5.1.Sammenlignelighed over tid6

Dataene og kvalitetsrapporterne skal hvert andet år indsendes til Kommissionen (Eurostat) inden for 18 måneder efter referenceårets udgang.

Derudover har Kommissionen (Eurostat) foreslået et valideringstrin, som landene bør udføre, før de fremlægger data, og som består af standardvalideringsregler. Der blev aftalt fælles standardvalideringsregler for affaldsstatistik med medlemsstaterne i 2014. 11 medlemsstater anvendte allerede disse regler inden forelæggelse af data for referenceåret 2012. Dette er et vigtigt skridt mod at gøre valideringsprocessen mere effektiv.

sammenligning af det producerede og behandlede affald for hver affaldskategori i de enkelte lande

sammenligninger af dataene for hver økonomisk aktivitet på tværs af landene

sammenligninger af affaldsproduktionen i de enkelte lande med værdier fra de foregående år for hver økonomisk aktivitet

Det andet trin er en grundig validering. Her analyseres dataene på et mere detaljeret niveau (f.eks. opdelt efter økonomisk sektor og affaldskategori), og de forskellige landes mønstre og udvikling sammenlignes. Valideringskontrollerne omfatter:

Det første trin består i, at der foretages en hurtig evaluering af dataene og kvalitetsrapporterne senest to måneder efter rapporteringsfristen. På dette trin vedrører datavalideringen primært nye datas indbyrdes kohærens og udviklingen over tid. Analysen foretages på et højt aggregeret niveau og har til formål at konstatere større brud i serier og kontrollere, om dataene er egnet til offentliggørelse. Der sendes en evalueringsrapport til medlemsstaterne, som kan anmode om en redegørelse og/eller en revision af dataene, afhængig af de fremsatte bemærkninger.

Siden den første dataindberetning i 2006 har Kommissionen (Eurostat) etableret et effektivt totrinskvalitetskontrolsystem.

I forordningen fastsættes de data, der skal indberettes, og den krævede kvalitet, mens valget af metode til udarbejdelse af affaldsstatistik overlades til medlemsstaterne. Dette giver medlemsstaterne mulighed for at beholde deres egne indsamlingsmetoder og minimere byrden i forbindelse med overholdelse af forordningen.

Formålet med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2150/2002 af 25. november 2002 om affaldsstatistik (i det følgende benævnt "forordningen") er udarbejdelse af statistik om affald i overensstemmelse med anvendelsesområdet for direktiv 2008/98/EF om affald (affaldsrammedirektivet). I henhold til artikel 8, stk. 1, i forordningen skal Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om forordningens gennemførelse hvert tredje år (efter den første rapport, der skulle forelægges senest fem år efter forordningens ikrafttræden). Den første rapport blev offentliggjort i 2008, den anden i 2011 og den tredje i 2014.

8.Resultater og udsigter for fremtiden7

Sondringen mellem affald og biprodukter har betydelig indvirkning på affaldsmængderne i de økonomiske aktiviteter NACE A (landbrug, skovbrug og fiskeri) og NACE C (fremstillingsvirksomhed). Dette gælder navnlig for affaldskategorierne træaffald, animalsk og vegetabilsk affald samt slagge fra metalfremstilling.

Forskellig dækning af udvindingsaffald (affald fra råstofindvinding) har meget stor betydning. De største forskelle landene imellem skyldes dækningen af overjord, dvs. naturlige materialer, der fjernes fra udvindingsstedet for at få adgang til malmen, uden at de bliver forarbejdet, og udvindingsaffald, der håndteres på udvindingsstedet.

De største forskelle i datadækningen findes inden for fire områder:

Statistik om affaldsbehandling omfatter alt affald, som er nyttiggjort eller bortskaffet inden for et lands grænser uanset affaldets oprindelse. Forordningens underliggende princip er at indsamle data om affaldets slutdestination. Forberedende behandlingsprocesser er ikke omfattet.

Der skal udarbejdes statistik om affaldsproduktion for alle økonomiske sektorer og for husholdningerne, og den skal omfatte affald, der stammer fra nyttiggørelses- og bortskaffelsesprocesser, kendt som sekundært affald. Statistikken bør også omfatte affald fra små virksomheder (<10 ansatte), selv om sådanne virksomheder så vidt muligt bør undtages fra undersøgelserne.

Andelen af manglende værdier og antallet af lande, der indberettede manglende værdier, faldt betydeligt mellem referenceårene 2010 og 2012 for datasættet for affaldsproduktion. I 2010 indberettede otte lande manglende værdier, men dette tal faldt til tre i referenceåret 2012. Andelen af manglende værdier faldt fra 4,1 % i referenceåret 2010 til 1,5 % i 2012. Tendensen er den samme for affaldsbehandlingsdata, om end mindre udtalt. Andelen af manglende værdier faldt fra 3,5 % i referenceåret 2010 til 3,1 % i 2012, og antallet af lande, som indberettede manglende værdier, faldt fra otte til seks. Mere end halvdelen af de manglende værdier i affaldsbehandlingsdatasættene (55 %) vedrører behandlingskategorien "opfyldning". Data om opfyldning blev indsamlet første gang i 2010 efter en ændring af forordningen.

Indberetningen af fuldstændige nationale datasæt er af afgørende betydning for udarbejdelsen af EU-aggregater. Manglende data begrænser den informative værdi af affaldsstatistikker. Data mangler, når landene ikke har nogen datakilder eller ikke har tilstrækkelige data til estimater.

Kommissionen (Eurostat) tager skridt til at tilskynde landene til at revidere deres statistiske produktionsprocesser og indberette data af god kvalitet inden for de fastsatte frister.

Overholdelsen af rapporteringsfristen for referenceåret 2012 svarer til fristen for referenceåret 2010. I alt 21 medlemsstater og EØS- og EFTA-lande indberettede deres datasæt og kvalitetsrapporter for 2012 til tiden eller senest én måned efter fristens udløb. Fem medlemsstater (Danmark, Irland, Italien, Litauen og Rumænien) og et EØS-/EFTA-land (Island) indberettede både data og kvalitetsrapporter mere end tre måneder efter fristens udløb. Tre lande (Finland, Letland og Det Forenede Kongerige) indberettede dele af datasættene eller kvalitetsrapporterne mere end tre måneder efter fristen for indberetning.

Som allerede nævnt i afdeling 3 er ikke alle lande i stand til at indberette data om behandlingskategorien "opfyldning".

Det er vanskeligt at vurdere de samlede virkninger af dækningsfejl. De kan føre til både overvurderinger og undervurderinger. Virkningen antages at være størst for mineralsk affald fra NACE B (råstofudvinding).

4.2.Opdeling efter økonomiske sektorer

Forordningen opfordrer medlemsstaterne til at indberette deres data opdelt i 19 kategorier (18 affaldsproducerende aktiviteter plus husholdninger ). Opdelingen af de økonomiske aktiviteter sker i henhold NACE. En korrekt opdeling i affaldsproducerende aktiviteter er en forudsætning for:

sammenligneligheden af sektorspecifikke affaldsmængder

affaldsstatistikkens kohærens med virksomhedsstatistik.

Den måde, hvorpå affaldet fordeles på de producerende aktiviteter, afhænger af den metode, der anvendes til indsamlingen af data, og af de statistiske enheder, for hvilke affaldsstatistikken udarbejdes. Sammenligneligheden og kohærensen i dataene er baseret på anvendelsen af virksomhedsregistre til dataindsamling. Da forordningen tillader anvendelse af enten lokale enheder eller faglige enheder som statistiske enheder som grundlag for dataindsamlingen, vil der være forskelle i fordelingen af affald landene imellem, selv når forordningens bestemmelser anvendes korrekt.

Den samlede virkning af dårlig ressourceallokering anses for at være begrænset. Det er usandsynligt, at sager såsom mineralsk affald fra affaldsbehandling eller stabiliseret affald fra husholdninger ville blive opdaget ved validering og således ville blive forklaret eller korrigeret. Sådanne tilfælde forekommer kun meget sjældent.

4.3.Affaldsklassifikation

Forordningen fastlægger opdelingen for rapportering til EU efter affaldskategori i henhold til European Waste Classification for Statistics (EWC-Stat). Det angiver dog ikke, at der skal anvendes en specifik klassificering til national dataindsamling.

De fleste lande indsamler deres data i henhold til den europæiske affaldsliste, som omfatter 839 affaldstyper. På trods af visse problemer med anvendelsen af listen sikrer den udbredte brug af denne klassifikation en høj grad af sammenlignelighed, i hvert fald på det aggregerede niveau, som kræves i forordningen. Fejlklassifikationens samlede betydning for datanøjagtigheden anses for at være begrænset.

4.4.Forskelle mellem affaldsproduktion og affaldsbehandling

Forskellen mellem mængden af produceret affald og den behandlede mængde affald i EU i 2012 ligger på omkring 200 mio. ton. Dette svarer til ca. 8 % af alt produceret affald. Denne forskel har ligget stabilt i de sidste to rapporteringsperioder. Forskellen var større i 2006 og 2008, i alt 400 mio. ton. Mønsteret er det samme: der produceres mere affald end der behandles I 2012 var forskellene størst for slam og flydende affald fra affaldsbehandling (ca. 70 %) og lavest (tæt på 0 %) for jord.

Forskellen mellem affaldsproduktion og affaldsbehandling kan skyldes flere faktorer:

Ikke alt affald behandles i det land, hvor det er produceret. Data vedrørende import og eksport indsamles ikke i henhold til forordningen, og forskelle, der skyldes import og eksport, kan derfor ikke opgøres sammen med data i forordningen. Skøn fra tallene for udenrigshandel viser, at denne effekt forklarer ca. en femtedel af forskellen for hele EU. Effekten kan være større for den enkelte medlemsstat. I Tyskland svarer mængden af importeret affald f.eks. til mere end 4 % af landets producerede affald, mens Det Forenede Kongerige eksporterer mere end 6 % af det affald, som landet producerer.

Data om affaldsproduktion dækker både primært og sekundært produceret affald, mens affaldsbehandling henviser til endelig behandling, og behandlet affald bør kun medregnes én gang.

Alle affaldskategorier med undtagelse af slam indberettes i normal vådvægt. I forbindelse med forbehandling, f.eks. forberedende behandlingsprocesser til bortskaffelse (behandling af flydende affald, f.eks. perkolat eller vand/olie emulsion), går vandvægten tabt, og affaldet påbegynder sidste behandling med en betydelig vægtreduktion.

Visse processer er udelukket fra anvendelsesområdet for bilag II til forordningen, såsom affaldsmedforbrændingsanlæg, der kun bruger særligt biomasseaffald som brændsel.

Ikke alt affald behandles i det land, hvor det er produceret. Visse former for affald lagres midlertidigt. Affald, der er behandlet i år t, kan således indeholde affald, der er produceret i år t-1. Affald, der er produceret i år t, kan blive behandlet i år t+1.

5.Sammenlignelighed