Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse om energieffektivitet i Det Europæiske Fællesskab - en strategi for rationel energianvendelse« (98/C 407/27)

Kommissionen besluttede den 19. maj 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Energi, Kernekraft og Forskning, som udpegede Bernardo Hernández Bataller til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 22. juli 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 357. plenarforsamling af 9. og 10. september 1998, mødet den 9. september 1998, med 117 stemmer for og 1 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Europa-Kommissionen har sendt sin »Meddelelse om energieffektivitet i Det Europæiske Fællesskab - en strategi for rationel energianvendelse« til Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Rådet, Europa-Parlamentet og Regionsudvalget. Meddelelsen er en følge af det tilsagn, som Fællesskabet fremsatte i hvidbogen ().

1.2. Kommissionens meddelelse bunder også i det nødvendige i at opfylde Kyoto-konferencens målsætninger om nedbringelse af drivhusgasserne (); for EU indebærer dette en 8 procents reduktion i udslippene mellem 1990 og 2010. Meddelelsen er desuden begrundet i de fordele, som knytter sig til effektiv energiudnyttelse såsom forsyningssikkerhed, jobskabelse og undgåelse af andre forurenende stoffer.

1.3. I meddelelsen tages der også hensyn til det forhold, at forbedringen i energiintensiteten i de fleste medlemsstater er gået i stå, hvilket kræver en fornyet indsats i politikkerne for optimal udnyttelse af energiforbruget. Desuden erkendes det, at meddelelsen kun er det første skridt på vejen hen imod en overordnet strategi på dette område, og det forudsættes, at der fra politisk hold gives kort- og mellemfristede forpligtelser, hvis det skal lykkes at mobilisere de øvrige økonomiske og sociale aktørers interesse. Denne strategi omfatter definering af målsætninger, tidsplaner og ansvar, med andre ord en handlingsplan.

1.4. Formålet med denne udtalelse er derfor at tilkendegive ØSU's holdning til Kommissionens meddelelse og at fremsætte konkrete henstillinger, som kan forbedre denne og tjene som retningslinjer for den fremtidige handlingsplan.

1.5. I samme forbindelse kan det tilføjes, at ØSU har udarbejdet en initiativudtalelse om »Politikker for rationel energiudnyttelse i Den Europæiske Union og i ansøgerlandene«. Denne udtalelse indeholder en række henstillinger, som skal tilskynde til politikker for rationel energiudnyttelse i lyset af et eventuelt fald i energipriserne, deregulering inden for sektoren samt forværring af energiintensiteten. Dette dokument vil blive benyttet som reference for de følgende kommentarer.

1.6. ØSU's synspunkter bygger derfor på ovenanførte udtalelse og på andre udtalelser, der er afgivet som reaktion på forskellige initiativer fra Kommissionens side. Som nylige eksempler kan nævnes udtalelserne om meddelelsen »En fællesskabsstrategi til fremme af kombineret kraftvarmeproduktion og til fjernelse af hindringerne for udvikling af den« () og meddelelsen om »Transport og CO2: En løsningsmodel for EU« ().

2. Kommissionens meddelelse

2.1. Meddelelsens målsætninger kan kortfattet siges at være at fremhæve det eksisterende potentiale, at forelægge de hidtidige resultater, så disse kan tjene som springbræt for en fornyet indsats fra medlemsstaterne, lokale og regionale myndigheder og Kommissionen, samt at udgøre et debatoplæg til en handlingsplan og at berede jordbunden for en mere koordineret indsats, som skal føre til overholdelse af Kyoto-aftalerne.

2.2. Den nuværende energiprissituation tillige med hindringerne for yderligere indsats til forbedring af energiforbruget har bevirket, at energiintensiteten har stabiliseret sig i de seneste år sammenlignet med tendensen op til først i 1990'erne, trods Kommissionens bestræbelser i form af forskellige programmer og regelsæt.

2.3. Dog vurderes det i meddelelsen, at energisparepotentialet ligger på 18 % af forbruget i 1995, og at der er råderum for en forbedring på 17 % for industrien, 14 % for transport og 22 % for husholdninger og serviceerhverv. Dette skøn bygger på den MURE-model, som Kommissionen har opstillet.

2.4. Den nuværende proces i retning af liberalisering og deregulering i energisektoren vil helt klart få betydning for effektiv energiudnyttelse. For det første vil priserne falde og dermed afspejle produktionsomkostningerne bedre samt forebygge krydssubsidier, hvilket vil være til gavn for rentabiliteten af projekter vedrørende rationel energiudnyttelse. For det andet vil øget konkurrenceevne tilskynde til forbedring af effektiviteten inden for energisektoren selv.

2.5. Markedskræfterne alene er imidlertid ikke nok til at opfylde det økonomiske potentiale, idet energi er en sekundær faktor i mange tilfælde. Det er derfor påkrævet, at institutionerne opstiller særlige tiltag, ihukommende de samfundsmæssige og økonomiske fordele, som knytter sig til et fald i energiforbruget.

2.6. Der er flere forhold, som lægger sig hindrende i vejen for et bedre energiforbrug:

- Energipriserne afspejler ikke på passende vis de miljømæssige omkostninger og andre eksterne udgifter, som hænger sammen med energifremstilling, transport og forbrug.

- Der er mangel på information om både mulige løsninger og om resultaterne af færdiggjorte projekter. Hertil kommer manglende forståelse for de energimæssige omkostninger, hvilket medfører, at energieffektiviteten bliver sekundær i forhold til indkøbsprisen.

- Energibesparelser er mindre synlige end fremstillingsprojekter og, mere specifikt, end vedvarende energikilder, hvilket gør energibesparelser mindre attraktive set ud fra et politisk synspunkt.

- Der findes institutionelle og kulturelle hindringer, især fra energiselskabernes side, idet disse går ind for centraliserede, storstilede løsninger på bekostning af mindre iøjnefaldende og decentraliserede løsningsmuligheder.

- Der findes også tekniske hindringer, hovedsagelig på grund af manglende uddannelse i og information af selskaber, teknikere og ingeniører, som burde tilskynde til teknologier med lavt energiforbrug; disse hindringer er bl.a. med til at forhindre et fald i omkostningerne, som kunne opnås ved massefremstilling eller standardiseret vedligeholdelse.

- Endelig nævnes det i meddelelsen, at der foreligger finansielle hindringer for gennemførelsen af projekter, der som hovedregel opnår mindre gunstige lånevilkår end centraliserede fremstillingsprojekter.

2.7. En vigtig grund til den begrænsede succes har været den ringe betydning, som medlemsstaterne tillægger programmer for rationel energiudnyttelse til trods for, at de har udtrykt støtte til EF's henstillinger. Forskellige initiativer inden for både EF's og medlemsstaternes programmer sammenfattes i både meddelelsen og i ØSU's udtalelse om kombineret kraftvarmeproduktion ().

2.8. Ifølge Kommissionens meddelelse er det også vigtigt at koordinere EF's og medlemsstaternes strategier og at forbedre denne koordinering, især så man kan få et samlet overblik over erfaringerne og så synergierne kan udnyttes. Elektricitet er et område af særlig interesse, fordi el er hovedkilde til drivhuseffekten, og fordi elforbruget er stærkt stigende i bygninger og erhvervsliv som følge af de europæiske borgeres høje levestandard.

2.9. Kommissionens oplæg til strategi bygger på følgende forudsætninger:

2.9.1. For at forbedre samarbejdet inden for EU foreslås det, at der nedsættes en undergruppe vedrørende energieffektivitet inden for rammerne af gruppen vedrørende konvergens i de nationale energipolitikker; sidstnævnte gruppe er et kommissionsinitiativ, som afventer godkendelse i Rådet ().

2.9.2. Mere målrettet fremme af energieffektiviteten i andre EF-programmer. Strukturfondene: gennem øget regional integration; Transport: teknologiske forbedringer, indførelse af nye anvendelsesmuligheder og metoder, brændstofpriser som omfatter eksterne forhold osv.; FTU: styrkelse af projekter vedrørende rationel energiudnyttelse inden for det 5. rammeprogram; og internationalt samarbejde.

2.9.3. De specifikke indsatsprioriteter omfatter følgende:

2.9.3.1. Energieffektive bygninger: bygninger tegner sig for 40 % af forbruget og nødvendiggør derfor en prioriteret indsats. Der foreslås ikke blot tiltag vedrørende det fysiske udstyr, men også med hensyn til bygningernes udformning.

2.9.3.2. Revision af direktiv 93/76/EØF om begrænsning af CO2-emissionerne gennem en styrkelse af nogle af direktivets artikler og ved at gøre det lettere for medlemsstaterne at iværksætte direktivet, idet medlemsstaterne hidtil ikke har lagt tilstrækkelig vægt på de foreslåede foranstaltninger.

2.9.3.3. Energieffektive husholdningsapparater og andet slutbrugerudstyr, ved hjælp af bedre mærkning og minimumskrav til energieffektivitet. Sidstnævnte skal gælde for industriudstyr, for hvilket der ikke findes nogen mærkningsordning i øjeblikket.

2.9.3.4. Øget anvendelse af »frivillige langtidsaftaler« indeholdende minimumskrav til effektiviteten, idet det forudsættes, at aftalerne dækker et større antal fabrikanter og at der indføres overvågningsordninger.

2.9.3.5. Bedre informationsformidling især for at tilskynde til mærkning, uddannelse og certificering. I denne forbindelse er et system med uddeling af priser til de mest effektive forbrugere under overvejelse.

2.9.3.6. Støtte til »tredjepartsfinansiering«, »resultatgaranti« og andre finansieringsordninger. Disse ordninger bruges ikke i større målestok og der foreslås derfor følgende: øget inddragelse af banker, ordninger med resultatgaranti samt uafhængig projektevaluering.

2.9.3.7. Fremme af energieffektiviteten i el- og gasindustrien og kombineret kraftvarmeproduktion. Øget anvendelse af integreret ressourceplanlægning (IRP) med udgangspunkt i direktivforslaget om rationelle planlægningsteknikker. Ud over støtte til kombineret kraftvarmeproduktion foreslås der aftaler med forsyningsselskaberne sideløbende med fortsat støtte gennem SAVE-programmet.

2.9.3.8. Energistyring og teknologianskaffelse. Kommissionen er til sinds at forelægge et direktivforslag om energistyring for at tilskynde offentlige institutioner til at foregå med et godt eksempel i deres indkøb. Som en udbygning af dette initiativ foreslås der fælles teknologiindkøb af mere effektivt udstyr i den private sektor, hovedsagelig i byggesektoren.

2.9.4. De følgende skridt kommer til at omfatte informationsindsamling og tilbagemelding om de initiativer, som Kommissionen foreslår, med det sigte at styrke både Kommissionens og medlemsstaternes foranstaltninger samt tilvejebringe et grundlag for den fremtidige handlingsplan.

3. Kommentarer til Kommissionens meddelelse

3.1. Nedenstående kommentarer bygger på de synspunkter, som ØSU allerede har fremsat i tidligere udtalelser ().

- Kyoto-protokollen fastlægger emissionsreduktioner for EU, som medlemsstaterne skal overholde; efterlevelsen må garanteres og vurderes.

- Deregulering og liberalisering i energisektoren, som er af væsentlig betydning for etableringen af det indre marked, vil gøre det europæiske erhvervsliv mere konkurrencedygtig, fordi priserne falder, og fordi krydssubsidier vil blive ryddet ad vejen, men der er behov for en mere fantasirig og innovativ indfaldsvinkel til fremme af aktioner med henblik på rationel energiudnyttelse.

- På linje med Kommissionens meddelelse til Rådet, som blev forelagt på topmødet i Cardiff (), er det vigtigt at integrere energi-/miljødimensionen i samtlige beslutninger vedrørende etablering af Den Europæiske Union.

- De sektorer, hvor der i første række skal sættes ind på at fremme en mere effektiv anvendelse af energi, er transport og bygninger. Mere konkret udgør transport en stor udfordring på grund af utilbøjeligheden til at foretage ændringer i transportformer og sædvaner samt på grund af landevejstransportens økonomiske betydning.

3.2. Hvis man går mere i detaljer med meddelelsens indhold, kan det bemærkes, at den som hovedregel er velunderbygget og bereder jordbunden for en strategi med sigte på nedbringelse af energiforbruget.

3.3. Efter ØSU's mening bør der imidlertid fremsættes nogle kommentarer, som skal være med til at give en fremtidig handlingsplan et bedre grundlag:

3.3.1. Skønnene over de eksisterende energisparemuligheder bygger på MURE-modellen. Der foreligger ingen oplysninger om dens særlige kendetegn, algoritmer og scenarier, hvilket gør det vanskeligt at vurdere, om skønnene er pålidelige. Hvis man tager højde for den nuværende årlige tendens i energiforbruget, må industriens potentiale anses for overvurderet, mens potentialet for bygninger og især for transport må anses for undervurderet. I alle tilfælde foreligger der ikke tilstrækkelig belæg for Kommissionens tal på 18 %.

3.3.2. De nuværende bestræbelser på at liberalisere markederne muliggør givetvis et fald i udgifterne for den endelige forbruger, men den positive indvirkning af projekter vedrørende rationel energiudnyttelse må anses for overvurderet. Reduktionen i krydssubsidier kan imidlertid i nogle tilfælde bevirke stigninger i visse priser, hvilket skulle kunne sætte skub i bestræbelserne på at nedbringe energiforbruget.

3.3.3. De nævnte hindringer har ikke alle sammen lige stor betydning og det ville derfor være tilrådeligt at opstille dem i en rangorden.

3.3.4. Generelt kan det siges, at den indflydelse, som tillægges SAVE-programmet (), ikke ligger på linje med de resultater, som hidtil er nået med hensyn til forbedring af energiintensiteten. Direktivernes omsættelse er foregået langsommere end ønsket og indvirkningen af mærkning er ikke lige så stor som anført i meddelelsen.

3.3.5. Med hensyn til den strategi, som Kommissionen foreslår, kan ØSU godkende tankerne om at nedsætte en undergruppe inden for konvergensgruppen samt forbedre integreringen af forslag om rationel energiudnyttelse i EU's programmer.

3.3.6. Med hensyn til de specifikke prioriteter anføres der intet om foranstaltninger, som, selv om de ikke tager direkte sigte på at forbedre energiforbruget, alligevel øver stor indflydelse på dette, f.eks. forbedret komfort, kontinuerlige i stedet for ikke-kontinuerlige processer, øget produktivitet (), forbedringer i bytrafikken osv.

3.3.7. Der nævnes heller ikke noget om indførelse af teknologier med sigte på at nedbringe miljøvirkningerne, f.eks. ved brug af mindre energi eller sågar teknologier, som fremstiller energi, f.eks. oxidering af spildevand, organiske kredsløb osv.

3.3.8. Følgelig skal den fremtidige handlingsplan tage fat på ikke blot de miljømæssige fordele, men også vedrøre en forbedring af erhvervslivets generelle konkurrenceevne og energiforsyningssikkerhed.

3.3.9. Det nævnes ikke som en prioritet - selv om det kunne medtages under mærkning af udstyr - at klimaanlæg griber stærkt om sig i nogle EU-lande, eller at motorkøretøjer og elektriske husholdningsapparater bliver større som følge af stigende levestandard.

3.3.10. I forbindelse med bygninger er det nødvendigt ikke blot at nedfælde standarder, men også via kontrol at sørge for at de overholdes, ikke blot ved selve udformningen, men også under opførelsen og når købere/lejere orienteres om deres rettigheder og om, hvilke oplysninger de har krav på.

3.3.11. Det anføres ej heller, at overholdelsen af lovgivningen om apparaters mærkning generelt set er ringe, fordi forbrugerne ikke er klar over, at der findes en sådan lovgivning og fordi sælgerne helst vil af med de apparater, som giver den største fortjeneste.

3.3.12. Med hensyn til minimumskrav og forhandlingsaftaler bør der gives nærmere oplysninger om fabrikanternes modvilje mod at deltage i sådanne ordninger, og der bør fremsættes forslag til løsninger. Som hovedregel bør der anlægges en positiv indfaldsvinkel og man bør belønne de fabrikanter, som lægger vægt på udstyr med et lavt energiforbrug, og på udstyr med bestanddele, der kan genbruges. Dette bør være et incitament for konkurrenterne.

3.3.13. Den reelle indvirkning af eksisterende informationsnet () bør evalueres. Den blotte kendsgerning, at sådanne netværker eksisterer, er ikke ensbetydende med, at de er effektive og i endnu mindre grad, at de er identiske fra land til land eller fra region til region. Indførelsen af en præmieordning har sine gode sider i den forstand, at den kan benyttes til »benchmarking« eller være et holdepunkt for andre forbrugere, men der består en risiko for, at nogle af præmieordningerne kan få et politisk islæt.

3.3.14. Det bør anføres, hvorfor »tredjepartsfinansiering« ikke har ført til de forventede resultater til trods for den støtte og den store mængde information, som er offentliggjort om dette spørgsmål. Det er næppe realistisk at anmode forretningsbanker om at indtræde som garanter for energitjenesteselskaber (ESCO) (Energy Services Companies).

3.3.15. Der foreligger ingen oplysninger om specifikke erfaringer med projekter, hvor ordningen med resultatgaranti har været benyttet, men disse garantier bør udgå fra udstyrsfabrikanter og i en vis udstrækning fra forsikringsselskaber, men aldrig fra banker. I alle tilfælde kan disse procedurer benyttes på projekter, hvor cash flows er lette at holde adskilte fra resten af virksomheden, således som tilfældet er inden for kombineret kraftvarmeproduktion, men dette lader sig kun vanskeligt gøre, når der er tale om energispareprojekter.

3.3.16. Med hensyn til »programmer for integreret ressourceplanlægning« tages der i meddelelsen ikke hensyn til det forhold, at den nuværende tendens i retning af deregulering og adskillelse af aktiviteterne kan lægge hindringer i vejen for udvikling af efterspørgselsstyring, idet de fordele, som er en følge af en forbedret belastningskurve, ikke kan videregives til markedsførings- eller distributionssektorerne. Det er derfor nødvendigt at arbejde på det mellemlange eller lange sigt, når eksterne forhold skal indregnes i energikredsløbet.

3.4. Generelt set tages der med de foreslåede aktioner kun lidet højde for de hidtidige resultater af de forskellige programmer og man støtter sig i for høj grad på SAVE-programmet. Det ville have været bedre at foreslå en række aktioner, som blev koordineret mellem de forskellige programmer på både EU- og nationalt plan.

3.5. Det er vigtigt at tilvejebringe et passende budget for den fremtidige handlingsplan, som omfatter både de nuværende programmer, og som står mål med de forventede fordele.

3.6. Handlingsplanen skal naturligvis samordnes med de internationale samarbejdsprogrammer og styrke EU-virksomhedernes stilling på verdensmarkederne.

4. Henstillinger

4.1. Generelt set godkender ØSU Kommissionens initiativ uden forbehold. Nedenstående forslag og henstillinger skal danne udgangspunkt for den fremtidige handlingsplan, som bør omfatte kortsigtede tiltag.

4.2. Kommissionens meddelelse ligger tillige på linje med meddelelsen til Rådet (), som indeholder en række henstillinger, hvis formål er at tage højde for de forskellige EU-programmers miljømæssige virkninger.

4.3. Disse henstillinger, som har forskellige mål, styrker de synspunkter, som ØSU har givet udtryk for i initiativudtalelsen (), hvori der fremsættes en række forslag til specifik indsats.

4.4. Med hensyn til »potentialet for besparelser« bør man ikke blot specificere de benyttede metoder, men også anvende samme udgangspunkt og periode (1990-2010) som i Kyoto-aftalerne, ligesom man bør anføre de potentielle reduktioner i gasemissionerne som følge af realiserbare, potentielle energibesparelser.

4.5. ØSU godkender behovet for at overvåge både nationale og EU-programmer for rationel energiudnyttelse samt de forskellige direktiver og lovbestemmelser, som bør omfatte passende overvågning straks fra starten. Hvis yderligere udgifter viser sig at være nødvendige for at kunne videreføre konsekvensvurderingen, bør denne vurdering gennemføres af organisationer, som er uafhængige af de organer, der har ansvaret for programmerne, og der bør omfattes evt. forbedringer, selv om disse måske strider mod de oprindelige hensigter ().

4.6. Koordinering med medlemsstaterne og deres programmer anses også for afgørende. I denne forbindelse ville en både individuel og sammenlignende analyse af de nationale programmer, som anføres i bilag 2, have været til stor nytte.

4.7. Som anført i meddelelsen er der involveret mange aktører, men der bør opstilles en klar ramme for indsatsen, begyndende med energiforbrugerne og gående videre til energiforsyningsselskaberne, således at man undgår overlapninger og spild af indsats, hvilket er tilfældet i nogle af EU's og medlemsstaternes programmer.

4.8. Oprettelse af et forum inden for rammerne af det rådgivende energiudvalg kunne være nyttig, men dets kompetenceområde og beføjelser bør formuleres så klart og tydeligt, at der ikke bliver tale om en diskussionsklub med ringe indflydelse udadtil. Som et første skridt bør handlingsplanen udformes som et grundlæggende referenceværktøj.

4.9. I lovbestemmelserne om bygninger () bør der foretages en klar sondring mellem nye bygninger - og mellem subsidierede offentlige bygninger () og den private sektor - og eksisterende bygninger. I sidstnævnte tilfælde bør der nedfældes særlige vilkår for renovering i historiske bycentre.

4.10. Til trods for det forhold, at transportsektorprogrammer vedrørende nedbringelse af emissioner og forbedring af trafikken involverer et element af rationel energiudnyttelse, bør der medtages en aktionslinje for denne sektor inden for handlingsplanens rammer, da dette ikke nævnes i meddelelsen.

4.11. Generelt set bør der lægges mere vægt på at øge bevidstheden i befolkningen og hos energibrugerne i almindelighed, således at disse er opmærksomme på den information, der står på energimærkaterne, og så de anmoder om særlige oplysninger om apparaternes energiforbrug i hele apparaternes levetid. Oplysningskampagnerne bør styres ordentligt og bør underkastes evaluering, idet man bør undgå at give alt for mange generelle oplysninger og samtidig bør man udnytte de forskellige kommunikationsmedier, som står til rådighed i vore dage.

4.12. Til dette formål anses uddannelse og information på samtlige niveauer, lige fra undervisningen på sekundærtrinet til universiteter, som værende af stor betydning, ikke mindst for arkitekter og ingeniører, da disses beslutninger får betydning for energiforbruget.

4.13. ØSU ønsker tillige at tilskynde til informationsformidling, som skal bygge på reelle, målelige resultater. For projekter, hvis hovedsigte ikke er at optimere energiforbruget, bør dette mål holdes klart adskilt fra de øvrige fordele.

4.14. Den handlingsplan, som der lægges op til i meddelelsen, skal bevirke, at liberaliseringen og dereguleringen i energisektoren - som vil være til gavn for fri konkurrence og nedbringe omkostningerne - gennemføres under hensyntagen til dens indvirkning på forbrugerne og ikke blot for at opnå et maksimum af gevinster på kort sigt. I denne forbindelse må der tilvejebringes instrumenter, som konkurrencemæssigt set stiller energibesparelser på lige fod med energifremstillingstilbud.

4.15. Kvalitetsnormer for industriprocesser bør omfatte et afsnit om forbedring af energieffektiviteten i den pågældende proces, idet der f.eks. bør opereres med »best practice« eller benchmarking-ordninger, der kan benyttes som holdepunkt for andre energiforbrugere.

4.16. Handlingsplanen bør indeholde nogle henstillinger om, hvilke procedurer der skal benyttes med hensyn til udformning og overvågning af nationale programmer og samordning af disse med Kommissionens initiativ og andre landes programmer.

4.17. Fra et rent formelt synspunkt anbefales det, at MURE-modellens hovedtræk, forudsætninger og algoritmer samt eksempler på resultatgaranti inden for ALTENER og »fælles teknologiindkøb« medtages som et bilag til meddelelsen.

4.18. Der bør også medtages et resumé af de vigtigste resultater, som SAVE-programmet har indebåret, da dette kan danne udgangspunkt for de prioriterede aktionslinjer i handlingsplanen.

Bruxelles, den 9. september 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() »En energipolitik for Den Europæiske Union« (KOM(95) 682 endelig udg.).

() Der er tale om seks gasser angivet i aftagende rækkefølge: Kuldioxid (CO2), metan (CH4), kvælstofoxid (N2O), fluorkulbrinter(HFC), perfluorkulbrinter (PFC) og svovlhexafluorid (SF6).

() KOM(97) 514 endelig udg. og EFT C 157 af 25.5.1998.

() KOM(1998) 204 endelig udg.; udtalelse under udarbejdelse.

() EFT C 157 af 25.5.1998.

() Dette initiativ ligger på linje med det forslag, som ØSU fremsatte i initiativudtalelsen om »Politikker for rationel energiudnyttelse i Den Europæiske Union og i ansøgerlandene«, omend det i dette tilfælde foreslås, at den administrative byrde gøres så lille som mulig og at forummet kobles sammen ved hjælp af et edb-netværk.

() Blandt andet udtalelserne om »Politikker for rationel energiudnyttelse i Den Europæiske Union og i ansøgerlandene«; »En fællesskabsstrategi til fremme af kombineret kraftvarmeproduktion« - EFT C 157 af 25.5.1998; og »Transport og CO2: En løsningsmodel for EU« (under udarbejdelse).

() »En strategi til integrering af miljøet i EU's politikker« - KOM(1998) 333 endelig udg.

() Det er mere end tvivlsomt, om blot 45 mio. ecu i en femårig periode er nok til at forbedre energiintensiteten med 1 % årligt.

() Af de industritilknyttede projekter, som blev forelagt under THERMIE, havde kun ca. 40 % et forbedret energiforbrug som hovedmål. I de øvrige tilfælde var dette et sekundært mål.

() Det virtuelle netværk, som ØSU anbefaler i initiativudtalelsen om rationel energiudnyttelse, er en databasse over de resultater, som programmerne har resulteret i.

() »Politikker for rationel energiudnyttelse i Den Europæiske Union og i ansøgerlandene«.

() Der kan som hovedregel iagttages en vis tilbageholdenhed i evalueringen af de forskellige programmer samt en vis modvilje mod at foretage en sund selvkritik.

() Det bør også kommes i hu, at dette er et af nøgleområderne i det 5. FTU-rammeprogram.

() Af to årsager: at foregå med et eksempel samt det forhold, at beboerne har færre penge til at dække de efterfølgende udgifter med. Disse bygninger bør omfattes af de vilkår, som gælder for offentlige købsaftaler og teknologiindkøb, som nævnes i meddelelsen.