Offentliggørelse af enhedsdokument med ændringer efter godkendelse af en ændring af mindre omfang i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012

(2023/C 30/12)

Europa-Kommissionen har godkendt denne ændring af mindre omfang i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, tredje afsnit, i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 664/2014 (1).

Ansøgningen om godkendelse af denne ændring af mindre omfang findes i Kommissionens eAmbrosia-database

ENHEDSDOKUMENT

»AZAFRÁN DE LA MANCHA«

EU-nr.: PDO-ES-0112-AM02 – 22.4.2022

BOB (X) BGB ( )

1. Betegnelse

»Azafrán de la Mancha«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Spanien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1,8. Andre produkter i bilag I til traktaten (krydderier m.m.)

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Saffron (Crocus sativus L.) er en løgplante, der hører til Iridaceae-familien. Den sfæriske knold er fyldig med en diameter på 2-3 cm og er dækket af kastanjebrune-gråagtige retikulære membraner. Mellem oktober og november får hvert løg to til tre rørformede blomster, som åbner sig og bliver til en lilla-violet kegle. Dette er safranblomsten, der har lange, smalle kronblade, der senere åbner sig, således at det indvendige kommer til syne.

Indeni er støvfanget, hvorfra tre gule støvdragere og et hvidt filament kommer til syne med tre røde fibre eller stigmaer: safrantrådene.

»Azafrán de la Mancha« er let genkendelig, fordi produktets røde stigmaer stikker frem fra blomsten, og filamentet er kortere end for blomster af andre sorter.

Stigmaens længdeforhold skal være mere end en, med toleranceværdi på 1 %.

Stigmaen må ikke være mindre end 22 mm lang, med en toleranceværdi på 1 %.

Indholdet i blomstens restprodukt (filamentet, der er blevet adskilt fra stigmaerne, støvdragerne, pollen og dele af kronbladene eller støvfanget) må højst være 0,5 % af den samlede vægt. Højst 0,1 % af fremmedlegemer er tilladt. Fremmedlegemer er ethvert vegetabilsk restprodukt, der ikke kommer fra safranblomsten: mineraler (sand, jord og/eller støv), dele af eller hele døde insekter, m.m.

Produktet må ikke indeholde skimmel eller levende insekter.

Organoleptiske egenskaber

Aroma: udelukkende for tørringsprocessen, intens og gennemtrængende, blandet med en svag duft af modne majs og fint tørret græs med overtoner af blomster.

Lugt-og smagsfornemmelse (i infusion): en langvarig og mild smag, først bitter med en vedvarende eftersmag, der minder om modne majs og tørringsprocessen.

Kemiske egenskaber

Analytiske parametre: indhold af vand og flygtige stoffer

Safran i løs vægt: 7-9 %

Emballeret safran: < 11 % (m/m)

Analytiske parametre: aske i alt

Safran i løs vægt: —

Emballeret safran: < 8 % (m/m)

Analytiske parametre: syreuopløselig aske

Safran i løs vægt: —

Emballeret safran: < 1 % (m/m)

Analytiske parametre: etheropløseligt ekstrakt

Safran i løs vægt: —

Emballeret safran: 3,5-14,5 % (m/m)

Analytiske parametre: ekstrakt, der kan opløses i koldt vand

Safran i løs vægt: —

Emballeret safran: < 65 % (m/m)

Analytiske parametre: farvevirkning1

Safran i løs vægt: > 200

Emballeret safran: > 200

Analytiske parametre: farvevirkning2

Safran i løs vægt: > 20

Emballeret safran: > 20

Analytiske parametre: Bitterhed (picrocrocin)3

Safran i løs vægt: > 70

Emballeret safran: > 70

Analytiske parametre: safranindhold4

Safran i løs vægt: > 65 %

Emballeret safran: > 65 %

1 Udtrykt som en direkte måling af absorptionsevne ved 440 nm for tør vægt.

2 Udtrykt som en direkte måling af absorptionsevne ved 330 nm for tør vægt.

3 Udtrykt som en direkte måling af absorptionsevne ved 257 nm for tør vægt.

4 Udtrykt som en andel af det samlede indhold af flygtige stoffer.

3.3. Foder (kun for animalske produkter) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

—

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

—

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

Det følgende billede skal angives på etiketten i de definerede farver. Nummeret XXYYYYYYYY er en alfanumerisk kode, hvoraf XX er to bogstaver i alfabetet, der identificerer produktionsåret for safran, og YYYYYYYY er et nummer, der identificerer emballagen.

De beholdere, som den beskyttede safran afsættes i til konsum, skal være forsynet med kontrolorganets garantisegl, etiketter eller nummererede sekundære etiketter, således at de ikke kan genanvendes.

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Det område, der er omfattet af betegnelsen, går fra den centrale region Castilla-La Mancha til sydøst.

Den centrale del af betegnelsesområdet omfatter distrikterne La Mancha i provinserne Toledo, Ciudad Real, Cuenca og Albacete.

5. Tilknytning til det geografiske område

Safran blev indført i Spanien under det arabiske herredømme. I det 8. og 9. århundrede blev det udelukkende anvendt af den andalusiske højere middelklasse. Arabiske retter blev krydret med mange krydderier, så disse blev dyrket i enhver køkkenhave. De vigtigste sorter var spidskommen, kommen, sort kommen, karse, sød anis, fennikel, træanis, koriander, sennep, mynte, pebermynte og persille. Det vigtigste krydderi i den arabiske økonomi var dog safran, der blev anvendt som et vigtigt farvestof og krydderi i de fleste retter.

Et arbejde fra en senere periode med titlen »Cultivo del azafrán en la Solana« af J. A. López de la Osa (1897) giver skriftligt bevis på dyrkning af safran i La Mancha. Bogen indeholder oplysninger om denne afgrøde fra 100 år tidligere og citerer en retlig fortegnelse fra 1720, hvori safran også nævnes. I den første tredjedel af det 19. århundrede blev der i La Mancha fremstillet safran af den bedste kvalitet i Spanien med det højeste udbytte pr. hektar tør jord. Den gamle tradition med dyrkning af safran er meget veldokumenteret i Pedro Muñoz, Campo de Criptana og Manzanares (Ciudad Real), i Lillo, Madridejos, Villacañas, Villanueva de Alcardete og Cabezamesada (Toledo) samt i Montilla del Palancar (Cuenca).

Det stærkeste bevis på en stærk historisk forbindelse mellem regionen La Mancha og safran findes dog i områdets mange kulturelle traditioner.

Som det er tilfældet med alle aktiviteter, der er fast forankret i et særligt samfund, har safrandyrkning skabt dets eget rige ordforråd. »El léxico del azafrán en el habla manchega« af M. Núñez og J. C. Conde (Al-Basit: Revista de Estudios Albacetenses, 28, Albacete 1991) omfatter en lang række safranrelaterede udtryk, der er indsamlet i undersøgelser, som er gennemført i provinsen Albacete. Traditionen med at dyrke safran i La Mancha afspejles i den folklore, der er typisk for regionen, en traditionel regional dans til ære for produktet og omtale i sange og ordsprog. Den danner også afsæt for operetten med titlen »La rosa del azafrán« (libretto af by F. Romero og G. Fernández Shaw med musik af Jacinto Guerrero, der havde premiere i Madrid i 1930).

Det skal også bemærkes, at der er instruktionsbøger, der beskriver dyrknings- og fremstillingsteknikker som f.eks. det førnævnte arbejde af J. A. López de la Osa og »El azafranero práctico« af L. Jiménez Martín (Albacete: Imprenta Eduardo Miranda, 1900).

Denne afgrødes betydning i traditionel kultur påvises også af »Fiesta de la Rosa del Azafrán«, der finder sted i Consuegra (Toledo), safranskrælningskonkurrencerne, der afholdes som en del af skytshelgenfestlighederne i La Solana (Ciudad Real) og »Festival de la Rosa del Azafrán« i Santa Ana (Albacete).

Endeligt er en klar angivelse af denne afgrødes traditionelle art og økonomiske betydning den sædvane, der stadig finder sted i visse landsbyer i La Mancha, at give nygifte par safrantråde, der er et symbol på ønsket om velstand.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

http://pagina.jccm.es/agricul/paginas/comercial-industrial/consejos_new/pliegos/AM01_PC_Azafran_de_La_Mancha.pdf.

(1) EUT L 179 af 19.6.2014, s. 17.