Nr. C 84/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 3. 88 
den maksimale garantimængde for produktionsåret 1988/ 
1989 til 1990/1991 bør under hensyn til tendenserne på 
mellemlang sigt og produktionens størrelse i de seneste år 
samt den forventede udvikling i efterspørgslen fastsættes 
som anført nedenfor — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
For hvert af produktionsårene 1988/1989, 1989/1990 og 
1990/1991 fastsættes den i artikel 3a i forordning (EØF) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 
43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samråd med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Situationen på markederne for landbrugsprodukter har 
ændret sig og vil også i fremtiden ændre sig som følge af den 
omlægning af den fælles landbrugspolitik, der er nødvendig 
for gradvis at formindske produktionen i de sektorer, hvor 
der er produktionsoverskud; 
i denne sammenhæng bør strukturpolitikken bidrage til at 
hjælpe landbrugerne i deres bestræbelser for at tilpasse sig 
den nye situation og til at afdæmpe de virkninger, som 
omlægningen af markeds- og prispolitikken kan få, navnlig 
for landbrugsindkomsterne; 
for at strukturpolitikken kan nå disse mål, bør den fælles 
foranstaltning, der blev indført ved Rådets forordning 
(EØF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af 
landbrugsstrukturernes effektivitet (*), senest ændret ved 
forordning (EØF) nr. 1760/87 (2), tilpasses og suppleres; 
(!) EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1. 
(2) EFT nr. L 167 af 26. 6. 1987, s. 1. nr. 1491/85 omhandlede maksimale garantimængde til 
1 300 000 tons. 
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Den anvendes fra den 1. september 1988. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder 
umiddelbart i hver medlemsstat. 
en ordning med nedlæggelse af landbrugsarealer kan 
bidrage til at tilpasse de forskellige produktionssektorer til 
markedsbehovene, særlig sektorerne med overskudspro­
duktion ; 
ordningen med nedlæggelse af landbrugsarealer bør 
udvides til at omfatte al agerjord, da denne jord fra år til år 
er beregnet til forskellige afgrøder, der indgår i omdriften; 
det er dog hensigtsmæssigt at åbne mulighed for, at jord, 
der hidtil har været udlagt med produkter, som ikke 
omfattes af en fælles markedsordning, udelukkes fra 
ordningen; for at opnå konkrete resultater bør det kræves, 
at mindst 20 % af agerjorden nedlægges for en periode på 
mindst fem år, med mulighed for den pågældende at opsige 
sin forpligtelse efter tre år; 
af hensyn til de stigende krav om miljøbeskyttelse og 
bevaring af naturen bør medlemsstaterne træffe de 
nødvendige foranstaltninger for at opretholde gode 
agronomiske forhold for de nedlagte arealer og vedtage de 
nødvendige bestemmelser for at beskytte miljøet og 
naturressourcerne; 
med henblik på en rationel udnyttelse af landbrugs-
ressourcerne i Fællesskabet er det hensigtsmæssigt, at 
medlemsstaterne som en treårig forsøgsordning kan tillade, 
at de nedlagte arealer anvendes til græsning eller til 
produktion af linser, kikerærter og vikke; for imidlertid at 
undgå en stimulering af overskudsproduktioner er det Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 797/85 og (EØF) 
nr. 1760/87 for så vidt angår nedlæggelse af landbrugsarealer samt ekstensivering og 
omstilling af produktionen 
KOM(88) 84 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 25. februar 1988) 
(88/C 84/11) 
31. 3. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 84/19 
nødvendigt, at de nedlagte arealers anvendelse til græsning 
underkastes strenge betingelser; i de to tilfælde bør støtten 
tilpasses det reducerede indkomsttab; 
det bør overlades medlemsstaterne at fastlægge støttebelø­
bet pr. ha nedlagt areal ud fra det faktiske indkomsttab 
efter kriterier, der skal fastsættes i forbindelse med 
gennemførelsesbestemmelserne til nærværende ordning; 
støtten bør fastsættes til en sådan størrelse, at den er 
tilstrækkelig til virkelig at tilskynde producenterne til at 
nedlægge en del af deres produktionsarealer; samtidig bør 
det undgås, at støtten overstiger, hvad der er nødvendigt for 
at udligne indkomsttabet som følge af arealnedlæggelsen; 
med henblik herpå er det hensigtsmæssigt at opstille en 
ramme ved at fastsætte maksimums- og minimumsbeløb; 
for at give producenter, der nedlægger en betydelig del, 
nemlig mindst 30 % af deres agerjord, et yderligere 
incitament, bør disse producenter for en mængde på 
20 tons fritages for den medansvarsafgift, der er fastsat i 
artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75 af 
29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for 
korn (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. .../88, 
samt den tillægsmedansvarsafgift, der er fastsat i artikel 4b, 
stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2727/75; 
af hensyn til de forskelligartede forhold i Fællesskabets 
områder bør der fastsættes en graduering i trancher af den 
sats, der anvendes ved refusion fra Den Europæiske 
Udviklings- og Garantifond for Landbruget; 
indførelsen af en ordning med støtte til arealnedlæggelse 
kræver visse ændringer af den ordning med støtte til 
omstilling og ekstensivering, der blev indført ved forord­
ning (EØF) nr. 1760/87; for tydelighedens skyld er det 
hensigtsmæssigt at tilpasse de nuværende bestemmelser på 
området uden grundlæggende at ændre den gældende 
ordning med støtte til omstilling og ekstensivering; 
ordningerne med arealnedlæggelse og produktionseksten-
sivering, der således indgår i den fælles foranstaltning med 
henblik på at forbedre landbrugsstrukturernes effektivitet, 
som er fastsat i forordning (EØF) nr. 797/85, har samtidig 
til formål at bidrage til at genoprette ligevægten mellem 
produktionen og markedskapaciteten; 
de skal således supplere de foranstaltninger, som Rådet har 
vedtaget i forbindelse med de forskellige markedsordninger med henblik på deres stabilisering; det bør derfor 
fastsættes, at ordningerne med arealnedlæggelse- og 
produktionsekstensivering betragtes som en fælles foran­
staltning efter artikel 6, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) 
nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles 
landbrugspolitik (2), senest ændret ved forordning (EØF) 
nr. 3183/87 (3), og som en intervention efter artikel 3 i 
nævnte forordning, og de bør således finansieres med lige 
store andele af Garantisektionen og Udviklingssektionen 
under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for 
Landbruget — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
I forordning (EØF) nr. 797/85 foretages følgende ændrin­
ger: 
1. I artikel 1, 
a) stk. 1, indsættes følgende afsnit: 
»Den fælles foranstaltning omfatter foranstalt­
ninger, der anses for interventioner som omhandlet i 
artikel 3 i forordning (EØF) nr. 729/70«; 
b) stk. 2, indsættes følgende afsnit: 
»I overensstemmelse med afsnit VIII vedrører det 
tilskud, som Den Europæiske Udviklings- og 
Garantifond for Landbruget, Garantisektionen og 
Udviklingssektionen med lige store andele, i det 
følgende benævnt »Fonden«, yder til den i stk. 1 
omhandlede foranstaltning, foranstaltninger i for­
bindelse med den ordning, som skal tilskynde til 
nedlæggelse af arealer.« 
2. Afsnit 01 erstattes af følgende afsnit 01, 02 og 03: 
»AFSNIT 01 
Nedlæggelse af landbrugsarealer 
Artikel la 
1. Medlemsstaterne indfører en støtteordning, som 
skal tilskynde til nedlæggelse af landbrugsarealer. 
2. Al agerjord uanset afgrøde kan omfattes af en støtte 
til nedlæggelse, såfremt jorden rent faktisk er blevet 
(!) EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 1. (2) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 1. 
(3) EFT nr. L 304 af 27. 10. 1987, s. 1. 
Nr. C 84/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 3. 88 
dyrket i en nærmere fastsat referenceperiode. Jord, der 
er udlatgt med afgrøder, for hvilke der ikke gælder en 
fælles markedsordning, er udelukket fra ordningen. 
3. Det nedlagte landbrugsareal skal mindst udgøre 
20 % af den pågældende bedrifts agerjord. Det skal i en 
periode på mindst fem år, men med mulighed for 
opsigelse efter tre år, tages ud af brug, nemlig: 
— lægges brak med mulighed for omdrift 
— tilplantes med skov, eller 
— anvendes til ikke-landbrugsmæssige formål. 
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstalt­
ninger for at opretholde gode agronomiske forhold. De 
træffer de nødvendige foranstaltninger til forvaltning af 
jorden med henblik på at beskytte miljøet og naturres­
sourcerne. 
Medlemsstaterne kan for hele deres område eller for en 
del heraf tillade, at de nedlagte landbrugsarealer 
anvendes: 
a) til græsning, såfremt: 
— der overholdes en belægningsgrad pr. ha græs­
areal, der skal fastlægges nærmere, 
— det på bedriften producerede foder ikke markeds­
føres ; 
b) til produktion af linser, kikerærter og vikke. 
Medlemsstaternes tilladelse som omhandlet i foregåen­
de afsnit er begrænset til tre år fra den .... Inden udløbet 
af denne frist forelægger Kommissionen Rådet en 
rapport om tilladelsens anvendelse. 
4. Medlemsstaterne fastsætter: 
a) det støttebeløb, der skal udbetales pr. ha nedlagt 
areal ud fra indkomsttabet som følge af arealnedlæg­
gelsen, samtidig med at det sikres, at støttebeløbet er 
tilstrækkeligt til at sikre foranstaltningens effektivi­
tet på den ene side og undgå enhver overkompensa­
tion på den anden side, samt betalingsformen. Det 
maksimale støttebeløb fastsættes til 600 ECU/ha om 
året og det minimale beløb til 100 ECU/ha om 
året (1). 
i1) Kommissionen kan efter fremgangsmåden i artikel 25 fastsætte 
det maksimale beløb til 700 ECU/ha om året i usædvanlige 
tilfælde. Indrømmes der tilladelse som omhandlet i stk. 3, 
tredje afsnit, tilpasses støttebeløbet for at tage 
hensyn til det reducerede indkomsttab. 
b) den i stk. 2 omhandlede referenceperiode 
c) den forpligtelse, som støttemodtageren skal indgå 
bl.a. med henblik på en kontrol af, om det dyrkede 
areal rent faktisk reduceres. 
5. Producenter, der modtager en støtte som omhand­
let i dette afsnit for nedlagte arealer, kan ikke modtage 
en støtte som omhandlet i afsnit 02 og 03 for nedlagte 
arealer. 
6. Producenter, der nedlægger mindst 30 % af deres 
agerjord, fritages for den medansvarsafgift, der er 
omhandlet i artikel 4 i forordning (EØF) nr. 2727/75, 
samt den tillægsmedansvarsafgift (2), der er fastsat i 
artikel 4b, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2727/75, for en 
mængde på 20 tons. 
Gennemførelsesbestemmelserne vedrørende denne fri­
tagelse vedtages efter fremgangsmåden i artikel 4a og 4b 
i forordning (EØF) nr. 2727/75. 
7. Kommissionen vedtager efter fremgangsmåden i 
artikel 25 gennemførelsesbestemmelserne til dette 
afsnit, navnlig: 
— minimumsarealet for nedlæggelse, 
— i tilfælde af tilladelse som omhandlet i stk. 3, tredje 
afsnit, grænsen for belægningsgrad pr. ha græsareal 
samt satsen for nedsættelse af støtten som omhand­
let i stk. 4, litra a), andet afsnit, 
— de kriterier, medlemsstaterne skal overholde ved 
fastsættelsen af støtten, 
— kriterierne for fastsættelsen af den i stk. 2 omhandle­
de referenceperiode. 
AFSNIT 02 
Ekstensivering af produktionen 
Artikel Ib 
1. Medlemsstaterne indfører en ordning med støtte til 
ekstensivering i forbindelse med overskudsprodukter. 
Som overskudsprodukter betragtes produkter, for 
hvilke der ikke systematisk på fællesskabsplan findes 
normale ikke-subventionerede afsætningsmuligheder. 
(2) Bestemmelse foreslået af Kommissionen. 
31. 3. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 84/21 
Indtil den 31. december 1989 kan medlemsstaterne 
begrænse ordningen til agerjordsprodukter samt okse­
kød og vin. 
2. Som ekstensivering betragtes en nedsættelse i 
mindst fem år af produktionen af det pågældende 
produkt med mindst 20 %, uden at kapaciteten for 
andre overskudsprodukter forøges. I forbindelse med en 
eventuel udvidelse af bedriftens udnyttede landbrugs­
areal er en sådan forøgelse dog tilladt forholdsmæssigt. 
3. Medlemsstaterne fastsætter: 
a) betingelserne for ydelse af støtten, navnlig bestem­
melserne for nedsættelse af produktionen for de 
forskellige produkter. For at foretage den i stk. 2 
omhandlede produktionsnedsættelse kan det med 
hensyn til oksekød bestemmes, at antallet af 
kvægenheder nedsættes med mindst 20 % ; med 
hensyn til vin kan det bestemmes, at hektarudbyttet 
nedsættes med mindst 20 % ; 
b) støttebeløbet på grundlag af den forpligtelse, som 
støttemodtageren har indgået, og ud fra indkomstta­
bet samt betalingsformen; 
c) referenceperiode for de enkelte produkter med 
henblik på beregning af nedsættelsen; 
d) den forpligtelse, som støttemodtageren skal indgå, 
navnlig med henblik på en kontrol af, om produktio­
nen rent faktisk nedsættes. 
4. Anvendes ordningen i mejerisektoren, beregnes 
produktionsnedgangen i forhold til den referencemæng­
de, der er tildelt i henhold til forordning (EØF) nr. 804/ 
68 (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 773/ 
87 (2). De referencemængder, der suspenderes i medfør 
af nærværende stykke, kan ikke omfattes af en ny 
anvendelse eller tildeling i suspensionsperioden. 
Den refusionsberettigede del af den godtgørelse, der 
udbetales i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 775/ 
87 af 16. marts 1987 (3) om midlertidig suspension af en 
del af referencemængderne som omhandlet i artikel 5c, 
stk. 1, i forordning (EØF) nr. 804/68, fradrages den 
refusionsberettigede del af støtten. 
5. Producenter, der modtager en støtte som omhand­
let i nærværende afsnit, kan ikke modtage en støtte som 
omhandlet i afsnit 01 og 03 for arealer med ekstensiv 
produktion. 
6. Kommissionen fastsætter efter fremgangsmåden i 
artikel 25 gennemførelsesbestemmelserne til nærværen-
(i) EFT nr. L 48 af 28. 6. 1968, s. 13. 
(2) EFT nr. L 78 af 20. 3. 1987, s. 1. 
(3) EFT nr. L 78 af 20. 3. 1987, s. 5. de afsnit, navnlig de årlige maksimumsbeløb og 
minimumsbeløb pr. ha. 
AFSNIT 03 
Omstilling af produktionen 
Artikel le 
1. Medlemsstaterne indfører en støtteordning for at 
fremme omstillingen af produktionen til ikke-over-
skudsprodukter. 
2. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen efter 
afstemningsproceduren i Traktatens artikel 43, stk. 2, 
listen over de produkter, til hvilke en omstilling kan 
tillades, samt betingelserne og de nærmere bestemmel­
ser for ydelse af støtten. 
3. Producenter, der modtager en støtte som omhand­
let i nærværende afsnit, kan ikke modtage en støtte som 
omhandlet i afsnit 01 og 02 for de pågældende arealer. 
4. Kommissionen vedtager efter fremgangsmåden i 
artikel 25 gennemførelsesbestemmelserne til nærværen­
de afsnit.« 
3. I artikel 20, stk. 1, andet afsnit, ændres »støtte til 
ekstensivering som fastsat i artikel la« til »støtte til 
nedlæggelse af landbrugsarealer og ekstensivering som 
fastsat i artikel la og Ib«. 
4. I artikel 26 
a) affattes stk. 1 således: 
»1. De af medlemsstaterne afholdte udgifter i 
forbindelse med foranstaltninger i henhold til artikel 
Ib, le, 3-7, 9-17 og 19-21 kan refunderes af Fonden 
(Udviklingssektionen). De af medlemsstaterne af­
holdte udgifter i forbindelse med foranstaltninger i 
henhold til artikel la kan refunderes af Fonden 
(Garantisektionen og Udviklingssektionen).« 
b) affattes stk. 2, første punktum, således: 
»Fonden refunderer medlemsstaterne 25 % af de 
tilskudsberettigede udgifter inden for rammerne af 
de i artikel Ib, le, 3-7, 13-17, 19 og 20 omhandlede 
foranstaltninger.« 
c) indsættes følgende afsnit i stk. 2 : 
»Fonden refunderer medlemsstaterne de tilskudsbe­
rettigede udgifter inden for rammerne af de i arti­
kel la fastsatte foranstaltninger efter følgende 
satser: 
Nr. C 84/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 3. 88 
50 % for den del af støtten, der ikke overstiger 
200 ECU/ha om året 
25 % for den del af støtten, der overstiger 200 
ECU indtil 400 ECU/ha om året 
15 % for den del af støtten, der overstiger 400 
ECU indtil 600 ECU/ha om året 
og i tilfælde af den i artikel la, stk. 3, tredje afsnit, 
omhandlede bemyndigelse følgende satser: 
50 % for den del af støtten, der ikke overstiger 
100 ECU/ha om året 
25 % for den del af støtten, der overstiger 100 
ECU indtil 200 ECU/ha om året 
15 % for den del af støtten, der overstiger 200 
ECU indtil 300 ECU/ha om året. 
5. I artikel 32, stk. 1, indsættes som andet afsnit: 
»Med hensyn til afsnit 01, 02 og 03 sætter medlemssta­
terne de nødvendige foranstaltninger i kraft for at 
efterkomme denne forordning inden den ... 1988 (!).« 
i1) Tre måneder fra den foreslåede forordnings ikrafttræden. 6. Som artikel 32a indsættes: 
»1. På begrundet anmodning kan Kommissionen efter 
fremgangsmåden i artikel 25 bemyndige en medlemsstat 
til ikke at anvende ordningerne i afsnit 01, 02 og 03 i 
regioner eller områder, hvor naturforholdene eller 
risikoen for affolkning taler imod en produktions­
nedsættelse. For så vidt angår Spanien kan Kommissio­
nen desuden tage hensyn til særlige socio-økonomiske 
forhold i visse regioner eller områder. 
Kommissionen vedtager efter fremgangsmåden i arti­
kel 25 kriterierne for afgrænsning af de i første afsnit 
omhandlede regioner eller områder. 
2. Portugal har tilladelse til at undlade at anvende de i 
stk. 1 omhandlede ordninger indtil den 31. december 
1995.« 
Artikel 2 
Artikel 5 og 6 i forordning (EØF) nr. 1760/87 ophæves. 
Artikel 3 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder 
umiddelbart i hver medlemsstat. 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 804/68 om den 
fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter 
KOM(88) 84 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 25. februar 1988) 
(88/C 84/12) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samråd med Europa-Parlamentet, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ved artikel 5c i Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 (*), 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. .../88, er der med henblik på at genoprette ligevægten i mejerisektoren og for 
en periode på fem år indført en ordning med tillægsafgift på 
de mængder leveret eller opkøbt mælk, der overstiger de 
referencemængder, som er fastlagt for producenter og 
opkøbere af mælk; ordningens hidtidige resultater synes 
allerede nu at være utilstrækkelige til, at udbuddet kan 
være tilpasset efterspørgslen ved udløbet af den femårige 
periode; det er derfor nødvendigt at forlænge tillægsafgifts­
ordningens gyldighedsperiode til otte perioder af tolv 
måneder; 
(J) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13. de samlede garanterede mængder for den sjette, syvende og 
ottende periode for anvendelse af tillægsafgiftsordningen