20. ønsker både for kvaliteten af den demokratiske debat og for båndene mellem borgerne og deres
forfatning, at Unionens borgere høres på et passende tidspunkt via en folkeafstemning;
21. kræver, at denne folkeafstemning finder sted samme dag i alle medlemsstaterne;
22. opfordrer parlamenterne i medlemsstaterne og ansøgerlandene til at meddele deres synspunkter og
forslag om de her nævnte procedurer fra det indledende arbejde og til den endelige vedtagelse efter sam-stemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet af forfatningen;
*
**
23. pålægger sin formand at sende denne beslutning til regeringskonferencen om reformen af trakta-
terne, Rådet, Kommissionen samt medlemsstaternes og ansøgerlandenes parlamenter og regeringer.
8. Tættere samarbejde
A5-0288/2000
Europa-Parlamentets beslutning om tættere samarbejde (2000/2162(INI))
Europa-Parlamentet,
7dash der henviser til EU-traktatens afsnit VII om bestemmelser for tættere samarbejde, EU-traktatens
artikel 40 og artikel 11 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
7dash der henviser til sine beslutninger af 19. november 1997 om Amsterdam-traktaten (1), 16. juli 1998 om
gennemførelsen af Amsterdam-traktaten: følgerne af et tættere samarbejde (2) og 13. april 2000 om
dets forslag til regeringskonferencen (3),
7dash der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Feira om tættere samarbejde,
7dash der henviser til forretningsordenens artikel 163,7dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender (A5-0288/2000),
A. der henviser til den grundlæggende forpligtelse, som alle medlemsstater har tiltrådt, til under iagtta-
gelse af subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet at skabe en stadig snævrere union mellem deeuropæiske folk og staterne i Den Europæiske Union,
B. der henviser til, at for stor differentiering indebærer risici for brud på de solidariske bånd mellem
medlemsstaterne og opsplitning af Fællesskabets retslige område, hvorfor enhver form for differentie-ring må udformes på en sådan måde, at disse risici undgås,
C. der henviser til, at der stadig er en risiko for blokering, navnlig fordi medlemsstaterne ikke altid har de
samme forventninger, og der i mange tilfælde stadig kræves enstemmighed i Rådet, samt til, at denne
risiko vil være tilbøjelig til at øges i takt med forøgelsen af antallet af medlemsstater,
D. der henviser til, at fællesskabsmetoden siden 1957 har anerkendt, at en vis grad af differentiering af
den europæiske integration, hvad angår tempo og omfang, kan være nyttig for at fremme opbygnin-gen af Fællesskabet, såfremt de fælles mål bevares, og differentieringen opfattes som et instrument, deranvendes undtagelsesvis og i en overgangsperiode,
(1) EFT C 371 af 8.12.1997, s. 99.
(2) EFT C 292 af 21.09.1998, s. 143.
(3) »Vedtagne tekster«, punkt 7.C 197/190 DA 12.7.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
E. der henviser til, at der med Amsterdam-traktaten indførtes en række bestemmelser om generel bemyn-
digelse til en differentieret integration under betegnelsen »tættere samarbejde«, som finder anvendelse
på første og tredje søjle,
F. der henviser til, at Det Europæiske Råd i Feira den 19.-20. juni 2000 fandt, at de bestemmelser om
tættere samarbejde, der er indført i Amsterdam-traktaten, bør indgå i konferencens fremtidige arbejde
under hensyntagen til behovet for sammenhæng og solidaritet i et udvidet EU,
G. der henviser til, at det, eftersom den kommende udvidelse vil skabe større uensartethed i EU, er vigtigt
at huske på, at EU, hvis vigtigste mål er at bevare demokratiet og freden, har et ansvar for hele deteuropæiske kontinent,
H. der henviser til, at det er nødvendigt, at Den Europæiske Union giver tilfredsstillende politiske svar på
denne voksende uensartethed, således at solidariteten mellem medlemsstaterne bevares.
Principper
1. mener, at det er væsentligt, at det tættere samarbejde udvikles inden for Den Europæiske Unions
institutionelle ramme, og at det er absolut nødvendig at bevare en fælles institutionel ramme, inden forhvilken alle medlemmer af Parlamentet og Kommissionen deltager fuldt ud i udøvelsen af de funktioner,
som tilkommer hver enkelt af disse institutioner;
2. mener, at kun fællesskabssystemet yder tilstrækkelige garantier for demokratisk kontrol, juridisk kon-
trol og solidaritet;
3. minder om, at de politiske og juridiske betingelser, som Amsterdam-traktaten fastsætter for indførel-
sen af tættere samarbejde, har til formål at begrænse risikoen for brud på de solidariske bånd mellemmedlemsstaterne og opsplitningen af det fælles retlige område, og at en sådan risiko er uundgåelig vedenhver form for differentiering, som giver mulighed for, at nogle medlemsstater øger integrationen påvisse konkrete områder med det formål at tilskynde de øvrige medlemsstater til at tilslutte sig det tætteresamarbejde; ønsker, at disse betingelser gøres mere fleksible uden at bringe solidariteten i fare.
Anvendelsesområde
4. mener, at den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik samt forsvarspolitikken bør omfattes af bestem-
melserne om tættere samarbejde i Amsterdam-traktatens afsnit VII;
5. understreger, at Kommissionens initiativret, den fuldstændige inddragelse af Europa-Parlamentet 7dash
gennem fælles beslutningstagning i lovgivningsarbejdet, høring i forbindelse med udenrigspolitik, sikkerhed
og fælles forsvar og samstemmende udtalelse i forbindelse med de øvrige spørgsmål 7dash samt juridisk kon-trol fra Domstolens side bør være normen for alt tættere samarbejde, såvel det, som denne betegnelseanvendes på, som det, der er »forudbestemt« i traktaterne (Schengen og ØMU);
6. mener, at kravet om, at tættere samarbejde kun bør anvendes som en sidste udvej, bør suppleres med
bestemmelser, som udelukker muligheden for at indføre et sådant samarbejde på områder, hvor traktaterneopererer med flertalsafgørelser, og som fastsætter de frister, der er nødvendige for at konstatere, at der som
følge af manglende enstemmighed i Rådet, ikke længere kan forventes en afgørelse, og at en blokeret
situation bør søges løst gennem et tættere samarbejde mellem en del af medlemsstaterne;
7. mener, at det ifølge ovennævnte beslutning af 13. april 2000 er tilstrækkeligt, at mindst en tredjedel
af medlemsstaterne deltager i det tættere samarbejde, men understreger, at jo større antallet af deltagere er,desto større er garantien for, at initiativet imødekommer et bredt følt behov, og at det ikke er et differen-tieringsinstrument, der tjener en mindre gruppes interesser;
8. mener, at ordet »interesser« i EU-traktatens artikel 43, stk. 1, litra f), bør udgå;12.7.2001 DA C 197/191 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
9. understreger, at ingen medlemsstat kan udelukkes fra muligheden for på ethvert tidspunkt at deltage i
et allerede eksisterende samarbejde, hvorfor det mener, at EU-traktatens artikel 43, stk. 1, litra g), børsuppleres med krav om, at betingelserne for fremtidige tilslutninger til et tættere samarbejde fastsættes igrundafgørelsen;
10. mener, at de særlige bemyndigelsesbestemmelser for de forskellige søjler bør harmoniseres for at
sikre forenkling og gennemskuelighed for borgerne; dette gælder navnlig EU-traktatens artikel 40, stk. 1,litra a) og b), og EF-traktatens artikel 11;
11. understreger, at de begrænsninger, der er indeholdt i EF-traktatens artikel 11, stk. 1, litra c) og d),
bør udgå.
Indførelse af tættere samarbejde
12. mener, at den mulighed, som Amsterdam-traktaten giver enhver medlemsstat for at nedlægge veto,
strider imod hensigten om at overvinde blokerede situationer ved hjælp af dette instrument, hvorfor mulig-
heden for veto bør udgå;
13. mener, at der inden for alle søjler bør være samme procedure for indførelse af tættere samarbejde,
og at der bør tages udgangspunkt i den procedure, der er fastsat under første søjle med følgende ændringer:
7dash der medtages i alle tilfælde krav om et indledende forslag fra Kommissionen
7dash høring af Europa-Parlamentet erstattes med samstemmende udtalelse7dash muligheden for at henvise sagen til Rådet i dettes sammensætning af stats- og regeringscheferne udgår,
eller bestemmelsen om enstemmig afgørelse erstattes under alle omstændigheder med afgørelse vedkvalificeret flertal.
Demokratisk kontrol
14. minder om, at hverken Parlamentets eller Kommissionens institutionelle enhed under nogen
omstændigheder kan anfægtes i forbindelse med indførelse eller gennemførelse af tættere samarbejde;
15. mener, at budgetenhedsreglen bør respekteres ved indførelsen af et tættere samarbejde; EU’s budget
bør indeholde en struktur, som omfatter indtægter og udgifter, således at de fastsatte udgifter kan opføres;
disse bevillinger bør ikke medtages i loftet for egne indtægter og for de finansielle overslag; gennemføre-
lsesbestemmelserne kan fastlægges inden for rammerne af en interinstitutionel aftale og ved revisionen affinansforordningen;
16. anmoder om streng overholdelse af åbenhedsbestemmelserne i forbindelse med tættere samarbejde;
17. påpeger, at der i forbindelse med udvidelsen snarere bør anvendes afprøvede overgangsforanstalt-
ninger end tættere samarbejde.
Tættere samarbejde: intern udvikling og tilslutning af andre medlemsstater
18. understreger, at der i forbindelse med den interne udvikling af tættere samarbejde i alle søjler bør
bevares en parallelitet med institutionernes normale funktion, således som det i øjeblikket er fastsat forførste søjles vedkommende;
19. mener, at proceduren for tilslutning til et tættere samarbejde af en medlemsstat, der ikke har delta-
get i samarbejdet fra begyndelsen, bør revideres, således at
7dash sondringen mellem søjlerne ophæves,
7dash der stilles krav om forslag fra Kommissionen, samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet og
afgørelse i Rådet ved kvalificeret flertal,C 197/192 DA 12.7.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000
7dash der for hvert af disse led i proceduren fastsættes en frist på tre måneder,
7dash der, såfremt forslaget, udtalelsen eller afgørelsen er negative, fastsættes en frist på et år før ny behand-
ling;
*
**
20. pålægger sin formand at sende denne beslutning til regeringskonferencen om reform af traktaterne,
Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes og ansøgerlandenes regeringer og parlamenter.
9. Øers status
B5-0808/2000
Europa-Parlamentets beslutning om EF-traktatens artikel 158 om øers status
Europa-Parlamentet,
A. der henviser til, at de forskellige sprogversioner af artikel 158, andet afsnit, i EF-traktaten er indbyrdes
meget forskellige, hvad angår henvisningen til øer og økonomisk og social samhørighed, og at der ivisse versioner af traktaten henvises til de mindst begunstigede øer, medens der i andre versioner blot
henvises til øer i al almindelighed,
B. der henviser til erklæring nr. 30 i bilaget til Amsterdam-traktaten om øområder,C. der henviser til, at ånden og bogstavet i erklæring nr. 30 klart gengives i artikel 154 i EF-traktaten,
1. henstiller til den igangværende regeringskonference at fjerne uoverensstemmelsen mellem de forskel-
lige sprogversioner af artikel 158 og at sørge for, at der er overensstemmelse med erklæring nr. 30 ibilaget til Amsterdam-traktaten vedrørende øområder;
2. pålægger sin formand at sende denne beslutning til regeringskonferencen om reform af traktaterne,
samt til Rådet og Kommissionen.
10. Personelminer
B5-0802/2000
Europa-Parlamentets beslutning om personelminer
Europa-Parlamentet,
7dash der henviser til sine beslutninger af 17. december 1992 om de forfærdelige følger af anvendelsen af
landminer (1), af 29. juni 1995 om landminer og laserblændingsvåben (2), af 29. juni 1995 om perso-
nelminer: en dødbringende hindring for udvikling (3) og den seneste beslutning af 18. december 1997
om forbud mod og destruktion af personminer (4),
7dash der henviser til beslutning om personelminer fra Den Paritetiske Forsamling AVS-EU af 25.-29. septem-
ber 1995 (AVS-EU 1522/95/endel.),
(1) EFT C 21 af 25.1.1993, s. 161.
(2) EFT C 183 af 17.7.1995, s. 44.
(3) EFT C 183 af 17.7.1995, s. 47.
(4) EFT C 14 af 19.1.1998, s. 201.12.7.2001 DA C 197/193 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 25. oktober 2000