INDLEDNING

Vedvarende energi er et højt prioriteret område i energiunionen. Direktivet om vedvarende energi har været og vil fortsat være et centralt element i energiunionspolitikken og en hoveddrivkraft med hensyn til at skaffe ren energi til alle europæere og med henblik på at gøre EU til verdens førerende region inden for vedvarende energi, samtidig med at det kan bidrage til de fem dimensioner i energiunionen.

For det første har vedvarende energikilder spillet en betydelig rolle vedrørende energisikkerhed. Det anslåede bidrag til sparet import af fossilt brændsel i 2015 var på 16 mia. EUR, og det skønnes at blive på 58 mia. EUR i 2030 . For det andet kan vedvarende energikilder takket være hurtigt faldende omkostninger som følge af teknologiske fremskridt, især i elsektoren, efterhånden også integreres yderligere i markedet. Omarbejdningen af direktivet om vedvarende energikilder for perioden efter 2020 vil sammen med forslagene om udformningen af markedet som led i pakken Ren energi til alle europæere give yderligere mulighed for, at vedvarende energikilder kan bidrage på lige fod med andre energikilder. For det tredje passer vedvarende energikilder også fint sammen med energieffektivitet. I elsektoren kan udskiftning af brændbare fossile brændstoffer med ikkebrændbare vedvarende energikilder reducere forbruget af primær energi. I byggesektoren kan løsninger med vedvarende energikilder forbedre bygningers energimæssige ydeevne på en omkostningseffektiv måde. For det fjerde er vedvarende energikilder også en afgørende drivkraft for nedbringelsen af afhængigheden af fossile brændstoffer i EU's energisystem. I 2015 bidrog vedvarende energikilder til, at man brutto undgik emission af drivhusgasser svarende til emissionerne i Italien. Sidst, men ikke mindst, spiller vedvarende energikilder en betydelig rolle med hensyn til at gøre EU til en global leder vedrørende innovation. Med 30 % af verdens patenter inden for vedvarende energikilder har EU været banebrydende på dette område og er stærkt opsat på at prioritere forskning og innovation højt for yderligere at drive energiomstillingen fremad.

Desuden er fordelene ved vedvarende energikilder langt mere vidtrækkende end nævnt ovenfor. Vedvarende energi er en kilde til økonomisk vækst og job for europæerne. Og den bidrager også til at mindske luftforureningen og hjælper udviklingslandene med at få adgang til økonomisk overkommelig og ren energi.

I 2014 var EU og langt størstedelen af medlemsstaterne på rette vej mod at nå deres bindende 2020-mål. De hurtigste fremskridt er sket i elsektoren, mens det største absolutte bidrag fortsat kommer fra opvarmnings- og kølingssektoren. Fremskridtene inden for transportsektoren har indtil videre været svagest. Der er et stort uudnyttet potentiale i opvarmnings- og kølings- samt transportsektoren, og det opfordrer til yderligere handling, jf. forslaget om en omarbejdning af direktivet om vedvarende energi for perioden efter 2020 som led i pakken Ren energi til alle europæere, der blev fremlagt i november 2016. Denne pakke bekræfter, at Europa-Kommissionen er fast besluttet på at gøre Den Europæiske Union til verdens førende region inden for vedvarende energikilder og give energiforbrugerne rimelige vilkår.

I overensstemmelse med kravene i direktivet om vedvarende energi giver denne rapport et omfattende overblik over udbredelsen af vedvarende energi i EU. Den omfatter også en vurdering af administrative hindringer samt biobrændstoffers bæredygtighed. Medmindre andet er angivet, er dataene fra 2004 til 2014 baseret på Eurostat Shares og dataene for 2015 på tidlige skøn. Den overordnede udvikling vurderes i forhold til de forløb, som fremgår af bilag I i direktivet om vedvarende energi, mens de sektor- og teknologispecifikke vurderinger er foretaget i forhold til de forløb, der er udstukket i medlemsstaternes nationale handlingsplaner for vedvarende energi (NREAP'er). Prognoserne for 2020 bygger på PRIMES Ref2016-scenariet .



1. FREMSKRIDT I UDBREDELSEN AF VEDVARENDE ENERGI

a.Fremskridt i udbredelsen af vedvarende energi i EU-28

I 2014 nåede andelen fra vedvarende energikilder (VE-andelen) op på 16 % af det udvidede endelige energiforbrug. Den gennemsnitlige VE-andel i EU-28 i 2013/2014 udgjorde 15,5 %, dvs. markant over det vejledende forløb (2013/2014) for EU-28 på 12,1 %. I 2015 er VE-andelene anslået at være ca. 16,4 % af det udvidede endelige energiforbrug, mens det vejledende forløb for 2015/2016 er 13,8 %. Da forløbet udviser en mere stejl kurve i de kommende år, bliver der imidlertid brug for at forstærke indsatsen for at blive på rette vej, som vist i Figur 1 .

Figur 1: Andelen af vedvarende energi i EU i forhold til direktivet om vedvarende energi (RED) og forløbene i de nationale handlingsplaner for vedvarende energi (NREAP'er) (baseret på EUROSTAT, Öko-Institut)

Som vist i Figur 2 er opvarmning og køling stadig den største sektor med hensyn til absolut udbredelse af vedvarende energi. Den højeste VE-andel og den største vækst findes dog i elsektoren, hvor VE-andelen steg med 1,4 procentpoint om året mellem 2004 og 2014. VE-andelen i opvarmnings- og kølingssektoren steg med 0,8 procentpoint om året i samme tidsrum, mens transportsektoren havde den svageste vækst med gennemsnitlig 0,5 procentpoint om året.

Figur 2: Endeligt energiforbrug i EU-28 i 2015 (kilde: Öko-Institut)

I.Opvarmning og køling