[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 13.11.2008

KOM(2008) 780 endelig

2008/0223 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

bygningers energimæssige ydeevne

(omarbejdning)

(forelagt af Kommissionen) {SEC(2008) 2864}{SEC(2008) 2865}

BEGRUNDELSE

1. BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET

1.1. Formål

Formålet med at omarbejde Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne[1], som vi i det følgende vil kalde bygningsdirektivet, er at tydeliggøre og forenkle visse bestemmelser, at udvide direktivets anvendelsesområde, at styrke nogle af dets bestemmelser, så de får større virkning, og at give den offentlige sektor mulighed for at gå i spidsen. Det vil gøre det lettere at gennemføre bygningsdirektivet i national ret og i praksis, således at en betydelig del af de tilbageværende omkostningseffektive muligheder for at spare energi i bygningssektoren kan realiseres. Det nuværende direktivs mål og principper fastholdes, og det overlades som før til medlemsstaterne at afgøre, hvordan kravene skal konkretiseres og gennemførelsen i øvrigt tilrettelægges.

1.2. EU's politiske mål og bygningssektoren

I januar 2007 fremlagde Kommissionen en omfattende klima- og energipakke[2] med 20 %-mål for nedskæring af energiforbruget, nedskæring af drivhusgasemissionerne og forøgelse af andelen af vedvarende energi, alt sammen senest i 2020 ("20-20-20-målet"). Disse mål fik tilslutning på Det Europæiske Råds forårsmøde i 2007. Målene blev vedtaget på baggrund af det stadig stigende videnskabelige belæg for klimaændringer, høje energipriser og voksende afhængighed af importeret energi, med hvad det kan få af geopolitiske følger. Det er klart, at en nedsættelse af energiforbruget kan bidrage væsentligt til, at disse mål nås. Bygningssektoren rummer mange omkostningseffektive muligheder for at gøre en indsats, som samtidig vil bidrage til EU-borgernes velfærd.

Bygningssektoren - og hermed menes boliger og erhvervsbygninger - er den sektor i EU, der bruger mest energi og udsender mest CO2: den står for omkring 40 % af EU's samlede endelige energiforbrug og CO2-emissioner. Den rummer store urealiserede muligheder for omkostningseffektive energibesparelser, som i sig selv kunne nedsætte EU's endelige energiforbrug i 2020 med 11 %. Og det rummer yderligere en række fordele som f.eks. mindre energibehov, mindre importafhængighed, mindre belastning af klimaet, mindre energiregninger, flere arbejdspladser og fremme af den lokale udvikling.

Bygningers væsentligste opgave er at opfylde de europæiske borgeres behov og præferencer i de særlige miljøer, hvor de befinder sig, og ses derfor ofte som et centralt kompetenceområde for lokale, regionale og nationale myndigheder. På den anden side indgår byggevarer, apparater og tjenesteydelser som en vigtig del af EU's indre marked, og mange medarbejdere og virksomheder opererer nu til dags ikke kun inden for det enkelte land. Endelig har bygningssektoren afgørende betydning for, om det skal lykkes at opfylde de energi- og klimapolitiske mål med færrest mulige omkostninger for borgerne og samfundet i alle landene, og her er merværdien af en fælles indsats særlig stor. Det gør det endnu mere berettiget at gøre denne indsats på EU-plan.

2. GÆLDENDE FÆLLESSKABSBESTEMMELSER

2.1. Direktivet om bygningers energimæssige ydeevne

Bygningsdirektivet er hovedretsakten; det anlægger et helhedsperspektiv på effektiv energiudnyttelse i bygningssektoren. Dets hovedmål er at fremme en omkostningseffektiv forbedring af bygningernes samlede energimæssige ydeevne. Det indeholder bestemmelser om energibehov til rumopvarmning, brugsvandsopvarmning, køling, ventilation og belysning i nye og bestående bygninger i og uden for boligsektoren. De fleste af de bestående bestemmelser gælder for alle bygninger, uanset hvor store de er, og om de benyttes som boliger eller andet. Nogle af bestemmelserne gælder dog kun for bestemte bygningstyper. Direktivet kombinerer forskellige typer virkemidler i en og samme retsakt. Således er bestemmelsen om, at medlemsstaterne skal stille krav om energimæssig ydeevne til nye bygninger og til store eksisterende bygninger, der skal gennemgå større renoveringsarbejder, lovregulering af mere indgribende karakter, mens bestemmelserne om energiattester og om eftersyn af varme- og køleanlæg mere er informationsbaserede virkemidler.

Bygningsdirektivet fastsætter ikke niveauer, der skal gælde i hele EU, men forlanger, at medlemsstaterne skal opstille konkrete krav og indføre relevante mekanismer. Der er således taget fuldt hensyn til nationale og regionale grænsevilkår, som f.eks. udendørs klima og forskellig byggeskik. Medlemsstaterne kan vedtage mere vidtgående bestemmelser end direktivets mindstekrav. Gennemførelsen af bygningsdirektivet blev forsinket, men nu melder 22 medlemsstater om fuld gennemførelse (under evaluering i Kommissionen). Et af bygningsdirektivets hidtidige hovedresultater har været, at energieffektivitet i bygninger er kommet på den politiske dagsorden rundt omkring, bliver indbygget i bygningsreglementerne og kræver borgernes opmærksomhed.

2.2. Andre reguleringsmidler

Udover bygningsdirektivet findes der en række andre direktiver, som handler om energiforhold i forbindelse med bygninger, f.eks. direktivet om miljøvenligt design af energiforbrugende produkter (2005/32/EF)[3], direktivet om fremme af kraftvarme (2004/8/EF)[4], direktivet om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester (2006/32/EF)[5] samt det foreslåede direktiv om fremme af anvendelsen af vedvarende energikilder[6]. Derudover kan der findes relevante bestemmelser om bygninger i byggevaredirektivet (89/106/EØF)[7], og i handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik[8].

Selvom disse direktiver ikke nævnes udtrykkeligt i forslaget, eftersom dette ikke er juridisk praksis, udgør de en uadskillelig del af den samlede kasse med værktøj til at fremme bæredygtighed inden for opførelse og anvendelse af EU's bygningsmasse, og medlemsstaterne skal tage fuldt hensyn til dem, når de tilrettelægger deres politik for denne sektor.

2.3. Er der behov for flere initiativer?

Selvom der allerede er gjort en indsats, findes der stadig store og omkostningseffektive, men uudnyttede sparemuligheder. Det betyder, at en masse potentielle sociale, økonomiske og miljømæssige fordele i de enkelte medlemsstater og på EU-plan går til spilde. Det skyldes dels, at sektoren er kompleks, og dels, at markedet svigter, men også begrænsninger i formuleringen af nogle af bestemmelserne i det nuværende bygningsdirektiv og deres anvendelsesområde samt et ringe ambitionsniveau for gennemførelsen af disse bestemmelser i nogle medlemsstater.

3. HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE

3.1. Høringer, dataindsamling og ekspertrådgivning

Forslaget til omarbejdning af bygningsdirektivet er udarbejdet på baggrund af mange indlæg, som medlemsstaterne og interesserede parter har bidraget med ved forskellige lejligheder, herunder ved en offentlig onlinehøring. Følgerne af de forskellige løsningsmodeller har været underkastet en grundig analyse, hvad angår økonomi, sociale forhold og miljøforhold, under hensyntagen til subsidiaritets- og proportionalitetsprincipperne.

3.2. Konsekvensanalyse

Konsekvensanalysen viste tydeligt, at bygningsdirektivet måtte ændres, hvis EU's politiske mål skulle opfyldes. Den nuværende direktiv bliver udgangspunktet og udgør 'rygraden' i det nye. Det skal dog understreges, at løsningen ligger i en integreret helhed af politiske virkemidler. Andre foranstaltninger, der ikke har karakter af lovregulering, er ganske vist ikke tilstrækkelige i sig selv, men nødvendige som supplement til gennemførelse af direktivet. Derfor må indsatsen for at tilvejebringe flere oplysninger, uddanne eksperter og nå til enighed om frivillige indsatser fortsættes og videreudvikles. Dertil kommer, at der må træffes foranstaltninger for at placere de finansielle og fiskale incitamenter til en effektiv ressourceudnyttelse, på det rigtige niveau.

Konsekvensvurderingen konkluderede, at der bør tages fat på flere aspekter af bygningsdirektivet på to måder. For det første bør tvetydige formuleringer afklares. Det ansås også for bedre at benytte omarbejdning end ændring. For det andet bør hovedsøjlerne i det nuværende direktiv forstærkes: krav til den energimæssige ydeevne i nye bygninger og i eksisterende bygninger, der renoveres; energiattester; eftersyn af varme- og køleanlæg. De alternativer, der analyseres inden for hver søjle, omfatter et udvalg af politiske virkemidler, herunder også alternativer uden karakter af lovregulering. Disse alternativer ville gøre det muligt at udnytte det fulde potentiale i det nuværende bygningsdirektiv og øge dets gennemslagskraft.

De løsningsmuligheder, der viste sig at rumme de største fordele og derfor blev taget i betragtning under udarbejdelsen af dette forslag, og som det har været muligt at kvantificere, har samlede minimumsvirkninger, som er ganske betydelige:

- 60-80 mio. toe energibesparelser om året frem til 2020, svarende til en nedskæring på 5-6 % af EU's endelige energiforbrug i 2020

- 160-210 mio. tons CO2-besparelser om året frem til 2020, svarende til 4-5 % af EU's samlede CO2-emissioner i 2020

- 280 000 (til 450 000) potentielle nye arbejdspladser frem til 2020, hovedsagelig i byggeriet og som eksperter i energiattestering og energisyn og eksperter i eftersyn af varme- og klimaanlæg. Derudover vil behovet for produkter, komponenter og materialer, der skal bruges eller installeres i bygninger med højere ydeevne, også bidrage med flere arbejdspladser (dette er ikke kvantificeret i konsekvensanalysen).

Investeringsbehovet og de administrative omkostninger er forholdsvis små sammenholdt med udbyttet. F.eks. vil det medføre yderligere kapitalinvesteringer på 8 mia. EUR om året at ophæve tærsklen på 1.000 m2 i det nuværende bygningsdirektivs artikel 6, men de investeringer vil udløse besparelser i energiomkostningerne på 25 mia. EUR på årsbasis i 2020, og det vil igen sige, at CO2-bekæmpelsen får store negative omkostninger. Disse beregninger bygger på forsigtige skøn over olieprisen.

Investeringskravene er ikke lige fordelt mellem EU's borgere, dvs. der bliver flere omkostninger for dem, som foretager større renoveringer deres bygninger eller arbejder med ejendomshandel. De høje energipriser vil imidlertid give attraktive afkast af disse indledende investeringer og mindske energiregningerne. Det vil både direkte og indirekte få positive virkninger til at brede sig gennem hele økonomien.

Det samlede samfundsmæssige udbytte i form af mindre energiforbrug og dermed mindre CO2-emissioner og mindre importafhængighed, øget jobskabelse, positive sundhedsvirkninger og positive virkninger for arbejdskraftens produktivitet overgår langt omkostningerne til de analyserede foranstaltninger. Investeringer i energibesparelser, der betaler sig selv tilbage ved at gøre brugen af primærenergi mere effektiv, øger også velfærden.

Alligevel kan nogle af kravene tænkes at blive en byrde for visse lavindkomsthusholdninger. Forbedring af bygningernes kvalitet er et vigtigt middel til at opnå langsigtede løsninger på problemet med høje energiregninger og til at højne livskvaliteten, og derfor bør medlemsstaterne benytte de andre virkemidler, de har rådighed over, til at støtte behov af denne art. Det reviderede direktiv understøtter muligheden for at indføre målrettede finansieringsværktøjer. F.eks. giver det grundlag for at kæde forbedringer af energieffektiviteten som anbefalet i energiattesten sammen med økonomiske incitamenter.

Det offentliggjorte dokument om konsekvensanalysen og dets bilag indeholder nærmere oplysninger om de løsningsmuligheder, der har været under overvejelse, og om hvordan de er blevet evalueret.

4. FØLGER FOR BUDGETTET

I svarene på et spørgeskema udarbejdet af Kommissionen med henblik på revisionen af direktivet har medlemsstaterne skønnet, at direktivet ikke får meget voldsomme budgetmæssige følger. Også de administrative følger er forholdsvis beskedne. Reduceres det uproduktive forbrug af primærenergi i bygningssektoren, blev udgifterne til at forvalte og bruge disse bygninger også mindre for husholdninger, virksomheder og myndigheder. Det monetære og økonomiske udbytte bliver større end ekstraomkostningerne ved at gennemføre investeringerne i energibesparelser. De nødvendige administrative omkostninger og investeringer drøftes nærmere i dokumentet om konsekvensanalysen. Der er ikke fundet væsentlige omkostninger for fællesskabsbudgettet.

De øgede krav ville øge arbejdsbyrden for Kommissionen og kræve mere personale (cirka tre tjenestemænd på heltid).

5. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

5.1. Resumé af forslaget

Forslaget fastholder det nuværende direktivs mål og hovedprincipper, og konkretiseringen af kravene påhviler stadig medlemsstaterne. Den administrative byrde holdes på et minimum, men procedurerne ændres for at maksimere effekten. Det er meget vigtigt, at det nuværende bygningsdirektiv gennemføres korrekt og til tiden. Det foreliggende forslag bør ikke bruges som undskyldning for at forsinke gennemførelsen af det nuværende direktiv. Forslaget tydeliggør, styrker og udvider anvendelsesområdet for bygningsdirektivets nuværende bestemmelser på følgende måder:

- Nogle af bestemmelserne formuleres klarere.

- Bestemmelsen om, at medlemsstaterne skal stille mindstekrav til den energimæssige ydeevne for bygninger, der skal gennemgå større renoveringsarbejder, får et udvidet anvendelsesområde.

- Bestemmelserne om energiattester, eftersyn af varme- og klimaanlæg, krav til energimæssig ydeevne, oplysning og uvildige eksperter skærpes.

- Der stilles et beregningsværktøj til rådighed for medlemsstaterne og interesserede parter, som kan bruges til at sammenligne de nationalt eller regionalt fastsatte mindstekrav til energimæssig ydeevne med det omkostningsoptimale niveau.

- Medlemsstaterne tilskyndes til at tilrettelægge vilkår, der fremmer udbredelsen på markedet af bygninger med lavt eller intet energiforbrug og CO2-udledning.

- Den offentlige sektor tilskyndes til i højere grad at gå foran med et godt eksempel.

5.2. Retsgrundlag

Energieffektive bygninger indtager en fremtrædende plads i Fællesskabets miljøpolitik. Det nuværende bygningsdirektiv bygger derfor på EF-traktatens artikel 175, stk. 1. Det ændres der ikke ved.

5.3. EU's ret til at handle, subsidiaritet og proportionalitet

EU's stadig mere omfattende lovgivning om energieffektivitet afspejler energiforbrugets stigende betydning som en politisk og økonomisk udfordring og dets tætte sammenhæng med politikområder som sikkerhed for energiforsyningerne, klimaændringer, bæredygtighed, miljø, indre marked og økonomisk udvikling.

Bygningssektoren står for omkring halvdelen af den CO2-udledning, der ikke er omfattet af emissionshandelsordningen, og rummer store muligheder for at nedbringe CO2-udledningen med små eller negative omkostninger. De særlige forhold i bygningssektoren sætter grænser for, hvor hurtigt energieffektivitetsgevinster kan opnås. Byggevarer, udstyr og tjenester, der er knyttet til bygninger, udgør en stor del af EU's indre marked. Uden sikkerhed for, at markedsforholdene ligger fast på langt sigt i hele EU, er det ikke særlig sandsynligt, at virksomhederne vil reagere hurtigt på den stigende efterspørgsel efter tjenesteydelser, der øger energieffektiviteten. Dertil kommer, at bygningsarbejderes øgede mobilitet og det stigende antal virksomheder, der driver forretning på tværs af grænserne i EU, betyder, at foranstaltninger, der gør reguleringen af byggemarkedet mere sammenlignelig på tværs af grænserne, vil mindske den administrative byrde og øge deres muligheder for at opnå produktivitetsgevinster.

Hidtil har det ikke været muligt for medlemsstaterne at nå målene for energieffektivitet alene. Derfor er det nødvendigt at gøre noget på fællesskabsplan for at lette iværksættelsen af aktiviteter på nationalt plan. Hovedelementerne i det nuværende bygningsdirektiv har allerede været vurderet ud fra subsidiaritets- og proportionalitetsprincipperne, og praksis har vist, at fremgangsmåden er passende. I den her foreslåede tekst respekteres begge principperne. Vægten ligger på etablering af en fælles fremgangsmåde, som danner grundlag for sammenhængende og gensidigt forstærkende mekanismer for forbedring af energieffektiviteten, samtidig med at medlemsstaterne fastholder kontrollen med, hvor de enkelte krav sættes, og hvordan de gennemføres.

5.4. Reguleringsmiddel

Omarbejdningen af direktivet om bygningers energimæssige ydeevne er et af de punkter, der indgår i Kommissionens strategi for bedre regulering, særlig handlingsplanen for "bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer"[9]. Det foreslås, at retsakten omarbejdes, da resultatet så bliver lettere at læse og forstå.

6. FORSLAGETS INDHOLD

Ordlyden ændres temmelig mange steder. Nogle steder er der tale om tilpasninger, tydeliggørelser og mindre rettelser, mens der andre steder indsættes nye bestemmelser. Det kun de sidstnævnte, der gennemgås i det følgende.

Præambel

Nogle af betragtningerne ajourføres eller tilpasses.

Artikel 1 - Genstand

Der indsættes henvisninger til de nye krav om i) nationale planer for at øge antallet af bygninger, der både har lav eller ingen CO2-udledning og lavt eller intet forbrug af primærenergi, og ii) systemer for uvildig kontrol med energiattester og eftersynsrapporter.

Artikel 2 - Definitioner

Flere af definitionerne er gjort klarere, og nye definitioner er tilføjet efter behov.

Artikel 3 - Vedtagelse af en metode

Ordlyden er tilpasset, og de tekniske detaljer er flyttet til bilag I.

Artikel 4 - Fastsættelse af mindstekrav til energimæssig ydeevne

De krav til energimæssig ydeevne, medlemsstaterne stiller i øjeblikket, varierer kraftigt med hensyn til ambitionsniveau, og nogle af dem er langt fra det omkostningsoptimale niveau. Det betyder, at man ved mange nybyggerier og større renoveringsarbejder går glip af muligheder for at forbedre en bygnings energimæssige ydeevne på økonomisk forsvarlig vis og mindske fremtidens energiregninger.

Teksten er ændret således, at medlemsstaternes mindstekrav til bygningers energimæssige ydeevne efterhånden vil nærme sig de omkostningsoptimale niveauer. Forslaget går ud på at gennemføre en proces i fire etaper:

1) Først fastsætter medlemsstaterne deres krav ved hjælp af deres egen beregningsmetode med henblik på at opnå omkostningsoptimale niveauer, som de selv fastsætter.

2) Derpå udarbejder Kommissionen en sammenligningsmetode, som medlemsstaterne kun skal benytte til at foretage sammenligninger, hvor resultaterne af disse sammenligninger indberettes som beskrevet i artikel 5.

3) Fra den 30. juni 2014 må medlemsstaterne ikke mere yde incitamenter til opførelse eller renovering af bygninger, som ikke opfylder mindstekrav til den energimæssige ydeevne på niveau med resultaterne af sammenligningen som beskrevet i artikel 5.

4) Når medlemsstaterne reviderer deres mindstekrav til energimæssig ydeevne, skal de fra og med den 1. juni 2017 sørge for, at disse krav ligger på niveau med resultaterne af den i artikel 5, stk. 2, omhandlede beregning.

Artikel 5 - Beregning af omkostningsoptimale mindstekrav til energimæssig ydeevne

Den sammenligningsmetode, der omtales ovenfor, vil bestå i en beregningsmetode udviklet af Kommissionen, der for forskellige variabler (f.eks. investeringsomkostninger, drifts- og vedligeholdelsesomkostninger inklusive energiomkostninger) tager hensyn til kriterier for, hvor det omkostningsoptimale niveau ligger. Medlemsstaterne skal benytte denne metode til at beregne sig frem til omkostningsoptimale krav med udgangspunkt i variabler, som de selv fastsætter. Derpå skal resultaterne sammenlignes med de krav, medlemsstaterne rent faktisk stiller, og resultatet af denne sammenligning viser klart, hvor tæt de nationale krav ligger på det omkostningsoptimale niveau.

Medlemsstaterne skal til Kommissionen indberette de specificerede variabler, resultaterne af beregningerne og sammenligningerne med de faktiske krav, og Kommissionen offentliggør rapporter om udviklingen.

Artikel 6 - Nye bygninger

Pligten til at undersøge alternative systemer til nye bygninger udvides til at gælde alle bygninger. Det er en udvidelse af bygningsdirektivets anvendelsesområde og en støtte for EU's mål for anvendelse af vedvarende energi.

Selvom det ikke står der udtrykkeligt, skal bestemmelserne om vurdering af alternative systemer gennemføres i overensstemmelse med kravene i direktivet om fremme af anvendelsen af vedvarende energikilder (KOM(2008) 19 endelig).

I artikel 6 tilføjes stk. 2 for at sikre, at analysen af de alternative systemer gennemføres i praksis, og at det sker på en gennemskuelig måde.

Artikel 7 - Eksisterende bygninger

Tærsklen på 1 000 m2 for, hvornår bygninger, der gennemgår større renoveringsarbejder, skal opfylde nationale eller regionale mindstekrav til deres energimæssige ydeevne, afskaffes. Denne tærskel i det nuværende bygningsdirektiv udelukker 72 % af bygningsmassen, hvor der stadig er omkostningseffektive muligheder for at spare energi. Det bedste tidspunkt for indførelse af energibesparende foranstaltninger er naturligvis, når bygningen gennemgår større renoveringsarbejder (med cirka 25-40-års mellemrum). Det betyder nemlig, at de nødvendige ekstra investeringer ikke er særlig høje, og at energibesparelserne betaler dem tilbage inden for foranstaltningernes levetid.

Definitionen af "større anlægsarbejder" er uændret, men styrkes ved at blive flyttet fra præamblen til artikel 2. Enten skal investeringen være større end 25 % af hele bygningens værdi, eksklusive grundværdien, f.eks. forsikringsværdien, eller også skal der foretages bygningsmæssige ændringer af over 25 % af bygningens klimaskærm.

Artikel 8 - Tekniske bygningsinstallationer i eksisterende bygninger

Der indføjes krav om, at medlemsstaterne skal opstille mindstekrav til energimæssig ydeevne ved installation af nye eller udskiftning af eksisterende tekniske bygningsinstallationer eller ved mere omfattende moderniseringer af sådanne installationer. Kravene bør stemme overens med gældende regler for de produkter, som installationerne er sammensat af, og bygge på korrekt installation af systemets komponenter med passende justering og dimensionering. Sigtet hermed er at øge effektiviteten af systemerne som helhed. Det er nødvendigt, fordi hele installationen godt kan have lav effektivitet, selvom enkeltelementerne hver for sig er særdeles effektive, hvis de ikke er korrekt installeret eller justeret.

Artikel 9 - Bygninger, som både har lav eller ingen CO 2 -udledning og lavt eller intet forbrug af primærenergi

Det kræves, at medlemsstaterne aktivt fremmer udbredelsen af sådanne bygninger på markedet ved at udarbejde landsdækkende planer med klare definitioner og mål for udbredelsen. Medlemsstaterne bør vise, at myndighederne går foran med et godt eksempel ved at sætte særlige mål for de bygninger, de benytter. På grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne skal Kommissionen opstille fælles principper for definitionen af sådanne bygninger. Kommissionen vil aflægge rapport om udviklingen i medlemsstaterne og på det grundlag tilrettelægge en strategi samt om nødvendigt træffe yderligere foranstaltninger.

Artikel 10 - Energiattester

Energiattestens anbefalinger får en større rolle at spille. Det understreges, at de udgør en obligatorisk del af attesten, og det foreskrives, hvilke oplysninger de skal indeholde.

Artikel 11 - Udstedelse af energiattester

Bestemmelserne om udstedelsen af attesten omformuleres for at sikre, at de tilvejebringes, hver gang der foregår en ejendomstransaktion, og at den potentielle køber eller lejer underrettes bygningens (eller dens deles) energimæssige ydeevne på et tidligt tidspunkt (dvs. i annonceringen af salget eller lejemålet).

Der indføres et krav om, at hvis et samlet nytteareal på 250 m2 i en bygning anvendes af offentlige myndigheder, skal der udstedes en attest inden den 31. december 2010.

Artikel 12 - Opslag af energiattester

Pligten til at opslå attesten udvides: Hvis en bygning indeholder et samlet nytteareal på over 250 m2, som anvendes af en offentlig myndighed eller hyppigt besøges af offentligheden, skal attesten opslås på et iøjnefaldende sted, synligt for offentligheden. I sidstnævnte tilfælde gælder kravet kun, hvis attesten allerede foreligger.

Artikel 13 - Eftersyn af varmeanlæg

Reglerne for, hvor hyppigt eftersynet skal finde sted, gøres tydeligere for at understrege, at det er vigtigt, at der er et rimeligt forhold mellem omkostningerne til eftersyn og de energibesparelser, som eftersynet forventes at medføre (udbyttet).

Der indføres krav om uvildig stikprøvekontrol af eftersynsrapporternes kvalitet.

Artikel 14 - Eftersyn af klimaanlæg

Reglerne for eftersynshyppigheden tydeliggøres på samme måde som i artikel 13.

Artikel 15 - Rapporter om eftersyn af varme- og klimaanlæg

Der indføres krav om, at ejeren eller lejerne en bygning skal have overrakt en eftersynsrapport. Formålet hermed er at sikre, at vedkommende er ordentligt informeret om resultatet af eftersynet og om, hvilke omkostningseffektive forbedringer der anbefales.

Artikel 16 - Uvildige eksperter

Der indføres et krav om, at de eksperter, der skal gennemføre attesteringer og eftersyn, skal godkendes på grundlag af deres kompetence og uvildighed.

I øjeblikket begrænser nogle medlemsstater godkendelsen af eksperter til bestemte faggrupper eller selskaber, hvad der ikke giver garanti for deres kompetence, men hindrer andre kompetente fagfolk, f.eks. energitjenestevirksomheder og energiagenturer i at komme ind på markedet, og det begrænser konkurrencen.

Artikel 17 - Uvildigt kontrolsystem

Der indføres krav om et system for uvildig stikprøvekontrol med kvaliteten af energiattesterne og rapporterne om eftersyn af varme- og klimaanlæg.

Attesterne og eftersynsrapporterne skal registreres, hvis der anmodes om det.

Artikel 18 - Revision

Ajourført.

Artikel 19 - Oplysning

Medlemsstaterne skal oplyse ejere eller lejere af bygninger om energiattester og eftersyn af varme- og klimaanlæg. Under gennemførelsen af det nuværende direktiv er blevet klart, at borgerne ikke altid er klar over deres rolle og betydning. Hvis der ingen forståelse er, og kravene blot opfattes som endnu et bureaukratisk omsvøb, vil de potentielle positive virkninger ikke vise sig. Derfor skal medlemsstaterne iværksætte altfavnende oplysningskampagner.

Artikel 20 - Tilpasning af bilag I til den tekniske udvikling

Tilpasset.

Artikel 21 - Udvalg

Ændret i overensstemmelse med reglerne om forskriftsproceduren med kontrol.

Artikel 22 - Sanktioner

Medlemsstaterne skal fastlægge og gennemføre regler om sanktioner mod overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages i medfør af bygningsdirektivet. Bødens størrelse kunne afhænge af den attesterede bygnings energiforbrug eller energiefterspørgsel eller af det eftersete varme- eller klimaanlægs nominel nytteeffekt.

Ordlyden ligner artikel 20 (sanktioner) i direktiv 2005/32/EF.

Artikel 23 - Gennemførelse

Gennemførelsesdatoerne er tilpasset, således at medlemsstaterne har tid nok til at indarbejde de ændrede og nye bestemmelser i national ret (31. december 2010) og bringe dem i anvendelse (31. januar 2012). For at styrke det offentliges vigtige rolle som foregangssektor, er de offentlige myndigheders frist for gennemførelse af bestemmelsen kortere (31. december 2010).

Artikel 24 - Ophævelse

Denne bestemmelse er indføjet for at sondre mellem bestemmelserne i det nuværende bygningsdirektiv og omarbejdningen af det.

Artikel 25 - Ikrafttræden

Tilpasset.

Artikel 26 -

Ingen ændringer.

Bilag I

Det er vigtigt at anslå, hvilken 'reel' virkning driften af bygningen har for det samlede energiforbrug og for miljøet, og derfor skal der anvendes en indikator for primærenergi og en indikator for CO2-emissioner.

Med henblik på dette skøn anvendes de årlige data for den energimæssige ydeevne, således at betydningen af forskellige energianvendelser i årets løb fremgår tydeligt, og der tages bedre højde for kølebehovet.

Henvisningen til de europæiske standarder er indføjet for at støtte harmoniseringen af metoderne for beregning af nationale og regionale mindstekrav til den energimæssige ydeevne.

Bilag II

Indeholder en beskrivelse af systemer for uvildig kontrol med energiattester og eftersynsrapporter.

Bilag III

Tilføjet som krævet i artikel 23.

Bilag IV

Sammenligningstabel.

⎢ 2002/91

2008/0223 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

bygningers energimæssige ydeevne

(omarbejdning)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[10],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[11],

efter proceduren i traktatens artikel 251[12], og

ud fra følgende betragtninger:

∫ ny

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne[13] har før været ændret[14]. Da der nu skal foretages flere substantielle ændringer, bør det af klarhedshensyn omarbejdes.

⎢ 2002/91 betragtning 1 (tilpasset)

(1) I henhold til traktatens artikel 6 skal miljøbeskyttelseskrav integreres i udformningen og gennemførelsen af Fællesskabets politikker og aktioner.

⎢ 2002/91 betragtning 2

(2) De naturressourcer, som i henhold til traktatens artikel 174 skal udnyttes forsigtigt og rationelt, omfatter olieprodukter, naturgas og faste brændstoffer, som er vigtige energikilder, men også de vigtigste kilder til CO2-udledning.

⎢ 2002/91 betragtning 3

Øget energieffektivitet er en vigtig del af den pakke af politikker og foranstaltninger, som må iværksættes, hvis Kyoto-protokollen skal efterkommes, og bør også indgå i enhver pakke af politiske tiltag til opfyldelse af yderligere forpligtelser.

∫ ny

(3) Nedsættelse af bygningers energiforbrug er et vigtigt led i indsatsen for at nedsætte udledningen af drivhusgasser og dermed efterleve Kyotoprotokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og andre europæiske og internationale forpligtelser til at reducere drivhusgasudledningen i tiden efter 2012. Desuden er det vigtigt at nedsætte energiforbruget for at øge energiforsyningssikkerheden, fremme den teknologiske udvikling og øge mulighederne for beskæftigelse og regionaludvikling, navnlig i landområder.

⎢ 2002/91 betragtning 4

(4) Styring af energiefterspørgslen er et vigtigt redskab, hvormed Fællesskabet kan påvirke det globale energimarked og dermed forsyningssikkerheden på længere sigt.

⎢ 2002/91 betragtning 5

(5) Rådet har i konklusioner vedtaget den 30. maj 2000 og den 5. december 2000 tilsluttet sig Kommissionens handlingsplan for energieffektivitet og anmodet om forslag til særlige foranstaltninger i byggesektoren.

∫ ny

(5) I marts 2007 understregede Det Europæiske Råd, at det var nødvendigt at øge energieffektiviteten for at reducere Fællesskabets energiforbrug med 20 % i tiden frem til 2020, og opfordrede til en grundig og hurtig gennemførelse af hovedopgaverne i meddelelsen om Kommissionens "Handlingsplan for energieffektivitet: udnyttelse af potentialet"[15]. I denne handlingsplan pegede Kommissionen på, at der var store omkostningseffektive energibesparelser at hente i bygningssektoren. Europa-Parlamentets har i en beslutning af 31. januar 2008 opfordret til, at bestemmelserne i direktiv 2002/91/EF styrkes.

⎢ 2002/91 betragtning 6 (tilpasset)

(6) Bolig- og tertiærsektoren, hvis energiforbrug i høj grad er forbundet med bygninger, står for over √ cirka ∏ 40 % af det endelige energiforbrug i Fællesskabet, og sektoren er i vækst, hvilket nødvendigvis vil øge dens energiforbrug og dermed dens udledning af kuldioxid.

⎢ 2002/91 betragtning 7 (tilpasset)

(7) Rådets direktiv 93/76/EØF af 13. september 1993 om begrænsning af kuldioxidemissionerne ved forbedring af energieffektiviteten (Save)(5), som kræver, at medlemsstaterne udvikler, gennemfører og aflægger rapport om programmer vedrørende energieffektivitet i bygninger, begynder nu at få væsentlige positive virkninger. Ikke desto mindre er der √ Der er ∏ brug for en supplerende retsakt, som skal fastlægge mere konkrete foranstaltninger med det formål at gennemføre de store urealiserede energisparemuligheder √ i bygninger ∏ og mindske de store forskelle mellem medlemsstaternes resultater på dette område.

⎢ 2002/91 betragtning 8

(8) Ifølge Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer(6) skal bygværker og deres opvarmnings-, kølings- og ventilationsanlæg konstrueres og udføres på en sådan måde, at energiforbruget er moderat under hensyn til stedets klimatiske forhold og til beboerne.

⎢ 2002/91 betragtning 9 (tilpasset)

? ny

(8) Foranstaltninger til yderligere forbedring af bygningers energimæssige ydeevne bør tage hensyn til klima og lokale forhold samt indemiljø og omkostningseffektivitet. √Disse foranstaltninger ∏ De bør ikke √ berøre ∏ stride mod andre væsentlige krav til bygninger såsom tilgængelighed, forsigtighed ? sikkerhed ⎪ og bygningens forudsatte anvendelse.

⎢ 2002/91 betragtning 10 (tilpasset)

(9) Bygningers energimæssige ydeevne bør beregnes ved hjælp af en metode, som kan differentieres på √ nationalt og ∏ regionalt plan, og som foruden varmeisolering √ bygningens termiske egenskaber ∏ omfatter andre forhold, der spiller en stigende rolle, for eksempel opvarmnings- og klimaanlæg, anvendelse af vedvarende energi √ bygningsdele, der udnytter passiv opvarmning og køling, beskygning, indendørs luftkvalitet, tilstrækkeligt dagslysindfald ∏ og bygningens udformning. √Metoden for beregning af en bygnings energimæssige ydeevne bør tage hensyn til ydeevnen gennem et helt år, og ikke kun i opvarmningssæsonen. ∏

⎢2002/91 betragtning 22 (tilpasset)

(10) √Medlemsstaterne bør opstille mindstekrav til bygningers energimæssige ydeevne. Kravene bør sigte mod den omkostningsoptimale balance mellem investeringer og sparede energiomkostninger i hele bygningens levetid. ∏ Der bør være mulighed for hurtigt at kunne tilpasse beregningsmetoden og for, at mMedlemsstaterne bør regelmæssigt kunne kan revidere √ deres ∏ mindstekravene for til bygningers energimæssige ydeevne med hensyn til i lyset af den tekniske udvikling, bl.a. hvad angår byggematerialernes isoleringsmæssige egenskaber (eller -kvalitet), og udviklingen inden for standardisering.

∫ ny

(11) Dette direktiv gælder kun i det omfang, andet ikke følger af traktatens artikel 87 og 88. Begrebet incitament, som det benyttes i dette direktiv, bør derfor ikke fortolkes, som om det omfatter statsstøtte.

∫ ny

(12) Kommissionen bør fastlægge en sammenligningsmetode til beregning af omkostningsoptimale mindstekrav til energimæssig ydeevne. Medlemsstaterne bør benytte denne metode til at sammenligne resultaterne med de mindstekrav til energimæssig ydeevne, som de har vedtaget. Resultatet af denne sammenligning og de data, der er anvendt til at nå frem til disse resultater, bør jævnligt indberettes til Kommissionen. Disse indberetninger bør sætte Kommissionen i stand til at vurdere og aflægge rapport om medlemsstaternes fremskridt hen imod omkostningsoptimale mindstekrav til energimæssig ydeevne. Efter en overgangsperiode bør medlemsstaterne benytte denne sammenligningsmetode, når de tager deres mindstekrav til energimæssig ydeevne op til revision.

⎢ 2002/91 betragtning 12 (tilpasset)

? ny

(13) Bygninger påvirker energiforbruget i lang tid fremover, og nye bygninger bør derfor opfylde mindstekrav til energimæssig ydeevne, der er tilpasset stedets klima. Retningslinjerne for god praksis bør i den forbindelse sigte mod optimal anvendelse af de elementer, der fremmer forbedring af den energimæssige ydeevne. Da mulighederne i alternative energiforsyningssystemer generelt ikke udnyttes fuldt ud, bør de tekniske, miljømæssige og økonomiske muligheder for alternative systemer undersøges ? uanset bygningens størrelse ⎪ . Medlemsstaten kan gøre dette én gang ved en undersøgelse, som resulterer i en liste over energibevarelsesforanstaltninger, på gennemsnitlige lokale markedsbetingelser, der opfylder omkostningseffektivitetskriterierne. Før byggeriet indledes, kan der anmodes om særlige undersøgelser, hvis foranstaltningen eller foranstaltningerne skønnes mulige.

⎢ 2002/91 betragtning 13 (tilpasset)

? ny

(14) Større renoveringer af eksisterende bygninger √ giver ∏ ? uanset bygningernes ⎪ over en vis størrelse bør benyttes som en anledning til at foretage omkostningseffektive indgreb for at forbedre bygningernes energimæssige ydeevne. Større renoveringer er tilfælde, hvor de samlede omkostninger ved renoveringen af bygningens ydre mure og/eller energiinstallationer, f.eks. opvarmningsanlæg, varmtvandsforsyning, klimaanlæg, ventilation og belysning, er på over 25 % af bygningens værdi med fradrag af værdien af den grund, hvor bygningen ligger, eller hvor over 25 % af bygningens ydre mure er under renovering. ?Af hensyn til omkostningseffektiviteten bør mindstekravene til energimæssig ydeevne kunne begrænses til kun at gælde de af de renoverede dele, der er mest relevante for bygningens energimæssige ydeevne. ⎪

⎢ 2002/91 betragtning 11

(11) Kommissionen vil videreudvikle standarder som f.eks. EN 832 eller prEN 13790, også med hensyn til klimaanlæg og belysning.

∫ ny

(15) Der er brug for en indsats for at øge antallet af bygninger, der ikke kun opfylder de nuværende mindstekrav til energimæssig ydeevne, men udnytter energien endnu mere effektivt. Med dette formål bør medlemsstaterne udarbejde nationale planer for at øge antallet af bygninger, der både har lav eller ingen CO2-udledning og lavt eller intet forbrug af primærenergi, og jævnligt indberette dem til Kommissionen.

∫ ny

(16) For at undgå, at medlemsstaterne overbebyrdes med indberetningspligter, bør de indberetninger, dette direktiv kræver, kunne indgå i de energieffektivitetshandlingsplaner, der er omhandlet i artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/32/EF af 5. april 2006 om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester samt om ophævelse af Rådets direktiv 93/76/EØF[16]. I hver medlemsstat bør den offentlige sektor gå i spidsen med energimæssigt ydedygtige bygninger, og derfor bør de nationale planer opstille mere ambitiøse mål for bygninger, der benyttes af offentlige myndigheder.

∫ ny

(17) Energiattesten bør give potentielle købere og lejere af en bygning eller dele af en bygning korrekte oplysninger om bygningens energimæssige ydeevne og praktiske råd om, hvordan den kan forbedres. Attesten bør også give oplysninger om opvarmningens og kølingens faktiske betydning for bygningens energibehov, for dens forbrug af primærenergi og for dens udledning af kuldioxid.

⎢ 2002/91 betragtning 16 (tilpasset)

? ny

(18) Attesteringen kan støttes af programmer for at lette lige adgang til forbedringer af den energimæssige ydeevne, kan være baseret på aftaler mellem de berørte parters organisationer og et organ, som er udpeget af medlemsstaterne, og kan foretages af energitjenesteydelseselskaber, som indvilliger i at forpligte sig til at foretage de fastlagte investeringer. Ordningerne bør overvåges og følges op af medlemsstaterne, der også bør fremme anvendelsen af incitamentsordninger. Attesten bør så vidt muligt beskrive den faktiske situation for bygningens energimæssige ydeevne og kan revideres på den baggrund. Bygninger, som anvendes af offentlige myndigheder, og offentligt tilgængelige bygninger, som offentligheden ofte besøger, ? byder på en lejlighed til ⎪ √ at vise andre et godt eksempel på, hvordan der kan tages ∏ bør gøres til forbilleder med hensyn til opfyldelse af miljø- og energimæssige hensyn, og de bør derfor energiattesteres med jævne mellemrum. De derved fremkomne oplysninger √ Viden ∏ om disse bygningers energimæssige ydeevne bør formidles til offentligheden, ved at disse energiattesterne opslås på iøjnefaldende steder. Fejlanvendelse af varme-, klima- og ventilationsanlæg bør modvirkes ved opslag om officielt anbefalet indetemperatur sammen med visning af den faktisk målte temperatur. Dette bør bidrage til at undgå unødigt energiforbrug, uden at det går ud over indeklimakomforten (termisk komfort) i forhold til udetemperaturen.

⎢ 2002/91 betragtning 18

(19) Antallet af klimaanlæg i de sydeuropæiske lande er steget i de senere år. Det giver store problemer i spidsbelastningsperioder, forhøjer prisen på elektricitet og forstyrrer energibalancen i de pågældende lande. Strategier, der forbedrer bygningers termiske ydeevne i sommerperioden, bør prioriteres. Der bør med henblik herpå videreudvikles passive afkølingsteknikker, først og fremmest sådanne, som forbedrer indeklimaet og mikroklimaet omkring bygningerne.

⎢ 2002/91 betragtning 14

(14) En forbedring af en eksisterende bygnings samlede energimæssige ydeevne betyder dog ikke nødvendigvis en totalrenovering af bygningen, men kan være begrænset til de dele, som er mest relevante for bygningens energimæssige ydeevne, og som er omkostningseffektive.

⎢ 2002/91 betragtning 15 (tilpasset)

(15) Renovationskravene til eksisterende bygninger bør ikke være uforenelige med bygningens tilsigtede funktion, kvalitet eller karakter. Det bør være muligt at få dækket ekstraomkostninger ved en sådan renovering inden for en rimelig tidsfrist, der står i relation til investeringens forventede tekniske levetid, ved øgede energibesparelser.

⎢ 2002/91 betragtning 17

(17) Medlemsstaterne kan endvidere anvende andre midler/foranstaltninger end dem, der er omhandlet i dette direktiv, for at fremme forbedringer af den energimæssige ydeevne. Medlemsstaterne bør tilskynde til god energiforvaltning under hensyntagen til bygningernes brugsintensitet.

⎢ 2002/91 betragtning 19 (tilpasset)

? ny

(20) K Ved regelmæssigt at lade kvalificerede personers regelmæssige vedligeholdelse af kedler ? efterse varme- ⎪ og klimaanlæg kan man bidrage til at sikre, at disse anlæg hele tiden er korrekt indstillet i overensstemmelse med produktspecifikationen, så deres ydelse bliver miljømæssigt, sikkerhedsmæssigt og energimæssigt optimal. Det er rimeligt, at der foretages en En uafhængig vurdering af hele varmeanlægget √ varme- ∏ ? og klimaanlægget ⎪ , ? bør foretages jævnligt i hele anlæggets livscyklus, ikke mindst før det skal udskiftes eller forbedres. ⎪ hver gang udskiftning kan komme i betragtning, på grundlag af omkostningseffektivitet.

⎢ 2002/91 betragtning 20

(20) Det vil kunne bidrage til energibesparelser i boligsektoren, at udgifterne til opvarmning, luftkonditionering og varmt brugsvand faktureres til beboerne på grundlag af deres faktiske forbrug. Beboerne bør selv kunne regulere deres varme- og varmtvandsforbrug, i det omfang foranstaltninger med dette formål er omkostningseffektive.

⎢ 2002/91 betragtning 10 (tilpasset)

? ny

(21) En fælles fremgangsmåde for denne proces √ attestering af bygningers energimæssige ydeevne og for eftersyn af varme- og klimaanlæg ∏ , som gennemføres af kvalificerede og/eller godkendte eksperter, hvis uafhængighed skal sikres på grundlag af objektive kriterier, vil bidrage til at skabe lige vilkår for medlemsstaternes bestræbelser på at spare energi i bygningsgesektoren og kan desuden give potentielle ejere eller brugere bedre oplysning om energimæssig ydeevne på Fællesskabets ejendomsmarked. ?For at sikre energiattesternes kvalitet og kvaliteten af eftersynet af varme- og klimaanlæg i hele Fællesskabet, bør der indføres en uvildig kontrolmekanisme i hver medlemsstat. ⎪

⎢ 2002/91 betragtning 23

(22) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen[17].

∫ ny

(23) Kommissionen bør navnlig have beføjelse til at tilpasse visse dele af de generelle rammebestemmelser i bilag I til den tekniske udvikling, til at opstille metoder til beregning af omkostningsoptimale mindstekrav til energimæssig ydeevne og til at opstille fælles principper for definition af bygninger, der både har lav eller ingen CO2-udledning og lavt eller intet forbrug af primærenergi. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i nærværende direktiv, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.

⎢ 2002/91 betragtning 21 (tilpasset)

? ny

(24) ? Målet, som er at højne bygningers energimæssige ydeevne, kan - på grund af bygningssektorens kompleksitet og de nationale boligmarkeders utilstrækkelige evne til at reagere på den energieffektivitetsmæssige udfordring - ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af den foreslåede handlings omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger ⎪ Der bør i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5., på fællesskabsplan fastsættes overordnede principper for et system af krav til energimæssig ydeevne, men den nærmere gennemførelse bør overlades til medlemsstaterne, så hver medlemsstat kan vælge den ordning, der passer bedst til landets særlige situation. √I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, ∏ Dette direktiv omfatter kun det minimum, √ går dette direktiv ikke ud over, hvad ∏ der er nødvendigt for at nå disse mål.

∫ ny

(25) Forpligtelsen til at gennemføre nærværende direktiv i national ret bør kun omfatte de bestemmelser, hvori der er foretaget indholdsmæssige ændringer i forhold til det tidligere direktiv. Forpligtelsen til at gennemføre de bestemmelser, hvori der ikke er foretaget ændringer, følger af det tidligere direktiv.

(26) Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktivet.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1 Formål √ Genstand ∏

Formålet med dDette direktiv er at fremme √ fremmer ∏ bygningers energimæssige ydeevne i Fællesskabet under hensyntagen til udeklima og lokale forhold, samt indeklimakrav og omkostningseffektivitet.

Dette direktiv indeholder krav vedrørende:

a) en overordnet ramme for en metode til beregning af bygningers √ den ∏ samlede energimæssige ydeevne √ for bygninger og dele af bygninger ∏

b) anvendelse af mindstekrav til den energimæssige ydeevne for nye bygningers √ og dele af nye bygninger ∏ energimæssige ydeevne

c) anvendelse af mindstekrav til den energimæssige ydeevne for store eksisterende bygninger √ og dele af eksisterende bygninger ∏ , der skal gennemgå omfattende renoveringsarbejder

∫ ny

d) nationale planer for at øge antallet af bygninger, der både har lav eller ingen CO2-udledning og lavt eller intet forbrug af primærenergi

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

d) e) energiattestering for af bygninger, √ eller dele af bygninger ∏ og

e) f) regelmæssigt eftersyn af kedler ? varme- ⎪ og klimaanlæg i bygninger samt vurdering af varmeanlægget, når dets kedler er ældre end 15 år.

∫ ny

g) systemer for uvildig kontrol med energiattester og eftersynsrapporter.

⎢ 2002/91

Artikel 2Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

1) "bygning": en konstruktion med tag og mure, hvor der anvendes energi til regulering af indeklimaet; en bygning kan betyde en bygning som helhed eller en del af en bygning, der er udformet eller ændret til særskilt benyttelse

∫ ny

2) "teknisk bygningsinstallation": teknisk udstyr til opvarmning, køling, ventilation, produktion af varmt vand, belysning og elproduktion eller en kombination heraf

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

2)3) "en bygnings energimæssige ydeevne": den faktisk forbrugte eller forventede nødvendige energimængde ? , der ifølge beregninger eller målinger er behov for til dækning af den energiefterspørgsel ⎪ til opfyldelse af de forskellige behov, som er forbundet med en normal √ typisk ∏ brug af bygningen, herunder √ energi til ∏ rumopvarmning, varmt brugsvand, køling, ventilation og belysning.

∫ ny

4) "primærenergi": vedvarende og ikkevedvarende energi, som ikke har gennemgået nogen omdannelses- eller transformationsproces

5) "klimaskærm": de bygningsdele, der adskiller bygningens indre fra det ydre miljø, herunder vinduer, ydervægge, fundament, terrændæk, loft, tag og isolering

6) "større renoveringsarbejder": renovering af en bygning, der indebærer,

a) at de samlede renoveringsomkostninger for klimaskærmen eller de tekniske bygningsinstallationer udgør mere end 25 % af bygningens værdi eksklusive værdien af den grund, bygningen står på, eller

b) at over 25 % af bygningens klimaskærm renoveres

7) "europæisk standard": en standard, der er vedtaget af Den Europæiske Standardiseringsorganisation, Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering eller Det Europæiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikation og stillet til rådighed for offentligheden

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

3)8) "energiattest for en bygning": et certifikat, der er anerkendt af medlemsstaten eller af en af denne udpeget juridisk person, og som bl.a. viser bygningens √ den ∏ energimæssige ydeevne √ for bygningen eller dele af bygningen ∏ beregnet efter en metode, der √ er vedtaget efter bestemmelserne i artikel 3 ∏ bygger på de generelle rammebestemmelser i bilaget

⎢ 2002/91

4) "kraftvarme": samtidig omdannelse af primære brændstoffer til mekanisk eller elektrisk energi og varmeenergi, der opfylder visse kvalitetskriterier vedrørende energieffektivitet

∫ ny

9) "kraftvarme": samtidig produktion i én proces af termisk energi og elektrisk og/eller mekanisk energi

10) "omkostningsoptimalt niveau": det laveste omkostningsniveau set gennem en bygnings hele livscyklus; det fastsættes under hensyntagen til investeringsomkostninger, vedligeholdelses- og driftsomkostninger (inklusive energiomkostninger), eventuelle indtægter fra produceret energi og eventuelle bortskaffelsesomkostninger

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

5)11) "klimaanlæg": en kombination af alle √ de ∏ komponenter, der er nødvendige til en form for luftbehandling ? af indeluften, inklusive ventilation ⎪ , hvor temperaturen kontrolleres eller kan sænkes, eventuelt kombineret med regulering af ventilation, fugtighed og luftrenhed

6)12) "kedel": en kombination af kedelbeholder og brænder, der er konstrueret til at overføre forbrændingsvarme til ? en væske ⎪ vand

7)13) "nominel nytteeffekt udtrykt i kW": den af fabrikanten fastsatte og garanterede maksimale varmeeffekt √ , udtrykt i kW, ∏ ved kontinuerlig drift under overholdelse af den af fabrikanten angivne virkningsgrad

8)14) "varmepumpe": en anordning eller et anlæg, som trækker varme ved lav temperatur ud af luft, vand eller jord og leverer varmen til bygningen.

Artikel 3Vedtagelse af en metode √ til beregning af bygningers energimæssige ydeevne ∏

⎢ PE-CONS 3654/08 (2002/91 tilpasset) (tilpasset)

Medlemsstaterne anvender en metode på nationalt eller regionalt plan til beregning af bygningers energimæssige ydeevne på grundlag af √ i overensstemmelse med ∏ de generelle rammebestemmelser, der er anført i bilag I bilaget til dette direktiv. Kommissionen tilpasser bilagets punkt 1 og 2 til den tekniske udvikling, idet der tages hensyn til standarder og normer, der er gennemført i medlemsstaternes lovgivning. Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 14, stk. 2.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

Denne metode fastsættes √ vedtages ∏ på nationalt eller regionalt plan.

En bygnings energimæssige ydeevne angives ved et gennemskueligt udtryk, der kan omfatte en indikator for udledning af CO2.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

Artikel 4 Fastsættelse af krav √ mindstekrav ∏ til energimæssig ydeevne

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der fastsættes mindstekrav til energimæssig ydeevne i bygninger ? med sigte på omkostningsoptimale niveauer, og ⎪ √ at de beregnes i overensstemmelse med ∏ på grundlag af metoden i artikel 3.

Ved fastsættelsen af krav kan medlemsstaterne sondre mellem nye og eksisterende bygninger og mellem forskellige kategorier af bygninger.

Disse krav skal tage hensyn til almindelige indeklimabetingelser, med henblik på at undgå mulige negative effekter som for eksempel utilstrækkelig ventilation, samt til lokale forhold og bygningens anvendelse og alder.

Kravene revurderes jævnligt og mindst hvert femte år og holdes ajour √ ajourføres om nødvendigt i takt med ∏ med den tekniske udvikling inden for byggeriet byggesektoren.

2. Kravene til energimæssig ydeevne finder anvendelse i overensstemmelse med artikel 5 og 6.

3.2. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at fastsætte eller anvende kravene i stk. 1 for følgende kategorier af bygninger:

a) bygninger og mindesmærker, der er officielt beskyttet som en del af et særligt udpeget miljø eller på grund af deres særlige arkitektoniske eller historiske værdi, hvis overholdelse af kravene √ mindstekravene til energimæssig ydeevne ∏ ville indebære en uacceptabel ændring af deres karakter eller udseende

b) bygninger, der anvendes til gudstjenester og andre religiøse formål

c) midlertidige bygninger, som det er planlagt at anvende i højst to år, industrianlæg, værksteder og landbrugsbygninger med lavt energiforbrug, der ikke anvendes til beboelse, samt landbrugsbygninger, der ikke anvendes til beboelse og anvendes af en sektor, der er omfattet af en national sektoraftale om den energimæssige ydeevne

d) boliger, der er beregnet til at blive forudsættes benyttet i mindre end højst fire måneder om året

e) fritliggende bygninger med et samlet nytteareal på under 50 m2.

∫ ny

3. Fra den 30. juni 2014 yder medlemsstaterne ingen incitamenter til opførelse eller renovering af bygninger eller dele af bygninger, som ikke opfylder mindstekrav til energimæssig ydeevne, der ligger på niveau med resultaterne af den i artikel 5, stk. 2, omhandlede beregning.

4. Når medlemsstaterne reviderer deres mindstekrav til energimæssig ydeevne, som fastsat i overensstemmelse med stk. 1, skal de fra den 1. juni 2017 sørge for at disse krav ligger på niveau med resultaterne af den i artikel 5, stk. 2, omhandlede beregning.

∫ ny

Artikel 5

Beregning af omkostningsoptimale mindstekrav til energimæssig ydeevne

1. Senest den 31. december 2010 fastlægger Kommissionen en sammenligningsmetode til beregning af omkostningsoptimale mindstekrav til energimæssig ydeevne gældende for bygninger eller dele af bygninger. I denne sammenligningsmetode skal der skelnes mellem nye og eksisterende bygninger og mellem forskellige kategorier af bygninger.

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter proceduren i artikel 19, stk. 2.

2. Til beregning af omkostningsoptimale mindstekrav til energimæssig ydeevne anvender medlemsstaterne dels den sammenligningsmetode, der er fastsat i overensstemmelse med stk. 1, dels andre relevante parametre, f.eks. klimaforhold, og sammenligner derpå resultaterne af denne beregning med de mindstekrav til energimæssig ydeevne, som de har fastlagt.

De indberetter alle grunddata og antagelser i disse beregninger og alle beregningsresultater til Kommissionen. Indberetningen kan ske i de energieffektivitetshandlingsplaner, der er omhandlet i direktiv 2006/32/EF, artikel 14, stk. 2. Medlemsstaterne indberetter disse oplysninger til Kommissionen hvert tredje år. De indberettes første gang senest den 30. juni 2011.

3. Kommissionen offentliggør en statusrapport om medlemsstaternes fremskridt hen imod omkostningsoptimale mindstekrav til energimæssig ydeevne.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

Artikel 56 Nye bygninger

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at nye bygninger opfylder de mindstekrav til energimæssig ydeevne, der er omhandlet i √ fastsat i medfør af ∏ artikel 4.

For nye bygninger med et samlet nytteareal på over 1000 m2 sikrer medlemsstaterne, at de tekniske, miljømæssige og økonomiske muligheder for √ at benytte følgende ∏ alternative systemer √ vurderes, og at der tages hensyn til dem, inden byggeriet går i gang ∏, f.eks.:

a) decentrale energiforsyningssystemer baseret på vedvarende energi

b) kraftvarme

c) fjernvarme- eller gruppeopvarmningsanlæg eller fjern- eller gruppekøleanlæg, hvis det er tilgængeligt

d) varmepumper under visse omstændigheder,.

er overvejet, og at der er taget hensyn hertil, inden byggeriet indledes.

∫ ny

2. Medlemsstaterne sikrer, at den i stk. 1 omhandlede analyse af alternative systemer dokumenteres klart i ansøgningen om byggetilladelse eller i den endelige godkendelse af det udførte bygningsarbejde.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

Artikel 67 Eksisterende bygninger

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den energimæssige ydeevne forbedres med henblik på at opfylde mindstekravene √ til energimæssig ydeevne ∏ , for så vidt dette er teknisk, funktionelt og økonomisk muligt, når bygninger med et samlet nytteareal på over 1000 m2 gennemgår større renoveringsarbejder. Medlemsstaterne udleder √ fastsætter ∏ disse mindstekrav til energimæssig ydeevne på grundlag af de krav til energieffektivitet, som er fastsat for bygninger i overensstemmelse med artikel 4. Kravene kan fastsættes enten for den renoverede bygning som helhed eller for de renoverede systemer eller komponenter, når disse indgår i en renovering, der skal foretages inden for en begrænset tidsfrist, med ovennævnte √ det ∏ mål at forbedre bygningens den samlede energimæssige ydeevne for bygningen √ eller dele af bygningen ∏ .

∫ ny

Artikel 8

Tekniske bygningsinstallationer

1. Medlemsstaterne fastsætter mindstekrav til energimæssig ydeevne for tekniske bygningsinstallationer i bygninger. Kravene fastsættes for tekniske bygningsinstallationer og dele af tekniske bygningsinstallationer, som er nye, som installeres ved udskiftning, og som moderniseres.

Der fastsættes navnlig krav til følgende komponenter:

a) kedler eller andre varmeproducerende enheder i varmeanlæg

b) vandvarmere i varmtvandsanlæg

c) centralenheder eller køleenheder i klimaanlæg.

2. De mindstekrav til den energimæssige ydeevne, der fastsættes i medfør af stk. 1, skal være forenelige med lovforskrifterne for det eller de produkter, installationen udgøres af, og forudsætte, at produktet eller produkterne er korrekt installeret, og at den tekniske bygningsinstallation er justeret og styres hensigtsmæssigt. Kravene skal navnlig sikre, at der opnås en korrekt hydraulisk balance i vandbaserede varmeanlæg, og at der anvendes et produkt eller produkter af passende dimensioner og passende type i forhold til den tekniske bygningsinstallations forudsatte anvendelse.

Artikel 9Bygninger, der både har lav eller ingen CO 2 -udledning og lavt eller intet forbrug af primærenergi

1. Medlemsstaterne udarbejder nationale planer for at øge antallet af bygninger, der både har lav eller ingen CO2-udledning og lavt eller intet forbrug af primærenergi. De fastsætter mål for, hvilken procentdel sådanne bygninger i 2020 mindst skal udgøre af det samlede antal bygninger og af bygningsmassens samlede nytteareal.

Særskilte mål fastsættes for:

a) nye og moderniserede boliger

b) nye og moderniserede bygninger uden for boligsektoren

c) bygninger, der anvendes af de offentlige myndigheder.

Medlemsstaterne fastsætter målene i litra c) under hensyntagen til, at de offentlige myndigheder bør gå i spidsen med at øge deres bygningers energimæssige ydeevne.

2. Den nationale plan i stk. 1 skal bl.a. omfatte følgende elementer:

a) medlemsstatens definition af bygninger, der både har lav eller ingen CO2-udledning og lavt eller intet forbrug af primærenergi

b) delmål for, hvor mange procent sådanne bygninger skal udgøre af det samlede antal bygninger og af bygningsmassens samlede nytteareal i 2015

c) oplysninger om, hvad der gøres for at fremme sådanne bygninger.

3. Medlemsstaterne sender Kommissionen de i stk. 1 omhandlede nationale planer senest den 30. juni 2011 og indberetter hver tredje år til Kommissionen, hvordan det går med at gennemføre dem. De nationale planer og indberetningen kan indgå i de energieffektivitetshandlingsplaner, der er omhandlet i direktiv 2006/32/EF, artikel 14, stk. 2.

4. Kommissionen fastsætter fælles principper for, hvordan bygninger, der både har lav eller ingen CO2-udledning og lavt eller intet forbrug af primærenergi, skal defineres.

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter proceduren i artikel 21, stk. 2.

5. Kommissionen offentliggør en rapport om, hvilke fremskridt der gøres i medlemsstaterne med at øge antallet af bygninger, der både har lav eller ingen CO2-udledning og lavt eller intet forbrug af primærenergi. På grundlag af denne rapport udarbejder Kommissionen en strategi og stiller om nødvendigt forslag til foranstaltninger for at øge antallet af sådanne bygninger.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

Artikel 710

Energiattest √ Energiattester ∏

2.1. ? Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at oprette et system for attestering af bygningers energimæssige ydeevne. ⎪ En bygnings energiattest skal √ oplyse den pågældende bygnings energimæssige ydeevne og ∏ indeholde referenceværdier som f.eks. aktuelle lovpligtige normer og benchmarks ? mindstekravene til den energimæssige ydeevne ⎪ , så √ ejere eller lejere af bygningen eller dele af bygningen ∏ forbrugerne kan sammenligne og vurdere bygningers √ dens ∏ energimæssige ydeevne.

2. Attesten skal være ledsaget af √ indeholde ∏ råd om, hvordan den energimæssige ydeevne √ for bygningen eller dele af bygningen ∏ kan forbedres ud fra en vurdering af omkostningseffektiviteten.

Energiattesten skal indeholde anbefalinger om:

a) foranstaltninger i forbindelse med større renoveringsarbejder på klimaskærmen eller den eller de tekniske bygningsinstallationer og

b) foranstaltninger, der vedrører enkelte dele eller elementer af en bygning uden sammenhæng med større renoveringsarbejder på klimaskærmen eller den eller de tekniske bygningsinstallationer.

∫ ny

3. Anbefalingerne i energiattesten skal være teknisk gennemførlige for den pågældende bygning og indeholde klare oplysninger om de anbefalede foranstaltningers omkostningseffektivitet. Vurderingen af omkostningseffektiviteten skal bygge på et sæt standardvilkår, som f.eks. et skøn over energibesparelserne, de tilgrundliggende energipriser og renterne på de investeringer, der er nødvendige for at gennemføre anbefalingerne.

4. Energiattesten skal give oplysning om, hvor ejeren eller lejeren kan få nærmere oplysninger om de foranstaltninger, der anbefales i attesten. Den skal desuden oplyse, hvilke skridt der skal tages for at gennemføre anbefalingerne.

? 5. ⎪ Attestering for lejligheder eller enheder til særskilt brug i ejendomme ? bygningskomplekser ⎪ kan baseres på:

? a) ⎪ en fælles attestering for hele bygningen for ejendomme ? bygningskomplekser ⎪ med fælles varmeanlæg, eller

? b) ⎪ en vurdering af en anden repræsentativ lejlighed i samme ejendom ? bygningskompleks ⎪.

∫ ny

6. For enfamiliehuse kan attesteringen bygge på en vurdering af en anden repræsentativ bygning af lignende udformning og størrelse med en tilsvarende faktisk energimæssig ydeevne, hvis den ekspert, der udsteder energiattesten, kan garantere denne overensstemmelse.

7. Energiattestens gyldighed må ikke overstige ti år.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

Artikel 11

√ Udstedelse af energiattester ∏

∫ ny

1. Medlemsstaterne sikrer, at der udstedes energiattester for bygninger eller dele af bygninger, der bygges, sælges eller lejes ud, og for bygninger, hvor et nytteareal på i alt 250 m2 bruges af en offentlig myndighed.

2. Medlemsstaterne sikrer ? kræver ⎪, at ? den uvildige ekspert, jf. artikel 16, der udsteder energiattesten, eller sælgeren ⎪ der ved opførelse, salg eller udleje af bygninger ? af en bygning eller en del af en bygning ⎪ forelægges ? overdrager ⎪ en energiattest for ? til ⎪ ejeren, eller at ejeren forelægger den potentielle købere eller lejere en sådan attest, alt efter omstændighederne.

∫ ny

3. Medlemsstaterne kræver, at energiattestens indikatortal for energimæssig ydeevne anføres i enhver annoncering, når bygninger eller dele af bygninger udbydes til salg, og at energiattesten forevises for den potentielle køber.

Sælgeren overdrager energiattesten til køberen senest i det øjeblik, salgsaftalen indgås.

4. Medlemsstaterne kræver, at energiattestens indikatortal for energimæssig ydeevne anføres i enhver annoncering, når bygninger eller dele af bygninger udbydes til leje, og at energiattesten forevises for den potentielle lejer.

Ejeren overdrager energiattesten til lejeren senest i det øjeblik, lejeaftalen indgås.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

5. Medlemsstaterne kan undtage de kategorier √ af bygninger ∏ , der er omhandlet i artikel 4, stk. 32, fra anvendelsen af dette stykke 1, 2, 3 og 4.

Formålet med attesterne er at give information, og eventuelle følger af disse attester i form af retsforfølgning eller andet afgøres i overensstemmelse med de nationale bestemmelser.

Artikel 12

√ Opslag af energiattester ∏

3.1. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger for at sikre, at der i bygninger med √ en bygnings energiattest opslås iøjnefaldende og klart synligt for offentligheden, når ∏ et samlet nytteareal på over 1000 ? 250 ⎪ m2, som √ i bygningen ∏ anvendes af offentlige myndigheder og af institutioner, som yder offentlig service til en lang række personer, og hvor de pågældende derfor kommer ofte, opslås en højst ti år gammel energiattest på et sted, der tydeligt kan ses af alle.

∫ ny

2. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger for at sikre, at energiattesten opslås iøjnefaldende og klart synligt for offentligheden, når et nytteareal på i alt 250 m2 i en bygning, for hvilken der er udstedt en energiattest i medfør af artikel 11, stk. 1, hyppigt besøges af offentligheden.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

2. Intervallet af de anbefalede og faktiske indendørstemperaturer og i givet fald andre relevante indeklimaparametre kan vises tydeligt i disse bygninger.

Artikel 813 Eftersyn af kedler ? varmeanlæg ⎪

For så vidt angår nedsættelse af energiforbruget og begrænsning af kuldioxidemissionerne

1. skal medlemsstaterne enten: a) træffe Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre regelmæssigt eftersyn af varmeanlæg med kedler, som opvarmes med ikke-vedvarende flydende eller fast brændsel, med en nominel nytteeffekt på √ over ∏ 20-100 kW. √Eftersynet ∏ dette eftersyn, der skal omfatte en vurdering af kedlens effektivitet og dens dimensionering i forhold til bygningens opvarmningsbehov,. Et sådant eftersyn kan også foretages af kedler, som bruger andre former for brændsel.

∫ ny

2. Medlemsstaterne kan fastsætte forskellige hyppigheder for eftersynet på grundlag af varmeanlæggenes kedeltype og nominelle nytteeffekt. Når medlemsstaterne fastsætter disse hyppigheder, tager de tager hensyn til omkostningerne ved at efterse varmeanlægget og til de besparelser i energiomkostninger, eftersynet anslås at kunne medføre.

⎢ 2002/91

? ny

? 3. Varmeanlæg med ⎪ Kkedler med en nominel nytteeffekt på mere end 100 kW efterses mindst hvert andet år.

For gaskedler kan denne periode udvides til fire år.

∫ ny

For varmeanlæg med mere end 15 år gamle kedler med en nominel nytteeffekt på over 20 kW træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af et engangseftersyn af hele varmeanlægget. På grundlag af dette eftersyn, der skal omfatte en vurdering af kedlens effektivitet og dens dimensionering i forhold til bygningens opvarmningsbehov, rådgiver de autoriserede eksperter brugerne med hensyn til udskiftning af kedlen, andre ændringer af varmeanlægget og alternative løsninger, eller

b) ? 4. ⎪ ? Uanset stk. 1, 2 og 3 kan medlemsstaterne beslutte at træffe foranstaltninger for ⎪ tage skridt til at sikre rådgivning af brugerne med hensyn til udskiftning af kedlen, andre ændringer af varmeanlægget og alternative løsninger, som kan indebære eftersyn for at vurdere kedlens effektivitet og passende størrelse. Den samlede virkning af denne metode skal i store træk svare til virkningen af bestemmelserne i litra a) stk. 1, 2 og 3.

Medlemsstater, der vælger ? at træffe foranstaltninger som anført i første afsnit ⎪ denne mulighed, skal hvert andet år sende ? sender senest den 30. juni 2011 ⎪ Kommissionen en rapport om ækvivalensen af ? disse foranstaltninger med dem, der er fastsat i stk. 1, 2 og 3 deres metode. En sådan rapport forelægger medlemsstaterne for Kommissionen hvert tredje år. Rapporterne kan indgå i de energieffektivitetshandlingsplaner, der er omhandlet i direktiv 2006/32/EF, artikel 14, stk. 2. ⎪

ê 2002/91 (tilpasset)

ð ny

Artikel 914 Eftersyn af klimaanlæg

1. For så vidt angår nedsættelse af energiforbruget og begrænsning af kuldioxidemissionerne træffer mMedlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der regelmæssigt foretages eftersyn af klimaanlæg med en nominel kølenytteeffekt på over 12 kW. Dette eEftersynet skal omfatte en vurdering af klimaanlæggets effektivitet og dets dimensionering i forhold til bygningens kølebehov. Brugerne skal have passende rådgivning om mulig forbedring eller udskiftning af klimaanlægget og om alternative løsninger.

∫ ny

2. Medlemsstaterne kan fastsætte forskellige hyppigheder for eftersynet på grundlag af klimaanlæggenes type og nominelle nytteeffekt. Når medlemsstaterne fastsætter disse hyppigheder, tager de tager hensyn til omkostningerne ved at efterse klimaanlægget og til de besparelser i energiomkostninger, eftersynet anslås at kunne medføre.

∫ ny

Artikel 15Rapporter om eftersyn af varme- og klimaanlæg

1. Denne artikel finder anvendelse på rapporter om eftersyn af varme- og klimaanlæg.

2. Der udarbejdes jævnligt eftersynsrapporter om hvert efterset anlæg. En eftersynsrapport omfatter:

a) en sammenligning af det eftersete anlægs energimæssige ydeevne med den energimæssige ydeevne for

i) det bedste anlæg, som det er muligt og realistisk at installere, og

ii) et anlæg tilsvarende type, i hvilket alle relevante komponenter opfylder den gældende lovgivnings krav om energimæssig ydeevne

b) anbefalinger af, hvordan der kan gennemføres omkostningseffektive forbedringer af den energimæssige ydeevne for anlægget i bygningen eller dele af bygningen.

De i litra b) omhandlede anbefalinger skal være specifikke for anlægget og oplyse klart, hvor omkostningseffektive de er. Vurderingen af omkostningseffektiviteten skal bygge på et sæt standardvilkår, som f.eks. et skøn over energibesparelserne, de tilgrundliggende energipriser og renterne på investeringer.

3. Eftersynseksperten overdrager eftersynsrapporten til bygningens ejer eller lejer.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

Artikel 10 16 Uvildige eksperter

Medlemsstaterne skal sikrer, at attestering af bygningers √ energimæssige ydeevne ∏ og udarbejdelse af ledsagende råd samt eftersyn af kedler ? varmeanlæg ⎪ og klimaanlæg udføres uvildigt af kvalificerede og/eller godkendte eksperter, hvad enten de er selvstændige eller ansat i offentlige organer eller private virksomheder.

∫ ny

Eksperterne godkendes på grundlag af deres kompetence og uvildighed.

∫ ny

Artikel 17Uvildigt kontrolsystem

1. Medlemsstaterne sikrer, at der oprettes et system for uvildig kontrol med energiattester og med eftersynsrapporter for varme- og klimaanlæg i overensstemmelse med bilag II.

2. Medlemsstaterne kan uddelegere ansvaret for, at systemerne for uvildig kontrol gennemføres.

Beslutter medlemsstaterne sig for denne mulighed, kontrollerer de, at systemerne for uvildig kontrol gennemføres i overensstemmelse med bilag II.

3. Medlemsstaterne forlanger, energiattesterne og eftersynsrapporterne, jf. stk. 1, på begæring registreres eller stilles til rådighed for de kompetente myndigheder eller de organer, som de kompetente myndigheder har uddelegeret ansvaret til for at gennemføre systemerne for uvildig kontrol.

⎢ 2002/91

Artikel 1118 Revision

Kommissionen evaluerer, bistået af det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 1421, dette direktiv i lyset af de erfaringer, der er gjort med dets anvendelse, og forelægger om nødvendigt forslag vedrørende bl.a.:

a) mulige supplerende foranstaltninger i forbindelse med renovering i bygninger med et samlet nytteareal på under 1000 m2

∫ ny

a) metoder til at vurdere bygningers energimæssige ydeevne ud fra deres forbrug af primærenergi og deres CO2-udledning

b) generelle incitamenter til at træffe yderligere foranstaltninger for at øge bygningers energieffektivitet.

Artikel 19 Oplysning

Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger for at oplyse brugerne ? ejere og lejere ⎪ af bygninger ? eller dele af bygninger ⎪ om de forskellige metoder, der kan bidrage til at forbedre den energimæssige ydeevne.

∫ ny

Medlemsstaterne oplyser særlig ejere og lejere af bygninger om energiattester og eftersynsrapporter og om disses nytteværdi og formål, om omkostningseffektive måder, hvorpå bygningens energimæssige ydeevne kan forbedres og om de økonomiske konsekvenser på mellemlangt og langt sigt af ikke at gøre noget for at forbedre bygningens energimæssige ydeevne.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

Kommissionen skal, når medlemsstaterne anmoder herom, bistå med gennemførelsen af sådanne oplysningskampagner ? til opfyldelse af stk. 1 og 2 ⎪, der kan indgå i fællesskabsprogrammer.

∫ ny

Artikel 20Tilpasning af rammebestemmelserne ? bilag I til den tekniske udvikling ⎪

Punkt 1 og 2 i bilaget revideres med jævne mellemrum, som ikke må være kortere end to år.

⎢ PE-CONS 3654/08 (2002/91 tilpasset) (tilpasset)

? ny

√ Kommissionen tilpasser bilag I, punkt 3 og 4, til den tekniske udvikling. ∏ Tilpasninger til den tekniske udvikling af punkt 1 og 2 i bilaget

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 1421, stk. 2.

⎢ PE-CONS 3654/08 (2002/91 tilpasset)

Artikel 1421 Udvalg

1. Kommissionen bistås af et udvalg.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

∫ ny

Artikel 22Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelse heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest den 31. december 2010 Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og meddeler omgående senere ændringer af betydning for bestemmelserne.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

Artikel 23 15 Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 4. januar 2006. De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne kan, som følge af mangel på kvalificerede og/eller godkendte eksperter, få en yderligere periode på tre år til at bringe bestemmelserne i artikel 7, 8 og 9 i fuld anvendelse. Når medlemsstaterne benytter sig af denne mulighed, underretter de Kommissionen og fremlægger den fornødne begrundelse samt en tidsplan for den videre gennemførelse af dette direktiv.

∫ ny

1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. december 2010 de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktivs artikel 2 til 17, artikel 19 og artikel 22 samt bilag I og II. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.

De anvender disse bestemmelser senest fra den 31. december 2010 for så vidt angår artikel 2, 3, 9, 10 til 12, 16, 17, 19 og 22.

For så vidt angår artikel 4 til 8, artikel 13 til 15 og artikel 17 anvender de disse bestemmelser på bygninger, der anvendes af offentlige myndigheder, senest fra den 31. december 2010 og på andre bygninger senest fra den 31. januar 2012.

Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De skal også indeholde oplysning om, at henvisninger i gældende love og administrative bestemmelser til det direktiv, der ophæves ved nærværende direktiv, gælder som henvisninger til nærværende direktiv. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for henvisningen og træffer bestemmelse om affattelsen af den nævnte oplysning.

2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 24 Ophævelse

Direktiv 2002/91/EF, som ændret ved den forordning, der er anført i bilag III, del A, ophæves med virkning fra den 1. februar 2012, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til den i bilag III, del B, angivne frist for gennemførelse af direktivet i national ret.

Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag IV.

ê 2002/91 (tilpasset)

ð ny

Artikel 25 16 Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på √ tyvendedagen efter ∏ på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 1726

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i [...], den [...].

På Europa-Parlamentets vegne

Formand […]

På Rådets vegne

Formand […]

⎢ 2002/91

? ny

BILAG I

Generelle rammebestemmelser for beregning af bygningers energimæssige ydeevne (? jf. ⎪ artikel 3)

∫ ny

1. En bygnings energimæssige ydeevne bestemmes ud fra den beregnede eller målte mængde energi, der årligt forbruges for at opfylde de forskellige behov, som er forbundet med typisk brug af bygningen, og afspejler behovene for varmeenergi og køleenergi (energi, der medgår til at undgå overopvarmning) for at opretholde de planlagte temperaturforhold i bygningen.

2. En bygnings energimæssige ydeevne skal udtrykkes gennemskueligt, bl.a. ved hjælp af en talindikator for CO2-udledning og forbrug af primærenergi.

Bygningers energimæssige ydeevne bør beregnes efter en metode, der tager hensyn til europæiske standarder.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

13. Metoden til beregning af bygningers energimæssige ydeevne skal √ fastlægges under hensyntagen til ∏ mindst omfatte følgende forhold:

a) ?følgende faktiske ⎪ varmeisoleringskarakteristika for termiske egenskaber ved bygningen ? , inklusive dens ⎪ (ydre mure og indre skillevægge osv.).

∫ ny

i) varmekapacitet

ii) isolering

iii) passiv opvarmning

iv) kølende bygningsdele og

v) kuldebroer

ê 2002/91 (tilpasset)

ð ny

Disse karakteristika kan også omfatte lufttæthed

b) opvarmningsanlæg og varmtvandsforsyning, herunder deres varmeisoleringskarakteristika

c) klimaanlæg

d) √naturlig og mekanisk ∏ ventilation, √ herunder eventuelt lufttæthed ∏

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

e) indbygget belysningsinstallation (√ hovedsagelig uden for boligsektoren ∏ navnlig den sektor, der ikke er beregnet til beboelse)

f) bygningers √ bygningens udformning, ∏ placering og orientering, herunder udeklima

g) passive solenergisystemer og solafskærmning

h) naturlig ventilation

i)h) indeklima, herunder det projekterede indeklima.

∫ ny

i) intern belastning.

⎢ 2002/91 (tilpasset)

? ny

24. I beregningen tages der, hvor det er relevant, hensyn til den positive virkning af følgende forhold:

a) ?den lokale soleksponering, ⎪ aktive solenergisystemer og andre opvarmnings- og elforsyningssystemer, der bygger på vedvarende energi

b) elektricitet fremstillet på kraftvarmeanlæg

c) fjernvarme- eller gruppeopvarmningsanlæg og fjern- eller gruppekøleanlæg

d) dagslysindfald naturligt lys.

35. I forbindelse med denne beregning bør bygninger på passende vis opdeles i √ følgende ∏ kategorier som f.eks.:

a) forskellige typer af enfamiliehuse

b) lejlighedskomplekser

c) kontorer

d) uddannelsesbygninger

e) sygehuse

f) hoteller og restauranter

g) idrætsanlæg

h) engros- og detailhandelsbygninger

i) andre typer af energiforbrugende bygninger.

∫ ny

BILAG II

Systemer for uvildig kontrol med energiattester og eftersynsrapporter

1. De kompetente myndigheder eller de organer, som de har uddelegeret ansvaret for at gennemføre systemet for uvildig kontrol til, udtager en stikprøve på mindst 0,5 % af alle årligt udstedte energiattester og kontrollerer dem.Kontrollen udføres på et af de tre nedenfor angivne alternative niveauer, og på hvert niveau udføres mindst kontrol med en statistisk signifikant andel af de udvalgte attester:

a) Validitetskontrol af de grunddata for bygningen, der er anvendt ved udstedelsen af energiattesten, og af de resultater, der er oplyst i attesten.

b) Kontrol af grunddataene og kontrol af resultaterne i attesten, inklusive anbefalingerne.

c) Fuld kontrol af de grunddata for bygningen, der er anvendt ved udstedelsen af energiattesten, fuld kontrol af resultater, der oplyses i attesten, inklusive anbefalingerne, og fysisk inspektion af bygningerne for at kontrollere overensstemmelsen mellem de specifikationer, der er anført i energiattesten, og den bygning, attesten er udstedt for.

2. De kompetente myndigheder eller de organer, som de har uddelegeret ansvaret for at gennemføre systemet for uvildig kontrol til, udtager en stikprøve på mindst 0,1 % af alle årligt udarbejdede eftersynsrapporter og kontrollerer dem. Kontrollen udføres på et af de tre nedenfor angivne alternative niveauer, og på hvert niveau udføres der mindst kontrol med en statistisk signifikant andel af de udvalgte eftersynsrapporter:

a) Validitetskontrol af de grunddata for den tekniske bygningsinstallation, der er anvendt ved udstedelsen af energiattesten, og af de resultater, der er oplyst i eftersynsrapporten.

b) Kontrol af grunddataene og kontrol af resultaterne i eftersynsrapporten, inklusive anbefalingerne.

c) Fuld kontrol af de grunddata for den tekniske bygningsinstallation, der er anvendt ved udstedelsen af eftersynsrapporten, fuld kontrol af resultater, der oplyses i eftersynsrapporten, inklusive anbefalingerne, og fysisk inspektion af bygningerne for at kontrollere overensstemmelsen mellem de specifikationer, der er anført i eftersynsrapporten, og den eftersete tekniske bygningsinstallation.

ê 2002/91

ð ny

BILAG III

Del A

Ophævet direktiv med ændringer (jf. artikel 24)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 65) |

Europa-Parlamentets og Rådets forordning […] (EUT […]) | Kun bilagets punkt 9.9. |

Del B

Frister for gennemførelse i national ret og anvendelse (jf. artikel 24)

Direktiv | Frist for gennemførelse | Anvendelsesdato |

2002/91/EF | 4. januar 2006 | 4. januar 2009 for så vidt angår artikel 7, 8 og 9 |

_____________

BILAG IV

Sammenligningstabel

Direktiv 2002/91/EF. | Nærværende direktiv |

Artikel 1 | Artikel 1 |

Artikel 2, indledning | Artikel 2, indledning |

Artikel 2, nr. 1) | Artikel 2, nr. 1) |

- | Artikel 2, nr. 2) |

Artikel 2, nr. 2) | Artikel 2, nr. 3, og bilag I |

- | Artikel 2, nr. 4), 5) 6) og 7) |

Artikel 2, nr. 3) | Artikel 2, nr. 8) |

Artikel 2, nr. 4) | Artikel 2, nr. 9) |

- | Artikel 2, nr. 10) |

Artikel 2, nr. 5) | Artikel 2, nr. 11) |

Artikel 2, nr. 6) | Artikel 2, nr. 12) |

Artikel 2, nr. 7) | Artikel 2, nr. 13) |

Artikel 2, nr. 8) | Artikel 2, nr. 14) |

Artikel 3 | Artikel 19 og bilag I |

Artikel 4, nr. 1) | Artikel 4, nr. 1) |

Artikel 4, nr. 2) | - |

Artikel 4, nr. 3) | Artikel 4, nr. 2) |

- | Artikel 4, nr. 3) |

- | Artikel 4, nr. 4) |

- | Artikel 5 |

Artikel 5 | Artikel 6, nr. 1) |

- | Artikel 6, nr. 2) |

Artikel 6 | Artikel 7 |

- | Artikel 8 |

- | Artikel 9 |

Artikel 7, nr. 1) | Artikel 10, nr. 5), og artikel 11, nr. 1), 2), 3), 5) og 6) |

Artikel 7, nr. 2) | Artikel 10, nr. 1) og 2) |

Artikel 7, nr. 3) | Artikel 12 |

- | Artikel 11, nr. 4), 7) og 8) |

Artikel 8, indledning | Artikel 13, indledning |

Artikel 8, litra a) | Artikel 13, nr. 1) og 3) |

- | Artikel 13, nr. 2) |

Artikel 8, litra b) | Artikel 13, nr. 4) |

Artikel 9 | Artikel 14, nr. 1) |

- | Artikel 14, nr. 2) |

- | Artikel 15 |

Artikel 10 | Artikel 16 |

- | Artikel 17 |

Artikel 11, indledning | Artikel 18, indledning |

Artikel 11, litra a) | - |

- | Artikel 18, litra a) |

Artikel 11, litra b) | Artikel 18, litra b) |

Artikel 12 | Artikel 19 |

Artikel 13 | Artikel 20 |

Artikel 14, nr. 1) | Artikel 21, nr. 1) |

Artikel 14, nr. 2) | Artikel 21, nr. 2) |

Artikel 14, nr. 3) | - |

- | Artikel 22 |

Artikel 15, nr. 1) | Artikel 23, nr. 1) og 2) |

Artikel 15, nr. 2) | - |

- | Artikel 24 |

Artikel 16 | Artikel 25 |

Artikel 17 | Artikel 26 |

Bilag | Bilag I |

- | Bilag II-IV |

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

1. FORSLAGETS BETEGNELSE

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om bygningers energimæssige ydeevne

2. ABM/ABB-RAMME

Politikområder og dermed forbundne aktiviteter:

06: Energi og transport

3. BUDGETPOSTER

3.1. Budgetposternes nummer og tekst (aktionsposter og dermed forbundne poster vedrørende teknisk og administrativ bistand (tidl. B..A-poster)):

06 01 01: Udgifter vedrørende tjenstgørende personale inden for politikområdet "energi og transport"

3.2. Foranstaltningens og de finansielle virkningers varighed:

Start: 2010. Slut: ikke fastlagt.

3.3. Budgetoplysninger:

Budget-post | Udgifternes art | Nye | EFTA-bidrag | Bidrag fra ansøgerlandene | Udgifts-område i de finansielle overslag |

06 01 01 | IOU | IOB | Nej | Nej | Nej | Nr. 5 |

4. SAMMENFATNING AF RESSOURCERNE

4.1. Finansielle ressourcer

4.1.1. Sammenfatning af forpligtelsesbevillinger (FB) og betalingsbevillinger (BB)

i mio. EUR (3 decimaler)

Udgiftstype | Punkt | År n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n+5 ff. | I alt |

Driftsudgifter |

Forpligtelsesbevillinger (FB) | 8.1. | a |

Betalingsbevillinger (BB) | b |

Administrative udgifter inden for referencebeløbet |

Teknisk og administrativ bistand (IOB) | 8.2.4. | c |

SAMLET REFERENCEBELØB |

Forpligtelsesbevillinger | a+c |

Betalingsbevillinger | b+c |

Administrative udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet |

Personaleressourcer og dermed forbundne udgifter (IOB) | 8.2.5. | d | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

Administrative udgifter, undtagen udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter, ikke medtaget i referencebeløbet (IOB) | 8.2.6. | e |

Samlede anslåede finansielle omkostninger ved foranstaltningen |

FB I ALT, inkl. udgifter til personaleressourcer | a+c+d+e | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

BB I ALT, inkl. udgifter til personaleressourcer | b+c+d+e | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

Samfinansiering

Hvis forslaget indebærer samfinansiering med medlemsstaterne eller med andre organer (oplys hvilke), angives der et skøn i tabellen nedenfor over beløbet for denne samfinansiering (der kan indsættes flere rækker, hvis der forventes samfinansiering med flere organer):

i mio. EUR (3 decimaler)

Samfinansierende organ | År n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n+5 ff. | I alt |

…………………… | f |

FB I ALT, inkl. samfinansiering | a+c+d+e+f | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

4.1.2. Forenelighed med den finansielle programmering

X Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering.

( Forslaget kræver omprogrammering af det relevante udgiftsområde i de finansielle overslag.

( Forslaget kan kræve anvendelse af bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale (dvs. fleksibilitetsinstrumentet eller revision af de finansielle overslag).

4.1.3. Finansielle virkninger på indtægtssiden

X Forslaget har ingen indflydelse på indtægterne

( Forslaget har finansielle virkninger - virkningerne for indtægterne er som følger:

i mio. EUR (1 decimal)

Forud for foranstaltningen [År n-1] | Efter foranstaltningens iværksættelse |

Personaleressourcer i alt |

5. SÆRLIGE FORHOLD OG MÅL

Baggrunden for forslaget er beskrevet i begrundelsen. I denne del af finansieringsoversigten anføres følgende specifikke supplerende oplysninger:

5.1. Behov, der skal dækkes på kort eller lang sigt

Direktiv pålægger Kommissionen at udarbejde og gennemføre en metode for beregning af det omkostningsoptimale niveau for mindstekrav til bygningers energimæssige ydeevne. Metoden skal være klar til brug senest den 31. december 2010. Derudover skal Kommissionen fastlægge principper for, hvordan man definerer bygninger med lavt eller intet energiforbrug og CO2-udledning.

Direktivet pålægger medlemsstaterne at benytte ovennævnte metode og at indberette, hvilke resultater det giver hvert tredje år, første gang den 30. juni 2011. Medlemsstaterne skal også indberette deres nationale planer til fremme af bygninger med lavt eller intet energiforbrug og CO2-udledning; planerne analyseres derpå af Kommissionen i en statusrapport. Endelig skal medlemsstaterne indberette om ækvivalensen af oplysningskampagner og frivillige foranstaltninger vedrørende varmeanlæg og eftersynsordninger.

5.2. Merværdien af Fællesskabets engagement og forslagets sammenhæng med andre finansielle instrumenter og eventuel synergi

Bygningssektoren er den sektor i EU, der bruger mest energi og udsender mest CO2: den står for omkring 40 % af EU's samlede endelige energiforbrug og CO2-emissioner. Den rummer store urealiserede muligheder for omkostningseffektive energibesparelser, som i sig selv kunne nedsætte EU's endelige energiforbrug i 2020 med 11 %.

5.3. Forslagets mål, forventede resultater og øvrige indikatorer set i forbindelse med ABM-rammen

Direktivet har til formål at spare energi i bygningssektoren og at nedbringe dens udledning af drivhusgasser.

5.4. Gennemførelsesmetode (vejledende)

Angiv nedenfor, hvilken eller hvilke metoder der er valgt til gennemførelse af foranstaltningen.

( Central forvaltning

X Direkte ved Kommissionen

( Indirekte ved delegation til:

( Forvaltningsorganer

( Organer oprettet af Fællesskaberne, jf. artikel 185 i finansforordningen

X Nationale offentlige organer eller public service-organer

( Fælles eller decentral forvaltning

( med medlemsstaterne

( med tredjelande

( Fælles forvaltning med internationale organisationer (angiv nærmere)

Bemærkninger hertil:

6. OVERVÅGNING OG EVALUERING

6.1. Overvågningssystem

Standardtekst.

6.2. Evaluering

6.2.1. Forudgående evaluering

6.2.2. Forholdsregler efter en midtvejsevaluering eller efterfølgende evaluering (konklusioner, der kan drages af lignende tidligere erfaringer)

6.2.3. Regler for fremtidige evalueringer og deres hyppighed

7. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

Standardtekst.

8. RESSOURCER

8.1. Finansielle omkostninger i forbindelse med forslagets mål

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 |

Tjenestemænd | AD | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |

B*, C*/AST |

Personale, der finansieres over art. XX 01 02 |

Andet personale, der finansieres over art. XX 01 04/05 |

I ALT | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |

8.2.2. Opgavebeskrivelse

Udarbejdelse og overvågning af en metode til beregning af det omkostningsoptimale niveau for mindstekrav til bygningers energimæssige ydeevne.

Overvågning af medlemsstaternes gennemførelse af direktivet og udarbejdelse af en rapport herom. Forberedelse, tilrettelæggelse og opfølgningen af udvalgsmøder (udvalgsproceduren).

8.2.3. Kilde til personaleressourcer (vedtægtsomfattede)

( Stillinger, der i øjeblikket er afsat til forvaltningen af programmet, og som skal erstattes eller forlænges

( Stillinger, der er forhåndsallokeret i forbindelse med APS/FBF-proceduren for år n

X Stillinger, hvorom der skal ansøges i forbindelse med den næste APS/FBF-procedure

( Stillinger, som skal omfordeles under anvendelse af eksisterende ressourcer inden for den pågældende tjeneste (intern omfordeling)

( Stillinger, der er nødvendige i år n, men ikke forudset i APS/FBF-proceduren for det pågældende år

8.2.4. Andre administrative udgifter, der er medtaget i referencebeløbet (XX 01 04/05 – udgifter til administrativ forvaltning)

i mio. EUR (3 decimaler)

Budgetpost (nummer og betegnelse) | År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 ff. | I ALT |

Anden teknisk og administrativ bistand |

- intern |

- ekstern |

Teknisk og administrativ bistand i alt |

8.2.5. Udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet

i mio. EUR (3 decimaler)

Arten af personaleressourcer | År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 ff. |

Tjenestemænd og midlertidigt ansatte (XX 01 01) | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 |

Personale finansieret over artikel XX 01 02 (hjælpeansatte, nationale eksperter, kontraktansatte osv.) (oplys budgetpost) |

Samlede udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter (IKKE medtaget i referencebeløbet) | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 |

Beregning - tjenestemænd og midlertidigt ansatte |

Fra og med år n: 3 AD-tjenestemænd (122 000 EUR/tjenestemand/år) |

Beregning - personale, der finansieres over art. XX 01 02 |

8.2.6. Andre administrative udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet i mio. EUR (3 decimaler) |

År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 ff. | I ALT |

XX 01 02 11 01 – Tjenesterejser |

XX 01 02 11 02 – Møder og konferencer |

XX 01 02 11 03 - Udvalg[21] |

XX 01 02 11 04 – Undersøgelser og høringer |

XX 01 02 11 05 - Informationssystemer |

2 Andre forvaltningsudgifter i alt (XX 01 02 11) |

3 Andre udgifter af administrativ karakter (angiv hvilke, herunder budgetpost) |

Administrative udgifter i alt, undtagen udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter (IKKE medtaget i referencebeløbet) |

Beregning – Andre administrative udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet |

De nødvendige personalemæssige og administrative ressourcer vil blive dækket via tildelingen til det ansvarlige GD inden for rammerne af de årlige tildelingsprocedurer i lyset af de budgetmæssige begrænsninger. |

[1] EFT L 1 af 4.1.2003, s. 65-71.

[2] KOM (2007) 1.

[3] EUT L 191 af 22.7.2005, s. 29-58.

[4] EUT L 52 af 21.2.2004, s. 50-60.

[5] EUT L 114 af 27.4.2006.

[6] KOM (2008) 30.

[7] EFT L 40 af 11.2.1989, s. 12-26.

[8] KOM (2008) 397/3.

[9] KOM(2002) 278 endelig.

[10] EUT C […], […], s. […].

[11] EUT C […], […], s. […].

[12] EUT C […], […], s. […].

[13] EFT L 1 af 4.1.2003, s. 65.

[14] Jf. bilag IV, del A.

[15] KOM(2006) 545 endelig.

[16] EFT L 114 af 27.4.2006, s. 64.

[17] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

[18] Indsæt flere kolonner, hvis foranstaltningen varer længere end 6 år.

[19] Som beskrevet under punkt 5.3.

[20] Der skal henvises til den specifikke finansieringsoversigt for det eller de pågældende forvaltningsorganer.

[21] Oplys, hvilken type udvalg det drejer sig om, og hvilken gruppe det tilhører.