Nr. C 305/4 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 22. 11. 80 
Artikel  9 
Denne  forordning  finder  ikke  anvendelse  på brug  af 
stoffer  i forskningsøjemed. 
Artikel  10 
1. Når  der  henvises  til fremgangsmåden  i denne 
artikel,  indbringer  formanden  enten  på eget  initiativ 
eller  på begæring  af en medlemsstat  straks  sagen  for 
Den stående  Veterinærkomité  (herefter  benævnt 
komiteen),  der  er nedsat  ved  Rådets  afgørelse  af 
15. oktober  1968. 
2. I  komiteen  tildeles  der  medlemsstaternes 
stemmer  vægt  i henhold  til traktatens  artikel  148, 
stk. 2. Formanden  deltager  ikke  i afstemningen. 
3. Kommissionens  repræsentant  forelægger  et 
udkast  til de foranstaltninger,  der skal  træffes.  Komi-
teen afgiver  udtalelse  om disse  foranstaltninger  inden 
for en tidsfrist,  der  fastsættes  af formanden  under hensyntagen  til, hvor  meget  sagen  haster.  Udtalelsen 
vedtages  med  et flertal  af enogfyrre  stemmer. 
4. Kommissionen  vedtager  foranstaltningerne  og 
iværksætter  dem  omgående,  hvis  de er i overensstem-
melse  med  komiteens  udtalelse.  Hvis  de ikke  er i 
overensstemmelse  med  komiteens  udtalelse,  eller  der 
ikke foreligger  nogen  udtalelse,  forelægger  Kommis-
sionen  straks  Rådet  forslag  til de foranstaltninger,  der 
skal træffes.  Rådet  vedtager  foranstaltningerne  med 
kvalificeret  flertal. 
Hvis  Rådet  ikke  har  truffet  afgørelse  inden  tre 
måneder  efter  forelæggelsen  af forslaget,  vedtager 
Kommissionen  de  foreslåede  foranstaltninger  og 
iværksætter  d^m  omgående. 
Artikel  11 
Denne  forordning  træder  i kraft  den 1. januar  1981. 
Denne  forordning  er bindende  i alle  enkeltheder  og 
gælder  umiddelbart  i hver  medlemsstat. 
Forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om definition  af Fællesskabets  toldområde 
(Forelagt  Rådet  af Kommissionen  den  7. november  1980) 
RÅDET  FOR  DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel 
235, 
under  henvisning  til forslag  fra Kommissionen, 
under  henvisning  til udtalelse  fra  Europa-Parla-
mentet, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Fællesskabets  toldområde  defineres  ved  Rådets 
forordning  (EØF)  nr. 1496/68  ('), senest  ændret  ved 
akten  vedrørende  Grækenlands  tiltrædelse  (J); nævnte  forordning  foregriber  i henhold  til artikel  4 
intet  hverken  med  hensyn  til toldregler  vedrørende 
fastlandssoklen  eller  til toldregler  om  vandområder, 
sandbanker  og vader,  der  ligger  mellem  kysten  eller 
bredden  og de territoriale  vandes  ydergrænse,  eller  til 
bestemmelser,  der  anvendes  i overensstemmelse  med 
fællesskabsregler,  der vil blive  udstedt  om frizonerne; 
ved Rådets  forordning  (EØF)  nr. 802/68  af 27. juni 
1968  om  den  fælles  definition  af begrebet  varers 
oprindelse  (5) fastlægges  toldreglerne  i realiteten  for 
produkter,  der udvindes  af fastlandssoklen;  der findes 
i øvrigt  ingen  begrundelse  for  at lade  Fælleskabets 
toldområde  omfatte  fastlandssoklen  ud for  medlems-
staterne; 
ved Rådets  direktiv  69/75/EØF  af 4. marts  1969  om 
harmonisering  af lovgivning  om frizoner  (4) fastsættes 
der fællesskabsregler  for de pågældende  zoner; 
C) EFT  nr. L 238 af 28. 9. 1968,  s. 1. 
O EFT  nr. L 291 af 19. 11. 1979,  s. 17. C) EFT  nr. L 148 af 28. 6. 1968,  s. 1. 
O EFT  nr. L 58 af 8. 3. 1969,  s. 1. 
22. 11. 80 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 305/5 
ifølge  den  fortolkning,  som  Fællesskabet  hele  tiden 
har anvendt,  navnlig  i forbindelse  med  udarbejdelsen 
af aftalebestemmelser  vedrørende  samhandelen  med 
lande,  der  er associeret  Fællesskabet,  skal  medlems-
staternes  territorialfarvande  betragtes  som  udgørende 
en integrerende  del af deres  område  og dermed  af 
Fællesskabets  toldområde; 
følgelig  har artikel  4 i forordning  (EØF)  nr. 1496/68 
mistet  enhver  betydning,  og dens  opretholdelse  kan 
kun bidrage  til at skabe  forvirring; 
det bør  præciseres,  at luftrummet  over  de hav-  og 
landområder,  som  Fællesskabets  toldområde  består  af, 
ligeledes  udgør  en integrerende  del heraf; 
formålet  med  definitionen  af det fælles  toldområde  er 
at bestemme  det  geografiske  rum,  i hvilket  alle 
Fællesskabets  toldregler  skal  anvendes  ensartet, 
medmindre  det modsatte  udtrykkeligt  er fastsat;  dette 
bør udtrykkeligt  anføres; 
af klarhedshensyn  bør  alle  fremover  gældende 
bestemmelser  vedrørende  definition  af Fællesskabets 
toldområde  samles  i en ny forordning,  og forordning 
(EØF)  nr. 1496/68  følgelig  ophæves  — 
UDSTEDT  FØLGENDE  FORORDNING: 
Artikel  1 
1. Fællesskabets  toldområde  omfatter  følgende 
områder  inklusive  eventuelle  indre  farvande  og øhavs-
farvande,  som  ligger  derudfor,  samt  tilliggende  terri-
torialfarvand  og luftrummet  ovenover 
— kongeriget  Belgiens  område; 
— kongeriget  Danmarks  område,  med  undtagelse  af 
Færøerne; 
— de tyske  områder,  hvor  traktaten  om oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab  finder 
anvendelse,  med  undtagelse  af øen  Helgoland  og 
Busingen-området  (traktat  af 23. november  1964 
mellem  Forbundsrepublikken  Tyskland  og 
Schweiz); 
— Den  hellenske  Republiks  område; 
— Den  franske  Republiks  område,  med  undtagelse  af 
de oversøiske  territorier; 
— Irlands  område; — Den  italienske  Republiks  område,  med  undtagelse 
af kommunerne  Livigno  og Campione  d'Italia 
samt  den  til italiensk  område  hørende  del  af 
Lugano-søen  mellem  bredden  og den  politiske 
grænse  for  den  mellem  Ponte  Tresa  og Porto 
Ceresio  beliggende  zone; 
— storhertugdømmet  Luxembourgs  område; 
— kongeriget  Nederlandenes  område  i Europa; 
— Det  forenede  kongerige  Storbritannien  og Nord-
irlands  område  samt  Kanaløerne  og øen Man. 
Artikel  2 
De i bilaget  anførte  områder,  der er beliggende  uden 
for medlemsstaternes  områder,  anses  i overensstem-
melse  med  de aftaler  og traktater,  der  gælder  for 
dem,  som  hørende  til Fællesskabets  toldområde. 
Artikel  3 
Medmindre  det modsatte  udtrykkeligt  er fastsat,  bl. a. 
som følge  af anvendelsen  af internationale  aftaler, 
anvendes  Fællesskabets  toldregler  ensartet  inden  for 
hele Fællesskabets  toldområde. 
Artikel  4 
Bestemmelserne  i denne  forordning  berører  ikke  den 
bestående  ordning  for den  tyske  indenrigshandel,  jf. 
protokollen  vedrørende  denne  handel  og de dermed 
forbundne  problemer,  især  de tyske  bestemmelser 
vedrørende  det tyske  toldområde. 
Artikel  5 
1. Forordning  (EØF)  nr. 1469/68  ophæves. 
2. I alle  de fællesskabsretsakter,  hvor  der henvises 
til forordning  (EØF)  nr. 1496/68,  skal  denne  henvis-
ning betragtes  som  en henvisning  til nærværende 
forordning. 
Artikel  6 
Denne  forordning  træder  i kraft  den 1. juli 1981. 
Denne  forordning  er bindende  i alle  enkeltheder  og 
gælder  umiddelbart  i hver  medlemsstat. 
Nr. C 305/6 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 22. 11. 80 
BILAG 
1. FORBUNDSREPUBLIKKEN  TYSKLAND 
De østrigske  områder  Jungholz  og Mittelberg,  som  de er fastlagt  i følgende  traktater: 
— Jungholz:  Statstraktat  af 3. maj  1868  (Bayerisches  Regierungsblatt  1868,  s. 1245), 
— Mittelberg:  Statstraktat  af 2. december  1890  (Reichsgesetzblatt  1891,  s. 59). 
2. FRANKRIG 
Fyrstendømmet  Monacos  omride,  som  det er fastlagt  i den  i Paris  den  18. maj  1963  underteg-
nede  toldaftale  (Journal  Officiel  af 27. 9. 1963,  s. 8679). 
3. ITALIEN 
Republikken  San  Marinos  omride,  som  det er fastlagt  i aftalen  af 31. marts  1939  (lov  nr. 1220 
af 6. 6. 1939). 
Forslag  til ændring  al Ridcts  forordning  (EØF)  nr. 726/79  for så vidt  angår  ydelse  af 
finansiel  støtte  tfl projekter  tfl udnyttelse  af alternative  energikilder  (') 
(Forelagt  Rådet  af Kommissionen  i henhold  til artikel  14%  andet  afsnit  i EØF-traktaten  den 
30. oktober  1980) 
Præambel  og betragtninger  uændret 
mio ERE 
Eneste  artikel  —  likvefaktion  og forgasning  af fast  brændsel  100 
— udnyttelse  af geotermiske  forekomster  22,5 
— udnyttelse  af solenergi  22,5 
De i stk. 1 og 2 anførte  tal er kun  vejledende. 1. Det  maksimale  beløb  for  den  støtte,  der  kan 
ydes  i henhold  til forordning  (EØF)  nr. 1302/78, 
fastsættes  rent  vejledende  til 145  mio  europæiske 
regningsenheder  for  det  femårige  program  som 
helhed. 
2. Følgende  maksimale  beløb  fastsættes  for neden-
nævnte  sektorer: Kommissionen  kan  inden  for  beløbet  på 145  mio 
europæiske  regningsenheder  ændre  denne  fordeling 
med indtil  10 % af hvert  sektorbeløb. 
Denne  forordning  er bindende  i alle  enkeltheder  og 
gælder  umiddelbart  i hver  medlemsstat. 
(») EFT  nr. C 280  af 30. 10. 1980,  s. 6.