[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 18.11.2010

KOM(2010) 650 endelig

KOMMISSIONENS BERETNING TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

om opfølgningen af dechargeafgørelserne for regnskabsåret 2008 (Resumé) {SEK(2010) 1437}{SEK(2010) 1438}

FORORD

Dette er Kommissionens beretning til Europa-Parlamentet (EP) om opfølgning af dechargeafgørelserne for regnskabsåret 2008[1] i henhold til artikel 319, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, artikel 147 i finansforordningen og artikel 119, stk. 5, i finansforordningen for Den Europæiske Udviklingsfond. Beretningen offentliggøres i resuméform på alle officielle EU-sprog.

Kommissionens svar på hver enkelt af Parlamentets og Rådets specifikke anmodninger findes i to arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene[2]. I denne beretning i resuméform og i arbejdsdokumenterne har Kommissionen så nøje som muligt fulgt opbygningen af afgørelserne med Europa-Parlamentets og Rådets anmodninger. I arbejdsdokumenterne fra Kommissionens tjenestegrene er der for hver anmodning en krydshenvisning til det eller de relevante punkter i enten Europa-Parlamentets eller Rådets afgørelse.

I afgørelserne om decharge for det almindelige budget, EUF og agenturerne har Kommissionen registreret i alt 238 anmodninger fra Europa-Parlamentet. Hvad angår 108 af disse anmodninger, vil Kommissionen træffe de foranstaltninger, Parlamentet har anmodet om. For 120 anmodningers vedkommende mener Kommissionen, at de ønskede foranstaltninger allerede er truffet eller iværksat, selv om det i nogle tilfælde vil være nødvendigt at vurdere de opnåede resultater. Og endelig er der 10 anmodninger, som Kommissionen af årsager, der hænger sammen med de eksisterende lovgivningsrammer eller dens institutionelle rammer, ikke kan acceptere[3].

Kommissionen har også noteret 126 anmodninger til den fra Rådet. For 61 af disse anmodningers vedkommende vil Kommissionen træffe de foranstaltninger, Rådet efterlyser. For 63 andre anmodningers vedkommende mener Kommissionen, at de ønskede foranstaltninger allerede er truffet eller iværksat, selv om det i nogle tilfælde vil være nødvendigt at vurdere de opnåede resultater. Og endelig er der 2 anmodninger, som Kommissionen af årsager, der hænger sammen med de eksisterende lovgivningsrammer eller dens institutionelle rammer, ikke kan acceptere[4].

Kommissionens svar på Europa-Parlamentets og Rådets anmodninger angående en række særrapporter fra Revisionsretten findes i arbejdsdokumenterne fra Kommissionens tjenestegrene.

Med hensyn til de anmodninger, der drejer sig om agenturerne, er den interinstitutionelle arbejdsgruppe om agenturerne i gang med at tage stilling til disse spørgsmål. Arbejdsgruppen ventes at fremlægge sine konklusioner ved udgangen af 2011. Kommissionens svar på de anmodninger til den, der angår agenturerne, findes i arbejdsdokumenterne fra Kommissionens tjenestegrene.

RESUME AF KOMMISSIONENS SVAR PÅ DE ANMODNINGER, EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FREMSATTE I DECHARGEAFGØRELSERNE FOR 2008

A) HORISONTALE SPØRGSMÅL

Fejlprocenterne i Revisionsrettens revisionserklæringer (DAS) har været faldende i de seneste år på grund af den samordnede indsats, Kommissionen har gjort. På nogle områder (især samhørighedspolitikken) er fejlprocenten dog stadig for høj. For at få bragt den yderligere ned, er Kommissionen indstillet på at gøre alt, hvad den kan, for at øge Revisionsrettens "grønne klassificering" med yderligere 20 % af hele budgettet inden 2014. I den forbindelse bemærkes dog, at enhver udvikling på dette område afhænger af en række forskellige faktorer, især virkningerne af den igangværende indsats for at forbedre kontrolsystemplanerne, virkningerne af lovgivningen for 2007-2013 og grupperingen af politikområder i Rettens årsberetning.

I maj 2010 præsenterede kommissær Algirdas Šemeta sin dagsorden for decharge og revision i Europa-Parlamentets budgetkontroludvalg. Denne dagsorden indeholder de prioriterede mål for Kommissionens embedsperiode (indtil 2014) og omfatter bl.a. foranstaltninger til forenkling af lovgivningen, etablering af europæiske trustfonde, forvaltningsrevision i medlemsstaterne, samarbejde med de øverste revisionsinstitutter og parlamenter i medlemsstaterne og en forstærket indsats i relation til inddrivelser og finansielle korrektioner.

Kommissionen vil arbejde på at få forenklet udgiftsordningerne yderligere, hvor det er muligt, for at nedbringe fejlrisikoen. Den er imidlertid bevidst om, at en forenkling af betingelserne for støtteberettigelse, målretning af udgifterne efter specifikke mål og nedbringelse af fejlprocenten til højst 2 % er mål, der undertiden kan være indbyrdes modstridende og derfor må afvejes nøje. Kommissionen har allerede lagt grunden hertil i sit forslag til treårsrevisionen af finansforordningen, som skulle åbne mulighed for at få afpasset reglerne bedre efter støttemodtagernes behov og understreger betydningen af programmernes output såvel som input gennem en mere udbredt brug af udgiftsforenklinger. Ved udgangen af 2010 vil Kommissionen som led i decharge- og revisionsarbejdet udsende en meddelelse, hvori den opstiller de brede principper for udarbejdelse af lovgivning efter 2013 og bl.a. tager fat på spørgsmålene om balancen mellem kontrolkrav, kriterier for støtteberettigelse og risiko for at opnå rimelig sikkerhed for transaktionernes lovlighed, sund finansiel forvaltning og udgifternes målretning.

Begrebet acceptabel fejlrisiko spiller en vigtig rolle i denne dagsorden, eftersom det tilgodeser den risiko, som følger af de lovgivningsmæssige krav såvel som omkostningerne og afspejler det risikoniveau, der må accepteres under hensyn til en omkostningseffektiv kontrol. Den 26. maj 2010 udsendte Kommissionen en meddelelse med titlen "Mere eller mindre kontrol? Den rette balance mellem de administrative kontrolomkostninger og fejlrisikoen" [5]. Heri blev der foreslået en acceptabel fejlrisiko, der ligger i midten af intervallet mellem 2 % og 5 % (den "gule" zone) inden for både udvikling i landdistrikter og forskning, energi og transport.

Selv om det er vigtigt at forenkle, tager det tid, før vedtagne forenklinger giver sig udslag i de årlige fejlprocenter i DAS, og på nogle områder, bl.a. inden for udvikling i landdistrikterne, er de ikke tilstrækkelige til at få bragt fejlprocenten ned på et rimeligt niveau uden risiko for, at det går ud over de politiske mål. Eksempelvis vil forenklinger, der eventuelt vedtages for lovgivningen efter 2013, for de større flerårige programmers vedkommende ikke give sig udslag i de årlige DAS før tidligst i 2015 (decharge i 2017). Det er derfor nødvendigt at sætte den acceptable fejlprocent på et sådant niveau, at det afspejler de aktuelt gældende forordninger og udgør et passende benchmark for en omkostningseffektiv kontrol (dette niveau vil siden kunne justeres på grundlag af fremtidige forenklinger).

Kommissionen vil foreslå acceptable fejlprocenter for de andre store politikområder – inden for Administrative udgifter før udgangen af 2010, inden for Bistand til tredjelande, Udvikling og Udvidelse i begyndelsen af 2011 og derefter gradvis for de resterende områder, herunder Samhørighed, senere i 2011. Den minder om, at det er den lovgivende myndigheds opgave at afgøre, hvilke risikoniveauer der rent faktisk kan accepteres – det er en beslutning, som Kommissionen, der jo er den, der revideres, ikke kan tage.

Regnskabernes rigtighed

Kommissionen har videreført sit regnskabskvalitetsprojekt, der har ført til forbedringer i de underliggende regnskabsdata, som blev brugt til opstilling af 2009-regnskaberne. Der foregår allerede nu en validering af systemets anvendelse i de eksisterende lokale finansforvaltninger for at sikre, at de stemmer overens med det centrale regnskabssystem. Desuden overvåger regnskabsføreren og hans medarbejdere løbende, hvordan "cut-off"-principperne anvendes i de enkelte generaldirektorater.

De Europæiske Fællesskabers pensionsordning er fastlagt i personalevedtægten. Da Kommissionen i 2003 fremsatte forslag til ændring af personalevedtægten, havde den også (med afsæt i en kompleks aktuaranalyse) overvejet at oprette en pensionsfond. Men konklusionerne i analysen talte ikke for en sådan ændring. Især kunne etableringsomkostningerne og risikoen for tab i fonden på grund af investeringsklimaet og investeringspolitikken give problemer. Kommissionen finder, at indholdet af og grundlaget for denne analyse ikke har ændret sig, og at dens konklusioner derfor fortsat gælder.

Budgetforvaltning

Kommissionen har truffet adskillige foranstaltninger for at sikre en realistisk budgettering lige fra det øjeblik, hvor Kommissionens budgetforslag fremlægges. Bl.a. har den søgt at få forbedret medlemsstaternes overslag over udgifter på samhørighedsområdet og sikre en gennemsigtig rapportering om gennemførelsesprocenter i forhold til det oprindelige budget og det endelige budget inden for hvert kapitel i den finansielle ramme.

I henhold til forordningerne om strukturfondene er tilbagebetalinger før afslutningen begrænset til 95 % af EU's bidrag, og medlemsstaterne har 15 måneder efter udløbet af den støtteberettigede periode til at fremsende de endelige betalingsanmodninger. Forordningerne indebærer derfor en begrænsning i de udestående forpligtelser for perioden 2000-2006. De afsluttende betalinger for denne periode ventes at begynde i 2010 og fortsætte ind i 2011.

Med hensyn til perioden 2007-2013 regner Kommissionen med, at enkelte resterende overensstemmelsesvurderinger af forvaltnings- og kontrolsystemerne i medlemsstaterne vil være afsluttet før udgangen af 2010[6].

Inddrivelser og indstillinger af betalinger

Kommissionen har givet mere indgående oplysninger om inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb i noterne til 2009-regnskaberne. På samhørighedsområdet er de data for 2009, som Kommissionen fik fremsendt i første halvår 2010, udtryk for betydelige forbedringer. Som led i sin handlingsplan fra 2008 med henblik på at styrke sin overvågning af delt forvaltning af strukturforanstaltninger har Kommissionen foretaget revision af de nationale systemer for inddrivelser og tilbagebetalinger i 19 medlemsstater. De resterende vil blive revideret i 2010. For 2007-2013 er der indført en standard-it-procedure for indsendelse af inddrivelsesopgørelser, der ventes at føre til bedre oplysninger. Medlemsstaterne skal også sondre mellem korrektioner efter deres egen kontrol og korrektioner efter EU-revision.

Inden for rammerne af sin handlingsplan til styrkelse af tilsynet med strukturforanstaltninger under delt forvaltning har Kommissionen revideret sine interne regler og praksis og fremskyndet betalingsindstillinger og finansielle korrektioner, hvor der var konstateret alvorlige uregelmæssigheder og systemfejl i programmernes gennemførelse. Som det fremgår af den rapport om handlingsplanens virkninger, som Kommissionen vedtog den 17. februar 2010[7], traf Kommissionen i 2008 10 beslutninger om at indstille betalingerne, i 2009 traf den 7. Desuden tøver Kommissionen heller ikke med, hvor det er nødvendigt, at udnytte den nye mulighed, den har ifølge lovgivningen for 2007-2013, og som sætter den i stand til omgående at standse individuelle udbetalinger, før den iværksætter en betalingsindstillingsprocedure, når der er konstateret systemfejl. De finansielle korrektioner på disse områder beløb sig i alt til 3,8 mia. EUR for 2008 og 2009 mod godt 3,6 mia. EUR i årene 2000-2007.

Der foreligger allerede nu omfattende oplysninger om inddrivelser hos endelige modtagere og finansielle korrektioner pålagt medlemsstaterne på landbrugsområdet.

Årlige oversigter og nationale forvaltningserklæringer

I sit forslag til treårsrevisionen af finansforordningen har Kommissionen udvidet bestemmelserne om de årlige oversigter ved at foreslå, at der på alle politikområder, hvor der er delt forvaltning af EU-midler, skal indhentes årlige forvaltningserklæringer fra godkendte forvaltningsorganer i medlemsstaterne, ledsaget af en uafhængig revisionsudtalelse (således som det allerede er tilfældet inden for landbrug og udvikling i landdistrikterne). Revisionsudtalelsen ventes at hjælpe med til at forbedre kvaliteten af de indsendte data. Sideløbende hermed vil Kommissionen foretage en evaluering af de årlige oversigter ved udgangen af 2010, hvor de har eksisteret i tre år.

Kommissionen mener, at de forvaltningserklæringer, der foreslås indført ved revisionen af finansforordningen, er en bedre måde at opnå garantier fra medlemsstaterne på end nationale erklæringer undertegnet på politisk plan. Kommissionen vil dog fortsætte med at tilskynde medlemsstaterne til at arbejde med frivillige politiske erklæringer omfattende alle de EU-midler, de modtager, som giver dokumentation for den kontrol, der føres, og med at vurdere effektiviteten af deres forvaltnings- og kontrolsystemer. Den vil ved udgangen af 2010 fremlægge en analyse af, hvilke fordele sådanne frivillige nationale erklæringer kan give.

Kommissionens interne kontrolsystem

Kommissionen har taget skridt til yderligere at forbedre kvaliteten af de årlige aktivitetsrapporter, især de begrundelser og den dokumentation, der lægges til grund for revisionserklæringerne. For 2009-rapporternes vedkommende blev instrukserne i betydeligt omfang revideret, der blev oprettet en særlig helpdesk og tilvejebragt flere uddannelseskurser. Samtidig afpudsede Kommissionen sit peer review-system, der har til formål at motivere tjenestegrenene til at tage effektivt fat på identificerede svagheder.

De årlige aktivitetsrapporter for 2009 er udtryk for en markant forbedring overalt i Kommissionen, både i relation til kvaliteten af den dokumentation, der fremlægges til støtte for revisionserklæringen, og rapporternes læselighed. Kommissionens tjenestegrene giver allerede nu i deres rapporter klare oplysninger om effektiviteten af deres og deres gennemførelsespartneres interne kontrolsystemer, om identificerede svagheder og igangværende foranstaltninger til at rette op på dem. Tjenestegrenene har fået instruks om at opstille handlingsplaner, der tager fat på årsagerne til forbehold i deres årlige aktivitetsrapporter, og løbende følge udviklingen.

I rapporten "En sammenfatning over Kommissionens resultater på management-området" gennemgås centrale managementspørgsmål, der fremgår af de årlige aktivitetsrapporter, ligesom der opstilles overordnede retningslinjer for, hvor der skal sættes ind. Desuden beskrives det, hvilke fremskridt der er gjort i relation til de vigtigste tværgående managementspørgsmål, og der gives en oversigt over de forbehold, der er taget igennem de sidste fem år.

Kommissionen mener, at det system, den har indført, nu er godt kørt ind og generelt giver Kommissionen og de øvrige institutioner et klart billede af, hvor effektivt dens interne kontrolsystem fungerer.

Interinstitutionel debat om det nuværende dechargesystem

Kommissionen er enig i, at det vil være en god idé at afholde en konference for de forskellige interessenter, og håber på, at budgetmyndigheden vil tilvejebringe de nødvendige midler hertil i 2011. Denne konference ventes at finde sted i april 2011 og skulle give mulighed for at enes om et nyt partnerskab og fastlægge, hvilken rolle og hvilke opgaver hver enkelt part skal have, med det formål at bane vej for yderligere forbedringer i revisionserklæringerne (DAS).

Politisk ansvar og administrativt ansvar i Kommissionen

I sine politiske retningslinjer har Kommissionens formand bebudet en revision af adfærdskodeksen for kommissærer.

Med hensyn til oplysning om modtagere af EU-midler bemærkes, at Kommissionen og medlemsstaternes forvaltninger allerede offentliggør sådanne oplysninger. I 2010 har Kommissionen foretaget yderligere forbedringer af sit "Financial Transparency System"-websted[8], der giver oplysninger om modtagere af midler fra EU, som forvaltes fra centralt hold, således at der nu også er oplysninger om, hvem der har fået tildelt offentlige indkøbskontrakter finansieret via administrationsbudgettet. Kommissionen offentliggør også oplysninger om, hvem der er medlemmer af ekspertgrupper, i sit "Register of Expert Groups", ligesom der nu findes en liste over de særlige rådgivere og deres cv'er på Kommissionens "Europa"-websted.

Hvad angår oplysninger om ikke-statslige organisationer (ngo'er), har Kommissionen iværksat et flerfaset projekt, der tager sigte på at få indført en klassificering af virksomheder og organisationer i profit- eller nonprofit-kategorien i Kommissionens centrale database over virksomheder og organisationer. Den første fase fokuserer på virksomheder og organisationer i medlemsstaterne, der tegner sig for langt størsteparten af de registrerede enheder. Kommissionen sigter mod at gennemføre dette mål fra 2011.

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)

Med hensyn til reformen af OLAF er det Kommissionens håb, at den efter den interinstitutionelle dialog vil kunne fremlægge et ændret forslag ved udgangen af 2010, og at lovgivningsprocessen kan være afsluttet inden udgangen af 2011.

Efter offentliggørelsen af stillingsopslaget til ny generaldirektør har Kommissionen nu opstillet en shortlist med egnede ansøgere. I overensstemmelse med forordning 1073/1999 skal Kommissionen først indhente positiv udtalelse fra overvågningsudvalget om denne shortlist. Listen over egnede ansøgere blev derefter oversendt til Europa-Parlamentet og Rådet. Kommissionen vil til punkt og prikke overholde bestemmelserne i artikel 12 i forordning 1073/1999 om udpegelse af generaldirektøren og på et tidligt tidspunkt inddrage Europa-Parlamentet og Rådet.

B) SPØRGSMÅL I RELATION TIL DE ENKELTE SEKTORER

Egne indtægter

Med hensyn til de traditionelle egne indtægter vil Kommissionen fortsætte sin kontrol med, at medlemsstaterne fører særskilte B-regnskaber, som de skal. Enhver svaghed, der konstateres, vil blive taget op med den pågældende medlemsstat, som vil få den nødvendige vejledning. Når det er nødvendigt, vil der blive taget skridt til at inddrive alle skyldige egne indtægter eller renter.

Hvad de momsbaserede egne indtægter angår, har Kommissionen indført forvaltningsmøder som et effektivt middel til at behandle forbehold, der fortjener særlig opmærksomhed. Antallet af længe udestående forbehold er blevet reduceret fra 35 til 12. Samtidig er der gjort en indsats for at få forbedret forbeholdenes samlede aldersprofil, således at det nu er 63 % af alle nuværende forbehold, der er taget i 2008 eller senere.

I relation til de BNI-baserede egne indtægter har Kommissionen indført og følger nu et særligt system for validering af BNI-data baseret på efterprøvning og forbedring af de statistiske kilder og metoder, medlemsstaterne bruger ved beregningen af deres BNI-data. Desuden har Kommissionen siden 2007 foretaget en direkte verificering, den har indført særlige regler, som blev godkendt af BNI-udvalget og har allerede foretaget direkte verificering i næsten alle medlemsstater. Kommissionen arbejder fortsat med spørgsmålene om nationale tilsyns- og kontrolsystemer for nationale regnskaber i samarbejde med BNI-udvalget.

For Grækenlands vedkommende stemmer de nuværende data for bruttonationalindkomsten BNI, som blev brugt til beregningerne af og bidragene til egne indtægter, herunder de data, der fremkom i 2008 og 2009, overens med resultaterne af en grundig gennemgang, som Kommissionen foretog i 2007. Den tilbundsgående analyse af disse spørgsmåls potentielle virkninger, som blev foretaget i rapporten om underskuds- og gældsstatistikker i Grækenland (KOM(2010) 0001), viste heller ikke nogen større indvirkning på BNP/BNI-niveauerne.

Landbrug og naturressourcer

De kontrolkrav, der stilles til medlemsstaterne i relation til landbrugsudgifter under delt forvaltning, bygger på fundamentale EU-retlige principper om effektivitet, ækvivalens, loyalt samarbejde og proportionalitet. Hvad det sidstnævnte princip angår, kan henvises til den procentdel af direkte støtteansøgninger, som medlemsstaterne skal kontrollere, og som stiger, hvis der findes mange uregelmæssigheder i den første stikprøve på 5 %. Der blev tidligere konstateret betydelige svagheder, men de pågældende medlemsstater er blevet anmodet om at opstille detaljerede handlingsplaner i nært samarbejde med Kommissionen. Og Kommissionen følger nøje med i gennemførelsen af disse handlingsplaner, herunder også dem, som Bulgarien og Rumænien opstillede i 2009, for at få løst de problemer, der er påvist i disse medlemsstaters integrerede forvaltnings- og kontrolsystemer.

At de integrerede forvaltnings- og kontrolsystemer hele tiden bliver bedre, fremgår også af den overensstemmelseskontrol i medlemsstaterne, Kommissionen har gennemført i de forløbne år, og den lave fejlprocent, der fremgår af de kontrolstatistikker, som den modtager fra medlemsstaterne, og som i vid udstrækning er verificeret og valideret af certificeringsinstanserne. Alle de fejl, der er konstateres, følges op under regnskabsafslutningsprocedurerne, hvilket sikrer en tilstrækkelig afdækning af risikoen for EU's budget.

Inden for udvikling i landdistrikter, og især miljøforanstaltninger i landbruget, har Kommissionen taget adskillige skridt til at forenkle de gældende regler og sikre en effektivt implementering af kontrolreglerne. På det seneste har Kommissionen forstærket sin revisionsvirksomhed på dette område og oprettet en taskforce, der skal følge op på den høje fejlprocent, der meldes om fra nogle medlemsstater i 2009 for foranstaltninger med henblik på udvikling i landdistrikter under Akse 2. I løbet af 2010 vil Kommissionens forordning (EF) 1975/2006 blive omarbejdet med henblik på yderligere afklaring og forenkling af visse regler.

Samhørighed, beskæftigelse og sociale anliggender

Rettens årsberetning for 2008 er baseret på en stikprøve, der alene består af udgifter i perioden 2000-2006. Situationen måtte derfor ventes at stemme overens med de foregående årsberetninger. For 2000-2006 vil Kommissionen rette op på de fejl, der blev identificeret under gennemførelsen, og sikre en helt korrekt afslutningsproces.

For programmerne for 2007-2013 mener Kommissionen, at de skærpede regler har ført til bedre forvaltnings- og kontrolsystemer. De forenklingsforanstaltninger, der blev vedtaget i 2008-2009, må ventes at resultere i lavere fejlprocenter inden for mellemliggende betalinger. Den første virkning af de skærpede kontrolregler ventes at slå igennem fra udgangen af 2010, på basis af resultaterne af EU-revision og den revision, medlemsstaternes revisionsmyndigheder i 2009 foretog af de årlige statistiske stikprøver af udgifter anmeldt under programmerne for 2007-2013, hvis resultater vil blive fremsendt i december 2010 (og derefter i december hvert år).

Kommissionen har foretaget revision af en stikprøve af projekter for 2007-2013 perioden efter en metode svarende til Rettens, og denne revision giver et fingerpeg om resultaterne af de skærpede kontrolregler. Som det fremgår af Kommissionens rapport af 17. februar 2010 om handlingsplanens virkninger[9], viser de første foreløbige resultater (baseret på betalinger frem til maj 2009) et klart fald i den anslåede fejlprocent, der tyder på, at disse foranstaltninger har tjent deres formål. Dette resultat bør dog ikke desto mindre tages med forsigtighed, eftersom det er baseret på et udsnit af 15 medlemsstater, og eftersom ikke alle medlemsstaterne, deriblandt nogle af dem, der tidligere har haft den største koncentration af alvorlige fejl, havde anmeldt udgifter på undersøgelsestidspunktet.

Interne politikker, herunder forskning

Den kontrol, der foretages på forskningsområdet, bl.a. inden for rammerne af revisionsstrategien, den stringente opfølgning på revisionens resultater og korrektionen af systematiske revisionsresultater på ikke-reviderede kontrakter (ekstrapolering), sikrer en effektiv kontrol med de anmeldte udgifter, som har resulteret i, at fejlprocenterne med tiden er blevet nedbragt. Kommissionen arbejder desuden på at sikre en ensartet fortolkning og anvendelse af regler og procedurer.

Kommissionen har vedtaget en meddelelse om forenkling af gennemførelsen af forskningsrammeprogrammerne[10] for at få en debat i gang om, hvordan man kan mindske reglernes komplicerede karakter, som er en af de væsentlige fejlkilder. Kommissionen mener, at en sådan debat kan føre til konkrete forslag, som derefter kan indføjes i rammeprogram 8.

På uddannelsesområdet udsendte Kommissionen i december 2009 en opdateret vejledning om udførelsen af sekundær kontrol til de nationale myndigheder. Den har også øget antallet af besøg på stedet, hvor der fokuseres på, om de af medlemsstaterne beskrevne forvaltningsprocedurer og checks findes og gennemføres.

Kommissionens detaljerede svar på anmodningerne inden for andre politikområder inden for rammerne af de interne politikker findes i arbejdsdokumenterne fra tjenestegrenene.

Foranstaltninger udadtil, herunder Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) og udvidelse

Kommissionen vil fortsat arbejde på at forbedre sine overvågnings- og kontrolsystemer, herunder også sin revisionsstrategi og planlægning. EuropeAid har foretaget store forbedringer i sin revisionsmetodologi og it-værktøjer (CRIS).

Kommissionen bakker fuldt op om Revisionsrettens anmodning om at få forelagt den nødvendige dokumentation fra FN-organisationerne, og princippet herom er helt klart fastsat i den finansielle og administrative rammeaftale (FAFA). Det standardkommissorium for kontrolbesøg, der blev vedtaget i april 2009, har forbedret samarbejdet mellem FN-organerne og EU og hjulpet med til at sikre, at FN samarbejder mere effektivt med Retten. Kommissionen fortsætter arbejdet med at forbedre systemet, og i april 2010 aftalte den med FN, at der efter anmodning skal stilles yderligere oplysninger til rådighed, bl.a. i form af uddrag af interne og eksterne revisionsrapporter.

Som led i treårsrevisionen af finansforordningen har Kommissionen foreslået, at Kommissionen skal kunne oprette og forvalte trustfonde for foranstaltninger udadtil, som skal træde til med akutte nødhjælpsforanstaltninger, foranstaltninger efter katastrofer eller tematiske foranstaltninger.

Kommissionen er i færd med at revidere sine retningslinjer for budgetstøtte, og arbejdet hermed ventes afsluttet ved udgangen af 2010. Ved denne revision lægges der især vægt på overvågnings- og kontrolsystemerne. Desuden vil også retningslinjerne for overvågning og årlig rapportering om, hvorvidt kriterierne for støtteberettigelse er opfyldt, også blive skærpet. Kapacitetsopbygningsprojekter, der gennemføres med budgetstøtte, er underlagt de samme tilsyns- og kontrolsystemer som alle andre projekter, og altså også revision. Mere indgående oplysninger herom og om andre anmodninger i relation til EUF findes i arbejdsdokumenterne fra Kommissionens tjenestegrene.

De foranstaltninger, der er truffet for at forbedre de disponible oplysninger om ngo'er, er beskrevet ovenfor under horisontale spørgsmål.

En række forbedringer i forvaltningen af førtiltrædelsesstøtte er allerede sat i gang med det formål at gøre den finansielle bistand mere effektiv og virkningsfuld og knytte den bedre sammen med prioriterede politiske mål.

Med hensyn til Rumænien og Bulgarien[11] rapporterer Kommissionen regelmæssigt inden for rammerne af samarbejds- og kontrolordningen om de fremskridt, der gøres med hensyn til reformen af retsvæsenet, bekæmpelsen af korruption og – for Bulgariens vedkommende – bekæmpelsen af organiseret kriminalitet. Det seneste sæt rapporter blev vedtaget den 20. juli 2010.

Administrative udgifter

Med hensyn til informationssystemet om individuelle rettigheder (IRIS) har PMO (kontoret for forvaltning og fastsættelse af individuelle rettigheder) allerede startet afprøvningen af de modificerede moduler til forvaltning af individuelle rettigheder. Det omfattende testprogram, der er udarbejdet, tager hensyn til de hidtidige erfaringer. PMO har også styrket sine interne kontrolprocedurer for at få løst de problemer, Retten påpegede med hensyn til overførsel af pensionsrettigheder.

* * *

[1] Decharge for det almindelige budget for 2008, for EUF for 2008 og for agenturerne for 2008.

[2] Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, bilag til Kommissionens beretning til Europa-Parlamentet (EP) om opfølgning af dechargebeslutningerne for regnskabsåret 2008.

[3] Se anmodning 12, 38, 39, 42, 50, 56, 66, 67, 85, 108, 109, 176 og 198.

[4] Se anmodning 83 og 120.

[5] KOM(2010) 261.

[6] Pr. 1. oktober 2010 manglede der at blive gennemført 5 overensstemmelsesvurderinger for EFRU og 1 for ESF.

[7] KOM(2010) 52.

[8] Se: http://ec.europa.eu/beneficiaries/fts/index_en.htm.

[9] KOM(2010) 52.

[10] KOM(2010) 0187.

[11] Bemærkningerne angående Rumænien og Bulgarien i Europa-Parlamentets beslutning findes i afsnittet om foranstaltninger udadtil (punkt 249-257).