forordningsfor­
slagets begrundelse kommer ind på foranstaltningens 
konsekvenser for sildeforarbejdningsindustrien. Udval­
get rejser spørgsmålet, om der ikke også bør fastsættes 
støtte til forarbejdningsindustrien, da den midlertige 
begrænsning af sildefiskeriet ikke blot rammer fiskeriet 
som sådant, men tillige forarbejdningsindustrien. 
Udvalget gør opmærksom på, at udgaverne af doku­
mentet på de forskellige sprog har tidsangivelser, der 
flere steder afviger fra hinanden. Specielt den italienske 
udgave kræver revision. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Art. 1, stk. 2 
Udvalget bemærker, at betingelsen for at kunne mod­
tage støtte, nemlig at mindst 10% af virksomhedens 
bruttoindkomst skal stamme fra sildefiskeri i Nordsøen 
og Det keltiske Hav, kan føre til større vanskeligheder 
for nogle fiskerivirksomheder. For rederier med flere 
fiskefartøjer kan denne foranstaltning give større tab på 
et fartøj, mens dette er specielt udrustet til sildefiskeri i 
Nordsøen og Det keltiske Hav. Rederiets øvrige fartøjer 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/27 
driver  måske  helt  andre  former  for fiskeri,  således  at 
under  10 % af virksomhedens  bruttoindkomst  stammer 
fra sildefiskeri  i Nordsøen  og Det keltiske  Hav,  men  et 
enkelt  fartøj  rammes  fuldt  ud af denne  bestemmelse. 
Bruxelles,  den 30. marts  1978. Udvalget  tager  til efterretning,  at Kommissionen  med 
»virksomheder«  mener  de enkelte  fartøjer.  Udvalget  går 
ud fra,  at teksten  vil blive  ændret  i overensstemmelse 
hermed. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
BILAG 
til udtalelse  fra Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  punkter  i afdelingens  udtalelse  blev  erstattet  med  ændringsforslag,  der  blev  vedtaget  under 
forhandlingerne: 
2.2. Disse  mængder  kunne  anvendes  både  som  kompensation  for eventuelle  tab af fangstområder  som 
følge  af tredjelandeforanstaltninger  og som  grundlag  for forhandlinger  om fiskerettigheder  med  tredje-
lande. 
Resultatet  af afstemmingen 
enstemmigt  vedtaget 
2.3. For  at forhindre  en udhuling  af de enkelte  medlemsstaters  fangstkvoter  er det nødvendigt,  at det 
gøres  vanskeligere  at skifte  fra en medlemsstats  flag  til en anden  medlemsstats,  idet  der dog  tages  hensyn 
til etableringsfriheden. 
Resultatet  af af stemningen 
énstemmigt  vedtaget. 
Udtalelse  om  forslag  til Rådets  direktiv  om  statistisk  registrering  af vejgodstransporten 
inden  for rammerne  af en regional  statistik 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske  Falles-
skabers  Tidende  nr. C 11, af 13. januar  1978,  side  4. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 9. januar  1978  i medfør  af artikel  213  i traktaten  om oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om det 
nævnte  emne.