Beretning om revisionen af Den Europæiske Centralbanks forvaltning af sit CO2-fodaftryk, med Den Europæiske Centralbanks svar

2014/C 158/01

INDHOLD

Indledning

Revisionens omfang og revisionsmetoden

Revisionsresultater

Strategier for mindskelse af kuldioxidemissionerne

Reduktion af kuldioxidemissionerne

Kompensation for restemissioner

Vejen til en udførlig beregning af CO2-fodaftrykket

Miljøforvaltningsværktøjer

Europæisk ordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS)

GreenBuildingprogrammet

EU-adfærdskodeksen om energieffektivitet i datacentre

Bæredygtige indkøb

ECB's regler om indkøb

ECB's Håndbog om forretningspraksis

Vejledningen i bæredygtige indkøb

Undersøgelse af en stikprøve af indkøbsprocedurer

Konklusioner og anbefalinger

Fastlagde ECB strategier for mindskelse af sine kuldioxidemissioner, og gennemførte den dem effektivt?

Har ECB miljøledelsesværktøjer, der egner sig til at støtte løbende forbedring?

Har ECB fastsat standarder for bæredygtige indkøb, og er standarderne i givet fald blevet overholdt?

INDLEDNING

Den Europæiske Centralbank (herefter »banken« eller »ECB«) og de nationale centralbanker i samtlige Den Europæiske Unions (EU's) medlemsstater udgør tilsammen Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB). Hovedmålet for ESCB er at fastholde prisstabilitet. ESCB støtter også de generelle økonomiske politikker i Unionen med henblik på at bidrage til gennemførelsen af Unionens mål. Med henblik herpå udfører ECB de opgaver, som er fastlagt i statutten for banken (1) , og banken er ansvarlig for forvaltningen af sine egne aktiviteter og finanser.

ECB's besluttende organer er styrelsesrådet og direktionen. Direktionen har det overordnede ansvar for ECB's daglige drift og for styringen af ECB's ressourcer, herunder miljøledelsen. Den vedtager miljøpolitikken og den miljømæssige forvaltningsramme, tildeler ressourcer og udnævner en miljøkoordinator og en miljøansvarlig samt undertegner og godkender offentliggørelsen af ECB's årlige miljøredegørelse.

Unionens miljøpolitik bygger på forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats, princippet om indgreb over for miljøskader fortrinsvis ved kilden og princippet om at forureneren betaler (3) .

REVISIONENS OMFANG OG REVISIONSMETODEN

Revisionen var ikke en CO2-revision, dvs. målet var ikke at efterregne beregningen af ECB's CO2-fodaftryk eller at efterprøve nøjagtigheden af de underliggende data.

REVISIONSRESULTATER

Strategier for mindskelse af kuldioxidemissionerne

ved at kompensere for restemissioner med kompensation.

De principper, der er fastlagt i traktaten (jf. punkt 5), åbner mulighed for to indbyrdes komplementære måder at mindske miljøindvirkningen af ECB's kuldioxidemissioner på:

Reduktion af kuldioxidemissionerne

Forpligtelse til at reducere emissionerne

Reduktionsmål

ECB har sat sig en række reduktionsmål i sine miljøredegørelser. Det første mål var en reduktion på 15 % i det samlede CO2-fodaftryk i 2011 sammenlignet med de rapporterede data for 2009 (7) . For 2013 var det ECB's mål at reducere det samlede CO2-fodaftryk med 10 % sammenlignet med de rapporterede data for 2011. Der er hverken fastsat mellemfristede mål (dvs. frem til 2020) eller langfristede mål (dvs. efter 2020). Det er af stor betydning for planlægningen og sikringen af bæredygtigheden i en organisations miljøledelse, at der findes sådanne mål.

Udviklingen i CO2-emissionerne

2008 var det første år, hvor ECB's CO2-fodaftryk blev rapporteret. Sammenlignet med 2008 lykkedes det — trods en personaleudvidelse — ECB at reducere sit CO2-fodaftryk i 2012 i absolutte tal (et fald i den samlede mængde af emissioner). Det udløste en endnu mere omfattende reduktion i relative tal (pr. tildelt arbejdsplads). Tabel 1 viser udviklingen i både absolutte og relative tal.

Tabel 1 — Reduktionen af CO2-emissionerne i absolutte og relative tal (i forhold til rapporteringen for 2008)

ECB forventer ikke længere at nå reduktionsmålet for 2013 (jf. punkt 12), fordi banken mener, at den har udtømt listen over teknisk og finansielt gennemførlige forbedringer i sine nuværende lejede lokaler. Hertil kommer, at den forudser effekten af en personaleudvidelse, som skyldes de nye banktilsynsopgaver.

Kompensation for restemissioner

CO2-kompensation går ud på, at en organisation kompenserer for sine egne kuldioxidemissioner — eller for en del af dem — ved at betale en anden for tilsvarende kuldioxidbesparelser et andet sted i verden, f.eks. emissionsbesparelser, der er opnået gennem vindmølleparker, der erstatter kulfyrede kraftværker. Hvis der kompenseres for samtlige uundgåelige emissioner, kan en aktivitet betragtes som CO2-neutral (9) .

Ifølge ECB's miljøredegørelse 2013 blev der anvendt kompensation for samtlige forretningstogrejser med Deutsche Bahn. Med 30,9 ton CO2 i 2012 tegnede dette sig kun for en lille del af det samlede CO2-fodaftryk.

Med hensyn til køb af internationale forretningsrejseydelser anbefaler ECB's vejledning i bæredygtige indkøb (Sustainable Procurement Guideline) fra december 2012, at banken medtager et krav om, at den tilbudsgiver, hvis tilbud antages, skal kompensere 100 % for de drivhusgasemissioner, der skyldes forretningsrejserne. I vejledningen foreslås det, at de projekter, der er med til at levere CO2-kompensationskreditter, skal overholde additionalitets- og varighedskriterierne, at CO2-udflytning og dobbelttælling skal undgås, og at kompensationskreditterne skal kontrolleres af en uafhængig tredjepartsverifikator.

Vejen til en udførlig beregning af CO2-fodaftrykket

Der findes ingen EU-lovgivning om, hvordan CO2-fodaftrykket skal beregnes

Efter Rettens opfattelse er pålidelige og fuldstændige oplysninger om det faktiske omfang af en organisations CO2-fodaftryk en vigtig forudsætning for, at der kan fastlægges og gennemføres effektive strategier for mindskelse af emissionerne.

Der findes imidlertid ikke nogen bindende EU-lovgivning om, hvordan en offentlige forvaltnings CO2-fodaftryk skal beregnes. I en anbefaling vedtaget den 9. april 2013 (10) tilskynder Europa-Kommissionen (herefter »Kommissionen«) til brug af metoden vedrørende organisationers miljøaftryk (Organisation Environmental Footprint method — OEF-metoden) til at måle og formidle oplysninger om offentlige organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus. Brugerne af OEF-metoden bør overholde principperne om relevans, fuldstændighed, konsekvens, nøjagtighed og gennemsigtighed.

Grundlaget for beregningen af ECB's CO2-fodaftryk er gradvis blevet udvidet

Det oprindelige grundlag for beregningen af ECB's CO2-fodaftryk i 2008 omfattede emissioner, der skyldtes opvarmning og nedkøling, elforbrug, forretningsrejser samt forbruget af kontorpapir og publikationer. I forhold til 2008 er grundlaget blevet udvidet to gange, i 2011 og i 2012.

Siden 2011 er emissioner, der stammer fra konferencedeltageres rejser, blevet medtaget. I 2012 blev CO2-emissionerne vedrørende de 20 000 eksterne deltagere i konferencer og andre begivenheder anslået til at udgøre ca. 4 000 ton. Men nogle af disse emissioner er måske allerede taget i betragtning af deltagernes egne organisationer, så der er risiko for dobbelttælling. På den anden side blev andre besøgende end konferencedeltagere, der kom tilrejsende til ECB i 2012 (næsten 70 000), ikke medtaget i beregningen.

Tabel 2 — Emissioner fordelt på kilder (rapporteringsgrundlaget i 2008 sammenlignet med 2012)

Yderligere muligheder for at forbedre gennemsigtigheden, fuldstændigheden og relevansen

Miljøforvaltningsværktøjer

Europæisk ordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS)

Ifølge Kommissionen er den europæiske ordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) (13) det mest troværdige og robuste miljøforvaltningsværktøj på markedet (14) . Formålet med EMAS er at fremme løbende forbedringer af organisationers miljøpræstationer.

Deltagelsen i EMAS er frivillig, og den »kan komme organisationerne til gode, for så vidt angår myndighedskontrol, omkostningsbesparelser og omdømme hos offentligheden, forudsat at de er i stand til at fremvise en forbedring af deres miljøpræstationer« (15) .

EMAS — tilslutning og anvendelsesområde

ECB opnåede sin første EMAS-validering i juli 2010 (16) og en fornyet validering i juli 2013. Den eksterne miljøverifikator bekræftede, at ECB's miljøpolitik, bankens miljøprogram, dens miljøledelsessystem og dens konsoliderede miljøredegørelse 2013 stemte overens med forordning (EF) nr. 1221/2009, og at der ikke var bevis for, at gældende retskrav i relation til miljøet ikke var overholdt.

EMAS' anvendelsesområde omfatter alle tekniske og administrative aktiviteter i ECB's hovedsæde i Frankfurt am Main. Det består af tre lejede højhuse, nemlig Eurotower, den tidligere Commerzbankbygning og Eurotheum. Tilsammen har de et bruttooverfladeareal på ca. 133 000 m2.

Herudover lejer ECB lokaler i et eksternt datacenter i Frankfurtområdet, men de er ikke omfattet af EMAS' anvendelsesområde. CO2-emissioner fra dette datacenter er, for første gang, blevet rapporteret i miljøredegørelse 2013.

Den 9. november 2013 bekendtgjorde ECB sin beslutning om fortsat at leje Eurotower, som er omfattet af EMAS' anvendelsesområde, til at huse banktilsynspersonalet (17) .

EMAS-miljøledelsesprogrammet

Som en foregribelse af flytningen til de nye ECB-lokaler blev miljøledelsesprogrammet for perioden 2012-2013 især koncentreret om miljøbevidstgørelse og adfærdsændring. Efter planerne skal disse emner fortsat være i højsædet, da ECB forventer, at de nye lokaler lever op til høje tekniske og miljømæssige standarder.

Foranstaltningerne til bevidstgørelse og adfærdsændring i programmet for 2012-2013 blev formuleret vagt, f.eks. »Detaljerede oplysninger til ansatte om muligheder for bæredygtighed på arbejdet og hjemme« eller »Tilskyndelse til, at de ansatte bruger offentlig transport til og fra arbejde«. Det er derfor vanskeligt at vurdere den samlede effekt af dem.

GreenBuildingprogrammet

I 2005 iværksatte Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC) GreenBuildingprogrammet. Formålet med programmet er i erhvervsbygninger at iværksætte investeringer i energieffektivitet, som klart er rentable, men som går videre end standarderne i henhold til det europæiske bygningsdirektiv og gældende national bygningslovgivning. En »GreenBuildingpartner« (18) skal sikre, at nye bygninger forbruger 25 % mindre samlet primær energi, end den gældende bygningsstandard foreskriver, hvis det er økonomisk forsvarligt.

I december 2009 fremlagde ECB bevis for JRC på, at udformningen af de nye ECB-lokaler opfyldte 25 %-kravet, og banken blev godkendt som GreenBuildingpartner.

EU-adfærdskodeksen om energieffektivitet i datacentre

ECB har ikke tilsluttet sig den europæiske adfærdskodeks om energieffektivitet i datacentre, som Kommissionens Fælles Forskningscenter har anbefalet siden 2008. Den frivillige adfærdskodeks blev skabt som reaktion på det stigende energiforbrug i datacentre og behovet for at reducere de dermed forbundne konsekvenser for miljø, økonomi og energiforsyningssikkerhed. Målet er at give datacenteroperatører, -kunder og -ejere oplysninger og tilskynde dem til at reducere energiforbruget på en omkostningseffektiv måde.

Bæredygtige indkøb

ECB's regler om indkøb

ECB's Håndbog om forretningspraksis

De interne regler om offentligt udbud er nedfældet i ECB's Håndbog om forretningspraksis. Heri forpligter ECB sig til at indkøbe varer, tjenesteydelser og bygge- og anlægsarbejder på en sådan måde, at der sker kontinuerlige og målelige fremskridt i bankens miljøpræstationer, som skal opnås ved at reducere konsekvenserne for miljøet og samtidig opretholde den økonomiske bæredygtighed.

Formuleringen synes at henvise til det samlede antal point, der kan tildeles for pris og kvalitet under en udbudsprocedure. Rettens revisorer konstaterede imidlertid, at det ikke er den gængse opfattelse, men at bedømmerne har tendens til at mene, at det kun er pointene for kvalitet, der afgør miljøegenskabernes andel af vægtningen. Dermed kan der opstå tilfælde, hvor miljøegenskaber udgør under 5 % af den samlede vægtning af pris og kvalitet. I sådanne tilfælde vil de sandsynligvis ikke indvirke væsentligt på procedurens udfald.

Vejledningen i bæredygtige indkøb

I december 2012 lagde ECB's centrale indkøbsafdeling (CPO) sidste hånd på ECB's vejledning i bæredygtige indkøb med det formål at støtte en systematisk gennemførelse af bæredygtige indkøbs-aktiviteter. Vejledningen indeholder baggrundsoplysninger, skitserer, hvilke kriterier der skal anvendes i hele indkøbsprocessen, og foreslår en generel procedure for, hvordan man kan implementere bæredygtige indkøbs-aktiviteter.

I bilaget til vejledningen foreslås der en række bæredygtige indkøbs-kriterier vedrørende hovedparten af de udvalgte vare- og tjenesteydelseskategorier. Bilaget til vejledningen giver til forskel fra GPP-værktøjskassen ikke et valg mellem grundlæggende (»centrale«) og mere ambitiøse (»omfattende«) kriterier, men foreslår et enkelt sæt kriterier for hver kategori. ECB's kriterier er i de fleste tilfælde strengere end GPP-værktøjskassens centrale kriterier, men knap så strenge som dens omfattende kriterier. For så vidt angår IT-udstyr er ECB's kriterier dog strengere end værktøjskassens omfattende kriterier.

Proceduren for implementering af bæredygtige indkøb

Den overordnede koordinering af indsatsen for bæredygtige indkøb påhviler den centrale indkøbsafdeling. Fra og med 2013 skal den centrale indkøbsafdeling rapportere til direktionen om status for bæredygtige indkøb. Det vil blive gjort en gang årlig inden for rammerne af den rapport om indkøbsovervågning, der aflægges pr. årets udgang. Der vil også blive rapporteret i forbindelse med den årlige gennemgang af miljøledelsen.

Undersøgelse af en stikprøve af indkøbsprocedurer

Retten reviderede en stikprøve af indkøbsprocedurer, hvor udbudsmaterialet ifølge banken omfattede miljøkriterier (24) . Undersøgelsen bekræftede, at ECB i 2012 var begyndt at anvende GPP mere systematisk. I mere end to tredjedele af de undersøgte tilfælde var GPP's centrale eller omfattende kriterier blevet opfyldt. Flere procedurer kunne imidlertid medtages inden for de bæredygtige indkøbs anvendelsesområde, navnlig med hensyn til IT-udstyr og bygge- og anlægsarbejder.

KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER

Retten fandt, at ECB har taget skridt til at reducere sin administrations negative indvirkning på miljøet, men den opfordrer til yderligere indsats og foranstaltninger.

Fastlagde ECB strategier for mindskelse af sine kuldioxidemissioner, og gennemførte den dem effektivt?

ECB har fastlagt strategier, hvor det prioriteres at investere i reduktion af kuldioxidemission frem for at anvende CO2-kompensationsordninger til at kompensere for de emissioner, som skyldes bankens administration.

Det oprindelige grundlag i 2008 for beregningen af ECB's CO2-fodaftryk er gradvis blevet udvidet, men en række store emissionskilder er endnu ikke blevet medtaget. Specielt kan det nævnes, at de emissioner, der skyldes de ansattes pendling mellem hjem og arbejdsplads, og de emissioner, der skyldes opførelsen af ECB's nye lokaler, ikke kendes. Sådanne emissioner skal tages i betragtning, når man anvender OEF-metoden, som Kommissionen anbefaler, til at måle og formidle oplysninger om offentlige organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus.

Anbefalinger

ECB bør fortsat reducere CO2-emissionerne og fastlægge en politik for kompensation for CO2-restemissioner.

Beregningen af ECB's CO2-fodaftryk bør forbedres ved, at den vejledning, der gives i Europa-Kommissionens metode vedrørende organisationers miljøaftryk (OEF-metoden), tages i betragtning.

Har ECB miljøledelsesværktøjer, der egner sig til at støtte løbende forbedring?

ECB har været registreret i den europæiske ordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) siden 2010. EMAS' anvendelsesområde omfatter alle tekniske og administrative aktiviteter i ECB's hovedsæde i Frankfurt am Main. EMAS er et miljøledelsesværktøj, der effektivt støtter løbende forbedring. Der er igangsat forberedelser til at anvende EMAS i ECB's nye lokaler, hvor opførelsen forventes afsluttet i 2014.

ECB forventer, at de nye lokaler vil overholde høje tekniske og miljømæssige standarder. EMAS-miljøprogrammet skal derfor efter planerne fortsat være koncentreret om miljøbevidstgørelse og adfærdsændring, når flytningen til de nye lokaler har fundet sted. De nuværende bevidstgørelses- og adfærdsændrings-foranstaltninger er imidlertid formuleret vagt, så det er vanskeligt at vurdere den samlede effekt af dem.

Anbefalinger

Har ECB fastsat standarder for bæredygtige indkøb, og er standarderne i givet fald blevet overholdt?

ECB's afgørelse fra 2007 til fastsættelse af regler om offentligt udbud henviser kun til bæredygtige indkøb i forbindelse med omtale af varers, tjenesteydelsers og bygge- og anlægsarbejders miljøegenskaber som et muligt tildelingskriterium. Det afspejler ikke ECB's ambition om at indkøbe varer, tjenesteydelser og bygge- og anlægsarbejder, så der sker kontinuerlige og målelige fremskridt i bankens miljøpræstationer.

Rettens undersøgelse af en stikprøve af udbud bekræftede, at ECB i 2012 var begyndt at anvende miljøkriterier mere systematisk.

Anbefalinger

(1) Statutten for ESCB og ECB er en protokol til traktaten.

(2) Et CO2-fodaftryk er de samlede drivhusgasemissioner forbundet med en organisations aktivitet. Drivhusgasemissioner beregnes og angives normalt i kuldioxidækvivalenter (CO2-ækvivalenter).

(3) Jf. artikel 191 i TEUF.

(4) Retten har også undersøgt dette spørgsmål i relation til andre udvalgte EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer og planlægger at rapportere om resultaterne senere i 2014.

(5) Godkendt af forvaltningskomitéen og valideret af direktionen med offentliggørelsen i ECB's miljøredegørelse 2013.

(6) Jf. ECB's miljøredegørelse 2010 og 2012-ajourføringen af ECB's miljøredegørelse.

(7) Dette mål blev overgået, og der blev opnået en reduktion på næsten 30 %.

(8) Siden 2009 har ECB anvendt elektricitet fra vedvarende kilder, hvad der redegøres for med nul emissioner i beregningen af CO2-fodaftrykket. I 2012 tegnede grøn elektricitet sig for 65,8 % af det samlede elforbrug.

(9) Jf. den definition, det britiske Department of Energy & Climate Change giver i »A guide to carbon offsetting for the public sector«, 2. udgave, 2011, s. 11. Ifølge dette dokument betyder CO2-neutral, at nettoemissionerne af CO2 — efter en gennemsigtig proces med beregning og reduktion af emissionerne og kompensation for restemissionerne — er lig nul.

(10) EUT L 124 af 4.5.2013, s. 1.

(11) Jf. vejledningen om organisationers miljøaftryk (OEF) (EUT L 124 af 4.5.2013, s. 107).

(12) NEP — ECB's nye lokaler ved Grossmarkthalle.

(13) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 af 25. november 2009 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) (EUT L 342 af 22.12.2009, s. 1).

(14) Jf. EMAS Factsheet »EMAS and ISO 14001: complementarities and differences«.

(15) Jf. betragtning 8 i forordning (EF) nr. 1221/2009.

(16) Samtidig blev ECB attesteret i henhold til ISO 14001. Samtlige krav i henhold til ISO 14001 er inkluderet i EMAS.

(17) Ifølge pressemeddelelsen vil ECB's nye lokaler ved Grossmarkthalle ikke have tilstrækkelig kapacitet til at huse de ca. 1 000 ekstra ansatte, der er nødvendige for, at ECB kan udføre sine nye opgaver.

(18) Antal registrerede bygninger i hele Europa pr. 18. november 2013: 866.

(19) Eksisterende bygninger bør efter istandsættelse forbruge mindst 25 % mindre samlet primær energi, hvis det er økonomisk forsvarligt.

(20) For tiden har banktilsynspersonalet til huse i en anden bygning tæt på Eurotower.

(21) EUT L 184 af 14.7.2007, s. 34.

(22) Som et muligt kriterium for tildeling, jf. artikel 26, stk. 2, litra a).

(23) http://ec.europa.eu/environment/gpp/index_en.htm.

(24) Elleve procedurer udvalgt fra en liste over 22 indkøbsprocedurer, der var iværksat mellem 1. januar 2012 og 15. februar 2013, hvor der var medtaget eller overvejet miljøkriterier.

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS SVAR

på Den Europæiske Revisionsrets beretning om revisionen af Den Europæiske Centralbanks forvaltning af sit CO2-fodaftryk

Den Europæiske Centralbank (ECB) har med glæde modtaget Den Europæiske Revisionsrets beretning og påskønner Rettens bemærkninger og anbefalinger til yderligere forbedringer. Nedenstående findes ECB's kommentarer til specifikke punkter samt til de syv anbefalinger.

Punkt 12: ECB anerkender fordelene ved at fastsætte mellemfristede og langfristede mål for en samlet reduktion af CO2-emissionerne og vil overveje at fastsætte sådanne mål, når banken er flyttet til den nye bygning.

Punkt 19 og 58: ECB undersøger for tiden en række forslag til at indarbejde en forpligtelse til kompensation i den næste opdatering af miljøpolitikken i 2014.

Punkt 26, 37 og 62: Da den endelige vejledning om organisationers miljøaftryk (OEF) — nærmere bestemt OEF's sektorregler — først for nylig er blevet offentliggjort af Europa-Kommissionen og stadig er i pilotfasen, har ECB hidtil kun haft få muligheder for at bedømme reglernes indvirkning på beregningen og rapporteringen af CO2-fodaftrykket. Hvad angår de emissioner, som skyldes de ansattes pendling mellem hjem og arbejdsplads, er ECB for tiden ved at udvikle en beregningsmetode, som skal inddrage disse i den næste rapportering af CO2-fodaftrykket i 2014. Se også svar til anbefaling 2.

Punkt 36 og 65: Foranstaltningerne til miljøbevidstgørelse og adfærdsændring i EMAS-miljøprogrammet for 2012-2013 er formuleret bredt for at skabe fleksibilitet til at tilpasse dem til forskellige grupper af ansatte i ECB. Selv om det er svært at foretage en grundig vurdering af foranstaltningernes samlede effekt, tog ECB flere succesindikatorer i betragtning. Et eksempel herpå er »Power Off«-kampagnen, der blev gennemført af de ansatte i Target2-Securities Programmet, og som havde klare indikatorer og gav positive resultater, der stadig er mærkbare (1). Denne pilotkampagne blev gennemført med hjælp fra en organisation, som er specialiseret i miljøkommunikation, medarbejderengagement og adfærdsændring, og havde til formål at understøtte udviklingen af værktøjer, indikatorer og foranstaltninger, som kunne anvendes i hele organisationen. Endnu en pilotkampagne er under udarbejdelse med henblik på yderligere udvikling af konceptet, inden det rulles ud i hele organisationen. Se også svar til anbefaling 4.

Punkt 42 og 66: Lejeaftalen for Eurotowerbygningen omfatter en miljøklausul, som understøtter de underliggende krav i GreenBuildingprogrammet i forbindelse med istandsættelse og relevant byggelovgivning. Selv om der endnu ikke er offentliggjort endelige oplysninger, har ECB indledt forhandlinger med udlejeren af Eurotower med det formål at forbedre den energimæssige ydeevne. Udlejeren er desuden ved at vurdere deltagelsen i GreenBuildingprogrammet. Se også svar til anbefaling 3.

Punkt 43 og 67: ECB ser efter flytningen til de nye lokaler frem til at blive ejer af et certificeret energieffektivt datacenter. Det nye datacenters tekniske design indbefatter elementer — f.eks. skalerbarhed, fleksibilitet og energieffektivitet — som i store træk lever op til den europæiske adfærdskodeks om energieffektivitet i datacentre. Se også svar til anbefaling 5.

Punkt 44 og 68: Se svar til anbefaling 6.

Punkt 48: ECB vil overveje en yderligere præcisering af miljøegenskabernes vægtning i fremtidige opdateringer af vejledningen i bæredygtige indkøb. For så vidt angår miljøkriteriers vægtning i udbud, hvor kontrakten gives til den tilbudsgiver, der indgiver det økonomisk mest fordelagtige bud, skal det bemærkes, at en sådan vægtning nødvendigvis også må stå i forhold til vægtningen af andre kvalitative kriterier for tildeling. Dette skal sikre, at de samlede operative behov afspejles i tilstrækkelig grad i tildelingskriterierne, og at de dermed får en passende indflydelse på udfaldet af udbudsproceduren.

Punkt 63: ECB er i færd med at udarbejde en miljøpolitik, som skal fremme reduktion og kompensation af CO2-emissioner. Se også svar til anbefaling 1.

Anbefaling 1: ECB vil fortsætte sine bestræbelser på at reducere CO2-emissioner samt fastlægge en politik for kompensation for CO2-restemissioner.

Anbefaling 2: ECB accepterer anbefalingen. Da Europa-Kommissionens metode vedrørende organisationers miljøaftryk (OEF-metoden) stadig befinder sig i pilotfasen, vil ECB overvåge udviklingen og resultaterne heraf med henblik på at integrere den i beregningen af CO2-fodaftrykket.

Anbefaling 3: ECB accepterer anbefalingen. I tilgift til det nuværende lejemål, som indeholder en miljøklausul, skal der efter planen indgås en aftale med udlejeren af Eurotower om den nødvendige istandsættelse og de standarder, som skal følges.

Anbefaling 4: ECB accepterer anbefalingen. Der vil blive indarbejdet målelige indikatorer i det næste EMAS-program, navnlig med relation til de ansattes miljøbevidstgørelse og adfærdsændring.

Anbefaling 5: ECB kan fuldt ud støtte målsætningen i den frivillige europæiske adfærdskodeks om energieffektivitet i datacentre, nemlig at reducere energiforbruget i datacentre i hele Europa og derved reducere emissioner, begrænse den globale opvarmning og spare penge og vil overveje at ansøge om deltagerstatus.

Anbefaling 6: ECB accepterer anbefalingen og vil overveje mulighederne for bedre at afspejle bankens forpligtelse til bæredygtige indkøb i den næste opdatering af reglerne om offentlig udbud i 2014.

Anbefaling 7: ECB accepterer anbefalingen og vil i sine årlige miljøredegørelser begynde at rapportere om fremskridt i gennemførelsen af vejledningen i bæredygtige indkøb.

(1) Se også side 14 i ECB's miljøredegørelse 2013. Formålet med kampagnen var at tilskynde medarbejderne til aktivt at reducere deres effekt på miljøet, når de er på arbejde, samtidig med at der specifikt blev fokuseret på en reduktion i energiforbruget. Resultaterne var: a) de årlige emissioner skønnes at være blevet reduceret til 6 ton CO2 fra 124 ton CO2 og b) i gennemsnit blev i alt 94 % af IT-udstyret på de tre etager slukket i løbet af kampagnen. Kun 6 % af IT-udstyret blev ikke slukket.