Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om intermodale lasteenheder

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Indledning

I Kommissionens hvidbog om den europæiske transportpolitik frem til 2010 [1] bebudedes et direktivforslag som det her foreliggende. Det har hjemmel i traktatens artikel 71 og 80.

[1] KOM (2001) 370 af 12.9.2001.

Fællesskabet er nødt til at fremkomme med forslag til en varig løsning på transport problemerne, således at overbelastningen af infrastrukturen, især vejnettet, afhjælpes. Det er således i Fællesskabets interesse at gøre intermodal transport mere attraktiv for brugerne.

I dag benytter transportvirksomhederne multimodal transport på følgende måder:

- Vejkøretøjerne benytter sammen med føreren særlige tog eller færger. Det kaldes ledsaget transport.

- Særligt konstruerede sættevogne befordres med bl.a. tog. Der findes jernbanevogne, der er specielt bygget dertil.

- Containere [2] eller veksellad [3] omlades fra en transportmåde til en anden.

[2] Container: kasse, som er konstrueret til godstransport, som er tilstrækkeligt solid til gentagen brug, som kan stables, og som har elementer, der muliggør overførsel mellem transportmåder.

[3] Veksellad: godstransportenhed, som er optimeret til vejkøretøjers dimensioner (en væsentlig forskel fra containeren) og forsynet med sådanne elementer, at den kan omlades mellem forskellige transportmåder, normalt bane/vej.

Nærværende forslag omhandler kun sidstnævnte tilfælde. Effektiviteten ved omladning forringes ved, at der findes mange forskellige ILE'er [4], der navnlig adskiller sig fra hinanden ved, hvordan de kan og skal håndteres og fastgøres. Således skal der for hver enkelt ILE tages stilling til, hvordan den håndteres korrekt, og det er nødvendigt at indrette håndteringsudstyret derefter eller endda omstille det. Det samme gælder ILE'ernes fastgøring på de køretøjer og skibe, de befordres med. Omladningen bliver på denne måde kompliceret og langsommelig og medfører overflødige omkostninger. Derfor er der behov for, at anordninger til håndtering og fastgøring af ILE'er bliver ensartede.

[4] ILE: Intermodal lasteenhed, dvs. container eller veksellad.

Fysisk beskyttelse har meget høj prioritet. Nye ILE'er skal være forsynet med en alarm, der udløses, hvis ILE'en åbnes, hvilket vil mindske risikoen for, at der anbringes ikke-deklareret gods deri eller kommer blinde passagerer derind.

Af hensyn til sikkerheden og for, at mennesker og materiel udsættes for mindst mulig fare, skal alle ILE'er, der er i brug i Europa, underkastes obligatorisk vedligeholdelse og periodiske undersøgelser. Pligten til vedligeholdelse og regelmæssig inspektion af containere i international trafik er også indeholdt i CSC [5], som gælder internationalt. Procedurerne for gennemførelse af disse bestemmelser bør være ensartede.

[5] CSC: Konvention om sikre containere (CSC), vedtaget den 2.12.1972, trådt i kraft den 6.9.1977 og ændret i 1981, 1983, 1991 og 1993; den kan findes på internettet via IMO's website, www.imo.org (dog ikke på dansk).

Europa har brug for en optimal intermodal lasteenhed, en EIL [6], som forener containerens fordele (styrke og stablingsmulighed) med vekselladdets (større kapacitet). En sådan EIL kan benyttes til 4 transportmåder (bane, vej, søvejen og indre vandveje), og omladning af den mellem disse måder vil være lettere. De krav, der skal være opfyldt for at opnå maksimal intermodalitet, er, at den skal kunne stables, kunne håndteres ovenfra og kunne tåle transport med skib. Den skal have mest mulig plads til transport af ISO-paller [7], som skal kunne læsses ind og ud hurtigt, så spildtid og deraf følgende omkostninger minimeres. En sådan EIL kan bestå af en universalkasse til tørlast, hvori der kan læsses to paller ved siden af hinanden. Den indvendige bredde skal derfor være mindst 2 x 1200 mm plus den nødvendige, men endnu ikke fastsatte, manøvreplads. Bredden udvendigt skal være mindst mulig, helst 2500 mm af hensyn til de styreskinner, der allerede findes i nogle skibe. Sådanne EIL'er skal under alle omstændigheder kunne benyttes til vejtransport. De må derfor overholde bestemmelserne i direktiv 96/53 [8]. Der findes kun ganske få intermodale lasteenheder, der opfylder disse krav.

[6] EIL: Europæisk Intermodal Lasteenhed

[7] Palle: Platform, normalt af træ, til lettere håndtering af gods. De mest anvendte mål i Europa er 800 x 1 200 mm og 1 000 x 1 200 mm (ISO 6780).

[8] Rådets direktiv 96/53/EF om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i national og international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet.

Direktivforslaget omfatter væsentlige krav til enhedernes sikkerhed fysiske beskyttelse, interoperabilitet, håndtering, fastgøring, styrke, kodning og identifikation, og Kommissionen vil anmode de europæiske standardiseringsorganisationer om at udarbejde harmoniserede standarder, således at det kan fastsættes, hvilke parametre der skal overholdes for, at de væsentlige krav opfyldes. Et forskriftsudvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne og Kommissionen skal fastsætte, hvilke særlige interoperabilitetskrav til intermodale lasteenheder der er nødvendige for, at enhederne kan benyttes til forskellige transportmåder. Ved hjælp af procedurer for periodisk undersøgelse af ILE'er kan det sikres, at de altid opfylder ovennævnte krav. Det planlagte system tilstræber

* At sikre et tilfredsstillende vedligeholdelsesniveau for alle intermodale lasteenheder, der benyttes i Europa, uanset hvornår de er taget i brug

* At gøre omladning mellem transportmåder lettere ved at harmonisere nogle af specifikationerne for lasteenhedernes anordninger til håndtering og fastgøring. Direktivet gør de pågældende krav obligatoriske for alle lasteenheder, der tages i brug senere end 24 måneder efter sidste frist for medlemsstaternes gennemførelse af direktivet.

* At udstyre de nye intermodale lasteenheder med den bedste indbrudssikring, der findes, i takt med den tekniske udvikling.

* At fastsætte specifikationerne for en EIL, der forener containeres og veksellads fordele og desuden er i overensstemmelse med alle forskrifter og alle procedurer for overensstemmelsesvurdering og periodisk undersøgelse, som gælder for nye intermodale lasteenheder. Direktivet gør ikke brug af sådanne EIL obligatorisk.

Et tidsrum på tre år fra det tidspunkt, hvor de europæiske standardiseringsorganisationer har accepteret den opgave, som Kommissionen forelægger dem, skulle være tilstrækkeligt til udarbejdelse af næsten alle de harmoniserede standarder.

Et tidsrum på to år, regnet fra påbegyndelsen af forskriftsudvalgets arbejde i henhold til direktivet, skulle være tilstrækkeligt til fastsættelse af de særlige interoperabilitetskrav.

Forskrifterne for indbrudssikringen må i sagens natur ændres løbende.

5. Problemstilling: Mange forskellige tekniske egenskaber

1. For at multimodal transport kan blive attraktiv, skal den være let at bruge og opfylde brugernes behov. Den skal i det mindste have samme fordele som ren vejtransport. De forskellige transportmåder må gøres mere komplementære, og i dør-til-dør-forsyningskæden må deres fordele udnyttes. Overgangen mellem de forskellige transportmåder må finde sted uden brud på kontinuiteten og tilbyde en høj grad af interoperabilitet. De mange forskellige intermodale transportenheder komplicerer omladningerne.

2. De containere, der normalt anvendes i Europa (20 og 40 fods), opfylder de internationale ISO-standarder. Der er andre containere i brug, som har andre tekniske specifikationer (bredde, højde, konstruktion mv.). Generelt kan alle disse containere benyttes til de fire transportmåder. De kan normalt stables og løftes med kran. Deres lastekapacitet er imidlertid ikke optimal for ISO-paller [9], eller også kan de ikke udnytte de størst tilladte dimensioner for landtransport fuldt ud. Det er grunden til, at de ikke benyttes ret meget inden for vej- og banetransport i Europa.

[9] Standardiseringen af paller har medført en vis harmonisering af dimensionerne på og emballeringen af de varer, der fremstilles i international handel, således at målene udnyttes maksimalt.

3. Veksellad er først og fremmest konstrueret til overførsel mellem bane og vej. De giver en god udnyttelse af vejkøretøjers og jernbanevognes kapacitet, men er ikke en økonomisk attraktiv løsning ved transport ad indre vandveje og med skib. Normalt kan de ikke stables, da væggene ikke har tilstrækkelig styrke, de tåler ikke skibstransport, og de kan ikke løftes med kran. De findes i forskellige størrelser og udførelser. CEN har udarbejdet en række europæiske standarder for veksellad.

4. Disse forskellige udformninger, dimensioner og tekniske specifikationer gør, at intermodalitet er kompliceret og ikke har den interoperabilitet, som ILE'er burde give. Håndteringen forsinkes, da man er nødt til at se på hvert enkelt lad og beslutte, hvilken teknik der skal vælges. Løftemateriellet skal ofte indstilles specielt eller omstilles. Det medfører unødige omkostninger i transportkæden. Veksellad anvendes kun inden for vej- og jernbanetransport (og i enkelte tilfælde til ro-ro-transport [10] over korte afstande), mens containere hovedsagelig benyttes til transport ad søvejen og ad indre vandveje. Denne situation gør det vanskeligere at træffe beslutning om at investere i ILE'er. Transportsystemets kapacitet kan ikke udnyttes fuldt ud, og fuldstændig uafbrudt intermodalitet er ikke mulig.

[10] Udtrykket "ro-ro" (roll-on-roll-off) betyder, at der i et søgående skib kan køres biler og jernbanevogne om bord.

6. Løsningsmodel: Harmonisering og standardisering

5. Der skal findes en løsning på følgende tre delproblemer:

- at håndteringen er kompliceret, og at interoperabiliteten mangler

- at der mangler en optimal ILE, der kan benyttes ved alle transportmåder.

- at der må etableres et sæt af ensartede egenskaber for enhederne i relation til ovenstående punkter, herunder sikkerhed og fysisk beskyttelse.

6. De kan løses ved harmonisering af nogle af de nye ILE'ers specifikationer, således at de bliver sikrere og får bedre interoperabilitet, sidstnævnte ved, at håndteringen af dem gøres mere ensartet. Ved at fastsætte egenskaber og ydeevne for en ny type ILE, en EIL, kan man skabe en enhed, der forener fordelene ved containere og veksellad og samtidig opfylder de forskrifter og krav, der gælder for de nye ILE'er. Kommissionen overdrager det til de europæiske standardiseringsorganisationer at udarbejde harmoniserede standarder og vedtager med medlemsstaternes medvirken særlige interoperabilitetskrav, som bliver obligatoriske, når de er vedtaget.

6.1. Harmoniserede interoperabilitetsspecifikationer for ILE'er

7. ILE'er er af vidt forskellig karakter. Nogle skal håndteres nedefra (f.eks. med gaffeltruck), mens andre kan løftes ovenfra (f.eks. med kran). Deres fastgørelsespunkter er anbragt forskellige steder, og de er forskellige med hensyn til styrke. Problemer hermed kan løses ved, at der indføres en række harmoniserede fælles specifikationer, som gør håndteringen og oplagringen ensartet og fastgørelsen på transportmidlerne mere effektiv.

8. Harmonisering af hjørnebeslagenes placering og udformning, af åbningerne til løftning med strop og af gaffellommerne vil være med til at gøre håndteringen af enhederne mere ensartet. Nogle eksperter mener, at en sådan ensartethed kan halvere den gennemsnitlige omladningstid. Harmonisering af hjælpestrukturer såsom støtteben vil gøre oplagring mellem to transporter lettere. Fastlæggelse af ganske bestemte zoner, der har tilstrækkelig styrke til at bære ILE'ens vægt under transporten (lastoverførselszoner), vil mindske risikoen for beskadigelse og lette anbringelsen af enheden. Desuden vil der lettere kunne opnås en effektiv og sikker fastgøring af lasten på biler og jernbanevogne og i skibe, hvis grænsefladerne til fastgøringsanordningerne på disse transportmidler harmoniseres.

9. Hvori disse harmoniserede egenskaber skal bestå, og deres udformning og nøjagtige placering kommer for de forskellige ILE'er til at afhænge bl.a. af deres længde og konfiguration (f.eks. væggenes styrke). I dette direktiv fastsættes der en række obligatoriske væsentlige krav, ud fra hvilke Kommissionen vil anmode de kompetente standardiseringsorganisationer om at udarbejde harmoniserede standarder for hver ILE-klasse og -kategori. Fabrikanterne kan anvende disse standarder, og i så fald forudsættes deres produkter at være i overensstemmelse med de væsentlige krav. De særlige obligatoriske interoperabilitetskrav fastsættes ved en procedure med forskriftsudvalg.

10. De harmoniserede ILE'er bliver forsynet med en CE-mærkning, som godtgør, at de opfylder gældende krav, og et ekstra særligt symbol, som gør det lettere at identificere dem under håndteringen.

11. Der vil dog stadig være en vis forskelligartethed af følgende to årsager:

- Det er ikke økonomisk forsvarligt at forlange, at eksisterende ILE'er ændres eller bringes i overensstemmelse med de harmoniserede krav. Så længde sådanne ILE'er er i omløb, vil der fortsat være en vis forskelligartethed. Disse gamle ILE'er vil efterhånden forsvinde fra markedet (i gennemsnit 5 år for de mindst stærke veksellad og 10-15 år for de stærkeste containere).

- Det er heller ikke muligt at forlange, at alle ILE'er skal have samme styrke som stabelbare ISO-containere. Der vil på markedet blive ved at findes "spinkle" containere og veksellad, da de er billigere at fremstille og kan anvendes til en række formål (f.eks. når skibstransport ikke er relevant).

6.2. Standardiseret europæisk intermodal lasteenhed (EIL)

12. En EIL skal rumme alle fordelene ved containere (mulighed for stabling, håndtering ovenfra og skibstransport) og veksellad (bl.a. deres større bredde). En EIL skal for at få maksimal intermodalitet kunne anvendes uden begrænsninger ved alle transportmåder og være let at omlade. En EIL skal være en universalbeholder til tørlast, som kan åbnes i enden, i siden eller i taget.

13. Eftersom der i dag ikke findes tilstrækkeligt mange EIL'er af denne type, indfører direktivforslaget krav til dem, væsentlige krav og særlige interoperabilitetskrav. Med udgangspunkt i de væsentlige krav skal de europæiske standardiseringsorganisationer efter anmodning fra Kommissionen udarbejde harmoniserede standarder. Meget af arbejdet er allerede gjort, enten i CEN eller som led i FTU-arbejde [11]. Nærværende forslag bygger i det hele på arbejde, der er udført af CEN og som led i UTI-NORM-forskningsprojektet [12]. Dette arbejde kan danne udgangspunkt for harmoniserede standarder og særlige interoperabilitetskrav for EIL'er med følgende ydre mål:

[11] FTU: forskning og teknologisk udvikling.

[12] UTI-NORM-forskningsprojektet, der har referencen JC-98-RS.5039, er finansieret 100% af Kommissionen med i alt 179 000 EUR. Projektet gjorde status over situationen og konstaterede det fremtidige behov for ILE-standardisering. Projektet blev gennemført af BIC (Bureau International des Containers et du Transport Intermodal), UIRR (International Union of combined Road-Rail transport companies), et tysk rådgivende firma (Hannoversche Consulting für Verkehrswesen, Transporttechnik und elektronische Datenverarbeitung) og en britisk virksomhed (Three Quays Marine Services Ltd).

- Længde: to forskellige versioner. I den lange udgave kan der i enhedens længde anbringes 11 enheder a 1,2 m, inkl. eventuelt påkrævet manøvreplads. I den korte version kan der på tilsvarende måde anbringes 6 sådanne enheder. Den førstnævnte længde er valgt, da den er optimal i forhold til ISO-pallers størrelse og den største tilladte længde ved vejtransport. Den sidstnævnte længde er valgt, da den ligger tæt på, hvad der højst kan transporteres parvis med påhængsvogntog, uden brug af specialkøretøjer (f.eks. med kort trækanordning). Begge versioner kan også transporteres med bane og skib og ad indre vandveje.

- Bredde: Der er mulighed for at anbringe tre paller ved siden af hinanden på den korte led, dvs. 3 gange 800 mm, eller to paller på den lange led, dvs. 2 gange 1200 mm, inkl. den nødvendige manøvreplads, uden at den største tilladte bredde ved vejtransport, som er 2550 mm, overskrides.

- Højde: Der er valgt en højde på 2 670 mm, for veksellad har normalt denne højde [13]. Det er mere end standardhøjden for containere ifølge ISO 668 og 650, serie 1, (2 438 mm og 2 591 mm), hvilket giver større rumindhold. Desuden kan en sådan enhed benyttes på hovedbanerne med vogne af standardhøjde.

[13] Jf. COST 339 - små containere, punkt 5.2.4 i slutrapporten, 2001.

14. Ethvert standardiseringstiltag indebærer begrænsninger. De problemer, som en EIL's dimensioner kan skabe, er følgende:

* Længden

- På celleinddelte skibe og pramme skal styreskinnerne omstilles til en ny længde, hvilket medfører en marginal omkostning. I de særlige tilfælde, hvor skibene er bygget til en bestemt containerlængde, kan konstruktionsmæssige forhold betyde dårligere udnyttelse af lastkapaciteten.

- Den lange EIL giver ikke fuld udnyttelse af de nuværende standardjernbanevognes kapacitet.

* Bredden

- En udvendig bredde på mere end 2 500 mm kan skabe problemer, f.eks. på de celleinddelte skibe, hvor cellerne kun har en bredde på 2 500 mm, og der derfor kræves omstilling af styreskinnerne. Noget af lastpladsen kan gå tabt på visse fartøjer til sejlads på indre vandveje, f.eks. dem, som der beregnet til anbringelse af 4 ISO-containere ved siden af hinanden uden mellemrum. Nogle fartøjer kan dog allerede tage ikke-ISO-containere med en bredde på 8½ fod (ca. 2,59 m).

* Højden

- Jernbanerne i Det Forenede Kongerige har et sådant fritrumsprofil, at en EIL ikke kan være højere end 2 540 mm.

15. Disse mulige problemer må dog ses i det rette perspektiv. Ved banetransport vil de korte EIL'er give en bedre udnyttelse af vognenes kapacitet. I Det Forenede Kongerige har flere vigtige strækninger, der benytter tunnelen under Kanalen, et fritrumsprofil, der tillader ILE'er med en højde på 2 670 mm på fladvogne med en læssehøjde på kun 1 045 mm. Hvad transport ad søvejen og indre vandveje angår, bør det fremhæves, at man allerede i dag omstiller styreskinnerne af og til.

16. Det vigtigste argument er, at man ved transport af standardpaller kan udnytte EIL'ers kapacitet bedre end ISO-containeres. Som en første tilnærmelse kan EIL'ernes fordele kort beskrives således:

* Den lange EIL kan give en 32% højere udnyttelsesgrad end en 40 fods ISO-container ved læsning med europaller.

* Den korte EIL kan give en 63% højere udnyttelsesgrad end en 20 fods ISO-container ved læsning med europaller.

17. I bilaget til begrundelsen er der en sammenligningstabel og nogle skitser, der viser udnyttelsen af den disponible gulvflade i otte forskellige tilfælde.

18. På grundlag af de foreliggende oplysninger vurderer Kommissionen, at det antal køretøjer, der skal til for at transportere en given godsmængde, kan reduceres med næsten 25% [14], hvis alle ILE'er - forudsat, at de er fuldt lastet - erstattes af fuldt lastede EIL'er.

[14] Jf. beregningerne og antagelserne i bilaget til begrundelsen.

19. For at en EIL kan blive interessant til nærskibsfart og indlandsskibsfart, skal den kunne stables. Ro-ro-færger kan opnå en bedre økonomisk udnyttelse af deres kapacitet, hvis der kan transporteres mindst to enheder oven på hinanden. På lo-lo-skibe [15] benyttes der større stablingshøjde (op til 6 fuldt lastede enheder i lastrummet). Også ved midlertidig opstilling i terminaler og havne giver EIL'ers stablingsmulighed en klar økonomisk fordel i form af bedre udnyttelse af pladsen. Det fremgår af standardforslaget prEN 13853, at en kort EIL kan få samme stablingsmuligheder som en 20 fods ISO-container. For lange EIL'er må der findes et acceptabelt kompromis mellem stablingshøjde og taravægt. Derfor er der i de væsentlige krav i bilag II anført, at 4 fuldt lastede EIL'er stablet oven på hinanden skal kunne tåle skibstransport.

[15] "Lift on-lift off", dvs. at intermodale lasteenheder lastes og losses med kran.

20. Under samme produktionsvilkår kan EIL'er vise sig at være dyrere end både containere (p.g.a. større gulvareal) og veksellad (da der sandsynligvis er brug for stærkere vægge, så de kan stables). EIL'ers større lastkapacitet i forhold til containere skulle imidlertid rigeligt være den ekstra omkostning værd. Fordelen ved at benytte EIL'er frem for veksellad viser sig som lavere oplagringsomkostninger eller endog transportomkostninger, hvis lastrummet tillader stabling under transporten.

21. Prisen på en EIL afhænger dog af, hvor mange enheder der produceres, dvs. om initiativet bliver en succes. De mange forskellige veksellad forhindrer egentlig serieproduktion, så den mulige stordriftsfordel skulle opveje de ekstra omkostninger til stærkere vægge.

22. De væsentlige krav i bilag II består i en opregning af, hvilke egenskaber og ydeevne en EIL skal have, samtidig med at den selvfølgelig også skal opfylde de harmoniserede kriterier i bilag I, som gælder for alle nye ILE'er.

23. En EIL skal være forsynet med en CE-mærkning, som viser, at den opfylder de væsentlige krav, og en særlig mærkning, som gør den let at identificere. Denne mærkning anbringes ifølge de procedurer og bestemmelser, der findes i artikel 8 og bilag IV og VII i direktivforslaget.

24. Det bliver ikke obligatorisk at anvende EIL'er. De europæiske virksomheder må selv opdage fordelene ved dem.

ISO-containernes fortid lader formode, at en sådan EIL på længere sigt kan ændre den europæiske logistik- og transportsituation fuldstændigt. I de mål, der blev vedtaget i 1964 for serie I (den eneste serie, der nogen sinde er blevet til noget, og som endnu er i brug), var der ikke taget hensyn til standardiseringsarbejdet fra 1947 vedrørende lasteenheder (paller), hvor der var to moduler, ét på 800 mm x 1200 mm og ét på 1000 mm x 1200 mm. I arbejdet var der endog åbnet mulighed for et modul på 1200 mm x 1200 mm, så snart de indvendige mål på de nye containere var klar. Disse 3 pallemål er en følge af grundmodulet for emballager på 400 mm x 600 mm, som har indvirket på målene på møbler og ikke mindst hårde hvidevarer.

25. Vedtagelsen af de nye nominelle længder betød, at de enheder, der dengang udgjorde hovedparten af hele verdens containerbestand, og som var ejet af amerikanske virksomheder, nu faldt uden for standarden. Eksempelvis havde SEA LAND endnu i 1978 en bestand af 35 fods containere svarende til 55 000 TEU [16].

[16] TEU (Twenty-foot Equivalent Unit): Måleenhed, der svarer til en 20 fods ISO-container (længde 6,10 m) og bruges som et udtryk for transportkapacitet og transporteret mængde.

26. Til trods for disse to ulemper en antallet af containere i verden steget fra 0,5 mio. TEU i 1970 til 14,3 mio. TEU i 2000. I de seneste 5 år har væksten været på 9% om året i gennemsnit. ISO-standardens succes skyldes først og fremmest redernes og udlejnings firmaernes store reklameindsats og omfattende investeringer. Standardiseringen skabte stabile globale rammer, som gjorde det lettere at træffe beslutning om investeringer.

6.3. ILE'ers sikkerhed og fysiske beskyttelse

27. Et af hovedmålene for Fællesskabets transportpolitik er transportens og materiellets sikkerhed. Det er derfor vigtigt, at de ILE'er, der anvendes i Europa, opfylder strenge sikkerhedskrav. For at mindske risikoen mest muligt skal de vedligeholdes effektivt og underkastes periodiske undersøgelser.

28. Rådet henstillede i 1979 [17], at medlemsstaterne ratificerede FN's internationale konvention om sikre containere (CSC), som var udfærdiget i Geneve den 2. december 1972. De fleste medlemsstater har ratificeret den oprindelige konvention, men de seneste ændringer af 1993 er ikke trådt i kraft endnu.

[17] Rådets henstilling af 15. maj 1979 med henblik på ratifikation af Den internationale konvention om Containersikkerhed (CSC), EFT L 125 af 22.5.1979, s. 18.

29. Konventionen er et internationalt instrument, der tager sigte på at opretholde et højt sikkerhedsniveau for menneskeliv ved transport og håndtering af containere, idet der fastsættes generelt acceptable afprøvningsprocedurer og dertil knyttede styrkekrav. Konventionen fremmer ligeledes international containertransport, idet der for samtlige transportmåder gælder de samme ensartede internationale sikkerhedsregler.

30. Direktivforslaget rummer bestemmelser om vedligeholdelse og periodiske undersøgelser, såvel ved national som international transport. Disse krav er ikke i modstrid med forskrifterne i CSC-konventionen, som omhandler samme emne, således at der ikke opstår en konflikt med medlemsstaternes internationale forpligtelser.

31. Der er ingen grund til, at ILE'er og EIL'er, der er produceret før direktivets ikrafttræden, undtages fra pligten til vedligeholdelse og periodiske undersøgelser. Alle ILE'er, der er i brug i EU, vil således blive omfattet af denne pligt.

32. Direktivforslaget pålægger ikke medlemsstaterne at underskrive eller acceptere CSC-konventionen, eftersom sikkerhedskravene og rammerne for de periodiske undersøgelser indgår i direktivet.

33. I dag er fysisk beskyttelse blevet et meget vigtigt anliggende inden for transport. Alle nye ILE'er skal have en tidssvarende anordning, der advarer om indbrud, f.eks. en elektronisk lås.

6.4 Procedurer for overensstemmelsesvurdering af ILE'er og periodiske undersøgelser

34. Direktivet indeholder procedurer for vurdering af ILE'ers og EIL'ers overensstemmelse med de gældende krav, som følger Rådets afgørelse 93/465/EØF [18]. Procedurerne for overensstemmelsesvurdering og periodisk undersøgelse af ILE'er følger de samme principper.

[18] Rådets afgørelse 93/465/EØF af 22. juli 1993 om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anvendelse af "CE-overensstemmelsesmærkningen" med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering (EFT L 220 af 30.8.1993).

35. CE-mærkningen af, at kravene er opfyldt, anbringes på ILE'erne som fastsat i førnævnte afgørelse 93/465/EØF.

36. I modulerne for overensstemmelsesvurdering (bilag IV) og periodisk undersøgelse (bilag V) er der taget hensyn til medlemsstaternes internationale forpligtelser, bl.a. i henhold til CSC-konventionen. Det er desuden taget i betragtning, at overensstemmelsen først og fremmest har betydning for anvendelsen, således at systemets interoperabilitet sikres, og ikke kun vurderes med henblik på den frie bevægelighed inden for Fællesskabets marked.

7. Direktivforslagets indhold

Artikel 1: Her anføres, at direktivet fastsætter de krav, der skal overholdes, procedurer for vurdering af overensstemmelsen med disse krav og periodisk undersøgelse, og at der påregnes udarbejdelse af harmoniserede standarder.

Artikel 2: Artiklen definerer direktivets anvendelsesområde, nemlig ILE'er og EIL'er. Lufttransport indgår ikke.

Artikel 3: Her defineres nogle udtryk, der benyttes i direktivet.

Artikel 4: Der er bestemmelser om vurdering af ILE'ers og EIL'ers overensstemmelse med kravene, herunder CE-mærkning og procedurer for overensstemmelsesvurdering.

Artikel 5: Bestemmelser vedrørende fri bevægelighed for ILE'er og EIL'er, restriktioner og beskyttelsesbestemmelser.

Artikel 6: Bestemmelser om, at medlemsstaterne skal sørge for, at ILE'er og EIL'er ikke frembyder nogen risiko for menneskers sikkerhed og sundhed og, i givet fald, for husdyr eller ejendom. Der gives ligeledes mulighed for, at der på messer og lignende kan forevises ILE'er og EIL'er, der ikke er i overensstemmelse med direktivet, når visse forudsætninger er opfyldt.

Artikel 7: Artiklen indeholder bestemmelser om vedligeholdelse og periodisk undersøgelse.

Artikel 8: Artiklen omhandler CE-mærkning, hvordan mærkningen anbringes, at forveksling med andre symboler skal undgås, samt følgerne ved uberettiget anbringelse af mærkning. Den omhandler desuden anbringelse af et særligt symbol for ILE'er og EIL'er samt symboler for periodisk undersøgelse.

Artikel 9: Artiklen omhandler systemet med anvendelse af væsentlige krav og særlige interoperabilitetskrav og harmoniserede standarder, herunder proceduren for offentliggørelse i EU-Tidende. Den omhandler desuden revision af harmoniserede standarder og den procedure, der skal anvendes, hvis de ikke er i fuld overensstemmelse med kravene.

Artikel 10: Artiklen omhandler de bemyndigede organer, som medlemsstaterne udpeger til at gennemføre procedurerne for vurdering af overensstemmelse med kravene og for periodisk undersøgelse af ILE'er og EIL'er.

Artikel 11: Artiklen fastsætter proceduren for ændring af bilag I og II.

Artikel 12: På basis af at udvalget har grundlæggende normgivende kompetence, betinger denne artikel et forskriftsudvalg til gennemførelse af direktivet i overensstemmelse med Rådets afgørelse 99/468/EF, og dets kompetence.

Artikel 13: Artiklen kræver, at medlemsstaterne indfører sanktioner for overtrædelse af direktivets bestemmelser, f.eks. uberettiget mærkning eller manglende vedligeholdelse af ILE'er. Disse sanktioner skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

Artikel 14: Der fastsættes en frist for medlemsstaternes gennemførelse af direktivet og underretning af Kommissionen herom. Også datoen for anvendelsen af direktivet fastsættes.

Bilag til begrundelsen

A - Beregning af de mest fordelagtige dimensioner for EIL'er

Antagelser ved beregningen

EIL'erne skal have en sådan indvendig bredde, at der ved siden af hinanden kan anbringes enten 2 europaller på den lange led (2 x 1,2 m) eller 3 europaller på den korte led (3 x 0,8 m), inkl. den fornødne manøvreplads.

Som en første tilnærmelse, der skal specificeres yderligere under CEN's arbejde, forudsættes det, at paller, der læsses ind i EIL'er fra dens ene ende, kan låses sammen i EIL'ens længderetning, således at risikoen for forskydning af ladningen bliver mindst mulig.

Den lange EIL må ikke have en udvendig længde på over 13,6 m, og den korte må ikke have en udvendig længde på over 7,82 m.

ISO-containere har en sådan indvendig bredde, 2,33 m, at de kan læsses med to rækker paller, den ene på den lange led og den anden på den korte led.

Lange EIL'er

To europaller (1,2 m x 0,8 m) anbragt på den lange led ved siden af hinanden

En udvendig længde på 13,6 m svarer til 17 gange 0,8 m. Men væggene kan ikke have en tykkelse på nul. Der kan derfor kun anbringes 16 paller i hver af de to rækker.

Den nødvendige brugbare længde bliver derfor 12,8 m, hvor der kan transporteres 32 europaller.

Tre europaller (1,2 m x 0,8 m) anbragt på den korte led ved siden af hinanden

En udvendig længde på 13,6 m svarer til 11,33 gange 1,2 m. Der kan derfor kun anbringes 11 paller i hver af de to rækker.

Den nødvendige brugbare længde bliver derfor 13,2 m, hvor der kan transporteres 33 europaller.

UK-paller (1,2 m x 1 m)

De kan kun anbringes to ved siden af hinanden.

Ved en brugbar længde på 13 m kan der transporteres 26 UK-paller.

Konklusion

En indvendig længde på 13,2 m er mest fordelagtig. Den giver 400 mm til de to endevægge. En sådan margen skulle være tilstrækkelig, da der til ISO-containernes endevægge kun er 165 mm til rådighed.

Korte EIL'er

To europaller (1,2 m x 0,8 m) anbragt på den lange led ved siden af hinanden

En udvendig længde på 7,82 m svarer til 9,775 gange 0,8 m. Der kan derfor kun anbringes 9 paller i hver af de to rækker.

Den nødvendige brugbare længde bliver derfor 7,2 m, hvor der kan transporteres 18 europaller.

Tre europaller (1,2 m x 0,8 m) anbragt på den korte led ved siden af hinanden

En udvendig længde på 7,82 m svarer til 6,52 gange 1,2 m. Der kan derfor kun anbringes 6 paller i hver af de to rækker.

Den nødvendige brugbare længde bliver derfor 7,2 m, hvor der kan transporteres 18 europaller.

UK-paller (1,2 m x 1 m)

De kan kun anbringes to ved siden af hinanden.

Ved en brugbar længde på 7 m kan der transporteres 14 UK-paller.

Konklusion

En indvendig længde på 7,2 m er mest fordelagtig. Den giver 620 mm til de to endevægge. En sådan margen skulle være tilstrækkelig, da der til ISO-containernes endevægge kun er 108 mm til rådighed.

40 fods ISO-container: indvendig længde på 12 m

Første række (største mål i containerens længderetning): 15 europaller eller 12 UK-paller.

Anden række: 10 paller

I alt: 25 europaller eller 22 UK-paller.

30 fods ISO-container: indvendig længde på 8,931 m

Første række (største mål i containerens længderetning): 11 europaller eller 8 UK-paller.

Anden række: 7 paller

I alt: 19 europaller eller 15 UK-paller.

20 fods ISO-container: indvendig længde på 5,867 m

Første række (største mål i containerens længderetning): 7 europaller eller 5 UK-paller.

Anden række: 4 paller

I alt: 11 europaller eller 9 UK-paller.

B - Skitse, der viser udnyttelsen af kapaciteten i EIL'er og containere

Lang EIL (brugbar længde 13,2 m)

Udnyttelsen af det indvendige areal

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

40 fod ISO

Containerens og pallernes mål

>TABELPOSITION>

Udnyttelsen af det indvendige areal

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Kort EIL (brugbar længde 7,2 m)

Udnyttelsen af det indvendige areal

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

20 fod ISO

Containerens og pallernes mål

>TABELPOSITION>

Udnyttelsen af det indvendige areal

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Sammenligningstabel

>TABELPOSITION>

C - Beregning af gevinst for vejtrafik til og fra havne

Der er benyttet følgende data:

* Fordelingen af hele verdens containere på typer i 1999 (kilde: AFNOR/H90B); ud fra uddrag heraf kan containernes kapacitet i TEU fordeles således på typer: 20 fods 37,18%, 30 fods 0,1%, 40 fods 61,22% og 45 fods 1,5%.

* GD TREN's lommestatistik, 2000 og 2001, som giver følgende oplysninger:

- containertrafikken i 1996 opdelt på transportmåde over land til og fra havne, angivet i TEU (tabel 3.4 15), dvs. ca. 16 413 000 TEU

- vejtrafikken og dens udvikling mellem 1996 og 1999.

Der gøres følgende antagelser:

* Udviklingen i containertrafikken ad vej til og fra havne har i perioden 1996-1999 været den samme som udviklingen i vejgodstrafikken målt i tonkilometer i samme periode. Således kan containertrafikken ad vej til og fra havne anslås til 18,78 mio. TEU i 1999.

* Kapaciteten fordelt på containertype er den samme for trafikken ad vej til og fra de europæiske havne som fordelingen på verdensplan.

* Alle ILE'er er lastet maksimalt enten med europaller eller med UK-paller, men ikke blandet.

* 20 og 30 fods containere erstattes med korte EIL'er, mens 40 og 45 fods containere erstattes med lange EIL'er.

Beregning af containertrafikken ad vej til og fra havnene i 1999.

>TABELPOSITION>

Ud fra EIL'ernes teoretiske pallekapacitet kan man beregne, hvor mange EIL'er af hver type der skal til for at transportere pallerne for hver enkelt containertype. Resultatet afhænger af, om man transporterer europaller eller UK-paller. For at være på den sikre side tages det mindst gunstige tal, dvs. det største af de to beregnede antal EIL'er.

>TABELPOSITION>

Det nødvendige antal intermodale lasteenheder falder således fra 12 868 682 til 9 491 467, dvs. en reduktion på 3 377 215. Dette fald på ca. 26% i antallet af intermodale lasteenheder vil føre til samme procentvise nedgang i antallet af biler, der er nødvendige for at præstere samme transportmængde i antal tonkilometer. Sandsynligvis vil vogntogenes sammensætning nemlig ikke ændres væsentligt.

Den endelige antagelse bliver, at denne gevinst, der er anslået alene for vejtrafikken til og fra havnene, bliver lige så stor for al anden vejgodstransport.

2003/0056 (COD)

Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om intermodale lasteenheder

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71, stk. 1, og artikel 80, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [19],

[19] EUT C [...] af [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) [20],

[20] EUT C [...] af [...], s. [...] .

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [21],

[21] EUT C [...] af [...], s. [...] .

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 [22], og

[22] EUT C [...] af [...], s. [...] .

ud fra følgende betragtninger:

(1) Fællesskabet gennemfører en politik, der skal fremme bæredygtig transport, herunder multimodal transport, hvori indgår vejtransport, jernbaner, transport ad indre vandveje og nærskibsfart. Der bør inden for rammerne af den fælles transportpolitik træffes yderligere foranstaltninger for at sikre transportsikkerheden.

(2) Normalt opfylder containere standarder fra Den Internationale Standardiserings organisation, ISO, men de har sådanne mål, at pladsen i dem kan ikke udnyttes fuldt ud ved læsning med paller, og at de største tilladte dimensioner inden for vejtransport heller ikke kan udnyttes bedst muligt.

(3) Veksellad anvendes hyppigt inden for vej- og banetransport, men på grund af deres konstruktionsmæssige egenskaber er de ikke egnede til de intermodale transporter, hvor en del af ruten går over vand.

(4) Intermodale lasteenheder skal have sådanne interoperabilitetsegenskaber, at godset kan omlades fra en transportmåde til en anden. Da der allerede findes mange forskellige enheder, skal kun nye enheder være omfattet af kravet om harmonisering af interoperabilitetsegenskaberne.

(5) Direktivet skaber en ny enhed, en europæisk intermodal lasteenhed. Den skal ikke blot have et optimalt rumfang i forhold til de i fællesskabslovgivningen fastsatte dimensioner, men også have de harmoniserede interoperabilitetsegenskaber, der kræves for alle nye intermodale lasteenheder.

(6) Foranstaltningen har som mål at opnå lige høj harmoniseringsgrad for intermodale lasteenheder, vurderingsprocedurer og periodiske undersøgelser og at indføre en europæisk intermodal lasteenhed. Da disse mål ikke kan nås på tilfredsstillende måde af medlemsstaterne og derfor bedre kan nås på fællesskabsplan, kan Fællesskabet træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet som omhandlet i traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitets princippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(7) På grund af lufttransportmarkedets særlige karakter er denne transportmåde ikke omfattet af direktivet.

(8) Det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer. Reglerne for denne frie bevægelighed er baseret på principperne og begreberne i Rådets resolution af 7. maj 1985 [23] om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder. Dette direktiv hviler på disse principper.

[23] Rådets resolution af 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder. EFT C 136 af 4.6.1985, s. 1.

(9) Medlemsstaterne skal ifølge afgørelse 93/465 [24] tillade fri bevægelighed på deres område, markedsføring og anvendelse til al transport og til deres tilsigtede formål for intermodale lasteenheder, der er forsynet med CE-mærkning og de i dette direktiv fastlagte symboler, der viser, at den periodiske undersøgelse er udført, uden at kræve yderligere vurdering med begrundelse i anvendelsen af dette direktiv eller, for så vidt angår europæiske intermodale lasteenheder, overensstemmelse med andre tekniske forskrifter.

[24] Rådets afgørelse 93/465/EØF af 22. juli 1993 om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anvendelse af »CE-overensstemmelsesmærkningen« med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering (EFT L 220 af 30.8.1993, s. 23).

(10) En medlemsstat bør kunne træffe foranstaltninger til at begrænse eller forbyde markedsføring og anvendelse af intermodale lasteenheder, hvis de udgør en særlig fare for menneskers sikkerhed og, i givet fald, for husdyr eller ejendom, når medlemsstaten samtidig underretter Kommissionen herom. Proceduren bør kræve begrundelse og være gennemsigtig.

(11) En medlemsstat bør kunne træffe foranstaltninger til at begrænse eller forbyde markedsføring og anvendelse af intermodale lasteenheder, hvis deres CE-mærkning, symbol for fornyet vurdering af enheden eller symbol vedrørende periodisk undersøgelse ikke er i orden, når medlemsstaten samtidig underretter Kommissionen herom. Proceduren bør kræve begrundelse og være gennemsigtig.

(12) I overensstemmelse med principperne i Rådets resolution af 7. maj 1985 indeholder bilag I og II de væsentlige krav vedrørende sikkerhed, fysisk beskyttelse, håndtering, fastgøring, stabilitet og identifikation, som er nødvendige for intermodale lasteenheder og europæiske intermodale lasteenheder. Disse krav bliver senere suppleret med særlige krav, der er nødvendige for interoperabiliteten. Intermodale lasteenheder skal opfylde alle disse krav.

(13) Henseende til direktivets mål bør der fastsættes procedurer for vurdering og periodisk kontrol, således at det lettere godtgøres, at de nye enheder er i overensstemmelse med kravene; sådanne procedurer bør udformes under hensyntagen til, hvor stor betydning kravene har for de intermodale lasteenheder. Der bør indføres en egnet procedure eller gives mulighed for valg mellem flere ligeværdige procedurer. De fastsatte procedurer er i overensstemmelse med afgørelse 93/465/EØF.

(14) Nye intermodale lasteenheder må kun markedsføres og tages i brug, hvis de er i overensstemmelse med kravene i dette direktiv. Overensstemmelsen dokumenteres ved hjælp af de vurderingsprocedurer, der er omhandlet i afgørelse 93/465/EØF og gengivet i bilag IV.

(15) Hensigten med den periodiske undersøgelse er at verificere, at de intermodale lasteenheders tilstand med hensyn til vedligeholdelse og slid er forenelig med sikkerhedskravene. Den gennemføres efter proceduren i bilag V.

(16) De enheder, der er omfattet af dette direktiv, bør forsynes med en CE-mærkning, som viser, at de opfylder direktivets krav. De symboler, der vedrører harmoniserede egenskaber ved intermodale lasteenheder, skal være forskellige fra dem, der viser, at den pågældende enhed er en harmoniseret europæisk intermodal lasteenhed. På alle intermodale lasteenheder bør det anføres, at enheden ved den seneste periodiske undersøgelse var fundet i orden, eller at enheden er mindre end 5 år gammel og endnu ikke behøver at underkastes en undersøgelse, og hvorpå datoen for den næste undersøgelse er angivet.

(17) For at de mål, der svarer til de væsentlige krav i bilag I og II, kan nås, bør der udarbejdes harmoniserede standarder for intermodale lasteenheder og for europæiske intermodale lasteenheder. For disse enheder bør der desuden vedtages særlige interoperabilitetskrav efter proceduren i artikel 12.

(18) De harmoniserede standarder udarbejdes af de europæiske standardiseringsorganisationer efter anvisning af Kommissionen. Hvis disse standarder anses for utilfredsstillende i forhold til de to typer krav i direktivet, indbringer Kommissionen eller den pågældende medlemsstat sagen for det udvalg, der er nedsat ved direktiv 98/34/EF [25].

[25] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter. EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37.

(19) Medlemsstaterne bør udpege inspektionsorganer, som skal gennemføre procedurerne for vurdering og periodiske undersøgelser. De skal endvidere sikre, at disse organer tilstrækkelig uafhængige, kompetente og uvildige til, at de kan udføre de opgaver, de har fået pålagt og er godkendt til.

(20) Den internationale konvention om sikre containere, som FN vedtog den 2. december 1972 [26], bidraget også til målet om at forbedre sikkerheden ved intermodale lasteenheder og europæiske intermodale lasteenheder. De fleste medlemsstater har i overensstemmelse med Rådets henstilling 79/487/EØF [27] allerede ratificeret denne konvention.

[26] Konvention om sikre containere (CSC), vedtaget den 2.12.1972, trådt i kraft den 6.9.1977 og ændret i 1981, 1983, 1991 og 1993; den kan findes på internettet via IMO's website, www.imo.org (ikke på dansk).

[27] EFT L 125 af 22.5.1979, s. 18.

(21) Kommissionen bør efter en nærmere fastlagt procedure kunne ændre nogle af bilagene.

(22) Kommissionen bør efter en nærmere fastlagt procedure kunne træffe de fornødne foranstaltninger, hvis de harmoniserede standarder ikke fuldt ud svarer til kravene i dette direktiv.

(23) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 99/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [28].

[28] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(24) Der bør kunne pålægges sanktioner, hvis de nationale bestemmelser til gennemførelse af direktivet overtrædes.

(25) Der bør træffes foranstaltninger til gennemførelse af direktivet, inden specifikationerne offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

(26) Der bør være en overgangsperiode, således at intermodale lasteenheder, der er fremstillet inden direktivets ikrafttræden, kan markedsføres og tages i brug også efter denne dato -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1 - Formål

I direktivet fastsættes de væsentlige krav til nye intermodale lasteenheder, og der påregnes vedtagelse af harmoniserede standarder og særlige interoperabilitetskrav for dem, så de bliver mere effektive og sikre i brug. Med henblik på indførelse af en europæisk intermodal lasteenhed fastsættes der endvidere krav til en sådan, samtidig med at der påregnes vedtagelse af harmoniserede standarder og særlige interoperabilitetskrav for en sådan enhed. Direktivet opstiller forpligtelser med hensyn til overensstemmelsesvurdering og vedligeholdelse af lasteenheder, der benyttes til intermodal transport, samt procedurer for overensstemmelsesvurdering og periodisk undersøgelse af dem.

Artikel 2 - Anvendelsesområde

1. Dette direktiv finder anvendelse på følgende:

a) intermodale lasteenheder og europæiske intermodale lasteenheder, som eksisterer på ikrafttrædelsesdatoen

b) intermodale lasteenheder, der er fremstillet, markedsført, taget i brug og/eller i brug; de skal opfylde kravene i bilag I og de særlige interoperabilitetskrav, der er omhandlet i artikel 9

c) nye europæiske intermodale lasteenheder; de skal opfylde kravene i bilag I og II og de særlige interoperabilitetskrav, der er omhandlet i artikel 9.

2. Direktivet finder ligeledes anvendelse på de i stk. 1 omhandlede lasteenheder, som udelukkende benyttes til godstransport mellem Fællesskabets område og et tredjelands.

3. Lufttransport er ikke omfattet af direktivet.

Artikel 3 - Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

a) "intermodal lasteenhed": enten en container eller et veksellad

b) "europæisk intermodal lasteenhed": en intermodal lasteenhed, der er fremstillet i overensstemmelse med de væsentlige krav i bilag I og II og interoperabilitetskravene

c) "container": kasse, som er konstrueret til godstransport, som er tilstrækkeligt solid til gentagen brug, som kan stables, og som har elementer, der muliggør overførsel mellem transportmåder

d) "veksellad": europæisk godstransportenhed, som er optimeret til vejkøretøjers dimensioner og forsynet med sådanne elementer, at den kan omlades mellem forskellige transportmåder, normalt bane/vej

e) "harmoniseret standard": en teknisk specifikation, som vedtages af en anerkendt standardiseringsorganisation, efter at Kommissionen ifølge procedurerne i direktiv 98/34/EF har overdraget den opgaven, og som indeholder europæiske krav, der ikke obligatorisk skal overholdes

f) "angivelse om periodisk undersøgelse": et symbol, der viser, at der er foretaget en periodisk undersøgelse af den pågældende intermodale lasteenhed, eller at der skal foretages en første undersøgelse af den, og at enheden er fundet i overensstemmelse med de relevante krav; af angivelsen fremgår det desuden, på hvilken dato der på ny skal foretages en periodisk undersøgelse af den intermodale lasteenhed, jf. artikel 7

g) "periodisk undersøgelse": undersøgelse ifølge procedurerne i bilag V til kontrol af, hvilken sikkerheds- og vedligeholdelsesmæssig stand de i litra a), b) og c) omhandlede intermodale lasteenheder er i

h) "overensstemmelsesvurderingsprocedurer": procedurerne i bilag IV

i) "bemyndiget organ": et inspektionsorgan, som udpeges af en medlemsstats kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 10, og som opfylder kriterierne i bilag III.

Artikel 4 - Overensstemmelsesvurdering af intermodale lasteenheder

Inden en intermodal lasteenhed eller en europæisk intermodal lasteenhed markedsføres, lader fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant enheden gennemgå en af de procedurer for overensstemmelsesvurdering, som er beskrevet i bilag IV.

Med henblik på CE-mærkning af intermodale lasteenheder konstateres overensstemmelsen på en af følgende måder:

- Intern fabrikationskontrol ifølge modul A, når de harmoniserede standarder i artikel 9, stk. 3, er overholdt

- Intern fabrikationskontrol ifølge modul Aa

- Proceduren for enhedsverifikation (modul G)

- Proceduren for fuld kvalitetssikring (modul H).

Artikel 5 - Fri bevægelighed, restriktioner og beskyttelsesbestemmelser

1 Medlemsstaterne må ikke af grunde, der vedrører anvendelsen af dette direktiv, forbyde, begrænse eller hindre, at intermodale lasteenheder markedsføres eller tages i brug på deres område (herunder transporteres, oplagres, håndteres og lastes), når de opfylder bestemmelserne i dette direktiv og/eller de relevante harmoniserede standarder, der er offentliggjort i EU-Tidende ifølge dette direktiv, og er forsynet med CE-mærkningen til bekræftelse heraf og mærkningen om periodisk undersøgelse ifølge artikel 8.

2 Intermodale lasteenheder, der bærer CE-mærkningen og forsynet med EF-overensstemmelseserklæringen som omhandlet i bilag VII, formodes af medlemsstaterne at opfylde bestemmelserne i dette direktiv.

3 Hvis en medlemsstat konstaterer, at en enhed som omhandlet i artikel 2, som vedligeholdes korrekt og benyttes i overensstemmelse med sit formål, under transport og/eller ved brug vil kunne frembyde fare for menneskers sundhed og/eller sikkerhed og, hvor omstændighederne foreligger, for husdyr eller ejendom, selv om den er forsynet med CE-mærkning og angivelse om periodisk undersøgelse, kan den begrænse markedsføring eller anvendelse af den pågældende enhed, eller den kan sikre, at enheden trækkes tilbage fra markedet eller omsætningen. Den underretter straks Kommissionen om denne foranstaltning og begrunder sin beslutning.

4 Kommissionen rådfører sig snarest muligt med de berørte parter. Konstaterer Kommissionen efter dette samråd, at foranstaltningen er berettiget, underretter den straks alle medlemsstaterne herom. Hvis foranstaltningen er uberettiget, giver Kommissionen straks den medlemsstat, der har rettet henvendelse til Kommissionen, samt fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant, ejeren eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren underretning herom.

5 Er en enhed som omhandlet i artikel 2 ikke i overensstemmelse, træffer den kompetente medlemsstat passende foranstaltninger over for den, der har anbragt CE-mærkningen eller angivelsen om periodisk undersøgelse, og underretter snarest muligt Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.

6 Kommissionen sikrer sig, at medlemsstaterne holdes underrettet om forløbet og resultaterne af denne procedure.

7 Hvis en medlemsstat konstaterer, at CE-mærkningen eller angivelsen om periodisk undersøgelse er blevet anbragt med urette, skal ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren, fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant forpligtes til at bringe overtrædelsen til ophør på de betingelser, som medlemsstaten fastsætter.

Hvis uoverensstemmelsen ikke bringes til ophør, træffer medlemsstaten straks alle de nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbyde markedsføring, transport eller anvendelse af den pågældende enhed eller sikre, at den trækkes tilbage fra markedet eller fra omsætningen.

8 Enhver afgørelse, som en medlemsstat træffer i medfør af dette direktiv, og som indebærer begrænsning af markedsføring, transport eller anvendelse af intermodale lasteenheder, eller medfører, at de trækkes tilbage fra markedet eller omsætningen, skal begrundes udførligt. Den meddeles hurtigst muligt den berørte part, idet der henvises til de klagemuligheder, der findes i medfør af gældende lovgivning i denne medlemsstat, samt fristerne for indbringelse af disse klager.

Artikel 6 - Tilsyn med intermodale lasteenheder

1 Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for, at intermodale lasteenheder som defineret i artikel 3, litra a) og b), kun markedsføres og tages i brug, såfremt de ved korrekt installering og vedligeholdelse og ved anvendelse i overensstemmelse med deres formål ikke frembyder nogen risiko for menneskers sikkerhed og sundhed og, i givet fald, for husdyr eller ejendom.

2 Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed for, under overholdelse af traktaten, at stille krav, som de finder nødvendige for at sikre beskyttelsen af personer ved håndteringen af enhederne, såfremt dette ikke kræver ændring af disse enheder i forhold til bestemmelserne i dette direktiv.

3 Medlemsstaterne modsætter sig ikke, at der på messer og udstillinger samt ved demonstration mv. forevises intermodale lasteenheder som defineret i artikel 1, som ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, såfremt det ved synlig skiltning er klart anført, at de pågældende enheder ikke er i overensstemmelse med direktivet, og at de ikke kan erhverves, før fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant har bragt dem i overensstemmelse med kravene. Ved demonstration skal der i henhold til de forskrifter, den kompetente myndighed i medlemsstaten måtte have fastsat, træffes passende sikkerhedsforanstaltninger for at sikre beskyttelsen af menneskers sikkerhed.

Artikel 7 - Vedligeholdelse og periodisk undersøgelse

1 Inden udgangen af det femte år efter fremstillingen skal fabrikanten, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant, eller ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren lade intermodale lasteenheder og europæiske intermodale lasteenheder underkaste en første undersøgelse som omhandlet i artikel 3, litra e), efter proceduren i bilag V.

For eksisterende enheder skal den første undersøgelse finde sted inden den 1. juli 2007, dog senest fem år efter fremstillingen.

Eksisterende og nye intermodale lasteenheder, der udelukkende anvendes inden for Fællesskabet eller til transport af gods mellem Fællesskabets område og et tredjelands område, underkastes periodisk undersøgelse med højst 24 måneders mellemrum.

2 Ejeren af en intermodal lasteenhed, ejerens i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren har ansvaret for, at enheden til stadighed er i god sikkerhedsmæssig stand.

3 Datoen (måned og år) for den næstfølgende periodiske undersøgelse af den intermodale lasteenhed anbringes synligt, let læseligt og uudsletteligt på den.

4 Intermodale lasteenheder kan underkastes periodisk undersøgelse i alle medlemsstaterne efter procedurerne i bilag V.

Artikel 8 - CE-mærkning og angivelse om periodisk undersøgelse

1 CE-mærkningen består af bogstaverne »CE« i overensstemmelse med modellen i bilag VI.

CE-mærkningen skal følges af identifikationsnummeret for det bemyndigede organ, der deltager i produktionskontrolfasen.

2 CE-mærkningen anbringes synligt, let læseligt og uudsletteligt på hver enkelt intermodal lasteenhed.

3 Det er forbudt at anbringe en mærkning på intermodale lasteenheder eller europæiske intermodale lasteenheder, hvis den kan vildlede tredjemand med hensyn til CE-mærkningens betydning og udformning. Enhver anden mærkning kan anbringes på intermodale lasteenheder, hvis dette ikke gør CE-mærkningen mindre synlig eller vanskeligere at læse.

4 Ved siden af CE-mærkningen anbringes et symbol i overensstemmelse med modellen i bilag VII. Symbolerne for intermodale lasteenheder og europæiske intermodale lasteenheder er forskellige.

5 Angivelse om periodisk undersøgelse skal indeholde datoen for fremstilling, datoen for den seneste undersøgelse og den dato, inden hvilken den næstfølgende undersøgelse skal finde sted. Den anbringes af inspektionsorganet i overensstemmelse med modellen i bilag VII.

6 Uberettiget CE-mærkning

a) Konstaterer en medlemsstat, at en CE-mærkning og/eller angivelse om periodisk undersøgelse er anbragt uberettiget, er fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant, ejeren eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant, eller indehaveren forpligtet til at sørge for, at produktet bringes i overensstemmelse med bestemmelserne om CE-mærkning, og at overtrædelsen bringes til ophør på de betingelser, medlemsstaten fastsætter.

b) Opfylder produktet fortsat ikke kravene, skal medlemsstaten efter procedurerne i artikel 5 træffe alle nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbyde markedsføring af det pågældende produkt eller sikre, at det trækkes tilbage fra markedet.

Artikel 9 - Krav, harmoniserede standarder og formel indsigelse

1 Intermodale lasteenheder og europæiske intermodale lasteenheder som omhandlet i artikel 1 skal opfylde såvel de væsentlige krav i bilag I og II som de særlige interoperabilitetskrav. Sidstnævnte krav vedtages efter proceduren i artikel 12, stk. 2, som også anvendes ved en eventuel senere revision.

Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende, hvilke særlige interoperabilitetskrav der skal anvendes.

2 Intermodale lasteenheder og europæiske intermodale lasteenheder, der bærer CE-mærkningen som anført i artikel 8, og som er forsynet med overensstemmelseserklæringen som omhandlet i bilag VII, formodes af medlemsstaterne at opfylde alle bestemmelserne i dette direktiv.

3 Intermodale lasteenheder og europæiske intermodale lasteenheder formodes at være i overensstemmelse med de væsentlige krav og de særlige interoperabilitetskrav, hvis de er i overensstemmelse med de harmoniserede standarder, hvis referencer er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.

4 Hvis en medlemsstat eller Kommissionen finder, at de harmoniserede standarder i stk. 3 ikke er i overensstemmelse med de væsentlige krav i bilag I og II og/eller de særlige interoperabilitetskrav, indbringer medlemsstaten eller Kommissionen sagen for det stående udvalg, der er nedsat ved direktiv 98/34/EF.

På baggrund af nævnte udvalgs udtalelse underretter Kommissionen medlemsstaterne om, om det er nødvendigt at tilbagekalde de pågældende standarder fra de i stk. 3 anførte publikationer.

Artikel 10 - Bemyndigede organer

1 Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om, hvilke i Fællesskabet etablerede organer de har udpeget til at gennemføre procedurerne i bilag IV og V, samt hvilke specifikke opgaver organerne er udpeget til at varetage, og hvilke identifikationsnumre Kommissionen forudgående har tildelt dem.

Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende en fortegnelse over de bemyndigede organer, deres identifikationsnumre og de opgaver, de er blevet bemyndiget til at udføre. Den påser, at denne fortegnelse ajourføres.

2 Medlemsstaterne benytter kriterierne i bilag III ved udpegelsen af de bemyndigede organer.

3 En medlemsstat, der har bemyndiget et organ, skal inddrage bemyndigelsen, hvis den konstaterer, at organet ikke længere opfylder kriterierne i stk. 2.

Den underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om alle tilfælde, hvor en bemyndigelse inddrages.

Artikel 11 - Tilpasning af bilagene

De ændringer, der er nødvendige for tilpasning af bilag I og II, vedtages efter proceduren i artikel 12.

Artikel 12 - Udvalg

1 Kommissionen bistås af et forskriftsudvalg, som består af repræsentanter for medlemsstaterne og har Kommissionens repræsentant som formand.

2 Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i Rådets afgørelse 99/468/EF, jf. dens artikel 8.

3 Udvalget vedtager selv sin forretningsorden. Udvalget kan i forbindelse med den praktiske gennemførelse af direktivet behandle ethvert andet spørgsmål, som formanden tager op, enten på eget initiativ eller på anmodning af en medlemsstat.

Artikel 13 - Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter en ordning for sanktioner mod overtrædelser af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i henhold til dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre deres anvendelse. De fastsatte sanktioner skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om disse bestemmelser senest et år efter direktivets ikrafttræden og anmelder eventuelle senere ændringer så hurtigt som muligt.

Artikel 14 - Gennemførelse

1 Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 2005. De underretter straks Kommissionen herom.

2 Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

3 Bestemmelserne i artikel 4 finder ikke anvendelse på intermodale lasteenheder, som er fremstillet inden datoen i stk. 1 og taget i brug inden 6 måneder efter samme dato.

Artikel 15

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 16

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den .[...]

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG I

Væsentlige krav til intermodale lasteenheder

Af hensyn til lettere håndtering af intermodale lasteenheder mellem to transportmåder og større intermodalitet for transport generelt skal intermodale lasteenheder opfylde de væsentlige krav i dette bilag, som gælder for den pågældende klasse og kategori. Disse krav sikrer maksimal interoperabilitet for intermodale lasteenheder mellem vejtransport, jernbanetransport, transport ad indre vandveje og skibsfart.

Sikkerhed og fysisk beskyttelse: // Bestemmelserne i den internationale konvention om sikre containere, som blev undertegnet i Geneve den 2. december 1972, skal være overholdt.

Risikoen for skader under én bestemt transportmåde og mellem to transportmåder skal være minimeret.

Alle nye intermodale lasteenheder skal være forsynet med en tidssvarende anordning, der advarer om indbrud, f.eks. en elektronisk lås.

Håndtering: // Effektiv håndtering skal være mulig, bl.a. med udstyr, der passer til håndtering af ISO-containere.

Fastgøring: // Fastgøringssystemerne skal kunne benyttes ved alle fire transportmåder.

Styrke: // Intermodale lasteenheder må hverken revne eller gå op ved nedstyrtning.

Intermodale lasteenheder skal under håndteringen kunne modstå slag og stød uden at blive beskadiget på en sådan måde, at de sandsynligvis ikke vil kunne forsynes med angivelse om periodisk undersøgelse.

Koder og identifikation af enheder: // Der skal benyttes tidssvarende elektroniske koder og elektronisk identifikation.

Intermodale lasteenheder, der benyttes til vejtransport, skal opfylde bestemmelserne i direktiv 96/53/EF.

BILAG II

Væsentlige krav til europæiske intermodale lasteenheder

Den europæiske intermodale lasteenhed er en ideel lasteenhed til transport af forskellig tørlast ad vej, med jernbane, ad indre vandveje og via nærskibsfart.

Europæiske intermodale lasteenheder skal opfylde både kravene i bilag I, som gælder for alle nye intermodale lasteenheder, og nedenstående supplerende krav.

Vægt og dimensioner: // Bestemmelserne i direktiv 96/53 [29] skal være overholdt.

[29] EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59.

Type: // Universalcontainer til tørlast

Indvendig længde: // Der skal i længderetningen kunne anbringes

* 11 enheder a 1200 mm i den lange version

* 6 enheder a 1200 mm i den korte version

og være den nødvendige manøvreplads.

Indvendig bredde: // Der skal kunne anbringes to europaller (1 200 x 800 mm) eller to UK-paller (1 200 x 1 000 mm) på den lange led (dvs. 2 x 1200 mm) eller tre europaller på den korte led (dvs. 3 x 800 mm) ved siden af hinanden og være den nødvendige manøvreplads.

Udvendig højde: // 2670 mm

Konstruktionsstyrke: // Referencedokumentet for styrkeværdierne er ISO-standardserien 1496.

- Stablingshøjde: op til 4 lag for lange enheder, der er lastet og klar til en sørejse.

- Stablingshøjde svarende til 20 fods ISO-containere for korte lastede enheder.

- En tilstrækkelig rivestyrke til, at enhederne kan transporteres ad indre vandveje eller via nærskibsfart stablet som angivet ovenfor.

- Skal kunne løftes lodret.

BILAG III

Minimumskriterier for udpegelse af de i artikel 10 omhandlede bemyndigede organer

1 Organet, dets leder og det personale, som skal foretage vurderingen og udføre verifikationen, må hverken være konstruktør, fabrikant, leverandør, montør eller bruger af de intermodale lasteenheder, som organet skal kontrollere, eller være nogen af disses repræsentant. De må hverken være direkte impliceret i konstruktion, fremstilling, markedsføring eller vedligeholdelse af disse enheder eller repræsentere de parter, der er engageret i disse aktiviteter. Dette udelukker ikke muligheden for udveksling af tekniske oplysninger mellem fabrikanten af intermodale lasteenheder og det bemyndigede organ.

2 Organet og dets personale skal udføre evalueringen og verifikationen med største faglige integritet og tekniske kompetence og være uafhængige af enhver form for pression eller incitament, navnlig af økonomisk art, som kunne påvirke deres vurdering eller resultaterne af deres kontrol, især fra personer eller grupper af personer, der har interesse i verifikationsresultaterne.

3 Organet skal råde over det nødvendige personale og besidde de midler, som er nødvendige for på fyldestgørende måde at udføre de tekniske og administrative opgaver, der er forbundet med inspektionen eller overvågningen; det skal endvidere have adgang til det udstyr, som er nødvendigt for at gennemføre særlige verifikationer.

4 Det personale, der skal udføre kontrollen, skal have:

- en god teknisk og faglig uddannelse

- tilstrækkeligt kendskab til forskrifterne for den kontrol, det udfører, og tilstrækkelig erfaring med udførelse af sådan kontrol

- den fornødne færdighed i at udarbejde de attester, protokoller og rapporter, som viser, at kontrollerne er udført.

5 Kontrolpersonalets upartiskhed skal sikres. Dets aflønning må hverken være afhængig af, hvor mange kontroller det udfører, eller af kontrollens resultater.

6 Organet skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre det civilretlige ansvar ifølge nationale retsregler dækkes af staten, eller kontrollen direkte udføres af medlemsstaten.

7 Organets personale er bundet af tavshedspligt om alt, hvad det får kendskab til under udførelsen af arbejdet (undtagen over for de kompetente administrative myndigheder i den stat, hvor det udfører sit arbejde) i henhold til direktivet eller enhver national retsforskrift udstedt i medfør af dette.

BILAG IV

Procedurer for overensstemmelsesvurdering

Fabrikanten af en intermodal lasteenhed eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant skal lade enheden gennemgå en af de procedurer for overensstemmelsesvurdering, som er omhandlet i artikel 6 og beskrevet i dette bilag:

- Intern fabrikationskontrol ifølge modul A, når de harmoniserede standarder i artikel 9, stk. 3, er overholdt

- Intern fabrikationskontrol ifølge modul Aa

- Proceduren for enhedsverifikation (modul G)

- Proceduren for fuld kvalitetssikring (modul H).

Modul A (Intern fabrikationskontrol)

1 Dette modul beskriver den procedure, hvorved fabrikanten, eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant, der opfylder betingelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at de intermodale lasteenheder opfylder de relevante krav i direktivet. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant anbringer det relevante mærke på alle intermodale lasteenheder og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring.

2 Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation, der er beskrevet i punkt 3; fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant stiller dokumentationen til rådighed for de nationale myndigheder med henblik på inspektion i ti år fra datoen for ophøret af fremstillingen af intermodale lasteenheder. Er hverken fabrikanten eller dennes repræsentant etableret i Fællesskabet, påhviler pligten til at fremlægge den tekniske dokumentation den person, som er ansvarlig for markedsføringen af intermodale lasteenheder i Fællesskabet.

3 Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere de intermodale lasteenheders overensstemmelse med de relevante krav i direktivet. Den skal, i det omfang det er nødvendigt for denne vurdering, omfatte de intermodale lasteenheders konstruktion, fremstilling og funktion og indeholde:

- en generel beskrivelse af de intermodale lasteenheder

- konstruktions- og produktionstegninger samt diagrammer over komponenter, delmontager, kredsløb mv.

- de nødvendige beskrivelser og forklaringer til forståelse af ovennævnte tegninger og diagrammer samt af produktets funktion

- en beskrivelse af de løsninger, der er valgt med henblik på at opfylde kravene i direktivet

- resultater af konstruktionsberegninger og kontrolundersøgelser mv.

- prøvningsrapporter.

4 Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant opbevarer sammen med den tekniske dokumentation en kopi af overensstemmelseserklæringen.

5 Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger for, at fremstillingsprocessen fører til intermodale lasteenheder, der opfylder kravene i den tekniske dokumentation, der er omhandlet i punkt 2, og de relevante krav i direktivet.

Modul Aa (Intern fabrikationskontrol med overvågning af den afsluttende verifikation)

Foruden kravene i modul A gælder følgende:

Den afsluttende verifikation overvåges ved uanmeldte besøg af et bemyndiget organ udvalgt af fabrikanten.

Under disse besøg skal det bemyndigede organ:

- sikre sig, at fabrikanten virkelig foretager den afsluttende verifikation

- på fabrikationsstedet eller lageret udtage prøveeksemplarer af de intermodale lasteenheder med henblik på kontrol. Det bemyndigede organ vurderer, hvor mange lasteenheder der skal udtages til kontrol, samt om det er nødvendigt at foretage eller lade foretage en hel eller delvis afsluttende verifikation af de udtagne enheder.

Opfylder en eller flere intermodale lasteenheder ikke kravene, træffer det bemyndigede organ de nødvendige foranstaltninger.

Fabrikanten anbringer på det bemyndigede organs ansvar dettes identifikationsnummer på hver intermodal lasteenhed.

Modul G (EF-enhedsverifikation)

1 Dette modul beskriver den procedure, hvorved fabrikanten garanterer og erklærer, at den intermodale lasteenhed, for hvilken der er udstedt den i punkt 4.1 omhandlede attest, er i overensstemmelse med de relevante krav i direktivet. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant anbringer den relevante mærkning på denne enhed og udsteder en overensstemmelseserklæring.

2 Fabrikanten indgiver ansøgning om enhedsverifikation til et bemyndiget organ efter eget valg. Ansøgningen skal indeholde:

- fabrikantens navn og adresse samt det sted, hvor den intermodale lasteenhed befinder sig

- en skriftlig erklæring om, at den samme ansøgning ikke er indgivet til et andet bemyndiget organ

- teknisk dokumentation

3 Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere, om den intermodale lasteenhed er i overensstemmelse med de relevante krav i direktivet, og at forstå dens konstruktion, fremstilling og funktion. Den tekniske dokumentation skal indeholde:

- en generel beskrivelse af den pågældende enhed

- konstruktions- og produktionstegninger samt diagrammer over komponenter, delmontager, kredsløb mv.

- de nødvendige beskrivelser og forklaringer til forståelse af ovennævnte tegninger og diagrammer samt af enhedens funktion

- resultater af konstruktionsberegninger og kontrolundersøgelser mv.

- prøvningsrapporter

- relevante elementer i forbindelse med godkendelse af fremstillings- og kontrolprocedurernes standard samt med personalets kvalifikationer eller godkendelse.

4 Det bemyndigede organ undersøger konstruktion og fremstilling af hver enkelt intermodal lasteenhed og gennemfører under fabrikationen de fornødne prøvninger for at verificere overensstemmelsen med de relevante krav i dette direktiv.

4.1 Det bemyndigede organ anbringer eller lader anbringe sit identifikationsnummer på hver enkelt intermodal lasteenhed og udsteder en skriftlig overensstemmelsesattest vedrørende de gennemførte prøvninger. Attesten skal opbevares i ti år.

4.2 Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant skal på opfordring kunne forevise den overensstemmelseserklæring og overensstemmelsesattest, der er udstedt af det bemyndigede organ.

Det bemyndigede organ skal navnlig:

- undersøge den tekniske dokumentation for så vidt angår konstruktionen og fremstillingsmåderne

- vurdere de anvendte materialer, når de ikke er i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i direktivet, og kontrollere den attest, materialefabrikanten har udstedt

- godkende de metoder, der anvendes til endelig samling af de intermodale lasteenheder

- kontrollere kvalifikationer og godkendelser

- foretage den afsluttende undersøgelse, udføre eller lade udføre prøvningen og i givet fald kontrollere sikkerhedsforanstaltningerne.

Modul H (Fuld kvalitetssikring)

1 Dette modul beskriver den procedure, hvorved fabrikanten, der opfylder betingelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at de pågældende produkter opfylder de relevante krav i direktivet. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant anbringer CE-mærkningen på hvert produkt og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring. Sammen med CE-mærkningen anføres det identifikationsnummer, der anvendes af det bemyndigede organ, som er ansvarligt for den i punkt 4 omhandlede kontrol.

2 Fabrikanten anvender et godkendt kvalitetsstyringssystem for konstruktion og fremstilling samt afsluttende inspektion og prøvninger som anført i punkt 3, og han er underlagt den i punkt 4 omhandlede kontrol.

3 Kvalitetsstyringssystem

3.1 Fabrikanten indgiver en ansøgning om vurdering af kvalitetsstyringssystemet til et bemyndiget organ.

Ansøgningen skal indeholde:

- alle relevante oplysninger om det pågældende udstyr

- dokumentation vedrørende kvalitetsstyringssystemet.

3.2 Kvalitetsstyringssystemet skal sikre, at produkterne opfylder de relevante krav i direktivet.

Alle de forhold, krav og bestemmelser, som fabrikanten har taget hensyn til, skal dokumenteres på en systematisk og overskuelig måde i en skriftlig redegørelse for forholdsregler, procedurer og instruktioner. Denne dokumentation vedrørende kvalitetsstyringssystemet skal sikre, at procedure- og kvalitetsmæssige foranstaltninger, såsom kvalitetsprogrammer, -planer, -manualer og -registre, fortolkes ens.

Dokumentationen skal navnlig indeholde en fyldestgørende beskrivelse af:

- kvalitetsmålsætninger og organisationsstruktur samt ledelsens ansvar og beføjelser med hensyn til konstruktions- og produktkvalitet

- de tekniske konstruktionsspecifikationer, herunder standarder, der vil blive anvendt, samt, hvis de i artikel 5 omhandlede standarder ikke er anvendt fuldt ud, hvordan det sikres, at de væsentlige krav i direktivet, der gælder for produktet, vil blive opfyldt

- de teknikker til kontrol og verifikation af konstruktionen samt de fremgangsmåder og systematiske forholdsregler, der vil blive anvendt ved konstruktionen af produkterne, for den pågældende produktkategori

- de tilsvarende teknikker for fremstilling, kvalitetskontrol og kvalitetssikring samt de systematiske fremgangsmåder og foranstaltninger, der vil blive anvendt

- de undersøgelser og prøvninger, der skal udføres før, under og efter fremstillingen, og den hyppighed, hvormed dette sker

- kvalitetsregistre, herunder kontrolrapporter og prøvnings- og kalibreringsdata, rapporter over personalets kvalifikationer mv.

- metoderne til verifikation af, at den krævede konstruktions- og produktkvalitet er opnået, og at kvalitetssystemet fungerer effektivt.

3.3 Det bemyndigede organ vurderer kvalitetsstyringssystemet for at fastslå, om det opfylder kravene i punkt 3.2. Organet skal antage, at disse krav er opfyldt, hvis kvalitetssystemerne anvender den relevante harmoniserede standard.

Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere de intermodale lasteenheders overensstemmelse med de relevante krav i direktivet. Den skal, i det omfang det er nødvendigt for denne vurdering, omfatte de intermodale lasteenheders konstruktion, fremstilling og funktion og indeholde:

- en generel beskrivelse af de intermodale lasteenheder

- konstruktions- og produktionstegninger samt diagrammer over komponenter, delmontager, kredsløb mv.

- de nødvendige beskrivelser og forklaringer til forståelse af ovennævnte tegninger og diagrammer samt af produktets funktion

- en beskrivelse af de løsninger, der er valgt med henblik på at opfylde kravene i direktivet

- resultater af konstruktionsberegninger og kontrolundersøgelser mv.

- prøvningsrapporter.

Vurderingsholdet skal mindst omfatte ét medlem, som har erfaring med at vurdere den pågældende produktteknologi. Vurderingsproceduren skal omfatte et besøg på fabrikantens anlæg.

Afgørelsen meddeles fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse.

3.4 Fabrikanten forpligter sig til at opfylde sine forpligtelser i henhold til kvalitetsstyringssystemet, således som det er godkendt, og til at vedligeholde det, således at det forbliver hensigtsmæssigt og effektivt.

Fabrikanten eller dennes repræsentant underretter det bemyndigede organ, som har godkendt kvalitetsstyringssystemet, om enhver påtænkt ændring af dette.

Det bemyndigede organ vurderer de foreslåede ændringer og afgør, om det ændrede kvalitetsstyringssystem stadig opfylder de i punkt 3.2 omhandlede krav, eller om en fornyet vurdering er nødvendig.

Afgørelsen meddeles fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse.

4 EF-kontrol på det bemyndigede organs ansvar

4.1 Formålet med kontrollen er at sikre, at fabrikanten fuldt ud opfylder sine forpligtelser i henhold til det godkendte kvalitetsstyringssystem.

4.2 Fabrikanten skal give det bemyndigede organ adgang til at kontrollere konstruktions-, produktions-, kontrol-, prøvnings- og oplagringsfaciliteterne og skal give det alle nødvendige oplysninger, herunder:

- dokumentation vedrørende kvalitetsstyringssystemet

- kvalitetsregistre i henhold til konstruktionsdelen i kvalitetsstyringssystemet, herunder resultater af analyser, beregninger, prøvninger mv.

- kvalitetsregistre i henhold til produktionsdelen i kvalitetsstyringssystemet, herunder kontrolrapporter samt prøvnings- og kalibreringsdata, rapporter over personalets kvalifikationer mv.

4.3 Det bemyndigede organ skal hvert år gennemføre kontrolbesøg for at sikre, at fabrikanten vedligeholder og anvender kvalitetsstyringssystemet, og udarbejde en kontrolrapport til fabrikanten.

4.4 Det bemyndigede organ kan desuden aflægge uanmeldte besøg hos fabrikanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ om nødvendigt foretage eller lade foretage prøvninger for at kontrollere, om kvalitetsstyringssystemet fungerer korrekt. Det udsteder en besøgsrapport og, hvis der er foretaget en prøvning, en prøvningsrapport til fabrikanten.

5 Fabrikanten skal i et tidsrum på mindst ti år fra datoen for ophøret af fremstillingen af produktet kunne forelægge de nationale myndigheder:

- den i punkt 3.1, andet afsnit, andet led, omhandlede dokumentation

- de i punkt 3.4, andet afsnit, omhandlede ændringer

- de i punkt 3.4, sidste afsnit, og punkt 4.3 og 4.4 omhandlede afgørelser og rapporter fra det bemyndigede organ.

6 Alle bemyndigede organer meddeler de øvrige bemyndigede organer relevante oplysninger om udstedte eller tilbagekaldte godkendelser af kvalitetsstyringssystemer.

BILAG V

Procedurer i forbindelse med periodiske undersøgelser

Ved periodiske undersøgelser følges en af følgende to procedurer.

Modul 1 (periodisk undersøgelse af produkterne)

1 Dette modul beskriver den procedure, hvorefter ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren garanterer, at den intermodale lasteenhed stadig opfylder kravene i dette direktiv.

2 For at opfylde kravene i punkt 1 skal ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at anvendelses- og vedligeholdelsesbetingelserne giver sikkerhed for, at den intermodale lasteenhed til stadighed er i overensstemmelse med kravene i dette direktiv, og især for at sikre:

- at intermodale lasteenheder anvendes i overensstemmelse med deres formål

- at der om nødvendigt udføres vedligeholdelses- eller reparationsarbejde og

- at de nødvendige periodiske undersøgelser også udføres.

De foranstaltninger, der gennemføres, skal anføres i dokumenter, og skal af ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren kunne stilles til rådighed for de nationale myndigheder.

3 Inspektionsorganet skal foretage de relevante undersøgelser og prøver for at kontrollere, at den intermodale lasteenhed er i overensstemmelse med de relevante krav i dette direktiv.

3.1 Alle intermodale lasteenheder skal undersøges enkeltvis, og de relevante prøver, som er beskrevet i de europæiske specifikationer, skal udføres for at godtgøre, at enhederne opfylder kravene i dette direktiv.

3.2 Inspektionsorganet skal anbringe sit identifikationsnummer eller lade det anbringe på hvert produkt, der underkastes periodisk undersøgelse, umiddelbart efter undersøgelsestidspunktet og udfærdige en skriftlig attest om periodisk undersøgelse. Denne attest kan vedrøre en serie enkeltenheder.

3.3 Ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren skal opbevare den attest om periodisk undersøgelse, som kræves i punkt 3.2, foruden de dokumenter, der kræves i punkt 2, mindst indtil den næste periodiske undersøgelse finder sted.

Modul 2 (periodisk undersøgelse ved brug af kvalitetssikring)

1 Dette modul beskriver den procedure, hvorefter ejeren, dennes i Fællesskabets etablerede repræsentant eller indehaveren, som skal opfylde forpligtelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at den intermodale lasteenhed stadig opfylder kravene i dette direktiv. Ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren anbringer datoen for den periodiske undersøgelse på alle intermodale lasteenheder og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring. Datoen for den periodiske undersøgelse skal ledsages af identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, der er ansvarligt for tilsynet, således som beskrevet i punkt 4.

2 Ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren skal træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at anvendelses- og vedligeholdelsesbetingelserne giver sikkerhed for, at den intermodale lasteenhed til stadighed er i overensstemmelse med dette direktivs krav, og især for at sikre:

- at intermodale lasteenheder anvendes i overensstemmelse med deres formål

- at der om nødvendigt udføres vedligeholdelses- eller reparationsarbejde og

- at de nødvendige periodiske undersøgelser også udføres.

De foranstaltninger, der gennemføres, skal anføres i dokumenter, og skal af ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren kunne stilles til rådighed for de nationale myndigheder.

Ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren sørger for, at der stilles kvalificeret personale og nødvendige faciliteter som omhandlet i punkt 3-7 i bilag III til rådighed med henblik på de periodiske undersøgelser, der skal udføres.

Ejeren, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller indehaveren skal benytte et godkendt kvalitetsstyringssystem til de periodiske undersøgelser og afprøvning af enheder, som beskrevet i punkt 3, og være underkastet det tilsyn, der er beskrevet i punkt 4.

3 Kvalitetsstyringssystem

Bestemmelserne i bilag IV, modul H, kan anvendes på tilsvarende måde på periodiske undersøgelser.

BILAG VI

CE-mærkning og andre symboler

1 CE-mærkning

CE-mærkningen består af bogstaverne "CE" i overensstemmelse med følgende model:

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

2 Særlige symboler

2.1 INTERMODALE LASTEENHEDER

På intermodale lasteenheder, der opfylder kravene i dette direktiv, anbringes umiddelbart under CE-mærkningen symbolet "UCI". Symbolet består af bogstaverne "UCI" i overensstemmelse med følgende model:

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

2.2 EUROPÆISKE INTERMODALE LASTEENHEDER

På europæiske intermodale lasteenheder, der opfylder kravene i dette direktiv, anbringes umiddelbart under CE-mærkningen symbolet "UECI". Symbolet består af bogstaverne "UECI" i overensstemmelse med følgende model:

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

3 Angivelse om periodisk undersøgelse

På enhver intermodal lasteenhed, der benyttes på Fællesskabets område, skal der være angivet følgende:

- datoen for fremstilling, bestående af bogstaverne "DF" efterfulgt af et firecifret tal, to cifre for måneden og to for året

- datoen for seneste undersøgelse, bestående af symbolet "D1" efterfulgt af et firecifret tal, to cifre for måneden og to for året

- datoen for næste undersøgelse, bestående af symbolet "D2" efterfulgt af et firecifret tal, to cifre for måneden og to for året.

Symbolet udformes som vist i følgende model:

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

4 Fælles bestemmelser

Hvis CE-mærkningen eller symbolerne formindskes eller forstørres, skal modellens størrelsesforhold, som anført ovenfor, overholdes.

De dele, der indgår i CE-mærkningen og symbolerne, skal være af omtrent samme højde, mindst 5 cm.

Tallene kan dog frit ændres, forudsat at der fortsat er tale om arabertal med samme højde som de øvrige dele af symbolet.

BILAG VII

OVERENSSTEMMELSESERKLÆRING

EF-overensstemmelseserklæringen skal indeholde følgende angivelser:

- navn og adresse på fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant

- beskrivelse af den pågældende intermodale lasteenhed (eller serien)

- anvendt procedure for overensstemmelsesvurdering

- eventuelt navn og adresse på det bemyndigede organ, der har foretaget kontrollen

- eventuelt henvisning til EF-typeafprøvningsattesten, EF-konstruktionsafprøvningsattesten eller EF-overensstemmelsesattesten

- eventuelt navn og adresse på det bemyndigede organ, der kontrollerer fabrikantens kvalitetsstyringssystem

- eventuelt henvisning til de anvendte harmoniserede standarder

- eventuelt andre tekniske specifikationer, der er anvendt

- eventuelt henvisning til andre fællesskabsdirektiver, der har fundet anvendelse

- identifikation af den underskriver, der har fuldmagt til at forpligte fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant.

-

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

Politikområde: Energi og Transport

Aktiviteter: Transportpolitik for de indre vandveje, lufttransport og søtransport

Titel: EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om intermodale lasteenheder

1. BUDGETPOST (nummer og betegnelse)

A07031 - Udvalg, der skal høres

2. SAMLEDE TAL

2.1 Samlet rammebevilling (del B): ... mio. EUR som forpligtelsesbevilling

906.000 EUR

2.2 Gennemførelsesperiode:

3 År

2.3 Samlet flerårigt skøn over udgifterne:

a) Forfaldsplan for forpligtelses- og betalingsbevillinger (finansieringstilskud) (jf. punkt 6.1.1)

Mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

b) Teknisk og administrativ bistand og støtteudgifter (jf. punkt 6.1.2)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

c) Personale- og andre driftsudgifters samlede budgetvirkninger (jf. punkt 7.2 og 7.3)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

2.4 Forenelighed med den finansielle programmering og de finansielle overslag

[X] Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering

[...] Forslaget kræver omprogrammering af de relevante poster i de finansielle overslag

[...] Omprogrammeringen kan betyde, at bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale må tages i brug.

2.5 Virkninger for budgettets indtægtsside

[X] Ingen (vedrører tekniske aspekter ved en foranstaltnings gennemførelse)

ELLER

[...] Virkningerne er følgende:

- Bemærk: Alle oplysninger og bemærkninger om beregningsmetoden for virkningerne på indtægtssiden skal vedlægges i et særskilt bilag.

Mio. EUR (1 decimal)

>TABELPOSITION>

(Angiv her hver af de berørte budgetposter og indsæt det nødvendige antal linjer i tabellen, hvis virkningen gør sig

gældende for flere budgetposter.)

3. BUDGETSPECIFIKATIONER

>TABELPOSITION>

4. RETSGRUNDLAG

Art. 71, 80 EC

5. BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE

5.1 Behov for EU-foranstaltninger [30]

[30] Nærmere oplysninger i særskilt orienterende dokument.

5.1.1 Mål

Indføre en optimal intermodal lasteenhed, der kombinerer fordelene ved veksellad (kapacitet) og containere (styrke), således at overbelastningen af infrastrukturen kan mindskes.

Standardisere de nye intermodale lasteenheders håndterings- og fastgøringsudstyr, så håndteringstiden kan sættes ned.

Gøre det obligatorisk, at alle nye intermodale lasteenheder forsynes med effektive sikkerhedsanordninger, så man kan bekæmpe indbrud og ulovlig anbringelse af genstande.

Indføre pligt til periodisk inspektion af alle intermodale lasteenheder, også de eksisterende, så en tilfredsstillende vedligeholdelse bliver obligatorisk.

5.1.2 Dispositioner, der er truffet på grundlag af forhåndsevalueringen

5.1.3 Dispositioner, der er truffet på grundlag af den efterfølgende evaluering

5.2 Indsatsområder og nærmere bestemmelser for støtten

5.3 Gennemførelsesmetoder

6. FINANSIELLE VIRKNINGER

6.1 Samlede finansielle virkninger for budgettets del B (hele programperioden)

(Beregningsmetoden for de samlede beløb i nedenstående tabel skal fremgå af fordelingen i tabel 6.2.)

6.1.1 Finansieringsstøtte

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

6.1.2 Teknisk og administrativ bistand, støtteudgifter og IT-udgifter (forpligtelsesbevillinger)

>TABELPOSITION>

6.2 Beregning af omkostningerne pr. foranstaltning i budgettets del B (hele programperioden) (Når der er flere aktioner, skal der for de konkrete foranstaltninger under hver aktion gives de oplysninger, der er nødvendige for at anslå arbejdets omfang og omkostninger.)

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

Om nødvendigt forklares beregningsmetoden.

7. VIRKNINGER FOR PERSONALERESSOURCER OG ADMINISTRATIONSUDGIFTER

7.1 Personalemæssige virkninger

>TABELPOSITION>

7.2 Samlede finansielle virkninger af personaleforbruget

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.

7.3 Andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.

(1) Det specificeres, hvilken udvalgstype der er tale om, og hvilken gruppe det tilhører.

I. Samlet årligt beløb (7.2 + 7.3) // 302.000 EUR

II. Foranstaltningens varighed // 3 År

III. Foranstaltningens samlede omkostninger (I x II) // 906.000 EUR

8. RESULTATOPFØLGNING OG EVALUERING

8.1 Resultatopfølgningssystem

8.2 Hvordan og hvor ofte skal der evalueres?

9. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

KONSEKVENSANALYSE FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR VIRKSOMHEDERNE, HERUNDER ISÆR SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV'ER)

Forslagets titel

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om intermodale lasteenheder.

Dokumentets referencenummer

KOM(...) ... endelig udgave

Forslaget

1. Hvorfor er der i betragtning af nærhedsprincippet behov for EF-lovgivning på dette område, og hvad er de vigtigste målsætninger?

Ifølge traktatens artikel 3, stk. 1, litra f) og l), indebærer Fællesskabets virke indførelse af en fælles politik på transportområdet og en miljøpolitik. Endvidere er en af Fællesskabets forpligtelser ifølge artikel 14 at sørge for fri bevægelighed for varer, og ifølge artikel 71, stk. 1, omfatter den fælles transportpolitik foranstaltninger til forbedring af transportsikkerheden, hvilken kompetence deles med medlemsstaterne. Artikel 80, stk. 2, er retsgrundlaget for, at søtransport kan inddrages i forslaget.

Problemet har i flere henseender en EU-dimension:

- Oprettelse af et indre marked forudsætter, at varer lettere kan bringes omkring, og høj belastning af vejnettet med godstransport er et problem, som alle medlemsstaterne har i større eller mindre grad. Ca. 20% af godstransporten ad vej er international. Dette segment har den største vækstrate. Medlemsstaterne kan ikke på egen hånd løse problemerne med den konstante stigning i den internationale godstransport med bil optimalt.

- Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen har konstateret, at mere intermodal transport hæmmes af, at der mangler harmonisering og standardisering inden for intermodale lasteenheder (ILE). I dag er der betydelige forskelle i, hvordan ILE skal håndteres, fordi der på markedet finde både standardiserede containere, veksellad og en lang række ILE'er til forskellige særlige anvendelser. Det er tidkrævende at tage stilling til, hvordan den enkelte ILE skal håndteres. Desuden skal håndteringsudstyret ofte tilpasses specielt, og i visse tilfælde endda omstilles. Det betyder, at håndteringen bliver mere kompliceret og tager længere tid, således at intermodalitet unødigt påføres yderligere omkostninger. Det er absolut nødvendigt, at der på EU-plan træffes foranstaltninger til at bøde på denne situation.

- De fleste medlemsstater har ratificeret konventionen om sikre containere. Den indeholder bestemmelser om godkendelse og periodisk inspektion af containere. Disse procedurer er imidlertid ikke harmoniseret på EU-plan. Det er derfor absolut nødvendigt, at der på EU-plan træffes foranstaltninger til at bøde på denne situation.

- Ved slid af ILE'er under brugen kan der opstå sikkerhedsmæssige problemer, som må løses gennem vedligeholdelse og periodisk inspektion af dem. Inspektionen skal foregå på samme måde over hele EU, og ILE'erne skal kunne inspiceres i alle medlemsstaterne. Det er nødvendigt at gøre noget på EU-plan for at harmonisere inspektions procedurerne.

- Direktivet tager sigte på at skabe en mere bæredygtig udvikling og større sikkerhed inden for transport, at reducere belastningen af infrastrukturen, vejene, og at skabe mere gunstige rammer for intermodale transporter, samtidig med at ILE'erne får høj driftskompatibilitet mellem de forskellige transportmåder. En sådan harmonisering kan kun opnås ved en foranstaltning på fællesskabsplan, da medlemsstaterne ikke alene eller ved hjælp af internationale aftaler kan nå frem til samme grad af harmonisering af ILE'er og procedurer for vurdering, fornyet vurdering og undersøgelser.

- Anerkendelse af godkendelsescertifikater, som er udstedt af de inspektionsorganer, som de kompetente myndigheder i medlemsstaterne har udpeget, vil være med til at fjerne hindringerne for, at transportydelser kan udbydes frit. Det mål kan ikke nås på tilfredsstillende måde på noget andet niveau.

- For harmonisering af bestemte egenskaber ved ILE'er er EU-foranstaltninger påkrævede. En sådan harmonisering kan ikke opnås alene ved hjælp af nationale foranstaltninger. Håndtering af ILE'er hvor som helst i EU forudsætter en interoperabilitet, som kun kan opnås med foranstaltninger, der træffes på EU-niveau. Samtidig fordrer fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser, at den periodiske inspektion kan foretages overalt i EU efter de samme kriterier. Der findes en række nationale løsninger inden for ILE'er, men hverken i praksis eller i form af en tilfredsstillende standard findes der nogen EIL på europæisk plan. EU må gøre en indsats for at få standardiseret en sådan EIL, således at de europæiske erhvervsdrivende kan udnytte dens fordele.

Forslaget tager endvidere sigte på at mindske trængslen på vejene ved at give bedre forudsætninger for intermodal transport. Uden nogen foranstaltning vil godstransporten på vejene fortsætte sin stigning, hvilket giver tættere trafik, flere ulykker og større skader på miljøet. Den årlige tilvækst i eksterne ekstraomkostninger som følge af vejtransport anslås til 3 mia. EUR. Den manglende harmonisering forsinker og komplicerer håndteringen og er dermed en vedvarende årsag til indirekte omkostninger i Europa. En EIL kan i kraft af sine optimerede dimensioner rumme flere paller end en 40 fods container. Derfor skal der færre ILE'er, og dermed lastbiler, til at transportere en given godsmængde. EIL'er har endnu en fordel frem for veksellad: de kan stables i flere højder, hvilket betyder mindre lagerarealbehov, især i terminaler for kombineret transport, og mulighed for transport i flere lag, når den benyttede infrastrukturs fritrumsprofil tillader det.

Foranstaltningens mål er at medvirke, såvel direkte som indirekte på markedet for intermodal godstransport og logistikydelser, til at forenkle håndteringen under transit, mindske belastningen på infrastrukturen, især vejene, og højne sikkerhed og miljøydeevne ved intermodal godstransport. De foreslåede midler (harmonisering, standardisering og anerkendelse) står i forhold til disse mål.

Et direktiv fra Europa-Parlamentet og Rådet er et passende juridisk instrument til at styrke harmoniseringen og opstille en ramme for standardisering, vedligeholdelse og periodisk inspektion af ILE'er.

Konsekvenser for virksomhederne

2. Hvem påvirkes af forslaget?

- Hvilke erhvervssektorer?

- Hvor store virksomheder (de små og mellemstore virksomheders andel)

- Er disse virksomheder koncentreret i bestemte geografiske områder i Fællesskabet?

De erhvervssektorer, der berøres af harmoniseringen, er producenter, ejere og brugere af ILE'er samt terminal- og transportvirksomheder.

Forslaget påvirker såvel store virksomheder som små og mellemstore virksomheder. Jernbane- og søtransport varetages ofte af store virksomheder, men det samme gælder ikke for vejtransport og transport ad indre vandveje, og heller ikke for drift af terminaler. Det bør erindres, at brug af EIL'er stadig vil være valgfrit.

Det antal TEU, der i 1999 blev benyttet til kombineret transport inden for alle overfladetransportmåder, er anslået til ca. 37 mio. Heraf blev 25 mio. TEU befordret via nærskibsfart.

I forslaget tages der ikke hensyn til nogen geografisk opdeling af EU. Harmoniseringen af ILE'ernes egenskaber og kravene til vedligeholdelse og periodisk inspektion gælder således for alle virksomheder, uanset deres nationale tilhørsforhold, der producerer ILE'er, tager dem i brug, ejer dem eller råder over dem og/eller bruger dem inden for EU.

Bestemmelserne om EIL'er påvirker kun de virksomheder, der ønsker at drage fordel af brugen af denne optimerede enhed.

3. Hvilke foranstaltninger skal virksomhederne træffe for at overholde forslaget?

Producentvirksomhederne må tilpasse deres metoder for at kunne opfylde de harmoniserede krav. Virksomheder, der ejer, råder over og/eller benytter ILE'er, må sørge for, at deres nye enheder opfylder de relevante krav og er forsynet med overensstemmelsesmærket og den mærkning, der viser, at de har været underkastet periodisk inspektion. De må ligeledes sørge for, at alle deres ILE'er vedligeholdes korrekt og underkastes periodisk inspektion.

Indførelse af EIL'er kræver ikke andre foranstaltninger end dem, der er nævnt i foregående afsnit.

4. Hvilke økonomiske virkninger forventes forslaget at få?

- for beskæftigelsen?

- fo