FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 30/2008

fastlagt af Rådet den 9. december 2008

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/…/EF af … om opfyldelse af kravene til flagstater

(EØS-relevant tekst)

(2008/C 330 E/03)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og

ud fra følgende betragtninger:

Ifølge bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention fra 1982 (UNCLOS) og de konventioner, som IMO er depositar for (i det følgende benævnt »IMO-konventionerne«), er de stater, der er part i disse instrumenter, ansvarlige for at indføre sådan lovgivning og træffe alle andre nødvendige foranstaltninger, for at disse instrumenter får deres fulde virkning, således at det sikres, at et skib, for så vidt angår sikkerhed for menneskeliv på søen og beskyttelse af havmiljøet, er egnet til den brug, det er bestemt til, og bemandet med kompetente søfolk.

Den 9. oktober 2008 vedtog medlemsstaterne en erklæring, hvori de enstemmigt anerkendte betydningen af, at de internationale konventioner vedrørende flagstaters forpligtelser finder anvendelse for at forbedre sikkerheden til søs og bidrage til at forebygge forurening fra skibe.

For at hjælpe medlemsstaterne med yderligere at forbedre deres effektivitet som flagstater, bør der regelmæssigt gennemføres en audit af deres administration.

Målene for dette direktiv, nemlig at indføre og iværksætte hensigtsmæssige foranstaltninger inden for søtransportpolitikken, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af dets omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Genstand

1. Dette direktiv har til formål:

2. Dette direktiv berører ikke Fællesskabets søtransportlovgivning, som er opregnet i artikel 2, nr. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 af 5. november 2002 om oprettelse af et udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (USS) (5), og Rådets direktiv 1999/63/EF af 21. juni 1999 om gennemførelse af den aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for søfarende, som er indgået mellem European Community Shipowners' Association (ECSA) og Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST) (6).

Artikel 2

Anvendelsesområde

Dette direktiv finder anvendelse på administrationen i den stat, hvis flag skibet fører.

Artikel 3

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

»skib«: et skib eller et fartøj, der fører en medlemsstats flag, og som falder inden for de relevante IMO-konventioners anvendelsesområde, og for hvilket der kræves et certifikat

Artikel 4

Betingelser for tilladelse til drift af et skib på det tidspunkt, hvor det får ret til at føre en medlemsstats flag

1. Inden den pågældende medlemsstat giver tilladelse til drift af et skib, som har fået ret til at føre dens flag, træffer den de foranstaltninger, den finder relevante, for at sikre, at det pågældende skib opfylder de gældende internationale regler og forskrifter. Den undersøger især skibets sikkerhedshistorie på alle rimelige måder. Den rådfører sig om nødvendigt med den tidligere flagstat for at få fastslået, hvorvidt udestående fejl og mangler eller sikkerhedsspørgsmål, som sidstnævnte har konstateret, fortsat ikke er afhjulpet.

2. Når en anden flagstat anmoder om oplysninger om et skib, der tidligere har ført en medlemsstats flag, giver denne medlemsstat omgående den anmodende flagstat nærmere oplysninger om udestående fejl og mangler samt alle andre relevante oplysninger af betydning for sikkerheden.

Artikel 5

Tilbageholdelse af et skib, der fører en medlemsstats flag

Når administrationen bliver underrettet om, at et skib, der fører den pågældende medlemsstats flag, tilbageholdes af en havnestat, påser den, at der i overensstemmelse med de procedurer, den har fastsat herfor, træffes korrigerende foranstaltninger, således at skibet bringes i overensstemmelse med de relevante IMO-konventioner.

Artikel 6

Ledsageforanstaltninger

Medlemsstaterne sikrer, at mindst følgende oplysninger om skibe, der fører deres flag opbevares og forbliver let tilgængelige med henblik på dette direktiv:

Artikel 7

Proces for flagstatsaudit

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til en IMO-audit af deres administration mindst én gang hvert syvende år med forbehold af en positiv reaktion fra IMO's side på en rettidigt fremsat anmodning fra den pågældende medlemsstat og offentliggør resultatet af denne audit i overensstemmelse med relevant national lovgivning om fortrolighed.

Denne artikel udløber senest den … (8) eller tidligere, således som fastsat af Kommissionen efter forskriftsproceduren i artikel 10, stk. 2, hvis en obligatorisk IMO-audit for medlemsstaterne er trådt i kraft.

Artikel 8

Kvalitetsstyringssystem og intern evaluering

1. Senest … (9) udvikler, gennemfører og opretholder hver medlemsstat et kvalitetsstyringssystem for de operationelle dele af sin administrations flagstatsrelaterede aktiviteter. Et sådant kvalitetsstyringssystem skal være certificeret i overensstemmelse med gældende internationale kvalitetsstandarder.

2. Medlemsstater, der i den seneste årsberetning fra Parisaftalememorandummet om havnestatskontrol (i det følgende benævnt »Paris MOU«) er opført på den sorte liste eller i to på hinanden følgende år er opført på den grå liste, indgiver en rapport til Kommissionen om deres effektivitet som flagstater senest fire måneder efter offentliggørelsen af Paris MOU-rapporten.

I rapporten angives og analyseres hovedårsagerne til den manglende overensstemmelse, der førte til tilbageholdelserne, og de fejl og mangler, der gav anledning til den sorte eller grå status.

Artikel 9

Rapporter

Hvert femte år, og for den første gang den … (9), aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og til Rådet om anvendelsen af dette direktiv.

Denne rapport skal indeholde en vurdering af medlemsstaternes effektivitet som flagstater.

Artikel 10

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der er nedsat ved artikel 3 i forordning (EF) nr. 2099/2002.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.

Artikel 11

Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den … (10). De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 12

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 13

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EUT C 318 af 23.12.2006, s. 195.

(2) EUT C 229 af 22.9.2006, s. 38.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 29.3.2007 (EUT C 27 E af 31.1.2008, s. 140), Rådets fælles holdning af 9. december 2008 og Europa-Parlamentets holdning af … (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(4) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(5) EFT L 324 af 29.11.2002, s. 1.

(6) EFT L 167 af 2.7.1999, s. 33.

(7) EUT L …

(8) Otte år efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

(9) Tre år efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

(10) 24 måneder efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

UDKAST TIL RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

Kommissionen forelagde forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om opfyldelse af kravene til flagstater den 24. februar 2006 (1) som et af forslagene i den tredje pakke om søfartssikkerhed.

Europa-Parlamentet vedtog sin førstebehandlingsudtalelse den 29. marts 2007 (2).

Rådet nåede til politisk enighed om direktivudkastet den 9. oktober 2008. Efter jurist-lingvisternes gennemgang af teksten vedtog Rådet sin fælles holdning den 9. december 2008 i overensstemmelse med traktatens artikel 251.

Under behandlingen har Rådet taget hensyn til udtalelsen fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (3) og udtalelsen fra Regionsudvalget (4).

II. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Generelt

Forslaget til direktiv om opfyldelse af kravene til flagstater indgår i den tredje pakke om søfartssikkerhed, som Kommissionen fremlagde i slutningen af 2005. Hovedformålet med forslaget er at sikre, at medlemsstaterne faktisk opfylder deres forpligtelser som flagstater før og efter, at de giver retten til at føre deres flag, for at øge søfartssikkerheden og forebygge forurening fra skibe.

Rådet er enigt med Kommissionen i forslagets formål, men Rådets tilgang indebærer omfattende tilpasninger i forhold til det oprindelige forslag. Rådet kan ikke acceptere en række af de foreslåede bestemmelser, da de overlapper gældende fællesskabslovgivning og bestemmelser i andre forslag i den tredje pakke om søfartssikkerhed. Medlemsstaterne kan, navnlig af forfatningsmæssige grunde, ikke acceptere de foreslåede bestemmelser om, at ratifikation af IMO-konventioner skal være obligatorisk. Rådets fælles holdning fokuserer derfor især på kravene til medlemsstaterne om at underkaste deres søfartsadministration IMO's auditproces. Desuden skal medlemsstaterne sørge for kvalitetscertificering af deres administrative procedurer ifølge ISO-standarder eller tilsvarende internationale standarder. Den fælles holdning indeholder endvidere forpligtelser, som medlemsstaterne skal opfylde, inden de tillader, at et skib fører deres flag, og hvis en havnestat tilbageholder et skib, der fører en medlemsstats flag.

Som følge af denne tilgang ændrer den fælles holdning i vidt omfang Kommissionens oprindelige forslag, idet det er skrevet om, og flere tekstpassager er udgået. Dette indebærer, at Rådet ikke har accepteret nogen af de ændringer i de udgåede passager, som Europa-Parlamentet har fremlagt i sin førstebehandlingsudtalelse.

Parallelt med den fælles holdning har repræsentanterne for EU-medlemsstaternes regeringer (5) fremlagt en erklæring, hvori de bekræfter deres tilsagn om gøre deres yderste for at sikre en hurtig og effektiv anvendelse af de internationale konventioner om søfartssikkerhed, IMO-reglerne om flagstatsforpligtelser og IMO's audit.

De vigtigste politiske spørgsmål

i) Audit af flagstater

Rådet følger Kommissionens forslag om at indføre en uafhængig audit af medlemsstaternes søfartsadministration. Det mener dog, at man bør undgå at indføre en auditordning i Fællesskabet, der er parallel med den, der er indført på internationalt plan i form af den frivillige auditordning for IMO-medlemsstaterne. For at harmonisere auditprocedurerne og sikre lige vilkår indeholder den fælles holdning derfor en pligt til regelmæssigt at anmode om en IMO-audit af administrationen og offentliggøre auditresultatet. Auditintervallet fastsættes til syv år under hensyntagen til IMO's ressourcer. Den fælles holdning sikrer desuden, at den relevante bestemmelse i direktivet bortfalder, når IMO's auditordning er blevet obligatorisk, enten automatisk otte år efter direktivets ikrafttrædelse eller om nødvendigt tidligere ved en afgørelse, som Kommissionen træffer efter komitologireglerne (forskriftsproceduren).

ii) Kvalitetssikringssystem

Rådet støtter Kommissionens forslag om, at det skal sikres, at medlemsstaternes søfartsadministrationer opfylder kvalitetskriterier for udførelsen af deres opgaver. I den fælles holdning tager Rådet dog hensyn til de forskellige tjenesters specifikke situation og overlader det til medlemsstaterne at bestemme, hvilke internationale standarder der skal finde anvendelse på certificeringen af de forskellige dele af deres administration.

For at nå målet om at øge medlemsstaternes effektivitet som flagstater fastsætter Rådet desuden, at medlemsstater, der er på den sorte liste eller to år i træk på den grå liste over flagstater, som er opstillet ved Parisaftalememorandummet, skal have pligt til at aflægge rapport til Kommissionen om deres resultater. I denne rapport skal de pågældende medlemsstater gøre rede for hovedårsagerne til, at de ikke har opfyldt flagstatskravene.

iii) Andre flagstatskrav

Foruden de to ovennævnte hovedområder har Rådet forenklet Kommissionens forslag vedrørende foranstaltninger, der skal træffes, inden der gives tilladelse til at føre en medlemsstats flag, og hvis en havnestat tilbageholder et skib, der fører en medlemsstats flag. I den forbindelse mener Rådet, at da der er tale om et direktiv, er det hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne beslutter, hvilke foranstaltninger der skal træffes for at sikre, at det pågældende skib overholder eller tvinges til at overholde de gældende internationale regler og forskrifter.

III. KONKLUSION

Rådet mener, at dets fælles holdning er et redskab, der kan sikre høj kvalitet i den måde, hvorpå medlemsstaterne udfører deres opgaver som flagstater.

Rådet noterer sig de kontakter, der allerede har været med Europa-Parlamentet om dette forslag som led i forhandlingerne om andre forslag i den tredje pakke om søfartssikkerhed. Det ser frem til, at der hurtigt opnås enighed om teksten, så direktivet kan vedtages.

(1) Dok. 6843/06.

(2) Dok. 7805/07 CODEC 277 MAR 20 ENV 171.

(3) CESE 1177/2006 af 13.9.2006 (EUT C 318 af 23.12.2006, s. 195).

(4) CdR 43/2006 af 15.6.2006 (EUT C 229 af 22.9.2006, s. 38).

(5) Dok. 15859/08 ADD 1.