DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 2.09.2004  
KOM(2004) 579 endelig 
  
Forslag til 
RÅDETS BESLUTNING 
om bemyndigelse af Tyskland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 17, i 
sjette direktiv 77/388/EØF om harmoniser ing af medlemsstaternes lovgivning om 
omsætningsafgifter 
  
(forelagt af Kommissionen) 
 
DA 2   DA BEGRUNDELSE  
Ved brev registreret af Kommissionens Gene ralsekretariat den 22.03.2004 anmodede de tyske 
myndigheder i medfør af artikel 27 i Råde ts direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om 
harmonisering af medlemsstaternes lovgivni ng om omsætningsafgifter - Det fælles 
merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag1 (herefter ”sjette direktiv”) om tilladelse 
til fortsat at kunne anvende den særforanstaltnin g, som Rådet oprindeligt gav bemyndigelse til 
ved artikel 1 i sin beslutni ng 2000/186/EF af 28. februar 2000.2  
I overensstemmelse med artikel 27, stk. 2, i sj ette direktiv underrette de Kommissionen ved 
brev af 06.08.2004 de øvrige medlemsstater om  anmodningen fra den tyske regering, og ved 
brev af 10.08.2004 underrettede den Tyskland om, at den var i besiddelse af alle de 
oplysninger, som den skønnede nødvendige for at kunne foretage en vurdering af 
anmodningen. 
Artikel 1 i beslutning 2000/186/EF indeholder be myndigelse til fuldstændig at ophæve retten 
til at fradrage moms på varer og tjenesteydels er i tilfælde, hvor under 10 % af nævnte varer og 
tjenesteydelser anvendes til erhvervsmæssige formål. 
I henhold til artikel 3 i besl utningen udløb bemyndigelsen de n 31. december 2002. Artiklen 
indeholder også bestemmelse om, at beslutninge n kan anvendes med tilbagevirkende kraft. Da 
der afventes en stillingtagen fra EF-Domstol en, blev bemyndigelsen kun forlænget til den 
30. juni 2004 ved Rådets besl utning 2003/554/EF af 13. maj 20033, så Domstolens 
konklusioner kan gennemgås med henblik  på en fremtidig forlængelse. 
Faktisk var der i et vist omfang allerede bl evet sat spørgsmålstegn ved gyldigheden af 
beslutning 2000/186/EF af 28. februar 2000 i de n indledende undersøgelse i sag C-17/01, 
hvor den tyske "Bundesfin anzhof" havde anmodet om, at der blev afsagt en foreløbig dom 
vedrørende gyldigheden af proceduren for vedt agelsen af beslutningen samt gyldigheden af 
bestemmelsen om tilbagevirkende kraft i artik el 3 i beslutning 2000/186/EF. I sin nylige dom 
af 29. april 2004 konkluderede Domstolen efter ge nnemgang af de procedurer, der førte til 
vedtagelsen af Rådets beslutning 2000/186/EF  af 28. februar 2000, at der ikke forelå 
uregelmæssigheder, der kunne give anlednin g til at anfægte be slutningens gyldighed. 
Domstolen traf endvidere besl utning om, at artikel 3 i be slutning 2000/186/EF kun er ugyldig 
hvad angår Rådets bemyndigelse af Forbundsre publikken Tyskland til at anvende ordningen 
med tilbagevirkende kraft fra den 1. april 1999. 
Tyskland anmoder nu om fortsat at kunne anve nde den i artikel 1 i ovennævnte beslutning 
indeholdte foranstaltning. Kommissi onen gav allerede i sit forslag4 til beslutning 
2000/186/EØF til kende, at den anser den pågælde nde foranstaltning for at være forenelig 
med bestemmelserne i artikel 27 i sjette momsdirektiv, og at fr avigelsen navnlig kan 
retfærdiggøres ud fra behovet for at fo renkle momsopkrævningsprocedurerne. 
Foranstaltningen har kun en yde rst beskeden indvirkning på størrelsen af det skyldige 
momsbeløb i det endelige forbrugsled. I ovennævnte dom stiller Domstolen ikke 
                                                 
1 EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2004/7/EF (EUT L 27 af 30.1.2004, s. 44). 
2 EFT L 59 af 4.3.2000, s. 12. 
3 Rådets beslutning 2003/354/EF af 13. maj 2003, EUT L 123, 17.5.2003, s. 47. 
4 KOM(1999) 690 endelig udg. 
 
DA 3   DA spørgsmålstegn ved gyldigheden af  artikel 1 i beslutning 2000/ 186/EØF. Der bør derfor gives 
dispensation. 
Spørgsmålet om gyldigheden af den i artikel 3 i beslutningen indeholdte bestemmelse om 
tilbagevirkende kraft har ingen indflydelse på en eventuel forlængelse af foranstaltningen, som omtalt i artikel 1. 
Bemyndigelsen bør derfor forlænges, sålede s at den finder anvendelse til og med den 
31. december 2009.  
 
DA 4   DA Forslag til 
RÅDETS BESLUTNING 
om bemyndigelse af Tyskland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 17, i 
sjette direktiv 77/388/EØF om harmoniser ing af medlemsstaternes lovgivning om 
omsætningsafgifter 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - 
under henvisning til traktaten om opre ttelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets sjette direktiv 77/3 88/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af 
medlemsstaternes lovgivning om omsætningsaf gifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: 
ensartet beregningsgrundlag, særlig artikel 27, stk. 1, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen5, og 
ud fra følgende betragtninger: (1) I et brev registreret af Kommissionens Generalsek retariat den 22.03.2004 anmodede 
de tyske myndigheder om bemyndigels e til fortsat at kunne anvende den 
fravigelsesbestemmelse, der var blevet vedt aget ved artikel 1 i Rådets beslutning 
2000/186/EF. 
(2) De øvrige medlemsstater blev informeret om anmodningen den 06.08.2004. 
(3) Hensigten med fravigelsesbestemmelsen er  at ophæve fradragsretten for moms på 
udgifter til goder og tjeneste ydelser, når den afgiftsp ligtige persons eller den 
afgiftspligtige persons personales privat forbrug eller mere generelt en ikke-
erhvervsmæssig anvendelse af disse udgør  over 90 % af den samlede anvendelse. 
Foranstaltningen fraviger artik el 17 i direktiv 77/388/EØF,  ændret ved artikel 28f i 
direktivet, og kan retfærdiggøres  ud fra behovet for at forenkle 
momsopkrævningsprocedurerne. Foransta ltningen har kun en yderst beskeden 
indvirkning på størrelsen af det skyldi ge momsbeløb i det endelige forbrugsled. 
(4) Bemyndigelsen udløb den 30. juni 2004
6, men den retlige situation og de 
omstændigheder, der lå til grund fo r anvendelsen af den pågældende 
forenklingsforanstaltning, består fortsat uændret. 
(5) I sin nylige dom af 29. april 2004 i sag C-17/01 konkluderede Domstolen efter 
gennemgang af de procedurer, der førte til vedtagelsen af Rådets beslutning 
2000/186/EF af 28. februar 2000, at der ikke  forelå uregelmæssigheder, der kunne 
                                                 
5 EUT C […], […], s.[…]. 
6 Rådets beslutning 2003/354/EF af 13. maj 2003, EUT L 123, 17.5.2003, s. 47. 
 
DA 5   DA give anledning til at anfægte beslutninge ns gyldighed. Bemyndigelsen bør derfor 
forlænges, således at den finder anvendelse til den 31. december 2009.  
(6) Fravigelsen vil ikke få nogen negativ i ndvirkning på Fællesskabernes egne indtægter 
fra momsafgiften - 
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
Ved fravigelse fra artikel 17, stk. 2, i direktiv 77 /388/EØF bemyndiges Tyskland til at ophæve 
fradragsretten for moms på udgifter til goder e ller tjenesteydelser, når den afgiftspligtige 
persons eller den afgiftspligtige persons personale s privatforbrug eller mere generelt en ikke-
erhvervsmæssig anvendelse af disse udgør over 90 % af den samlede anvendelse. 
Artikel 2 
Denne beslutning anvendes indtil den 31. december 2009. 
Artikel 3 
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland. 
Udfærdiget i Bruxelles, den […]. 
 På Rådets vegne 
 Formand