DA Den Europæiske Unions Tidende C 308/1

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG REVISIONSRETTEN

ÅRSREGNSKAB FOR DEN EUROPÆISKE UNION

REGNSKABSÅRET 2009

Konsolideret årsregnskab og konsolideret beretning om budgetgennemførelsen

2010/C 308/01

INDHOLDSFORTEGNELSE

Note til det konsoliderede årsregnskab

Gennemførelse af eu's budget og regnskabsaflæggelse

DEL I: Konsolideret årsregnskab for den europæiske union og forklarende bemærkninger

A. Balance

B. Resultatopgørelse

C. Pengestrømsopgørelse

D. Bevægelser i nettoaktiver

E. Bemærkninger til årsregnskabet

DEL II: Konsolideret beretning om gennemførelsen af den europæiske unions budget og forklarende bemærkninger

AFSNIT A — Konsolideret beretning om budgetgennemførelsen

AFSNIT B — Forklarende bemærkninger til den konsoliderede beretning om budgetgennemførelsen

NOTE TIL DET KONSOLIDEREDE ÅRSREGNSKAB

Den Europæiske Unions konsoliderede årsregnskab for regnskabsåret 2009 er udarbejdet på grundlag af de oplysninger, som de andre institutioner og organer har fremlagt, i henhold til artikel 129, stk. 2, i finansforordningen vedrørende Den Europæiske Unions almindelige budget. Jeg erklærer herved, at regnskabet er udarbejdet i overensstemmelse med afsnit VII i finansforordningen og med de regnskabsprincipper, -regler og -metoder, som er beskrevet i bilaget til årsregnskabet.

Jeg har fra regnskabsførerne for de pågældende institutioner og organer, som har attesteret pålideligheden heraf, modtaget alle de oplysninger, der var nødvendige for udarbejdelsen af regnskabet, som viser Den Europæiske Unions aktiver og passiver og budgetgennemførelsen.

Jeg attesterer herved, at jeg på grundlag af disse oplysninger og den kontrol, jeg har anset for at være nødvendig for underskrivelsen af Europa-Kommissionens regnskab, har rimelig sikkerhed for, at regnskabet på alle væsentlige punkter giver et retvisende billede af Den Europæiske Unions finansielle stilling.

Philippe TAVERNE Regnskabsfører for Europa-Kommissionen

GENNEMFØRELSE AF EU'S BUDGET OG REGNSKABSAFLÆGGELSE

1. FORBEREDELSE AF DET ÅRLIGE BUDGET

Via EU's budget finansieres en lang række politikker og programmer i EU. I overensstemmelse med medlemsstaternes prioriteringer gennemfører Kommissionen specifikke programmer, aktiviteter og projekter på det pågældende område. Der kan være tale om støtte til uddannelsesprogrammer for studerendes og læreres mobilitet, projekter, der har til formål at støtte et bedre arbejdsmiljø for arbejdstagere i EU, og forbedring af kontrollen ved de ydre grænser.

Mere end 90 % af EU's budget bruges til at finansiere de EU-politikker og -aktiviteter, som alle medlemsstaterne er enedes om. Den direkte forbindelse mellem årsbudgettet og EU's politikker sikres via en aktivitetsbaseret budgetlægning. Den aktivitetsbaserede budgetkontoplan, der første gang blev indført i budgettet for 2004, gør det muligt at foretage en tydelig indkredsning af EU's politikområder og det samlede beløb, der er afsat til hvert af disse områder.

Politikområderne er underopdelt i ca. 200 aktiviteter, hvoraf mere end 110 omfatter aktionsbudgetposter og dermed er afspejlet i budgetkontoplanen som budgetkapitler. Disse politikområder er overvejende operationelle, da der i de fleste tilfælde er tale om aktiviteter til fordel for eksterne støttemodtagere inden for de forskellige aktivitetsområder. Der er dog en række horisontale politikområder, som skal sikre, at Kommissionen fungerer ordentligt, f.eks. koordinering og juridisk vejledning og budget. Den aktivitetsbaserede budgetstruktur giver fælles begrebsmæssige rammer for at prioritere, planlægge, budgettere, overvåge og rapportere, hvilket først og fremmest har til formål at sikre en mere effektiv og økonomisk anvendelse af ressourcerne.

Den interne procedure for vedtagelsen af forslaget til budget starter med, at Kommissionen forbereder budgetforslaget og videresender det til Rådet, der kan foretage ændringer, hvis det finder det nødvendigt. Det ændrede budgetforslag sendes derefter til Europa-Parlamentet, som kan foreslå ændringer eller acceptere eller forkaste forslaget. Når der er opnået enighed om alle ændringer, og disse er indarbejdet (herunder om nødvendigt et helt nyt forslag til budget udarbejdet af Kommissionen), vedtager Europa-Parlamentet det i midten af december. Europa-Parlamentets formand erklærer budgettet for vedtaget, hvorefter det kan gennemføres.

2. HVORDAN FINANSIERES EU?

EU finansieres ved hjælp af to hovedkategorier af indtægter, nemlig egne indtægter og diverse indtægter.

2.1 Egne indtægter og tilgodehavender

Egne indtægter tilgår automatisk EU, således at EU kan finansiere sit budget, uden at det er nødvendigt, at de nationale myndigheder træffer særlige beslutninger herom. De samlede egne indtægter, der er nødvendige til finansiering af budgettet, bestemmes af de samlede udgifter minus andre indtægter. De samlede egne indtægter må ikke overstige 1,24 % (1,23 % fra og med 2010) af EU's bruttonationalindkomst (BNI). Egne indtægter kan opdeles på følgende kategorier:

1) Traditionelle egne indtægter består af told samt landbrugs- og sukkerafgifter. De traditionelle egne indtægter betales af de økonomiske aktører og opkræves på EU's vegne af medlemsstaterne. Medlemsstaterne beholder dog 25 % af de traditionelle egne indtægter til dækning af deres opkrævningsudgifter. Told opkræves ved import af varer fra tredjelande, og satserne er fastsat i den fælles toldtarif. Sukkerafgifterne betales af sukkerproducenterne for at finansiere eksportrestitutionerne for sukker. De traditionelle egne indtægter beløber sig til ca. 13 % af de samlede egne indtægter.

2) De egne indtægter baseret på moms opkræves af medlemsstaternes momsgrundlag, som til dette formål harmoniseres i overensstemmelse med EU-reglerne. Det er den samme procent, der opkræves af hver enkelt medlemsstats momsgrundlag. Det momsgrundlag, der tages i betragtning, kan dog aldrig udgøre mere end 50 % af den pågældende medlemsstats BNI. De momsbaserede indtægter beløber sig sædvanligvis til ca. 12 % af de samlede egne indtægter.

3) Indtægten baseret på bruttonationalindkomsten (BNI) anvendes til at afbalancere budgettets indtægter og udgifter, dvs. til at finansiere den del af budgettet, der ikke dækkes af andre indtægter. Det er den samme procent, der opkræves af hver enkelt medlemsstats BNI, hvilket fastsættes i overensstemmelse med EU-bestemmelserne. Den BNI-baserede indtægt beløber sig sædvanligvis til ca. 75 % af de samlede egne indtægter.

For så vidt angår betalingen af disse beløb, omfatter et særskilt regnskab traditionelle egne indtægter, som er konstateret af medlemsstaterne i henhold til artikel 6, stk. 3, litra b), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000, men ikke stillet til rådighed for EU, fordi de endnu ikke er inddrevet, der ikke er stillet sikkerhed for dem, eller de er blevet anfægtet. Hver medlemsstat sender hvert kvartal Kommissionen en oversigt over dette regnskab med angivelse for hver indtægtstype af:

— den saldo, der ikke er inddrevet for foregående kvartal

— de beløb, der er inddrevet i løbet af det pågældende kvartal

— korrektioner af beregningsgrundlaget (korrektioner/annulleringer) i løbet af det pågældende kvartal

— afskrevne beløb

— det restbeløb, der skal inddrives ved afslutningen af det pågældende kvartal.

Når de traditionelle egne indtægter fra det særskilte regnskab inddrives, skal de registreres på Kommissionens konto senest den første hverdag efter den 19. i den anden måned, der følger efter den måned, hvor afgifterne er inddrevet.

Nedskrivninger på fordringer på det særskilte regnskab skal foretages således, at de afspejler de situationer, hvor det er usandsynligt, at man vil kunne inddrive de pågældende beløb. Nedskrivningen er baseret på medlemsstaternes egne overslag udarbejdet i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, litra b), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000, som fastslår følgende: »Medlemsstaterne sender, sammen med den sidste kvartalsopgørelse for hvert regnskabsår, et skøn over de samlede fordringer opført i det særskilte regnskab ved udgangen af hvert regnskabsår, hvis inddrivelse er usikker«.

På grundlag af medlemsstaternes overslag fratrækkes en nedskrivning af fordringer på medlemsstaterne på aktivsiden i balancen. Dette indebærer dog ikke, at Kommissionen giver afkald på i fremtiden at inddrive de beløb, der er dækket af denne værdijustering. Selv når opkrævningen viser sig lidet sandsynlig eller nærmest umulig, er det ikke på forhånd sagt, at beløbene er tabt for EU-budgettet som traditionelle egne indtægter. Hvis de ikke kan opkræves, vil de kun være tabt, hvis medlemsstaten har udvist den krævede omhu i forbindelse med opkrævningen. Kan medlemsstaten ikke bevise det, tilfalder det finansielle ansvar den, og den skal derefter overføre beløbet til EU-budgettet, jf. artikel 17, stk. 2, i forordning nr. 1150/2000.

2.2 Diverse indtægter

Diverse indtægter fra Den Europæiske Unions aktiviteter udgør mindre end 10 % af de samlede indtægter. Der kan f.eks. være tale om bøder i konkurrencesager og indtægtsordrer til private og offentlige debitorer i forbindelse med forvaltning af EU-projekter. Tvangsbøder, som Domstolen har pålagt medlemsstater, der ikke efterkommer en dom, falder også inden for denne kategori. Kommissionen forvalter hvert år tusindvis af projekter og er nødt til at udstede ca. 13 000 indtægtsordrer om året. På al gæld, der ikke betales til tiden, påløber der morarenter. Når andre tredjeparter end medlemsstaterne ikke betaler deres gæld, kan Kommissionens (og Rådets) beslutninger, der pålægger debitorerne at betale, fuldbyrdes direkte i overensstemmelse med den civile retsplejelov det sted, hvor tvangsfuldbyrdelsen skal ske. Juridisk Tjeneste indleder inddrivelsesprocedurer over for debitorer, der har misligholdt deres forpligtelser, med hjælp fra eksterne advokatfirmaer.

3. SÅDAN FORVALTES OG ANVENDES EU-BUDGETTET

3.1 Primære driftsudgifter

EU's driftsudgifter dækker de forskellige udgiftsområder i den finansielle ramme og antager forskellige former afhængigt af, hvorledes pengene udbetales og forvaltes. I overensstemmelse med finansforordningen gennemfører Kommissionen det almindelige budget efter følgende metoder:

Direkte centraliseret forvaltning: Det er tilfældet, når gennemførelsen af budgettet foretages direkte af Kommissionens tjenestegrene.

Indirekte centraliseret forvaltning: Det er tilfældet, når Kommissionen tildeler opgaven med gennemførelse af budgettet til EU-retlige eller nationalretlige organer, som f.eks. offentligretlige EU-agenturer eller agenturer, der har fået overdraget offentlige serviceopgaver.

Decentraliseret forvaltning: Det er tilfældet, når Kommissionen uddelegerer visse opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen til tredjelande.

Delt forvaltning: Ved denne forvaltningsmetode overdrages visse gennemførelsesopgaver til medlemsstaterne. Hovedparten af udgifterne henhører under posten »Delt forvaltning«, hvilket omfatter uddelegering af opgaver til medlemsstaterne inden for sådanne områder som landbrugsudgifter og strukturforanstaltninger.

Fælles forvaltning: Ved denne metode overdrager Kommissionen visse gennemførelsesopgaver til en international organisation.

3.2 De forskellige finansielle aktører

Kommissionskollegiet påtager sig det kollektive politiske ansvar, men udøver i praksis ikke selv sine beføjelser til at gennemføre budgettet. Det uddelegerer hvert år disse opgaver til individuelle tjenestemænd, der skal stå til ansvar over for kollegiet og er omfattet af finansforordningen og tjenestemandsvedtægten. Det pågældende personale – generelt generaldirektører og kontorchefer – kaldes »de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede«. De kan yderligere uddelegere opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen til »de ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede«.

De anvisningsberettigedes ansvar dækker hele forvaltningsprocessen lige fra at fastslå, hvad det er nødvendigt at gøre, til at nå de af institutionen fastsatte politiske mål, for så vidt angår forvaltning af aktiviteter, der iværksættes både ud fra et drifts- og budgetmæssigt standpunkt, herunder underskrivelse af juridiske forpligtelser, overvågning af resultater, gennemførelse af betalinger og om nødvendigt inddrivelse af midler. De anvisningsberettigede skal også sikre, at der gennemføres evalueringer for at analysere deres forslags levedygtighed (forudgående evaluering) og vurdere, om allerede igangsatte projekter er en succes, samt deres omkostningseffektivitet (midtvejsevaluering og efterfølgende evaluering). Resultatet af disse evalueringer anvendes til at hjælpe med at forbedre beslutningsprocessen og øge gennemsigtigheden, ansvarliggørelsen og omkostningseffektiviteten i forbindelse med EU's interventioner.

I hvert generaldirektorat sikres der forsvarlig økonomisk forvaltning og ordentlig ansvarlighed ved hjælp af en adskillelse af kontrollen med forvaltningen (de anvisningsberettigede) og den interne revision, kontrol med overholdelsen af klare interne kontrolstandarder (inspireret af de internationale COSO-standarder), forudgående og efterfølgende kontrol, uafhængig intern revision på grundlag af risikovurderinger og regelmæssig rapportering om aktiviteterne til de individuelle kommissærer.

Regnskabsføreren gennemfører betalinger og indtægtsordrer udstedt af de anvisningsberettigede og er ansvarlig for forvaltningen af likviditetsbeholdningen, fastsættelsen af regnskabsregler og -metoder, valideringen af regnskabssystemer, bogføringen og udarbejdelsen af institutionens årsregnskab. Regnskabsføreren skal desuden underskrive regnskaberne og erklære, at de giver et retvisende billede af den finansielle situation.

Den interne revisor, der ikke er en finansiel aktør i ordets egentlige betydning, udpeges af institutionen eller organet for at kontrollere, at budgetgennemførelsessystemerne og -procedurerne fungerer korrekt, og at rådgive institutionen om risikoforvaltningsspørgsmål. Den interne revisor afgiver uafhængige udtalelser om kvaliteten af forvaltnings- og kontrolsystemerne og kommer med henstillinger om, hvordan driftsprocedurerne kan forbedres og en forsvarlig økonomisk forvaltning kan fremmes.

3.3 Indgåelse af forpligtelser for at anvende EU's budget

Når budgettet er godkendt, stiller Generaldirektoratet for Budget via Kommissionens regnskabssystem midler til rådighed til de forskellige kommissionstjenester, institutioner og andre organer i overensstemmelse med deres politiske ansvar i medfør af det såkaldte aktivitetsbaserede budgetsystem. Kommissionen vil f.eks. uddelegere ansvaret for forvaltningen af budgetposter vedrørende miljøet til lederen – eller generaldirektøren – for Generaldirektoratet for Miljø (som i denne forbindelse kaldes den ved delegation anvisningsberettigede for de pågældende budgetposter).

Inden der kan indgås en juridisk forpligtelse (f.eks. en kontrakt eller en støtteaftale) med tredjemand, skal der på årsbudgettet være en budgetpost for den pågældende aktivitet. Der skal også være tilstrækkelige midler på den pågældende budgetpost til at dække udgifterne. Hvis disse betingelser er opfyldt, skal de nødvendige midler reserveres på budgettet ved hjælp af en budgetmæssig forpligtelse i regnskabssystemet.

Der kan ikke anvendes midler fra EU-budgettet, medmindre og indtil Kommissionen eller et andet EU-organ og den mulige modtager af EU-midler har indgået en skriftlig juridisk forpligtelse. Inden for rammerne af direkte central forvaltning har denne juridiske forpligtelse form af enten en kontrakt med en kontrahent eller en støtteaftale med en støttemodtager.

Når den budgetmæssige forpligtelse er godkendt, registreres den i budgetregnskabssystemet, og de tilsvarende bevillinger anvendes. Det har imidlertid ingen virkning på det almindelige regnskab (eller det generelle bogholderi), da der endnu ikke er påløbet udgifter. Det skyldes, at EU's regnskabssystem omfatter to særskilte, men indbyrdes forbundne elementer:

a) budgetregnskabet, der gør det muligt i detaljer at følge gennemførelsen af budgettet, og

b) det almindelige regnskab, der anvendes til at udarbejde balancen og resultatopgørelsen.

3.4 Gennemførelse af en betaling

3.4.1 Generelle bestemmelser

Der kan ikke foretages en betaling, medmindre den anvisningsberettigede, der behandler den pågældende transaktion, har godkendt en budgetmæssig forpligtelse.

Når en betaling er godkendt i regnskabssystemet, er næste trin overførslen til modtagerens konto.

Kommissionen gennemfører 1,7 mio. betalinger om året. Kommissionen er med i SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication).

3.4.2 Forfinansiering, omkostningsopgørelser og støtteberettigede udgifter

Forfinansiering tjener til at sikre modtageren et kasseforskud, dvs. et kontant beløb, der kan opdeles i et antal betalinger over en periode, som er fastsat i den særlige forfinansieringsaftale. Kontantbeløbet eller forskuddet bruges enten til det formål, som det blev ydet til at dække i den periode, der er defineret i aftalen, eller tilbagebetales, idet modtageren har pligt til at returnere forfinansieringsbeløbet til EU, hvis der ikke er påløbet støtteberettigede udgifter. Dermed er udbetalt forfinansiering først en afholdt udgift, når de relevante kontraktlige betingelser er opfyldt, hvorfor beløbet posteres som et aktiv på balancen, når den første betaling finder sted. Forfinansieringsbeløbet nedsættes (helt eller delvis) på aktivsiden, når støtteberettigede udgifter bliver godkendt, og ubrugte beløb returneres.

Forfinansiering værdisættes til det anslåede erholdelige beløb, idet der tages hensyn til, at der eksisterer en garanti i tilknytning til forfinansiering. Den forfinansiering, der ikke forventes at kunne inddrives, anses for en udgift på resultatopgørelsen og en nedsættelse af den regnskabsmæssige værdi af forfinansieringen på balancen. Generelt påløber der renter på al udbetalt forfinansiering (bemærkelsesværdige undtagelser omfatter beløb, der udbetales til medlemsstater eller som førtiltrædelsesstøtte).

Nogen tid efter betalingen af forfinansiering, vil det relevante EU-organ modtage et godtgørelseskrav for at bevise, at forfinansieringsbeløbet blev anvendt af modtageren i overensstemmelse med kontrakten. Disse godtgørelseskrav sendes med forskellige mellemrum året igennem afhængigt af aktivitetens type og de kontraktlige betingelser, og de er ikke nødvendigvis alle modtaget inden årets udgang.

Støtteberettigelseskriterier defineres i basisretsakten, forslagsindkaldelser, andre oplysende dokumenter til støttemodtagerne og/eller i støtteaftalernes kontraktbestemmelser. Efter analysen flyttes de støtteberettigede udgifter over til omkostninger, og modtageren informeres om eventuelle ikke-støtteberettigede beløb. Beløb, hvis »støtteberettigelse skal kontrolleres«, udgør dermed modtagne godtgørelseskrav, hvis støtteberettigelse endnu ikke er blevet kontrolleret, og som vedrører begivenheder, der har udløst en udgift, men som endnu ikke har fundet sted.

3.4.3 Regnskabsmæssig behandling ved årets udgang (cut-off)

Ved årets udgang værdiansættes åbne forfinansieringsbeløb til de(t) oprindeligt udbetalte beløb minus: returnerede beløb, frigjorte beløb til støtteberettigede udgifter, anslåede støtteberettigede udgifter, der endnu ikke er frigjort dækning til ved årets udgang, samt værdinedsættelser.

Der tages hensyn til godtgørelseskrav, der endnu ikke er modtaget ved årets udgang, i cut-off-procedurerne ved årets udgang. Det er i særdeleshed nødvendigt med en vurdering af de støtteberettigede udgifter, der påløber modtagere af EU-støtte, men som endnu ikke er indberettet til EU. Til opnåelse af det bedste skøn over disse beløb er der benyttet forskellige metoder afhængigt af typen af aktiviteter og de foreliggende oplysninger. Efter disse cut-off-posteringer registreres de anslåede støtteberettigede beløb derfor som skyldige omkostninger, mens den anslåede ikke-støtteberettigede del bliver stående åben på regnskabet for »støtteberettigelse skal kontrolleres«. Disse beløb er opført under kortfristet gæld, således at aktiver og passiver ikke overvurderes.

3.5 Tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb

I henhold til finansforordningen og andre gældende retsakter, navnlig vedrørende landbrugs- og samhørighedspolitikken, kan udgifter kontrolleres i mange år, efter de er opstået. I tilfælde af uregelmæssigheder foretages inddrivelse eller finansielle korrektioner. Registreringen af uregelmæssigheder og korrektion heraf er sidste fase i kontrolsystemerne og er væsentlig for at kunne fremvise forsvarlig økonomisk forvaltning.

Det er de relevante EU-tjenestegrene eller i tilfælde af delt forvaltning medlemsstaterne, der på grundlag af de bilag, som er anført i gennemførelsesbestemmelserne eller betingelserne for hvert tilskud, kontrollerer, om udgifter, der dækkes over Kommissionens budget, er støtteberettigede. Med henblik på at sikre det bedst mulige forhold mellem udgifterne til og fordelene ved kontrolsystemer er der tendens til, at kontrollen af bilagene til den sidste betalingsanmodning er mere indgående end i forbindelse med de mellemliggende betalingsanmodninger, og der kan således afsløres fejl i forbindelse med mellemliggende betalinger, der korrigeres ved justering af den endelige betaling. EU og/eller medlemsstaterne har desuden ret til under gennemførelsen af den finansierede foranstaltning og/eller herefter at kontrollere, at bilagene er korrekte, ved at foretage kontrol af ansøgerens lokaler. Den gældende lovgivning omhandler forskellige procedurer for behandlingen af uregelmæssigheder, som Kommissionen og medlemsstater konstaterer. Se bemærkning 6 for yderligere oplysninger vedrørende dette område.

4. RAPPORTERING VED ÅRETS UDGANG

4.1 Årsregnskab

Kommissionens regnskabsfører er ansvarlig for at udarbejde årsregnskabet og sikre, at det giver et retvisende billede af EU's finansielle situation. Årsregnskabet omfatter selve regnskabet og beretninger om budgetgennemførelsen. Det vedtages af Kommissionen og forelægges Revisionsretten med henblik på revision og endelig for Rådet og Europa-Parlamentet med henblik på decharge.

4.2 Årlige aktivitetsrapporter

Hver anvisningsberettiget skal udarbejde en årlig aktivitetsrapport vedrørende de aktiviteter, den pågældende har ansvar for. I den årlige aktivitetsrapport redegør den pågældende for de opnåede resultater og for, hvorvidt han har rimelig sikkerhed for, at de midler, der er afsat til de i rapporten beskrevne aktiviteter, er blevet anvendt til det fastsatte formål og i overensstemmelse med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning. Endvidere vurderes det, om de anvendte kontrolprocedurer giver den nødvendige sikkerhed for, at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige.

5. REVISION OG DECHARGE

5.1 Revision

EU's årsregnskaber og ressourceforvaltning kontrolleres af dets eksterne revisor, Den Europæiske Revisionsret, der udarbejder en årsberetning til Rådet og Europa-Parlamentet. Revisionsrettens hovedopgave er at foretage en ekstern uafhængig revision af EU's årsregnskab. Revisionsretten udarbejder som en del af sine aktiviteter:

1) en årsberetning om de aktiviteter, der er finansieret over det almindelige budget med nærmere bemærkninger til årsregnskaberne og de underliggende transaktioner

2) en udtalelse på grundlag af revisionen og afgivet i årsberetningen i form af en revisionserklæring vedrørende i) regnskabernes pålidelighed og ii) de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, der omfatter både indtægter fra afgiftspligtige personer og betalinger til slutmodtagere

3) særberetninger vedrørende resultaterne af revisioner, der omfatter specifikke forvaltningsområder.

Revisionsretten har ret til at få adgang til alle de dokumenter, den har brug for under revisionen. Revisionsretten reviderer alle områder af EU's aktiviteter helt ned til at undersøge lovligheden og den formelle rigtighed ved individuelle transaktioner og betalinger. Den reviderer også selve årsregnskabet og ser om nødvendigt nærmere på individuelle balancer og resultatopgørelsen samt den overordnede præsentation af regnskaberne. Revisionsretten kan således afgive udtalelse ikke kun om de fremlagte tal, men også om det anvendte system og den anvendte kontrol.

5.2 Decharge

Den endelige kontrol er decharge for budgettet for et givet regnskabsår. Europa-Parlamentet er dechargemyndighed for EU. Det betyder, at det efter revisionen og afslutningen af årsregnskaberne påhviler Rådet at henstille og dernæst Parlamentet at beslutte, om der skal gives decharge til Kommissionen og andre EU-organer for gennemførelsen af EU's budget for det foregående regnskabsår. Beslutningen træffes på grundlag af en gennemgang af regnskabet og Revisionsrettens årsberetning (der omfatter en officiel revisionserklæring) og Kommissionens svar samt efterfølgende spørgsmål og yderligere anmodninger om oplysninger til Kommissionen.

Dechargen udgør det politiske aspekt af den eksterne kontrol med budgetgennemførelsen og er den beslutning, hvorved Parlamentet, der handler efter en henstilling fra Rådet, »fritager« Kommissionen for dens ansvar for forvaltningen af et givet budget ved at markere afslutningen af budgettets eksistens. Dechargeproceduren kan give et af to resultater: meddelelse eller udsættelse af decharge. Når Europa-Parlamentet meddeler decharge, kan det komme med bemærkninger, det finder vigtige. Ofte henstiller det til Kommissionen at træffe foranstaltninger i forbindelse med bestemte forhold. Kommissionen fastsætter foranstaltningerne i en opfølgningsrapport og en handlingsplan, som den sender til både Parlamentet og Rådet.

DEL I

KONSOLIDERET ÅRSREGNSKAB FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG FORKLARENDE BEMÆRKNINGER

INDHOLD

A. Balance

B. Resultatopgørelse

C. Pengestrømsopgørelse

D. Bevægelser i nettoaktiver

E. Bemærkninger til årsregnskabet

1. Væsentlige regnskabspolitikker

2. Bemærkninger til balancen

3. Bemærkninger til resultatopgørelsen

4. Bemærkninger til pengestrømsopgørelsen

5. Elementer uden for balancen

6. Finansielle korrektioner og inddrivelser efter påvisning af uregelmæssigheder

7. Finansiel risikostyring

8. Oplysninger om afhængige parter

9. Begivenheder efter balancedatoen

10. Konsoliderede enheder

11. Ikke-konsoliderede enheder

A. BALANCE

(mio. EUR) Bemærkning 31.12.2009 31.12.2008 LANGFRISTEDE AKTIVER: Immaterielle aktiver 2.1 72 56 Ejendomme, installationer og udstyr 2.2 4 859 4 881 Langsigtede investeringer 2.3 2 379 2 078 Lån 2.4 10 764 3 565 Langsigtet forfinansiering 2.5 39 750 29 023 Langfristede tilgodehavender 2.6 55 45 57 879 39 648 OMSÆTNINGSAKTIVER: Lagerbeholdninger 2.7 77 85 Kortsigtede investeringer 2.8 1 791 1 553 Kortsigtet forfinansiering 2.9 9 077 10 262 Kortfristede tilgodehavender 2.10 8 663 11 920 Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler 2.11 23 372 23 724 42 980 47 544 Aktiver i alt 100 859 87 192 LANGFRISTET GÆLD: Ydelser til medarbejdere 2.12 (37 242) (37 556) Langfristede hensættelser 2.13 (1 469) (1 341) Langfristede finansielle forpligtelser 2.14 (10 559) (3 349) Anden langfristet gæld 2.15 (2 178) (2 226) (51 448) (44 472) LØBENDE GÆLD: Kortfristede hensættelser 2.16 (213) (348) Kortfristede finansielle forpligtelser 2.17 (40) (119) Gældsposter 2.18 (93 884) (89 677) (94 137) (90 144) Passiver i alt (145 585) (134 616) NETTOAKTIVER (44 726) (47 424) Reserver 2.19 3 323 3 115 Beløb, der skal indkræves fra medlemsstaterne: 2.20 Ydelser til medarbejdere (1) (37 242) (37 556) Andre beløb (2) (10 807) (12 983) NETTOAKTIVER (44 726) (47 424)

B. RESULTATOPGØRELSE

(mio. EUR) Bemærkning 2009 2008 DRIFTSINDTÆGTER Egne indtægter og indtægter fra bidrag 3.1 110 537 112 713 Andre driftsindtægter 3.2 7 532 9 731 118 069 122 444 DRIFTSUDGIFTER Administrationsomkostninger 3.3 (8 133) (7 720) Driftsudgifter 3.4 (104 934) (97 214) (113 067) (104 934) OVERSKUD PÅ DRIFTEN 5 002 17 510 Finansielle indtægter 3.5 835 698 Finansielle udgifter 3.6 (594) (467) Bevægelser i forpligtelser vedrørende ydelser til medarbejdere 2.12 (683) (5 009) Andel af nettounderskud fra tilknyttede organer og joint ventures 3.7 (103) (46) REGNSKABSÅRETS ØKONOMISKE RESULTAT 4 457 12 686

C. PENGESTRØMSOPGØRELSE

(mio. EUR) Bemærkning 2009 2008 (3) Regnskabsårets økonomiske resultat 4 457 12 686 Pengestrømme fra driften 4.2 Nedskrivning 22 19 Afskrivning 447 302 (Tilbageførsel af) tab på investeringer (16) 3 (Stigning)/fald i lån (7 199) (1 759) (Stigning)/fald i langsigtet forfinansiering (10 727) (15 008) (Stigning)/fald i langfristede fordringer (10) 82 (Stigning)/fald i lagerbeholdninger 8 3 (Stigning)/fald i kortsigtet forfinansiering 1 185 10 321 (Stigning)/fald i kortfristede fordringer 3 257 131 Stigning/(fald) i langfristede hensættelser 128 262 Stigning/(fald) i langfristede finansielle forpligtelser 7 210 1 775 Stigning/(fald) i anden langfristet gæld (48) 237 Stigning/(fald) i kortfristede hensættelser (135) (21) Stigning/(fald) i kortfristede finansielle forpligtelser (79) (16) Stigning/(fald) i diverse kreditorer 4 207 (5 703) Det foregående års budgetoverskud bogført som ikke-likvid indtægt (1 796) (1 529) Andre ikke-likvide bevægelser 37 37 Stigning/(fald) i forpligtelser vedrørende ydelser til medarbejdere (314) 4 076 Investeringsaktiviteter 4.3 (Stigning)/fald i immaterielle aktiver og ejendomme, installationer og udstyr (463) (689) (Stigning)/fald i langsigtede investeringer (284) (108) (Stigning)/fald i kortsigtede investeringer (239) (133) NETTOPENGESTRØM (352) 4 968 Nettostigning i kassebeholdning og tilsvarende likvide midler (352) 4 968 Kassebeholdning og likvide midler ved årets begyndelse 2.11 23 724 18 756 Kassebeholdning og likvide midler ved årets udgang 2.11 23 372 23 724

D. BEVÆGELSER I NETTOAKTIVER

(mio. EUR) Reserver (A) Beløb, der skal indkræves fra medlemsstaterne (B) Nettoaktiver = (A) + (B) Dagsværdireserve Andre reserver Akkumuleret overskud/(underskud) Regnskabsårets økonomiske resultat BALANCE PR. 31. DECEMBER 2007 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620) Bevægelser i Garantifondens reserve 158 (158) 0 Bevægelser i dagsværdien 34 34 Andre 113 (108) 5 Tildeling af det økonomiske resultat for 2007 4 7 458 (7 462) 0 Budgetresultat for 2007 krediteret medlemsstaterne (1 529) (1 529) Regnskabsårets økonomiske resultat 12 686 12 686 BALANCE PR. 31. DECEMBER 2008 41 3 074 (63 225) 12 686 (47 424) Bevægelser i Garantifondens reserve 196 (196) 0 Bevægelser i dagsværdien 28 28 Andre (1) 10 9 Tildeling af det økonomiske resultat for 2008 (15) 12 701 (12 686) 0 Budgetresultat for 2008 krediteret medlemsstaterne (1 796) (1 796) Regnskabsårets økonomiske resultat 4 457 4 457 BALANCE PR. 31. DECEMBER 2009 69 3 254 (52 506) 4 457 (44 726)

E. BEMÆRKNINGER TIL ÅRSREGNSKABET

1. VÆSENTLIGE REGNSKABSPOLITIKKER

1.1 LOVGIVNINGEN OG FINANSFORORDNINGEN

Den Europæiske Unions konsoliderede regnskab omfatter regnskaberne for EU, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (under afvikling). Disse regnskaber føres i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 (EFT L 248 af 16.9.2002) om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser for denne finansforordning.

I medfør af finansforordningens artikel 133 har EU udarbejdet sit konsoliderede årsregnskab for 2009 på grundlag af en regnskabspraksis, der er baseret på periodisering, og som tager udgangspunkt i de internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor (IPSAS) eller IFRS-standarderne, International Financial Reporting Standards. Reglerne for regnskabsførelse, som de er vedtaget af Kommissionens regnskabsfører, finder anvendelse på alle EU-institutioner og -organer, der omfattes af konsolideringen, for at sikre, at bestemmelserne for regnskabsførelse, værdiansættelse og præsentation af regnskaberne anvendes ensartet, således at proceduren for udarbejdelse og konsolidering af årsregnskabet kan samordnes. Regnskaberne føres i euro på basis af kalenderåret.

1.2 REGNSKABSPRINCIPPER

Formålet med årsregnskaber er at give en række oplysninger om et organs finansielle stilling, resultater og pengestrømme, som måtte være nyttige for en bred vifte af brugere. For et offentligt organ som EU er formålet mere specifikt at give oplysninger, der kan være nyttige i forbindelse med beslutningsprocessen, og at bevise organets ansvarlighed over for de ressourcer, det har fået betroet. Dette har også været udgangspunktet for dette dokument. Finansforordningens artikel 124 omhandler de regnskabsprincipper, der skal anvendes ved opstillingen af årsregnskaberne, dvs. principperne om:

— going concern

— forsigtighed

— kontinuitet i regnskabsmetoderne

— anvendelse af sammenlignelige oplysninger

— væsentlighed

— bruttoprincippet

— indhold frem for formalia

— periodisering.

For at udarbejde et konsolideret årsregnskab i overensstemmelse med ovennævnte regler og principper skal forvaltningen beregne overslag, som påvirker de rapporterede beløb for visse punkter i den konsoliderede balance og den konsoliderede resultatopgørelse, samt de relaterede oplysninger om eventualforpligtelser eller eventualaktiver.

1.3 KONSOLIDERING

Lissabontraktatens indvirkning

Efter Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 har årsregnskabet nu titlen »Den Europæiske Unions årsregnskab«. Denne ændring har ingen indvirkning på anvendelsesområdet for konsolideringen. De agenturer, der er oprettet under EU's tidligere anden søjle, opfylder ikke betingelserne for at blive konsolideret. Det samme gælder Den Europæiske Centralbank – også selv om den betragtes som en europæisk institution i Lissabontraktaten. Alle disse organer skal derfor forblive uden for konsolideringen som i de foregående år.

Med hensyn til agenturer under EU's tidligere tredje søjle omfatter konsolideringen som i de foregående år to af dem, som modtager støtte over EU's almindelige budget (se også bemærkning 10). Det sidste agentur under denne søjle, Europol, bliver et EU-organ fra og med 2010.

Anvendelsesområde for konsolidering

EU's konsoliderede regnskab omfatter alle kontrollerede enheder (institutioner og agenturer), tilknyttede organer og joint ventures, dvs. 40 kontrollerede enheder, tre tilknyttede organer og fire joint ventures. Den fulde fortegnelse over konsoliderede enheder findes i bemærkning 10. I forhold til 2008 er anvendelsesområdet for konsolideringen blevet øget med to forvaltningsorganer, to tilknyttede organer og et joint venture, mens et agentur blev afviklet pr. 31. december 2008. Virkningen af disse forøgelser på det konsoliderede regnskab var ikke materiel.

Kontrollerede enheder

Beslutningen om at medtage en enhed i anvendelsesområdet for konsolideringen er baseret på kontrolbegrebet. Kontrollerede enheder er enheder, hvori EU, direkte eller indirekte, har beføjelse til at styre såvel drift som økonomi og dermed få udbytte af enhedernes aktiviteter. Denne beføjelse skal kunne udøves umiddelbart. De kontrollerede enheder konsolideres fuldt ud. Konsolideringen begynder på den første dag, hvor denne kontrol finder sted, og slutter, når kontrollen ophører.

De mest almindelige kontrolindikatorer i EU er oprettelse via oprettelsesretsakter eller sekundær lovgivning, finansiering over EU's almindelige budget, stemmerettigheder i styrende organer, revision udført af Den Europæiske Revisionsret og decharge meddelt af Parlamentet. Det er klart, at der skal foretages en vurdering på enhedsniveau for at afgøre, om en eller alle ovennævnte kriterier er nok til at udløse kontrol.

Ud fra denne synsvinkel betragtes EU-institutionerne (med undtagelse af Den Europæiske Centralbank) og agenturer (med undtagelse af agenturer fra den tidligere anden søjle og Europol) som værende undergivet Den Europæiske Unions kontrol, og de er derfor også omfattet af konsolideringen. Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (under afvikling) betragtes endvidere også som en kontrolleret enhed.

Alle transaktioner og saldi mellem EU's kontrollerede enheder elimineres. Urealiserede gevinster og tab på transaktioner mellem enheder er ikke væsentlige og elimineres derfor ikke.

Tilknyttede organer

Tilknyttede organer er enheder, hvori EU, direkte eller indirekte, har en betydelig indflydelse, men ingen kontrol over beslutningerne vedrørende økonomi og drift. Det antages, at der udøves betydelig indflydelse, hvis Europa-Kommissionen direkte eller indirekte ejer mindst 20 % af stemmerettighederne.

Investeringer i tilknyttede organer bogføres ved hjælp af equity-metoden og opføres indledningsvis til anskaffelsesværdien. EU's andel af de tilknyttede organers over- eller underskud opføres i resultatopgørelsen, og deres andel af bevægelserne i reserverne opføres under reserverne. Den indledende investering plus alle bevægelser (yderligere investeringer, andel af overskud eller underskud og bevægelser i reserve, forringelser og udbytte) giver til sammen den bogførte værdi af det associerede selskab i EU-regnskabet på balancedatoen. Modtagne udlodningsbeløb fra et tilknyttet organ nedbringer investeringens regnskabsmæssige værdi. Urealiserede fortjenester og tab på transaktioner mellem EU og dets tilknyttede organer er ikke væsentlige og elimineres derfor ikke.

Regnskabspraksis for tilknyttede organer kan adskille sig fra den, som EU har vedtaget for lignende transaktioner og begivenheder under lignende omstændigheder. I tilfælde, hvor EU har en andel på 20 % eller mere af en risikokapitalfond, har EU ikke ønske om at øve nogen betydelig indflydelse. Disse fonde behandles derfor som finansielle instrumenter, der kategoriseres som instrumenter, der besiddes med handel for øje (available for sale), hvorfor equity-metoden ikke anvendes.

Joint ventures

Et joint venture er et kontraktligt arrangement, hvori EU og en eller flere (risikovillige) parter er fælles om at drive og kontrollere en økonomisk aktivitet, som er underlagt fælles kontrol. Fælles kontrol er en kontraktligt fastsat deling af den direkte eller indirekte kontrol med en aktivitet, der omfatter mulighed for tjenesteydelser.

Investeringer i joint ventures bogføres ved hjælp af equity-metoden og opføres indledningsvis til anskaffelsesværdien. EU's andel af over- eller underskud i de fælles kontrollerede enheder opføres i resultatopgørelsen, og andelen af bevægelserne i reserven opføres i reserven. Den indledende investering plus alle bevægelser (yderligere investeringer, andel af overskud eller underskud og bevægelser i reserve, forringelser og udbytte) giver til sammen den bogførte værdi af det pågældende joint venture i EU-regnskabet på balancedatoen.

Urealiserede fortjenester og tab på transaktioner mellem EU og dets fælles kontrollerede enheder er ikke væsentlige og elimineres derfor ikke. Regnskabspraksis for joint ventures kan adskille sig fra den, som EU har vedtaget for lignende transaktioner og begivenheder under lignende omstændigheder.

Ikke-konsoliderede enheder, hvis midler forvaltes af Kommissionen

Midlerne i den fælles sygeforsikringsordning for personale i EU, Den Europæiske Udviklingsfond og Deltagergarantifonden forvaltes af Kommissionen på deres vegne. Da disse enheder ikke kontrolleres af EU, er de dog ikke omfattet af det konsoliderede regnskab (se bemærkning 11 for yderligere oplysninger om de relevante beløb).

1.4 GRUNDLAG FOR UDARBEJDELSEN

1.4.1 Valuta og omregningsgrundlag

Funktionel valuta og rapporteringsvaluta

Årsregnskabet er opstillet i millioner euro, som er EU's funktionelle valuta og rapporteringsvaluta.

Transaktioner og balancer

Valutatransaktioner omregnes til euro ved hjælp af de gældende kurser på transaktionsdagen. Gevinster og tab på udenlandsk valuta fra valutatransaktioner og fra omregning af monetære aktiver og forpligtelser i fremmed valuta til de valutakurser, som er gældende ved årets udgang, opføres i resultatopgørelsen.

For følgende områder anvendes særlige omregningsmetoder:

— Ejendomme, installationer og udstyr samt immaterielle anlægsaktiver: værdiansættelse til købsprisen omregnet til den eurokurs, der var gældende på købsdagen, og

— forfinansieringsbeløb, der udbetales af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, omregnet til den kurs, der er gældende den 10. i måneden efter den måned, hvor forskuddet bevilges.

Årsopgørelser over monetære aktiver og passiver i udenlandske valutaer omregnes til euro på grundlag af de gældende valutakurser pr. 31. december:

Vekselkurs i forhold til euro

Valuta 31.12.2009 31.12.2008 BGN 1,9558 1,9558 CZK 26,4730 26,8750 DKK 7,4418 7,4506 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,8881 0,9525 HUF 270,4200 266,7000 LVL 0,7093 0,7083 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,1045 4,1535 RON 4,2363 4,0225 SEK 10,2520 10,8700 CHF 1,4836 1,4850 JPY 133,1600 126,1400 USD 1,4406 1,3917

Ændringer i dagsværdien af monetære værdipapirer i fremmed valuta, der er klassificeret som besiddet med handel for øje (AFS), og som vedrører omregningsforskelle, opføres i resultatopgørelsen. Omregningsforskellene vedrørende ikke-monetære finansielle aktiver og forpligtelser, der holdes til dagsværdi gennem resultatet, opføres i resultatopgørelsen. Omregningsforskelle vedrørende ikke-monetære finansielle aktiver, der er klassificeret som besiddet med handel for øje, er indregnet i dagsværdireserven.

1.4.2 Anvendelse af overslag

I henhold til IPSAS og almindeligt accepterede regnskabsprincipper omfatter regnskabet nødvendigvis beløb, der er baseret på overslag og forvaltningens antagelser på baggrund af de mest pålidelige tilgængelige oplysninger. Vigtige overslag omfatter, men er ikke begrænset til, forpligtelser vedrørende ydelser til medarbejdere, hensættelser, de finansielle risici forbundet med lageropgørelser og tilgodehavender, periodeafgrænsningsposter, eventualaktiver og -forpligtelser og værdiforringelsesgraden af immaterielle aktiver og ejendomme, installationer og udstyr. De endelige resultater kan afvige fra disse skøn. Ændringer i skøn indføres i den periode, hvor man får kendskab til ændringen.

1.5 BALANCE

1.5.1 Immaterielle aktiver

Softwarelicenser opføres til kostpris minus samlede afdrag og afskrivningstab. Aktiverne amortiseres på lineær basis over deres forventede levetid (fire år). Internt fremstillede immaterielle aktiver bogføres på nuværende tidspunkt som udgifter i resultatopgørelsen. Udgifter forbundet med udvikling og vedligeholdelse af software opføres som påløbne udgifter i lighed med videnskabelig forskning og udviklingsomkostninger.

1.5.2 Ejendomme, installationer og udstyr

Alle ejendomme og installationer samt alt udstyr opføres til den historiske anskaffelsesværdi med fradrag af afskrivning og værdiforringelse. Den historiske anskaffelsesværdi omfatter udgifter, der direkte kan henføres til anskaffelsen af aktivet.

Efterfølgende omkostninger medregnes kun i aktivets regnskabsmæssige værdi eller indregnes som et selvstændigt aktiv, alt efter hvad der er relevant, når det er sandsynligt, at det fremtidige økonomiske udbytte heraf eller mulighed for tjenesteydelser vil tilfalde EU, og dets værdi kan ansættes pålideligt. Reparation og vedligeholdelse opføres på resultatopgørelsen for den regnskabsperiode, hvori udgifterne er påløbet. Da EU ikke låner penge til at finansiere erhvervelse af ejendomme, installationer og udstyr, er der ingen låneomkostninger forbundet med sådanne køb.

Jord og kunstværker afskrives ikke, da de skønnes at have ubegrænset levetid. Aktiver under opførelse afskrives ikke, da disse aktiver endnu ikke kan anvendes. Andre aktiver afskrives efter den lineære metode, så anskaffelsesværdien fordeles på den resterende værdi i henhold til den skønsmæssige levetid, som følger:

Afskrivningssatser

Type af aktiv Lineære afskrivningssatser Ejendomme 4 % Installationer, maskiner og udstyr 10 % til 25 % Inventar 10 % til 25 % Inventar og tilbehør 10 % til 33 % Transportmateriel 25 % Computerhardware 25 % Andre materielle aktiver 10 % til 33 %

Gevinst og tab på afhændelser fastlægges ved at sammenligne provenuet minus salgsomkostninger med den regnskabsmæssige værdi. Disse er inkluderet i resultatopgørelsen.

Leasing

Leasing af materielle aktiver, hvor EU bærer alle væsentlige risici og fordele ved ejendomsretten, klassificeres som finansiel leasing. Finansiel leasing kapitaliseres pr. datoen for indgåelse af leasingaftalen til den laveste værdi af dagsværdien for det leasede aktiv og nutidsværdien for minimumsbetalingerne på leasingaftalen. Hver leasingbetaling fordeles mellem restgælden og de finansielle afgifter, så der fremkommer en konstant sats på den udestående finanssaldo. Lejeforpligtelserne fratrukket finansielle afgifter medregnes i anden gæld (langfristet og kortfristet). Renteelementet i de finansielle afgifter bogføres i resultatopgørelsen over leasingperioden, så der for hver periode fremkommer en konstant periodisk rentesats for den resterende gældssaldo. Aktiver, der er erhvervet i henhold til finansiel leasing, afskrives over den korteste periode af aktivets levetid og leasingperioden.

Lejeaftaler, hvor udlejeren bærer en væsentlig del af risici og fordele ved ejendomsretten, klassificeres som operationel leasing. Betalingerne for operationel leasing opføres på resultatopgørelsen på lineær basis over leasingperioden.

1.5.3 Værdiforringelse af ikke-finansielle aktiver

Aktiver med ubestemt brugstid amortiseres ikke, men vurderes årligt med hensyn til nedskrivning på grund af værdiforringelse. Nedskrivning af aktiver tages op til overvejelse, hver gang en begivenhed eller en ændring i omstændighederne antyder, at den regnskabsmæssige værdi måske ikke er erholdelige. Tab som følge af værdiforringelse opføres til differencen mellem aktivets regnskabsmæssige værdi og det erholdelige beløb. Det erholdelige beløb er det højeste beløb af et aktivs dagsværdi minus salgsomkostninger og dets brugsværdi.

De immaterielle anlægsaktivers samt ejendommes, installationers og udstyrs restværdi og levetid vurderes og korrigeres om nødvendigt mindst én gang om året. Et aktivs regnskabsmæssige værdi nedskrives straks til det erholdelige beløb, såfremt den regnskabsmæssige værdi er større end de anslåede erholdelige beløb. Hvis de årsager til værdiforringelser, der var konstateret i de foregående år, ikke længere er relevante, tilbageføres det tidligere bogførte værdiforringelsestab tilsvarende.

1.5.4 Investeringer

Investeringer i tilknyttede organer og andele i joint venture

Investeringer i tilknyttede organer og andele i joint ventures regnskabsføres efter equity-metoden. Equity-omkostningerne justeres med henblik på at afspejle stigningen eller faldet i nettoaktiverne for de tilknyttede organer og joint ventures, der kan henføres til EU efter den første bogføring, hvis der er tegn på værdiforringelse, og nedskrives om nødvendigt til det lavere erholdelige beløb. Det erholdelige beløb vurderes som beskrevet i 1.5.3. Hvis årsagen til værdiforringelsen ikke længere er relevant på et senere tidspunkt, tilbageføres værdiforringelsestab til den regnskabsmæssige værdi, der ville være blevet bogført, hvis værdiforringelsestabet ikke var blevet bogført.

Investeringer i risikokapitalfonde

Klassifikation og måling

Investeringer i risikokapitalfonde klassificeres som aktiver, der besiddes med handel for øje (se 1.5.5), og regnskabsføres derfor til dagsværdi, mens gevinster og tab fra ændringer i dagsværdien (herunder omregningsforskelle) opføres i dagsværdireserven.

Dagsværdi

Eftersom investeringer i risikokapitalfonde ikke har en noteret markedsværdi på et aktivt marked, værdiansættes de på en linje for linje-basis til den laveste værdi af anskaffelsesværdien og den af fondens forvalter tilskrevne nettoværdi på balancedagen, hvorved eventuelle urealiserede gevinster i den underliggende portefølje udelukkes. Investeringer i risikokapitalfonde, der er i en tidlig fase, værdiansættes efter de samme principper med undtagelse af urealiserede tab, der alene skyldes administrative udgifter, idet tabene ikke medregnes.

Urealiserede gevinster, som skyldes dagsværdimålingen, medregnes gennem reserverne, og urealiserede tab vurderes med hensyn til værdiforringelse for at afgøre, om de bør indregnes som værdiforringelsestab i resultatopgørelsen eller som ændringer i dagsværdireserven. Dagsværdien for de samlede nettoværdier bestemmes enten ved at anvende EU's procentvise ejerandel i fondene på nettoværdien, som denne fremgår af den seneste beretning, eller, så vidt den forefindes, ud fra den præcise aktieværdi pr. samme dato oplyst af fondens forvalter.

1.5.5 Finansielle aktiver

Klassifikation

EU rubricerer sine investeringer i følgende kategorier: finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet, lån og tilgodehavender, hold til udløb-investeringer samt finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje (AFS-aktiver). Klassifikationen af de finansielle instrumenter bestemmes ved den første bogføring og revurderes pr. hver balancedag.

i) Finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet

Et finansielt instrument klassificeres i denne kategori, hvis det hovedsagligt er erhvervet med henblik på salg på kort sigt, eller hvis EU betegner det således. Afledte finansielle aktiver hører også under denne kategori. Aktiver i denne kategori klassificeres som omsætningsaktiver, hvis det kan forventes, at de realiseres inden 12 måneder fra balancedagen.

ii) Lån og tilgodehavender

Lån og tilgodehavender er ikke-afledte finansielle aktiver med faste eller bestemmelige betalinger, der ikke er noteret på et aktivt marked. De fremkommer, når EU tilvejebringer penge, varer eller tjenesteydelser direkte til debitor uden at have til hensigt at handle tilgodehavendet. De er inkluderet i de langfristede aktiver, undtagen hvis de udløber inden for 12 måneder fra balancedagen.

iii) Hold til udløb-investeringer (HTM)

Hold til udløb-investeringer er ikke-afledte finansielle aktiver med faste eller bestemmelige betalinger og fast løbetid, som EU agter og formår at beholde til udløb. I dette regnskabsår har EU ikke haft investeringer, der hører til denne kategori.

iv) Finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje (AFS)

Finansielle aktiver, der besiddes med handel for øje, er ikke-afledte aktiver, der enten hører under denne kategori eller ikke er rubriceret i nogen anden kategori. De klassificeres enten som omsætningsaktiver eller langfristede aktiver afhængigt af, hvornår EU har til hensigt at afsætte dem. Investeringer i ikke-konsoliderede enheder og andre egenkapitalinvesteringer (f.eks. risikokapitaltransaktioner), der ikke bogføres ved hjælp af equity-metoden, klassificeres også som AFS-aktiver.

Første indregning og måling

Køb og salg af finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet, hold til udløb-aktiver samt aktiver, der besiddes med handel for øje, indregnes på handelsdatoen, som er den dato, hvor EU forpligter sig til at købe eller sælge aktivet. Udlån bogføres, når lånerne får et kontant beløb. Finansielle instrumenter indregnes først til dagsværdi plus transaktionsomkostninger for alle de finansielle aktiver, som ikke er indregnet til dagsværdi gennem resultatet. Finansielle aktiver, der indregnes til dagsværdi gennem resultatet, opføres til dagsværdi, og transaktionsomkostningerne bogføres under udgifter i resultatopgørelsen.

Dagsværdien af et finansielt aktiv ved første indregning er normalt transaktionsprisen (dvs. dagsværdien af det modtagne vederlag). Når et langfristet lån, der er rentefrit eller forrentes under markedsvilkår, bevilges, kan dets dagsværdi dog vurderes til nutidsværdien af alle fremtidige kontantbetalinger skønnet ved hjælp af gældende markedsrentesats for lignende instrumenter med en lignende kreditvurdering.

I tilfælde af lån ydet gennem lånoptagelser, »back-to-back«-transaktioner, er forskellene mellem låntagnings- og långivningsvilkårene og beløb ikke væsentlige, og »alternativ omkostning« er ikke relevant, da EU ikke kan investere i kapitalmarkederne. Disse lån måles derfor til deres nominelle beløb. EU's transaktionsomkostninger, som videreføres til modtageren af lånet, indregnes direkte i resultatopgørelsen.

Finansielle instrumenter slettes fra regnskabet, når rettighederne til at modtage pengestrømme fra investeringerne er ophørt eller overført, og EU har overdraget alle væsentlige risici og fordele ved ejendomsretten.

Efterfølgende målinger

Finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet regnskabsføres efterfølgende til dagsværdi. Gevinst og tab som følge af ændringer i dagsværdien af de finansielle instrumenter, der er klassificeret til dagsværdi gennem resultatet, medregnes i resultatopgørelsen i den periode, hvor de opstår.

Lån og tilgodehavender og HTM-investeringer regnskabsføres til den amortiserede anskaffelsesværdi ved anvendelse af den effektive rentemetode. I tilfælde af lån ydet gennem lånoptagelser anvendes den samme effektive rente på både långivning og låntagning, da disse lån har de samme egenskaber som »back-to-back«-transaktioner, og forskellene mellem låntagnings- og långivningsvilkårene og beløb er ikke væsentlige. EU's transaktionsomkostninger, som videreføres til modtageren af lånet, indregnes direkte i resultatopgørelsen.

AFS-aktiver og finansielle aktiver regnskabsføres efterfølgende til dagsværdi. Gevinst og tab som følge af ændringer i dagsværdien af AFS-aktiver medregnes i dagsværdireserven. Når aktiver, der er klassificeret som AFS-aktiver, sælges eller nedskrives, skal de akkumulerede dagsværdijusteringer, der før blev opført i dagsværdireserven, bogføres i resultatopgørelsen. Renter af finansielle AFS-aktiver, der udregnes efter den effektive rentemetode, opføres i resultatopgørelsen. Udbytte af AFS-aktier bogføres fra det tidspunkt, hvor EU har ret til at modtage betaling.

Dagsværdien af noterede investeringer på et aktivt marked baseres på budprisen. Hvis markedet for et finansielt aktiv ikke er aktivt (og i tilfælde af unoterede værdipapirer), ansætter EU dagsværdien ved hjælp af værdiansættelsesteknikker, f.eks. nylige armslængdetransaktioner, henvisninger til andre i hovedtræk identiske instrumenter, tilbagediskonteret pengestrømsanalyse, modeller for prisfastsættelse af optioner og andre værdiansættelsesteknikker, som i almindelighed benyttes af markedsdeltagerne.

Når dagsværdien af investeringer i aktier, som ikke er noteret på et aktivt marked, ikke kan måles pålideligt, værdiansættes disse investeringer til anskaffelsesværdien minus værdiforringelse.

Værdiforringelse af finansielle aktiver

EU vurderer på hver balancedag, hvorvidt der er objektive beviser for, at værdien af et finansielt aktiv er blevet forringet. Et finansielt aktivt bliver udelukkende værdiforringet, og der opstår udelukkende tab ved værdiforringelse, hvis der er objektive beviser for en værdiforringelse som følge af en eller flere begivenheder, som er indtruffet efter første indregning af aktivet, og denne eller disse tabsgivende begivenheder har indflydelse på de skønnede fremtidige pengestrømme fra det finansielle aktiv, som kan værdiansættes pålideligt.

i) Aktiver regnskabsført til amortiseret anskaffelsesværdi

Hvis der er objektive beviser for, at der er opstået et værdiforringelsestab på lån og tilgodehavender eller HTM-investeringer, som bogføres til amortiseret anskaffelsesværdi, måles den beløbsmæssige størrelse af tabet som forskellen mellem aktivets regnskabsmæssige værdi og nutidsværdien af de skønnede fremtidige pengestrømme (med fradrag af fremtidige kredittab, som endnu ikke er opstået) diskonteret til det finansielle aktivs oprindelige effektive rentesats. Aktivets regnskabsmæssige værdi reduceres, og tabet opføres i resultatopgørelsen. Hvis et lån eller en HTM-investering er variabelt forrentet, er diskonteringssatsen til måling af eventuelle værdiforringelsestab den gældende effektive rentesats, der er fastsat i kontrakten. Beregningen af nutidsværdien af de skønnede fremtidige pengestrømme fra et finansielt aktiv, som er stillet i pant, afspejler de pengestrømme, som kan hidrøre fra overtagelse af pantet med fradrag af omkostninger forbundet med erhvervelse og salg af pantet, uanset om en sådan overtagelse af pantet er sandsynlig. Hvis den beløbsmæssige størrelse af værdiforringelsestabet i et efterfølgende regnskabsår formindskes, og denne nedsættelse objektivt kan henføres til en begivenhed, som er indtruffet, efter at værdiforringelsen blev bogført, tilbageføres det tidligere bogførte værdiforringelsestab gennem resultatopgørelsen.

ii) Aktiver regnskabsført til dagsværdi

For egenkapitalinvesteringer, der klassificeres som AFS-aktiver, tages der ved vurderingen af, om aktierne er værdiforringet, hensyn til, hvorvidt der er tale om et væsentligt eller permanent (længerevarende) fald i aktiens dagsværdi til under anskaffelsesværdien. Hvis der findes belæg herfor for finansielle AFS-aktiver, bliver det akkumulerede tab, der måles som forskellen mellem anskaffelsesværdien og den aktuelle dagsværdi med fradrag af eventuelle værdiforringelsestab, som tidligere er opført i resultatopgørelsen, fjernet fra reserverne og bogført i resultatopgørelsen. Værdiforringelsestab på aktier, der er opført i resultatopgørelsen, tilbageføres ikke gennem resultatopgørelsen. Hvis dagsværdien af et AFS-gældsinstrument stiger i et efterfølgende regnskabsår, og stigningen objektivt kan henføres til en begivenhed, som er indtruffet, efter at værdiforringelsestabet er bogført, tilbageføres afskrivningstabet gennem resultatopgørelsen.

1.5.6 Lagerbeholdninger

Lagerbeholdninger opføres til det mindste beløb af kostprisen og den reducerede salgsværdi. Kostprisen bestemmes efter først ind, først ud-metoden (FIFU). Kostprisen på færdigvarer og varer under fremstilling omfatter råmaterialer, direkte løn, andre direkte omkostninger og tilknyttede produktionsomkostninger (baseret på normal driftskapacitet). Den reducerede salgsværdi er den skønnede salgspris i et normalt forretningsforløb med fradrag af færdiggørelsesomkostninger og salgsomkostninger. Når lagerbeholdninger gratis eller for et symbolsk beløb opbevares til distribution, måles de til det laveste beløb af kostprisen og de aktuelle genanskaffelsesomkostninger. De aktuelle genanskaffelsesomkostninger er de omkostninger, som EU skulle afholde, hvis de erhvervede aktivet på tidspunktet for regnskabsaflæggelse.

1.5.7 Forfinansieringsbeløb

Forfinansiering tjener til at sikre modtageren et kasseforskud, dvs. et kontant beløb, der kan opdeles i et antal betalinger over en periode, som er fastsat i den særlige forfinansieringsaftale. Kontantbeløbet eller forskuddet tilbagebetales eller bruges til det formål, som det blev ydet til at dække i den periode, der er defineret i aftalen. Hvis modtageren ikke pådrager sig støtteberettigede udgifter, har han pligt til at returnere forfinansieringsbeløbet til EU. Forfinansieringsbeløbet nedsættes (helt eller delvis) på aktivsiden, når støtteberettigede udgifter bliver godkendt, og ubrugte beløb returneres.

Ved årets udgang værdiansættes åbne forfinansieringsbeløb til de(t) oprindeligt udbetalte beløb minus: returnerede beløb, frigjorte beløb til støtteberettigede udgifter, anslåede støtteberettigede udgifter, der endnu ikke er frigjort dækning til ved årets udgang, samt værdinedsættelser.

Renter af forfinansiering bogføres, når de påløber i henhold til bestemmelserne i den relevante aftale. Ved årets udgang foretages et skøn over indtægten fra den vedhængende rente på baggrund af de mest pålidelige oplysninger, og indtægten opføres på balancen.

1.5.8 Tilgodehavender

Tilgodehavender regnskabsføres til det oprindelige beløb med fradrag af nedskrivninger for værdiforringelse. En nedskrivning for værdiforringelse af et tilgodehavende foretages, når der er objektive beviser for, at EU ikke vil modtage alle forfaldne beløb i henhold til de oprindelige betingelser for tilgodehavendet. Størrelsen af nedskrivningen er forskellen mellem aktivets regnskabsmæssige værdi og det erholdelige beløb, der er nutidsværdien af de forventede fremtidige pengestrømme diskonteret til markedets rentesats for tilsvarende låntagere. Nedskrivningsbeløbet bogføres i resultatopgørelsen. Der bogføres også en almindelig nedskrivning for udestående indtægtsordrer, som endnu ikke specifikt er blevet nedskrevet. Se bemærkning 1.5.14 nedenfor for oplysninger om behandlingen af periodiserede indtægter, der bogføres pr. ultimo året.

1.5.9 Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler

Likvide midler er finansielle instrumenter og defineres som omsætningsaktiver. De omfatter kontantbeholdning, anfordringsindskud og andre kortfristede letomsættelige investeringer med oprindelige løbetider på tre måneder eller mindre samt bankovertræk.

1.5.10 Ydelser til medarbejdere

Pensionsforpligtelser

EU forvalter ydelsesbaserede pensionsordninger. Medarbejderne betaler en tredjedel af de forventede omkostninger til disse ydelser ud af deres løn, men forpligtelsen er ikke finansieret. Den forpligtelse, der opføres i balancen i forbindelse med ydelsesbaserede pensionsordninger, er nutidsværdien af den ydelsesbaserede forpligtelse på balancedagen. Den fastsatte ydelsesbaserede forpligtelse bliver beregnet af aktuarer ved hjælp af den metode, der kaldes projected unit credit-metoden. Nutidsværdien af en ydelsesbaseret forpligtelse fastsættes ved at diskontere de skønnede fremtidige udgående pengestrømme ved hjælp af rentesatserne for statsobligationer, der er udstedt i den valuta, som pensionerne vil blive udbetalt i til modtagerne, og med løbetider, der er nogenlunde de samme som for pensionsforpligtelserne.

Aktuarmæssige gevinster og tab fra erfaringsbaserede justeringer og fra ændringer i de aktuarmæssige forudsætninger opføres umiddelbart i resultatopgørelsen. Omkostninger vedrørende tidligere tjenesteår indregnes umiddelbart i resultatopgørelsen, medmindre ændringerne i pensionsordningen afhænger af, om de ansatte forbliver i tjeneste i en bestemt periode (vestingperioden). I dette tilfælde afskrives omkostningerne vedrørende tidligere tjenesteår på lineær basis over vestingperioden.

Ydelser ved sygdom efter pensionering

EU godtgør medarbejdernes lægeudgifter. Der er oprettet en særskilt fond, den fælles sygeforsikringsordning, som varetager den daglige administration. Både nuværende medarbejdere, pensionister, enker og enkemænd og deres ydelsesberettigede pårørende nyder godt af systemet. De ydelser, som udbetales til andre end nuværende medarbejdere (pensionister, forældreløse mv.), opføres som »Ydelser efter medarbejdernes fratræden«. I betragtning af disse ydelsers art er det nødvendigt at foretage en aktuarberegning. Det passiv, som opføres i balancen, fastlægges på samme grundlag som passivet for pensionsforpligtelser (se ovenfor).

1.5.11 Hensættelser

Hensættelser posteres, når EU som følge af tidligere begivenheder har en aktuel juridisk forpligtelse eller en implicit forpligtelse over for tredjemand, og når det er overvejende sandsynligt, at udgående ressourcestrømme bliver nødvendige for at opfylde denne forpligtelse, og når beløbet herfor kan skønnes pålideligt. Hensættelser opføres ikke under fremtidige driftstab. Størrelsen af hensættelsen er det bedst mulige skøn over de forventede udgifter, der er nødvendige for at afregne den aktuelle forpligtelse på tidspunktet for regnskabsaflæggelse. Når hensættelserne omfatter et stort antal poster, værdiansættes forpligtelsen ved at vægte alle mulige udfald og disses sandsynlighed (expected value-metoden).

1.5.12 Finansielle forpligtelser

Finansielle forpligtelser klassificeres som finansielle forpligtelser til dagsværdi gennem resultatet eller finansielle forpligtelser regnskabsført til den amortiserede anskaffelsesværdi (lånoptagelser). Lånoptagelser omfatter lån hos kreditinstitutioner og gældsbeviser. De opføres først til dagsværdi, der er deres emissionsprovenu (dagsværdien af modtagne vederlag) fratrukket påløbne transaktionsomkostninger, efterfølgende regnskabsført til amortiseret anskaffelsesværdi ved hjælp af den effektive rentemetode. Forskelle mellem provenuet med fradrag af påløbne transaktionsomkostninger og indløsningsværdien opføres i resultatopgørelsen i lånoptagelsesperioden ved hjælp af den effektive rentemetode.

De klassificeres som langfristede forpligtelser, undtagen hvis de udløber inden for 12 måneder fra balancedagen. Ud fra en væsentlighedsbetragtning må den effektive rentemetode ikke anvendes særskilt på långivning og låntagning i tilfælde af lån ydet gennem lånoptagelser. EU's transaktionsomkostninger, som videreføres til modtageren af lånet, indregnes direkte i resultatopgørelsen.

Finansielle forpligtelser kategoriseret til dagsværdi gennem resultatet omfatter afledte instrumenter, når deres dagsværdi er negativ. Regnskabsmæssigt behandles de på samme måde som finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatet (se bemærkning 1.5.5).

1.5.13 Gæld

En betydelig del af EU's gæld er ikke forbundet med køb af varer eller tjenesteydelser. I stedet vedrører den ubetalte udgiftsgodtgørelseskrav fra modtagere af støtte eller anden finansiering fra EU. De opføres som gæld på det krævede beløb, når godtgørelseskravet er modtaget, verificeret og godkendt som støtteberettiget af de relevante finansieringsmedarbejdere. På dette tidspunkt værdiansættes de til det godkendte og støtteberettigede beløb.

Gæld, der hidrører fra køb af varer og tjenesteydelser, bogføres ved modtagelse af regningen på det oprindelige beløb, og de tilsvarende udgifter opføres i regnskaberne, når varerne eller ydelserne er leveret til og accepteret af EU.

1.5.14 Periodeafgrænsningsposter

I henhold til EU's regnskabsregler opføres transaktioner og begivenheder i regnskaberne i den periode, de vedrører. Ved udgangen af regnskabsperioden opføres påløbne udgifter på grundlag af det skønnede beløb for forpligtelsen til overførsel for perioden. Beregningen af de påløbne udgifter sker i overensstemmelse med detaljerede operationelle og praktiske retningslinjer fra Kommissionen, der skal sikre, at årsregnskabet giver et retvisende billede.

Indtægter regnskabsføres også i den periode, de vedrører. Hvis der ikke er sendt en regning, og EU har leveret tjenesteydelsen eller varerne, eller hvis der findes en kontraktlig aftale (dvs. med henvisning til en traktat), skal en modtagen indtægt opføres i regnskabet pr. ultimo året.

Hvis der desuden er udstedt en regning, men ydelserne eller varerne endnu ikke er leveret, vil indtægten pr. ultimo året blive udskudt og opført i den efterfølgende regnskabsperiode.

1.6 RESULTATOPGØRELSE

1.6.1 Indtægter

Ikke-kommercielle indtægter

Disse udgør langt størstedelen af EU's indtægter og omfatter hovedsaglig direkte og indirekte afgifter samt egne indtægter. Ud over afgifter kan EU også modtage betalinger fra andre parter, f.eks. told, bøder og donationer.

BNI-baserede indtægter og momsindtægter

Indtægter bogføres i den periode, hvor EU indkræver bidrag fra medlemsstaterne. De måles til deres »indkaldte beløb«. Da momsindtægter og BNI-baserede indtægter bygger på skøn over oplysningerne for det pågældende regnskabsår, kan de ændres i henhold til indtrufne forandringer, indtil de endelige oplysninger kommer fra medlemsstaterne. Et ændret skøn bogføres, når nettooverskuddet eller -underskuddet for den periode, hvor ændringerne indtraf, skal bestemmes.

Traditionelle egne indtægter

Tilgodehavender og tilknyttede indtægter bogføres, når de relevante månedlige A-regnskaber (herunder told og skyldige beløb, som er garanteret og ikke anfægtes) indbetales af medlemsstaterne. På tidspunktet for regnskabsaflæggelse foretages et skøn over de af medlemsstaternes indtægter, der endnu ikke er betalt til EU, og de opføres som tjente, men endnu ikke modtagne indtægter. De kvartalsmæssige B-regnskaber (herunder told, der hverken er indbetalt eller garanteret, såvel som garanterede beløb, som anfægtes af debitor), der indsendes af medlemsstaterne, posteres under indtægter efter fradrag af de opkrævningsomkostninger, som medlemsstaterne har ret til at fratrække (25 %). Derudover bogføres en værdinedskrivning i resultatopgørelsen på det beløb, der mangler at blive inddrevet.

Bøder

Indtægter fra bøder opføres, når EU har truffet beslutning om at give en bøde, og det officielt er meddelt debitor. Hvis der er tvivl om foretagendets solvens, bogføres der en værdinedskrivning af fordringen. Efter at der er truffet beslutning om en bøde, har debitor to måneder fra meddelelsen til enten:

— at acceptere beslutningen og derfor betale bøden inden for den fastsatte frist, hvorved EU har inkasseret beløbet endeligt

— eller ikke at acceptere beslutningen og klage i henhold til EU-lovgivningen.

Uanset dette skal bødens hovedstol indbetales inden for den fastsatte frist på tre måneder, idet klagen ikke har opsættende virkning (EU-traktatens artikel 278). Debitor kan under visse omstændigheder og med Kommissionens regnskabsførers samtykke i stedet stille en bankgaranti.

Hvis virksomheden påklager beslutningen og allerede foreløbigt har betalt bøden, posteres beløbet som en eventualforpligtelse. Da en klage over EU's beslutning ikke har opsættende virkning, anvendes det modtagne beløb til at frigøre tilgodehavendet. Hvis der er modtaget en garanti i stedet for betaling, udgør bøden fortsat en fordring. Hvis det forekommer sandsynligt, at Den Europæiske Unions Ret ikke træffer afgørelse til fordel for EU, opføres en hensættelse til dækning af denne risiko. Hvis der i stedet er blevet givet en garanti, nedskrives det udestående tilgodehavende som foreskrevet. De akkumulerede renter, som EU modtager på de bankkonti, hvor det modtagne beløb er deponeret, opføres som indtægt, og eventualforpligtelserne øges tilsvarende.

Kommercielle indtægter

Indtægter fra salg af varer opføres, når alle væsentlige risici og fordele ved ejendomsretten til varerne er overgået til køber. Indtægter fra transaktioner i forbindelse med tjenesteydelser bogføres på tidspunktet for regnskabsaflæggelse efter, hvor stor en del af transaktionen der er fuldført.

Renteindtægter og -udgifter

Renteindtægter og -udgifter opføres i resultatopgørelsen ved hjælp af den effektive rentemetode. Det er en metode til at beregne den amortiserede anskaffelsesværdi på et finansielt aktiv eller en finansiel forpligtelse og til allokering af renteindtægter eller renteudgifter i den relevante periode. Når den effektive rente beregnes, skønner EU pengestrømmen og tager hensyn til alle det finansielle instruments kontraktlige betingelser (f.eks. optioner på førtidig indfrielse), men tager ikke hensyn til fremtidige kredittab. I beregningen medtages alle gebyrer og rentetillæg kontrahenterne imellem, som udgør en integrerende del af den effektive rente, transaktionsomkostninger samt alle andre tillæg og fradrag.

Så snart et finansielt aktiv eller en gruppe af finansielle aktiver er blevet nedskrevet som følge af et værdiforringelsestab, bogføres renteindtægterne, ved at rentesatsen, som anvendes til at diskontere fremtidige pengestrømme med, bruges til måling af værdiforringelsestabet.

Udbytte

Udbetalt udbytte bogføres, når retten til at modtage betaling er indtrådt.

1.6.2 Udgifter

Kommercielle udgifter, der hidrører fra køb af varer og tjenesteydelser, opføres, når ydelserne er leveret til og accepteret af EU. De værdiansættes til den oprindelige fakturapris. Ikke-kommercielle udgifter er et særtræk ved EU og udgør størsteparten af udgifterne. De vedrører overførsler til modtagere og kan opdeles i tre typer: fordringer, overførsler i henhold til aftaler samt støtte, bidrag og donationer.

Overførslerne posteres som udgifter i den periode, hvor den udløsende begivenhed fandt sted, for så vidt overførslen er tilladt ved forordning (finansforordningen, tjenestemandsvedtægten eller andre forordninger), eller der er indgået en kontrakt om tilladelse til overførslen, såfremt modtageren opfylder berettigelseskriterierne, og hvis beløbets størrelse med rimelighed kan anslås.

Når en betalingsanmodning eller et godtgørelseskrav modtages og opfylder kriterierne for postering, opføres det som en udgift på det støtteberettigede beløb. Ved regnskabsårets udgang skønnes og bogføres støtteberettigede udgifter, der allerede er skyldige, men som endnu ikke er anmeldt, som skyldige udgifter i regnskabet.

1.7 EVENTUALAKTIVER OG -FORPLIGTELSER

1.7.1 Eventualaktiver

Et eventualaktiv er et muligt aktiv, der hidrører fra tidligere begivenheder, og hvis eksistens kun kan bekræftes ved, at en eller flere usikre fremtidige begivenheder, som ikke fuldstændigt kontrolleres af EU, indtræffer eller ej. Et eventualaktiv bliver synligt, når det er sandsynligt, at der indløber økonomiske gevinster eller opstår mulighed for tjenesteydelser.

1.7.2 Eventualforpligtelser

En eventualforpligtelse er en mulig forpligtelse, der hidrører fra tidligere begivenheder, og hvis eksistens kun kan bekræftes ved, at en eller flere usikre fremtidige begivenheder, som ikke fuldstændigt kontrolleres af EU, indtræffer eller ej, eller en nutidig forpligtelse, der hidrører fra tidligere begivenheder, men endnu ikke er blevet bogført, fordi det ikke er sandsynligt, at en udgående strøm af ressourcer med økonomiske gevinster eller muligheder for tjenesteydelser vil være nødvendig for at opfylde forpligtelsen, eller i de meget sjældne tilfælde, hvor beløbet for forpligtelsen ikke kan måles tilstrækkeligt pålideligt.

2. BEMÆRKNINGER TIL BALANCEN

LANGFRISTEDE AKTIVER

2.1 IMMATERIELLE AKTIVER

(mio. EUR) Beløb Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31. december 2008 134 Tilføjelser 39 Afhændelser (3) Overførsler mellem kategorier af aktiver 0 Andre ændringer 1 Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31. december 2009 171 Akkumulerede afdrag pr. 31. december 2008 78 Afdragsbyrde for regnskabsåret 22 Afhændelser (1) Overførsler mellem kategorier af aktiver 0 Andre ændringer 0 Akkumulerede afdrag pr. 31. december 2009 99 REGNSKABSMÆSSIG NETTOVÆRDI PR. 31. DECEMBER 2009 72 Regnskabsmæssig nettoværdi pr. 31. december 2008 56

Beløbene vedrører hovedsagelig computersoftware.

2.2 EJENDOMME, INSTALLATIONER OG UDSTYR

I nogle lande kan der ikke skelnes mellem jordens værdi og bygningens værdi, da begge blev købt som et hele. Værdien af jord, der ikke afskrives, vil ikke blive vurderet særskilt, medmindre det er nødvendigt, dvs. for efterfølgende udgifter såsom opførelse af nye bygninger eller delvist salg.

Aktiver vedrørende EGNOS (European Geostationary Navigation Overlay Service) er medtaget under installationer og udstyr pr. 31. december 2009 efter deres overdragelse til Kommissionen i løbet af 2009. Disse aktiver har en bogført nettoværdi pr. denne dato på 11 mio. EUR (bruttoværdi på 40 mio. EUR minus afskrivning på 29 mio. EUR).

EJENDOMME, INSTALLATIONER OG UDSTYR

(mio. EUR) Grunde og bygninger Installationer og udstyr Inventar og køretøjer Computer- hardware Andre materielle aktiver Finansiel leasing Anlægs-aktiver under opførelse I alt Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31. december 2008 3 902 368 205 466 151 2 621 122 7 835 Tilføjelser 39 89 20 57 17 29 141 392 Afhændelser (1) (15) (20) (56) (6) 0 0 (98) Overførsler mellem kategorier af aktiver 31 (2) 0 0 3 0 (32) 0 Andre ændringer 1 20 10 8 17 5 0 61 Regnskabsmæssig bruttoværdi pr. 31. december 2009 3 972 460 215 475 182 2 655 231 8 190 Akkumuleret afskrivning pr. 31. december 2008 1 616 300 149 349 92 448 2 954 Afskrivningsbyrde for regnskabsåret 127 66 16 60 17 163 449 Tilbageførte afskrivninger 0 0 0 (2) 0 0 (2) Afhændelser (1) (13) (14) (52) (5) 0 (85) Overførsler mellem kategorier af aktiver 0 (1) 0 0 1 0 0 Andre ændringer 0 3 4 4 3 1 15 Akkumuleret afskrivning pr. 31. december 2009 1 742 355 155 359 108 612 3 331 REGNSKABSMÆSSIG NETTOVÆRDI PR. 31. DECEMBER 2009 2 230 105 60 116 74 2 043 231 4 859 Regnskabsmæssig nettoværdi pr. 31. december 2008 2 286 68 56 117 59 2 173 122 4 881

De endnu ikke betalte afgifter i forbindelse med finansiel leasing og lignende anføres under langfristede og kortfristede forpligtelser på balancens passivside (se også bemærkning 2.15 og 2.18.1). En analyse heraf giver følgende resultat:

FINANSIEL LEASING

(mio. EUR) Beskrivelse Akkumulerede udgifter (A) Beløb, der skal betales i fremtiden Samlet værdi Efterfølgende udgifter på aktiver Værdi af aktiver Afskrivning Regnskabsmæssig nettoværdi < 1 år > 1 år > 5 år Passiver i alt (B) A + B (C) A + B + C (E) = A + B + C + E Grunde og bygninger 785 51 257 1 465 1 773 2 558 61 2 619 (598) 2 021 Andre materielle aktiver 14 8 13 1 22 36 0 36 (14) 22 I alt pr. 31.12.2009 799 59 270 1 466 1 795 2 594 61 2 655 (612) 2 043 I alt pr. 31.12.2008 738 52 250 1 520 1 822 2 560 61 2 621 (448) 2 173

2.3 LANGSIGTEDE INVESTERINGER

(mio. EUR) Bemærkning 31.12.2009 31.12.2008 Investering i tilknyttede organer 2.3.1 382 278 Andele i joint ventures 2.3.2 196 145 Garantifond 2.3.3 1 240 1 091 AFS-aktiver 2.3.4 561 564 Investeringer i alt 2 379 2 078

Denne post omfatter investeringer, der skal sikre varige forbindelser, og som skal støtte EU's aktiviteter. Heri indgår også Garantifondens nettoaktiver.

2.3.1 Investering i tilknyttede organer

(mio. EUR) EIF ARTEMIS Clean Sky I alt Beløb pr. 31. december 2008 278 0 0 278 Anskaffelser 26 10 75 111 Andel af nettooverskud/(underskud) (2) (3) (1) (6) Andre kapitalbevægelser (udbytte) (1) 0 0 (1) Beløb pr. 31. december 2009 301 7 74 382

Investeringer i tilknyttede organer bogføres ved hjælp af equity-metoden (se bemærkning 1.3 for yderligere oplysninger). Følgende regnskabsmæssige værdier kan tilskrives EU baseret på andelen af dets investeringer i tilknyttede organer:

(mio. EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Aktiver 420 295 Passiver (38) (17) Indtægter 17 23 Overskud/(underskud) (6) 10

Den Europæiske Investeringsfond (EIF)

Den Europæiske Investeringsfond (EIF) er EU's finansieringsinstitution og er specialiseret i risikokapital og garantier til små og mellemstore virksomheder. Pr. 31. december 2009 har Kommissionen tegnet aktier for et samlet beløb på 861 mio. EUR (ud af 2 940 mio. EUR) af EIF's aktiekapital svarende til 29,29 % af EIF's kapital. Kommissionen har indbetalt 20 %, idet balancen, der svarer til 689 mio. EUR, ikke var krævet indbetalt (se også bemærkning 5.13.2). I henhold til en aftale mellem Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB), som blev undertegnet i 2005, har Kommissionen ret til at sælge sine aktier til EIB til hver en tid til den pris, der svarer til EIF-vurderingen, divideret med det samlede antal udstedte aktier. Værdien af putoptionen er tæt på nul, da den formel, der anvendes til at fastsætte andelenes salgspris, svarer til den, der anvendes til at fastsætte EIF's nettokapital. Andelen af EU's andel i EIF anslås til 29,29 % af EIF's nettoaktiver, som pr. 31. december 2009 udgjorde 301 mio. EUR (2008: 278 mio. EUR), hvoraf 2 mio. EUR vedrører et tab for 2009. Et udbytte på 4 mio. EUR fra regnskabsåret 2008 blev modtaget i 2009.

Fælles teknologiinitiativer

Offentligt-private partnerskaber i form af fælles teknologiinitiativer, som er gennemført via fællesforetagender, jf. traktatens artikel 171, er blevet oprettet med henblik på at gennemføre målsætningerne i Lissabondagsordenen for vækst og beskæftigelse. Fælles teknologiinitiativer er offentligt-private partnerskaber, der er oprettet på europæisk plan med henblik på at fokusere på strategiske områder, hvor forskning og innovation er afgørende for den europæiske konkurrenceevne. Som et nyt element af syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration støtter fælles teknologiinitiativer store multinationale forskningsaktiviteter. De bringer private og offentlige partnere sammen med det formål at fastlægge fælles målsætninger, der har bred samfundsmæssig relevans, og at samle finansiering og viden med henblik på at opfylde disse målsætninger. Fælles teknologiinitiativer er et nyt koncept for samarbejdet hen imod de fælles mål, som EU's ledere har fastlagt i Lissabonstrategien for vækst og beskæftigelse. I løbet af 2009 begyndte de tre første fælles teknologiinitiativer deres arbejde, fællesforetagendet Artemis og fællesforetagendet Clean Sky, som er beskrevet nedenfor, samt fællesforetagendet IMI, der er et joint venture og beskrevet under bemærkning 2.3.2. Selv om Artemis og Clean Sky juridisk betegnes som fællesejede virksomheder, betragtes de regnskabsmæssigt som tilknyttede organer, fordi Kommissionen har en betydelig indflydelse på disse enheder.

Fællesforetagendet Artemis

Denne enhed blev oprettet med henblik på at gennemføre et fælles teknologiinitiativ sammen med den private sektor om integrerede systemer. EU, som repræsenteres af Kommissionen, har pr. 31. december 2009 en ejerandel på 100 % eller 7 mio. EUR. EU's maksimale vejledende bidrag udgør 420 mio. EUR.

Fællesforetagendet Clean Sky

Formålet med denne enhed er at fremskynde udvikling, validering og demonstration i EU af rene lufttransportteknologier og navnlig at skabe et radikalt innovativt lufttransportsystem med det mål at nedbringe lufttransportens miljøpåvirkninger. EU, som repræsenteres af Kommissionen, har pr. 31. december 2009 en ejerandel på 99,41 % eller 74 mio. EUR. EU's maksimale vejledende bidrag til dette projekt udgør 800 mio. EUR.

2.3.2 Kapitalandele i joint ventures

(mio. EUR) GJU SESAR ITER IMI I alt Beløb pr. 31.12.2008 0 103 42 0 145 Anskaffelser 0 28 39 81 148 Andel af nettooverskud/(underskud) 0 (51) (46) 0 (97) Beløb pr. 31.12.2009 0 80 35 81 196

Investeringer i joint ventures bogføres ved hjælp af equity-metoden (se bemærkning 1.3 for yderligere oplysninger). Følgende regnskabsmæssige værdier kan tilskrives EU baseret på andelen af dets investeringer i joint ventures:

(mio. EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Langfristede aktiver 48 0 Omsætningsaktiver 192 154 Langfristet gæld 0 0 Kortfristet gæld (44) (9) Indtægter 72 37 Udgifter (169) (93)

Fællesforetagendet Galileo (GJU) under afvikling

Afviklingen af fællesforetagendet Galileo blev igangsat i slutningen af 2006, og denne proces er stadig i gang. Nettoaktiverne for GJU under afvikling beløb sig ved årets udgang til 0 EUR. Da enheden ikke var aktiv og stadig under afvikling i 2009, var der ingen indtægter eller udgifter i den. Værdien af investeringen pr. 31. december 2009 (og 31. december 2008) var 0 EUR, nemlig investeringen på 585 mio. EUR minus den samlede andel af tabene, dvs. 585 mio. EUR.

Tilsynsmyndigheden for Det Europæiske GNSS, et EU-agentur, der blev oprettet i 2004 og indgår i det konsoliderede regnskab, overtog pr. 1. januar 2007 officielt ansvaret fra GJU. i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 683/2008 overtog Kommissionen rollen som programadministrator for de europæiske GNSS-programmer efter GSA. Disse aktiviteter og opgaver blev overdraget fra GSA til Kommissionen med virkning fra den 1. januar 2009.

Fællesforetagendet SESAR

Dette fællesforetagende har til opgave at sikre moderniseringen af det europæiske lufttrafikstyringssystem og hurtig gennemførelse af masterplanen for europæisk lufttrafik ved at koordinere og samle alle relevante forsknings- og udviklingsindsatser i EU. Pr. 31. december 2009 tegner Kommissionen sig for 87,4 % eller 80 mio. EUR (2008: 103 mio. EUR) af ejerandelen i SESAR. EU's samlede (vejledende) bidrag til SESAR (fra 2007 til 2016) er på 700 mio. EUR.

Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER (ITER-organisationen)

ITER-organisationen involverer EU og Kina, Indien, Rusland, Korea, Japan og USA. ITER-organisationen blev oprettet med henblik på at forvalte ITER-anlæggene, at tilskynde laboratorier, andre institutioner og personale, der deltager i medlemmernes programmer for fusionsenergiforskning og -udvikling, til at udnytte ITER-anlæggene, fremme befolkningens forståelse og accept af fusionsenergi og påtage sig andre aktiviteter, der er nødvendige for at opfylde aftalens formål.

EU's bidrag (Euratom) til ITER-organisationen ydes via agenturet »Fusion for Energy« og omfatter også bidrag fra medlemsstaterne og Schweiz. Det samlede bidrag betragtes juridisk som et bidrag fra Euratom til ITER, og medlemsstaterne har ingen ejerandele i ITER. Da EU juridisk ejer andelen i fællesforetagendet ITER International, skal EU anerkende investeringen i sit konsoliderede regnskab.

Pr. 31. december 2009 tegner Euratom sig for 47 % eller 35 mio. EUR (2008: 42 mio. EUR) af ejerandelen i ITER. Euratoms samlede (vejledende) bidrag til ITER (fra 2007 til 2041) er på 7 649 mio. EUR.

Fælles teknologiinitiativ vedrørende innovative lægemidler (IMI)

Fællesforetagendet for IMI, det tredje fælles teknologiinitiativ, der indledte sine aktiviteter i 2009, skal støtte prækompetitiv forskning i og udvikling af lægemidler i medlemsstaterne og de associerede lande med henblik på at styrke forskningsinvesteringerne i biofarmakasektoren og fremme de små og mellemstore virksomheders involvering i sine aktiviteter. EU, som repræsenteres af Kommissionen, har pr. 31. december 2009 en ejerandel på 99,1 % eller 81 mio. EUR. EU's maksimale vejledende bidrag udgør 1 mia. EUR indtil den 31. december 2017.

2.3.3 Garantifond

Garantifondens nettoaktiver

(mio. EUR) 31.12.2009 31.12.2008 AFS-aktiver 1 050 887 Kassebeholdning og tilsvarende likvide midler 191 205 Aktiver i alt 1 241 1 092 Passiver i alt (1) (1) Nettoaktiver 1 240 1 091

Garantifonden for eksterne aktioner dækker lån, der er garanteret af EU på grundlag af Rådets afgørelse, specielt Den Europæiske Investeringsbanks (EIB's) lånetransaktioner uden for EU, lån i forbindelse med makrofinansiel bistand og Euratoms finansielle bistand uden for EU. Det er et langsigtet instrument, som dækker misligholdte lån, der er garanteret af EU, og kan derfor betragtes som en langsigtet investering. Dette fremgår af det forhold, at næsten 76 % af AFS-aktiverne har en løbetid på mellem et og 10 år. Fondens midler stammer fra udbetalinger over EU's almindelige budget svarende til 9 % af transaktionsbeløbet, renter af investering af fondens disponible midler og fra inddrivelser hos debitorer, der har misligholdt deres forpligtelser i tilfælde, hvor fonden har udbetalt garantien. Eventuelle årlige overskud tilbageføres til en særlig konto i oversigten over indtægter i EU's almindelige budget.

EU skal opføre en garantireserve for lån til tredjelande. Denne reserve er beregnet på at opfylde Garantifondens behov for tilførsler og om nødvendigt imødekomme anmodninger om indfrielse af garantier, der overstiger fondens disponible midler, således at disse kan opføres på budgettet. Denne reserve på 1 472 mio. EUR svarer til målbeløbet på 9 % af udestående lån pr. 31. december 2009. Fondens nettoaktiver pr. 31. december 2009 beløb sig til 1 240 mio. EUR. Differencen mellem nettoaktiverne og reserven svarer til det beløb, der skal betales fra EU-budgettet til fonden, dvs. 232 mio. EUR. Ændringer i dagsværdien af gældsporteføljen af værdipapirer, der er disponible for salg, er medtaget i egenkapitalen med en samlet værdi af 16 mio. EUR i 2009 (2008: 15 mio. EUR).

2.3.4 AFS-aktiver

Dette udgiftsområde omfatter investeringer og andele, der er købt for at hjælpe modtagere med at udvikle deres forretningsaktiviteter.

Langsigtede AFS-aktiver

(mio. EUR) EBRD RCO ETF-iværksætterfaciliteten EFSE Andet I alt Beløb pr. 31.12.2008 157 204 133 67 3 564 Anskaffelser 0 11 52 26 19 108 Overdragelser og tilbagetrækninger 0 (26) (4) 0 0 (30) Overskud fra opskrivning/(underskud) overførsel til equity 0 (14) (14) 3 0 (25) Kurstab 0 (42) 0 0 0 (42) Værdiforringelsestab 0 (1) (13) 0 0 (14) Beløb pr. 31.12.2009 157 132 154 96 22 561

Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD)

Kommissionen har tegnet aktier for 3 % af EBRD's samlede kapital på 20 mia. EUR. På balancedagen var det indkaldte beløb på 157 mio. EUR, som er blevet betalt. De udestående betalinger i forbindelse med den del af kapitalen, som ikke er krævet indbetalt, beløber sig til 443 mio. EUR (se også bemærkning 5.13.1). Da EBRD ikke er børsnoteret, og i lyset af de kontraktlige restriktioner, der er indeholdt i EBRD's vedtægter om bl.a. salg af kapitalandele, der er begrænset til anskaffelsesværdien og kun tilladt for eksisterende aktieejere, værdiansættes Kommissionens aktiepost til anskaffelsesværdien fratrukket nedskrivninger.

Risikokapitaltransaktioner (RCO)

Risikokapitaltransaktioner er beløb, der ydes til finansielle formidlere til finansiering af equity-investeringer. De forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank (EIF) og finansieres under den europæiske naboskabspolitik.

Andre investeringer

De vigtigste beløb vedrører programmet for vækst og beskæftigelse, MAP-programmet og CIP-programmet, hvis finansielle forvaltning varetages af EIF, og som støtter oprettelsen og finansieringen af små og mellemstore virksomheder i opstartsfasen ved at investere i passende specialiserede risikokapitalfonde (154 mio. EUR). Inkluderet er også 96 mio. EUR vedrørende Den Europæiske Fond for Sydøsteuropa, et investeringsselskab med variabel kapital (SICAV). Hovedformålet med Den Europæiske Fond for Sydøsteuropa er at fremme udvikling og velstand i Sydøsteuropa gennem en bæredygtig supplerende finansiering i udviklingsøjemed via lokale finansieringsinstitutioner. En ny investering på 19 mio. EUR vedrørende SE4F (Southeast Europe Energy Efficient Fund) er medtaget i 2009.

2.4 LÅN

Dette område omfatter lånebeløb, der forfalder om over et år til betaling til EU:

(mio. EUR) Bemærkning 31.12.2009 31.12.2008 Lån ydet over EU's budget og EKSF 2.4.1 169 179 Lån ydet gennem lånoptagelser 2.4.2 10 595 3 386 Lån i alt 10 764 3 565

2.4.1 Lån ydet over EU's budget og EKSF under afvikling

(mio. EUR) Lån på særlige vilkår EKSF under afvikling I alt I alt pr. 31.12.2008 150 29 179 Tilbagebetalinger (19) (5) (24) Ændringer i regnskabsmæssig værdi 12 2 14 I alt pr. 31.12.2009 143 26 169

Lån på særlige vilkår

Denne post omfatter lån, der ydes til præferencesats som en del af samarbejdet med ikke-medlemsstater. Alle beløb forfalder mere end 12 måneder efter årets afslutning. Den effektive rente på disse lån varierer mellem 7,39 % og 12,36 %.

Boliglån ydet af EKSF under afvikling

Boliglån er lån, der ydes af EKSF under afvikling over egne midler i overensstemmelse med artikel 54 og 54, stk. 2, i EKSF-traktaten. Disse lån ydes til en fast rente af 1 % og betragtes derfor som lån til præferencesats. Den effektive rente på disse lån varierer mellem 2,806 % og 22,643 %. For disse lån anvendes af praktiske grunde og ud fra en væsentlighedsbetragtning transaktionsprisen som dagsværdi ved påbegyndelse uanset eventuelle præferencerentesatser.

2.4.2 Lån ydet gennem lånoptagelser

(mio. EUR) Makrofinansiel bistand (MFA) Euratomlån Betalingsbalancelån EKSF under afvikling I alt I alt pr. 31.12.2008 663 494 2 004 338 3 499 Nye lån 25 7 7 200 0 7 232 Tilbagebetalinger (95) (11) 0 (88) (194) Kursforskelle 0 (1) 0 16 15 Ændringer i regnskabsmæssig værdi (6) (5) 99 (5) 83 I alt pr. 31.12.2009 587 484 9 303 261 10 635 Forfaldent beløb < 1 år 40 0 0 0 40 Forfaldent beløb > 1 år 547 484 9 303 261 10 595

MFA-lån

MFA er et politikforankret finansielt instrument til ubunden og uspecificeret betalingsbalance- og/eller budgetbistand til partnerlande, der geografisk er tæt på EU's territorium. Lånene ydes i form af mellem-/langfristede lån eller støttebeløb eller en velegnet kombination af begge og supplerer generelt den finansiering, som ydes i forbindelse med et IMF-støttet tilpasnings- og reformprogram. Kommissionen har ikke modtaget garantier fra tredjepart for disse lån, men de er garanteret af Garantifonden (se bemærkning 2.3.3).

Euratomlån

Euratom er en af EU's retlige enheder og er repræsenteret ved Europa-Kommissionen. Euratomlån til medlemsstater ydes med henblik på finansiering af investeringsprojekter i medlemsstater i forbindelse med industriel produktion af elektricitet i atomkraftværker og til industrielle brændselskredsløbsanlæg. Euratomlån til tredjelande ydes til forbedring af sikkerheds- og effektivitetsniveauet i atomkraftværker og anlæg i det nukleare brændselskredsløb, som er i drift eller under opførelse.

Kommissionen har modtaget garantier på 481 mio. EUR (2008: 486 mio. EUR) fra tredjepartsgaranter for disse lån.

Betalingsbalancelån

Betalingsbalancelån er et politikforankret finansielt instrument, der er blevet reaktiveret for at yde økonomisk støtte til EU's medlemsstater under den aktuelle økonomiske og finansielle krise. Det gør det muligt at yde lån til medlemsstater, der oplever eller står i alvorlig fare for at opleve problemer med deres betalingsbalance eller kapitalbevægelser. Det er kun medlemsstater, der ikke har vedtaget euroen, der kan udnytte denne facilitet. Det maksimale beløb for godkendte lån er 50 mia. EUR, og disse lån garanteres af EU's almindelige budget.

Fra november 2008 til udgangen af 2009 blev der ydet lån på i alt 14,6 mia. EUR. Ungarn fik stillet 6,5 mia. EUR til rådighed, hvoraf 2 mia. EUR (ovenfor) blev udbetalt i 2008 med udløb i december 2011. Yderligere 3,5 mia. EUR blev udbetalt i 2009 (udløbsdatoer: november 2014 og april 2016). Letland fik stillet 3,1 mia. EUR til rådighed, hvoraf 2,2 mia. EUR blev udbetalt i løbet af 2009 (udløbsdatoer: april 2014 og januar 2015), og 0,5 mia. EUR udbetales i marts 2010 (udløbsdato: maj 2019). Ligeledes fik Rumænien stillet 5 mia. EUR til rådighed, hvoraf 1,5 mia. EUR blev udbetalt i 2009 med udløb i januar 2015, og yderligere 1 mia. EUR blev udbetalt i marts 2010 (udløbsdato: maj 2019).

Lån fra EKSF under afvikling

Denne post omfatter primært lån ydet af EKSF under afvikling af lånte midler i overensstemmelse med artikel 54 og 56 i EKSF-traktaten såvel som tre unoterede værdipapirer udstedt af Den Europæiske Investeringsbank (EIB) som erstatning for en forpligtelse, der er misligholdt fra en debitors side. Disse værdipapirer vil forblive i porteføljen indtil endeligt forfald (2017 hhv. 2019) for at dække ydelserne på de tilhørende lån. Ændringerne i regnskabsmæssig værdi svarer til ændringen i vedhængende rente plus årets betalte afdrag og transaktionsomkostningerne ved oprettelsen beregnet efter den effektive rentemetode.

De effektive renter var fordelt i følgende intervaller:

Lån 31.12.2009 31.12.2008 MFA-lån 0,9625 % - 4,54 % 3,022 % - 5,29 % Euratom 1,071 % - 5,76 % 3,428 % - 5,76 % Betalingsbalancelån 3,125 % - 3,625 % 3,25 % EKSF under afvikling 0,346 % - 5,8103 % 3,072 % - 5,8103 % (4)

2.5 LANGSIGTET FORFINANSIERING

Tidspunktet for inddrivelse eller udnyttelse af forfinansieringen bestemmer, om den skal opføres som omsætningsaktiver eller langfristede aktiver. Udnyttelsen defineres i aftalen for projektet. Alle tilbagebetalinger eller al udnyttelse, som sker inden 12 måneder fra tidspunktet for regnskabsaflæggelse, opføres som kortsigtet forfinansiering og derfor som omsætningsaktiver.

Forfinansiering i alt

(mio. EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Langsigtet forfinansiering (se nedenfor) 39 750 29 023 Kortsigtet forfinansiering (se bemærkning 2.9) 9 077 10 262 Forfinansiering i alt 48 827 39 285

Modtagne garantier vedrørende forfinansiering:

Det er garantier, som EU i nogle tilfælde kræver af modtagere, når de udbetaler forskud (forfinansiering). Der skal opføres to værdier for denne type garanti, nemlig »den nominelle værdi« og »den løbende værdi«. For så vidt angår den nominelle værdi, er den udløsende begivenhed knyttet til eksistensen af en garanti. For så vidt angår den løbende værdi, er den udløsende begivenhed for garantien udbetalingen af forfinansieringen og/eller den efterfølgende udligning. Pr. 31. december 2009 beløb den nominelle værdi af de af Kommissionen modtagne garantier, for så vidt angår forfinansiering, sig til 936 mio. EUR. Den løbende værdi af disse garantier er 724 mio. EUR. Pr. 31. december 2008 var disse værdier henholdsvis 968 mio. EUR og 769 mio. EUR. Denne difference fungerer som dækning for forfinansiering, der er blevet frigjort og omkostningsført, men som måske skal opkræves i fremtiden.

Visse forfinansieringsbeløb udbetalt under det syvende rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FP7) er dækket af en Deltagergarantifond (DGF). Pr. 31. december 2009 var der i alt udbetalt 2,7 mia. EUR i forfinansiering. Dette er et instrument til gensidig gavn oprettet for at dække EU's og deltagernes finansielle risici under gennemførelsen af de indirekte aktioner under FP7, idet fondens kapital og interesser udgør en sikkerhed for opfyldelse af kontrakten. Alle deltagere i indirekte aktioner i form af tilskud (og dermed forfinansiering i Kommissionens bogholderi) bidrager med 5 % af den forfinansiering, de modtager, til DGF's kapital under aktionens varighed. Som sådanne er deltagerne ejere af Deltagergarantifonden, idet EU repræsenteres af Kommissionen som eksekutivmyndighed. Ved afslutningen af en indirekte aktion får deltagerne hele deres bidrag til kapitalen tilbage, bortset fra tilfælde, hvor fonden pådrager sig tab på grund af modtagernes manglende opfyldelse af deres forpligtelser – i så fald får deltagerne mindst 80 % af deres bidrag tilbage. Deltagergarantifonden sikrer dermed såvel EU's som deltagernes finansielle interesser. Pr. 31. december 2009 var der fra deltagerne indbetalt bidrag til DGF for et samlet beløb på 561 mio. EUR (2008: 274 mio. EUR) – se også bemærkning 11.

Langsigtet forfinansiering

(mio. EUR) Forvaltningstype 31.12.2009 31.12.2008 Direkte centraliseret forvaltning 1 148 1 351 Indirekte centraliseret forvaltning 486 275 Decentraliseret forvaltning 347 90 Delt forvaltning 37 199 26 764 Fælles forvaltning 568 543 Gennemført af institutioner og agenturer 2 0 Langsigtet forfinansiering i alt 39 750 29 023

De største langsigtede forfinansieringer vedrører strukturforanstaltninger for programmeringsperioden 2007-2013: Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Fiskerifond. Da mange af disse projekter er langsigtede, er det nødvendigt, at de tilhørende forskud er til rådighed i mere end ét år. Disse forfinansieringsbeløb vises som langfristede fordringer. Den ovennævnte langsigtede forfinansiering, som EU er berettiget til at forrente over for modtagerne, udgør 1 607 mio. EUR.

Stigningen i 2009 skyldes hovedsagelig betalingen af et tredje forskud til medlemsstaterne til et samlet beløb på 5 mia. EUR: 2,6 mia. EUR til Samhørighedsfonden, 1,8 mia. EUR til Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og 0,6 mia. EUR til Den Europæiske Socialfond. Desuden blev der ydet betalinger som et led i den økonomiske genopretningspakke til et samlet beløb på 6,2 mia. EUR til hvert program som følge af den økonomiske krise: 3,9 mia. EUR til Samhørighedsfonden og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og 2,3 mia. EUR til Den Europæiske Socialfond. Stigningerne i beløbene vedrørende decentraliseret forvaltning skyldes primært forfinansiering, der er ydet til kandidatlande under IPA-programmer.

2.6 LANGFRISTEDE TILGODEHAVENDER

(mio. EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Udestående fra medlemsstater 26 24 EKSF-personalelån 10 13 Andet 2 2 Garantier og sikkerhedsstillelser 17 6 I alt 55 45

Udestående beløb fra medlemsstater henviser til beløb, som tidligere tiltrædelseslande skylder EKSF under afvikling.

OMSÆTNINGSAKTIVER

2.7 ÅRSOPGØRELSE

(mio. EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Videnskabeligt materiale 62 73 Andet 15 12 I alt 77 85

Beholdningen af videnskabeligt udstyr indehaves og forvaltes af FFC. En stor del heraf er beholdningen af referencemateriale, nukleart og ikke-nukleart, som befinder sig i Geel. Dette materiale har en strategisk værdi og opbevares for at kunne håndtere fremtidig uforudset efterspørgsel i krisesituationer. Andet omfatter EGNOS-projektets beholdning, lageret af publikationer, som indehaves/forvaltes af Publikationskontoret og beholdningen af vaccinationer.

2.8 KORTSIGTEDE INVESTERINGER

Kortsigtede investeringer består af AFS-aktiver og finansielle aktiver, som a