Tredjelande kan bidrage til finansiering af programmet via associeringsaftaler. I betingelserne for fastlæggelse af den finansielle støttes omfang, som vil blive fastsat i associeringsaftaler med hvert land, sikres det, at eventuelle betydelige skævheder automatisk korrigeres i forhold til det beløb, som enheder etableret i associerede lande modtager i kraft af deres deltagelse i programmet, idet der tages hensyn til omkostningerne i forbindelse med programmets forvaltning.

Andre bemærkninger (f.eks. om hvilken metode der er benyttet til at beregne virkningerne for indtægterne).

Alt eksternt personale vil bistå tjenestemænd og midlertidigt ansatte med at bidrage til målene for Horisont Europa gennem hele processen, fra udarbejdelsen af arbejdsprogrammet til den endelig formidling af resultater i perioden 2021-2027.

Finansieret over bevillingsrammen for programmet

Bevillinger finansieret over bevillingsrammen for programmet I ALT

Administrationsbevillinger finansieret over bevillingsrammen for programmet

Lovgivningen vil sikre, at revisioner og kontroller på stedet kan foretages af Kommissionens tjenestegrene, herunder OLAF, under anvendelse af de standardbestemmelser, som OLAF anbefaler.

Det skal understreges, at omfanget af konstateret svig har været meget begrænset i forhold til de samlede udgifter, men generaldirektoraterne med ansvar for gennemførelsen af forskningsbudgettet er ikke desto mindre fortsat opsat på at bekæmpe det.

Den nuværende strategi for bekæmpelse af svig, der bruges af de af Kommissionens tjenestegrene, som er ansvarlige for gennemførelsen af de tidligere rammeprogrammer, dækker tilskud, såvel som strategier for bekæmpelse af svig vedrørende andre udgifter, og vil blive ajourført efter revisionen af Kommissionen strategi for bekæmpelse af svig i 2018. Den vil også omfatte risici forbundet med finansiering i form af faste beløb, der indebærer andre risici, som der skal tages højde for.

Tjenesterne med ansvar for gennemførelsen af forsknings- og innovationsbudgettet ønsker at bekæmpe svig i alle faser af tilskudsforvaltningsprocessen. De har udviklet og gennemfører strategier mod svig, herunder udvidet brug af efterretningsoplysninger, navnlig ved brug af avancerede IT-værktøjer, samt uddannelse og information til personalet. Denne indsats vil blive videreført. Generelt bør de foreslåede foranstaltninger have en positiv indvirkning på bekæmpelsen af svig, navnlig det større fokus på risikobaseret revision og styrket videnskabelig evaluering og kontrol.

Bemærkning: Dette afsnit gælder kun tilskudsforvaltningen (i de forskellige forvaltningsmetoder); for administrative og operationelle udgifter, der gennemføres gennem offentlige indkøbsprocesser, bør fejlrisikoen ved betaling og afslutning ligge på under 2 %.

De generelle forventninger til fejlprocenterne vil afhænge af balancen mellem de to finansieringsmetoder (refusion af støtteberettigede omkostninger og faste beløb). Kommissionen har til hensigt at anvende finansieringsmodellen med faste beløb, hvor det er hensigtsmæssigt. Den primære drivkraft for anvendelse af finansiering i form af faste beløb skal dog ikke være nedbringelse af fejlprocenten, men derimod opnåelse af alle programmets målsætninger.

Den forventede fejlprocent for betalinger af tilskud under en finansieringsmodel, der er baseret på refusion af ikke-støtteberettigede omkostninger, er 2,5-3,5 %. Risikoen for fejl ved afslutning (efter virkningen af kontroller og korrektioner) er omkring (men ikke nødvendigvis under) 2 %.

Et mere snævert skøn af omkostningerne til kontrolsystemet (evaluering, udvælgelse, projektforvaltning, forudgående og efterfølgende kontrol) ligger i 2017 på omkring 3-4 % for alle de af Kommissionens tjenestegrene, som er ansvarlige for gennemførelsen af de tidligere rammeprogrammer, (herunder omkostninger i forbindelse med forvaltningen af det syvende rammeprogram og Horisont 2020). Det betragtes som rimelige omkostninger på baggrund af den indsats, der er nødvendig for at sikre, at målsætningerne nås, og antallet af transaktioner.

2.2.3.Vurdering af og begrundelse for kontrolforanstaltningernes omkostningseffektivitet (forholdet mellem kontrolomkostningerne og værdien af de forvaltede midler) samt vurdering af den forventede risiko for fejl (ved betaling og ved afslutning)

Antallet af involverede transaktioner betyder, at omfattende systematisk forudgående kontrol vil blive meget dyr. Den eksisterende kontrolstrategi forlader sig derfor på risikobaserede forudgående kontroller og efterfølgende kontroller for at vurdere omfanget af fejl samt konstatere og inddrive ikke-støtteberettigede beløb. Da fejlprocenterne er blevet inden for det fastsatte interval, bliver kontrolstrategien ansat som værende effektiv. Visse aspekter vil blive udviklet videre, bl.a. inkludering af revision af systemer og processer, men der foreslås ikke nogen radikale ændringer.

Forslaget om Horisont Europa gør det muligt for Kommissionen at anvende finansieringsmodellen med udbetalinger i faste beløb, og Kommissionen har til hensigt at anvende denne finansieringsmodel mere bredt. Det er dog for tidligt at sige, i hvor vid udstrækning den kan bruges. Det vil afhænge af resultaterne fra pilotordningerne, som er på trapperne.

Pilotordningen skal evalueres, især for at se, om alle programmets målsætninger — og ikke blot en nedbringelse af fejlprocenten — nås. Bredere anvendelse af finansiering med faste satser vil dog klart reducere fejlprocenten. Det vil imidlertid flytte risiciene til andre faser i det interne kontrolsystem, hvorved det vil blive vigtigere at evaluere og vurdere resultaterne.

Finansiering i form af udbetaling af faste beløb blev foreslået for Horisont 2020, men det blev betragtet som upassende eller forhastet. Ikke desto mindre gennemfører Kommissionen i arbejdsprogrammet for 2018 pilotordninger, som er baseret på finansiering i form af udbetaling af faste beløb. Den har samtidig gjort en række kommunikationstiltag for at imødekomme interessenternes betænkeligheder ved denne form for finansiering.

Med Horisont 2020 blev der indført finansiering i form af faste beløb til ordningen SMV'er i fase 1 (en betaling på 50 000 EUR ved levering af et tilfredsstillende videnskabeligt resultat), og via EIC's VIF'er til finansiering af institutionelle omkostninger i forbindelse med EIC's Der kræves ikke yderligere begrundelse for disse betalinger i form af fakturaer, timeregnskaber, kvitteringer osv. Der er ingen finansielle fejl.

Bredere anvendelse af forenklede omkostningsmodeller såsom faste beløb og enhedsomkostninger vil sammen med en forenkling af reglerne bidrage til at nedbringe Horisont 2020's fejlprocent, som for Horisont Europa anslås at ligge på et repræsentativt grundlag på 3-4 %. Det underliggende problem med fejl i en finansieringsmetode, som er baseret på refusion af støtteberettigede omkostninger, eksisterer dog fortsat. I sådant et system kan den repræsentative fejlprocent reduceres til 2,5-3,5 %, hvor den tilbageværende fejlprocent efter korrektioner forventes at ligge på omkring (men ikke nødvendigvis under) 2 %.

De fejl, der er konstateret i forbindelse med revisionerne af Horisont 2020, viser, at visse af disse fejl kan undgås ved forenkling og undgåelse af unødige formaliteter i reglerne. Der er allerede foretaget visse ændringer i Horisont 2020 (f.eks. nye regler for intern fakturering og yderligere vederlag), og andre vil blive foretaget i Horisont Europa, hvor det er muligt. Imidlertid vil sådanne ændringer nu have begrænset effekt på fejlprocenten og generelt kun være med til at afbøde mindre fejl.

En analyse af fejlprocenterne for de revisioner, der indtil videre er gennemført for Horisont 2020, viser, at:

De første resultater for Horisont 2020 tyder på en repræsentativ fejlprocent på omkring 3 % med en tilbageværende fejlprocent på mindre end 2,5 %. Det bør dog bemærkes, at dette er et tidligt skøn, som skal anvendes med forsigtighed, da tallet muligvis kan stige til 3-4 % (i sit forslag om Horisont 2020 forventede Kommissionen en fejlprocent på 3,5 %, om end der her ikke blev taget højde for de forskellige yderligere komplekse forhold, der blev tilføjet i løbet af lovgivningsprocessen). Den tilbageværende fejlprocent bør forblive et stykke under 3 %. Det er for tidligt at sige, om en fejlprocent på 2 % bliver nået. Kommissionen mener fortsat, at fejlprocenterne for tilskud fra Det Europæiske Forskningsråd og Marie Skłodowska-Curie-aktiviteterne vil forblive under 2 %.

For tilskud var den anslåede repræsentative fejlprocent for det syvende rammeprogram på 5 % med en "tilbageværende" fejlprocent på omkring 3 % efter indregning af alle inddrevne beløb og korrektioner, der er blevet eller vil blive gennemført. Fejlprocenterne var imidlertid lavere i de dele af programmet, hvor det i videre udstrækning var muligt at avende forenklede omkostningsmodeller, og/eller hvor en lille og stabil gruppe af støttemodtagere var involveret. Der var bl.a. tale om tilskud fra Det Europæiske Forskningsråd og Marie Skłodowska-Curie-aktiviteter.

Den grundlæggende finansieringsmodel har indtil videre været refusion af støtteberettigede omkostninger. Som Revisionsretten for Den Europæiske Union konsekvent — og senest i sin årsrapport for 2016 — har fremhævet, er den "største risiko med hensyn til transaktionernes formelle rigtighed er, at modtagerne anmelder ikke-støtteberettigede omkostninger, og at dette ikke opdages eller korrigeres [...]. Denne risiko er særlig høj for syvende forskningsrammeprogram, som har komplekse regler for støtteberettigelse, som ofte fejlfortolkes af støttemodtagerne (navnlig dem, der er mindre fortrolige med reglerne, f.eks. SMV'er, førstegangsdeltagere og ikke-EU-enheder)."

2.2.2.Oplysninger om de udpegede risici og det/de interne kontrolsystem(er), der etableres for at afbøde dem

Hvad angår direkte forvaltning vil Kommissionen fortsat i vid udstrækning forlade sig på de forvaltningsorganer, der er oprettet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003. Uddelegering af aktiviteter til forvaltningsorganerne er genstand for en obligatorisk uafhængig forudgående cost-benefit-analyse, og forvaltningsorganerne er underkastet regelmæssige evalueringer foretaget af eksterne eksperter. I ovennævnte cost-benefit-analyse vil der også blive taget højde for omkostningerne til kontrol og tilsyn. Midtvejsevalueringer foretaget i 2012 og 2015 bekræfter forvaltningsorganernes store effektivitet og merværdi for programmets gennemførelse.

Disse organer er genstand for regelmæssige evalueringer for at sikre, at de fortsat er relevante for programmets målsætninger. Der er eller vil blive udviklet kontrolstrategier for overvågning af organer, som drives under indirekte forvaltning.

De første indikationer fra revisionerne i forbindelse med Horisont 2020 er, at fejlprocenten er fastholdt et godt stykke inden for det forventede område (se afsnit 2.2.2). Det viser, at selv om programmet fortsat kan udvikles, så har de allerede indførte forenklingsforanstaltninger vist sig at være effektive.

- attester for udgiftsopgørelser over en vis tærskel og attester for metode til beregning af enhedsomkostninger eller forudgående evalueringer af store forskningsinfrastrukturer på frivillig basis

Et mere snævert skøn af omkostningerne til kontrolsystemet (evaluering, udvælgelse, projektforvaltning, forudgående og efterfølgende kontrol) ligger i 2017 på omkring 3-4 % for alle de af Kommissionens tjenestegrene, som er ansvarlige for gennemførelsen af de tidligere rammeprogrammer, (herunder omkostninger i forbindelse med forvaltningen af det syvende rammeprogram og Horisont 2020). Det betragtes som rimelige omkostninger på baggrund af den indsats, der er nødvendig for at sikre, at målsætningerne nås, og antallet af transaktioner.

Under Horisont 2020 er der ved udgangen af februar 2018 modtaget 154 000 forslag (med 537 000 individuelle ansøgninger), og der er underskrevet 18 000 kontrakter (med 79 000 individuelle deltagelser). Til trods for den markante stigning i antallet af forslag sammenlignet med det syvende rammeprogram, er 95 % af kontrakterne blevet underskrevet inden for den i lovgivningen fastsatte frist på otte måneder. De fælles IT-systemer og forretningsprocesser har sikret effektivitet på alle niveauer. Et fælles støttecenter yder omkostningseffektive tjenester til alle Kommissionens tjenestegrene, som er ansvarlige for gennemførelsen af de tidligere rammeprogrammer, med driftsudgifter på omkring 0,7 % af udgifterne i 2017. Validering af retlige enheder og organisering af projektevalueringer er blevet centraliseret i Forvaltningsorganet for Forskning og giver stordriftsfordele samt sørger for effektiv organisering af evalueringer.

Rammeprogrammet for forskning og innovation vil blive gennemført via direkte og indirekte forvaltning. Der er ingen grundlæggende ændringer i forhold til Horisont 2020-rammeprogrammet. Yderligere forenklingforanstaltninger vil blive gennemført, når det er muligt.

Alle data vedrørende forvaltningsprocesserne (ansøgninger, succesrater, tidsrum frem til bevilling, typer af støttemodtagere osv.) vil blive indsamlet og opbevaret og gjort tilgængelige i realtid via et særskilt datalager. Dette referencesystem (CORDA) fungerer godt i dag og kan tilgås af medlemsstaterne og andre interesserede organer.

Indikatorer på kort, mellemlang og lang sigt er blevet fastsat på grundlag af en række virkningsveje. Rapporteringsreglerne for deltagerne er blevet udformet med disse indikatorer in mente, men også med den bevidste intention om at begrænse den administrative byrde for deltagerne. Hvor det er muligt, vil data blive indsamlet fra åbne kilder.

Der blive foretaget en vis rationalisering på partnerskabsniveau (som vil blive præsenteret under den nye fælles betegnelse "europæiske partnerskaber"), hvor det primære fokus vil være på at strømline den eksisterende struktur og antallet af eksisterende enheder og gøre partnerskabslandskabet mere sammenhængende både internt (inden for rammeprogrammet) og eksternt (bedre koordinering med andre EU-programmer og eksterne partnere). Denne rationalisering vil dog ikke få indflydelse på de retlige former, der anvendes.

De typer af gennemførelsesorganer, som forventes at blive oprettet/forlænget for Horisont Europa, er:

Det forventes, at Kommissionen fortsat vil kanalisere de fleste midler gennem forvaltningsorganerne, mens supplerende foranstaltninger vil blive gennemført af EU-organer eller andre organer, der har fået overdraget budgetgennemførelsesopgaver under indirekte forvaltning, jf. artikel 185 og 187 i TEUF, og som er målrettet specifikke prioriteter.

Gennemførelsen af aktiviteter under Horisont Europa vil følgende de hovedprincipper, der blev fastsat for Horisont 2020, hvor en væsentlig del af det samlede Horisont Europa-budget forventes at blive gennemført ved hjælp af særlige forvaltningsmetoder.

–☑ Finansielle virkninger fra 1.1.2021 til 31.12.2027 for forpligtelsesbevillinger og fra 1.1.2021 til 31.12.2033 for betalingsbevillinger.

·at der etableres en solid basis for politikudformning (f.eks. byggede arbejdet i FN's Mellemstatslige Panel for Klimaændringer i vid udstrækning på EU-finansieret forskning).

·at der opnås en positiv strukturerende virkning på nationale forsknings- og innovationsøkosystemer (Det Europæiske Forskningsråd er blevet et globalt kraftcenter for topkvalitet, og der er foretaget nationale og institutionelle ændringer, som skal støtte og tiltrække støttemodtagere)

·at EU's tiltrækningskraft som et sted for uddannelse, forskning, innovation og forretning (EU-finansierede teams vokser hurtigere og tiltrækker dobbelt så meget samarbejde med områder uden for EU) øges

·at offentlige og private ressourcer og viden samles, hvorved der opnås kritisk masse til at tackle globale udfordringer og få en førerposition i EU og på verdensmarkederne (f.eks. er det kun ved tiltag på EU-plan, at problemerne med et lille antal patienter ramt af sjældne sygdomme og mangel på standardisering og data kan løses)

·at EU's konkurrenceevne fremmes ved oprettelsen af tværnationale og tværfaglige netværk, værdikæder og markeder med positiv vidensdeling og teknologioverførsel i hele EU med henblik på at forberede og lette udbredelsen af nye produkter og tjenester (EU-finansierede FoI-teams har 40 % større sandsynlighed for at få tildelt støtte end teams, der ikke er finansieret af EU, ligesom deres projekter er af højere kvalitet og kommerciel værdi)

Forskning og innovation (FoI) er en meget vigtig del af et videnbaseret samfund, og et område, hvor en stærk europæisk dimension kan tiltrække yderligere midler på nationalt plan uden tegn på substitution. De FoI-projekter, som udvælges til at modtage EU-støtte, udnytter typisk et højere niveau af europæisk eller internationalt samarbejde og er så store, så omfattende og så komplekse, at de ikke ville blive til noget, hvis de kun blev finansieret nationalt (83 % af EU's FoI-projekter ville ikke være blevet til noget uden EU-støtte). I en verden med skærpet teknologisk konkurrence vil manglende investeringer i FoI på EU-niveau resultere i en forringelse af EU's globale konkurrenceevne med forudsigelige økonomiske og miljømæssige konsekvenser.

1.4.2.Merværdien ved en indsats fra EU's side (f.eks. koordineringsfordele, retssikkerhed, større effektivitet eller komplementaritet). Ved "merværdien ved en indsats fra EU's side" forstås her merværdien af EU's intervention i forhold til den værdi, som medlemsstaterne ville have skabt enkeltvis.

–fremme alle former for innovation, herunder banebrydende innovation, og styrke udbredelsen på markedet af innovative løsninger

2.Finansieringsrammen for særprogrammet kan også dække udgifter til teknisk og administrativ bistand, som er nødvendig for at sikre overgangen mellem særprogrammet og foranstaltninger vedtaget i henhold til den forudgående afgørelse nr. 2013/743/EF.

5.Hvis udtalelsen fra udvalget skal indhentes ved skriftlig procedure, afsluttes den skriftlige procedure uden noget resultat, hvis formanden træffer beslutning herom, eller et simpelt flertal af udvalgets medlemmer anmoder herom inden for tidsfristen for afgivelse af udtalelsen.

1.Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

d)eventuelle yderligere forpligtelser for støttemodtagerne, jf. artikel 35 og 37 i [forordningen om rammeprogrammet/reglerne for deltagelse].

c) det beløb, der er tildelt til blandet finansiering i henhold til artikel 41-43 i forordning ..... [forordningen om rammeprogrammet/reglerne for deltagelse]

5.Kommissionen fastsætter en adfærdskodeks, bl.a. for, hvordan potentielle interessekonflikter undgås. EIC-udvalgets medlemmer forventes at efterleve adfærdskodeksen, når de tiltræder deres hverv.

Medlemmerne udnævnes for en periode på to år, der kan fornys to gange, i et rotationssystem (medlemmer udnævnes hvert andet år).

Medlemmerne af EIC-udvalget udnævnes af Kommissionen efter en åben indkaldelse af ansøgninger til hvervet, interessetilkendegivelser eller begge, alt efter hvad Kommissionen finder mest hensigtsmæssigt, og tager højde for behovet for balance med hensyn til ekspertise, køn, alder og geografisk fordeling.

EIC-udvalget handler med henblik på at nå målsætningerne for EIC-komponenten. Det skal handle hæderligt og ubestikkeligt og varetage sine opgaver effektivt og åbent.

b)eventuelle lovgivningsmæssige hindringer, som er indkredset i samarbejde med de relevante tjenestegrene inden for Kommissionen, og som iværksættere støder på, herunder navnlig dem, som modtager støtte under EIC-komponenten

a)ethvert emne, der — set fra et innovationsperspektiv — kan øge og fremme innovationsøkosystemer i hele Europa, resultaterne og virkningerne af EIC-komponentens målsætninger og innovative virksomheders evne til at udrulle deres løsninger

c)kriterierne for evaluering af forslagenes innovative karakter og risikoprofil og den passende balance mellem tilskud, egenkapital og andre former for finansiering i forbindelse med EIC's accelerator

a)den overordnede strategi for EIC-komponenten under søjle III, "Åben innovation"

4.Kommissionen kan med henblik på forvaltning af EIC's blandede finansiering gøre brug af indirekte forvaltning, eller, hvor dette ikke er muligt, oprette et SPV-selskab. Kommissionen sørger for at sikre, at andre offentlige og private investorer deltager. Hvis dette indledningsvist ikke er muligt, vil SPV-selskabet blive struktureret på en sådan måde, at det kan tiltrække andre offentlige og private investorer med henblik på at øge løftestangseffekten ved Unionens bidrag.

1.Kommissionen opretter et Europæisk Innovationsråd (EIC), som skal gennemføre aktionerne under søjle III "Åben innovation", der vedrører EIC. Grundlaget for EIC's arbejde er følgende principper: fokus på banebrydende og disruptiv innovation, autonomi, evne til at løbe en risiko, effektivitet, gennemsigtighed og ansvarlighed.

Kommissionen afviger kun fra holdninger, som Det Videnskabelige Råd har fastlagt i henhold til litra a), c), d) og e), hvis den er af den opfattelse, at de ikke overholder bestemmelserne i denne afgørelse. I så fald vedtager Kommissionen foranstaltninger for at bevare kontinuiteten i gennemførelsen af særprogrammet og for at nå dets målsætninger, ligesom den beskriver de punkter, hvor der afviges fra Det Videnskabelige Råds holdninger, og begrunder afvigelserne behørigt.

c)metoderne til og proceduren for peer review-processen og den bedømmelse af indkomne forslag, der danner grundlag for udvælgelsen af, hvilke forslag der skal have støtte

Medlemmerne udnævnes for en periode på fire år, der kan fornys én gang, i et rotationssystem, der skal sikre kontinuiteten i Det Videnskabelige Råds arbejde.

Kommissionen sikrer, at gennemførelsen af EFR's aktioner udføres i overensstemmelse med principperne i stk. 4 såvel som den overordnede strategi for EFR, jf. artikel 7, stk. 2, litra a), som fastsat af Det Videnskabelige Råd.

6.Kommissionen står som garant for EFR's uafhængighed og integritet og sikrer, at det udfører sine opgaver korrekt.

Formanden udnævnes af Kommissionen efter en gennemsigtig ansættelsesprocedure, som bl.a. omfatter et uafhængigt indstillingsudvalg, for en periode på fire år, som kan fornys én gang. Ansættelsesproceduren og den valgte kandidat skal godkendes af Det Videnskabelige Råd.

1.Kommissionen opretter et europæisk forskningsråd ("EFR"), som gennemfører de aktioner under søjle I, Åben innovation, som vedrører EFR. EFR skal efterfølge det EFR, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse C(2013) 1895.

(a)indholdet af arbejdsprogrammerne og deres revision, hvor det er nødvendigt for at nå målsætningerne med missionen, i fælles design med interessenter og eventuelt offentligheden

1.For hver mission kan der oprettes et missionsudvalg. Det skal bestå af ca. 15 personer på højt niveau, herunder relevante repræsentanter for slutbrugerne. Missionsudvalget rådgiver om:

2.Beløbet i stk. 1 i nærværende artikel fordeles mellem de komponenter, der er beskrevet i artikel 3, stk. 1, i nærværende afgørelse, i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, i forordning ..... [forordningen om rammeprogrammet/reglerne for deltagelse]. Ordningerne i artikel 9, stk. 3-8, i forordning ..... [forordningen om rammeprogrammet/reglerne for deltagelse] finder anvendelse.

1.I overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i forordning ..... [forordningen om rammeprogrammet/reglerne for deltagelse] udgør budgettet for gennemførelsen af særprogrammet for perioden 2021-2027 94 100 000 000 EUR i løbende priser.

3.Inden for målsætningerne i stk. 2 kan nye og uventede behov, der opstår under gennemførelsen af særprogrammet, inddrages. Dette kan, hvis det er behørigt begrundet, omfatte reaktion på nye muligheder, kriser og trusler, såvel som på behov i forbindelse med udvikling af nye EU-politikker.

(j)via FoI-missioner at opfylde ambitiøse mål inden for en fastsat frist

(f)fremme åben videnskab og sikre synlighed over for offentligheden samt åben adgang til resultater

Den fastsætter de operationelle målsætninger for særprogrammet, budgettet for perioden 2021-2027, reglerne for gennemførelsen af særprogrammet samt de aktiviteter, der skal udføres i henhold til særprogrammet.

Ved denne afgørelse oprettes særprogrammet til gennemførelse af Horisont Europa — rammeprogrammet for forskning og innovation ("særprogrammet") som fastsat i artikel 1, stk. 3, litra a), i forordning .... [forordningen om rammeprogrammet/om reglerne for deltagelse].

(9)Finansieringsformerne og gennemførelsesmetoderne i henhold til denne afgørelse bør vælges ud fra den mulighed, som de giver for at nå aktionernes specifikke målsætninger og levere resultater, bl.a. under hensyn til kontrolomkostningerne, den administrative byrde og den forventede risiko for manglende overholdelse. For tilskud bør dette omfatte overvejelser om anvendelse af faste beløb, faste satser og standardsatser for enhedsomkostninger —

(8)Fuldførelsen af det digitale indre marked og de stadig større muligheder som følge af konvergensen mellem digitale og fysiske teknologier kræver øgede investeringer. Horisont Europa vil bidrage til denne indsats med en betydelig forøgelse af udgiftsbeløbet til primære aktiviteter inden for digital forskning og innovation sammenlignet med Horisont 2020-rammeprogrammet for forskning og innovation. Dette skal sikre, at Europa forbliver i front, når det drejer sig om forskning og innovation på det digitale område.

(7)For at afspejle det vigtige bidrag, som forskning og innovation bør yde til at tackle udfordringerne inden for fødevareområdet, landbrug, udvikling af landdistrikterne og bioøkonomi, og for at gribe de tilsvarende forsknings- og innovationsmuligheder i tæt synergi med den fælles landbrugspolitik, vil de relevante aktioner under særprogrammet blive støttet med 10 mia. EUR til klyngen "Fødevarer og naturressourcer" i perioden 2021-2027.

(6)Særprogrammets aktioner bør anvendes til at imødegå markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold, på en forholdsmæssigt afpasset måde, uden at dette medfører overlapning eller fortrænger privat finansiering, og en klar europæisk merværdi sikres.

(5)For at afspejle betydningen af at tage hånd om klimaændringer i overensstemmelse med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen og FN's mål for bæredygtig udvikling vil dette særprogram bidrage til at mainstreame klimaindsatsen og til at nå det overordnede mål om, at 25 % af Unionens udgifter skal bidrage til at opfylde klimamålene. Aktionerne under dette særprogram forventes at bidrage med 35 % af særprogrammets samlede finansieringsramme til klimamålene. Relevante aktioner vil blive indkredset i løbet af særprogrammets forberedelse og gennemførelse og revurderet i forbindelse med relevante evaluerings- og revisionsprocesser.

(3)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af særprogrammet bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage arbejdsprogrammer for gennemførelsen af særprogrammet. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011.

(2)Forordning (EU) .... [forordningen om rammeprogrammet/reglerne for deltagelse] fastsætter Horisont Europas generelle og specifikke målsætninger, strukturen og hovedlinjerne for de aktiviteter, der skal gennemføres, mens dette særprogram til gennemførelse af Horisont Europa — rammeprogrammet for forskning og innovation ("særprogrammet") bør fastsætte de operationelle målsætninger og de aktiviteter, som er specifikke for dele af Horisont Europa. Gennemførelsesbestemmelserne i forordning (EU) … [forordningen om rammeprogrammet/reglerne for deltagelse] gælder fuldt ud for særprogrammet, herunder også bestemmelserne om etiske principper.

(1)I henhold til artikel 182, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) gennemføres rammeprogrammet for forskning og innovation ("Horisont Europa"), som er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) ..... [forordningen om rammeprogrammet/reglerne for deltagelse] af ..., ved hjælp af særprogrammer, som fastsætter deres specifikke gennemførelsesbestemmelser, deres varighed og de midler, der skønnes nødvendige hertil.

Bilag I til nærværende forslag indeholder flere detaljer om de områder, som finansieres under hver af søjlerne, og om programaktiviteterne. Det gælder gennemførelsesmetoderne og de generelle principper med et særligt fokus på strategisk planlægning, formidling og kommunikation, udnyttelse og markedsudbredelse, støtte til politik samt internationalt samarbejde.

Et andet kendetegn ved søjlen "Åben innovation" er et øget samarbejde med innovationsøkosystemer med det formål at skabe et bedre miljø, hvor innovationen kan blomstre, især — men ikke udelukkende — via EIT, som vil fremme bæredygtige innovationsøkosystemer og udvikle iværksætter- og innovationsfærdigheder på prioriterede områder via sine videns- og innovationsfællesskaber.

Accelerator vil lægge særlig vægt på den innovation, der genereres inden for rammerne af Pathfinder, såvel som fra andre dele af Horisont Europa såsom Det Europæiske Forskningsråd eller Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologis videns- og innovationsfællesskaber.

Accelerator vil støtte den videre udvikling og udbredelse på markedet af banebrydende og markedsskabende innovationer, så de når et stadium, hvor de kan finansieres på normale kommercielle betingelser af investorer (f.eks. demonstration, brugertests og prækommerciel produktion, herunder opskalering). Den vil yde blandet finansiering under EIC (dvs. tilskud med direkte egenkapitalfinansiering og adgang til lånefinansiering).

Instrumentet Pathfinder for Advanced Research vil yde tilskud til projekter fra et tidligt teknologisk stadium (herunder proof of concept og teknologivalidering) til et tidligt kommercielt stadium (hurtig demonstration, udvikling af forretningsgrundlag og strategiudvikling).

EIC vil yde skræddersyet støtte til innovatorer via to primære finansieringsinstrumenter, Pathfinder og Accelerator, som begge har en bottom-up højrisikotilgang til banebrydende innovation og innovatorers behov, og som vil blive forvaltet proaktivt.

Det Europæiske Forskningsråd vil være den eneste kanal for Unionens støtte til banebrydende og markedsskabende innovation. Det vil styre alle relevante aktiviteter, som tidligere er udført inden for Horisont 2020 såsom innovation i SMV'er, fremtidige og opdukkende teknologier (FET — åbent domæne og FET – proaktive initiativer) samt adgang til risikovillig kapital (der nu er bragt i overensstemmelse med forordningen om InvestEU-fonden).

Kommissionen vil med henblik på gennemførelse af EIC oprette et udvalg på højt niveau (EIC-udvalget), som vil rådgive om bl.a. den overordnede strategi, målsætninger, aktiviteter, evalueringskriterier og udvælgelse af eksperter. Arbejdsprogrammet for gennemførelsen af EIC's aktioner vil blive udarbejdet af Kommissionen på basis af EIC-udvalgets rådgivning.

–aktiviteter, som sigter mod at øge og udvikle det overordnede europæiske innovationslandskab, herunder støtte til Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EIT).

Aktiviteterne inden for fremtidige og nye teknologier (FET) under Horisont 2020 har karakteristika, der ligner konceptet med missioner. Af denne årsag og for at forenkle finansieringslandskabet vil alle FET-flagskibe, der planlægges under Horisont Europa, blive iværksat som missioner i overensstemmelse med missionskriterierne og gennemført efter samme retningslinjer.

De gældende evaluerings- og udvælgelseskriterier vil sammen med evalueringsmetoden for missionerne (f.eks. sikring af en porteføljetilgang) blive fastsat i arbejdsprogrammet. Målet er at vurdere topkvaliteten og virkningerne på kollektivt plan.

Evalueringen af forslagene vil blive foretaget ved hjælp af uafhængige evaluatorer, som vil være ansvarlige for at foreslå en portefølje af projekter, som kollektivt fokuserer på en given mission.

Kommissionen kan rekruttere missionsledere for at sikre, at den bedst tilgængelige ekspertise anvendes for at gennemføre og opnå de erklærede målsætninger.

Kommissionen kan i forbindelse med fælles udformning af missioner og deres gennemførelse etablere missionsudvalg. Disse vil rådgive om potentielle missioner med stor gennemslagskraft og forlader sig i den forbindelse på en udformningsproces, der involverer interessenter og omfatter oplysning af offentligheden. Missionsudvalgene vil bestå af interessenter, herunder slutbrugere for at sikre disses engagement, og Kommissionens tjenestegrene for at sikre forbindelsen til Unionens politikker. Medlemmerne af missionsudvalgene udnævnes normalt af Kommissionen efter en åben indkaldelse af interessetilkendegivelser, hvor der tages højde for behovet for balance med hensyn til ekspertise, køn, alder og geografisk fordeling. Hvis det er hensigtsmæssigt, kan eksisterende forvaltningsstrukturer imidlertid også anvendes som missionsudvalg.

De første få missioner vil blive iværksat i forbindelse med den første strategiske planlægningsproces. På grundlag af de første to års erfaringer vil missionernes antal og omfang kunne øges i de efterfølgende arbejdsprogrammer. Selv om varigheden af Unionens støtte til missioner efter planen ikke skal overstige 10 år og vil være genstand for regelmæssig revision (i forbindelse med arbejdsprogramcyklussen), forventes tidsrammen for missionernes virkninger at kunne gå ud over denne tidsramme.

Der vil ikke være et særskilt budget for missionerne, om end missioner vil få tildelt et budget under arbejdsprogrammet. Missionerne forventes normalt at være af horisontal karakter og modtager således deres budget fra mere end én klynge.

Under søjlen vil der blive iværksat et mindre antal missioner med specifikke mål, i hvilke forbindelse der bliver etableret en omfattende projektportefølje, men der bliver også trukket på relevante aktiviteter og resultater fra andre dele af programmet. De særlige bestemmelser om missioner er fastsat i artikel 5.

Denne søjle omfatter fem tematiske klynger, som tager hånd om hele spektret af globale udfordringer via et top-down-samarbejde om forsknings- og innovationsaktiviteter:

For at understøtte den fulde udnyttelse af programmets potentiale med hensyn til at bidrage til opnåelse af klimamålene vil Kommissionen søge at identificere relevante tiltag gennem hele programforløbet, fra forberedelse og gennemførelse til revision og evaluering.

I Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 er der opstillet et mere ambitiøst mål for klimamainstreaming på tværs af alle EU-programmer med en målsætning om, at mindst 25 % af EU's udgifter skal bidrage til opnåelse af klimamålene. Dette programs bidrag til at opnå dette overordnede mål vil blive overvåget via et klimamarkørsystem med en detaljeret opdeling, og i den forbindelse vil mere præcise metoder blive anvendt, såfremt de er til rådighed. Kommissionen vil fortsætte med at fremlægge oplysningerne årligt i form af forpligtelsesbevillinger inden for rammerne af det årlige budgetforslag.

Den vil ligeledes være i overensstemmelse med andre af Unionens programmer, ikke mindst for at fremme hurtigere formidling og anvendelse af resultaterne af forsknings- og innovationsinvesteringerne.

Prioriteterne i Horisont Europa vil være tæt knyttet til Unionens overordnede strategiske prioriteter og dens politikker. Den strategiske planlægning vil være baseret på fremsynsaktiviteter, undersøgelser og andre videnskabelige beviser og tage højde for relevante eksisterende initiativer på EU-niveau og nationalt niveau. Dette vil indebære tværfaglige og tværsektorielle perspektiver og sikre, at alle aktiviteter under Horisont Europa koordineres på effektiv vis.

Med den strategiske planlægning vil der blive fastsat en flerårig strategi for udviklingen af arbejdsprogrammets indhold som fastsat i artikel 11, selv om dette vil forblive fleksibelt nok til hurtigt at reagere på uforudsete behov og kriser, såvel som de politiske prioriteter i Kommissionens arbejdsprogramcyklus. Den anden søjle, "Globale udfordringer og industriel konkurrenceevne", vil være omdrejningspunkt for denne planlægning.

Gennemførelsen af Horisont Europa vil være styret af en inklusiv og gennemsigtig strategisk planlægningsproces for de forsknings- og innovationsaktiviteter, som finansieres under programmet. Den vil blive foretaget efter omfattende høringer og udvekslinger med medlemsstaterne, Europa-Parlamentet, hvor det er relevant, og forskellige interessenter, bl.a. civilsamfundsorganisationer, om prioriteterne (herunder missioner under søjlen "Globale udfordringer og industriel konkurrenceevne") og passende typer af aktioner og former for gennemførelse, navnlig europæiske partnerskaber.

Forslaget til rammeprogrammet (et rammeprogram for forskning og innovation med titlen "Horisont Europa", herunder reglerne for deltagelse og formidling) fastsætter Horisont Europas generelle og specifikke målsætninger, strukturen og hovedlinjerne for de aktiviteter, der skal gennemføres, mens denne afgørelse bør fastsætte de operationelle målsætninger og de aktiviteter, som er specifikke for dele af Horisont Europa.

For yderligere oplysninger om det overordnede forslag om Horisont Europa se begrundelsen til den grundlæggende retsakt (forslag om forordning om oprettelse af Horisont Europa — rammeprogrammet for forskning og innovation og om reglerne for deltagelse og formidling).

Forslaget bygger på den præmis, at forskning og innovation (FoI) leverer resultater i forhold til borgernes prioriteter, sætter skub i Unionens produktivitet og konkurrenceevne og er altafgørende for at opretholde vores socioøkonomiske model og tilvejebringe løsninger, som tackler udfordringerne på mere systemisk vis.

Forslaget om Horisont Europa er fuldt ud i overensstemmelse med Kommissionens forslag om det næste langsigtede EU-budget for perioden 2021-2027 og Kommissionens prioriteter som fastsat i dagsordenen for job, vækst, retfærdighed og demokratisk forandring og de globale politiske prioriteter (målene for bæredygtig udvikling). Det støtter Unionens dagsorden for perioden efter 2020 som aftalt i Romerklæringen den 25. marts 2017.

EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den7.6.2018 COM(2018) 436 final BILAG til Forslag til



EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE om særprogrammet til gennemførelse af Horisont Europa — rammeprogrammet for forskning og innovation



BILAG I PROGRAMMETS AKTIVITETER Følgende finder anvendelse ved gennemførelsen af programmet Strategisk planlægning Flerårig strategisk planlægning vil sørge for, at Horisont Europas målsætninger på programniveau vil blive gennemført på integreret vis. En sådan planlægning vil sætte fokus på programmets overordnede virkning og sammenhæng mellem dets forskellige søjler såvel som synergi med andre EU-programmer og støtte til og fra andre EU-politikker. Den strategiske planlægning vil fremme et stærkt engagement blandt borgere og civilsamfundsorganisationer på alle forsknings- og innovationsstadier, fælles tilvejebringelse af viden, effektiv fremme af lighed mellem kønnene, herunder integrering af kønsaspektet i forsknings- og innovationsindholdet, og sørge for overholdelse og fremme af de højeste standarder for etik og integritet. Den vil inkludere omfattende høringer og udvekslinger med medlemsstaterne, Europa-Parlamentet hvor det er relevant, og forskellige interessenter om prioriteter, herunder missioner under søjlen "Globale udfordringer og industriel konkurrenceevne" og om hvilke typer af aktioner, det er passende at anvende, navnlig europæiske partnerskaber. Den strategiske planlægning vil på grundlag af sådanne omfattende høringer indkredse fælles målsætninger og fælles aktivitetsområder såsom partnerskabsområder (det foreslåede retsgrundlag fastsætter kun instrumenter og kriterier, der vil fungere som rettesnor for deres anvendelse) og missionsområder. Den strategiske planlægning vil hjælpe med at udvikle og gennemføre politikken på de berørte områder på EU-niveau såvel som supplere politik og politiske tilgange i medlemsstaterne. I forbindelse med den strategiske planlægningsproces vil der blive taget højde for EU's politiske prioriteter med henblik på at øge det bidrag, som forskning og innovation yder til gennemførelsen af politikkerne. Den vil ligeledes tage højde for fremsynsaktiviteter, undersøgelser og andre videnskabelige beviser og for relevante eksisterende initiativer på EU-niveau og nationalt niveau. Den strategiske planlægning vil fremme synergier mellem Horisont Europa og andre EU-programmer, herunder Euratomprogrammet, og vil således fungere som referencepunkt for forskning og innovation i alle relaterede programmer på tværs af EU-budgettet og ikke-finansieringsinstrumenter. Det vil også fremme hurtigere formidling og udbredelse af forsknings- og innovationsresultater og forebygge dobbeltarbejde og overlapninger mellem finansieringsmulighederne. Den vil udgøre en ramme, hvor Det Fælles Forskningscenters direkte forskningsaktioner og andre aktioner, der støttes under tiltaget, knyttes sammen, herunder anvendelse af resultater til gavn for politikken. En strategisk plan vil fastlægge en flerårig strategi for udviklingen af arbejdsprogrammets indhold (som defineret i artikel 11), idet der bibeholdes tilstrækkelig fleksibilitet til hurtig reaktion på uforudsete muligheder og kriser. Eftersom Horisont Europa er syvårigt program, kan programmets økonomiske, samfundsmæssige og politiske sammenhæng ændre sig væsentligt i løbet af dets levetid. Horisont Europa skal hurtigt kunne tilpasse sig disse ændringer. Der vil derfor være mulighed for at inddrage støtte til aktiviteter, der ligger uden for nedenstående beskrivelser, hvis dette begrundes behørigt med en væsentlig udvikling, politiske behov eller krisesituationer, f.eks. som reaktion på alvorlige sundhedstrusler i forbindelse med eksempelvis epidemier. I gennemførelsen af Horisont Europa vil der være særligt fokus på at sikre en afbalanceret og bred tilgang til forskning og innovation, som ikke kun er begrænset til udvikling af nye produkter, processer og tjenester på grundlag af videnskabelig og teknologisk viden og gennembrud, men som også omfatter anvendelse af eksisterende teknologier i nye applikationer, løbende forbedringer samt ikke-teknologisk og samfundsmæssig innovation. En systemisk, tværfaglig, tværsektoriel og tværpolitisk tilgang til forskning og innovation vil sikre, at det er muligt at tackle udfordringer og bane vejen for nye konkurrencedygtige virksomheder og industrier, fremme konkurrencen, stimulere private investeringer og bibeholde lige vilkår i det indre marked. Under søjlerne "Globale udfordringer og industriel konkurrenceevne" og "Åben innovation" vil forskning og innovation blive suppleret med aktiviteter, som finder sted tæt på slutbrugerne og markedet såsom demonstration, pilotprojekter eller proof of concept, hvorimod markedsføringsaktiviteter, som går videre end forsknings- og innovationsfasen, er udelukket. Der vil også blive ydet støtte til aktiviteter på efterspørgselssiden for at fremskynde ibrugtagning og udbredelse af en bred vifte af innovationer. Der vil blive lagt vægt på ikkebindende indkaldelser af forslag. Under søjlen "Globale udfordringer og industriel konkurrenceevne", som bygger på erfaringerne fra Horisont 2020, vil samfundsvidenskab og humanistiske videnskaber blive fuldt ud integreret i alle klynger, herunder i de særlige aktiviteter. Marine og maritime forsknings- og innovationsaktiviteter vil ligeledes blive gennemført på strategisk og integreret vis i overensstemmelse med EU's integrerede havpolitik, den fælles fiskeripolitik og internationale forpligtelser. De "FET-flagskibe", som støttes under Horisont 2020, vil fortsat blive støttet under det nye program. Da de har store ligheder med missioner vil eventuelt yderligere "FET-flagskibe" under dette rammeprogram blive støttet som missioner, der er rettet mod fremtidige og fremspirende teknologier. Dialogerne om videnskabeligt og teknologisk samarbejde med EU's internationale partnere og de politiske dialoger med de vigtigste regioner i verden vil være et vigtigt bidrag til den systematiske indkredsning af muligheder for samarbejde, som kombineret med differentiering efter land/region vil være med til at opstille prioriteterne.

Mens Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologis (EIT) fokus på innovationsøkosystemer gør, at det passer naturligt ind under Horisont Europas søjle "Åben innovation", vil EIT's videns- og innovationsfællesskaber (VIF) via den strategiske planlægningsproces blive tilpasset søjlen "Globale udfordringer og industriel konkurrenceevne". Formidling og kommunikation Under Horisont Europa vil der blive ydet særlig støtte til fri brugsret til videnskabelige publikationer, videnbanker og andre datakilder. Aktioner vedrørende formidling og spredning af viden vil blive støttet, også via samarbejdet med andre EU-programmer, herunder gruppering af resultater og data på sprog og i formater tilpasset målgrupper og netværk blandt borgerne, industrien, de offentlige forvaltninger, den akademiske verden, civilsamfundsorganisationerne og de politiske beslutningstagere. Horisont Europa kan i den forbindelse gøre brug af avancerede teknologier og intelligente værktøjer. Der vil blive ydet passende støtte til mekanismer, der formidler programmet til potentielle ansøgere (f.eks. nationale kontaktpunkter). Kommissionen vil ligeledes gennemføre informations- og kommunikationsaktiviteter i forbindelse med Horisont Europa for at promovere det forhold, at resultaterne er opnået med støtte fra EU. Den vil også øge offentlighedens bevidsthed om vigtigheden af forskning og innovation og om den bredere indvirkning og relevans af EU-finansieret forskning og innovation ved hjælp af publikationer, medierelationer, arrangementer, videnbanker, databaser, platforme med mange kanaler, websteder eller målrettet brug af sociale medier. Horisont Europa vil også yde støtte, så støttemodtagerne kan formidle deres arbejde og resultater til samfundet som helhed. Udnyttelse og markedsudbredelse Kommissionen vil fastsætte omfattende foranstaltninger for udnyttelse af de resultater og den viden, der genereres med Horisont Europa. Det vil sætte skub i udnyttelsen hen mod markedsudbredelse og øge programmets virkning. Kommissionen vil systematisk identificere og registrere resultaterne af programmets forsknings- og innovationsaktiviteter og overføre eller formidle disse resultater og den genererede viden på ikke-diskriminerende vis til industrier og virksomheder uanset størrelse, offentlige forvaltninger, den akademiske verden, civilsamfundsorganisationer og politiske beslutningstagere med henblik på at maksimere programmets EU-merværdi. Internationalt samarbejde Ved at tilpasse aktionerne til andre nationer og regioner i verden inden for rammerne af et internationalt samarbejde af hidtil uset omfang vil der opnås større virkninger. Partnere fra hele verden vil blive inviteret til at tage del i EU's indsats som en integreret del af initiativerne til støtte for EU's tiltag for bæredygtighed, styrket forskning og innovation af topkvalitet samt konkurrenceevne. En international fælles indsats vil sikre effektiv håndtering af globale samfundsmæssige udfordringer og målene for bæredygtig udvikling, adgang til verdens bedste talenter, ekspertise og ressourcer samt øget udbud og efterspørgsel efter innovative løsninger. Arbejdsmetoder i forbindelse med evaluering Brugen af uafhængig ekspertise af høj kvalitet i evalueringsprocessen underbygger programmets fokus på alle interessenter, samfund og interesser og er en forudsætning for at bevare de finansierede aktiviteters topkvalitet og relevans. Kommissionen eller finansieringsorganet vil sørge for objektivitet i processen og undgå interessekonflikter, jf. artikel 61 i finansforordningen. Uafhængige eksperter, som bistår eller er medlem af evalueringsudvalget, kan undtagelsesvist, og når det er begrundet i kravet om at udpege de bedste disponible eksperter og/eller i den begrænsede gruppe af kvalificerede eksperter, evaluere specifikke forslag, for hvilke de har indberettet en eventuel interesse. Kommissionen eller finansieringsorganet træffer i så tilfælde alle de fornødne afbødende foranstaltninger for at sikre evalueringsprocessens integritet. Evalueringsprocessen vil blive foretaget i overensstemmelse hermed, herunder en fase, hvor diverse eksperter træder sammen. Evalueringsudvalget vil tage højde for de særlige omstændigheder, når det udvælger forslag til finansiering.



SØJLE I

ÅBEN VIDENSKAB Søgen efter gennembrud inden for forståelse og opnåelse af viden, de faciliteter i verdensklasse, der er nødvendige for at nå dette mål, herunder fysisk infrastruktur og videninfrastruktur for forskning og innovation, såvel som midlerne til åbent at formidle og dele viden samt en tilstrækkelig masse af fremragende forskere er omdrejningspunktet for alle former for økonomiske, sociale og kulturelle fremskridt. Åben og fremragende videnskab er uløseligt forbundet med verdensførende innovation. Videnskabelige og teknologiske paradigmeskift er blevet udpeget som de vigtigste drivkræfter for vækst i produktivitet, konkurrenceevne, rigdom, bæredygtig udvikling og social fremgang. Sådanne paradigmeskift er historisk set i hovedreglen udsprunget af den offentlige sektors videnskabsgrundlag og har derefter skabt fundament for helt nye industrier og sektorer. Offentlige investeringer i forskning, navnlig via universiteter og offentlige forskningsinstitutioner og forskningsfaciliteter, går ofte til mere langsigtet, mere risikobetonet forskning og supplerer den private sektors aktiviteter. Derudover skaber de færdigheder, knowhow og erfaring, nye videnskabelige instrumenter og metoder samt netværk, gennem hvilke den nyeste viden overføres. Europæisk videnskab og europæiske forskere har været og vil altid være på forkant på mange områder. Men det er ikke noget, vi kan tage for givet. Der er rigeligt med beviser på, at lige så hurtigt som forskningen skrider fremad, lige så hurtigt vokser antallet af lande, der ønsker at være blandt de bedste. USA, der traditionelt set har været en konkurrent, får nu følgeskab af økonomiske giganter såsom Kina og Indien og især nye industrialiserede dele af verden samt alle øvrige lande, hvor regeringerne har erkendt, at investeringer i forskning giver et stort og rigeligt udbytte.



1.DET EUROPÆISKE FORSKNINGSRÅD (EFR) 1.1.Baggrund Om end EU udgiver det største antal videnskabelige publikationer i verden, er den i bund og grund "masseproducent" af viden, og i forhold til Unionens størrelse er der relativt få ekspertisecentre, der skiller sig ud på verdensplan, og store områder med gennemsnitlige og dårlige resultater. Sammenlignet med USA, og nu også i en vis grad Kina, har EU fortsat tendens til at "distribuere topkvaliteten", hvilket vil sige, at ressourcerne fordeles på et stort antal forskere og forskningsinstitutioner. En anden udfordring er, at den offentlige sektor i mange EU-lande stadig ikke tilbyder de bedste forskere tilstrækkeligt attraktive forhold. Disse faktorer gør Europa mindre attraktivt i forhold til andre regioner i den globale konkurrence om videnskabeligt talent. Det globale forskningslandskab er under en dramatisk udvikling og bliver mere og mere multipolær som et resultat af det voksende antal vækstlande, særligt Kina, som udvider deres videnskabelige produktion. Hvor EU og USA i 2000 stod for næsten to tredjedele af verdens udgifter til forskning og udvikling, var denne andel faldet til mindre end halvdelen i 2013. EFR støtter de bedste forskere med fleksibel, langsigtet finansiering af banebrydende forskning med høj risiko og høj gevinst. EFR fungerer selvstændigt og består af forskellige forskere, ingeniører og akademikere med særlig fremragende renommé samt relevant sagkundskab. EFR kan trække på et større udvalg af talenter og idéer end nogen national ordning ville kunne, og kan styrke topkvaliteten gennem måden, hvorpå de bedste forskere og de bedste idéer konkurrerer mod hinanden. Frontlinjeforskning, der støttes af EFR, har en væsentlig direkte virkning i form af fremskridt i forskningens grænseland, idet den baner vej for nye og ofte uforudsete videnskabelige og teknologiske resultater og nye forskningsområder. Det frembringer til gengæld radikalt nye idéer, som er drivkraft for innovation og forretningsmæssig opfindsomhed og for håndtering af samfundsmæssige udfordringer. EFR har også stor strukturel betydning, idet det er med til at sikre en forbedring af kvaliteten af det europæiske forskningssystem, der rækker ud over de forskere og projekter, som finansieres direkte af EFR. Aktioner og forskere, der finansieres af EFR, sætter et inspirerende mål for frontlinjeforskningen i Europa, højner dens profil og gør den mere attraktiv over for de bedste forskere på verdensplan som et sted at arbejde og arbejde sammen med. Prestigen ved at være vært for EFR's stipendiater skærper konkurrencen mellem de europæiske universiteter og andre forskningsorganisationer om at tilbyde de mest attraktive vilkår for topforskere og kan indirekte hjælpe dem med at vurdere deres relative styrker og svagheder og gennemføre reformer. Kløften mellem USA og EU-landene, når det drejer sig om resultater på forskningsområdet, er blevet mindre i de ti år, der er gået, siden EFR blev oprettet. EFR finansierer en relativt lille procentdel af al europæisk forskning, men det har alligevel en uforholdsmæssigt stor videnskabelig virkning. Den gennemsnitlige citationshyppighed for forskning, der støttes af EFR, kan sammenlignes med den for verdens mest prestigefyldte forskningsuniversiteter. EFR's forskningsresultater er enormt store sammenlignet med verdens største forskningsfinansierende aktører. EFR finansierer en stor mængde frontlinjeforskning på mange forskningsområder, som har det højeste antal citeringer, herunder de områder, der vokser hurtigt. Om end EFR-finansiering er målrettet frontlinjeforskning, har den resulteret i et betydeligt antal patenter. Der er ergo klare beviser for, at EFR tiltrækker og finansierer forskere i topklasse via sine indkaldelser, og at EFR's aktioner skaber et væsentligt antal af de mest betydnings- og virkningsfulde forskningsresultater i verden på nye områder, som fører til gennembrud og store fremskridt. Det arbejde, som EFR's støttemodtagere udfører, er ligeledes i høj grad tværfagligt, og de samarbejder internationalt og offentliggør deres resultater åbent på tværs af alle forskningsområder, herunder samfundsvidenskab og humanistiske videnskaber. Der er også allerede bevis på de langsigtede virkninger af EFR's tilskud på karrierer, uddannelse af højtkvalificerede postdoc'er og ph.d.'er, europæisk forsknings øgede globale synlighed og prestige og på de nationale forskningssystemer via den stærke benchmarkeffekt. Denne virkning er især værdifuld, når det drejer sig om EU's model for distribuering af topkvalitet, fordi det at være finansieret under EFR kan erstatte og fungere som en mere præcis indikator for forskningskvalitet end anerkendelse baseret på institutionernes status. Det gør det muligt for ambitiøse enkeltpersoner, institutioner, regioner og lande at gribe initiativet og styrke særligt fremtrædende forskningsprofiler. 1.2.Interventionsområder 1.2.1.Frontlinjeforskning Forskning støttet af EFR forventes at føre til fremskridt ved vidensgrænsen med videnskabelige publikationer af højeste kvalitet og forskningsresultater med store samfundsmæssige og økonomiske virkninger, og hvor EFR sætter et klart og inspirerende mål for frontlinjeforskning i hele EU og Europa og på internationalt plan. Idet det sigter på at gøre EU til et mere attraktivt miljø for verdens bedste videnskabsfolk vil EFR stile mod en målbar forbedring af EU's andel af de mest citerede publikationer i verden og mod en betydelig stigning i det antal fremragende forskere fra lande uden for Europa, som det støtter. Støtten fra EFR tildeles i overensstemmelse med følgende veletablerede principper. Videnskabelig topkvalitet er det eneste kriterium for tildeling af støtte fra EFR. EFR følger "bottom-up"-princippet og fastlægger ikke på forhånd sine prioriteter.

Hovedlinjer –Langsigtet finansiering for at støtte fremragende forskere og deres forskningshold, så de kan udføre banebrydende forskning med høj risiko og høj gevinst –Bistå fremragende forskere i starten af deres karriere med at tage skridtet til uafhængighed og konsolidere deres eget forskerhold eller forskningsprogram –Nye arbejdsmetoder i den videnskabelige verden med potentiale til at skabe banebrydende resultater og fremme det kommercielle og sociale innovationspotentiale ved finansieret forskning –Udveksling af erfaringer og bedste praksis med regionale og nationale organer, som finansierer forskning, med henblik på at støtte fremragende forskere –Øge EFR-programmernes synlighed.

1.3.Gennemførelse 1.3.1.Det Videnskabelige Råd Det Videnskabelige Råd er garant for kvaliteten af aktiviteter set fra et videnskabeligt perspektiv og har fuld bemyndigelse over beslutningerne om, hvilken type forskning, der skal finansieres. I forbindelse med gennemførelse af rammeprogrammet og med henblik på at udføre sine opgaver i henhold til artikel 7 vil Det Videnskabelige Råd: (1) Videnskabelig strategi: –fastlægge den overordnede videnskabelige strategi for EFR på baggrund af de videnskabelige muligheder og de europæiske videnskabelige behov –fastlægge arbejdsprogrammet og udvikle EFR's blanding af støtteforanstaltninger i tråd med dets videnskabelige strategi –fastlægge de nødvendige internationale samarbejdsinitiativer i overensstemmelse med den videnskabelige strategi, herunder outreachaktiviteter, for at gøre EFR mere synlig for de bedste forskere fra resten af verden. (2) Videnskabelig forvaltning, tilsyn og kvalitetskontrol: –sikre et peer reviewsystem i verdensklasse, der bygger på en fuldt ud transparent, retfærdig og upartisk behandling af forslag, ved at anlægge en synsvinkel om gennemførelse og forvaltning af forslagsindkaldelser, evalueringskriterier, peer review-processer, herunder udvælgelse af eksperter og metoder til peer review og evaluering af forslag samt de nødvendige gennemførelsesregler og retningslinjer, på basis af hvilke det forslag, der skal finansieres, fastlægges under Det Videnskabelige Råds tilsyn –fremsætte forslag om udpegelse af eksperter, når det drejer sig om EFR's frontlinjeforskningsaktioner – sikre, at EFR's tilskud forvaltes efter enkle, gennemsigtige procedurer, som bevarer fokus på topkvalitet, støtter initiativ og kombinerer fleksibilitet med ansvarlighed ved konstant at overvåge kvaliteten af aktiviteterne og deres gennemførelse –revidere og vurdere EFR's resultater og kvaliteten og virkningen af den forskning, som finansieres af EFR, samt fremsætte anbefalinger om korrigerende indgreb eller fremtidige tiltag

–afgive indstillinger om ethvert andet forhold, der påvirker resultaterne og virkningerne af EFR's arbejde samt kvaliteten af den udførte forskning. (3) Kommunikation og formidling: –højne EFR's globale profil og synlighed ved at udføre kommunikations- og oplysningsaktiviteter, herunder videnskabelige konferencer, med henblik på at fremme EFR's aktiviteter og fremskridt og resultaterne af de projekter, der finansieres af EFR, hos forskersamfundet, centrale interessenter og den brede offentlighed –om nødvendigt konsultere det videnskabelige, tekniske og akademiske forskermiljø, regionale og nationale organer, som finansierer forskning, samt andre interessenter. –regelmæssigt aflægge beretning til Kommissionen om dets egne aktiviteter. Det Videnskabelige Råds medlemmer godtgøres for de opgaver, de udfører, i form af et honorar og, hvis det er relevant, godtgørelse af rejse- og opholdsudgifter. EFR's formand bor i Bruxelles i embedsperioden og bruger det meste af sin arbejdstid på EFR-anliggender. Han/hun aflønnes på niveau med Kommissionens topembedsmænd, og den specifikke gennemførelsesstruktur yder den bistand, som er nødvendig for, at han/hun kan varetage sine opgaver. Det Videnskabelige Råd vælger blandt sine medlemmer tre næstformænd, som bistår formanden med dennes repræsentative og organisatoriske opgaver. De kan også føre titlen næstformand for EFR. Der stilles støtte til rådighed, som sikrer, at de tre næstformænd har tilstrækkelig lokal administrativ bistand på deres egne institutter. 1.3.2.Specifik gennemførelsesstruktur Den specifikke gennemførelsesstruktur får ansvaret for alle aspekter af den administrative iværksættelse og gennemførelse af programmet, således som fastlagt i EFR's arbejdsprogram. Den skal navnlig gennemføre evalueringsprocedurerne samt peer review- og udvælgelsesprocessen efter de principper, som Det Videnskabelige Råd fastlægger, og varetage den økonomiske og videnskabelige forvaltning af støtten. Den specifikke gennemførelsesstruktur vil støtte Det Videnskabelige Råd i udførelsen af alle dets opgaver i henhold til ovenstående, herunder udviklingen af dets videnskabelige strategi, dets overvågning af operationerne og dets revision og vurdering af EFR's resultater såvel som dets oplysnings- og kommunikationsaktiviteter, give det adgang til de nødvendige dokumenter og data, som den råder over, samt underrette Det Videnskabelige Råd om sine aktiviteter. For at sikre en effektiv kontakt med den specifikke gennemførelsesstruktur om strategi- og driftsspørgsmål holder ledelsen i Det Videnskabelige Råd og direktøren for den specifikke gennemførelsesstruktur regelmæssige samordningsmøder. Ledelsen af EFR vil blive varetaget af personale, der ansættes til formålet, herunder om nødvendigt tjenestemænd fra EU-institutionerne, og dækker kun det faktiske administrationsbehov med henblik på at sikre den stabilitet og kontinuitet, der er nødvendig for en effektiv administration. 1.3.3.Kommissionens rolle For at opfylde sine forpligtelser, jf. artikel 6, 7 og 8, skal Kommissionen i overensstemmelse med sine budgetgennemførelsesforpligtelser: –sikre kontinuiteten i og fornyelsen af Det Videnskabelige Råd og understøtte et stående indstillingsudvalg, som indstiller kommende medlemmer til Det Videnskabelige Råd –sikre kontinuiteten i den specifikke gennemførelsesstruktur og uddelegere opgaver og ansvarsområder til denne under hensyntagen til Det Videnskabelige Råds holdninger

–sikre, at den specifikke gennemførelsesstruktur varetager alle sine opgaver og ansvarsområder –udpege direktøren og medlemmerne af ledelsen i den specifikke gennemførelsesstruktur under hensyntagen til Det Videnskabelige Råds holdninger –sikre rettidig vedtagelse af arbejdsprogrammet, holdningerne til gennemførelsesmetoderne og de nødvendige gennemførelsesregler, herunder EFR's udbudsbetingelser og standardtilskudsaftale under hensyntagen til Det Videnskabelige Råds holdninger –jævnligt underrette og rådføre sig med programudvalget om gennemførelsen af EFR's aktiviteter –som ansvarlig for den overordnede gennemførelse af rammeprogrammet for forskning overvåge den specifikke gennemførelsesstruktur.



2.MARIE SKŁODOWSKA-CURIE-AKTIVITETER (MSCA) 2.1.Baggrund Europa har brug for højt kvalificeret og modstandsdygtig menneskelig kapital inden for forskning og innovation, som nemt kan tilpasse sig og finde passende løsninger på fremtidige udfordringer såsom de betydelige demografiske ændringer i Europa. For at sikre topkvalitet skal forskerne være mobile, samarbejde og formidle viden på tværs af landegrænser, sektorer og fagområder med den rette kombination af færdigheder, så de kan tackle samfundsmæssige udfordringer og støtte innovationen. Europa er et kraftcenter for videnskab med omkring 1,8 millioner forskere, som arbejder på tusindvis af universiteter og forskningscentre og hos verdensførende virksomheder. Det anslås imidlertid, at EU vil få brug for at uddanne og ansætte næsten en million nye forskere inden 2027 for at nå de mål, der er sat for øgede investeringer i forskning og innovation. Behovet er særlig akut i den ikke-akademiske sektor. EU skal øge indsatsen for at tiltrække flere unge kvinder og mænd til at forfølge en forskerkarriere, tiltrække forskere fra tredjelande, fastholde sine egne forskere og sørge for, at europæiske forskere, som arbejder andetsteds, kommer tilbage til Europa. For at udbrede ekspertise i bredere forstand skal de betingelser, under hvilke forskerne arbejder, desuden forbedres yderligere i hele det europæiske forskningsrum. Der er i den forbindelse brug for at knytte stærkere bånd til især det europæiske uddannelsesområde, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Den Europæiske Socialfond (ESF+). Disse udfordringer kan bedst håndteres på EU-niveau grundet deres systemiske karakter og den tværnationale tilgang, der kræves for at løse problemerne. Marie Skłodowska-Curie-aktiviteterne (MSCA) fokuserer på forskning i topklasse, som er fuldt ud "bottom-up" og åben over for alle forsknings- og innovationsområder fra grundforskning til markedsføring og innovationstjenester. Det omfatter forskningsområder, der er dækket af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom). Hvis der opstår særlige behov, og yderligere finansieringskilder bliver tilgængelige, kan MSCA målrette visse aktiviteter mod udfordringer (herunder indkredsede missioner), typer af forsknings- og innovationsinstitutioner eller mod geografiske områder som reaktion på udviklingen i de europæiske krav til færdigheder, forskeruddannelse, karriereudvikling og vidensudveksling. MSCA er det primære instrument på EU-niveau til tiltrækning af forskere fra tredjelande til Europa og yder som sådan et stort bidrag til det globale forsknings- og innovationssamarbejde. Det er dokumenteret, at MSCA ikke kun har en positiv virkning på enkeltpersoner og organisationer og på systemniveau, men at de også skaber banebrydende forskningsresultater med stor gennemslagskraft og bidrager betydeligt til håndteringen af samfundsmæssige og strategiske udfordringer. Langsigtede investeringer i mennesker betaler sig, hvilket ses i det antal Nobelprisvindere, som enten er tidligere MSCA-stipendiater eller -vejledere. Gennem global forskningskonkurrence mellem videnskabsfolk og mellem værtsorganisationer fra både den akademiske og ikke-akademiske sektor og gennem skabelse og deling af højkvalitetsviden på tværs af landegrænser, sektorer og fagområder bidrager MSCA især til opnåelse af målene for dagsordenen for beskæftigelse, vækst og investeringer, EU's globale strategi og FN's mål for bæredygtig udvikling. MSCA er med til at gøre det europæiske forskningsrum mere effektivt, konkurrencedygtigt og attraktivt på globalt plan. Dette kan nås ved at fokusere på en ny generation af højt kvalificerede forskere og yde støtte til fremspirende talenter i og uden for EU, fremme udbredelsen og anvendelsen af ny viden og idéer i europæiske politikker, økonomien og samfundet, bl.a. via forbedret videnskabelig kommunikation og offentlige oplysningsforanstaltninger, ved at lette samarbejdet mellem forskningsorganisationer, og ved at en klart strukturerende effekt på det europæiske forskningsrum, forfægte et åbent arbejdsmarked og sætte standarder for kvalitetsuddannelse, attraktive ansættelsesvilkår og åben rekruttering for alle forskere. 2.2.Interventionsområder 2.2.1.Fremme topkvalitet via forskermobilitet på tværs af landegrænser og sektorer

EU skal forblive en referenceramme for forskning i topklasse og således attraktiv for de mest lovende forskere i og uden for Europa på alle stadier af deres karrierer. Dette kan nås ved at gøre det muligt for forskere og forskningspersonale at flytte og samarbejde mellem lande, sektorer og fagområder for således at drage fordel af uddannelse og karrieremuligheder af høj kvalitet. Det vil lette karriereskift mellem den akademiske og den ikke-akademiske sektor og stimulere iværksættervirksomhed. Hovedlinjer –Mobilitetserfaringer inden og uden for Europa for de bedste eller mest lovende forskere uanset nationalitet, så de kan foretage forskning i topklasse og udvikle deres færdigheder såvel som gøre karriere i både den akademiske og den ikke-akademiske sektor. 2.2.2.Fremme nye kvalifikationer gennem fremragende uddannelse af forskere EU har brug for et stærkt, modstandsdygtigt og kreativt grundlag af menneskelige ressourcer, som har den rigtige kombination af kvalifikationer, der kan imødekomme arbejdsmarkedets fremtidige behov, og som kan være innovative og omdanne viden og idéer til produkter og tjenester med økonomiske og samfundsmæssige fordele. Dette kan nås ved at uddanne forskerne, så de kan videreudvikle deres centrale forskningskompetencer og øge deres overførbare færdigheder som eksempelvis et kreativt og foretagsomt tankesæt. De vil således være rustet til at håndtere eksisterende og fremtidige globale udfordringer samt forbedre deres karrieremuligheder og innovationspotentiale. Hovedlinjer –Uddannelsesprogrammer, som giver forskerne forskellige færdigheder til håndtering af eksisterende og fremtidige globale udfordringer. 2.2.3.Styrkelse af den menneskelige kapital og udvikling af færdigheder i det europæiske forskningsrum For at fremme topkvalitet, øge samarbejdet mellem forskningsorganisationer og skabe en positiv strukturerende virkning, skal uddannelsesstandarder af høj kvalitet, gode arbejdsbetingelser og effektiv karriereudvikling for forskerne være mere udbredt i det europæiske forskningsrum. Dette vil bidrage til at modernisere eller forbedre forskningsuddannelsesprogrammer og -systemer såvel som øge institutionernes tiltrækningskraft på verdensplan. Hovedlinjer –Uddannelsesprogrammer, som skal fremme topkvalitet og udbrede bedste praksis på tværs af institutioner og forsknings- og innovationssystemer –Samarbejde, produktion og formidling af viden inden for EU og med tredjelande. 2.2.4.Forbedre og fremme synergier Der er brug for at styrke synergierne mellem forsknings- og innovationssystemer og -programmer på EU-niveau, regionalt og nationalt niveau betydeligt. Dette kan især nås gennem synergier og komplementaritet med andre dele af Horisont Europa såsom Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EIT) og andre EU-programmer, navnlig ESF+, herunder via kvalitetsmærket "Seal of Excellence". Hovedlinjer –Uddannelsesprogrammer og lignende initiativer til udvikling af forskerkarrierer støttes af supplerende offentlige eller private finansieringskilder på regionalt, nationalt eller EU-niveau.

2.2.5.Øget oplysning af offentligheden Kendskabet til programmets aktiviteter og offentlighedens anerkendelse af forskerne skal øges i og uden for EU for at styrke MSCA's globale profil og udvikle en bedre forståelse for den betydning, forskernes arbejde har for borgernes dagligdag, ligesom det skal tilskynde unge til at forfølge en forskerkarriere. Dette kan nås gennem bedre formidling, udnyttelse og spredning viden og praksis. Hovedlinjer –Offentlige oplysningsinitiativer, som øger interessen i forskningskarrierer, særlig blandt de unge. –Bevidsthedsskabende aktiviteter, som skal øge kendskabet til MSCA og deres globale profil og synlighed. –Spredning og samling af viden gennem samarbejde på tværs af projekter og andre netværksaktiviteter såsom alumneorganisationer.



3.FORSKNINGSINFRASTRUKTURER 3.1.Baggrund De eksisterende forskningsinfrastrukturer yder centrale tjenester til forsknings- og innovationssamfundene, idet de spiller en afgørende rolle med hensyn til at udvide videngrænserne. Støtte til forskningsinfrastrukturer på EU-niveau hjælper med at afhjælpe problemerne i en virkelighed, hvor de nationale forskningsinfrastrukturer og den videnskabelige topkvalitet i mange tilfælde er spredt, og med at håndtere den begrænsede formidling af viden på tværs af siloer. Det overordnede mål er at udruste Europa med varige forskningsinfrastrukturer i verdensklasse, der er tilgængelig for alle forskere i og uden for Europa, så deres potentiale for videnskabelige fremskridt og innovation kan udnyttes fuldt ud. Centrale målsætninger er at reducere fragmenteringen af forsknings- og innovationsøkosystemerne, forhindre dobbeltarbejde og sørge for bedre koordinering af udviklingen og anvendelsen af forskningsinfrastrukturer. Det er ligeledes afgørende at sørge for, at alle europæiske forskere har fri brugsret til forskningsinfrastrukturer gennem den europæiske åbne videnskabscloud, øget adgang til digitale forskningsressourcer, og især tage hånd om den nuværende suboptimale brug af åben forskning og åben datapraksis. EU er også nødt til at tage hånd om den hastigt voksende globale konkurrence om talenter ved at tiltrække forskere fra tredjelande til at komme og arbejde med europæiske forskningsinfrastrukturer i verdensklasse. Dertil kommer, at det er en væsentlig målsætning at øge den europæiske industris konkurrenceevne, støtte centrale teknologier og tjenester, som er relevante for forskningsinfrastrukturerne og deres brugere, og således forbedre forudsætningerne for levering af innovative løsninger. Tidligere rammeprogrammer har ydet et betydeligt bidrag til en mere effektiv brug af nationale infrastrukturer, ligesom de med Det Europæiske Strategiforum for Forskningsinfrastrukturer (ESFRI) har været med til at udvikle en sammenhængende og strategistyret tilgang til den politiske beslutningsproces vedrørende de paneuropæiske forskningsinfrastrukturer. Denne strategiske tilgang har skabt klare fordele, herunder reducering af dobbeltarbejde med en generelt mere effektiv brug af ressourcer såvel som standardiseringsprocesser og -procedurer. EU-støttede aktiviteter vil skabe merværdi gennem sammenlægning og optimering af eksisterende forskningsinfrastrukturer sideløbende med indsatsen for udvikling af nye infrastrukturer, etablering af den europæiske åbne videnskabscloud som et effektivt skalerbart og bæredygtigt miljø for datadreven forskning, sammenkobling af nationale og regionale forsknings- og uddannelsesnetværk, udbygning og sikring af netværksinfrastrukturer af høj kapacitet til enorme mængder data og adgang til digitale ressourcer på tværs af grænser og domæner, overvinding af barrierer, der forhindrer de bedste forskerhold i at anvende de bedste forskningsinfrastrukturtjenester i EU, fremme af innovationspotentialet ved forskningsinfrastrukturer, hvor der er fokus på teknologisk udvikling og fælles innovation såvel som øget brug af forskningsinfrastrukturer i industrien. Den internationale dimension af EU's forskningsinfrastrukturer skal styrkes for at øge samarbejdet med internationale kollegaer og den internationale deltagelse i europæiske forskningsinfrastrukturer til gensidig gavn. Aktiviteterne vil bidrage til forskellige mål for bæredygtig udvikling (SDG) såsom: SDG 3 — Sundhed og trivsel, SDG 7 — Bæredygtig energi, SDG 9 — Industri, innovation og infrastruktur og SDG 13 — Klimaindsats. 3.2.Interventionsområder 3.2.1.Konsolidering af landskabet for europæiske forskningsinfrastrukturer Etableringen, driften og den langsigtede bæredygtighed ved de forskningsinfrastrukturer, som ESFRI har indkredset, er afgørende for, at EU kan sikre en førerposition inden for frontlinjeforskning, skabelse og brug af viden og de europæiske industriers konkurrenceevne. Den europæiske åbne videnskabscloud bør blive en effektiv og omfattende leveringskanal for forskningsinfrastrukturtjenester og bør stille næste generation af datatjenester til indsamling, lagring, behandling (f.eks. analyse, simulering, visualiseringstjenester) til rådighed for Europas forskersamfund og dele store mængder videnskabelige data. Videnskabsclouden kan ligeledes give forskere i Europa adgang til størstedelen af de data, der er genereret og indsamlet af forskningsinfrastrukturer, og til højtydende databehandling og exaskala-ressourcer anvendt i den europæiske datainfrastruktur (EDI).

Det paneuropæiske forsknings- og uddannelsesnetværk vil forbinde og muliggøre fjernadgang til forskningsinfrastrukturer og forskningsressourcer ved at etablere forbindelser mellem universiteter, forskningsinstitutter og forsknings- og innovationssamfund på EU-niveau og internationale forbindelser til partnernetværk på verdensplan. Hovedlinjer –De paneuropæiske forskningsinfrastrukturers livscyklus gennem udformning af nye forskningsinfrastrukturer, deres forberedelses- og gennemførelsesfase, deres drift i den tidlige fase i komplementaritet med andre finansieringskilder såvel som sammenlægning og optimering af økosystemet af forskningsinfrastrukturer ved at overvåge ESFRI's milepæle og fremme aftaler om levering af tjenesteydelser, udviklinger, fusioner eller afvikling af paneuropæiske forskningsinfrastrukturer –Den europæiske åbne videnskabscloud, herunder: leveringskanalens skalerbarhed og bæredygtighed, effektiv sammenlægning af europæiske, nationale, regionale og institutionelle ressourcer, dens tekniske og politiske udvikling med henblik på håndtering af nye forskningsbehov og -krav (f.eks. brug af følsomme datasæt, indbygget privatlivsbeskyttelse), datainteroperabilitet og overholdelse af FAIR-principperne samt et bredere brugergrundlag. –Det paneuropæiske forsknings- og uddannelsesnetværk, som understøtter den europæiske åbne videnskabscloud og den europæiske datainfrastruktur og muliggør levering af højtydende databehandling/datatjenester i et cloudbaseret miljø, der er i stand til at håndtere enormt store datamængder og databehandlingsprocesser. 3.2.2.Åbning, integrering og sammenkobling af forskningsinfrastrukturer Forskningslandskabet vil blive væsentligt forbedret ved at sørge for, at det er åbent for vigtige internationale, nationale og regionale forskningsinfrastrukturer for alle EU-forskere, og ved at integrere deres tjenester, når det er nødvendigt, for at harmonisere adgangsbetingelserne, forbedre og øge leveringen af tjenesteydelser og tilskynde til en fælles udviklingsstrategi for højteknologiske komponenter og avancerede tjenester gennem innovationstiltag. Hovedlinjer –Netværk, som samler nationale og regionale finansieringskilder til forskningsinfrastrukturer om samfinansiering af forskeres tværnationale adgang –Netværk af paneuropæiske, nationale og regionale forskningsinfrastrukturer, som tager hånd om globale udfordringer vedrørende forskeradgang og harmonisering og forbedring af infrastrukturernes tjenester –Integrerede netværk af forskningsinfrastrukturer vedrørende udvikling og gennemførelse af en fælles strategi/køreplan for teknologisk udvikling, som er påkrævet for at forbedre deres tjenester, gennem et partnerskab med industrien, såvel som højteknologiske komponenter på områder som videnskabelig instrumentering samt stimulering af industriens brug af forskningsinfrastrukturer, f.eks. som eksperimenterende testfaciliteter. 3.2.3.Styrkelse af politikken for europæisk forskningsinfrastruktur og internationalt samarbejde Der er brug for støtte, så de politiske beslutningstagere, finansieringsorganerne eller de rådgivende grupper som eksempelvis ESFRI er på samme linje, når det drejer sig om udvikle og gennemføre en sammenhængende og langsigtet EU-strategi for forskningsinfrastrukturer. Støtte til strategisk internationalt samarbejde vil ligeledes styrke de europæiske forskningsinfrastrukturers stilling på internationalt niveau og sikre deres globale netværksdannelse, interoperabilitet og rækkevidde. Hovedlinjer –Tilsyn med, overvågning og vurdering af forskningsinfrastrukturer på EU-niveau såvel som politiske undersøgelser og kommunikations- og uddannelsestiltag, internationale samarbejdsopgaver vedrørende forskningsinfrastrukturer og relevante politiske og rådgivende organers særlige aktiviteter.

4. SØJLE II

GLOBALE UDFORDRINGER OG INDUSTRIEL KONKURRENCEEVNE Mange af de udfordringer, som EU står over for, er også globale udfordringer. Omfanget og kompleksiteten af problemerne er enormt, og der er brug for passende midler, ressourcer og tiltag for at finde løsninger. Det er præcis de områder, hvor EU skal arbejde sammen — på intelligent, fleksibel og fælles vis til gavn for borgerne og deres velfærd. Der kan — inden for rammerne af et internationalt samarbejde af hidtil uset omfang som anført i målene for bæredygtig udvikling og Parisaftalen om klimaændringer — opnås større virkninger ved at tilpasse aktionerne til andre nationer og regioner i verden. Partnere fra hele verden vil til gensidig gavn blive inviteret til at tage del i EU's indsats som en integreret del af forskningen og innovationen inden for bæredygtighed. Forskning og innovation er centrale drivkræfter for bæredygtig vækst og industriel konkurrenceevne, og vil bidrage til at finde løsninger på de eksisterende problemer for så hurtigt som muligt at vende den negative og farlige tendens, hvor der p.t. er en sammenhæng mellem økonomisk udvikling, brug af naturressourcer og samfundsmæssige problemer, og forvandle den til nye forretningsmuligheder. EU vil drage fordel som bruger og producent af teknologier og industrier, som viser, hvordan moderne, industrialiserede, bæredygtige, inklusive, åbne og demokratiske samfund og økonomier kan fungere og udvikle sig. Det voksende antal eksempler på forbindelsen mellem økonomi, miljø og samfund i fremtidens bæredygtige industrielle økonomi vil blive fremmet, hvad enten det drejer sig om sundhed og velvære for alle, inklusive og sikre samfund, tilgængelig ren energi og mobilitet, en digitaliseret økonomi og et digitalt samfund, en tværfaglig og kreativ industri, rum-, hav- eller landbaserede løsninger, fødevare- og ernæringsløsninger, bæredygtig brug af naturressourcer, klimabeskyttelse og -tilpasning, som alle genererer velfærd i Europa og skaber beskæftigelse af højere kvalitet. Den industrielle omstilling vil være afgørende. Forskning og innovation under denne søjle af Horisont Europa er grupperet i integrerede aktivitetsklynger. Frem for at fokusere på sektorer sigter investeringerne på systemiske forandringer for vores samfund og økonomi langs en bæredygtighedsvektor. Forandringerne kan dog kun nås, hvis alle aktører, både private og offentlige, går sammen om at udforme og skabe forskning og innovation, idet de samler slutbrugere, forskere, teknologer, producenter, innovatorer, virksomheder, undervisere, borgere og civilsamfundsorganisationer. Der er derfor ikke nogen af de tematiske klynger, som kun er beregnet til ét sæt aktører. Klyngerne vil udvikle sig og anvende digitale teknologier, centrale støtteteknologier og fremspirende teknologier som del af en fælles strategi, der skal styrke EU's industrielle førerposition. Der vil, hvis det er hensigtsmæssigt, blive brugt EU-rumunderstøttede data og tjenester. Der vil blive ydet støtte til at bringe teknologier fra laboratoriet ud på markedet og udvikle applikationer, herunder pilotlinjer og demonstratorer, samt foranstaltninger, der skal stimulere markedsudbredelse og sætte skub i den private sektors engagement. Synergier med andre programmer vil blive maksimeret. Klyngerne vil booste hurtig indførelse af helt ny innovation i EU via en bred vifte af indlejrede aktiviteter, herunder kommunikation, formidling, udnyttelse og standardisering samt støtte til ikke-teknologisk innovation og innovative leveringsmekanismer, og således bidrage til at skabe innovationsvenlige samfundsmæssige og lovgivningsmæssige vilkår og markedsvilkår som eksempelvis innovationsaftaler. Innovative løsninger, som stammer fra forsknings- og innovationsaktiviteter, vil blive iværksat og målrettet offentlige og private investorer såvel som andre relevante EU-programmer og nationale programmer.



1.KLYNGEN "SUNDHED" 1.1.Baggrund Den europæiske søjle for sociale rettigheder slår fast, at alle har ret til rettidig adgang til prismæssigt overkommelige, forebyggende og helbredende sundhedsydelser af god kvalitet. Dette understreger EU's engagement med hensyn til FN's mål for bæredygtig udvikling om inden 2030 at opnå universel sundhedsdækning for alle uanset alder, så ingen lades i stikken, og der sættes en stopper for undgåelige dødsfald. En sund befolkning er afgørende for et stabilt, bæredygtigt og inklusivt samfund, og forbedringer på sundhedsområdet er afgørende for at nedbringe fattigdommen, skabe sociale fremskridt og velstand og øge den økonomiske vækst. Ifølge OECD er en forbedring på 10 % i den forventede levetid forbundet med en øget økonomisk vækst på 0,3-0,4 % om året. Den forventede levetid i EU er steget med 12 år, siden den for første gang blev fastsat, takket være de gevaldige forbedringer, der er opnået med hensyn til befolkningens livskvalitet, uddannelse, sundhed og pleje. I 2015 var den overordnede forventede levetid ved fødslen 80,6 år i EU mod 71,4 år på verdensplan. I de senere år er den steget i EU med gennemsnitligt tre måneder om året. Forskning inden for sundhed og innovation har i den forbindelse spillet en betydelig rolle, hvilket også er tilfældet, når det drejer sig om at forbedre produktiviteten og kvaliteten inden for sundhedsindustrien. EU står dog fortsat over for nye, fremvoksende eller vedvarende udfordringer, som truer borgerne og den offentlige sundhed, sundhedssystemernes og de sociale beskyttelsessystemer bæredygtighed såvel som sundhedsindustriens konkurrenceevne. Store sundhedsudfordringer i EU omfatter mangel på effektiv sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse, opståen af ikkeoverførbare sygdomme, spredning af antimikrobiel resistens over for lægemidler og opståen af smitsomme epidemier, øget miljøforurening, vedvarende uligheder på sundhedsområdet blandt og inden for lande, der i uforholdsmæssig grad rammer mennesker, som befinder sig i ugunstige eller sårbare faser af livet, opdagelse, forståelse, kontrol, forebyggelse og afbødning af sundhedsrisici i et hurtigt skiftende socialt, urbant og naturligt miljø, de voksende omkostninger for Europas sundhedssystemer og den gradvise indførelse af personaliserede medicintilgange samt digitalisering af sundhed og pleje, det voksende pres på Europas sundhedsindustri for at forblive konkurrencedygtig inden for sundhedsinnovation og udvikling heraf over for nye globale spillere. Disse sundhedsudfordringer er komplekse, indbyrdes forbundne og af global karakter, og de kræver tværfagligt, tværsektorielt og tværnationalt samarbejde. Forsknings- og innovationsaktiviteter vil skabe tætte forbindelser mellem opdagelses-, klinisk, epidemiologisk, miljø- og socioøkonomisk forskning og med reguleringsorienteret forskning. De vil udnytte den akademiske verdens og industriens kombinerede kompetencer og fremme deres samarbejde med sundhedstjenester, patienter, politiske beslutningstagere og borgere med henblik på at udnytte den offentlige finansiering og sikre, at resultaterne bliver anvendt i klinisk praksis og i sundhedssystemerne. De vil fremme strategisk samarbejde på EU-plan og internationalt plan med henblik på at samle den ekspertise, de kapaciteter og de ressourcer, som er nødvendige for at skabe stordriftsfordele, muligheder og hurtighed, og dele både de forventede fordele og de pågældende finansielle risici. Forskningen og innovationen i forbindelse med denne globale udfordring vil generere den videnbase, opbygge den forsknings- og innovationskapacitet og udvikle de løsninger, der er brug for for at fremme sundhed og forebyggelse, behandling og helbredelse af sygdomme. Forbedrede sundhedsresultater vil til gengæld betyde øget forventet levetid, sunde aktive liv, en produktiv erhvervsaktiv befolkning og bæredygtige sundheds- og plejesystemer. Håndtering af store sundhedsudfordringer vil bidrage til EU's politiske mål og strategier, navnlig den europæiske søjle for sociale rettigheder, EU's digitale indre marked, EU-direktivet om grænseoverskridende sundhedsydelser og den europæiske One Health-handlingsplan mod antimikrobiel resistens, og til gennemførelsen af EU's lovgivningsmæssige rammer. Det vil ligeledes støtte EU's forpligtelser i henhold til FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling og forpligtelserne inden for rammerne af andre af FN's organisationer og internationale initiativer, herunder Verdenssundhedsorganisationens (WHO) globale strategier og handlingsplaner. Aktiviteterne vil især bidrage direkte til følgende mål for bæredygtig udvikling (SDG): SDG 3 — Sundhed og trivsel og SDG 13 — Klimaindsats.

1.2.Interventionsområder 1.2.1.Sundhed gennem hele livet Mennesker, som befinder sig i sårbare stadier af livet (nyfødte, spædbørn, børn, teenagere, gravide og voksne tæt på pensionsalderen), herunder mennesker med handicap eller skader, har særlige sundhedsbehov, der kræver bedre forståelse og skræddersyede løsninger. Det vil gøre det muligt at reducere ulighederne på sundhedsområdet og forbedre sundhedsresultaterne til gavn for aktiv og sund aldring i løbet af livet, navnlig gennem en sund start på livet, der kan reducere risikoen for psykiske eller fysiske sygdomme senere i livet. Hovedlinjer –Tidlig udvikling og aldringsprocessen i løbet af livet –Mødre, fædres, spædbørns og børns sundhed samt forældrenes rolle –Teenageres sundhedsbehov –Sundhedskonsekvenser ved handicap og skader –Uafhængige og aktive liv for ældre og/eller personer med handikap –Sundhedsuddannelse og digitale færdigheder på sundhedsområdet. 1.2.2.Miljømæssige og sociale sundhedsdeterminanter Bedre forståelse for sundhedsmæssige drivkræfter og risikofaktorer, der er bestemt af det sociale, økonomiske og fysiske miljø, som mennesker færdes i derhjemme og på arbejdspladserne, herunder digitaliseringens indvirkning på sundheden, forurening, klimaforandringer og andre miljøspørgsmål, vil bidrage til at indkredse og afbøde sundhedsrisici og -trusler, reducere antallet af folk, der bliver syge og dør efter kemikalieeksponering og miljøforurening, støtte miljøvenlige, sunde, fleksible og bæredygtige leve- og arbejdsvilkår, fremme sund livsstil og sunde forbrugervaner og skabe et retfærdigt, inklusivt og pålideligt samfund. Hovedlinjer –Teknologier til vurdering af farer, udsættelse for og sundhedsmæssige konsekvenser ved kemikalier, forurenende stoffer og andre stressfaktorer, heriblandt miljømæssige og klimarelaterede stressfaktorer, og de kombinerede virkninger af forskellige stressfaktorer –Miljømæssige, beskæftigelsesmæssige, sociale og adfærdsmæssige faktorer, som påvirker menneskers fysiske og psykiske sundhed og velfærd, og deres interaktion, med særligt fokus på sårbare og dårligt stillede personer. –Risikovurdering, -styring og kommunikation, understøttet af forbedrede værktøjer for evidensbaseret beslutningstagning, herunder alternativer til dyreforsøg. –Kapacitet og infrastrukturer til indsamling, deling og kombination af data om alle sundhedsdeterminanter, herunder eksponering, sundhed og sygdom på EU-niveau og internationalt niveau. –Sundhedsfremme og primære forebyggelsesforanstaltninger.

1.2.3.Ikkeoverførbare og sjældne sygdomme Ikkeoverførbare sygdomme, herunder sjældne sygdomme, udgør en enorm sundheds- og samfundsmæssig udfordring og kræver mere effektive tilgange, når det drejer sig om forebyggelse, behandling og helbredelse, heriblandt personaliserede medicintilgange. Hovedlinjer –Diagnostik for tidligere mere akkurate diagnoser og patienttilpasset behandling –Forebyggelses- og screeningsprogrammer –Integrerede løsninger for selvovervågning, sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse samt håndtering af kroniske lidelser og kombinerede sygdomme –Behandlinger eller kure, herunder både farmakologiske og ikke-farmakologiske behandlinger –Palliativ behandling –Vurdering af interventioners og løsningers relative effektivitet –Gennemførelse af forskning for at opskalere sundhedsinterventioner og støtte deres udbredelse i sundhedspolitikker og -systemer. 1.2.4.Smitsomme sygdomme Beskyttelse af mennesker mod grænseoverskridende sundhedstrusler er en enorm udfordring for folkesundheden og kræver internationalt samarbejde på både EU-niveau og globalt niveau. Det omfatter forebyggelse, beredskab, tidlig opdagelse, behandling og helbredelse af smitsomme sygdomme tillige med håndtering af antimikrobiel resistens (AMR) ud fra en "One Health-tilgang". Hovedlinjer –Drivkræfter for, at smitsomme sygdomme dukker op eller dukker op igen og for deres spredning, herunder spredning fra dyr til mennesker (zoonose) eller fra andre dele af miljøet (vand, jord, planter, fødevarer) til mennesker –Prognoser for samt tidlig opdagelse og overvågning af smitsomme sygdomme, herunder patogener, der er resistente over for antimikrobielle midler, infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og miljørelaterede faktorer. –Vacciner, diagnostik, behandling af og kure mod smitsomme sygdomme, herunder følgesygdomme og co-infektioner –Effektivt sundhedsberedskab, foranstaltninger til reaktion og genopretning samt strategier, med inddragelse af samfundene –Hindringer for gennemførelse og udbredelse af medicinske interventioner i klinisk praksis og i sundhedssystemet –Grænseoverskridende aspekter af smitsomme sygdomme og særlige udfordringer i lav- og mellemindkomstlande såsom tropesygdomme.

1.2.5.Værktøjer, teknologier og digitale løsninger inden for sundhed og pleje Sundhedsteknologier og -værktøjer er afgørende for den offentlige sundhed og har i vid udstrækning bidraget til vigtige forbedringer med hensyn til livskvalitet, sundhed og pleje af mennesker i EU. Det er følgelig en central strategisk udfordring at udforme, udvikle, levere og gennemføre bæredygtige, pålidelige, sikre og omkostningseffektive værktøjer og teknologier for sundhed og pleje, som tager behørigt hensyn til behovene hos personer med handicap og den aldrende befolkning. Der er bl.a. tale om kunstig intelligens og andre digitale teknologier, som tilbyder væsentlige forbedringer i forhold til tidligere, og som stimulerer en konkurrencedygtig og bæredygtig sundhedsrelateret industri, der skaber beskæftigelse af høj værdi. Den europæiske sundhedsrelaterede industri er en af EU's vigtigste økonomiske sektorer, og tegner sig for 3 % af BNP og 1,5 millioner medarbejdere. Hovedlinjer –Værktøjer og teknologier til applikationer på tværs af sundhedsspektret og medicinske indikationer, herunder funktionel svækkelse –Integrerede værktøjer, teknologier og digitale løsninger for menneskelig sundhed, herunder mobil sundhed og telesundhed –Pilotprojekter, storstilet anvendelse, optimering og indkøb af innovation inden for sundheds- og plejeteknologier og værktøjer på realistiske vilkår, herunder kliniske forsøg og forskning inden for gennemførelse. –Innovative processer og tjenester for udvikling, fremstilling og hurtig levering af værktøjer og teknologier til sundhed og pleje –Sikkerhed, effektivitet og kvalitet af værktøjer og teknologier til sundhed og pleje såvel som deres etiske og sociale virkninger –Reguleringsmæssig videnskab vedrørende sundhedsteknologier og -værktøjer. 1.2.6.Sundhedssystemer Sundhedssystemerne er et vigtigt aktiv for EU's sociale systemer og står i 2017 for 24 millioner ansatte i social- og sundhedssektoren. Det er en af de vigtigste prioriteter at gøre sundhedssystemerne tilgængelige, omkostningseffektive, robuste, bæredygtige og pålidelige og at mindske ulighederne, bl.a. ved at udnytte potentialet ved datadreven og digital innovation for bedre sundhed og personfokuseret pleje, som bygger på åbne europæiske datainfrastrukturer. Dette vil sætte skub i den digitale omstilling af sundheds- og plejeområdet. Hovedlinjer –Reformer af de offentlige sundhedssystemer og -politikker i og uden for Europa. –Nye modeller og tilgange til sundhed og pleje, og hvorvidt de kan overføres og tilpasses fra et land til et andet/en region til en anden. –Forbedring af medicinsk teknologivurdering. –Udvikling af uligheder på sundhedsområdet og effektiv politisk reaktion herpå. –Fremtidig arbejdsstyrke inden for sundhedssektoren og dens behov. –Forbedret rettidig sundhedsinformation og brug af sundhedsdata, herunder elektroniske sundhedsregistre, under behørigt hensyn til sikkerhed, privatlivets fred, interoperabilitet, standarder, sammenlignelighed og integritet. –Sundhedssystemernes modstandsdygtighed, når det drejer sig om krisers konsekvenser, og plads til disruptiv innovation.

–Løsninger, som styrker borgere og patienter, selvovervågning og interaktion med sundheds- og plejepersonale for mere integreret pleje og en brugercentreret tilgang. –Data, information, viden og bedste praksis fra forskningen i sundhedssystemer i EU og globalt.



2.KLYNGEN "INKLUSIVE OG SIKRE SAMFUND" 2.1.Baggrund EU kombinerer på enestående vis økonomisk fremgang med socialpolitikker, et højt niveau af social inklusion, delte værdier, tilslutning til demokratiet, menneskerettigheder, lighed mellem kønnene og mangfoldighed. Modellen er under konstant forandring, og der skal tages hånd om de udfordringer, som bl.a. stammer fra globalisering og teknologiske ændringer. Europa skal ligeledes reagere på de udfordringer, der stammer fra de vedvarende sikkerhedstrusler. Terrorangreb og radikalisering såvel som cyberangreb og hybride trusler giver anledning til store sikkerhedsproblemer og sætter samfundene under stort pres. EU skal fremme en model for inklusiv og bæredygtig vækst og udnytte fordelene ved de teknologiske landvindinger, øge tilliden til og fremme innovation inden for demokratiske regeringsførelse, bekæmpe uligheder, arbejdsløshed, marginalisering, diskrimination og radikalisering, beskytte menneskerettighederne, fremme kulturel diversitet og den europæiske kulturarv og styrke borgerne via social innovation. Migrationsforvaltning og integration af migranter vil også fortsat være prioriterede emner. Forskning og innovation inden for samfundsvidenskab og humanistiske videnskaber spiller en afgørende rolle, når det drejer sig om at håndtere disse udfordringer og nå EU's mål. Europas borgere, statslige institutioner og økonomien skal beskyttes mod de vedvarende trusler fra organiseret kriminalitet, herunder ulovlig handel med skydevåben, narkotikahandel og menneskehandel. Det er ligeledes vigtigt at styrke beskyttelsen og sikkerheden gennem bedre grænseforvaltning. Cyberkriminaliteten vokser, og de dermed forbundne risici vokser i takt med digitaliseringen af økonomien og samfundet. Europa skal fortsætte sin indsats at forbedre cybersikkerheden, beskyttelsen af personlige data i den digitale verden og af personoplysninger generelt og bekæmpe udbredelsen af falsk og skadelig information for at opretholde den demokratiske og økonomiske stabilitet. Endelig er der brug for en yderligere indsats for at begrænse de konsekvenser, ekstreme vejrforhold har på menneskers liv og leveforhold, og som bliver værre grundet klimaforandringer, såsom oversvømmelser, storme eller tørke, der fører til skovbrande, jordforringelse samt andre naturkatastrofer som f.eks. jordskælv. Katastrofer kan, hvad enten de er menneskeskabte eller ej, bringe samfundsmæssige funktioner som sundhed, energiforsyning og forvaltning i fare. Udfordringernes omfang, kompleksitet og tværnationale karakter kræver EU-handling på flere fronter. Hvis sådanne alvorlige sociale, politiske, kulturelle og økonomiske spørgsmål tillige med sikkerhedsudfordringer udelukkende håndteres på nationalt plan, vil det indebære en fare for ineffektiv brug af ressourcer, fragmenterede tilgange og uensartede standarder for viden og kapacitet. Sikkerhedsforskning er del af en mere omfattende EU-reaktion på sikkerhedstruslerne. Den bidrager til kapacitetsudviklingsprocessen ved at gøre det muligt for fremtidige teknologier og applikationer at udfylde de huller, som de politiske beslutningstagere og dem, der fører politikkerne ud i livet, har konstateret. Finansiering af forskning under EU's rammeprogram udgør allerede ca. 50 % af den samlede offentlige finansiering til sikkerhedsforskning i EU. Der vil blive gjort fuld brug af de tilgængelige instrumenter, herunder de europæiske rumprogrammer (Galileo og EGNOS, Copernicus, kendskab til situationen i rummet og de statslige satellitkommuni