Bruxelles, den 6.1.2005

KOM(2004) 853 endelig

2002/0061 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende

Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer

2002/0061 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende

Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer

1 - SAGSFORLØB

+++++ TABLE +++++

2 - FORMÅLET MED KOMMISSIONENS FORSLAG

Konsolidering af de gældende direktiver, lettelse af udvekslingen af tjenesteydelser, forenkling af de gældende bestemmelser og bedre informering og rådgivning af borgerne.

3 - BEMÆRKNINGER TIL DEN FÆLLES HOLDNING

3.1 Generelle bemærkninger

Kommissionen kan støtte den politiske enighed, Rådet nåede frem til den 18. maj 2004, og som i alt væsentligt bibeholder Kommissionens forslag som ændret ved det ændrede forslag. Den politiske enighed er fastlagt i den fælles holdning, der blev vedtaget den 23.12.2004.

Ændringerne som følge af den fælles holdning vedrører bl.a. udvekslingen af tjenesteydelser, den formelle omstrukturering af de faglige kvalifikationsniveauer, der ligger til grund for den generelle ordning, og genindsættelse af visse fællesskabsretlige bestemmelser, der ikke var medtaget i Kommissionens forslag.

3.2 Ændringsforslag fra Parlamentet, som der er taget hensyn til i den fælles holdning

3.2.1 Ændringsforslag indarbejdet i det ændrede forslag og den fælles holdning

Betragtning 36 – Ændringsforslag 31 : Virksomhed i forbindelse med erhverv med direkte og specifik forbindelse til udøvelse af offentlig myndighed, uanset om en sådan forbindelse kun er lejlighedsvis, er ikke omfattet af direktivet. Præciseringen af, at direktivet ikke berører anvendelsen af traktatens artikel 39, stk. 4, og artikel 45, er udgået, da denne betragtning under ingen omstændigheder kan ændre ved de betingelser, Domstolen har fastsat for traktatens anvendelse. Heraf følger, at direktivet finder anvendelse, medmindre en medlemsstat med hjemmel i traktatens artikel 39, stk. 4, forbeholder adgangen til aktiviteter, der indebærer udøvelse af offentlig myndighed, for landets egne statsborgere.

Betragtning 37, artikel 2 og 5 – Ændringsforslag 55 : Erhvervet som revisor er undtaget fra direktivforslagets afsnit II, for så vidt angår udveksling af tjenesteydelser. Erhvervet som revisor nævnes udtrykkeligt i betragtning 37 i den fælles holdning, og mere generelt præciseres det, at direktivet ikke berører anvendelsen af specifikke retlige bestemmelser, der direkte vedrører anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer.

Artikel 4 – Ændringsforslag 39, 141 og 189 : Migranter har adgang til erhvervet på samme vilkår som værtslandets egne statsborgere.

Artikel 5, 6 og 7 – Ændringsforslag 87: Den fælles holdning ligger tæt op ad den nuværende ordning for lægers udførelse af tjenesteydelser, hvilket indholdsmæssigt går i retning af ændringsforslag 87.

Artikel 9 – Ændringsforslag 53 : Tjenesteyderen skal over for tjenestemodtageren godtgøre, at han er forsikret for erhvervsansvar. Desuden er oplysningskravene over for tjenestemodtageren blevet lempet, hvilket hænger sammen med den skærpede kontrol, som værtslandet udøver direkte over for tjenesteyderen.

Artikel 11 – Ændringsforslag 192, 193, 216 og 217 : Det ændrede forslags ordlyd er i vidt omfang overtaget, for så vidt angår definitionen af kvalifikationsniveauer. I artikel 11, stk. 4, litra b), i den fælles holdning er det præciseret, at de i bilag II anførte uddannelser med særlig struktur kun vedrører tilfælde, hvor erhvervet er lovreguleret i den pågældende medlemsstat, hvilket stemmer overens med fællesskabsretten. De øvrige afvigelser er af rent redaktionel art: flytning af niveau 5 til artikel 13, stk. 3, og definitionen af "lovreguleret uddannelse" i artikel 3, stk. 1, litra d).

Artikel 15 og betragtning 13 – Ændringsforslag 12, 68, 70 og 185 : Den fælles holdning svarer i det store hele til det ændrede forslag med den præcisering, at artikel 15 ikke berører medlemsstaternes kompetence til at fastsætte kravene til erhvervene og til at tilrettelægge deres uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer. Endelig stemmer den fælles holdning overens med det ændrede forslag, for så vidt angår repræsentativiteten af de faglige sammenslutninger og organisationer, der kan foreslå fælles platforme (ifølge den fælles holdning skal de være repræsentative både på nationalt og europæisk plan).

Artikel 17 og 18 – Ændringsforslag 207 : Det ændringsforslag, der tog sigte på at hæve kravet om den erhvervserfaring, der sikrer automatisk anerkendelse, fra fem til seks år, er indarbejdet i den fælles holdning for visse få former for virksomhed.

Artikel 22 - Ændringsforslag 81, 86, 94, 101, 159 og 160 : For alle erhverv, for hvilke der er foretaget en koordinering af uddannelsen, er deltidsuddannelse tilladt uden at blive betragtet som en undtagelse og efter en enkel og ensartet metode. For de samme erhverv anerkendes den betydning, efter- og videreuddannelse har. I disse to henseender er det ændrede forslags indhold overtaget.

Artikel 21, 24, 31, 34, 38, 40, 44, 46 og 47 - Ændringsforslag 80, 88, 90, 93, 95, 97, 154 og 161: Det ændrede forslags ordlyd er overtaget, og listerne over de kundskaber og færdigheder, der kræves for erhverv, for hvilke der er foretaget en koordinering af uddannelseskravene, er flyttet fra bilagene til direktivets dispositive del, uden at indholdet er ændret.

Artikel 42 og 45 – Ændringsforslag 96 og 162 : Det ændrede forslags ordlyd er overtaget, og listerne over erhvervsmæssig virksomhed som farmaceut og jordemoder er flyttet fra bilagene til direktivets dispositive del, uden at indholdet er ændret.

Artikel 50 – Ændringsforslag 8, 62 og 63 : Den fælles holdning går videre end det ændrede forslag, for så vidt som værtslandet ved franchisebaserede uddannelser i visse tilfælde kan foretage en kontrol hos oprindelseslandet med henblik på at forebygge svig. Det anerkendes således i den fælles holdning, at uddannelsesbeviser, der er erhvervet som led i en franchisebaseret uddannelse, i princippet er omfattet af direktivet.

Artikel 56 - Ændringsforslag 32, 89 og 110 : Den fælles holdning har overtaget tilgangen i det ændrede forslag og understreger vigtigheden af, at de kompetente myndigheder udveksler oplysninger, særlig om alvorlige, konkrete forhold, der vil kunne få følger for udøvelsen af erhvervsmæssig virksomhed. Denne bestemmelse er fastsat i afsnittet om administrativt samarbejde, dvs. den finder anvendelse i forbindelse med etablering og udførelse af tjenesteydelser.

Betragtning 28 – Ændringsforslag 26 : I det ændrede forslag blev ændringsforslag 26 overtaget, for så vidt angår gennemsigtigheden af nettet af kontaktpunkter, og kontaktpunkternes rolle blev klarlagt. Dette er overtaget i den fælles holdning, hvori det i øvrigt præciseres, at udpegelsen af et enkelt kontaktpunkt ikke berører medlemsstaternes mulighed for at udpege flere kontorer.

Erklæring fra Kommissionen om oprettelse af en ekspertgruppe og dennes funktion – Ændringsforslag 181 : I den erklæring, der er vedføjet som bilag til den fælles holdning (jf. nedenfor), har Kommissionen forpligtet sig til at oprette en ekspertgruppe, og den har præciseret de faglige sammenslutningers rolle i forbindelse med en fleksibel høringsmetode.

3.2.2 Ændringsforslag indarbejdet i det ændrede forslag, men ikke medtaget i den fælles holdning

Artikel 2 – Ændringsforslag 34 : Det er ikke præciseret i den fælles holdning, at det, at en medlemsstat efter sine nationale regler anerkender et eksamensbevis fra et tredjeland, ikke betyder, at den begunstigede kan udøve sit erhverv i en anden medlemsstat. Dette kan dog godtages, da det klart fremgår af direktivforslagets artikel 3, stk. 3, at dette ikke er muligt.

Artikel 4 og 52 – Ændringsforslag 112 og 139 : I den fælles holdning er angivelsen af, at værtslandet kan knytte en passende tilføjelse til titlen, hvis der kun er delvis adgang til erhvervet, udgået. Det er resultatet af, at artikel 4, stk. 3, der omhandlede delvis adgang til erhvervet som defineret på værtslandets område, er udgået. Kommissionen kan godtage dette, da retspraksis giver migranter passende garantier i denne henseende (dom af 25. juli 1991, sag C-76/90, Säger).

Betragtning 7b i det ændrede forslag – Ændringsforslag 9 og 58 : Den fælles holdning har ikke overtaget det ændrede forslags betragtning 7b, hvori det fastslås, at en migrant ikke kan udnytte anerkendelsen af sine erhvervsmæssige kvalifikationer i et værtsland til i hjemlandet at opnå andre rettigheder end dem, der følger af de erhvervsmæssige kvalifikationer, han har erhvervet i dette land, medmindre han i værtslandet har erhvervet supplerende kvalifikationer. En sådan praksis er dog altid blevet anset for forbudt efter direktiverne om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (jf. bl.a. Kommissionens svar på Stefano Zappalàs skriftlige forespørgsel nr. 512/03).

Artikel 14 – Ændringsforslag 151 : Den fælles holdning har ikke fulgt det ændrede forslag, for så vidt angår muligheden for at fravige migrantens ret til at vælge mellem egnethedsprøve og prøvetid. Den fælles holdning indfører derimod (igen) en automatisk fravigelse fra migrantens ret til at vælge i visse tilfælde. Kommissionen kan godtage dette, da det ikke indebærer noget tilbageskridt i forhold til gældende fællesskabsret.

Artikel 21, stk. 1 – Ændringsforslag 152 og 153 : Denne ændring, der blev indført ved det ændrede forslag, skulle afklare ordlyden. Der var ikke tale om nogen indholdsmæssig ændring af princippet om automatisk anerkendelse i henhold til artikel 21.

Artikel 56 – Ændringsforslag 52, 116 og 117 : Udtrykket "kompetente organer", som blev indsat i det ændrede forslag i stedet for udtrykket "kompetente myndigheder", er ikke overtaget i den fælles holdning. Udpegelsen af myndigheder/organer med kompetence inden for anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer er den enkelte medlemsstats interne ansvar, hvilket betyder, at der også kan udnævnes organer, som ikke er offentlige myndigheder.

Betragtning 32 – Ændringsforslag 29 : Det blev præciseret i det ændrede forslag, at administrativ forsømmelighed, der kan henføres til en medlemsstat, ikke kan begrunde en udsættelse af gennemførelsen af direktivet. Selv om denne betragtning ikke er medtaget i den fælles holdning, er det et princip, der er fastslået af Domstolen, og som gælder under alle omstændigheder.

3.2.3 Afvigelser mellem det ændrede forslag og den fælles holdning

Betragtning 5 og artikel 5 – Ændringsforslag 4 og 45 : Ved ændringsforslag 4 og 45 udgik henvisningen til et tidskriterium på seksten uger for sondringen mellem udførelse af tjenesteydelser og etablering. Parlamentets ændringsforslag er overtaget i den fælles holdning, og henvisningen til tidskriteriet på seksten uger er udgået.

Artikel 6 og betragtning 8 – Ændringsforslag 5, 141, 143 og 189 : Den fælles holdning går i retning af ændringsforslag 5, 141 og 189, da medlemsstaternes mulighed for at kræve proforma-indmeldelse er udvidet til alle lovregulerede erhverv for at gøre det lettere at anvende de disciplinærbestemmelser, der gælder på deres område, og som i øvrigt er præciseret i betragtning 8 og artikel 5, stk. 3. Dette kan godtages, da det er præciseret i den fælles holdning, at det er værtslandets kompetente myndighed, der skal sende en genpart af tjenesteyderens anmeldelse til den faglige organisation, hvilket gør det muligt at undgå administrative ekstraudgifter for tjenesteyderen.

Artikel 7 og 8 og betragtning 7 – Ændringsforslag 5, 6, 50, 136, 145 og 146 : Den fælles holdning går i den af Parlamentet ønskede retning af at sikre, at oplysningerne er tilgængelige for værtslandet. I tråd med ændringsforslag 5 er det således bestemt, at tjenesteyderen for alle lovregulerede erhverv skal indgive anmeldelsen direkte til værtslandets kompetente myndighed. Denne første anmeldelse skal ledsages af en række dokumenter og fornyes en gang om året i forenklet form (kun bevis for forsikringen for erhvervsansvar skal også fornyes hvert år). Det administrative samarbejde i henhold til artikel 8 skal ifølge den fælles holdning kun gøre det muligt for værtslandet at kontrollere, om de oplysninger, det har, er korrekte. Den forudgående anmeldelse i henhold til artikel 7, stk. 1 og 2, i den fælles holdning har ikke opsættende virkning for udførelsen af tjenesteydelser, hvilket indholdsmæssigt ligeledes går i retning af ændringsforslag 146 og 50.

Formålet med ændringsforslag 6 og 136 var at indsætte en henvisning til beviset for tjenesteyderens erhvervsmæssige kvalifikationer/kompetencer. Den fælles holdning går i retning af disse ændringsforslag, idet det er fastsat i artikel 7, stk. 4, at værtslandet kan kontrollere tjenesteyderens erhvervsmæssige kvalifikationer, inden han udøver tjenesteydelsen, dog kun for erhverv, der har konsekvenser for den offentlige sundhed eller sikkerhed, og for hvilke mindstekravene til uddannelse ikke er blevet samordnet. Kontrollen skal stå i rimeligt forhold til målet om at undgå alvorlig skade for tjenestemodtagerens sundhed eller sikkerhed på grund af tjenesteyderens manglende erhvervsmæssige kvalifikationer.

Kommissionen kan godtage, at værtslandet kan kontrollere de tjenesteydelser, der udøves på dets område, da det er bestemt i en betragtning (og i en erklæring fra Kommissionen til Rådets mødeprotokol, jf. bilag), at nødvendigheden af en sådan kontrol jævnligt skal tages op til fornyet overvejelse i lyset af udviklingen inden for det administrative samarbejde.

Artikel 21 – Ændringsforslag 75 og 77 : I artikel 21, stk. 7, i den fælles holdning er der for uddannelsesbeviser for arkitekter indsat et krav om at underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater. Kommissionen har i en vedføjet erklæring forpligtet sig til - hvis der er tvivl om, hvorvidt et uddannelsesbevis for arkitekter opfylder uddannelseskravene i direktivets artikel 46 - at forelægge beviset for den ekspertgruppe, den vil oprette, for at have den fornødne sagkundskab til i givet fald at tilbagetrække offentliggørelsen heraf. Denne løsning kan godtages, da den ligger tættere op ad garantierne efter den gældende ret, for så vidt angår offentliggørelsen af uddannelsesbeviser for erhverv, for hvilke der er foretaget en koordinering af mindstekravene til uddannelse.

Artikel 21, 26, 35 og 37 og betragtning 17 – Ændringsforslag 16, 134, 135, 156, 158 og 179 samt ændringsforslag 127, 132, 133, 178rev./2 og 215 : I betragtning 17, artikel 21, stk. 1, og artikel 26 i den fælles holdning er princippet om automatisk anerkendelse fastsat for læge- og tandlægespecialer, der er fælles for 2/5 af medlemsstaterne. De samordnede mindstekrav til uddannelse for specialtandlæger er derfor fastsat i artikel 35, og de i artikel 37 omhandlede erhvervede rettigheder er blevet tilpasset. De tilhørende bilag ændres kun, for så vidt som de omfatter gældende ret, der er blevet ajourført, siden forslaget blev vedtaget af Kommissionen. Denne fremgangsmåde kan godtages, da den automatiske anerkendelse udvides, samtidig med at systemet stadig forenkles.

Artikel 21 - Ændringsforslag 18, 104, 162 og 163 : Undtagelsesordningen er blevet genindsat i artikel 21, stk. 4, i den fælles holdning, for så vidt angår den automatiske anerkendelse af uddannelsesbeviser for farmaceuter, når der skal åbnes et nyt apotek. Kommissionen kan godtage denne bestemmelse, da den allerede findes i den gældende lovgivning.

Artikel 53 – Ændringsforslag 114 : Henvisningerne i det ændrede forslag til medlemsstaternes rolle i forbindelse med sprogkundskaber og til det forhold, at det er fuldstændig udelukket, at der foretages en systematisk kontrol af ansøgeres sprogkundskaber, er udgået i den fælles holdning, så den stemmer overens med Parlamentets holdning. Kommissionen kan godtage dette, da bestemmelsen under alle omstændigheder skal fortolkes i lyset af retspraksis.

Artikel 55 – Ændringsforslag 115 : Den fælles holdning følger den nuværende lovgivning og begrænser kravet om, at medlemsstaterne ikke må kræve af migranter, at de skal gennemføre en praktikanttjeneste eller have erhvervserfaring, som betingelse for at kunne anerkendes af en sygeforsikring, til erhvervet som læge og tandlæge. Kommissionen kan godtage denne fremgangsmåde, da bestemmelsen svarer til den nuværende lovgivning.

3.3 Nye bestemmelser

3.3.1 Bestemmelser, der ikke har været genstand for et ændringsforslag, og som er blevet genindføjet i den fælles holdning eller ligger i forlængelse af bestemmelser, der allerede indgik i det oprindelige forslag

Artikel 10: Kommissionens forslag er blevet præciseret i den fælles holdning, for så vidt angår subsidiær anvendelse af den generelle ordning for anerkendelse. Desuden opregnes det, hvilke særlige situationer der i øjeblikket er omfattet af ad hoc-bestemmelser, traktatbestemmelser eller den generelle ordning for anerkendelse. Præciseringen indebærer ingen ændring af indholdet.

Artikel 15 : Den fælles holdning præciserer udtrykket "fælles platforme" og den måde, hvorpå væsentlige forskelle, der bør udlignes, identificeres. Muligheden for at forelægge fælles platforme for medlemsstaterne er også blevet udvidet. Disse præciseringer stemmer overens med ånden i direktivforslaget, der med denne bestemmelse tilstræbte at gøre anerkendelsesordningen mere automatisk, eftersom platformen er en garanti for, at ansøgere, der opfylder de fastsatte kriterier, på forhånd har udlignet de væsentlige forskelle, der måtte være mellem deres uddannelse og den uddannelse, der kræves i værtslandet. I den fælles holdning er der i øvrigt indsat et nyt stk. 6 i artikel 15. Ifølge dette nye stykke skal Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne artikel og i givet fald forslag til ændring af artiklen.

Artikel 20, 25 og 26 : Der er i den fælles holdning fastsat nærmere rammer for overdragelsen af kompetencer med henblik på i artikel 20, artikel 25, stk. 5, og artikel 26, stk. 2, at ændre bilag IV og V, punkt 5.1.4.

Artikel 51 : I artikel 51, stk. 2, i den fælles holdning er den frist på fire måneder, værtslandet har til at anerkende erhverv, for hvilke uddannelseskravene ikke er blevet koordineret, blevet genindsat.

3.3.2 Nye materielle bestemmelser

Artikel 3 : Fællesskabsretten er blevet overtaget i den fælles holdning, idet der i artikel 3, stk. 1 og 2, igen er indsat en række definitioner fra de gældende direktiver. Desuden er definitionen af "lovreguleret uddannelse" flyttet fra artikel 11 til artikel 3, stk. 1.

Artikel 11 og 13 : Mens Kommissionen havde foreslået, at bilag II og III (svarende til de nuværende bilag C og D i direktiv 92/51/EØF) skulle være vejledende, er der i den fælles holdning - i tråd med fællesskabsretten - i artikel 11, stk. 4, litra b), og artikel 13, stk. 2, tredje afsnit, indsat en komitologiprocedure i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF. Efter Kommissionens opfattelse skal ændringer af bilaget ske efter de særlige gældende procedurer, indtil direktivet er vedtaget.

Artikel 14 : I artikel 14, stk. 3, i den fælles holdning er der igen indsat en række elementer fra fællesskabsretten (automatisk fravigelse af migrantens ret til at vælge for de erhverv, hvis udøvelse kræver et præcist kendskab til den nationale ret, og som i det væsentlige består i at rådgive og/eller yde juridisk bistand; en særlig ordning for automatisk fravigelse for virksomhed, der er omfattet af direktiv 1999/42/EF) og mulighed for en automatisk fravigelse af migrantens ret til at vælge i de tilfælde, der ikke i øjeblikket er omfattet af den generelle ordning for anerkendelse, og som i henhold til forslagets artikel 10 fremover vil være omfattet af den generelle ordning.

Artikel 23, 33, 37, 39, 43 og 49: De bestemmelser, der i Cyperns, Estlands, Letlands, Litauens, Maltas, Polens, Slovakiets, Sloveniens, Tjekkiets og Ungarns tiltrædelsestraktat vedrører erhvervede rettigheder, er blevet indsat ved den fælles holdning.

Artikel 33 og 43 : Polen har vedtaget lovgivning, der for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje og jordemødre, hvis uddannelse ikke opfylder mindstekravene til uddannelse, gør det muligt at hæve uddannelsesniveauet ved hjælp af en supplerende uddannelse. Ved den fælles holdning er der blevet indsat undtagelsesbestemmelser, der gør det muligt at påberåbe sig erhvervede rettigheder for at sikre, at erhvervsudøvere med en sådan supplerende uddannelse kan nyde godt af den automatiske anerkendelse.

Artikel 45 : I artikel 45, stk. 4, i den fælles holdning er den undtagelsesordning, som Luxembourg i øjeblikket har, for så vidt angår anerkendelse af erhvervserfaring fra en anden medlemsstat med henblik på en statslig bevilling til drift af apoteker med adgang for offentligheden, igen blevet indsat.

Artikel 59 : I artikel 59, stk. 2, i den fælles holdning er det fastsat, at Kommissionen hvert femte år skal udarbejde en rapport om direktivets gennemførelse.

4 - KONKLUSION

Kommissionen er af den opfattelse, at teksten i den fælles holdning medtager alle de væsentligste elementer fra dens oprindelige forslag og fra Europa-Parlamentets ændringsforslag, således som disse indgik i det ændrede forslag. For så vidt angår udførelsen af tjenesteydelser, har Kommissionen, selv om den beklager, at de betingelser, der gælder for tjenesteydere, ikke er blevet lempet mere i den fælles holdning, godtaget princippet om en kontrol fra værtslandets side. Den mener således, at teksten i den fælles holdning - ved det nuværende administrative samarbejde mellem medlemsstaterne - skaber en acceptabel balance mellem ønsket om at lette udvekslingen af tjenesteydelser og at gøre det muligt for værtslandet at kontrollere de tjenesteydelser, der udføres på deres område. Kommissionen støtter derfor den fælles holdning, som Rådet har vedtaget med kvalificeret flertal.

Bilag Erklæring fra Kommissionen om fri udveksling af tjenesteydelser

Kommissionen finder, at behovet for specifikke krav i forbindelse med kvalificerede fagfolks præstation af tjenesteydelser, herunder indgivelsen af en erklæring til den medlemsstat, hvor tjenesten skal ydes, som besluttet af Rådet, periodisk bør revideres i lyset af de fremskridt, der gøres i forbindelse med etableringen af en fællesskabsramme for administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne. Desuden bør denne beslutning ikke føre til en forringet indsats for at realisere det betydelige potentiale for en forbedring af EU's konkurrenceevne, som ligger I det indre marked for tjenesteydelser.

Erklæring fra Kommissionen om oprettelse af en ekspertgruppe, især i forbindelse med artikel 58, artikel 15 og artikel 21, stk. 7, og om denne gruppes virke

Kommissionen agter at oprette en ekspertgruppe, som skal have til opgave at underrette og rådgive Kommissionen om alle spørgsmål, der er relevante for anvendelsen af direktivet. Det er især hensigten, at gruppen skal have lejlighed til at drøfte spørgsmål, som er under overvejelse i Kommissionen, om udøvelse af beføjelser, som er uddelegeret til den af fællesskabslovgiveren, inden der forelægges noget forslag til foranstaltninger for det udvalg, der nedsættes ved direktivet.

Ekspertgruppen bør bestå af medlemmer udpeget af Kommissionen fra de kompetente myndigheder i medlemsstaterne; disse eksperter skal dog, hvis det er hensigtsmæssigt, kunne ledsages af andre deltagere med særlig sagkundskab vedrørende specifikke spørgsmål, der er opført på dagsordenen.

Ekspertgruppen skal danne ramme for en smidig, moderne metode til høring af de europæiske organer, som repræsenterer faglige sammenslutninger og læreanstalter, især for så vidt angår erhverv, hvor der er en meget lav grad af samordning af uddannelsen med efterfølgende automatisk anerkendelse af titler. Hvis forslag til foranstaltninger indgivet af interesserede parter er opført på dagsordenen for et møde, vil repræsentanter for de pågældende interesserede parter kunne indbydes til at forelægge forslagene og besvare spørgsmål.

Ekspertgruppen skal også høres om de fælles platforme, der forelægges Kommissionen i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, i direktivet med henblik på at indhente udtalelse fra eksperter fra de medlemsstater, som faktisk regulerer platformens erhvervsindhold.

Hvis en medlemsstat nærer stærk tvivl om, hvorvidt et uddannelsesbevis for arkitekter, der er offentliggjort i overensstemmelse med artikel 21, stk. 7, i direktivet, opfylder kriterierne i artikel 46 i direktivet, agter Kommissionen at forelægge sagen for ekspertgruppen. Ekspertgruppen tilvejebringer den nødvendige sagkundskab for Kommissionen, så den eventuelt kan underkende det pågældende uddannelsesbevis for arkitekter.