A4-0384/96

Beslutning om Kommissionens undersoegelse af alternative strategier for udvikling af forbindelserne paa landbrugsomraadet mellem EU og de associerede lande med henblik paa disse landes fremtidige tiltraedelse (strategipapir for landbruget) (CSE(95)0607 - C4-0023/96)

Europa-Parlamentet

- der henviser til Kommissionens undersoegelse (CSE(95)0607 - C4-0023/96),

- der henviser til betaenkning fra for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter samt udtalelser fra for Udvalget om Regionalpolitik og for Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser (A4-0384/96),

A. der henviser til, at i henhold til beslutningen fra Det Europaeiske Raads moede i Koebenhavn i 1993 kan de associerede central- og oesteuropaeiske lande (CEL) blive medlemmer af Den Europaeiske Union, naar de er i stand til at opfylde visse betingelser for et medlemskab, og at Det Europaeiske Raad paa sine moeder i Essen og Cannes i december 1994 og juli 1995 bekraeftede denne beslutning og angav sin strategi for de central- og oesteuropaeiske landes tilnaermelse til Den Europaeiske Union, samt understregede, at de associerede europaeiske landes tiltraedelse vil fremme stabiliteten og freden paa det europaeiske kontinent,

B. der henviser til Unionstraktatens artikel A, der tilskynder til en stadig snaevrere union mellem de europaeiske folk, samt EF-traktatens praeambel, hvori de oevrige europaeiske folk opfordres til at tilslutte sig denne sammenslutning,

C. der henviser til, at Det Europaeiske Raad i Koebenhavn i 1993 understregede, at det er en afgoerende forudsaetning for tiltraedelsen, at ansoegerlandene har opnaaet institutionel stabilitet, som garanterer demokrati og retsstatsforhold, at de har en fungerende markedsoekonomi, der kan klare sig i det indre marked, samt at de er i stand til at paatage sig alle de yderligere forpligtelser ved et medlemskab,

D. der henviser til, at EU-15 som foelge af de ti central- og oesteuropaeiske landes tiltraedelse vil blive udvidet med 1/3, dvs. med et areal paa 1,1 mio km2, at der i oejeblikket er store forskelle i det oekonomiske potentiel og levestandarden, og at bruttonationalproduktet i disse lande i oejeblikket kun tegner sig for ca. 3% af EU's oekonomi,

E. der henviser til, at landbrugsarealet i EU efter CEL's tiltraedelse vil oeges med 44% og det opdyrkelige areal med 55%, at antallet af forbrugere vil stige med 106 mio til naesten 500 mio, og at landbruget spiller en langt stoerre rolle i CEL end i EU-15, hvilket fremgaar af, at kun ca. 6% af arbejdsstyrken i Unionen er beskaeftiget i landbruget, der bidrager til BNP med 2,5%, mendens gennemsnitligt 25% af arbejdsstyreken i de 10 CEL-lande er beskaeftiget i landbruget, der bidrager til BNP med 8%,

F. der henviser til, at landbrugsjorden i tiden foer systemskiftet - med undtagelse af Polen og Slovenien - blev dyrket af kollektive brug eller statsbrug, at privatiseringen sker med forskellig hastighed og paa forskellig maade (privat ejendom, forpagtergaarde, aktieselskaber, statsselskaber) og foerer til en mere eller mindre omfattende opsplitning af ejendomsforhold og landbrugsstrukturer, hvilket kan sinke udviklingen af effektive enheder,

G. der henviser til, at antallet af omorganiserede bedrifter, der allerede har naaet EU-standard og er blevet certificeret som saadanne, endnu er lavt,

H. der henviser til, at der kun toevende gives privat kredit inden for CEL's landbrugssektor, paa grund af den endnu ikke afsluttede omstillingsproces og de usikre rentabilitetsudsigter, og at der derfor er blevet indfoert statslige laanefaciliteter og -programmer, uden hvilke en generel stabilisering af landbrugssektoren ville blive meget forsinket,

I. der henviser til, at landbruget i visse CEL endnu fungerer som aftager af overskydende arbejdskraft, medens industrien er under omstrukturering, hvilket har bidraget til at skabe smaabrug og vanskeliggjort den noedvendige modernisering af landbruget,

J. der henviser til, at prisniveauet i CEL efter systemskiftet er steget betragteligt, fordi der ikke laengere gives massiv prisstoette til levnedsmidler, og at de private husholdninger anvender mellem 30 og 60% af deres indkomst til levnedsmidler, omend priserne paa de fleste foedevarer endnu ligger langt under EU-gennemsnittet,

K. der henviser til det hidtidige eksportoverskud af landbrugsvarer i Den Europaeiske Unions handel med CEL-10-landene (et overskud paa over 3 mia ecu i 1994) og den stadig stigende eksport til disse lande (en stigning paa 7,7% til ca. 12 mia ecu i 1994) og CEL's forsoeg paa at fremhjaelpe eksporten af landbrugsvarer, selvom der endnu er uligevaegt paa grund af afbraek i produktionen efter systemskiftet, samt vanskeligheder med at daekke den indenlandske efterspoergsel og finde passende handelspartnere i Unionen; landene i Central- og OEsteuropa vil dog med bedre teknik kunne oege deres produktion, saa den kommer til at ligge over niveauet for selvforsyning,

L. der henviser til den betydning, EU's forbrugere tillaegger en hoej standard inden for levnedsmiddelhygiejne, veterinaerkontrol og plantebeskyttelse, og at epidemier kan have altoedelaeggende virkninger for baade producenterne og forbrugerne,

M. konstaterer, at landdistrikter overalt i Unionen i tiltagende grad rammes af oekonomisk nedgang, affolkning, foroeget arbejdsloeshed, daarligere tjenesteydelser og faerre uddannelses- og erhvervsuddannelseinstitutioner;

N. der henviser til, at landmaendene i EU i kraft af deres arbejde og deres tilstedevaerelse udfoerer en oekonomisk funktion og repraesenterer et eksporterhverv, samtidig med at de udfoerer en samfundsfunktion gennem bebyggelse, bevarelse af landskabet og beskyttelse af miljoeet og ved at leve i landdistrikterne,

O. der henviser til, at landbrugets udvikling, struktur og produktionsmuligheder skal spille en vigtig, men dog ikke afgoerende rolle, naar det skal afgoeres, hvornaar et CEL-land kan optages i Unionen, og at en samlet vurdering ogsaa boer inkludere de ovennaevnte kriterier, der blev fastlagt paa topmoedet i Koebenhavn,

P. der henviser til, at Kommissionen har forelagt CEL et spoergeskema vedroerende samtlige oekonomiske sektorer, som skulle besvares inden udgangen af juli 1996, og som vil saette den i stand til at afgive en udtalelse om udvidelsen,

Q. der henviser til, at EU og medlemsstaterne i perioden 1990-1994 har ydet CEL-landene i alt 38.745 mio ecu og allerede nu er den vigtigste bistandsyder til moderniseringen af oekonomien, idet landbruget har faaet tildelt 578 mio ecu inden for rammerne af PHARE-programmet,

R. der henviser til Kommissionens opfattelse af, at ikke alle maalene i reformen af den faelles landbrugspolitik er blevet naaet, og at det derfor uafhaengigt af CEL's tiltraedelse er noedvendigt at fortsaette denne reform, og at der i hoejere grad skal foeres en integreret politik i Unionen til fremme af udviklingen af landdistrikter, samt at det er noedvendigt at skaffe nye indtaegtskilder enten alternative eller supplerende til de traditionelle landbrugsaktiviteter ved at foretage en vurdering af den faelles landbrugspolitik med henblik paa en uddybning af denne reform,

S. der henviser til Kommissionens opfattelse af, at en forenkling af landbrugspolitikken er en af de maalsaetninger, der boer forfoelges aktivt,

T. der henviser til, at Kommissionen paa lang sigt har til hensigt at udvikle en strategi for mere markedsorientering og konkurrencedygtighed, adskille markedspolitik og indkomsstoette, begraense kloeften mellem det interne prisniveau og verdensmarkedspriserne og saa vidt muligt afboede de negative konsekvenser for indkomstniveauet ved ledsageforanstaltninger som f.eks. supplerende indtaegt gennem beskaeftigelse og afloenning af landbrugerne som »oekologiske tjenesteydere« og ved hjaelp af udnyttelse af vedvarende raastoffer og biomasse,

U. der henviser, at Kommissionen vil stille bevarelsen af landdistrikterne samt landbrugerens multifunktionelle rolle i centrum for sin videreudviklingspolitik,

V. der henviser til, at strukturfondsbestemmelserne, der udloeber i 1999, staar over for at skulle revideres, og at der samtidig indledes nye forhandlinger om GATT-aftalen, som efter en »respit« udloeber senest aar 2003, samt at ogsaa EU's finansieringssystem kun er fastlagt indtil aar 1999,

W. der henviser til, at det gennemsnitlige BNP efter CEL's tiltraedelse vil falde og saaledes ogsaa antallet af de EU-15-regioner, der til den tid stadig gaelder som stoetteberettigede i henhold til maal nr. 1 (mindre end 75% af det gennemsnitlige EU-BNP),

X. der henviser til, at Kommissionen endnu ikke har forelagt konkrete forslag om, hvorledes den principielt rigtige omlaegning af den faelles landbrugspolitik kan gennemfoeres, og at samarbejdet mellem Kommissionen og Parlamentet i dette vigtige spoergsmaal lider af mangel paa andet end generelle hensigtserklaeringer,

Grundlaget for CEL's integration

1. mener, at den vedtagne og fornuftige integration af CEL foerst efter en effektiv reform af Den Europaeiske Union og en styrkelse og udvidelse af EU's politiske og demokratiske fundament i overensstemmelse med maalsaetningen for den netop indledte Regeringskonference kan komme begge parter til gode;

2. henviser til, at situationen inden for landbruget i de forskellige central- og oesteuropaeiske lande er forskellig og derfor begrunder en differentieret og forsigtig fremgangsmaade i forbindelse med udvidelsesforhandlingerne; der boer derfor i definitionen af foranstaltninger og perioder henholdsvis forud for tiltraedelsen og i overgangsfasen efter integreringen tages hoejde for den konkrete situation i hvert af de associerede lande;

EU-udvidelse og den faelles landbrugspolitik

3. mener, at en raekke processer vil oeve staerk indflydelse paa landbrugsomraadet de kommende aar, og at den faelles landbrugspolitik maa tage hensyn hertil; henviser til, at det drejer sig om den forventede koebestaerke stigning i koebekraften og dermed i efterspoergslen efter landbrugsprodukter paa verdensmarkedet, det moderne industrisamfunds krav til landbruget med hensyn til produkternes kvalitet og miljoevenlig landbrugsproduktion, indledningen af den naeste WTO-handelsrunde og de nye finansielle rammer for EU's budget, der vil blive fastsat fra 1999;

4. understreger, at enhver aendring af den faelles landbrugspolitik goeres betinget af, at der gennemfoeres en indgaaende analyse af foelgerne af gennemfoerelsen af 1992-landbrugsreformen, at der traeffes endelig afgoerelse om reformen af de faelles markedsordninger inden for de sektorer, der endnu ikke er omfattet af reformen, i overensstemmelse med retningslinjerne fra 1992 og Jumbo-Raadet i 1993 og under hensyntagen til de forskellige sektorers saerlige forhold og de oekonomiske udfordringer, de staar overfor, og at en forenkling ikke medfoerer en renationalisering af den faelles landbrugspolitiks interventions- og stoettemekanismer;

5. mener, at hovedlinjerne i tilpasningen af den faelles landbrugspolitik boer fastlaegges inden den endelige afslutning af forhandlingerne med de centraleuropaeiske ansoegerlande, saaledes at disse lande er bekendt med den fremtidige landbrugspolitik, naar de traeffer afgoerelse om tiltraedelse;

6. betoner, at en udvikling af den faelles landbrugspolitik paa grundlag af loesningsmodellen »udvikling af 1992-fremgangsmaaden« boer vurderes mere indgaaende og i behoerig udstraekning boer tage hoejde for de forskellige forhold inden for landbrugssektoren og de klimatiske forhold i EU og de central- og oesteuropaeiske lande, samt baseres paa de vejledende principper i reformen af den faelles landbrugspolitik fra 1992; finder derfor de aendringer, der er foreslaaet i loesningsmodel 3 »udvikling af 1992-fremgangsmaaden« inden for rammerne af den aktuelle faelles landbrugspolitik, klart utilstraekkelige, idet saadanne aendringer ikke maa foere til nye problemer og kriser for Faellesskabets landbrugssektor og de europaeiske landdistrikter;

7. mener, at ansoegerlandene absolut skal dele EU's opfattelse af Europa og dets maalsaetninger, og at de maa vaere klar over, at de indlader sig paa en virkelig faelles landbrugspolitik;

8. kraever, at regionalpolitikken og samhoerighedspolitikken skal fortsaettes i de fattigste regioner paa grundlag af geografiske og tematiske hensyn, hvorved omfanget af stoette til de enkelte regioner vil vaere afhaengigt af de paagaeldende medlemsstaters muligheder for og beredvillighed til medfinansiering, men at der naturligvis fortsat boer vises solidaritet med de ugunstigt stillede regioner i de rigere medlemsstater;

9. kraever, at udvidelsen ikke stiller spoergsmaalstegn ved det nuvaerende stoetteniveau til landbrugssektoren inden for GATT-Uruguay-runden, og at den ikke faar negativ indflydelse paa det europaeiske landbrugs konkurrenceevne;

10. mener i oevrigt ikke, at foelgerne for den faelles landbrugspolitik af de central- og oesteuropaeiske landes tiltraedelse kan analyseres, uden at der tages hoejde for, hvilke foelger oprettelsen af et frihandelsomraade med Maghreb- og Mercosur-landene vil faa;

11. konstaterer, at 1992-reformen af den faelles landbrugspolitik har vaeret en stor succes, hvad angaar begraensning af overskudsproduktionen og stabilisering af landbrugsproduktionen , men at den samtidig kvaeler landbrugernes initiativ gennem en hastigt voksende lovjungle;

12. paapeger, at lovstroemmen stadig oeges og saaledes paalaegger landbrugerne et papirvaelde, der boer medregnes som en yderligere omkostningsfaktor for bedrifterne;

13. kraever derfor, at de central- og oesteuropaeiske landes tiltraedelse ikke svaekker den faelles landbrugspolitik, og at det takket vaere denne fortsat skal vaere mulig for landbruget i EU

- at bevare sine vigtigste karakteristika, dvs. strukturen med familiebrug og en jaevn fordeling af landmaendene i landdistrikterne,

- at bevare sin oekonomiske betydning i landdistrikterne,

- at opretholde sin position paa verdensmarkedet

- at bidrage til en stoerre integrationsgrad i Unionen;

14. mener imidlertid, at det er noedvendigt at undersoege de konsekvenser, som tiltraedelsen af nye lande vil faa for den faelles landbrugspolitik, inden selve udvidelsen finder sted;

15. mener, at det for at skabe grundlag for vedtagelsen af de forskellige strategier for integrering er af afgoerende betydning at uddybe undersoegelserne og de kvantitative, individuelle og detaljerede analyser af de regionale og globale oekonomiske foelger og de sociale konsekvenser af integreringen af de forskellige central- og oesteuropaeiske lande, dels for EU og dels for hvert af disse lande; det er uomgaengeligt noedvendigt at gennemfoere en bred droeftelse om udvidelsen, som inddrager en lang raekke deltagere, herunder isaer arbejdsmarkedets parter og landbrugsorganisationerne i de forskellige medlemsstater;

16. kraever, at de endelige konsekvender af gennemfoerelsen af resultaterne af Uruguay-runden og af udviklingen af frihandelsaftaler ligeledes noeje undersoeges og kvantificeres i denne sammenhaeng;

17. konstaterer, at efterspoergslen efter foedevarer paa verdensmarkedet paa laengere sigt forventes at ville stige, hvad der kraever en aendring af Unionens landbrugspolitik, saa dens landmaend kan blive aktive aktoerer paa et voksende og mere koebedygtigt verdensmarked;

EU's landbrugspolitik og naerhedsprincippet

18. kraever, at EU's landbrugspolitik skal vaere i overensstemmelse med naerhedsprincippet, og at principperne for en faelles landbrugspolitik, dvs. finansiel solidaritet, faellesskabspraeference og markedets enhed, fortsat skal finde anvendelse;

19. kraever, at det undersoeges, i hvilket omfang dele af EU's landbrugspolitik, f.eks. politikken til stoette for saerlige landskabs-og naturvaerdier i henhold til naerhedsprincippet kan tilrettelaegges paa regionalt niveau; er imidlertid modstander af en renationalisering af pris- og indkomstpolitikken, fordi denne ville foere til konkurrenceforvridning i EU;

20. kraever, at EU's landbrugspolitik regionaliseres yderligere i gennemfoerelsesstadet i henhold til naerheds- og samhoerighedsprincippet, og at EU's instanser for fremtiden kun skal afstikke de politisk og oekonomisk bindende rammer, som medlemsstaterne saa skal udfylde og staa til ansvar for over for EU-instanserne;

Europa-Parlamentets medbestemmelsesret

21. kraever, at Parlamentet ogsaa faar fuld medbestemmelsesret i forbindelse med den faelles landbrugspolitik;

Politik for landdistrikterne

22. understreger, at man ved den noedvendige revision af strukturfondene og den faelles landbrugspolitik i hoejere grad boer tage hensyn til, at sociale, oekonomiske og miljoemaessige problemer ofte har flere aarsager og vedroerer saa forskellige politikker som f.eks. social-, oekonomi-, landbrugs-, regional-, miljoe- og transportpolitik, og at dette navnlig goer sig gaeldende for landdistrikterne;

23. mener, at EU's landbrugspolitik for fremtiden i hoejere grad skal indrettes til at forlige kravene om en eksistensbevarende og kvalitetsrelateret levnedsmiddelproduktion og opretholdelsen af landdistrikternes oekonomiske og oekologiske funktion og derved yde sit bidrag til en varig opretholdelse af landdistrikternes levedygtighed, og henviser til, at det under de nuvaerende betingelser for landbrugs- og levnedsmiddelsproduktionen kun i meget begraenset omfang er muligt at udligne de meromkostninger, der opstaar som foelge af miljoebeskyttelseskrav og oekologisk noedvendige produktionsbegraensninger, gennem hoejere markedspriser;

24. mener, at EU-landbrugspoltikkens staerkere orientering mod de paagaeldende regioner og deres saeregenheder vil foere til, at den jobskabende produktion af foersteklasses levnedsmidler bliver bevaret og sikret ved hjaelp af en hensigtsmaessig forarbejdning og markedsfoering, hvormed man fremmer de regionale markeder, hvor forbrugerne er rede til at honorere disse naeringsmidlers saerlige sociale og oekologiske vaerdi;

Baeredygtig forvaltning

25. konstaterer, at ovennaevnte krav kun kan opfyldes gennem en baeredygtig oekonomi i landdistrikterne, og at baeredygtighed ikke kan begraenses til miljoeforenelighed i ordets snaevre betydning, der kun omfatter foelgerne for jord, vand og luft;

26. understreger, at dette kraever et vidtspaendende tiltag, som foruden den egentlige produktionssektor maa omfatte sociale, kulturelle og etiske aspekter, og paapeger, at baeredygtigt landbrug snarere er energi- og ressourceekstensivt; mener tillige, at baeredygtig oekonomi tager sigte paa at bevare og udvikle grundlaget for tilvaerelsen og de oekonomiske aktiviteter og saaledes sikrer de kommende generationers muligheder;

Supplerende indtaegt gennem oekologiske tjenesteydelser og miljoevenlig energiproduktion

27. kraever, at de ydelser, der ydes af landbrugeren paa miljoeomraadet og med hensyn til landskabspleje afloennes som konkret ydelse fra hans side til daekning af omkostninger og under hensyntagen til regionale saeregenheder;

28. henviser til, at saaledes vil landbrugeren i fremtiden ikke kun arbejde som levnedsmiddelproducent men ogsaa som »oekologisk tjenesteyder«, og at denne rolle derfor fuldstaendig bliver ligestillet med arbejdet som »social tjenesteyder« i samfundet;

29. forlanger imidlertid en klar definition af de opgaver, der skal udfoeres i den paagaeldende region af et landbrug, der er koncentreret om socialt ansvar, baeredygtighed og miljoebevarelse, da begrundelsen for at betale for et saadant arbejde som »oekologisk tjenesteyder« kun vil blive accepteret af offentligheden, naar der betales for konkrete opgaver, som borgeren selv kan bedoemme;

30. understreger dog, at landskabsbevarelse og -pleje gennem landbrugsaktiviteter er en praestation i sig selv, og at adskillelse af produktion af levnedsmidler og landskabspleje boer undgaas;

31. understreger, at arbejdspladser ogsaa vil falde bort i fremtiden inden for den egentlige traditionelle landbrugsproduktion, og kraever, at antallet af arbejdspladser i landdistrikterne bevares eller foroeges gennem oprettelse af alternative arbejdsmuligheder; mener, at spredningen af indkomstmulighederne i landbruget, f.eks. produktion af biomasse, alternativ udnyttelse af tomme landbrugsbygninger og de forskellige former for direkte markedsfoering giver mulighed for at bevare arbejdspladser inden for landbruget; understreger dog, at der endvidere ogsaa boer skaffes yderligere arbejdspladser uden for landbruget med henblik paa at sikre arbejdsmarkedsstabiliteten i landdistrikterne, hvorved moderne informationsteknologi og forbedret kommunikation i stadig stoerre omfang goer landdistrikterne til baade et godt levemiljoe og en arbejdsplads;

Kvalitetspolitik og maerkning af levnedsmidler

32. opfordrer Kommissionen til at udarbejde en politik (f.eks. et europaeisk kvalitetsmaerke), for at forbrugerne kan faa et noeje kendskab til landbrugets bestraebelser med hensyn til miljoe og oekologi og faar mulighed for at kontrollere dette;

33. forlanger, at hele levnedsmiddelproduktionen i hoejere grad end tidligere underlaegges et hoejt kvalitetskrav, komplette oprindelsesbeviser, navnlig i forbindelse med levnedsmidler af animalsk oprindelse, en tilbundsgaaende kvalitets- og oprindelseskontrol, et korrekt dyrehold og en baeredygtig drift af landbrugsomraader, samt at levnedsmidlerne etiketteres tydeligt i overensstemmelse hermed, eftersom disse spoergsmaal er blevet af stadig stoerre betydning for forbrugerne;

34. kraever, at der paabegyndes en »oekologisk« skattereform for at forhindre, at udnyttelse, anvendelse og eksport af vedvarende raastoffer noedvendiggoer subvention fra skatteindtaegter, som foelge af at de alternative energikilder, der afledes heraf, ikke kan konkurrere paa markedet mod konventionelle energikilder; kraever ligeledes en strengere anvendelse af lovgivningen om dyrs velfaerd baade under opdraet og ved transport, for at undgaa grusomme transportforhold;

Verdenshandel

35. mener, at der under de fremtidige GATT-forhandlinger ikke blot skal droeftes nedsaettelse af toldsatser og fjernelse af handelshindringer, men at ogsaa miljoebestemmelser, princippet om baeredygtig oekonomi og saerlige sociale misforhold, som foerer til illoyal konkurrence, maa inddrages;

36. henviser til, at den tiltagende efterspoergsel efter levnedsmidler paa verdensmarkedet er en gunstig lejlighed, for at produkter fra Unionen kan bevare deres markedsandel;

Grundlaget for tiltraedelsen til EU

37. kraever, at de fremtidige medlemslande fra starten af faar fyldestgoerende oplysninger om de forestaaende reformer i Unionen, saaledes at de paa deres side kan indstille sig paa de aendrede forhold og om noedvendigt tilpasse deres standarder;

38. anerkender, at der hidtil har vaeret mangfoldige og succesfulde kontakter paa de mellemste og lavere niveauer, men beklager, at den »strukturerede dialog« paa regeringsniveau sjaeldent er kommet ud over udveksling af hoeflighedsfraser, selv om droeftelser om de vanskeligheder, der netop opstaar i perioden foer tiltraedelsen, ogsaa er noedvendig paa hoejeste plan med henblik paa at rydde uklarheder af vejen og forebygge skuffelser; henviser tillige til, at det er absolut noedvendigt at fremme og oege kontakten mellem myndigheder og erhvervsorganisationer i ansoegerlandene og EU, hvilket er afgoerende for forberedelsen og den vellykkede gennemfoerelse af integrationen;

39. understreger, at Kommissionen snarest muligt maa forelaegge konkrete forslag om aendring af regionalpolitikken og den faelles landbrugspolitik, og at CEL rettidigt maa goeres fortrolige med de ovennaevnte principper for en ny regionalpolitik, navnlig »politik for landdistrikterne« og »baeredygtighed«;

40. understreger, at der ogsaa i den udvidede Union maa vaere en faelles landbrugspolitik, hvori de forskellige nationale landbrugspolitikker bliver integreret, og at man derfor maa holde fast ved en faelles finansiering, samt ved at kontrollen med udgifterne foretages af EU- institutioner;

41. kraever, at ansoegerlandenes landbrugssektor ligesom alle de oevrige omraader vurderes i henhold til det kriterieindeks, der blev forelagt i Koebenhavn, og at det i denne forbindelse respekteres, at det ikke er tilstraekkeligt med en ren formel overtagelse af de noedvendige standarder, men at det er noedvendigt, at disse standarder paa en paalidelig og vedvarende maade traenger ind paa alle omraader;

42. er af den opfattelse, at CEL har mindre brug for prisforhoejelser eller udligningsstoette til deres landbrugere end for bistand til omstrukturering, modernisering og differentiering af deres produktionskapacitet inden for landbruget og til en forbedring af landdistrikternes infrastrukturer i baade leverandoer- og aftagerleddet;

43. anmoder derfor Kommissionen om at fremme ivaerksaettelsen af en landbrugspolitik i CEL, der forhindrer stigninger i de interne priser paa foedevarer, som husstandenes indkomster ikke kan klare, men som soerger for ikke at fremkalde nogen massiv nedgang i beskaeftigelsen inden for denne produktionssektor;

44. er desuden af den opfattelse, at en social og oekologisk udvidelsesstrategi har brug for regler for rimelige mindstekostpriser, som garanterer, at handelen med EU-importerede varer foregaar paa EU's prisniveau, og forhindrer social og oekologisk dumping;

Omkostningerne ved CEL's integration

45. advarer imod, at der fortsat forelaegges opregninger, der er baseret paa den foraeldede formodning, at den gaeldende ordning om strukturfondene og den faelles landbrugspolitik skal overfoeres til de nye medlemslande uden forudgaaende reform, og opfordrer Kommissionen til snarest at forelaegge omkostningsevalueringer under hensyntagen til markedernes og den faelles landbrugspolitiks udvikling samt de ordninger, som har en central rolle ved fordelingen af midler fra strukturfondene;

46. understreger, at man ved alle omkostningsberegninger af integrationen ogsaa boer tage hensyn til de omkostninger og problemer, der ville opstaa i en lang raekke omraader, hvis integrationen ikke bliver realiseret;

47. kraever, eftersom landbrugssektoren er oekonomisk og socialt meget foelsom, at alle afgoerelser paa dette omraade, isaer i forbindelse med udvidelserne, er baseret paa en forudgaaende afklaring af rammen for de fremtidige finansielle overslag;

48. mener, at landbrugerne i CEL i hoejere grad kunne organisere produktionen og markedsfoeringen af deres produkter paa et kooperativt grundlag for at kunne repraesentere deres oekonomiske interesser mere effektivt over for engroshandelen, og at konkurrencedygtigheden i afsaetningssektorerne af denne grund vil kunne styrkes, hvorved man ogsaa kunne overveje investerings- og rentestoette via de kompetente EU-institutioner for at stoette finansieringen af denne produktions- og markedsfoeringsforbedring;

EU-standarder paa veterinaer-, plantesundheds- og levnedsmiddelomraadet

49. kraever, at der i de forestaaende harmoniseringsforhandlinger mellem EU-15 og CEL fastlaegges helt faste EU-standarder inden for levnedsmiddelhygiejne, veterinaerkontrol og plantesundhed, og at de haandhaeves noeje, fordi forbruger- og producentbeskyttelse mod sygdomme af enhver art har afgoerende betydning, og fordi mangel paa levnedsmiddelhygiejne samt veterinaerkontrol og -standarder kan foere til massiv og eksistenstruende nedgang i salget; resultaterne af den meget store indsats, som producenterne i Faellesskabet har udfoert i loebet af aartier, og som har foert til et hoejt veterinaert og sundhedsmaessigt niveau, maa under ingen omstaendigheder saettes over styr;

50. slaar derfor til lyd for, at man goer EU's sundhedsnormer til rettesnor for CEL, saaledes at disse lande med oekonomisk stoette fra Unionen umiddelbart kan gaa i gang med at oprette og paa effektiv vis haandhaeve deres kontrolforanstaltninger ved Den Europaeiske Unions nye oestgraense;

Beskaeftigelse og udvikling af landbrugsproduktionen

51. konstaterer, at i lyset af den nuvaerende beskaeftigelsesprocent i landbruget, der ofte er hoej i sammenligning med Faellesskabets, maa CEL paa laengere sigt noedvendigvis soerge for flere alternative arbejdspladser for de arbejdstagere, som ligesom i EU-15 paa laengere sigt ikke vil kunne bevare et indbringende arbejde i landbruget paa grund af vedvarende strukturforandringer;

52. understreger, at erfaringerne med migration fra de fattigere til de rigere medlemsstater i Unionen viser, at der maa regnes med en befolkningsbevaegelse paa ca. 3%, og da velstandskloeften mellem CEL og selv de fattigere af EU-15's medlemsstater stadig er stor, kan soegningen efter arbejdspladser udloese en migration paa mindst 6 mio arbejdstagere, men at den fortsatte arbejdsloeshed i EU i oejeblikket umuliggoer en absorbering af saa mange nye arbejdstagere;

53. mener, at i lyset af overgangsproblemerne vil et genopsving i landbrugsproduktionen i det mindste til niveauet foer systemskiftet endnu tage mange aar, og at ethvert forsoeg paa at haeve CEL's stadig vaesentligt lavere prisniveau paa landbrugsprodukter gennem direkte eller indirekte hjaelp fra EU er oekonomisk skadeligt, socialt uforeneligt og politisk destabiliserende, saa laenge de private husstande stadigvaek anvender 30 til 60% af deres indtaegt til foedevarer, og inflationsraten fortsat ligger paa mellem 10 og 30% om ikke endnu hoejere;

Foroeget stoette fra EU i perioden foer tiltraedelsen

54. kraever, at den oekonomiske stoette til CEL i perioden foer tiltraedelsen oeges, og mener, at det er noedvendigt med yderligere bevillinger til f.eks. videre udvikling af et laanesystem, opfoerelse af graense- og importkontrolanlaeg langs Unionens fremtidige nye oestgraense; understreger tillige, at selv om udenlandsk kapital og udenlandske virksomheder ganske vist er oenskvaerdige og noedvendige, er oprettelse af egne strukturer f.eks. regionale producent- og forarbejdningskooperativer i bl.a. koed- og maelkeindustrien imidlertid noedvendig med henblik paa at undgaa senere afhaengighed;

55. mener, at denne oekonomiske hjaelp fra EU foerst og fremmest boer ydes inden for produktions- og afsaetningssektoren til omstrukturering, modernisering og diversificering af CEL's produktionskapacitet inden for landbruget samt til om noedvendigt at forbedre infrastrukturen i landdistrikterne, supplerende programmer til fremme af integreret udvikling i landdistrikterne samt til miljoeprogrammer, og at der boer ydes fortsat hjaelp til grund- og efteruddannelse af de noedvendige fagfolk;

56. mener, at det i lyset af den eksisterende prissituation i CEL og begrundelsen for udligningsgodtgoerelser i Unionen ikke kan tilraades at anvende denne udligningsgodtgoerelse i CEL, men opfordrer ikke desto mindre Kommissionen til noejagtigt at vurdere det finansielle omfang af den tredje reformmulighed, der henvises til i strategipapiret for landbruget, saadan som Parlamentets budgetudvalg anmodede om paa sin hoering i maj 1996;

57. kraever, at stoetten fra EU i perioden foer tiltraedelsen dog koordineres ved oprettelse af en saerlig fond i lighed med de integrerede Middelhavsprogrammer (IMP) og endvidere sikrer en udvidelse eller styrkelse af eksisterende EU-programmer og -instrumenter (f.eks. transeuropaeiske net);

58. henviser til, at disse CEL-hjaelpeprogrammer ved revisionen af de eksisterende strukturfonde, der skal foretages inden den 31. december 1999, kan integreres i det eksisterende strukturfondscenario, og at dette program kunne finansieres gennem en omfordeling af udgifterne eller gennem udnyttelse af manoevremargenen inden for den oevre graense for de egne indtaegter;

59. understreger imidlertid, at der i perioden foer tiltraedelsen ikke kan stilles oekonomiske stoette til raadighed for at konsolidere ineffektive strukturer, der efter CEL's tiltraedelse med sikkerhed ikke kan modstaa konkurrencetrykket fra andre virksomheder i Unionen, og at principperne, i henhold til hvilke landbrugsbedrifter i CEL allerede nu kan modtage stoette, maa ledes af de ovenstaaende naevnte principper for en ny faelles landbrugspolitik, der er koncentreret omkring »baeredygtighed« og »fremme af landdistrikterne«;

60. anerkender betydningen af landbrugsmarkederne for de central- og oesteuropaeiske lande og de vaesentlige forskelle mellem disse og landbruget i EU, navnlig hvad angaar levnedsmidlernes priser og vaegt i familiernes disponible indkomst, og henstiller, at der i loebet af perioden forud for tiltraedelsen traeffes hensigtsmaessige foranstaltninger, saaledes at presset fra tilpasningen til det indre marked ikke medfoerer alvorlige forstyrrelser af de oesteuropaeiske landbrugsmarkeder, hverken hvad angaar priser, bedriftsstrukturer eller beskaeftigelse;

61. anser det for bydende noedvendigt at medtage foranstaltninger med henblik paa at oege og forbedre saavel infrastrukturerne og det veterinaere og plantesundhedsmaessige udstyr som stoetten til harmonisering af kontrolteknikkerne og lovgivningerne og stoetter bevarelsen af jordbunden mod erosion og oedelaeggelse af miljoeet;

62. konstaterer, at der blandt de foranstaltninger forud for tiltraedelsen, som Kommissionen har forelagt, er medtaget forslag, som supplerer de gaeldende aftaler, og hvis virkninger paa de forskellige markeder og landbrugsomraader hverken er undersoegt eller kvantificeret; forslaget om at tillade de central- og oesteuropaeiske lande indbyrdes at overfoere kontingenter inden for rammerne af de gaeldende aftaler, som ikke udnyttes fuldt ud, anses imidlertid for fornuftigt;

Tidsplan for CEL's tiltraedelse

63. konstaterer, at i lyset af det i oejeblikket stadig meget forskellige forberedelsesstade i CEL og de retningslinjer for integration, der blev vedtaget i Koebenhavn og Madrid, maa CEL's tiltraedelse noedvendigvis finde sted gruppevis og i forskellige faser;

64. opfordrer Kommissionen og Raadet til i perioden foer tiltraedelsen regelmaessigt - mindst én gang om aaret - at underrette Parlamentet om udviklingen i forhandlingerne med de enkelte CEL, og at den foerste rapport af denne art forventes efter vurderingen af svarene paa de spoergeskemaer, CEL har faaet forelagt;

65. bekraefter, at Parlamentet noeje vil foelge forhandlingerne med CEL og udnytte alle muligheder for aabne og kollegiale droeftelser med CEL og i droeftelsernes slutfase paa eget ansvar vil beslutte, paa hvilken maade, i hvilke grupper og inden for hvilke tidsrammer integrationen skal finde sted;

66. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Det Europaeiske Raad og Kommissionen, medlemsstaternes regering og parlamenter samt regeringerne og parlamenterne i de central- og oesteuropaeiske lande.