A4-0203/97

Beslutning om udviklingsproblemer og strukturinterventioner i Frankrig for maal 1- og 2-regioner (C4-0038/96 - C4-0039/96 - C4-0040/96 - C4-0041/96 - C4-0042/96 - C4- 0043/96 - C4-0044/96 - C4-0045/96 - C4-0046/96 - C4-0023/97)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til de samlede programmeringsdokumenter (SPD) for Faellesskabets strukturinterventioner i maal 1-regioner i Frankrig og dets oversoeiske departementer (C4-0038/96 - C4-0039/96 - C4-0040/96 - C4-0041/96 - C4-0042/96 - C4-0043/96),

- der henviser til de samlede programmeringsdokumenter (SPD) for Faellesskabets strukturinterventioner i maal 2-regionerne (C4-0044/96 - C4-0045/96 - C4- 0046/96 - C4-0023/97),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Regionalpolitik og udtalelse fra Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse (A4-0203/97),

A. der henviser til, at politikken vedroerende den oekonomiske og sociale samhoerighed er et af EU's overordnede maal,

B. der henviser til, at strukturfondene er et vigtigt led i gennemfoerelsen af samhoerighedsmaalsaetningen,

C. der henviser til, at der i Frankrig, paa trods af at det er blandt de medlemsstater, hvis BNP pr. indbygger ligger over EU-gennemsnittet, er betydelige udviklingsforskelle paa fra 40-50% af EU's BNP-gennemsnit for de oversoeiske omraader til 80-90% for de fattigere regioner i selve Frankrig og indtil 165% for Ile-de-France, som er den mest velstaaende region,

D. der henviser til, at alle strukturfondsmidlerne til Frankrig paa 14,9 mia ecu udgoer ca. 10% af de samlede strukturfondsbevillinger (1994- 1999),

E. der henviser til, at EU-stoetten til de 6 maal 1-regioner er steget fra 957 mio ecu (1989-1993) til 2,1 mia ecu (1994-1999), hvilket for OD og Korsika har medfoert en forbedring af transportinfrastrukturen, modernisering af landbrugssektoren, udvikling af de menneskelige ressourcer og for det franske Hainaut en stoerre oekonomisk diversificering og fremskridt paa erhvervsuddannelsesomraadet samt forbedring af faciliteter,

F. der henviser til den betydelige stigning i bevillingerne til maal 2- regionerne (19 ud af 22 regioner i moderlandet) fra 1,2 mia ecu (1989- 1993) til 3,7 mia ecu (1994-1999), hvilket til dels har kunnet afboede virkningerne af industriens tilbagegang i disse regioner, styrke forskningen og saette gang i oekonomien,

G. der henviser til, at den betydelige stigning i EU's bevillinger til maal 5b-regionerne (18 regioner) fra 960 mio ecu (1989-1993) til 2,2 mia ecu (1994-1999) har gjort det muligt at viderefoere strategien med spredning af land- og skovbrugsproduktionen, stoette alternative aktiviteter, uddannelse og turisme,

H. der endvidere henviser til, hvilken positiv virkning de ledende principper for EU-interventionerne har haft for styrkelsen af regionalpolitikken i Frankrig, baade hvad angaar indholdet (synergi, fokusering paa uddannelse, miljoebeskyttelse) og gennemfoerelsen (partnerskab, evaluering),

I. der henviser til, at strukturfondsinterventionerne har haft en klar positiv virkning for den oekonomiske og sociale samhoerighed, omend den stadig er utilstraekkelig til at mindske de eksisterende store udviklingsforskelle og bekaempe arbejdsloesheden effektivt i de haardest ramte regioner,

J. der derfor henviser til, at der er behov for en rationalisering af EU's strukturpolitik i Frankrig for at goere den mere effektiv,

K. der henviser til konklusionerne fra Regionaludvalgets offentlige hoering om anvendelsen af strukturfondene i Frankrig,

1. understreger, at EU's strukturpolitik til trods for sine klart positive aspekter ikke for hele landet som helhed har formaaet at gennemfoere en maerkbar udjaevning af forskellene i den regionale udvikling (la Guadeloupe og Martinique har saaledes fortsat en relativ tilbagegang) eller loese problemerne i forbindelse med arbejdsloeshed og social udstoedelse tilstraekkelig effektivt;

2. glaeder sig over, at strukturfondene hidtil har spillet en vigtig rolle, men finder det noedvendigt i en naer fremtid at justere denne og fastlaegge nye retningslinjer for EU's strukturpolitik i Frankrig;

Afhjaelpning af manglerne

3. er foruroliget over den konstaterede langsommelige overfoersel af EU-midlerne i Frankrig og konstaterer, at dette isaer skyldes:

- en for stor centralisering og en uklar kompetencefordeling mellem de forskellige niveauer (stat - regioner - departementer - kommuner eller kommunesammenslutninger), som ofte har bevirket, at de lokale myndigheder og andre lokale aktoerer er blevet marginaliseret i beslutningsprocessen;

- en alt for stram planlaegningsproces paa nationalt plan og udvaelgelseskriterierne;

- en langsommelig forelaeggelse af projekter,

- tunge og langsommelige finansielle kredsloeb, da stoetten administreres over statsbudgettet og myndighederne ikke har haft noget hastvaerk med at overfoere stoetten til stoettemodtagerne;

- problemer med at sikre samfinansieringen;

- mangelfulde oplysninger, isaer hvad angaar faellesskabsinitiativerne; beklager, at disse problemer ofte har foert til, at der er for faa stoetteberettigede projekter i visse regioner, og foreslaar bl.a. en forbedring af de oekonomiske igangsaettelsesforanstaltninger i virksomhederne;

4. understreger navnlig, at den langsommelighed, hvormed EU-midlerne paa nationalt plan overfoeres til modtagerne, afskraekker ordregivere, som er tvunget til at forhaandsfinansiere foranstaltningerne, og at dette er en trussel mod en tilfredsstillende afvikling af programmerne og goer det naesten umuligt for organisationer inden for servicesektoren (foreninger og gensidige forsikringsselskaber), som ikke selv har tilstraekkelige midler, at deltage i programmerne; foreslaar, at der fastlaegges mere fleksible regler for overfoerslen af midler i forbindelse med godkendelsen af faellesskabsprogrammerne, samt mulighed for at lette overfoerslen mellem budgetposter med overskud og budgetposter med underskud;

5. paapeger, at der er mange kontinuitetsproblemer i forbindelse med aarsprogrammerne inden for rammerne af ESF, og opfordrer Kommissionen til at undersoege mulighederne for at anvende en mere smidig fremgangsmaade i forbindelse med de fleraarige finansieringer;

6. kraever, at Kommissionen hurtigt praeciserer og forenkler betingelserne for gennemfoerelsen af strukturfondene, navnlig med henblik paa en bedre gennemsigtighed og stoerre smidighed i udvaelgelsesbetingelserne og en globalisering af foranstaltningerne, som skal goere det muligt at oege fleksibiliteten og mindske antallet af overlapninger, som modvirker enhver loeftestangseffekt for den sociale samhoerighedspolitik;

7. beklager langsommeligheden i overfoerslen af midlerne til stoettemodtagerne, og mener ikke, at det er formaalet med udbetalingerne at fylde medlemsstaternes statskasser og kraever derfor, at de franske myndigheder oeger deres bestraebelser paa at fremskynde overfoerslen af EU-midler til modtagerne;

8. bemaerker, at kontrollen med overholdelsen af additionalitetsprincippet vanskeliggoeres af visse forsinkelser eller problemer, og opfordrer de franske myndigheder til at gennemfoere hensigtsmaessige forbedringer og fremsende alle noedvendige oplysninger for at oege gennemsigtigheden;

9. beklager, at visse skattebegunstigelser i forbindelse med stoetteberettigede maal 1-regioner tages i betragtning af Kommissionen under evalueringen af nettosubventionsaekvivalenten (NSAE) men ikke betragtes som national modydelse til EU-stoetten, heller ikke selv om den finansielle situation i de paagaeldende lokalsamfund vanskeliggoer modydelser via budgetbevillingerne;

10. er foruroliget over, at visse af kriterierne for SMV er meget ufleksible (antallet af ansatte, virksomheder i eller uden for en koncern), hvilket bevirker, at mange projekter ikke bliver stoetteberettigede;

11. finder det noedvendigt at forbedre og styrke opfoelgningen og evalueringen for alle programmer og alle stoetteberettigede regioner, hvilket er en noedvendig forudsaetning for en hensigtsmaessig vurdering og justering af virkningerne af den fulgte strategi;

12. finder, at den europaeiske regionalpolitik udgoer en af de bedste muligheder for konkret at goere borgerne fortrolige med den europaeiske idé, og opfordrer derfor de ansvarlige myndigheder til at soerge for paa behoerig vis at markere Europas deltagelse og rolle i regionaludviklingen (skilte, plakater, husstandsomdelte brochurer osv.);

Valg af nye retningslinjer

13. finder, at de franske myndigheder og Kommissionen boer fremme et snaevrere samarbejde mellem de lokale myndigheder om udarbejdelse og gennemfoerelse af programmerne, isaer ved en noejere fastlaeggelse af partnerskabsbetingelserne;

14. finder i den forbindelse, at de lokale myndigheders (regionernes, departementernes og kommunernes) initiativ og deltagelse boer styrkes som led i deres befoejelser paa nationalt plan for at inddrage dem aktivt i den europaeiske samhoerighedspolitik til fremme af borgernaerhed og effektivisering;

15. understreger, at der er behov for at etablere administrative rammer for strukturfondsindsatsen, naar denne vedroerer omraader uden egen administration eller selvstaendige budgetbefoejelser;

16. finder desuden, at partnerskabsprincippet af hensyn til en programlaegning, der er bedre tilpasset regionernes behov og muligheder, skal goere det muligt at faa en organiseret samordning mellem forskellige myndigheder (stat, regioner, departementer, byer eller grupper af kommuner) i forbindelse med gennemfoerelsen af programmerne samt hoering af de private oekonomiske beslutningstagere via deres repraesentative organer (handels- og industrikamrene, landbrugskamrene, haandvaerkskamrene), arbejdsmarkedets parter og repraesentanter for den kooperative sektor;

17. finder, at det fremover vil vaere noedvendigt at effektivisere EU- strukturindsatsen ved i hoejere grad at koncentrere interventionerne inden for rammerne af et nyt koncept for den territoriale samhoerighed og med inddragelse af oekonomiske, sociale og miljoemaessige aspekter;

18. finder det noedvendigt at forlaenge EU-indsatsen til fordel for regioner med et stort udviklingsefterslaeb eller konstante strukturulemper;

19. understreger navnlig behovet for ikke kun at fortsaette bestraebelserne paa at afhjaelpe det oekonomiske og sociale udviklingsefterslaeb i OD, men ogsaa sikre en regelmaessig kompensation for strukturulemper som foelge af landenes beliggenhed i Faellesskabets yderste periferi med det formaal at faa gennemfoert en baeredygtig udvikling i de paagaeldende regioner;

20. understreger ligeledes, at der boer tages hensyn til de saerlige ugunstige forhold paa Korsika, enten inden for rammerne af strukturinterventionerne under maal 1-regionerne eller i forbindelse med interventionerne til fordel for oe-samfund;

21. understreger navnlig behovet for at fortsaette den oekonomiske omstilling i Hainaut, som lider under foelgerne af at have vaeret domineret af en enkelt industri;

22. finder, at en ny model for den territoriale samhoerighed skal foere til, at der under visse omstaendigheder gennemfoeres en maalrettet EU-intervention uden henvisning til et regionalt BNP-gennemsnit;

23. bemaerker saaledes, at omfanget og den alvorlige karakter af arbejdsloeshed, social udstoedelse og miljoeoedelaeggelse i visse byomraader, som undertiden findes i regioner med et mellemhoejt BNP (regionen Ile-de-France f.eks.), berettiger en intensiveret EU-indsats, f.eks. ved at aendre faellesskabsprogrammet URBAN til et nyt maal (f.eks. 2b) til fordel for vanskeligt stillede byomraader;

24. oensker endvidere en intensiveret faellesskabsindsats til fordel for de franske omraader, der er saerlig haardt ramt af virksomhedsflytninger som foelge af indskraenkningen af forsvaret, ikke kun via de eksisterende instrumenter (EFRU, ESF, KONVER...), men ogsaa via et saerligt program for rustningsindustrien, som giver den mulighed for at diversificere sin kapacitet og teknologi, saa den kan finde nye afsaetningsmarkeder inden for den civile sektor;

25. anser det for noedvendigt at give de tjenestegrene, der behandler sagerne, stoerre fleksibilitet gennem en forenkling af procedurerne og gennem indfoerelse af en faelles programmeringsordning, samtidig med at de efterfoelgende kontrolprocedurer for de maal, der skal gennemfoeres, udbygges;

26. finder, at der er behov for en ompostering af midlerne til de prioriterede programmer, som i dag er overordenligt spredte, og hvor marginalbeloebet ikke har nogen virkelig loeftestangseffekt;

27. er foruroliget over problemerne med at overholde additionalitetsprincippet og opfordrer Kommissionen til at undersoege muligheder for at gennemfoere dette princip, f.eks. ved at lade foretage en samlet evaluering af de nationale modvaerdier og ikke en evaluering af hvert enkelt projekt;

28. finder, at skabelsen af varig beskaeftigelse skal vaere et af de vigtigste kriterier for udvaelgelse og vurdering af regionale udviklingsprogrammer, og opfordrer Kommissionen til yderligere at forbedre metoderne for evaluering af de regionale virkninger af strukturfondene og skabe mulighed for at konstatere, hvor mange stillinger, der rent faktisk er oprettet ved hjaelp af EU-interventionen;

29. finder det uacceptabelt, at strukturfondsinterventionerne kan foere til flytning af virksomheder mellem medlemsstater eller mellem regioner i én og samme medlemsstat;

30. mener, at EU-indsatsen paa beskaeftigelsesomraadet ville blive styrket ved decentralisering, og finder det i den forbindelse oenskeligt, at strukturinterventionerne i hoejere grad koncentreres om visse territorier i henhold til maal 3 og 4;

31. finder, at den decentraliserede EU-intervention til fremme af beskaeftigelsen under visse omstaendigheder kunne ydes direkte til fordel for visse tjenesteydelsesaktiviteter, som helt eller delvist udoeves uden for den kommercielle sektor (aktiviteter i kulturelle og sociale foreninger, sportsklubber, miljoebeskyttelsesorganisationer, osv., som har bevist, at de har en saerlig ekspertise paa dette omraade); opfordrer derfor de kompetente myndigheder til at tage interventionsordningerne op til fornyet overvejelse og om muligt oege lokale initiativer i overensstemmelse med retningslinjerne i Kommissionens meddelelse om en europaeisk strategi til fremme af lokale udviklings- og beskaeftigelsesinitiativer;

32. finder, at strukturfondsinterventionen i hoejere grad boer vaere i overensstemmelse med retningslinjerne for den fysiske planlaegning i Europa for at knytte EFRU-stoetten sammen med indgaaelsen af langsigtede aftaler om beskaeftigelse og lokal udvikling;

33. er foruroliget over faren for renationalisering af stoetten, hvorved samhoerighedspolitikken kun ville komme til at bestaa i en mekanisk omfordeling af stoetten, hvilket bl.a. ville medfoere stor fare for tab af den loeftestangseffekt, som regional- og samhoerighedspolitikken udoever sammen med Faellesskabets politik inden for andre omraader;

34. henviser endelig til, at udvidelsen af strukturpolitikken til ogsaa at omfatte kommende medlemmer af EU ikke maa foere til en nedskaering af midlerne til samhoerighedspolitikken i Frankrig eller, isaer, udelukke visse franske regioner fra at fortsaette den paabegyndte indsats; understreger, at det af hensyn til en baeredygtig udvikling er noedvendigt at viderefoere foranstaltningerne over en laengere periode; mener endelig, at det er noedvendigt, at der indfoeres en tilstraekkelig overgangsperiode for de omraader, der i oejeblikket er berettigede til at modtage stoette fra strukturfondene, men som ikke laengere vil vaere det efter 1999;

35. finder derimod, at perspektiverne for udvidelsen ligesom tidligere boer vaere en lejlighed til at styrke samhoerighedspolitikken, og at der boer afsaettes de noedvendige budgetmidler hertil ved revisionen af strukturfondene i 1999;

? ? ?

36. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, Frankrigs regering og parlament samt Frankrigs regional- og departementsraad.