24. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 134/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
Udtalelse om forslaget til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) 
nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige 
erhvervsdrivende og dere familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning 
(EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 
(88/C 134/01) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 22. februar 1988 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 100 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektionen for social-, familie-, uddannelses- og 
kulturspørgsmål, som udpegede Gordon Pearson til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 10. marts 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 254. plenarforsamling, den 23. marts 1988, 
uden stemmer imod — 1 medlem stemte hverken for eller imod — følgende udtalelse. 
1. ØSU støtter forslaget af følgende grunde: 
1.1. Den forelagte forordning er blevet nødvendig på 
grund af bestræbelserne på at fastlægge en ensartet 
ordning for udbetaling af familieydelser. For tiden gæl­
der der en dobbeltordning for udbetaling af familieydel­
ser [art. 73 og 74 i forodning (EØF) nr. 1408/71]. 
« Beskæftigelseslandet» anvendes som kriterium af alle 
medlemsstater bortset fra Frankrig, hvor bopælslandet 
gælder som kriterium. Dette anses for en form for 
forskelsbehandling på grundlag af nationalitet og skulle 
oprindeligt kun have været et midlertidigt kompromis 
i 1971, da der blev gjort en undtagelse for Frankrigs 
vedkommende, idet det var nødvendigt at have bopæl 
i Frankrig for at modtage familieydelser fra Frankrig. 
Såfremt en arbejdstager med beskæftigelse i Frankrig 
havde sin familie boende i et andet land, forfaldt der 
ikke familieydelser. Såfremt personer fra arbejdstage­
rens familie havde bopæl i en anden medlemsstat udbe­
taltes familieydelserne ifølge denne medlemsstats lov­
givning, og der fandt refusion sted i henhold til for­
ordningens artikel 75. Det er ønskeligt, at « beskæftigel­
seslandet« som kriterium til sikring af ligebehandling 
anvendes af alle medlemsstater, og at begrebet « bopæls­
land » ikke anvendes. 1.2. Det europæiske Fællesskab er blevet udvidet 
med Grækenland, Spanien og Portugal, siden den oprin­
delige ordning blev vedtaget. 
1.3. Domstolen {l) har ved dom i «Pinna» -sagen 
kendt artikel 73, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71 
ugyldig og har i dommen udtalt, at det kriterium, der 
lægger familiemedlemmernes bopæl til grund, er udtryk 
for forskelsbehandling, og at dets anvendeise er i strid 
med EØF-traktatens artikel 48 til 51. Selv om der i 
henhold til artikel 51 i traktaten skal ske en samordning 
og ikke en harmonisering af medlemsstaternes lov­
givninger, må denne dobbelte ordning verdrørende ud­
betaling af familieydelser fjernes, såfremt det mål, der 
består i at sikre arbejdstagernes fri bevægelighed inden 
for EF (art. 48 til 51) og at etablere det indre marked 
inden 1992, skal realiseres. 
1.4. Forordning (EØF) nr. 1408/71 og gennemførel­
sesbestemmelserne er bleve ændret siden den oprindeli­
ge ordning, således at selvstændigt erhvervsdrivende 
ligeledes er omfattet. 
(*) DOM af 15. januar 1986. 
Nr. C 134/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 5. 88 
1.5. Forordningens artikel 75, stk. 2, som omhandler 
refusioner af familieydelser, er ikke længere nødvendig. 
På grund af de komplikationer, dette giver anledning til, 
Bryssel, den 23. marts 1988. 
ØSU godkender Kommissionens forslag under forbe­
hold af følgende bemærkninger: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Det foreliggende kommissionsforslag udgør et 
vigtig skridt i retning af omsider at få fjernet samhan­
delshindringerne på så vigtige områder som radio og 
fjernsyn, husholdningsapparater, elektronik, osv. Disse 
hindringer skyldes både bevidst bureaukrati og mangel 
på formel harmonisering af tekniske specifikationer. 
1.2. Efter ØSU's mening rummer direktivforslaget 
store muligheder for at få fjernet en lang række af disse 
kostbare hindringer for samhandel og innovation. 
1.3. Kommissionen anmodes imidlertid om at revide­
re formuleringen af direktivets undtagelsesklausul 
(art. 6). Ganske vist er ØSU enig i, at der er behov for 
visse undtagelser i særlige tilfælde, men den foreslår, at 
der for at undgå misbrug af så bredt formulerede udtryk 
som »almennyttige stationer eller stationer til brug for 
nødhjælpsoperationer« indføres en ordning, som ud­
trykkeligt placerer den endelige afgørelse hos Kommis-
(!) EFT nr. 322 af 2. 12. 1987, s. 4. var der under ingen omstændigheder tale om enstemmig 
godkendelse. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
sionen. Kommissionen skal således inden for en given 
frist træffe beslutning om, hvorvidt en bestemt særfor­
anstaltning, som meddeles af en medlemsstat, nu også 
i realiteten udgør en begrundet undtagelse at hensyn til 
almenvellet, eller om der er tale om en ubegrundet 
samhandelshindring. F.eks. udgør politiets radiofre­
kvenser i øjeblikket en konkret handelshindring i en 
medlemsstat, tilsyneladende uden almennyttig begrun­
delse. Hvis medlemsstaterne kun skal informere Kom­
missionen om disse foranstaltninger, vil hindringerne 
næppe forsvinde. 
1.4. ØSU opfordrer endvidere Kommissionen til at 
offentliggøre en medlemsstats særlige foranstaltninger 
i EF-Tidende, så både fabrikanter og importører får let 
adgang til informationen. Der er lige så vigtigt, at 
der angives, fra hvilket tidspunkt disse foranstaltninger 
træder i kraft. For at undgå alt for store omkostninger 
henstiller ØSU, at der indføres en ordning svarende til 
den, som skal indføres for offentlige licitationer, dvs. 
fuldstændig offentliggørelse (på originalsproget) i EF-
Tidende eller (da den sektor, som det foreliggende 
direktiv omfatter, i vid udstrækning er engelskoriente-
ret) på engelsk; desuden skal der offentliggøres et 
resumé af hovedindholdet på de øvrige officielle EF-
sprog, idet dog kun den oprindelige tekst er bindende. Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet i1) 
(88/C 134/02) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 25. november 1987 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 100 A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) 
udtalelse om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektionen for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede Philip H. Noordwal til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 2. marts 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 254. plenarforsamling den 23. marts 1988 
enstemmigt følgende udtalelse.