P6_TA(2005)0244

Social integration i de nye medlemsstater

Europa-Parlamentets beslutning om forslag til den sociale integration i de nye medlemsstater (2004/2210(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens interne arbejdsdokument om social integration i de nye medlemsstater (SEK(2004)0848),

- der henviser til artikel I-3 og III-117 i traktaten om en forfatning for Europa [1],

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Indre Anliggender og udtalelse fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A6-0125/2005),

A. der henviser til, at medlemsstaterne på møderne i Det Europæiske Råd i Lissabon i marts 2000, i Nice i december 2000 og i Stockholm i marts 2001 forpligtede sig til at fremme kvaliteten og fremskynde udviklingen i beskæftigelsen for at reducere fattigdom og social udelukkelse samt øge den økonomiske og sociale samhørighed gennem brug af den åbne koordinationsmetode,

B. der henviser til, at ikke-statslige organisationer spiller en væsentlig rolle med hensyn til at identificere de problemer, der er forbundet med social integration, og med at informere offentligheden om disse problemer ved at udforme foranstaltninger med henblik på at bevidstgøre befolkningen om problemet og gennemføre dem effektivt,

C. der henviser til, at fremme adgangen til arbejdsmarkedet er et af de vigtigste midler til at støtte den sociale integration, og at arbejdsmarkedets parter spiller en vigtig rolle på dette område, specifikt ved at støtte de mest sårbare gruppers adgang til arbejdsmarkedet på den måde, som er defineret i retningslinje 7 i den europæiske beskæftigelsesstrategi (2003) [2],

D. der henviser til, at kvinder i de nye medlemsstater på grund af kønsfordelingen på arbejdsmarkedet hovedsageligt har været beskæftiget i de lavest lønnede job,

E. der henviser til, at overgangen til markedsøkonomi i de nye medlemsstater har medført omfattende strukturændringer på arbejdsmarkedet med det resultat, at arbejdsløshed er blevet en af de alvorligste hindringer for social integration,

F. der henviser til, at en af årsagerne til den høje arbejdsløshed i de nye medlemsstater er arbejdsstyrkens manglende mobilitet, hvilket forhindrer arbejdstagere i at flytte fra regioner med høj arbejdsløshed til regioner, hvor der er mangel på arbejdstagere,

G. der henviser til, at det uden sammenligning af indikatorer baseret på data, der er harmoniseret på EU-plan, ikke vil være muligt at vurdere problemet med social udelukkelse i EU-25, når det tages i betragtning, at der endnu ikke foreligger omfattende, globale og aktuelle data i de ti nye medlemsstater,

H. der henviser til, at det i Kommissionens ovennævnte interne arbejdsdokument nævnes, at de alvorligste problemer i de nye medlemsstater set ud fra et integrationssynspunkt blandt andet er det lave beskæftigelsesniveau, den utilstrækkelige og mangelfulde sundhedsservice samt utilstrækkelige foranstaltninger til imødegåelse af mindretallenes, især romaernes, problemer,

I. der henviser til, at et andet tungtvejende problem i de nye medlemsstater bortset fra beskæftigelsen er opløsning af familierne og den dermed forbundne forarmelse, hvilket fører til ny social udelukkelse,

J. der henviser til, at alle mindretal er endnu mere udsat for social udelukkelse, og at dette nøje hænger sammen med den kendsgerning, at deres almene og faglige uddannelse stadig ikke støttes i det nødvendige omfang,

K. der henviser til, at det i de nye medlemsstater, hvor økonomiske reformer var og fortsat er nødvendige for at opnå stærke, konkurrencedygtige økonomier, er meget vigtigt at bekæmpe social udelukkelse, især af sårbare grupper såsom ældre mennesker, børn, mindretal og handicappede,

L. der henviser til, at finansieringen af lokalforvaltningssystemet i de nye medlemsstater skaber voksende vanskeligheder, og at dette på lang sigt vil true effektiviteten af dette system,

M. der henviser til, at de nye medlemsstaters regeringer betror de lokale myndigheder flere og flere opgaver, men for det meste ikke sørger for tilstrækkelige budgetmidler til, at de kan varetages, og at der i nogle af de nye medlemsstater mangler relevant lovgivning om sociale ydelser,

N. der henviser til, at der i de fleste af de nye medlemsstater mangler politisk vilje til i afgørende og vidt omfang at gøre brug af indirekte finansielle incitamenter (f.eks. selektive skattelettelser og nedsættelse af socialsikringsbidrag) for at gøre grupper, der kæmper med problemer med social udelukkelse, i stand til at forbedre deres vilkår og blive integreret på arbejdsmarkedet,

O. der henviser til, at arbejdsmarkedets parter har en central funktion i forbindelse med social integration,

1. mener, at processen med social integration i de nye medlemsstater bør fremskyndes, og at der bør stilles flere midler til rådighed til dette formål for at muliggøre en væsentlig forbedring af situationen for kvinder, enlige forældre, nye aktører på arbejdsmarkedet, ældre, syge eller handicappede, mennesker, der yder langvarig pleje til handicappede eller ældre mennesker, børn, som er ugunstigt stillet eller udsat for risici på grund af den manglende forældremyndighed, såvel som sproglige mindretal, flygtninge, romaer og alle andre etniske mindretal på hele EU's område uden at glemme mennesker med store problemer, nemlig hjemløse og ofre for afhængighed (alkoholisme, narkomisbrug);

2. fastholder, at personer, der på grund af sygdom, alder, handicap eller mangel på passende arbejde ikke har nogen indkomst, skal garanteres en rimelig indkomst gennem det sociale sikringssystem, der i højere grad end tidligere bør tage hensyn til et eksistensminimum; mener, at bistanden bør være af en sådan størrelse, at fattigdom kan forhindres i forbindelse med, at sociale problemer opstår; mener, at den hjælp, der ydes i forbindelse med sociale problemer, bør fjerne årsagerne til fattigdom og forhindre en langvarig afhængighed af bistandshjælp;

3. opfordrer de nye medlemsstater til at lægge mere vægt på lovgivning om sociale ydelser, især om intervention, og til at fremme integration af grupper i socialøkonomien, hvis udvikling bør støttes gennem målrettet anvendelse af Den Europæiske Socialfond og andre strukturfonde;

4. opfordrer indtrængende regeringerne i de nye medlemsstater til i forbindelse med udformningen af deres politikker at behandle social integration som et socialt problem, der falder ind under Lissabon-strategien;

5. opfordrer de nye medlemsstater til at udvide uddannelsesforanstaltningerne, bekæmpe analfabetismen (såvel den funktionelle analfabetisme som de facto-analfabetismen) under særlig henvisning til alle mindretals behov, i nogle lande især romaerne, og undgå adskilt uddannelse og især tage højde for uddannelsesbehovene i landdistrikterne;

6. bemærker, at det er nødvendigt, at man i et uddannelsessystem af høj kvalitet, hvor der er adgang for alle på lige vilkår, i højere grad tager hensyn til det hurtigt skiftende arbejdsmarked; fastholder, at alle skal have mulighed for livslang uddannelse uanset deres tidligere uddannelse, sociale stilling eller økonomiske muligheder;

7. opfordrer de nye medlemsstater til at øge antallet af serviceydelser for familier for at forbedre situationen for erhvervsaktive personer, hvem det påhviler at forsørge børn eller ældre familiemedlemmer, der har behov for pleje;

8. opfordrer de nye medlemsstater til at udvikle proaktive politikker til at sikre integrationen af indvandrere, der har særlige vanskeligheder eller risikerer fattigdom;

9. opfordrer medlemsstaterne til at mobilisere civilsamfundets organisationer, faglige sammenslutninger og sociale organisationer, især ikke-statslige organisationer, religiøse eller ikke-religiøse foreninger, fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer, for at deltage aktivt i bekæmpelsen af fattigdom, uden at dette dog erstatter de bestræbelser, der gøres af medlemsstaternes offentlige myndigheder, idet medlemsstaterne opfordres til at skabe retslige og finansielle rammer, der kan fremme disse organisationers indsats i bekæmpelsen af fattigdom og social udelukkelse;

10. opfordrer regeringerne til i forbindelse med udformningen af deres politikker til fremme af social integration at lægge særlig vægt på at eliminere børnefattigdom;

11. opfordrer indtrængende Kommissionen til snarest muligt at fuldende harmoniseringen af fattigdomsstatistikker og fattigdomskriterier, så udbredelsen af social udelukkelse kan sammenlignes i hele EU-25-området på samme grundlag som det normalt blev vurderet i EU-15, idet der tages højde for hver enkelt medlemsstats specifikke karakteristika;

12. beklager, at der kun findes få statistiske data fra de nye medlemsstater, og opfordrer derfor de nye medlemsstater til regelmæssigt at indsamle og offentliggøre ajourførte og sammenlignelige data opdelt på køn, så man kan overvåge fremskridtene i de nye medlemsstater med hensyn til social integration; mener, at der skal ske en gensidig udveksling af erfaringer og god praksis, og at det er nødvendigt at etablere et større netværk mellem medlemsstater, der har nogenlunde samme problemer;

13. opfordrer Rådet, og især de nye medlemsstaters regeringer, til at overveje de mulige risici, der opstår på grund af de lokale myndigheders voksende gæld i de nye medlemsstater, som reelt kan underminere deres evne til at varetage deres opgaver, hvorved der skabes territoriale opdelinger inden for EU, og til at udarbejde en langsigtet strategi med henblik på mærkbart at forbedre denne situation;

14. opfordrer Rådet, og især de nye medlemsstaters regeringer, til at overveje at udforme en langsigtet strategi, der vil gøre det muligt mærkbart at forbedre de lokale myndigheders finansielle situation;

15. opfordrer Rådet, og især de nye medlemsstaters regeringer, til at overveje i højere grad end hidtil at bidrage med finansielle midler til varetagelsen af de lokale myndigheders ansvar i forbindelse med social integration;

16. opfordrer Kommissionen til at fremme samspillet med medlemsstaterne vedrørende udarbejdelse af tekster, der sikrer de svageste befolkningsgrupper og mindretalsbefolkningerne adgang til retsvæsenet (retshjælp, infocentre, gratis rådgivning, osv.), og tilskynde medlemsstaterne til at udarbejde fælles og harmoniserede strategier for social integration på lokalt plan;

17. opfordrer de nye medlemsstater til at gøre en større indsats end hidtil for at løse boligproblemet, så der opføres billigere boliger, navnlig ved at støtte lokale myndigheders byggeprojekter, for at hjælpe de mest sårbare grupper så effektivt som muligt;

18. opfordrer de nye medlemsstater til at inddrage spørgsmålet om hjemløshed i deres politik for social integration, da det er en ekstrem form for social udelukkelse, som berører tusindvis af mennesker, især kvinder, i alle lande;

19. opfordrer til statslige initiativer for at gøre boliglån lettere tilgængelige for de socialt svagt stillede målgrupper.

20. opfordrer de nye medlemsstater til at stille tilstrækkelige midler til rådighed til at sikre alle adgang til systemer af høj kvalitet for livslang læring, som giver mennesker mulighed for at øge deres kvalifikationsniveau; opfordrer dem samtidig til ikke at glemme at gennemføre særlige foranstaltninger til at fremme integration af dem, der er mest udsat for risici i beskæftigelsesprocessen;

21. opfordrer de nye medlemsstater til mere effektivt end hidtil at fremme social integration af mindretallene og forbedringer af betingelserne for uddannelse af romaerne, idet der udarbejdes et supplerende støttesystem for underprivilegerede børn sammen med passende sociale integrationsprogrammer;

22. opfordrer de nye medlemsstater til at fremme den sociale integration af handicappede mere effektivt end hidtil og udarbejde passende uddannelses-, erhvervsuddannelses- og beskæftigelsesfremmende programmer;

23. opfordrer de nye medlemsstater til at revidere deres økonomiske politikker i lyset af EU's konklusioner i midtvejsrevisionen af Lissabon-strategien; opfordrer til, at denne revision foretages med det formål at fremme skabelse af permanente jobs af høj kvalitet; opfordrer til vedtagelse af foranstaltninger til fremme af virksomhedernes frihed, uden at dette fører til nogen form for dumping inden for Fællesskabet;

24. bemærker, at det er nødvendigt at træffe foranstaltninger i de nye medlemsstater for at udligne lønforskellene mellem mænd og kvinder, der har samme uddannelsesniveau og samme typer af job, med henblik på at gøre mere effektiv brug af arbejdskraftressourcerne i overensstemmelse med de mål, der blev fastsat i Lissabon-strategien;

25. opfordrer Kommissionen til regelmæssigt at revidere samtlige bestemmelser til bekæmpelse af diskrimination baseret på EF-traktatens artikel 13 og indlede passende procedurer imod samtlige medlemsstater, der ikke omsætter eller gennemfører de pågældende direktiver på behørig vis eller inden for den fastsatte frist;

26. opfordrer regeringerne i de nye medlemsstater til at træffe passende forberedelser for at sikre, at indførelsen af euroen ikke kaster store sociale grupper ud i fattigdom, herunder navnlig de mennesker, der lever af små pensioner eller sociale velfærdsydelser, og hvoraf langt de fleste er kvinder;

27. opfordrer Kommissionen til at udvikle de aktionsmuligheder, der er opstillet i det ovennævnte interne arbejdsdokument, i retning af en sammenfattende tværsnitsanalyse ved i højere grad at rette opmærksomheden mod de tilfælde, hvor de borgerlige rettigheder og adgangen til de grundlæggende rettigheder krænkes, og hvor enhver form for forskelsbehandling ikke bekæmpes, og gøre sig til talsmand for egnede kontrolinstrumenter for at lette arbejdet med at forberede eventuelle sanktioner;

28. opfordrer Kommissionen til at udtænke og derpå konstruere fælles prioriteter eller en "rød tråd", der skal tjene som et fælles grundlag for adgang til retssystemerne og for samordning af retssystemerne på dette område i Den Europæiske Union;

29. opfordrer Kommissionen og de nye medlemsstater til i fællesskab at stille flere midler til rådighed end hidtil til de nye medlemsstater med henblik på at finansiere udarbejdelsen af de nationale handlingsplaner og støtte gennemførelsen af målene fra det ekstraordinære møde i Det Europæiske Råd om beskæftigelse i Luxembourg i november 1997, og opfordrer Kommissionen til at fremme udvekslingen af bedste praksis mellem de nye og de gamle medlemsstater;

30. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter og repræsentanterne for deres lokale myndigheder; anmoder endvidere medlemsstaterne om også at sende denne beslutning til orientering til repræsentanterne for hvert etniske mindretal, der er anerkendt som sådant, på deres område.

[1] EUT C 310 af 16.12.2004.

[2] Rådets afgørelse 2003/578/EF af 22. juli 2003 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik (EUT L 197 af 5.8.2003, s. 13).

--------------------------------------------------