29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/23 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om fællesskabsforanstaltninger til forbed­
ring og tilpasning af strukturerne inden for fiskeri og akvakultur (!) 
(86/C 333/08) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 2. oktober 1986 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde blev ved Udvalgets beslutning overdraget Jesus Muniz Guardado 
som hovedordfører. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 241. plenarforsamling den 26. november 
1986, uden stemmer imod, mens ni stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder Kommissionens forslag med forbehold af følgende 
bemærkninger: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. EF's strukturpolitik har hidtil i praksis været 
baseret på forordning (EØF) nr. 2908/83 og (EØF) 
nr. 2909/83, på Rådets direktiv 83/515/EØF samt på 
andre forordninger og instrumenter, der udvider og 
ændrer bestemmelserne heri. 
1.2. Kommissionens initiativ til at sikre Fællesskabet 
ensartede regler gennem én enkelt forordning, der skulle 
dække en fælles fiskeripolitiks strukturbehov, udfylder 
et vist lovgivningsmæssigt tomrum; det skaber ensarte­
de kriterier og harmoniserer udviklingen og forbedrin­
gen af EF-strukturerne på grundlag af budgetmidler, 
der efter udvalgets mening nok kunne være større, men 
som dog kan anvendes til at igangsætte en sammenhæn­
gende strukturpolitik. Under alle omstændigheder er 
det vigtigt, at Kommissionen på baggrund af sine erfa­
ringer på området nu tager fiskeriets situation i EF op 
ud fra mere realistiske kriterier. Den kendsgerning, at 
programmerne skal finde anvendelse i en tiårsperiode, 
gør det ligeledes muligt for fiskeriet at se lysere på 
fremtiden. 
1.3. Det økonomiske og sociale Udvalg finder dog, 
at der anvendes mange upræcise termer i de forskellige 
afsnits artikler (f.eks. sektor, tilstrækkelig, offentlig, 
elementer), hvilket giver Kommissionen uforholdsmæs­
sig stor magt både med hensyn til fortolkningen af 
forordningsforslaget og til beslutningstagningen på 
grundlag af denne fortolkning. 
1.4. Udvalget påpeger endvidere mangelen på incita­
menter til at foretage de strukturelle ændringer af fiske­
fartøjerne, der kan øge sikkerheden og forbedre livet 
om bord. 
(>) EFT nr. C 279 af 5. 11. 1986, s. 3. 1.5. Udvalget beklager, at forslaget til forordning 
ikke indeholder nogen som helst sociale foranstaltning­
er. Det er uforståeligt, at Kommissionen har undladt at 
medtage sociale foranstaltninger, som ville kunne 
bidrage til at harmonisere den sociale udvikling, når 
man ellers er kommet så vidt med at integrere alle de 
politiske foranstaltninger inden for fiskeriet i en enkelt 
forordning. 
1.5.1. Udvalget minder om sin tidligere udtalelse om 
fiskerisektoren og appellerer indtrængende til Kommis: 
sionen om at fremsætte forslag, som Rådet kan vedtage 
i overensstemmelse med traktatens artikel 117 og 118. 
1.6. Udvalget finder forslagets artikel 53 vigtig, da 
den tager hensyn til særlige forhold og åbner mulighed 
for undtagelser fra de tekniske kriterier, der er omhand­
let i forordningens øvrige artikler. 
1.7. Desuden anmoder Udvalget Kommissionen om, 
at forslagene i denne udtalelse bliver medtaget i Kom­
missionens senere gennemførelsesbestemmelser, hvis de 
på grund af tidsnød ikke kan optages, helt eller delvist, 
i den endelige forordning. 
1.8. Udvalget forbeholder sig ret til på et senere 
tidspunkt at fremsætte mere detaljerede bemærkninger 
til Kommissionens forslag. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Afsnit l: Flerårige udviklingsprogrammer 
2.1.1. Udvalget ser positivt på programmernes varig­
hed, men finder det helt utilstrækkeligt at give medlems­
staterne en frist på tre måneder til at tilstille Kommissio­
nen et afbalanceret og sammenhængende program ved­
rørende deres fiskerflåder, akvakultur og indretning af 
beskyttede havområder. 
Nr. C 333/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
2.1.2. Udvalget insisterer på behovet for passende 
kapacitetstilpasningsforanstaltninger, som får de 
mindst mulige socio-økonomiske følger for de områder, 
hvis udvikling er helt afhængig af fiskeriet (især det 
ikke-industrielle fiskeri og kystfiskeriet). 
2.1.3. Udvalget bemærker ligeledes, at programmer­
ne vedrørende fiskerflåden bør tage hensyn til det res­
sourcepotentiale, der står til rådighed. Det er derfor 
absolut nødvendigt, at der samtidig med disse struktur­
foranstaltninger foretages en hurtig, fuldstændig og 
pålidelig vurdering af alle Fællesskabets fiskeressourcer. 
2.2. Afsnit II: Omstrukturering og fornyelse af fisker­
flåden 
2.2.1. Udvalget mener, at Kommissionen bør udvide 
undtagelserne i artikel 53 til også at gælde for fartøjer 
med en længde på under ni eller tolv meter i de tilfælde, 
hvor manglende støtte til denne bådtype ville få sociale 
og økonomiske konsekvenser for områder, hvis udvik­
ling udelukkende bygger på disse små fartøjer. 
2.2.2. Det bør under alle omstændigheder bemærkes, 
at begrebet »følsomt område«, der anvendes som krite­
rium for EF-støtte til fornyelse og modernisering af 
fiskerflåden, forvrider konkurrencen mellem de forskel­
lige områder, når en sådan støtte ydes. Et »følsomt 
område« i generel udviklingsmæssig forstand er meget 
forskelligt fra et »følsomt område« defineret snævert 
efter fiskeriets udviklingsstade, og i sidste tilfælde kan 
forskellige typer af fiskerflåder befinde sig på forskellige 
udviklingsniveauer inden for samme geografiske om­
råde. 
2.2.3. EF-støttens forhøjelse med fem procentpoint 
bør også gælde projekter, som i væsentlig grad vil 
forbedre sikkerheden og livet om bord. Udvalget gør 
Kommissionen opmærksom på, at fiskefartøjer i nogle 
lande ofte har tre eller flere ejere. Disse fartøjer anven­
des sædvanligvis til ikke-industrielt fiskeri eller kystfi­
skeri og sikrer hele familier deres udkomme. De samme 
overvejelser bør efter Udvalgets mening gælde artikel 8 
og 9. 
En snæver anvendelse af dette punkt ville hindre opfyl­
delsen af de målsætninger, Kommissionen har sat sig 
med denne forordning. 
2.2.4. Det er ligeledes vigtigt, at Kommissionen klar­
gør meningen med artikel 9, stk. 2, litra b). Betyder 
»definitivt taget ud af fiskerivirksomhed i Fællesskab­
et«, at fartøjet er fjernet fra EF's maritime områder 
eller fra EF's register over fiskefartøjer? 2.2.5. Fornyelsen af fiskerflåden bør følge kriterier, 
der i fuldt omfang tager hensyn til fiskemulighederne 
(fiskebestande, samlede årlige fangstrater (TAC) osv.) 
samt til fangstpladsernes tilstand (overfiskning, følsom­
me områder). 
2.3. Afsnit III: Modernisering af fiskerflåden 
2.3.1. Bemærkningerne under punkt 2, 2.2.1, 2.2.2 
og 2.2.3 finder tillige anvendelse på artikel 10 i dette 
afsnit. 
2.3.2. Udvalget finder, at mindstegrænserne for støt­
teberettigede investeringer bør ligge under de foreslåede 
30 000 og 15 000 ECU pr. projekt; ellers vil mindre 
projekter for de fiskerflåder, der har størst behov for 
modernisering, ikke kunne gennemføres. 
2.3.3. Visse nødvendige forbedringer af fartøjerne 
med hensyn til sikkerhed, sporing af fisken, fartøjets 
stand og behandling af fangsten om bord vil ikke kunne 
gennemføres, fordi udgifterne hertil vil ligge under det 
støtteberettigede niveau. Dette vil ikke blot hindre 
Kommissionen i at nå de med afsnittet tilsigtede mål, 
som er af grundlæggende betydning for det ikke-indu­
strielle kystfiskeri, men kan ligefrem få den modsatte 
virkning, så der ansøges om mere støtte, end der i 
virkeligheden er behov for. 
2.3.4. Udvalget er bekymret over, at den foreslåede 
nedsættelse af grænserne for EF-støtte og finansielle 
bidrag til omstrukturering, fornyelse og modernisering 
af fiskerflåden vil give problemer i de medlemsstater, 
hvor det ikke er muligt at opnå lave rentesatser. Det 
foreslås, at de nugældende grænser opretholdes. 
2.3.5. Hvad angår artikel 10, stk. 3, litra e), finder 
Udvalget, at begrænsningen af moderniseringsom-
kostningerne til 50% af et fartøjs nyværdi er urimeligt 
restriktiv, når det drejer sig om visse fartøjer med 
træskrog, der stadig kan gøre rimelig nytte, men hvis 
markedsværdi er lav, da der ikke ville blive bygget nye 
fartøjer af denne type. 
2.4. Afsnit IV: Udvikling af akvakulturen og indret­
ning af kystområder 
2.4.1. Udvalget finder, at bestemmelsen om et »rent 
kommercielt formål« med realinvesteringer i bygning, 
indretning eller modernisering af anlæg bør udvides til 
også at omfatte mere generelle målsætninger som f.eks. 
genbefolkning. 
2.4.2. Den finansielle støtte bør ligeledes, som et 
ekstraområde, dække indkøb af fiskeyngel. 
2.4.3. Investeringsbegrænsningerne bør under alle 
omstændigheder tage højde for projekternes gennem­
førlighed og behov ud fra kriterier som f.eks. graden af 
forskning i det planlagte produkt, den økonomiske 
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/25 
situation i det område, hvor realinvesteringen skal fore­
tages, rentabiliteten samt EF-markedets forsynings­
situation 
2.4.4. Da markedet for akvakulturprodukter endnu 
er i sin vorden, mener Udvalget, at Kommissionen bør 
støtte udviklingen af forskningen i akvakultur og frem­
me de typer af virksomheder, der fungerer godt i andre 
lande. Hvis dette ikke sker, og hvis EF's produktionska­
pacitet begrænses på dette område, vil EF's virksomhed­
er på kort tid se sig distanceret af konkurrenterne, med 
de deraf følgende risici for de foretagne investeringer 
og de nye arbejdspladser. 
2.4.5. Kommissionen bør efter Udvalgets mening 
ikke blot interessere sig for integralt fiskeopdræt, men 
også alvorligt overveje muligheden for at tilskynde fi­
skerne selv — via deres sammenslutninger — til at 
udvikle opfedningen af bestemte arter fiskeyngel ved 
anvendelse af flydende burkonstruktioner eller lignen­
de. Denne fiskeyngel kunne helt eller delvis ernæres 
med overskuds- eller affaldsprodukter fra havet, der 
således ville blive bedre udnyttet. 
Dermed ville der blive skabt nye arbejdspladser og 
etableret en tættere forbindelse mellem fiskefangst og 
akvakultur. 
2.5. Afsnit V: Forsøgsfiskeri 
2.5.1. Udvalget mener, at tilskyndelsespræmien både 
fra Fællesskabet og fra medlemsstaten (medlemsstater­
ne) i mange tilfælde er utilstrækkelig. Procentsatsen bør 
defineres langt tydeligere: Det hedder i artikel 16, stk. 
1, at den »højst må udgøre 20%«, hvilket lader under­
forstå, at den kan være mindre. 
Udvalget mener, at EF's bidrag under alle omstæn­
digheder bør være på over 20 %. 
2.5.2. Restriktionerne med hensyn til fartøjernes 
længde og togternes varighed skal ophæves: Forsøgs-
togter skal gennemføres af fartøjer, som egner sig til 
det område, som der forsøgsfiskes i, og til den type 
fiskeri, som skal udvikles. 
2.5.3. Der findes store, ret ukendte områder både 
inden for Fællesskabet og udenfor. Intet område bør 
derfor være udelukket fra forsøgsfiskeri. 
2.5.4. Det er ikke realistisk at begrænse disse togter 
til lande, med hvilke Fællesskabet har indgået eller 
forhandler om en fiskeriaftale, fordi dette udelukker 
togter i andre lande, som Fællesskabet ikke har fiskeri­
aftaler med. Dette vil reducere både EF-fartøjernes fi­skerimuligheder og mulighederne for at udbygge EF-
flåden. Kommissionen amodes derfor om at give tilla­
delse til forsøgstogter i alle lande, som EF har forbindel­
ser med. 
2.5.5. Udvalget opfordrer samtidig såvel Kommissio­
nen som medlemsstaterne til at foretage en procentuel 
forøgelse af den finansielle støtte til forsøgstogter i 
områder med barskt (koldt) klima og til langvarige 
togter, så der f.eks. kunne være en læge eller specialist 
om bord til at analysere alle sider af fiskernes forhold 
på fartøjet (mad, tøj, fritid, arbejdsvilkår osv.). 
2.5.6. Forsøgsfiskeriet bør efter Udvalgets mening 
også omfatte fartøjers afprøvning af særligt udstyr eller 
særlige metoder. 
2.6. Afsnit VI: Fællesforetagender 
2.6.1. Udvalget henstiller, at Kommissionen gør sin 
definition på fællesforetagender bredere (»med fysiske 
eller juridiske personer« i ... »lande, med hvilke Fæl­
lesskabet har fiskeriforbindelser«), så definitionen kom­
mer til at omfatte alle lande, som Fællesskabet har en 
eller anden form for forbindelser med (jf. det tilsvarende 
forslag i punkt 2.5.4). 
2.6.2. Selv om forsyning af EF-markedet er en vigtig 
opgave, finder Udvalget det af afgørende betydning, at 
EF-fartøjerne får mulighed for at fiske så effektivt som 
muligt, selv om dette betyder, at der fanges arter, som 
har større interesse for verdensmarkedet end for EF-
markedet. 
2.7. Afsnit VII: Tilpasning af kapaciteten 
2.1 A. Kriterierne for midlertidigt ophør skal anven­
des fleksibelt, i overensstemmelse med fiskeribehovene. 
2.7.2. Oplægningspræmien bør ydes efter 100 dages 
fiskeri i stedet for, som foreslået, efter 120 dage, og de 
yderligere ophørsperioder bør være på 30 på hinanden 
følgende dage. 
Nr. C 333/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
2.7.3. Udtrykket »andre formål end fiskeri i Fæl­
lesskabets farvande« i artikel 25, stk. 1, litra c), bør 
tydeliggøres. 
2.7.4. Når der er tale om fartøjer med træskrog, kan 
præmien for endeligt ophør måske passes sammen med 
den støtte, som omhandles i artikel 12, stk. 1, litra b), 
dersom fartøjerne sænkes for at fungere som biotoper 
med henblik på beskyttelse eller udvikling af fiskerires­
sourcerne. Dette vil indebære en forøgelse af den ind­
sats, som Kommissionen foretrækker for denne type 
fartøjer, og vil tilskynde ejerne til at opgive denne type 
fartøjer permanent. 
2.7.5. Dette vil kun komme til at gælde for fartøjer 
indtil 99 BRT og kan eventuelt udvides til også at 
omfatte fartøjer med stålskrog, men med samme ton­
nage. 
2.8. Afsnit VIII: Havnefaciliteter 
2.8.1. Kommissionen anmodes om at oplyse, om det 
»dertil udpegede organ« (artikel 29, stk. 2, litra b)) 
nødvendigvis skal være et privat organ. 
. 2.9. Afsnit IX: Markedsprospektering 
.2.9.1. Udvalget noterer med tilfredshed, at Kommis­
sionen for første gang foreslår foranstaltninger til frem­
me af forbruget af fiskerivarer i Fællesskabet. Udover 
forbruget af fiskerivarer af overskudsarter eller lidet 
udnyttede arter kan foranstaltningerne i artikel 31, 
stk. 1, måske sætte skub i afsætningen af nye fiskeriva­
rer eller tilberedninger til forbrugeren. 
2.9.2. Udvalget mener, at den finansielle støtte i dette 
afsnit bør udvides til akvakulturprodukter, hvoraf pro­
duktionen med ret stor sikkerhed kan siges at ville stige 
kraftigt, således at man kan udvikle den nuværende og 
fremtidige efterspørgsel og konsolidere EF's hjemme­
marked. 
Bruxelles, den 26. november 1986. 2.10. Afsnit X: Specifikke foranstaltninger 
2.10.1. De specifikke foranstaltninger vedrørende fi­
skeristrukturen, som Kommissionen kan beslutte at 
iværksætte, er interessante, fordi de er fleksible. Udval­
get finder imidlertid foranstaltningerne for generelle, 
når man ser på, hvor stort et beløb der budgetteres 
med. 
2.11. Afsnit XI: Procedure for behandling af projekter 
og støttemodtagernes forpligtelser 
2.11.1. Kommissionen opfordres indtrængende til at 
anbefale medlemsstaterne at indføre foranstaltninger, 
der gør det muligt at informere dens repræsentanter 
bedre, samt at tage skridt til at begrænse de bureaukrati­
ske formaliteter mest muligt. 
2.11.2. Ordene »kan behandles« (artikel 39, stk. 2) 
bør ændres til »skal behandles«. 
2.12. Afsnit XII: Finansielle og almindelige bestem­
melser 
2.12.1. Udvalget udtrykker stor tilfredshed med den 
EF-støtte, som er omhandlet i artikel 7, 10 og 12, og 
som er beskrevet nærmere i artikel 45: rentegodtgørelse, 
kapitaltilførsler i forbindelse med oprettelse eller udvi­
delse af garantifonde, kapitaltilskud og tilbagebetalings-
pligtige forskud. Dette indvarsler en ny, yderst positiv og 
realistisk indfaldsvinkel fra Kommissionens side. 
2.13. Bilag 1 
2.13.1. Oplysninger, som de flerårige udviklings­
programmer mindst skal indeholde — 
Programmer vedrørende fiskerflåden 
Da fartøjernes længde er den afgørende faktor i afsnitte­
ne om nybygning og modernisering, mener Udvalget, 
at Kommissionen bør føje dette til punkt 2 ved siden 
af tonnage, motoreffekt og alder. 
Skrog-typen bør også speciferes (træ, stål, glasfiber, 
andet). 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg