Regionsudvalgets udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen: De vigtigste emner for forbrugerpolitikken 1996-1998« (96/C 337/09)

REGIONSUDVALGET har under henvisning til

»Kommissionens meddelelse om de vigtigste emner for forbrugerpolitikken 1996-1998« (KOM(95) 519 endelig udg.);

- sin beslutning af 17. januar 1996 om at afgive udtalelse i henhold til EF-traktatens artikel 198 C, stk. 4, og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 7;

- det forslag til udtalelse (CdR 5/96 fin), som blev vedtaget af Underudvalg 7 den 27. februar 1996, og hvis ordførere var Barbro Sundback (FIN) og Kent Johansson (S);

på sin plenarforsamling den 12.-13. juni 1996 (mødet den 13. juni 1996) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Baggrund

1.1.1. Regionsudvalget afgiver på eget initiativ udtalelse om forslaget til de vigtigste emner for forbrugerpolitikken 1996-1998. Dette sker, fordi særlige regionale og lokale interesser berøres. Forbrugerpolitikken er erfaringsmæssigt mest effektiv, når den er forankret i regionale og lokale politiske organer. I øvrigt behandler Kommissionen i sit forslag særligt spørgsmålet om »beskyttelse af forbrugernes interesser i forbindelse med varetagelse af samfundsvigtige offentlige tjenester«. Disse tjenesteydelser er i mange tilfælde et regionalt og/eller lokalt anliggende. Under arbejdet med udtalelsen har baggrundsmateriale og supplerende oplysninger fra Kommissionen været til stor nytte. Kontakten til Kommissionen har været værdifuld, idet en forbedring af forbrugerbeskyttelsen er af allerstørste betydning for EU-borgernes tillid til Unionen som sådan - en tillid, der efter Regionsudvalgets opfattelse er en af forudsætningerne for gennemførelsen af det indre marked.

1.1.2. Regionsudvalget noterer sig, at det juridiske grundlag for EU's forbrugerpolitik i første række findes i EF-traktatens artikel 129 A. Tidligere udgjorde artikel 100 A i EØF-traktaten (som ændret ved Europæisk Fælles Akt) grundlaget for de forbrugerpolitiske foranstaltninger. Ifølge EF-traktaten skal Fællesskabet bidrage til virkeliggørelsen af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau. Regionsudvalget mener imidlertid, at artikel 129 A må styrkes og gøres klarere med henblik på at forbedre forbrugernes rettigheder og give forbrugerpolitikken status som selvstændigt politisk område. Regionsudvalget er enigt med Kommissionen i, at denne artikel forpligter EU til at tage stilling til andre forbrugerspørgsmål end dem, der udelukkende er relateret til det indre marked.

1.1.3. Regionsudvalget betoner værdien af fælles spilleregler på markedet. Det er vigtigt for alle borgere i EU, at Fællesskabet træffer foranstaltninger, som støtter og udbygger den politik, medlemsstaterne fører med henblik på at beskytte forbrugernes sundhed, sikkerhed og økonomiske interesser og sikre forbrugerne fyldestgørende information.

1.1.4. Regionsudvalget er helt på det rene med, at Kommissionen ikke kan påtage sig et alt for stort ansvar for forbrugerpolitikken. Opstillingen af de vigtigste emner for forbrugerpolitikken kan ses som et klart signal om i hvilken retning, Kommissionen mener, forbrugerpolitikken skal bevæge sig, og det kan konstateres, at emnerne dels ligger i forlængelse af tidligere programmer, dels omfatter nye, vigtige områder. Regionsudvalget mener, at forbrugerpolitikken har gode muligheder for at videreudvikles og blive mere dækkende i de kommende år. Dette kan være med til at mindske den tvivl, mange forbrugere nærer med hensyn til udviklingen af det indre marked, og styrke forbrugernes tillid til Fællesskabet som sådan.

1.2. Sigte

1.2.1. De seneste årtier har medført store omvæltninger for de fleste af EU's forbrugere, bl.a. som følge af udviklingen af det indre marked og en stadig mere globaliseret verdenshandel. Udbuddet af varer er mangedoblet, og det er blevet sværere at overskue markedet. Markedsføringen er blevet intensiveret med yderligere information og reklame. Koncentration og integration af produktion, distribution og detailhandel har også skabt større afstand mellem forbruger og erhvervsdrivende.

1.2.2. Den enkelte forbruger har i mange situationer brug for bistand til at gøre sin ret gældende og beskytte sig mod utilbørlige forretningsmetoder. I 1975 opstillede man i Fællesskabets første forbrugerpolitiske program følgende målsætninger:

- ret til beskyttelse af sundhed og sikkerhed,

- ret til beskyttelse af økonomiske interesser,

- ret til erstatning og afhjælpning ved skader,

- ret til information og oplysning,

- ret til repræsentation (ret til at blive hørt).

Disse fem fundamentale rettigheder bør suppleres med:

- ret til beskyttelse af juridiske interesser,

- fremme af forbrugs- og produktionsmønstre, der reducerer miljøbelastningen og bidrager til en bæredygtig udvikling.

1.2.3. En effektiv og vellykket forbrugerpolitik bør erfaringsmæssigt fungere som et samspil mellem på den ene side lovgivning, såvel markedsretlig som civilretlig, på den anden side et velfungerende system, inden for hvilket forskellige aktører på centralt, regionalt og lokalt plan samt i forbrugerorganisationer og erhvervsliv samarbejder.

1.2.4. Regionsudvalget synes, det er meget vigtigt, at der foretages en vurdering af, i hvilket omfang medlemsstaterne følger de eksisterende fælles regler. Det er svært at se, at der skulle være større modsætninger mellem forbrugernes og erhvervslivets interesser på forbrugerområdet. Seriøse virksomheder sætter pris på bevidste og oplyste forbrugere, der stiller høje krav til varer og tjenester og påpeger fejl, og på klare regler, der garanterer kvaliteten af varer og tjenester og gør det lettere at bilægge tvister og handle på tværs af grænserne.

1.2.5. Der er mange gode grunde til, at EU skal varetage forbrugernes interesser. Forbrugerspørgsmål berører alle borgeres daglige liv. De regler, der opnås enighed om, bør fastlægge et minimumsniveau for forbrugerbeskyttelsen.

1.2.6. Kommissionen og de nationale, regionale og lokale organer på forbrugerområdet bør samarbejde aktivt. Også medlemsstaterne bør samarbejde og informere hinanden for at håndhæve direktiver og forordninger og sikre, at de efterleves på en ensartet måde.

1.2.7. Erfaringer viser, at det politiske ansvar for, at alle borgere i Fællesskabet har adgang til støtte og hjælp i nærsamfundet i forbindelse med forbrugerspørgsmål, bør være placeret regionalt og lokalt. Der er et dokumenteret behov for både information og rådgivning i forskellige forbrugerspørgsmål. Adgang til forbrugerinformation, f.eks. i form af databaser og materiale hos lokale forbrugerorganisationer eller myndigheder, bør være gratis.

1.2.8. Lokal rådgivning i medlemsstaterne vil gøre det lettere at få øje på problemer i det indre marked. Forbrugerne skal, uanset hvilket land de kommer fra, kunne få råd og vejledning ved køb af varer og tjenesteydelser i et andet land. Dette vil gøre det lettere at finde fælles løsninger. Et net til lokal rådgivning bør fremmes.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Regionsudvalget noterer sig med tilfredshed, at Kommissionen vil fremlægge et forslag, som afstikker linjerne i den fremtidige forbrugerpolitik og ressourceanvendelse. I de vigtigste emner indgår bl.a. foranstaltninger med henblik på at forbedre forbrugerbeskyttelsen, for så vidt angår samfundsvigtige offentlige tjenester, finansielle tjenesteydelser og levnedsmiddelsikkerhed samt foranstaltninger med henblik på at fremme forbrugsmønstre, der fører hen imod en bæredygtig udvikling. Dette er erfaringsmæssigt områder, som har stor betydning for alle forbrugere.

2.2. Erfaringen har vist, at der på flere af de prioriterede områder er behov for en grundlæggende og almen forbrugerbeskyttelse. Efter Regionsudvalgets opfattelse er tiltroen til oplysning for stor i forslaget. Information er fortrinsvis til gavn for veluddannede og bevidste forbrugere og deres interesseorganisationer.

2.3. Regionale og lokale politiske organer har et særligt ansvar for at beskytte de svageste i samfundet. Regionsudvalget gør sig til talsmand for, at forbrugerpolitikkens sociale aspekter tilgodeses, og at der f.eks. tages særligt hensyn til udsatte grupper som børn, unge, indvandrere, handicappede, økonomisk trængte familier m.m.

2.4. Regionsudvalget mener, at børn og unge udgør en forbrugergruppe, der bør beskyttes. De udsættes for en slagkraftig markedsføring, navnlig i form af fjernsynsreklame. Børns og unges manglende erfaring og store modtagelighed for reklamepåvirkning gør dem til en eftertragtet målgruppe. Der bør træffes både lovgivningsmæssige og undervisningsmæssige foranstaltninger med henblik på beskyttelse af børn og unge.

2.5. Regionsudvalget vil fremhæve den indlysende sundhedsrisiko, som ufuldstændige varedeklarationer indebærer for mennesker, der lider af overfølsomhed eller allergi.

2.6. Regionsudvalget er enig i, at en rigtig anvendelse af informationsteknologien vil kunne fremme en positiv udvikling af forbrugerpolitikken. Tilgængelig og uvildig information forbedrer forbrugernes mulighed for at foretage de rigtige valg. Informationsteknologien kan også gøre det lettere for forbrugerne at klage over varer og påpege mangler på markedet.

2.7. Regionsudvalget vil gerne betone, at en vigtig forudsætning for at vinde forbrugernes tillid til udviklingen af den internationale handel er, at der eksisterer en mulighed for bilæggelse af tvister på tværs af grænserne.

2.8. Regionsudvalget erindrer om, at eksistensen af regionale og lokale produkter ikke står i vejen for en effektiv forbrugerbeskyttelse. I mange tilfælde sikrer disse produkter tværtimod kvalitet og variation.

2.9. Regionsudvalget understreger betydningen af forbrugernes engagement og øgede indflydelse. Hvis engagerede forbrugere og forbrugerorganisationer gives de rette muligheder, kan de fungere som drivkraft i udviklingen på mange af forbrugerpolitikkens områder. Også interesseorganisationer for f.eks. handicappede og pensionister samt faglige organisationer og miljøorganisationer kan bidrage med værdifulde erfaringer på forbrugerområdet som helhed.

3. Særlige bemærkninger

I dette afsnit bruges de overskrifter, som Kommissionen har givet de vigtigste emner for forbrugerpolitikken.

3.1. »En omfattende uddannelses- og oplysningsindsats over for forbrugerne«

3.1.1. Veluddannede og oplyste forbrugere er en forudsætning for, at det indre marked kan fungere. Der er behov for en større indsats på uddannelsesområdet. Med et grundlæggende kendskab til og viden om området er forbrugerne åbne over for oplysning og kan finde den information, der er nødvendig for at træffe de rigtige valg. Bevidste og kritiske forbrugere har også krav på en pålidelig og uvildig forbrugeroplysning. Borgerne skal have let adgang til information, og der må åbnes kanaler, som gør det muligt også for forbrugerne hurtigt at påpege mangler på markedet. Regionsudvalget tror derimod ikke, at information i sig selv kan give forbrugerne den fornødne beskyttelse; lovgivning er også nødvendig.

3.1.2. Angående uddannelse vil Regionsudvalget navnlig henlede opmærksomheden på behovet for forbrugeruddannelse i skolen. Børn og unge udsættes i stigende omfang for en intensiv markedsføring. Der kræves viden for at kunne forholde sig til denne påvirkning. Undervisningen i forbrugerspørgsmål bør tage sigte på, at alle elever, når de går ud af skolen, kan holde hus med deres ressourcer og overskue den daglige økonomi, at de kan forholde sig til den kommercielle påvirkning, de udsættes for, og kan bedømme de miljømæssige konsekvenser af deres privatforbrug - at de bliver bevidste om deres pligter og rettigheder som forbrugere.

3.2. »Fuldførelse, revision og ajourføring af de foranstaltninger, der skal sikre, at der i fuldt omfang tages hensyn til forbrugernes interesser på det indre marked«

3.2.1. Regionsudvalget mener, at det er påkrævet at undersøge, i hvilket omfang medlemsstaterne efterlever EU's regler. Medlemsstaterne bør følge de eksisterende direktiver og forordninger og sørge for, at de føres ud i livet. Det indre marked kan ikke fungere, hvis enkelte lande lader hånt om deres forpligtelser.

3.2.2. Arbejdet med at finde metoder til bilæggelse af tvister må videreføres. Det er vigtigt for forbrugerne, at reklamation og bilæggelse af tvister bliver lettere, end tilfældet er i dag. Kommissionen bør derfor sikre, at der i alle medlemsstater indføres hurtige og billige procedurer til bilæggelse af tvister. Kommissionen bør også arbejde for fjernelse af sprogbarrierer og nationale forskelle i forbrugerbeskyttelsen, som er til hinder for grænseoverskridende handel.

3.2.3. Det er vigtigt, at forbrugerbeskyttelsen i EU forbedres, for så vidt angår forbrugsvaregarantier. Foranstaltningerne tager sigte på et direktiv, som gør det klart, hvilke spørgsmål der skal omfattes af nationale love, og som fastlægger et rimeligt minimumsniveau for forbrugerbeskyttelsen.

3.3. »Forbrugeraspekterne af finansielle tjenesteydelser«

3.3.1. Regionsudvalget nærer lige som forbrugerorganisationerne bekymring med hensyn til køb af finansielle tjenesteydelser. Det kan i dag være vanskeligt for forbrugerne at have den fornødne tillid til det indre marked, f.eks. ved køb af en finansiel tjenesteydelse i en anden medlemsstat. Den tilgængelige information er ofte utilstrækkelig og usammenlignelig, der er ingen objektiv rådgivning at få, og direktiverne vedrørende fjernsalg omfatter ikke finansielle tjenesteydelser. Regionsudvalget glæder sig over, at Kommissionen overvejer at udarbejde et særskilt direktiv om kontraktindgåelser i forbindelse med fjernsalg af finansielle tjenesteydelser.

3.3.2. Regionsudvalget mener, at det ville have stor værdi, hvis man via øget konkurrence kunne få et bedre fungerende indre marked for finansielle tjenesteydelser. Øget konkurrence på dette område kunne reducere udgifterne for den enkelte forbruger. Men der kræves både oplyste og aktive forbrugere og klare regler, hvis der skal skabes en konkurrence på finansmarkedet, som virkelig gavner forbrugerne. Samtidig er det vigtigt, at svage grupper får hjælp til f.eks. at undgå for stor gældsætning.

3.3.3. Det er vigtigt for forbrugerne, at der indføres et velfungerende system for grænseoverskridende betalinger. Regionsudvalget støtter det fortsatte arbejde og opfordrer Kommissionen til at arbejde for yderligere undersøgelser af, om de finansielle tjenesteydelser på kreditmarkedet opfylder forbrugernes behov.

3.3.4. Regionsudvalget vil særlig fremhæve problemerne i forbindelse med håbløs gæld. Her er det vigtigt, at forbrugerne gennem forbrugerorganisationerne bliver bedre oplyst om de hermed forbundne risici.

3.3.5. Regionsudvalget mener ikke, at henstillingen vedrørende elektroniske betalingssystemer (betalingskort, kreditkort, elektronisk overførsel af penge m.m.) efterleves godt nok, og man bør derfor overveje at udarbejde direktiver. Forbrugerne skal have adgang til information om betingelserne for anvendelse af og prisen på disse betalingsformer samt om placering af ansvaret, hvis et betalingskort f.eks. kommer i forkerte hænder, eller en pengeautomat ikke virker.

3.3.6. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at forbrugerhensynet bør indgå i forberedelsen af overgangen til den fælles valuta. Forbrugernes tillid til denne proces er en væsentlig betingelse for, at målet nås. Man bør her drage nytte af de forskellige forbrugerorganisationers erfaringer.

3.4. »Beskyttelse af forbrugernes interesser i forbindelse med varetagelse af samfundsvigtige offentlige tjenester«

3.4.1. Regionsudvalget kan konstatere, at begrebet »samfundsvigtige offentlige tjenester« ikke nærmere defineres i Kommissionens forslag. I mange medlemsstater arbejdes der på en liberalisering af disse tjenesteydelser gennem afvikling af offentlig styring og privatisering. Kommissionen har støttet dette arbejde. Der kan være en konflikt mellem på den ene side disse bestræbelser og på den anden side forbrugernes lige adgang til disse tjenesteydelser. Regionsudvalget vil derfor i denne forbindelse fremføre et krav om, at man er opmærksom på forbrugerpolitikkens regionalpolitiske og sociale aspekter, f.eks. serviceniveauet i tyndt befolkede og perifere områder, og at der skal tages særligt hensyn til udsatte grupper. Spørgsmålet om forbrugerhensyn har i øvrigt en central placering i Regionsudvalgets Arbejdsgruppe 1's kommende initiativudtalelse om public service virksomhed.

3.4.2. Større valgfrihed i anvendelsen af de samfundsvigtige offentlige tjenester er kun mulig, hvis forbrugerne kan danne sig et indtryk af pris og kvalitet på de tjenesteydelser, der tilbydes. Der skal derfor være adgang til information om serviceudbuddet. Forbrugerne må have en vis indsigt for at kunne sammenligne forskellige muligheder og afgøre, om de har fået en tjenesteydelse af den kvalitet, som de har betalt for eller er berettiget til.

3.4.3. Regionsudvalget mener, at samfundsvigtige offentlige tjenester bør være underlagt de samme principper for forbrugerbeskyttelse som andre tjenesteydelser.

3.5. »Bestræbelser på at sætte forbrugerne i stand til at udnytte de muligheder, der ligger i informationssamfundet«

3.5.1. Udviklingen inden for informationsteknologien vil efter alt at dømme medvirke til en udvikling af forbrugerpolitikken. Det nye informationssamfund tilbyder muligheder, der kan være af meget stor betydning for etableringen af et velfungerende indre marked.

3.5.2. Regionsudvalget kan tilslutte sig tanken om at sikre adgangen til informationssamfundet og går ind for, at særlige ressourcer sættes ind på uddannelse. Hvis disse initiativer gennemføres regionalt og/eller lokalt, kan de medvirke til at give forbrugerne større viden på en lang række områder. De vil også gøre det lettere for forbrugerne at påpege mangler på markedet, hvilket kan resultere i, at forbrugerne får større tillid til det indre marked.

3.5.3. Informationsteknologien skaber også mulighed for, at forskellige medlemsstaters forbrugermyndigheder, institutioner og organisationer hurtigt og enkelt kan udveksle erfaringer, ligesom den gør det muligt at indsamle korrekt information, der er af interesse for forbrugerne. Regionsudvalget ser gerne, at der oprettes et net til støtte for lokal rådgivning vedrørende grænseoverskridende handel.

3.5.4. Efter Regionsudvalgets opfattelse bør overvågningssystemet for ulykker EHLASS (European Home and Leisure Accident Surveillance System) have permanent status inden for EU. Det er i høj grad i forbrugernes interesse, at oplysninger om produktrelaterede ulykker i medlemsstaterne er tilgængelige. Det forbedrer mulighederne for en forebyggende indsats over for farlige produkter, hvilket er meget vigtigt ud fra et samfundsøkonomisk synspunkt. Det vil også gøre det muligt at overvåge lovgivningen på produktsikkerhedsområdet og sammenligne information fra forskellige medlemsstater. Det er vigtigt, at systemet omfatter alle lande, således at data fra de forskellige lande kan sammenlignes, og ensartede foranstaltninger kan gennemføres. Det er dog en forudsætning, at dette sker under overholdelse af de love, der vedrører beskyttelse af databaser.

3.6. »Bestræbelser på at skabe øget tillid hos forbrugerne på levnedsmiddelområdet«

3.6.1. Regionsudvalget betoner vigtigheden af at øge forbrugernes tillid til levnedsmidlernes sikkerhed og renhed. Der bør lægges stor vægt på levnedsmidlernes sikkerhed og renhed i information og markedsføring. Sikre og rene levnedsmidler er af stor betydning for befolkningens sundhed. Dårligt helbred forebygges bl.a. med gode kostvaner. Levnedsmiddelproblematikken bør have en mere selvstændig stilling i EU. Det er også vigtigt at man er opmærksom på sammenhængen mellem landbrugspolitik og levnedsmiddelpolitik. Forbrugernes indflydelse på området må styrkes.

3.6.2. Efter Regionsudvalgets opfattelse bør anvendelsen af tilsætningsstoffer i levnedsmidler reduceres til et minimum. Tilsætningsstoffer kan give alvorlige allergiske problemer. Alle kendte allergener og andre stoffer, der kan give sundhedsproblemer, bør uanset mængde være angivet på produktet.

3.6.3. Strengere kvalitets- og sundhedskrav skal give os bedre levnedsmidler. Det må sikres, at gældende regler for anvendelse af hormoner, genteknologi og radioaktiv stråling i levnedsmidler efterleves bedre både i produktionen af råvarer og i forædlingsindustrien.

3.6.4. Regionsudvalget foreslår, at forbrugernes krav om fuldstændige varedeklarationer opfyldes. Med gode varedeklarationer kan man også spare mange mennesker for lidelser og sygdomme. Der kræves givetvis et større arbejde for at udvikle varedeklarationer, der både er letforståelige og overskuelige. Her bør man kunne udnytte erfaringerne fra det omfattende standardiseringsarbejde, der gøres inden for EU. Det må være et oplagt middel i konkurrencen mellem levnedsmiddelproducenterne at give forbrugerne klare og fuldstændige oplysninger om varernes indhold og fremstillingsmåde, behandling af dyr, anvendelse af pesticider osv. God vareoplysning vil også gøre det lettere at føre kontrol med levnedsmidler, således at forbrugerorganisationer kan udføre dette arbejde sammen med regionale og lokale myndigheder.

3.6.5. Regionsudvalget hilser Kommissionens planer om at udarbejde en grønbog om lovgivningen på levnedsmiddelområdet velkommen.

3.7. »Støtte til en konkret strategi for bæredygtigt forbrug«

3.7.1. Regionsudvalget finder det meget positivt, at Kommissionen ser sammenhængen mellem forbrug og miljø som et af de vigtigste emner for forbrugerpolitikken. Forbrugernes interesse for miljøet er i dag stor og bør stimuleres yderligere.

3.7.2. Mange af de miljøproblemer, der skyldes forbrug, har på lang sigt skræmmende konsekvenser. Mange af problemerne er vanskelige at løse, andre kunne man helt have undgået. Skal forbrugsvanerne ændres, er det vigtigt, at der skabes forståelse for problemerne. Et middel til at fremme udviklingen af mindre miljøbelastende fremstillingsmetoder, produkter og dermed forbrugsvaner kan være et velfungerende europæisk mærkningssystem. Regionsudvalget ser gerne, at der afsættes ressourcer til udviklingen af et sådant mærkningssystem. Gennem udarbejdelse af sådanne regler bør Kommissionen sørge for, at alle stoffer, som et produkt indeholder, angives på etiketten.

3.7.3. Regionsudvalget er enig i, at det i dag er svært for forbrugerne at vælge miljømæssigt rigtigt. Kun få produkter er miljømærkede, produktoplysningen er ofte mangelfuld eller ikke-eksisterende. I markedsføringen slynges påstande ud, der ikke altid viser sig at holde. Informationen må gøres bedre, og alle forbrugere bør have adgang til miljørådgivning.

3.7.4. Regionsudvalget mener endvidere, at Kommissionen bør træffe foranstaltninger til fremme af både enkelte forbrugeres og forbrugerorganisationers deltagelse i regionale og lokale projekter, som tager sigte på at reducere belastningen af miljøet.

3.7.5. Kommissionen konstaterer, at affald udgør et vigtigt problem. Regionsudvalget er enig i, at affaldsspørgsmålene, herunder sortering ved kilden og sløseri med ressourcer, er et vigtigt område, som forbrugernes opmærksomhed særligt bør henledes på. Transport er et andet vigtigt område. Regionsudvalget ser gerne, at der træffes foranstaltninger med henblik på at fremme lokale projekter, som giver bedre koordination mellem transportbrugere, f.eks. etablering af knudepunkter for samkørende (carpooling) osv.

3.8. »Styrkelse og udvidelse af forbrugerdeltagelsen«

3.8.1. Regionsudvalget sætter pris på Kommissionens vilje til at støtte en større forbrugerdeltagelse i arbejdet på forskellige områder. Stor forbrugerindflydelse er vigtig og kan fungere som katalysator for udviklingen af et velfungerende indre marked.

3.8.2. Regionsudvalget kan tilslutte sig Kommissionens bestræbelser på at give forbrugerorganisationerne en stærkere stilling. Det er dog på det regionale og lokale plan, man i første omgang skal støtte disse organisationer. Forbrugerspørgsmål er en del af alle borgernes hverdag. Forbrugerorganisationer og andre organisationer har ofte fælles interesser. I nærmiljøet eksisterer de naturlige forudsætninger for et samarbejde mellem dem. Den nye informationsteknologi kan gøre det lettere for organiserede forbrugere i forskellige lande at holde sig i kontakt med hinanden.

3.8.3. Efter Regionsudvalgets opfattelse er det vigtigt, at forbrugermyndigheder og organer, som arbejder med forbrugerspørgsmål samarbejder med forbrugerorganisationerne. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til at fremme etableringen af kommunikationsnet mellem forbrugerorganisationer, myndigheder og relevante organer i hele EU.

3.8.4. Det er meget vigtigt, at forbrugerne har indflydelse på standardiseringen. Forbrugernes krav må betrygges gennem en reel mulighed for at deltage i standardiseringsarbejdet. Det forudsætter økonomiske ressourcer, samt at forbrugerorganisationerne opmuntres til at oparbejde den kompetence, der er behov for i standardiseringsarbejdet.

3.9. »Hjælp til de central- og østeuropæiske lande til at udvikle en forbrugerpolitik«

3.9.1. Regionsudvalget kan tilslutte sig Kommissionens bebudede støtte til udviklingen i Central- og Østeuropa. Efter Regionsudvalgets opfattelse er det vigtigt, at der tages hensyn til de forhold, der råder i hvert enkelt land, og til landets kultur og traditioner. Samarbejde med Central- og Østeuropa, som tager sit udgangspunkt på det regionale og lokale plan, er erfaringsmæssigt ofte meget vellykket. En vigtig støtte kan f.eks. bestå i samarbejde og formidling af regionale og lokale organisationers erfaringer på forbrugerområdet.

3.9.2. Efter Regionsudvalgets opfattelse bør en del af disse landes forberedelse til optagelse i EU bestå i, at de udarbejder en forbrugerlovgivning, der giver markedsøkonomien klare spilleregler.

3.10. »Forbrugerpolitiske hensyn i udviklingslandene«

3.10.1. Regionsudvalget kan tilslutte sig Kommissionens konstatering af, at spørgsmålet om forbrugerbeskyttelse har stor betydning i udviklingslandene.

3.10.2. Regionsudvalget vil især pege på den situation, som børn og unge i disse lande befinder sig i. De er i høj grad »kommercielle ofre« og har brug for en god forbrugerbeskyttelse.

3.10.3. Børn i udviklingslande udnyttes ikke kun som forbrugere, men også som arbejdskraft. Kommissionen bør overveje en mærkning af importvarer fra udviklingslandene, hvoraf det fremgår, at varen ikke er produceret gennem udnyttelse af børnearbejdskraft.

4. Konklusioner

4.1. Der kræves en grundlæggende forbrugerbeskyttelse i form af lovgivning og en kontinuerlig kontrol med, at den gennemføres på en ensartet måde i alle medlemsstater. Forbrugerbeskyttelsen må suppleres med information og oplysning, som borgerne skal have adgang til i deres nærmiljø. Forbrugerundervisning bør være obligatorisk i skolen. Forbrugerpolitik bliver erfaringsmæssigt mest effektiv, hvis den er forankret i regionale og lokale politiske organer.

4.2. Stor forbrugerindflydelse er vigtig og kan fungere som katalysator for udviklingen af det indre marked. Der er ingen modsætning mellem forbrugernes og erhvervslivets interesser på forbrugerområdet. For seriøse virksomheder er bevidste forbrugere et aktiv.

4.3. En vellykket forbrugerpolitik forudsætter et godt samspil mellem aktører på EU-plan og på nationalt, regionalt og lokalt plan, hvilket gælder både myndigheder, organisationer og erhvervsliv.

4.4. Regionsudvalget støtter principperne for det fortsatte arbejde med de emner, Kommissionen har valgt at prioritere.

4.5. Det er særlig vigtigt, at der træffes foranstaltninger med henblik på at styrke forbrugernes tillid til levnedsmidlernes sikkerhed og renhed.

4.6. Det er særlig vigtigt, at der træffes foranstaltninger med henblik på at beskytte børn og unge i rollen som forbrugere.

4.7. Et aktivt arbejde med henblik på en forbrugerlovgivning, der giver markedsøkonomien klare spilleregler, bør indgå i forberedelserne for de lande, der ønsker optagelse.

4.8. Det er glædeligt, at Regionsudvalget har fået lov til at være med så tidligt i den proces, der skal munde ud i en strategi for den fremtidige forbrugerpolitik. Regionsudvalget forventer, at det også vil blive hørt i det fortsatte arbejde.

Bruxelles, den 13. juni 1996.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget