KO M M ISSIO NEN FOR DE EUROPÆ ISKE FÆLLESSKABER
K0MC86) 302 endelig udg.
Bruxelles, den 12. juin 1986
RETNINGSLINJER OG IMPULSER VEDRØRENDE UDVIKLINGEN 
INDEN FOR DEN FÆLLES FISKERIPOLITIK
(Meddelelse til Rådet fra Kommissionen)
KOMC86) 302 endelig udg.

~ 1 oh - 3 -o 't
INDHOLDSFORTEGNELSE
Side
INDLEDNING ...................................................  1
I. 
STATUS ................................................  4
II.
 UDVIDELSEN .............................................  5
III. UDSIGTERNE ............................................. 7
A. Begrænsningerne ......................................  7
1. 
De interne ressourcer .............................  7
2. 
De eksterne ressourcer ............................. 7
(i) Nordøstattanten .............................  7
(ii
) Udviklingslandene ............................ 8
(iii) Nordvestatlanten ............................. 8
(iv) Sydøstatlanten ..............................  9
(v)
 Middelhavet .................................  9
(vi
) "Uafhængige" ressourcer ......................  10
3. 
Det økonomiske og sociale klima ..................... 10
B. Retningslinjer ......................................  11
1. 
Generelle principper ..............................  11
2. 
Interventionsmidler ...............................  12
3. 
Impulser .........................................  13
1°)
 Det eksterne aspekt ............................ 13
(i) handelsindrømmelser ......................  13
(ii
) forhandlingskapacitet ..................... 13
(iii) forsøgstogter ............................ 14
(iv) fællesforetagender (joint ventures) ........  15
2°)
 Det interne aspekt ............................. 15
a) Ressourcerne ...............................  16
(i)
 Beskyttelse af fiskebestandene ...........  16
(ii
) Forbedring af fiskebestandene ............ 16
b) Produkterne ................................  16
c) 
Flåden ..................................... 17
d) IMP .......................................  18

-  2 -
INDLEDNING
t
Udvidelsen af Fællesskabet den 1. januar 1986 har konsekvenser, der er særdeles 
vigtige for den fælles fiskeripolitik og især for dens strukturelle sammensætning 
pi grund af omfanget af denne sektor i  Spanien og Portugal.
Samtidig udløber de strukturpolitiske foranstaltninger, der blev truffet i  
1983, med udgangen af 1986.
Fællesskabet i  sin udvidede form står herefter over for nødvendigheden af at 
gøre sig sin stilling til fortsættelsen af strukturpolitikken klar og at 
fastlægge de rammer, inden for hvilke den bør betragtes i  sin egenskab af 
grundelement for den tredje generation af den fælles fiskeripolitik, under 
hensyntagen til beslutningerne vedtaget af Rådet den 25. januar 1983.
Derfor forekommer det nødvendigt ikke alene at tage tidligere resultater og 
erfaringer i  betragtning, men først og fremmest at bygge den fremtidige politik 
på varige grundlag ud fra de nye forudsætninger, der gør sig gældende inden for 
fiskerisektoren som følge af udvidelsen. Det grundelement, der karakteriserer 
den nye ligevægt som følge af tilslutningen, genfindes især i  de eksterne 
politiske aspekter som følge af nødvendigheden af at bibeholde og udvikle 
fi skeri muligheder.
Undersøgelsen af den nye situation, som sektoren befinder sig i, fremhæver 
nødvendigheden af, at Fællesskabets instanser udvider debatten ud over selve 
strukturaktionens rammer, og at overvejelserne lægges på et mere generelt plan 
omfattende den fælles fiskeripolitiks forskellige konstituerende elementer.
Sådanne overvejelser, som Kommissionen opfordrer Rådet til snarest muligt at 
gøre sig, burde som næste skridt i  udviklingen indebære mere konkrete forslag, 
hvori der tages hensyn til den strukturpolitik, der nås frem til på rådsniveau.
Anvendelsen af denne procedure tillader bl.a. Kommissionen at foreslå Rådet 
at udtale sig om de principielle mål, der bør styre den fælles fiskeripolitik 
i  de kommende år.
Der er i  nærværende dokument taget hensyn til nogle af de tanker, som 
er kommet til udtryk i  Europaparlamentet.

- 3  -
H vad  angår indholdet søger næ rvæ rende meddelelse først at gøre status over  
forudgående aktioner o g  derefter kort at analysere d e nye omgivelser,  
fiskerisektoren befinder sig i efter udvidelsen. D et er ved at basere sig  
p å disse elementer, at perspektiverne herefter fremstår o g  det under to  
synsvinkler.
I første om fang medfører den nye situation visse modsætningsforhold, s o m  k a n  
sammenfattes i tre hovedpunkter :
- d e  interne ressourcer såvel i Fællesskabets farvande s o m  p å  d a rn -  
o g  havbrugsområdet,
- d e eksterne ressourcer undersøgt i henhold t il d e store fiskerizoner  
o g  arten af d e aftaler, der er truffet m e d  tredjelande, uden at overse  
de eksisterende muligheder i internationale farvande,
- sektorens økonom iske o g  sociale om råde o g  dens egnsm æ ssige betydning.
I anden o m g a n g  foreslår Kom m issionen d e retningslinjer, s o m , under hensyntagen  
t il d e fremførte modsætningsforhold, formentlig kan  lede den fremtidige  
aktion både hvad angår generelle principper o g  d e m ere konkrete impulser,  
s o m  burde m edtages i d e eksterne o g  interne politiske overvejelser.
\

- 4  -
I. S T A T U S
V ed  udgangen af 1976 fik Fællesskabet en  n y politisk o g  økonom iske udfordring  
i form  af den generelle udvidelse af fiskerizonerne henhørende under kyststaterne  
i Nord- o g  Midtatlanten t il 200 sømil fra basislinjerne.
D et har t il  imødegåelse af denne situation udbygget de grundlæggende virkemidler  
i den fælles fiskeripolitik af første generation, ,  der blev vedtaget i 1970,  
via en  sam m e n h æ n g e n d e  og integreret kombination af d e forskellige kom ponenter  
i aktiviteterne inden for sektoren m e d  henblik p a  at bevare o g  rationelt forvalte  
de interne ressourcer, at sikre adgang t il  eksterne ressourcer, at afpasse  
retningslinjerne for afsætning af varerne i overensstemmelse herm ed o g  at frem m e  
en  tilpasning af kapaciteten o g  produktionsmidlerne t i l  de forudseelige disponible  
m æ n g d e r o g  behov. D e n  fælles fiskeripolitik af anden generation, der omfatter  
fire uadskillelige bestanddele, har givet de ønskede resultater :
- D e  tekniske bevarings- o g  kontrolforanstaltninger har givet Fællesskabet  
mulighed for at vende foruroligende tendenser i situation for d e vigtigste  
bestande o g  beskytte andre m o d  en  ugunstig udvikling.
- Udviklingen i fiskeriaftalerne m e d  tredjelande har givet mulighed for at  
konsolidere eller i det mindste t il  dels at bevare væsentlige fiskeriinteresser  
for medlemsstaterne enten via gensidige rettigheder eller via finansiel ko m p en ­
sation eller passende handelsindrømmelser.
- Reglerne i den fælles markedsordning er blevet suppleret eller ændret i takt  
m e d  udviklingen i de nye produktionsbetingelser.
-Hvad angår strukturpolitikken, sigtede samtlige de foranstaltninger, der blev  
iværksat i 1983 t i l  opfølgning af en  punktm æ ssig interimforanstaltmng, der  
havde været gæ ldende siden 1978, p å  at sam le såvel fællesskabsforanstaltninger  
s o m  nationale foranstaltninger i flerårige udviklingsprogrammer for derm ed at  
inddrage strukturudviklingen i den generelle ra m m e  for den fæl les fi sken pol 111k. 
D er sigtedes endvidere p å  at modvirke følger for driftsviIkarene i sektoren  
af udviklingen i havretten, de æ ndrede forhold p å  markedet for energiprodukter  
o g  d e prekære forhold omkring bestandene af visse arter, s o m  lever i Fællesskabe s
fiskeri zoner. ___
Tro
ds oprettelse af en  EF-fi skeri zone, hvis ressourcer i første ræ kke skal d æ k k e  
virksomhedernes behov i medlemsstaterne, har Fællesskabet lidt svæ re tab m e d  
hensyn t il  adgang t i l  eksterne ressourcer, s o m  ikke har kunnet opvejes af e n  
forøgelse af de interne ressourcer; desuden har virkningerne af de to oliekriser  
været særlig m æ rkbare for fiskeriaktiviteterne i eksterne farvande.
D esuden har de industrialiserede kyststater i Nordatlanten, s o m  n u  råder over  
omfattende o g  uventede fiskeressourcer vedvarende bestræbt sig p å at eliminere  
de udenlandske flåder i deres egne farvande samtidig m e d  et øget pres for at  
forbedre vilkårene for adgang for deres egen produktion p å det voksende m arked

- 5  -
i Fællesskabet; dette p re s  bliver stadig m ere m æ rkbart s o m  følge af d en  
politik, der føres, o y s o m  sigter p å  at o p n å en  systematisk liberalisering  
af udenrigshandelen m e d  fiskerivarer u den nogen hensyntagen t il d e nye  
begrænsninger i produktionsvilkårene for d e pågæ ldende varer.
i
For at kom pensere for dette pres tilstræber Fællesskabet p å sin side til  
gengæ ld at udnytte sine forhandlingsmuligheder i sin søgen efter fiskeriaftaler  
ved i videst muligt om fang at etablere et afbalanceret forhold m ellem  adgang  
t il  ressourcer o g  adgang t il markedet.
*
*  *
Efter denne periode er der blevet etableret et afbalanceret forhold m ellem  
medlemsstaterne i fordelingen af d e disponible ressourcer s o m  helhed (undtagen  
i Middelhavet), idet der d o g  ikke helt kan  garanteres vedvarende adgang t il  
disse ressourcer i deres helhed.
H vad  angår strukturforanstaLtningerne, betyder den mindre tilbagegang o g  m anglen  
på fuldstændige, ajourførte o g  pålidelige statistiske oplysninger, at der ikke  
kan foretages nogen endelig vurdering af virkningerne af fællesskabsforanstalt­
ningerne. A rb e jd s d o k u m e n te t in d e h o ld e r d e  o p ly s n in g er, s o m  Kom m issionen råder over i  
denne henseende. M a n  bem æ rker dog, at virkningerne har været m eget varierende :  
de har været betydende inden for akvakultur o g  bygning af kunstige rev, m æ rk ­
bare hvad angår udviklingen i flåden o g  inden for forarbejdning o g  afsætning,  
ubetydelige i andre tilfælde (fællesforetagender). Dette foranlediger t il  at  
fastslå, at det bør overvejes, hvor hensigtsmæssige disse foranstaltninger har  
været.
D et m å  d o g  konstateres, at det n ye forhold, der er blevet etableret m ellem  den  
disponible flåde o g  de udnyttelige ressourcer, har ført t il en  egentlig balance  
mellem d e økonom iske krav o g  d e politiske o g  sociale realiteter; det beviser,  
at medlemsstaterne er besluttede p å  at opretholde et højt aktivitetsniveau t il  
trods for d e usikre fremtidsudsigter, o g  at virksomhederne har truffet et nøje  
overvejet valg i deres fiskeriaktiviteter, selv o m  disse ikke har givet d e m  
det størst mulige afkast af deres investeringer.
II. U D V ID E L S E N
Fællesskabet bør n u  tage konsekvenserne af udvidelsen ved at give sin fælles  
fiskeripolitik alle d e nødvendige impulser t il gennemførelsen af d e grundlæ ggende  
m ål t i l  bibeholdelsen af ds.n.eksterne position o g  t il bevarelse af den interne  
ligevægt under hensyn t il den m eget vigtige stilling, s o m  fiskeriet indtager i  
Spaniens o g  Portugals nationale balance.
Efterfølgende tabel viser de indgående forandringer i hovedtrækkene for denne  
sektor efter Spaniens o g  Portugals integration fra den 1. januar 1986; u d  over  
den kraftige stigning i produktionskapaciteten o g  i sam handelen sa m t i den del  
af befolkningen, der er direkte eller indirekte berørt af aktiviteterne inden  
for denne sektor, bør det frem hæ ves, at EF-flåden n u  er blevet m eget afhængig

-  6 -
af adgangen t il tredjelandes farvande,, i en  sådan grad, at en  sådan adgang er  
blevet et af d e centrale elementer i den grundlæggende balance i den fælles  
fiskeri politik.
Selv o m  fiskeriet s o m  helhed betragtet fortsat k u n  bidrager m e d  1 %  t il B N P ,  
indtager denne sektor ikke desto mindre en  forholdsmæssigt m eget vigtig plads  
i medlemsstaternes økonomiske overvejelser, hvilket igen betyder, at fiskeri  
spørgsmål politisk set er ganske ekstraordinært følsom m e i den større fælles­
skabssam m enhæ ng. Dette kan især forklares af den samlede fiskeriaktivitet  
o g  d e aktiviteter, der er knyttet t i l  økonom ien o g  beskæftigelsen i visse  
kystegne.
D et er p å  dette grundlag, at Fællesskabet skal træffe forberedelse t il tredje  
generation af den fælles fiskeripolitik for at tilpasse d e forskellige  
komponenter t il  de politiske, økonom iske o g  sociale realiteter, der ligger 
bag denne nye situation.
D A T A S TIG N IN G I % D E  T O L V  I A L T  *) :
A N T A L  F A R T Ø J E R +  4 1 % 78.000
- under 2 5  B R T +  4 0 % 63.700
- mellem 25 o g  250 B R T +  4 6 % 13.200
- over 250 B R T +  9 4 % 1.100
B R T  I A L T +  6 4 % 1.930.000 B R T
A N T A L  S Ø M /F N D +  1 0 8 % 250.000
L A N D IN G E R  (3)
- i m æ n g d e +  2 9 % 5,9 m io t
- i væ rdi +  5 0 % 5,1 m ia E C U
IM P O R T  (3) (1) (2) (1) (2) i
- i m æ n g d e  ( 1000 t) +9 % +1 8 % 2.405 1.232
- i væ rdi (M E C U ) +12% +1 4 % 3.417 2.928 ;
E K S P O R T  (3)
- i m æ n g d e  ( 1000 t) +6% +9 % 1.243 739 i
- i væ rdi (M E C U ) +1 4 % +1 3 % 1.061 788 ;
*) m e d  undtagelse af D e  kanariske Øer; (1985) Kilde :  D et spanske udvikli
Tallene vedrørende D e  kanariske Ø er er t i l  orientering s o m  følger :
- Antal fartøjer 2  1 6 1
Heraf :  1  750 p å under 25 B R T
245 p å mellem 25 o g  250 B R T  
166 p å over 250 B R T
B R T  i alt :  118 583
Antal s ø m æ n d  :  1 1  720
(1) Samtlige fiskerivarer (1983)
(2) tkskl. fiskeolie, fiskemel o g  affald, ikke bestemt t il konsum .
(3) Inkl. akvakulturprodukter.

- 7  -
m . U D S IG T E R N E
Kom m issionen skønner, at det forud for udarbejdelsen af fællesskabsforskrifter  
t i l  at bane den fremtidige vej m e d  udgangspunkt i den seneste udvikling er  
nødvendigt, at der foregår en debat i Rådet, der skal gøre sig overvejelser over,  
hvorledes der kan skabes varige udsigter for fiskeriet i Fællesskabet, p å  hvilke  
vilkår fiskeriet kan  udøves, o g  hvilke valg der bør træffes m e d  henblik p å  
fastlæggelsen af m ål for udnyttelsen af bestandene o g  dermed, hvor store m æ n g d e r  
af d e disponible fiskeressourcer der skal kunne udnyttes direkte af Fællesskabet.
Kom m issionen agter p å  sin side at foretage e n  objektiv vurdering af fremtids­
udsigter under hensyntagen t il  d e uom gæ ngelige begrænsninger af forskellig art  
for d e pågæ ldende aktiviteter, s o m  har indflydelse p å  udviklingen af bl.a.  
produktionen o g  afsætningen.
A . Begrænsningerne
1. D e  interne ressourcer
- D e  autonom e bestandes fremtidige tilstand afhæ nger af, hvor strengt bevarings­
politikken håndhæ ves. Hvis d e bestræbelser, der er gjort sidenQ 1980? >  fort­
sættes i s a m m e  omfang, vil Fællesskabet m e d  rimelighed kunne h åbe p a  s o m  
helhed stabile fiskerimuligheder.
- D esuden har Fællesskabet ikke ubetydelige fiskeressourcer i akvakultur o g  
havkultur. E n  stor del af denne aktivitet foregår ved kysterne o g  er af  
betydning for en  del af den lokale fiskerbefolkning. D en n e  aktivitet, der  
viser lovende fremtidsudsigter, kan  k o m m e  t il at spille en  vigtig rolle
i forsyningen af fællesskabsmarkedet o g  i e n  forbedring af kystbefolkningens  
indkomst sam t i visse tilfælde endog udgøre et alternativ t il  havfiskeri.
2. D e  eksterne ressourcer
D et er i visse tilfælde et spørgsmål, i hvilket om fang der i fremtiden fortsat  
vil væ re adgang t il  fiskeri i tredjelandes farvande.
(i) Aftalerne m e d  kyststaterne i Nordøstatlanten, s o m  i hovedsagen bygger p a  
princippet o m  gensidighed i adgangen t il fiskeri, vil sandsynligvis ku nn e  
opretholdes uden næ vnevæ rdige ændringer t il ulem pe for Fællesskabet s -e t  
p å baggrund af følgende elementer :
- Situationen omkring d e blandede bestande, p a  hvilke e n  stor del af  
Fællesskabets aktiviteter s o m  helhed foregår, afhæ nger af partner­
landenes sam ordnede aktion, for hvilken principperne n u  er konsolideret  
g en n em  lang tids praksis o g  et solidarisk interessefællesskab;
- Norges o g  Sveriges indsats m e d  hensyn t il bevarelsesforanstaltningerne  
i samarbejde m e d  partnerlande (særlig Sovjetunionen) har betydet, at  
d e ugunstige tendenser i udviklingen i de vigtigste bestande af d e  
arter, s o m  Fællesskabet interesserer sig for nord for 62° eller i  
Østersøen, er blevet vendt;

-  8 -
D e  økonomiske o g  handelsmæssige forbindelser m e d  EFTA-landene har frem hæ vet  
interessefællesskabet pi fiskeriområdet, partner landene imellem, p å  e n  
sådan m åde, at fiskerimulighederne ikke læ ngere ser u d  t il konsekvent  
at afhæ nge af en rent matematisk vurdering af balancen i d e gensidige  
rettigheder.
I denne nye situation, der tyder p å  at blive varig, er udsigterne for  
Fællesskabet positive, o g  de aktuelle data kan betragtes s o m  et realistisk  
grundlag for fremtidige aktiviteter, eventuelt m e d  mulighed for en  gradvis,  
o m e n d  beskeden forbedring.
(ii) H vad  angår udviklingslandene, er fremtidsudsigterne for EF-fiskerne m ere  
usikre, idet adgangen t il  ressourcerne ikke blot afhænger af den ofte  
lidet kendte situation omkring de udnyttelige bestande, m e n  også af  
tempoet for udviklingen i de nationale flåder o g  disse landes forbindelser  
m e d  andre tredjelande, særlig østlandene o g  landene i D et fjerne Østen,  
der er lige så interesserede s o m  Fællesskabet i at øge deres fangst­
muligheder i de pågældende områder.
D et er tanken, at fiskeriaktiviteterne set i den større s a m m e n h æ n g  af  
Fællesskabets politik s o m  led i Lomé-konventionen skal foregå i m ere  
udpræ get grad end i øjeblikket inden for fællesforetagender, hvilket  
betyder, at kyststaterne m å  skaffe sig en  bedre kontrol over udnyttelsen  
af deres egne ressourcer. EF-fartøjernes fremtidige aktiviteter afhænger  
t il  dels af, i hvilket om fang virksomhederne er indstillede p å at integrere  
sig m ere fuldstændig i den nationale økonom i g en n em  en  udbygning af  
specifikke forbindelser, der indebærer et væsentligt bidrag fra kyst­
staternes side t i l  forvaltningen af fi skeri virksomheder, o g  t il  at skaffe  
bedre adgang t i l  de internationale afsætningsnet; det interessefælles­
skab, der derved skabes, kan således reducere de usikkerhedsmomenter, s o m  
de nuvæ rende forhold er behæftet m ed, o g  s o m  er kendetegnet ved periodiske  
genforhandlinger m e d  alt for korte mellemrum.
( iii)  H vad  angår farvandene i Nordvestatlanten, særlig de industrialiserede  
kyststaters, er fremtidsudsigterne ligeledes usikre :
- Fiskeriaftalen m e d  Canada, der bygger p å forholdet "adgang t il  
ressourcer - adgang t il marked", udløber i 1987, o g  der kan ikke over­
vejes nogen fornyelse af den uden tanke for udviklingen i konflikten  
mellem Fællesskabet o g  C anada over grundlæggende spørgsmål, der vedrører  
principperne for udnyttelsen af ressourcerne uden for kyststaternes  
eksklusive økonomiske zoner.
- Aftalen m e d  U S A , der bygger p a princippet o m  adgang t i l  overskud, kan  
ligeledes danne grundlag for varige fi skeri forbindelser i det omfang,

- 9  -
den også kan udbygges m e d  e n  sam ordning af d e europæiske rederes  
interesser o g  d e amerikanske virksomheders handelsinteresser;
- Fiskerimulighederne i farvande, der er omfattet af NAFO-konventionen,  
udgør ligeledes et varigt grundlag for eksterne aktiviteter; de sam ordnede  
bevaringsforanstaltninger p a  internationalt plan o g  en  øget prospektions­
indsats burde kunne foranledige en  stabilisering af niveauet for d e  
udnyttelige bestande eller endog en  mindre stigning;
- Udviklingen af fiskeriaftalen m e d  Grønland o g  den naturlige videre­
førelse heraf efter dens udløb, der er fastsat i den oprindelige protokol,  
sikrer i princippet en  vis stabilitet i den pågæ ldende aktivitet;  
fiskeriets om fang er i hovedsagen afhængigt af en  genskabelse af gunstige  
biologiske forhold, s o m  begge parter arbejder aktivt for.
iv) H vad  angar d e øvrige farvande, særlig i Sydøstatlanten, afhæ nger fremtids­
udsigterne for Fællesskabets fiskeri dels af tendenserne i udviklingen  
i bestandene, s o m  påvirkes af udviklingen i den sam lede fiskeriindsats,  
dels af de fremtidige fiskeriaftaleforbindelser m e d  d e berørte kyststater;  
i denne forbindelse byder Spaniens o g  Portugals tiltrædelse p å  nye frem­
tidsudsigter, s o m  hurtigt bør udnyttes.
v) For Middelhavets v ed ko m m en d e er udsigterne ligeledes foruroligende p å  
grund af de ekstraordinære geopolitiske begrænsninger o g  d e m eget  
specielle biologiske forhold.
Bestandene er i vid udstrækning indbyrdes afhængige af hinanden, o g  
fiskeriet foregår hovedsagelig i kystområderne; de er særlig følsom m e over  
for forandringer i det m eget sårbare maritime miljø, der er særlig kende­
tegnende for et "lukket hav". D esu d en  er Fællesskabets fiskeriaktiviteter  
i vid udstrækning afhængige af mulighederne for adgang t il  kystområder u d  
for tredjelande, s o m  selv er økonom iske tilbagestående o g  derfor tilbage­
holdende m e d  hensyn t il  at engagere sig i en  samarbejdspolitik, der impli­
cerer tilstedeværelse af EF-fartøjer i deres farvande.
D et skal endvidere bem æ rkes, at der er en  foruroligende stigning i fiskeriet  
fra andre tredjelandes fartøjer i denne region.
D et vil under disse forhold k u n  væ re muligt at beskytte Fællesskabets  
interesser via et øget samarbejde m ellem  samtlige kyststater, hvilket lig eled es  
indebærer begrænsninger p å  internationalt plan over for indlandsstater.

-  10  -
vi) D er er n u  skabt mulighed for pa grund af talrige industrialiserede pandes  
stärkt udvidede efterforskning af fiskeressourcer, de fremskridt, der  
er sket m e d  hensyn t il  påvisning af fiskebanker, de tekniske forbedringer  
inden for sikkerhed o g  anvendelse af m eget m ere avancerede fangstred  
skaber, at give sig i kast m e d  fiskeri efter ressourcer, der allerede  
er opgjort, m e n  s o m  endnu er lidet eller slet ikke udnyttet i de fjernest-  
beliggende regioner i havene på den sydlige halvkugle.
3. D et økonom iske o g  sociale klima
i) For at fiskeriaktiviteterne kan udvikle sig p å en m åde, der er forenelig  
m e d  ressourcernes tilstand, m å  alle de industrialiserede lande s o m  følge  
af d e m eget stram m e konkurrencevilkår bestræbe sig for gradvis at fjerne  
alle former for handelshindringer.
D er bør på denne baggrund i den smidighed, der ønskes af virksomhederne,  
tages hensyn t i l  handelsklimaet, o g  de indgreb, der foretages, m a  ikke  
få t i l  virkning, at beskyttelsen over for den udenlandske konkurrence  
øges varigt, eller at beskyttelsen k o m m e r t i l  at blive et fast element  
i deres konkurrenceevne.
ii) D e n  geografiske koncentration af fiskeriaktiviteterne i kystområder, hvoraf  
m a n g e  er økonomiske tilbagestående, udgør en  naturlig hindring i process  
for tilpasning af aktiviteten s a m m e n  m e d  de forandringer, der er indtrådt  
i de traditionelle ram m er for udøvelsen af fiskeri; det tvingende  
o m  opretholdelse af de grundlæggende elementer i samfundsstrukturen i disse  
områder o g  manglen på alternative beskæftigelsesmuligheder har givet anled  
ning t il  en aktiv eller passiv m odstand i de berørte stater, s o m  der bør  
tages behørigt hensyn t i l  i processen for nedbringelse af fladerne.
iii)  D e  offentlige myndigheder bør ligeledes holde sig for øje, hvilken relativt  
beskeden andel fiskeriet bidrager m e d  t i l  B N P , nar de træffer beslutning  
om , hvor store budgetbeløb, der skal afsættes t i l  denne sektor, idet der  
ellers kan opstå fordrejninger, der kan væ re t i l  skade for en afbalanceret  
udvikling af Fællesskabets økonomi, samtidig m e d  at der tages hensyn ti  
dens regionale betydning.

-  11  -
B . Retningslinjer
D e n  omstændighed, at fiskerikapaciteten i strukturel henseende ikke er afpasset  
efter de faktisk disponible ressourcer, vil m e d  tiden kunne give anledning til  
grundlæggende skævheder, der kan  føre t il sam fundsm æ ssige omvæltninger.  
Fællesskabet har p a  sin side pligt t il p å  grundlag af objektive kriterier at  
bidrage t il  skabelse af en  perm anent balance under hensyntagen t il de uund­
gåelige begrænsninger o g  i overensstemmelse m e d  d e  generelle målsætninger, det  
forfølger p å globalt plan.
D et bør d o g  samtidig sikre sig, at udviklingen forløber i d en  ønskede retning  
uden at give anledning t il socialt uacceptable situationer, s o m  vil kunne undgås  
ved hjælp af løsninger, der snarere sigter p å  en  gradvis o g  løbende udvikling.
1. Generelle principper
i) D e  fleste investeringer inden for fiskeriet indebærer samtidig, at der  
satses p a fremtiden, idet udstyret har e n  levetid p å  gennemsnitlig 20 år,  
i hvilken periode dets anvendelsesmuligheder ikke kan  o m læ g g es radikalt;  
investeringerne er rettet m o d  materiel t il specifikke fiskerityper, s o m  
anvendes i bestemte farvande, o g  d e er derfor lidet smidige o g  således  
særdeles tyngende. Dette giver Kom m issionen anledning t il at m ene, at  
Fællesskabet fortrinsvis skal sætte indpå at fastlægge e n  perm anent o g  
stabil ra m m e  m e d  nøje angivelse af, inden for hvilke grænser virksomhederne  
fungerer o g  konkurrerer m e d  hinanden, fortrinsvis i form  af en  punkt­
intervention baseret p å  markedskræfternes frie spil.
ii) Strukturretningslinjerne o g  -foranstaltningerne bør fastlægges m e d  sigte  
p å en  varig fremtidsplanlægning. Kom m issionen finder det derfor hensigts­
m æ ssigt :
- at satse p å et tidsspand p å  ti år o g  fastlægge den derm ed forbundne  
budgetram m e for kortere, flerårige perioder,
- at udvikle foranstaltningerne inden for ram m ern e af d e flerårige  
udviklingsprogrammer m e d  sigte på, at de enkelte medlemsstaters for­
anstaltninger er s a m m e n h æ n g e n d e  m e d  fællesskabsforanstaltningerne o g  
forenelige m e d  målsætningerne for den fælles fiskeripolitik,
- at udforme o g  igangsætte foranstaltninger, der indebærer finansiel  
støtte m e d  henblik p å  p å  mellemlang sigt at oprette økonom iske leve­
dygtige virksomheder.
i i i )  Eftersom de finansielle midler er begrænsede, bør der i opbakningen af den  
fælles politik læ g g es v æ g t på:
- en  bedre udnyttelse af samtlige ikke-finansielle virkemidler, s o m  er  
t il  rådighed,
- en koncentrering af de finansielle midler omkring realisering af  
prioriterede målsætninger, s o m  ikke vil kunne gennemføres uden direkte  
væsentlig finansiel støtte.

-  1 2  -
iv) Samtlige disse foranstaltninger skal afpasses således, at de er i overens­
stemmelse .  m e d  de allerede vedtagne regler for ydelse af national støtte  
eller regler, s o m  iværksættes i overensstemmelse m e d  traktatens principper  
o g  regler.
v) Foranstaltninger bør ligeledes baseres p å et enkelt retsgrundlag, m e d e n s  
bestemmelserne vedrørende deres gennemførelse vil kunne bygge p å en  for­
enklet procedure under hensyn t i l  konjunkturforholdene o g  specifikke  
forhold p å lokalt eller regionalt plan. Endvidere skal d e kunne gennemføres  
p å d e bedste vilkår, hvad angår gennemsigtighed, o g  m e d  d e færrest mulige  
administrative hindringer.
Smidighed i procedurerne for gennemførelsen af foranstaltningerne m e d  henblik  
p å  at gøre strukturerne m ere fleksible, er afgørende for, o m  de bliver  
effektive. I denne henseende bør bestemmelserne vedrørende forberedelse  
af sagsakterne, udarbejdelsen af beslutninger o g  deres opfølgning udformes  
p å en  sådan m åde, at m a n  undgår flaskehalse; d e nuvæ rende m ekanismer bør  
derfor revideres o g  tilpasses m e d  henblik p å en forenkling, hvad angår  
sagsbehandling o g  udbetalinger.
2. Interventionsmidler
D e  forslag, s o m  Kom m issionen forelægger Rådet m e d  henblik p å  at vedtage  
retningslinjer for anvendelse af virkemidlerne i den fælles fiskeripolitik t il  
at bevare den grundlæggende balance i denne politik, sigter på, at denne særlige  
sektor skal bidrage t il  at styrke den indre økonomiske o g  sociale s a m m e n h æ n g  
i Fællesskabet via en  samlet målretning af de foranstaltninger, der føres p å  
nationalt plan, o g  via en samordnet støtte af sådanne foranstaltninger, der  
sigter m ere direkte p å  realisering af helhedsmålene.
D et fremgår af betragtningerne i denne meddelelser, at det i første ræ kke er  
en betingelse for realiseringen af disse mål, at Fællesskabet vedvarende bestræber  
sig p å  at udnytte sin organisations- o g  forhandlingsevne t il  at beskytte sine  
fiskeriinteresser set i deres indbyrdes afhængighedsforhold. D e  særlige  
incitamenter, der bør bakkes o p  m e d  offentlige finansielle interventioner,  
bør tage form af støtte t i l  helhedstiltaget o g  nødvendigvis koncentreres o m  
foranstaltninger, hvor sådanne finansielle interventioner er nødvendige, for  
at retningslinjerne kan følges op. Interventionerne, s o m  har sektoriel karakter,  
bør udformes o g  gennemføres inden for ram m erne af d e flerårige udviklingsprogrammer,  
til hvilke s a m m e n h æ n g e n  bør anføres. D esuden bør forudses muligheden for iværksættelsen  
af specifikke regionalforanstaltninger vedrørende fiskerikæden i sin helhed, hvori  
tages højde for koordineret intervention af Fællesskabets forskellige finansierings­
instrumenter o g  m e d  angivelse af en prioritet for tildelingen af fællesskabsstøtte,  
såvel s o m  muligheden for at bidrage t i l  Fællesskabets integrerede aktioner m e d  
sektorielle midler.
D et bør u d  over den traditionelle tilskudsordning overvejes at støtte inve­
steringsbestræbelserne m e d  de midler, s o m  finansieringsnetværket byder på,  
for derm ed at opnå en  multiplikatorvirkning.
D esuden bør det af fordelingen af interventionerne inden for de budgetmidler,  
der specifikt er afsat t il  fiskeri, sam t af den påtænkte graduering i anvendelsen  
heraf fremgå, hvorledes hver af d e m  er prioriteret i forhold t i l  hinanden o g  
i hvilken grad de medvirker t il  at frem m e den ønskede udvikling.
Til orientering skal det næ vnes, at Kom m issionen i sit foreløbige budgetforslag  
for 1987 har opført et samlet beløb p å 127 M E C U  i forpligtelsesbevillinger  
o g  10 M E C U  i betalingsbevillinger t i l  den nye strukturpolitik.

- 13 -
For at den fælles fiskeripolitik kan udvikle sig dynamisk, kræ ves det siledes,  
at alle de komponenter, der udgør den, bringes i anvendelse samtidig, o g  d e  
egentlige strukturforanstaltninger, s o m  kræver direkte finansiel intervention,  
bør udformes o g  gennemføres m e d  tanke herpå for at dette s a m m e n h æ n g e n d e  sam lede  
tiltag kan bringes i bevægelse m e d  den fornødne opbakning.
3. Impulser
Fællesskabets voksende afhængighed af fiskeri i eksterne farvande o g  den slående  
m angel p a balance m ellem  den bestående kapacitet o g  egne fiskeressourcer har  
betydet, at Fællesskabet m e d  alle disponible midler o g  p å sam ordnet m å d e  skal  
give de nødvendige impulser t il  bevarelse af den grundlæ ggende ligevæg 1>  der  
er skabt m e d  de resultater, der hidtil er opnået p å fællesskabsplan; disse impulser  
skal i første ræ kke rettes m o d  en konsolidering af tilfredsstillende udsigter  
for fiskeriet, såvel internt s o m  eksternt, o g  m o d  en  optimal udnyttelse af d e  
produkter, s o m  frembringes ved denne aktivitet, for derm ed at gøre fiskeriet  
rentabelt.
M e d  henblik herpå skønner det, at der er behov for at gennemføre følgende  
foranstaltninger samtidig :
1°) D et eksterne aspekt
For at sikre en  varig konsolidering af d e eksterne fiskerimuligheder bør Fælles­
skabet søge at styrke sin forhandlingsposition ved genforhandlinger m e d  tredjelande  
o g  øge sin uafhængighed af d e m  ved hjælp af følgende foranstaltninger i kombination:
i) Systematisk opretholdelse af mulighederne for handelsindrømmelser for at  
gøre de handelsforbindelser, der er baseret p å  princippet o m  "adgang t il  
ressourcer - adgang t i l  m arked" m ere attraktive; det er den vej, Fælles­
skabet fulgte ved den nylige tilpasning af overenskomsterne m e d  EFTA-landene  
efter udvidelsen, o g  s o m  det ligeledes bør følge ved d e igangvæ rende  
forhandlinger i G enève i henhold t il artikel XXIV, stk. 6, i G A T T . Fælles­
skabet bør for næ rvæ rende indtil videre bestræbe sig p å  at begræ nse anvendelsen  
af autonom e toldsuspensioner t il k u n  at gæ lde i tilfælde, hvor denne fremgangs­
m å d e  egner sig. D et bør endvidere drage om sorg for i s a m m e  henseende at  
bevare sin indflydelse ved forberedelsen o g  under forløbet af den nye runde
i handelsforhandlingerne.
ii) Fuldstændig udnyttelse af Fællesskabets politiske forhandlingskapacitet
for at bibringe partnerne en  forståelse for Fællesskabets væsentlige fiskeri­
interesser under helhedsforhandlingerne.
V ed  tilpasningen s o m  følge af udvidelsen af samarbejdsaftalerne m e d  Maghreb-  
landene o g  tilpasningerne i forbindelse m e d  udviklingen af de økonom iske  
o g  handelsmæ ssige forbindelser m e d  d e latinamerikanske lande bør denne holdning  
bl.a. tages i betragtning i forbindelse m e d  overholdelsen af princippet  
o m  gensidighed i interesser, s o m  netop bør danne grundlag for d e  kontraherende  
parters overvejelser.
D e n n e  gensidighed kan  i første ræ kke k o m m e  t il udtryk ved et næ rt bilateralt  
sam arbej.de inden for anvendt forskning m e d  henblik p å påvisning o g  vurdering af  
bestande af fælles interesse.

- 14 -
For at der endvidere kan tages hensyn t i l  d e særlige kendetegn ved  
Middelhavet, finder Kommissionen, at der vil kunne tages et første in itia­
tiv s a m m e n  m e d  Maghreb-landene t il  at overveje, hvilke principper o g  regler  
der skal danne grundlag for et øget internationalt samarbejde o m  bevarelse  
o g  udnyttelse af fiskeressourcerne i det vestlige Middelhav.
i i i ) øget uafhængighed, i form af forsøgstogter, for fællesskabsflåden af tredje­
landes farvande via en  m ere systematisk o g  vidtgående prospektion i fiskeri­
områder, hvortil adgangen ikke er afhængig af en beslutning truffet af et  
tredjeland. Kommerciel udnyttelse, selv gradvis, af sadanne omrader, hvor  
der allerede er foretaget rimelige skøn over fiskepotentiellet, vil kunne  
udgøre en  passende advarsel t i l  at få en ræ kke tredjelande t i l  at frafalde  
overdrevne krav o m  kompensation for adgang t il  deres overskud; m a n  vil desuden  
derved kunne sikre den nødvendige geografiske komplementaritet i balancen  
i fjernfiskerivirksomheders driftsregnskaber.
For at kunne gennemføre en sådan prospektion m e d  henblik p a kommerciel ud­
nyttelse, der står i forhold t i l  det udvidede Fællesskabs behov inden for  
fiskeri, m å  der iværksættes en fællesskabsforanstaltning t i l  at etablere  
et stabilt o g  varigt aktivitetsgrundlag o g  det finansielle grundlag for  
gradvis udvikling heraf i retning af en økonomisk, levedygtig driftsstruktur.
D en n e fællesskabsforanstaltning, der er af m eget stor betydning for Fælles­
skabet, bør foranledige, at der snarere træffes kollektive initiativer frem  
for individuelle, således at der kan tilvejebringes en fremtidig samordnet  
o g  solidarisk driftsstruktur, inden for hvilken enkeltvirksomheder kan virke  
t i l  fordel for fælles målsætninger o g  interesser.
Kom m issionen mener, at denne foranstaltning bør forløbe s o m  led i et program  
for successive forsøgstogter foretaget af en fiskerflade bestående af virk  
som heder i interesserede medlemsstater, idet fiskerimulighederne i tredje­
landes farvande kombineres m e d  de potentielle muligheder i andre farvande  
end tredjelandes eksklusive økonomiske zoner, under hensyntagen t i l  den geogra­
fiske komplementaritet, s o m  disse aktiviteter vil kunne give anledning t il .
Kom m issionen skønner eksempelvis, at en foranstaltning af denne type vil  
kunne bidrage t i l  at frem hæ ve betydningen af de ressourcer, der kan udnyttes  
i de arkti ske farvande s a m m e n  m e d  andre fiskerimuligheder i Sydatlanten o g  
blive et yderligere effektivt bidrag t i l  udnyttelsen af de interessante  
overskud i det nordlige Stillehav.
D e n  således anbefalede foranstaltning udgør en  forlængelse af princippet  
o m  støtte t i l  forsøgsfiskeri, der er omhandlet i forordning (E Ø F) nr. 2909/83  
m e n  følger andre gennemførelsesbestemmelser, der er bedre afpasset efter  
den betydelige indsats o g  de tekniske o g  økonomiske hæmninger, s o m  m å  tages  
i betragtning, for at foretagendet kan give de økonomiske resultater.

- 1 5  -
iv) Styrkelse af k æ d e n  af gensidige interesser mellem Fællesskabet o g  
tredjelande-kyststater, i hvis farvande der foregår fiskeri fra EF-  
fartøjer, via en  udvikling af fællesforetagender ("joint ventures"), der  
permanent integrerer fiskeriinteresserne m e d  partnernes handelsinteresser,  
saledes at der skabes en  varig solidarisk helhed. I denne s a m m e n h æ n g  bør  
EF-virksomhederne stille deres kn ow -h o w  t il  rådighed for udenlandske virk­
somheder.
Kom m issionen finder, at det er nødvendigt ved hjælp af finansiel støtte  
at virke t i l  fordel for denne integration af gensidige interesser uafhængigt  
af, i hvilke geografiske om råder disse fællesforetagender oprettes; den  
skønner dog, at foranstaltninger, der m e d  hensyn t il  princippet er omhandlet  
i forordning (E Ø F) nr. 2909/83, k u n  bør berøre initiativer i et helheds­
perspektiv, der er sam ordnet mellem d e vigtigste virksomheder i Fællesskabet,  
for et givet geografisk område, o g  k u n  i det om fang disse initiativer p å  
væsentlig o g  varig m a d e  tilgodeser medlemsstaternes økonom iske o g  sociale  
i nteresser.
D et skal bem æ rkes, at denne foranstaltning kan blive medvirkende t i l ,  at  
Fællesskabets behov d æ kkes af EF-virksomheder. I m odsat fald vil disse behov  
skulle dæ kkes ved import, der i m a n g e  tilfælde sker m e d  autonom  suspension  
af toldsatserne i FTT; set i denne s a m m e n h æ n g  k o m m e r den finansielle støtte  
t i l  de berørte virksomheder Fællesskabet direkte t il  gode, m e d e n s  et tab  
af toldindtægter k o m m e r tredjelandseksportører t il gode.
D e n  økonomiske levedygtighed for de fabriksskibe, der er nødt t il at udøve  
deres aktivitet i områder, der ligger langt borte fra deres administrative  
tilhørssted, er i høj grad afhængige af effektiviteten af den tekniske o g  
handelsmæssige planlægning i de anvendte flåder.
Derfor bør der læ gges særlig væ g t p å d e logistiske midler, s o m  d e kan støtte  
sig t i l ,  o g  p å deres anvendelsesbetingelser. Fællesskabet bør sikre sig,  
at virksomhederne i fiskeri relationerne m e d  tredjelande, under finansielt  
tilfredsstillende forhold, disponerer over alle de tekniske faciliteter,  
der er nødvendige t il  vedligeholdelsen, t il forsyningerne t i l  skibene o g  
t i l  opbevaring af fangsterne; desuden bør der gøres en  særlig indsats for,  
at de udnyttede flåder kan råde over tilstrækkelig infrastruktur i m edlem s­
staternes oversøiske besiddelser for at nedsætte d e uundgåelige udgifter  
t i l  almindelig vedligeholdelse o g  reparation af fartøjerne, at undgå unød­
vendige omladningsstandsninger i omsætningsleddet sam t at frem m e en  større  
udbudskoncentration for at o pnå en  bedre konkurrencedygtighed p å d e inter­
nationale hovedmarkeder.
2°) D et interne aspekt
Til bevarelse af den grundlæ ggende balance i den fælles politik kræ ves der lige­
ledes kombinerede foranstaltninger t il  at beskytte ressourcerne, t il  at tilpasse  
produktionskapaciteten hertil o g  sikre e n  bedre udnyttelse af resultaterne.
M e d  henblik herpå o g  samtidig for at støtte de forslag, s o m  Rådet fik forelagt  
i novem ber 1985 o m  samordning o g  frem m e af forskningen inden for fiskerisektoren  
sam t o m  gennemførelse af relevante fællesskabsprogrammer, skønner Kom missionen,  
at det er nødvendigt at koncentrere indsatsen o m  følgende om råder :

- 16 -
l
ia) Ressourcerne
i) Beskyttelse af fiskebestandene :  ved hjælp af den bevaringspolitik, der  
har været ført siden 1977 har m a n  kunnet eliminere de katastrofale virk­
ninger af overfiskning af visse bestande, o g  en videreførelse af denne  
politik er et nødvendigt element i beskyttelsen af bestandene.
D er bør imidlertid føres en  passende kontrol m e d  fiskeriaktiviteterne for  
at sikre, at d e forskrifter, der vedtages hvert ir vedrørende T A C  o g  kvoter,  
t i l  enhver tid efterleves. Kom m issionen forelægger herom  en  detaljeret  
rapport for Rådet m e d  en vurdering af resultaterne o g  m e d  angivelse af,  
hvilke tiltag der endnu er nødvendige pi området. M e n  det er allerede klart,  
at selv o m  overvågning o g  kontrol af fiskezonerne forbliver under m edlem s­
staternes myndighed, kan Fællesskabet yde støtte t i l  forbedring af effek­
tiviteten af denne overvågning særlig ved at lette foreneligheden, s a m m e n ­
h æ n g e n  o g  koordinationen af medlemsstaternes forskellige systemer. M e d  
henblik herpå kunne en finansiel støtte tilpasset de forskellige lokale  
situationer tages under overvejelse på grundlag af en oversigt over den  
eksisterende situation.
ii) Forbedring af fiskebestandene :  de tilta g , der allerede er gjort inden
for akvakultur o g  bygning af faste o g  mobile kunstige rev i kystområder,  
bør supplere initiativerne inden for bevarelse af bestandene for at udvide  
mulighederne for omstilling af havfiskerbefolkningen o g  bidrage t i l  skabelse  
af nye beskæftigelsesmuligheder i lignende erhverv i de ugunstigt stillede  
kystområder.
b) Produkterne
Forbedring af afsætningsvilkårene :  de forandringer, der er indtruffet i kølvandet  
af udvidelsen, berettiger t i l  en  ændring af den fælles markedsordnings regler  
o g  mekanismer; det større udvalg af arter, der tilbydes, o g  disse nye produkters  
handelskarakteristika bør betyde, at der indføres supplerende mekanismer t il  
at skabe markeder o g  rationalisere d e m  uden risiko for strukturelle overskud  
af disse produkter af lokal eller regional interesse. Kom m issionen er i øjeblikket  
ved at undersøge disse problemer o g  vil forelægge forslag herom .
D et har desuden vist sig, at markedsmekanismerne ikke altid har været i stand  
t il  at dreje produktionen i den ønskede retning eller indvirke p å producenternes  
indkomstniveau p å  en m åde, der er i overensstemmelse m e d  kravene i forbindelse  
m e d  omstruktureringen af produktionskapaciteten.
Kom m issionen skønner, at der p å dette om råde vil blive behov for to ræ kker  
foranstaltninger, der indebærer finansiel støtte, uafhængigt af de foranstalt­
ninger, der gennemføres s o m  L e d  i den fælles landbrugspolitik :
- investeringer i fiskerihavne (auktionshaller, frysehuse, ismaskiner, vand-  
o g  brændsstofforsyningsanlæg, mindre reparationsværksteder, mindre infra­
strukturarbejder osv.), s o m  foretages af de anerkendte producentorganisa­
tioner, o g  s o m  skal bidrage t i l  at forbedre produktionsvilkårene o g  forholdene  
i første salgsled;
- udforskning o g  prospektion i kommercielt øjem ed af former for forarbejdning  
af overskudsprodukter eller underudnyttede arter.

- 17 -
c) Fladen
i) E n d n u  inden den første udvidelse påbegyndtes der en  tilpasning af flåden
i d e medlemsstater, der opererer direkte i Nordatlanten s o m  følge af Islands  
beslutning o m  at udvide sin fiskerizone; denne proces er gradvis siden 1976  
k o m m e t i hurtigere bevægelse, o g  d e strukturforanstaltninger, s o m  Fælles-  
skabet vedtog i 1983, har t il dels bidraget t il at skabe den nuvæ rende,  
o m e n d  skrøbelige balance.
Kom m issionen finder,^at der endnu frem for alt andet m å  gøres en  særlig  
indsats p a  dette om rade for at forbedre den s a m m e n h æ n g , der er konstateret  
1 udvidede Fællesskab m ellem  fladen o g  ressourcerne, i tilslutning t il  
udvidelsen. D e n  finder, at den ønskede tilpasning baseret p å udviklinqen
JiLrek u n 0 n p rC f e n S1t, Uati0nen;  , der skaL  foreta9e s  i overgangsperioden, m e d  fordelS S « *  -  safcL -y*-  r - r  f  -  : i r z -n yp er Tisken i  s a m m e  traditionelle fiskeriområde.
n ) For at n a  det endelige mål, s o m  er et m ere tilfredsstillende forhold m ellem  
kapacitet o g  fiskeressourcer, for at erhvervet vil kunne n å  e n  grad af ren­
tab ilite t, der sætter det i stand t il selv at foretage nye investeringer,  
kræ ves der en  finansiel støtte t il fornyelse o g  modernisering af flåden,  
d o g  m e d  det forbehold, at sadanne indgreb ikke, hverken direkte eller indirekte,  
m a  resultere i en  samlet forøgelse af fiskerikapaciteten. For at tilvejebringe  
et bedre kendskab t il  denne sam lede kapacitet o g  at etablere fortsættelsen  
o g  udviklingen heri g e n n e m  tiden, er det nødvendigt at forbedre samarbejdet  
o g  informationsudvekslingen p a  en  stabil o g  regelmæssig basis m ellem  
Kom m issionen o g  medlemsstaterne.
iii)  Kom m issionen er klar over, at Fællesskabet k u n  kan yde et beskedent o g  
selektivt bidrag t il denne yderligere indsats, dels p å  grund af omfanget  
af den pågæ ldende del af flåden, dels p å  grund af budgetbegrænsningerne.
D e n  finder, at en  eventuel finansiel støtte i denne s a m m e n h æ n g  i første  
ræ kke bør anvendes t il  at ø g e sikkerheden, at frem m e anvendelsen af nye  
teknikker eller nye redskaber, s o m  kan  sikre et større udbytte/-og e n  
rationalisering af fiskeriindsatsen o g  beskytte d e specifikke sociale forhold  
i erhvervet.
D e n  m ener i denne forbindelse, at principperne o g  retningslinjerne for e n  
finansiel intervention ikke m a  fastlægges under arbitrær henvisning t il  
maksimumskarakteristi ka^ved den berørte del af flåden, o g  at bidragenes  
størrelse heller ikke m å  afpasses alene under henvisning t il  givne geo­
grafiske områder.
Kom m issionen m ener derimod i betragtning af flådernes relative mobilitet,  
at m a n  særlig m å  have o p m æ rkso m h ed en  rettet m o d  arten af o g  formålet for  
de virksomheder, s o m  er interesserede i denne modernisering, for også at  
kunne opmuntre andre virksomheder, s o m  sikrer en  m eget vidtgående o g  
permanent integration af driften af et fartøj m e d  andre kom ponenter i den  
lokale eller regionale økonom i. D e n  finder i denne s a m m e n h æ n g , at m a n  
særlig bør have o p m æ rkso m h ed en  rettet m o d  virksomheder, der opererer i  
kystfiskeri, o g  s o m  tager form  af familieforetagender, sam t p å  afsætningen  
af produkterne via producentorganisationer.

-  18  -
D e n  m ener desuden, at strukturtilpasningerne også bør omfatte fiskeriaktviteter,  
der udøves af den lokale befolkning pi D e  kanariske Øer, sam t i Ceuta o g  
M el i l la, o g  den finder, at det i dette tilfælde vi Hetære hensigtsmæssigt at  
begræ nse den finansielle støtte t i l  k u n  at omfatte fladen.
d) IM P
D e  Integrerede Middelhavsprogrammer vil også kunne omfatte foranstaltninger m e d  
berøring t i l  fiskeriet. V ed  gennem gangen af disse IM P  vil Kom m issionen føre  
tilsyn m ed, at d e falder i tråd m e d  målsætningerne for den fælles fiskeri  
politik o g  i særdeleshed de flerårige udviklingsprogrammer.