Udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Raadet, Europa-Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg: Energi og oekonomisk og social samhoerighed (94/C 393/24)

Kommissionen besluttede den 16. februar 1994 under henvisning til EU-traktatens artikel 198, at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den ovennaevnte meddelelse.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU's Sektion for Energi, Kernekraft og Forskning, som udpegede Giovanni Barbagli til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. juli 1994.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 318. plenarforsamling moedet den 15. september 1994, med et stort flertal for og 1 stemme hverken for eller imod, foelgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Kommissionens meddelelse er et oplaeg, der skal give stof til debatten om, hvilke beslutninger Faellesskabet og medlemsstaterne i fremtiden skal traeffe om energipolitik og energiprogrammer, om regional og anden udvikling og om strukturfondenes anvendelse.

1.2. I meddelelsen bestraeber Kommissionen sig paa at samle alle de henvisninger til forholdet mellem energi og maalsaetningen om oekonomisk og social samhoerighed, som figurerer i Kommissionens dokumenter fra de seneste to aar og integrere dem i en samlet strategi. Meddelelsens indholdsfortegnelse og fodnoter er et tydeligt bevis herpaa.

1.3. Der peges isaer paa den betydning, der tillaegges samhoerighedsmaalsaetningen i programmerne THERMIE, SAVE, ALTENER, JOULE, VALOREN, POSEIMA, REGEN og »Energiplanlaegning inden for regioner og byer«. (Programmet APAS naevnes ikke, fordi det foerst er godkendt af Europa-Parlamentet efter meddelelsens offentliggoerelse.)

1.4. I sine tidligere udtalelser om de igangvaerende programmer har Det OEkonomiske og Sociale Udvalg konsekvent understreget, at maalet om staerkere oekonomisk og social samhoerighed maa tillaegges stor betydning i de enkelte programmer.

1.5. Den foreliggende meddelelse gaar i denne retning.

2. Resumé af Kommissionens meddelelse

2.1. Det fremgaar af meddelelsen, Kommissionen har til hensigt:

- at sikre sig, at der tages hensyn til den maalsatte styrkelse af den oekonomiske og sociale samhoerighed i EU's energipolitiske foranstaltninger,

- at soerge for, at energi integreres i de andre faellesskabspolitikker og dermed bidrager aktivt til samhoerigheden,

- at integrere de energirelaterede aspekter i de nye faellesskabsinitiativer, som finansieres af strukturfondene, og som er nedfaeldet i groenbogen [KOM(93) 282 endelig udg.].

Kommissionen henstiller, at medlemsstaterne integrerer selve energiaspektet i de regionale udviklingsplaner og -programmer.

2.2. Som eksempler herpaa naevnes »energi og graenseoverskridende foranstaltninger, »energi og landdistrikter, oeer og fjernomraader« samt »energi og bymiljoe«.

2.3. I meddelelsen foreslaas en raekke ledsageforanstaltninger til de saerlige initiativer, der allerede er igangsat inden for strukturpolitikkerne, energi- og F & U-politikken. (Det drejer sig om programmerne THERMIE, SAVE, VALOREN, ALTENER, JOULE, POSEIMA, REGEN og »Energiplanlaegning inden for regioner og byer«.)

2.4. Kommissionen slaar fast, at der hidtil ikke er opnaaet tilfredsstillende resultater med hensyn til samhoerighed (forstaaet som tilnaermelse af de oekonomiske og generelle indikatorer for de forskellige EU-regioner).

I meddelelsen skoenner Kommissionen det noedvendigt at udvikle ledsageforanstaltninger, som er bedre tilpasset til de saerlige forhold, der goer sig gaeldende i de mindst udviklede regioner.

2.5. Baade EU og medlemsstaterne skal vaere indstillet paa at prioritere opgaven hoejt under behoerig hensyntagen til subsidiaritetsprincippet. Begge parters aktionsfelt fastlaegges i meddelelsen.

2.6. I meddelelsen foreslaas tillige en raekke ledsageforanstaltninger (oversigt nr. 2) med sigte paa energiinfrastruktur, energieffektivitet og udnyttelse af regionernes eget energipotentiel.

2.7. Sigtet med ledsageforanstaltningerne er at integrere det oekonomiske og sociale samhoerighedsmaal i energipolitikken, idet det anerkendes, at energi kan anvendes til at bidrage aktivt til at styrke samhoerigheden.

2.8. Meddelelsen rundes af med en raekke tabeller vedroerende energisektoren og korte beskrivelser af de regionalprogrammer og F& U-programmer, der anvendes paa energiomraadet. Der er tale om:

- de energipolitiske maalsaetningers og de foreslaaede ledsageforanstaltningers virkninger for de mindst udviklede regioner (oversigt nr. 1),

- energiforbrug pr. indbygger, energiafhaengighedsprocent og energiintensitet i medlemsstaterne (bilag I, tabel 1),

- beskaeftigelsen i energiindustrien i perioden 1980-1991 (bilag I, tabel 1 a),

- olie-, kul- og naturgasandelen af medlemsstaternes primaerenergiforbrug samt vurdering af andelen af vedvarende energikilder (bilag I, tabel 2),

- CO2-emissioner pr. indbygger og CO2-emissioner i forhold til BNP (bilag I, tabel 3),

- medlemsstaternes forsyning med energiinfrastruktur (bilag I, tabel 4),

- korte beskrivelser af de programmer, som i dag indgaar i energipolitikkerne, samt de F& U-programmer og regionale programmer, der anvendes paa energiomraadet (bilag II).

2.9. Kommissionen har fremsendt meddelelsen til Raadet, Europa-Parlamentet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget.

2.10. Kommissionen vil senere udtale sig om indholdet af meddelelsens faellesskabsinitiativer, naar de droeftelser, der er aabnet af meddelelsen om groenbogen, er afsluttet, og Kommissionen har draget sine konklusioner herom.

3. Generelle bemaerkninger

3.1. Det OEkonomiske og Sociale Udvalg tilslutter sig meddelelsens centrale synspunkt, hvorefter det er noedvendigt at integrere maalsaetningen om at styrke den oekonomiske og sociale samhoerighed i de energipolitiske maalsaetninger paa baade EU-plan og nationalt plan.

3.2. OESU er enig i, at en faelles energipolitisk vigtigste maalsaetninger er at forbedre det europaeiske erhvervslivs konkurrenceevne og at hoejne livskvaliteten for Europas borgere. Formaalet maa derfor vaere at skaffe energi paa de oekonomisk bedst mulige vilkaar paa en saadan maade, at forsyningssikkerheden og miljoebeskyttelsen tilgodeses, og saaledes at man respekterer principperne for fri markedsoekonomi og ikke glemmer kravet om et sammenhaengende europaeisk erhvervsliv og arbejdsmarked. En saadan forbedring af »den oekonomiske og sociale samhoerighed« kraever imidlertid yderligere, at der skabes sammenhaeng mellem energiforsyning og udvikling, energiforsyning og miljoebeskyttelse samt mellem energiforsyning og national, regional og social- og arbejdsmarkedsmaessig politik.

3.3. Disse maalsaetninger kan opfyldes gennem en samordnet energipolitik paa EU-plan, nationalt og regionalt plan, som tager sigte paa at mindske spaendet mellem de mindre udviklede og de gunstigt stillede regioner. Det er saaledes i foerste raekke noedvendigt at kortlaegge forskellene mellem de situationer, der goer sig gaeldende i forskellige regioner og lokalomraader (byer, landdistrikter eller fjernomraader).

3.4. Uden at give en udtoemmende redegoerelse for de mere bredspektrede emner, som OESU paa eget initiativ behandler i andre udtalelser, skal det her paapeges, at energiaspektet er en vaesentlig faktor i samhoerigheden, men at det kun kan spille sin rolle fuldt ud, hvis der ydes en stor indsats for at:

- etablere et faelles indre energimarked,

- knytte passende oekonomiske og fiskale instrumenter til energipolitikken,

- styrke forskningsindsatsen og fremme resultaternes udbredelse,

- sikre et afbalanceret forhold mellem energi og miljoe,

- finde frem til den rigtige balance mellem EU-energipolitikkens internationale dimension og subsidiaritetsprincippet.

3.5. Fastlaeggelsen af faelles energimaalsaetninger, som tager hoejde for de forskellige EU-omraaders eget potentiale, vil i sig selv bidrage til den oekonomiske og sociale samhoerighed. Hvis det imidlertid antages, at der er adgang til olie og benzin ad land og/eller soevejen, skulle det vaere klart nok, at det mest effektive af de midler, hvorigennem energiforsyningen kan bidrage til den »oekonomiske og sociale samhoerighed«, er udbygningen af forhaandenvaerende nationale eller regionale elkraftnet til omraader, som ikke er koblet til. Alle generelle sammenligninger mellem prisen paa elkraft fra et nationalt eller regionalt net og prisen paa elkraft fra dieselgeneratorer, vindmoeller, solfangere eller forskellige andre kilder (bortset fra vandkraftvaerker) viser, at prisen paa el fra netvaerket er billigere. Tilmed er denne kilde mere paalidelig, navnlig i forhold til el fra udnyttelsen af de vedvarende naturkraefter.

3.5.1. Der vil kunne vaere tale om saerlige forhold, hvorunder ovenstaaende generelle betragtninger ikke gaelder, saaledes at det for bestemte omraader eller lokalsamfund vil vaere mere oekonomisk at traekke paa andre kraftkilder end det naermeste netvaerk, eventuelt som et supplement hertil. Under saadanne forhold (som gaelder for naesten alle oeer) er det berettiget og noedvendigt at anvende andre metoder til elfremstilling, afhaengigt af forholdene.

3.5.2. Paa denne baggrund henleder OESU opmaerksomheden paa andre hensyn, som kan have betydning for styrkelsen af den »oekonomiske og sociale samhoerighed« i specielle omraader og/eller lokalsamfund, herunder navnlig oeer, som f.eks.

- oeget differentiering af energikilderne, navnlig i regioner, der er staerkt afhaengige af olie,

- fremme af industrialiseringen i de mindre udviklede regioner, idet der i videst muligt omfang satses paa anvendelse af de lokale energikilder,

- stoette til dannelse af regionale interessegrupper paa energiomraadet.

3.6. Uden at det i oevrigt aendrer ved de prioriterede maal, der er naevnt under punkt 3.5, understreger OESU, at de mindre udviklede EU-regioners muligheder for adgang til konventionelle energiformer ofte er ugunstige. Paa den ene side maa denne ulempe soeges afhjulpet gennem tilkobling til energinettene og gennem mere effektiv energiudnyttelse, og paa den anden side maa det tages i betragtning, at disse regioner ofte raader over et potentiale af egne energikilder, hvis udnyttelse kan taenkes at stimulere regionernes udvikling og skabe nye arbejdspladser.

Udnyttelsen af de vedvarende energiformer boer, hvor det er muligt og oekonomisk rentabelt, udvikles af foelgende grunde:

3.6.1. de lokale smaa og mellemstore virksomheder vil kunne levere den fornoedne teknologi til udnyttelse af visse vedvarende energikilder,

3.6.2. naar regionernes eget energipotentiale anskues i lyset af de krav, der er indbygget i reformen af den faelles landbrugspolitik, bliver det klart, at energiafgroeder fra landbruget saavel som fra skovbruget saasom raavarer til biobraendsler og elektricitetsfremstilling, naar de er forenelige med en baeredygtig udvikling, byder paa gode beskaeftigelsesmuligheder og samtidig tilgodeser miljoehensyn (mindre skade paa vandmiljoe og grundvand, beskyttelse af kulturlandskabet osv.).

3.7. I tilknytning til henvisningerne til EU-programmerne maa OESU i oevrigt kraeve foelgende:

3.7.1. Antallet af eksisterende programmer boer reduceres, idet programmer, der ligger taet paa hinanden, slaas sammen. Hermed vil man opnaa stoerre klarhed over det enkelte programs specifikke karakter.

3.7.2. Procedurerne for adgang til bestemte programmer skal lettes, bl.a. ved at deltagerformularerne forenkles og standardiseres med henblik paa stoerre deltagelse fra de smaa og mellemstore virksomheders side.

3.7.3. Programmer, der sigter mod en forbedring af energieffektiviteten og udvikling af tilbagestaaende regioners eget energipotentiale, boer have prioritet paa en saadan maade, at samarbejdet mellem dem fremmes.

3.7.4. Der boer afsaettes passende finansielle midler til programmerne.

3.8. OESU er godt klar over, at Kommissionen goer sig store bestraebelser paa at finde den rigtige indgang til emnet energi og oekonomisk og social samhoerighed, men vil dog gerne paapege foelgende svage punkter:

3.8.1. Set i et helhedsperspektiv synes EU-energipolitikkens instrumentale rolle ikke at falde helt i traad med samhoerighedsmaalet.

3.8.2. Med den generelle indfaldsvinkel, der anlaegges i dokumentet, tages der ikke tilstraekkelig hoejde for de konflikter, der undertiden kan opstaa mellem maalsaetningerne for social samhoerighed og energipolitikken. Effektivitets- og miljoemaessige eller saagar tekniske hensyn kan til tider kollidere med samhoerighedsbehov. I de tilfaelde, hvor forslag til energipolitiske tiltag eller lovbestemmelser skaber en potentiel konflikt med samhoerighedsmaal, boer Kommissionen vaere forpligtet til at vurdere de sandsynlige skadelige konsekvenser for samhoerigheden og rette henstilling om egnede tiltag, f.eks. gennem faellesskabsinitiativer inden for strukturfondene eller paa anden vis.

3.8.3. Hverken de midler, der for indevaerende er afsat til formaalet, eller de planlagte ledsageforanstaltninger er fyldestgoerende. Det erkendes, at meddelelsens indhold og forslag er et positivt og innovativt element, men man savner enhver oplysning, selv af yderst generel art, om de relative omkostninger ved de forskellige omhandlede energikilders udnyttelse. OESU er enig i, selv om der er afsat betragtelige finansielle midler til samhoerighedsmaalet inden for rammerne af strukturfondene og Samhoerighedsfonden, at midlerne dog er ret begraensede set i relation til de oekonomiske stoerrelser, der opereres med paa energiomraadet. OESU maa derfor lige som Kommissionen frygte, at de afsatte midler ikke vil kunne foere os frem til de fastsatte maal, medmindre de oevrige EU-programmer og -aktioner af generel karakter ogsaa afpasses efter samhoerighedsmaalsaetningen i alle tilfaelde, hvor det er muligt.

3.8.4. Analyserne og oplysningerne boer derfor uddybes, saa det bliver nemmere at fastlaegge egnede programmer og projekter. Det ville isaer vaere oenskeligt, om Kommissionen ville give foelgende oplysninger:

3.8.4.1. Omtrentlige oplysninger om alle tilbagestaaende regioner i medlemsstater, der direkte beroeres af problemerne omkring social samhoerighed; omraadernes beskaffenhed, deres vigtigste geografiske karakteristika, befolkningsforhold, oplysninger om omraadets art (byomraade, landdistrikt), eksistensen af passende transportforbindelser; navnlig om omraaderne forsynes med elektricitet fra de nationale distributionsnet.

3.8.4.2. Oplysninger, som goer det muligt at sammenholde de i en given lokal sammenhaeng typiske omkostninger (kapital- og forvaltningsomkostninger) ved elektricitetsforsyning fra de nationale distributionsnet med de tilsvarende omkostninger ved mulig egenproduktion af elektricitet, f.eks. ved hjaelp af diesel, vind- og solenergi.

3.8.4.3. Oplysninger om benzin- og oliepriser i de forskellige geografiske omraader med angivelse af eventuelle midler til nedbringelse af omkostningerne, f.eks. brug af andre leverandoerer eller investeringer i en anden, mere effektiv organisering af transporten.

3.9. Med henblik paa at sikre, at EU's F& U-programmer tilpasses bedre til maalsaetningen om oekonomisk og social samhoerighed inden for Europa, boer der i de enkelte programmer laegges stoerre vaegt paa og gives mere plads for projekter med foelgende formaal:

3.9.1. Markedsorienterede forskningsprojekter med henblik paa at udvikle mere egnede teknologier.

3.9.2. Integrerede demonstrationsprojekter og videnformidlingsprojekter.

3.9.3. Projekter i de mindst udviklede regioner med sigte paa at optimere udnyttelsen af lokale energikilder til daekning af det lokale forbrug.

3.9.4. Projekter, der tager sigte paa faelles standarder med hensyn til forbrug, teknologier og priser.

3.9.5. Projekter, der sigter mod en harmonisering af medlemsstaternes retslige og fiskale instrumenter, navnlig med henblik paa at fremme produktionen af ren energi, dels til byomraader, dels til landdistrikter, oeer og fjernomraader.

4. Saerlige bemaerkninger

4.1. OESU mener, at THERMIE-programmet boer udvides til ogsaa at omfatte demonstrationsprojekter og/eller videnformidlingsprojekter, der bygger paa »afproevede« teknologier, som altsaa ikke »i sig selv« er innovative, men som er innovative i bestemte sammenhaenge (tilbagestaaende landdistrikter, fjernomraader, integrerede projekter, styringssystemer osv.).

4.2. Med hensyn til ALTENER-programmet finder OESU det positivt, at der skal laegges vaegt paa de institutionelle og finansielle aspekter i de daarligt stillede regioner. Hertil har OESU foelgende bemaerkninger:

4.2.1. Det er hensigtsmaessigt ikke blot at »fjerne de juridiske hindringer«, men ogsaa at harmonisere medlemsstaternes lovgivning, ikke mindst vedroerende anvendelse af biobraendsler og energi.

4.2.2. Investorer i vedvarende energikilder i de daarligt stillede regioner boer ikke blot indroemmes »mindst lige saa gode finansieringsbetingelser om de store energiselskaber«, man boer ogsaa tilbyde dem finansielle og fiskale incitamenter.

4.2.3. Det henstilles ogsaa, at man ikke noejes med at »opgoere de ydre, navnlig miljoemaessige, virkninger af vedvarende energikilder«, men ogsaa uddyber undersoegelserne om internalisering af de konventionelle energikilders eksterne omkostninger (forurening) i de tilbagestaaende regioner.

4.3. I afsnittet om »Energi og landdistrikter, oeer og fjernomraader« foreslaar Kommissionen, at »investeringsstoette skal prioriteres«, og at der kan »ydes stoette til supplerende foranstaltninger«. Efter OESU's opfattelse kunne saadanne supplerende aktioner omfatte stoette til udvaelgelse af processer og til videnoverfoersel.

Bruxelles, den 15. september 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg