Udtalelse om Kommissionens groenbog om den europaeiske dimension paa uddannelsesomraadet (94/C 195/10)

Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber besluttede den 18. oktober 1993 under henvisning til EOEF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kommissionens groenbog om den europaeiske dimension paa uddannelsesomraadet.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspoergsmaal, som udpegede Giancarlo Pasquali til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. april 1994.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 315. plenarforsamling af 27.-28. april 1994, moedet den 27. april, enstemmigt foelgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Maastricht-traktaten har givet Faellesskabet nye befoejelser paa uddannelsesomraadet. For foerste gang foreligger et juridisk grundlag, som giver Faellesskabet mulighed for at bringe samarbejde i forslag inden for uddannelse, herunder navnlig inden for skoleuddannelsen. Det er saaledes Kommissionens hensigt gennem denne groenbog at fremlaegge et grundlag for overvejelser om mulige retningslinjer for en EF-aktion paa uddannelsesomraadet.

1.2. Disse overvejelser indgaar i den overordnede sammenhaeng, hvor der er tale om fuldfoerelsen af enhedsmarkedet og dettes virkninger for undervisnings- og uddannelsesomraadet samt om udviklingen i behovet for menneskelige ressourcer i forbindelse med aendringer af teknologisk og samfundsmaessig art. Heri indgaar ogsaa spoergsmaalet om, hvilken stoette erhvervsuddannelsen og laerlingeuddannelsen i virksomhederne kan give de unge ved at give dem bedre indsigt i deres socio-oekonomiske omgivelser og bedre integrere dem baade som borgere og som arbejdstagere i Europa (1). Udviklingen af undervisningen boer saaledes betragtes som en vaesentlig faktor i harmonien mellem uddannelserne og et nyt oekonomisk, socialt og kulturelt miljoe.

1.3. De grundprincipper, Kommissionens groenbog bygger paa, er respekten for hver enkelt nations identitet og tanken om tilstraekkelig forberedelse af de unge til paa mere effektiv maade at gaa ind i det europaeiske samfund og i erhvervs- og arbejdslivet.

1.4. Paa europaeisk niveau har man paa skoleomraadet hidtil kun kunnet fremme forsoegsaktioner af begraenset raekkevidde.

2. Uddannelsens europaeiske dimension

2.1. Generelle maalsaetninger

Til skolens almene opgaver hoerer at fremme chanceligheden for alle, at give hvert ungt menneske ansvarsfoelelse i et solidarisk samfund, at udvikle dets selvstaendighed, doemmekraft, kritiske sans, kreativitet og livsvarende laerelyst og at give alle en uddannelse og en viden, som kvalificerer til at gaa ind i det aktive liv.

2.2. Specifikke maalsaetninger

Det er paa baggrund af disse generelle maalsaetninger, det er vigtigt at praecisere, hvilke specifikke maalsaetninger der kan forfoelges gennem europaeiske tiltag, og dermed hvilken »mervaerdi« disse kan give:

- bidrage til udviklingen af europaeisk »citizenship«,

- skabe muligheder for en forbedring af uddannelsens kvalitet,

- forberede de unge til bedre integration i samfunds- og erhvervslivet.

2.3. Strategier

Et af de vigtigste felter for indsats paa uddannelsesomraadet i medlemslandene er skolen. Ogsaa for en aktion paa faelleseuropaeisk niveau boer dette vaere tilfaeldet. I skolemiljoeet er der tale om dynamiske relationer, som kan aktiveres efter foelgende retningslinjer:

a) samarbejde gennem mobilitet og udvekslinger;

b) ixuddannelse af laerere og andet personale paa undervisningsomraadet;

c) udvikling af fremmedsprogsundervisningen;

d) ixfjernundervisning;

e) fremme af paedagogiske nyskabelser;

f) udveksling af informationer og erfaringer.

3. Generelle bemaerkninger

3.1. Artikel 126 (1) udgoer det juridiske grundlag for faelles handling paa undervisnings- og uddannelsesomraadet; det skal anvendes under overholdelse af subsidiaritetsprincippet saaledes at det sikres, at der intet forsoeg goeres paa at harmonisere undervisningssystemerne i Europa. Men for at opfylde en af ovennaevnte maalsaetninger, navnlig i tilfaelde hvor medlemsstaten ikke tager initiativ, mener OESU dog, at et snaevert samarbejde paa grundlag af viljen til at skabe konvergens mellem de nationale systemer og med hoering af erhvervs- og fagorganisationerne med henblik paa gennemfoerelsen af en aktion er noedvendigt.

3.2. OESU finder situationen paradoksal, eftersom der mellem den 18. oktober 1993, da Kommissionen forelagde groenbogen, og nu er sket en meget hurtig udvikling for andre projekters vedkommende (f.eks. SOCRATES, LEONARDO, UNGDOM FOR EUROPA), hvorved groenbogen om uddannelsesomraadet har forpasset sin opgave som forloeber. Samtidig bemaerkes, at den europaeiske dimension i undervisning og uddannelse allerede indgaar i kapitel 7 af Kommissionens hvidbog om »vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse« og i kapitel II af det faelles handlingsprogram »SOCRATES«.

3.3. OESU beklager, at Kommissionen i groenbogen ikke gaar ind paa det kulturelle - som er grundelementet i den europaeiske identitet - og at man bruger undervisning og erhvervsuddannelse som midler til at arbejde med de europaeiske vaerdier i stedet for at begynde med kulturen selv. I virkeligheden hviler den europaeiske integration paa enigheden om demokratiet, retsstaten, medborgerskabet, traditionerne, sindelagene og kraften i den historisk-kulturelle mangfoldighed. Det er i en saadan forestilling om vort kontinent, vi skal soege den kreativitet, som skal naeres for at loese den vaerdikrise, der har ramt vore samfund, og som giver sig udtryk i revoltelignende faenomener.

3.4. OESU mener ikke, Kommissionen praecist forklarer, hvad den forstaar ved »den europaeiske dimension paa uddannelsesomraadet«. OESU mener, at »den europaeiske dimension« boer indbefatte foelgende ideer:

- tilskyndelse til viden om de forskellige europaeiske kulturer,

- humanismen boer vaere den faelles naevner,

- kundskaber i andre EU-sprog er en afgoerende faktor for det kulturelle, oekonomiske, tekniske og forskningsmaessige samarbejde, for skabelsen af et »borgernes Europa« og for gennemfoerelsen af enhedsmarkedet,

- viden om europaeiske forhold gennem undervisningen,

- skabelse af et system hvori den enkelte kan realisere sit potentiale for bedre at klare sig i en mere konkurrencebetonet omverden,

- udvikling af den paedagogiske forskning og dens anvendelse.

3.4.1. Undervisningen boer ogsaa bidrage til de unges uddannelse for gennem de europaeiske demokratiske vaerdier og gennem viden om de forskellige europaeiske kulturer at give dem en tilstraekkeligt kvalificeret grunduddannelse til at de kan tilpasse sig forandringerne i erhvervslivet og paa arbejdsmarkedet.

3.4.2. Undervisningen boer bygge paa en paneuropaeisk vision, saaledes at hver medborger, ud over de nationale og individuelle saerpraeg, kan opfatte sit dybtliggende tilhoersforhold til vor verdensdels kultur.

3.5. I betragtning af familiens naturlige rolle i opdragelsen mener OESU, at en mere aktiv deltagelse fra foraeldrenes side er oenskelig med henblik paa at fremme en mere aaben indstilling til den europaeiske dimension.

3.6. Som tilfaeldet er med de fleste forehavender, er det afsatte budget den vaesentligste garanti for, at EU-aktionen lykkes. OESU henleder Kommissionens opmaerksomhed paa, at det bevilgede budget boer vaere tilstraekkeligt til, at maalsaetningerne kan opfyldes.

3.7. OESU understreger, at det drejer sig om at bidrage til at udvikle undervisning af kvalitet for ca. 67 millioner elever og ca. 3,7 millioner laerere i EU, hvilke tal vil stige efterhaanden som Unionen udvides.

4. Saerlige bemaerkninger

4.1. OESU hilser Kommissionens groenbog om den europaeiske dimension paa uddannelsesomraadet velkommen, men finder det dog noedvendigt at goere opmaerksom paa den betydelige rolle, undervisningen, baade den elementaere og den hoejere, kan spille til stoette for unionsborgerskabet. Dette begreb boer tages op til ny vurdering med henblik paa de kommende udvidelser og det stoerre europaeiske faellesskab.

4.2. OESU finder det noedvendigt at understrege, at der er en meget naer sammenhaeng mellem tilstedevaerelsen af uddannelse af kvalitet og muligheden for at opfylde de oekonomiske maalsaetninger og herunder konkurrenceevnen, thi det er aabenbart, at undervisning af kvalitet er grundlaget for et »Europa af kvalitet«, hvor kompetence, kreativitet og dynamik finder naering: den giver erhvervslivet fremdrift og de unge de nye kvalifikationer, som er noedvendige for tilpasningen til virksomhedernes skiftende krav. Men OESU rejser foelgende spoergsmaal: med hvilke midler kan man motivere alle aktoererne ?

4.3. Med hensyn til elevers, studerendes, laereres og andet uddannelsespersonales mobilitet - hvor maalsaetningen bestaar i at oege antallet af personer med uddannelsen delvis gennemfoert i et andet medlemsland og at oege udvekslingen af laerere og saaledes forbedre undervisningens og uddannelsens kvalitet - mener OESU, at Faellesskabet boer finde midlerne til at skabe motivationen.

4.4. OESU peger ligeledes paa, at det er noedvendigt og hastende at fremme den gensidige anerkendelse af kvalifikationsbeviser og uddannelsesforloeb, uden hvilken mobiliteten ingen mening har. Der er her isaer tale om at samordne medlemsstaternes bestraebelser for at fjerne de vigtigste mobilitetshindringer.

4.5. I spoergsmaalet om udvekslingen af unge og af paedagogisk personale henviser OESU til sine udtalelser om »Ungdom for Europa« og »SOCRATES-handlingsprogrammet«.

4.6. Fjernundervisning er et vigtigt aktionsfelt. Udtrykket fjernundervisning daekker enhver form for undervisning eller uddannelse, som ikke umiddelbart og permanent foregaar under kontrol af en skole eller laereanstalt, men som traekker paa tilrettelaeggelse og knowhow fra en uddannelsesorganisme og paa den undervisning, som udgaar fra denne. Skolens eller laereanstaltens ledelse boer have funktionel og naturligt aftalebetonet autonomi, for saa vidt som den er ansvarlig for undervisningens effektivitet. OESU mener her, at ingen teknik kan erstatte den menneskelige kontakt.

4.6.1. Fjernundervisningen kan taenkes at indfoere en europaeisk dimension i uddannelsen af studerende, som ikke har mulighed for at foelge et uddannelsesforloeb i udlandet. Den gensidige anerkendelse af saaledes opnaaede kvalifikationer vil ligeledes vaere en vaesentlig betingelse for systemets succes, isaer i betragtning af markedets internationale karakter.

Bryssel, den 27. april 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det oekonomiske og sociale Udvalg

(1) EFT nr. C 148 af 30. 5. 1994.

(2) »1. Faellesskabet bidrager til udviklingen af et hoejt uddannelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om noedvendigt at stoette og supplere disses indsats, med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for undervisningsÍindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed.«