RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

om gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 762/2008 af 9. juli 2008 om medlemsstaternes indberetning af statistiske oplysninger om akvakultur og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 788/96

1. Indledning

Den 9. juli 2009 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet forordning (EF) nr. 762/2008[1] om medlemsstaternes indberetning af statistiske oplysninger om akvakultur (i det følgende benævnt "forordningen om akvakulturstatistikker"). Forordningen fandt anvendelse fra den 1. januar 2009 og ophævede Rådets forordning (EF) nr. 788/96[2]. Forordningen har til formål at imødekomme behovet for et bredere spektrum af data med henblik på overvågning af akvakultursektoren og dens produktion, idet det anerkendes, at denne sektor spiller en vigtig rolle i EU.

I artikel 11 hedder der: "Kommissionen forelægger senest den 31. december 2011 og derefter hvert tredje år en evalueringsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de statistikker, der er udarbejdet i henhold til denne forordning, og navnlig om deres relevans og kvalitet. Denne rapport skal ligeledes omfatte en analyse af omkostningseffektiviteten af det system, der er indført til indsamling og bearbejdelse af de statistiske data, samt påpege bedste praksis med henblik på at mindske arbejdsbyrden for medlemsstaterne og højne de statistiske datas anvendelighed og kvalitet". I denne rapport beskrives de fremskridt, som medlemsstaterne og EØS-landene samt Kommissionen har gjort med gennemførelsen af bestemmelserne i denne forordning. I henhold til artikel 6 i forordningen skal medlemsstaterne endvidere fremsende en detaljeret metodologisk rapport om, hvordan dataene er blevet indsamlet og bearbejdet. Rapporterne indeholder nærmere oplysninger om stikprøvemetoder, estimeringsmetoder og datakilder (bortset fra statistiske undersøgelser) samt en vurdering af kvaliteten af de skøn, der er blevet udarbejdet på grundlag heraf. De oplysninger, som medlemsstaterne har givet i deres vurderinger, udgør grundlaget for denne rapport.

Omkostningseffektiviteten af indsamlingen af akvakulturdata blev vurderet (sammen med andre statistiske områder) i forbindelse med Eurostats omkostningsanalyse for områder, som er omfattet af Fællesskabets statistiske program for 2008-2012[3]. Oplysningerne til brug for analysen blev indsamlet ved hjælp af et spørgeskema, der blev sendt til alle medlemsstater, Island, Norge og Schweiz gennem arbejdsgruppen vedrørende programmering og koordinering.

2. Dækning og indhold

I henhold til forordningen skal der indberettes data på fire områder, der omfatter:

a) akvakulturerhvervets årlige produktion (angivet i mængde og enhedsværdi)

b) det årlige input (angivet i mængde og enhedsværdi) til fangstbaseret akvakultur

c) klækkeriers og yngelanlægs årlige produktion

d) akvakultursektorens struktur.

Der skal indberettes data hvert år, undtagen når det drejer sig om strukturoplysninger (produktionsmetoder), der skal indberettes hvert tredje år. Det første år, hvor der skulle indberettes data (referenceåret), var 2008, og de skulle være Eurostat i hænde senest den 31. december 2009. Forordningen gav medlemsstaterne mulighed for at udsætte gennemførelsen eller opnå en undtagelse fra nogle eller alle dens krav. Syv medlemsstater fik indrømmet en overgangsperiode til gennemførelse af den nye forordning (CZ, DE, EL, AT, PT, PL og SI) og skal indberette data for referenceåret 2011 og frem. Tre medlemsstater (AT, CZ og LU) fik indrømmet undtagelser indtil den 31. december 2012, så de enten ikke skal indberette oplysninger overhovedet (LU) eller kun skal indberette skøn for visse datakategorier i stedet for fuldstændige validerede statistiske data.

2.1 Dataindsamling og datakilder

I de fleste medlemsstater indsamles data gennem en fuldstændig tælling af de registrerede akvakulturproducenter ved hjælp af årlige postspørgeskemaer eller elektroniske spørgeskemaer. Registreringen af akvakulturvirksomheder er et krav i EU's dyresundhedslovgivning[4]. Andelen af ubesvarede spørgeskemaer meldes at være generelt lille i mange medlemsstater, og det er forholdsvis let for myndighederne at følge de manglende besvarelser op med dataleverandørerne. Nogle medlemsstater oplyser, at de gør brug af administrative oplysninger fra kilder inden for erhvervet. I en række lande finder der et samarbejde sted mellem veterinærkontorer og fiskerimyndigheder om krydstjek af registeroplysninger og indberetninger.

2.2 Dataindsamlingssystemer i medlemsstaterne

Ikke alle indsamlinger i medlemsstaterne beskrives her, fordi der for nogle lande gælder overgangsordninger og for andre undtagelser fra forordningen.

Belgien

På grund af Belgiens forholdsvis lave produktion skal dette land for øjeblikket kun indberette summariske skøn, jf. artikel 3 i forordningen om akvakulturstatistikker. Der er endnu ikke blevet fremsendt en metodologisk rapport for Belgien.

Bulgarien

Bulgariens nationale agentur for fiskeri og akvakultur (NAFA) fører det nationale register over akvakulturproduktionssteder og kræver, at virksomhederne fører et register over salg, udarbejder månedlige salgsopgørelser og indberetter de krævede statistiske data på statistiske oplysningsskemaer. Gyldigheden af datakilderne krydstjekkes regelmæssigt, og de seneste data (>30 dage) følges op. Dataene kontrolleres også af NAFA's inspektører i forbindelse med kontrolbesøg.

Cypern

Departementet for fiskeri- og havforskning (DFMR) under ministeriet for landbrug, naturressourcer og miljø er ansvarligt for akvakulturstatistikker i Cypern, og indberetningen af data finder sted med hjemmel i den nationale lovgivning. Dataindsamlingen finder primært sted gennem en statistisk tælling, der suppleres med kontrol på stedet og interview med ledere eller ejere af akvakulturvirksomheder. Yderligere oplysninger fås fra godkendelser af udsætning i damme eller raceways, fra detaljerede eksportoplysninger, som meddeles via de statslige veterinærtjenester, og fra oplysninger om import af fiskefoder. Disse forskellige kilder krydstjekkes, og afvigelser følges op af DFMR's afdeling for akvakultur.

Danmark

Fiskeridirektoratet under Landbrugsministeriet indsamler data via årlige rapporter og statistiske spørgeskemaer fra kommercielle akvakulturproduktionsanlæg. Dækningen af erhvervet er fuldstændig, og der anvendes ingen stikprøvemetoder. Dataene indlæses i akvakulturregistret, der føres af Fiskeridirektoratet. Kvaliteten sikres ved kontrol af, at indberetningerne er fuldstændige, og gennem en række andre valideringsmetoder. Der fokuseres især på data om produktionsmængde og -værdi. Danmark har påpeget et særligt problem med indsamling af data om antallet af klækkerier og yngelanlæg, og derfor blev der for 2008 og 2009 oplyst tal for levende vægt med tilnærmelsesvise omregningsfaktorer. Danmark har ligesom andre medlemsstater påpeget problemer med definitioner af ungfisk og antydet, at forskellene i definitioner mellem medlemsstaterne kan blæse tallene vedrørende klækkerier og yngelanlæg op.

Estland

Estlands statistiske kontor (Statistics Estonia) er ansvarligt for indsamlingen og offentliggørelsen af data om akvakultur. Dataindsamlingen foregår gennem en undersøgelse af alle aktive akvakulturanlæg. Undersøgelsen omfatter kommerciel produktion, avl, salg og mellemliggende produktion og forbrug. Ikke alle variabler, der kræves i akvakulturforordningen, indsamles, og for visse variabler vedrørende produktionen i klækkerier og yngelanlæg, fordelt på art, er det nødvendigt at foretage et skøn. Dataene krydstjekkes med miljøministeriets data om udsætning og oplysninger, som er offentliggjort af akvakulturerhvervet. Afvigelser følges op med dataleverandøren pr. telefon eller e-mail. Adgangen til mikrodata med henblik på krydstjek er dog underlagt fortrolighedsbegrænsninger. Andelen af ubesvarede spørgeskemaer er lille, nemlig kun 6 % i 2008, og datakvaliteten anses generelt for at være høj. Estland er stødt på et særligt problem med dobbelttælling af produktion, som sælges mellem akvakulturbrugene indbyrdes. Selv om der udfoldes store bestræbelser på at udelukke disse salg, erkendes det, at der er plads til yderligere forbedringer.

Irland

Det irske havfiskeriråd (Bord Iascaigh Mhara) er ansvarligt for indsamling af data og indberetning til Eurostat. Ansvaret for datakvaliteten henhører under enheden for planlægning og evaluering af forskning under den irske fiskeribeskyttelsesmyndighed (Sea Fisheries Protection Authority). Der er endnu ikke blevet fremsendt en metodologisk rapport for Irland. Der finder dog løbende operationelle kontakter sted.

Spanien

Vicegeneraldirektoratet for statistik under ministeriet for miljø, landdistrikter og havmiljø (MARM) er ansvarligt for indsamling og bearbejdning af akvakulturdata og samarbejder med den selvstyrende region Andalusien (om havakvakultur) og den selvstyrende region Baskerlandet (om alle aspekter af akvakultur). MARV er kompetent med hensyn til indsamling af data for de andre selvstyrende regioner. Indsamlingen af data finder sted ved hjælp af spørgeskemaer og interview. Det kontrolleres, om dataene stemmer overens med de foregående års indberetninger, og afvigelser følges op med dataleverandøren.

De fleste data indsamles gennem en undersøgelse af akvakulturanlæggene, som omfatter hele det spanske akvakulturerhverv, og de spanske myndigheder anser undersøgelsen for at være meget pålidelig. Der foretages en supplerende stratificeret stikprøve af muslingeproducenterne i Galicien. Spanien har afdækket et særligt problem med fastsættelsen af priser og nøjagtige omregningsfaktorer (omregning af antal individer til ton levende vægt) for vildtfangede input til produktionscyklen. Der er ikke fastsat nogen faktor for vandsnegle.

Frankrig

I Frankrig foretages indsamlingen og bearbejdningen af data af direktoratet for havfiskeri og akvakultur under ministeriet for landbrug, fødevarer, fiskeri, landdistriktsspørgsmål og fysisk planlægning. Kontoret for fiskeri- og akvakulturstatistik er også involveret i bearbejdningen af dataene og fremsendelsen af disse til Eurostat. Dataindsamlingen finder sted gennem en omfattende årlig postundersøgelse af såvel kommerciel som ikke-kommerciel akvakulturproduktion. Der findes for øjeblikket ikke noget nationalt register over akvakulturenheder, og der benyttes forskellige kilder, navnlig brancheorganisationer, til at føre en liste over de involverede. Ubesvarede spørgeskemaer følges op, og for de mest betydningsfulde virksomheder kan der indsamles data gennem en telefonundersøgelse. Manglende data erstattes af data fra tilsvarende produktionssteder i samme geografiske område. Valideringen af dataene indebærer søgninger efter afvigelser, interne krydshenvisninger i data og sammenligninger med tidligere indberetninger.

Ungarn

I Ungarn er departementet for naturressourcer under ministeriet for landbrug og udvikling af landdistrikter det hovedorgan, der har ansvaret for forvaltningen af akvakulturerhvervet, og forsknings- og oplysningsinstituttet for landbrugsøkonomi er ansvarligt for indsamlingen og bearbejdningen af data. Der indsamles data hvert år ved hjælp af postspørgeskemaer. Ud over data om produktion, udsætning og struktur, som kræves i lovgivningen, indsamles der data om lystfiskeri i fiskedamme, som afspejler denne aktivitets relative betydning. Inputdataene valideres ved at sammenligne dem med fastsatte minimums- og maksimumsværdier for hver art og aldersklasse. Den forholdsvis lille statistiske population gør det muligt at følge eventuelle afvigelser op pr. telefon. Ungarn har nu sammenstillet data fra adskillige år i dets systemer, hvilket gør det muligt at foretage en sammenligning mellem de enkelte år. Der foretages også sammenligninger mellem regionerne. Ungarn oplyser, at dets dataindsamlings- og analysesystemer dækker de nuværende behov.

Italien

Landbrugsministeriet (Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali) er ansvarligt for at koordinere indsamlingen af akvakulturdata på regionalt plan. Der foretages en årlig tælling af alle registrerede akvakulturvirksomheder med henblik på at indsamle de krævede statistiske data. Der foretages ingen skøn. Italien har fremhævet visse spørgsmål om fortolkningen af forordningen, herunder forskelle i begrebet "produktion" i forordning (EF) nr. 762/2008 sammenlignet med den tidligere forordning. Der blev også rejst spørgsmål om forskellige definitioner af produktionsmetoder og om akvakulturstrukturernes "potentielle kapacitet".

Letland

Det centrale statistiske kontor indsamler data om alle økonomisk aktive akvakulturvirksomheder, bl.a. om produktion til salg (mængder og værdier), produktion til udsætning, strukturelle oplysninger og data vedrørende beskæftigelse. Fiskeridepartementet under Landbrugsministeriet er ansvarligt for sikringen af overensstemmelse mellem dataene og for rapportering til Europa-Kommissionen. Spørgeskemaet dækker hele erhvervet, og der foretages ingen skøn. Der er ikke blevet afdækket nogen særlige mangler i de lettiske systemer.

Litauen

Fiskeridepartementet (afdelingen for akvakultur og indre vandveje) under landbrugsministeriet er ansvarligt for indsamlingen og valideringen af primære data. Disse data sammenstilles og formidles af det litauiske statistiske kontor. Dataene indsamles gennem halvårlige undersøgelser, og afvigelser følges op pr. telefon. Der anvendes ingen særlige vurderingsteknikker, og dataene meldes at være af høj kvalitet.

Malta

Enheden for landbrug og fiskeri i det nationale statistiske kontor er ansvarlig for indsamling af akvakulturdata og for videresendelse af dataene til Europa-Kommissionen. Dette finder sted ved hjælp af et årligt spørgeskema, der omfatter fiskebestande, salg (input og output), mellemliggende forbrug og strukturelle oplysninger. Akvakulturerhvervet i Malta er forholdsvis lille og omfatter kun seks brug, hvoraf fem er specialiseret i opfedning af tun. Dataindberetningerne gennemgås nøje og krydstjekkes med oplysninger om salg af levende fisk og international handel. De største problemer, som Malta rapporterer om, vedrører den lille stikprøvepopulation og navnlig besværet med at udfylde skemaer og overholde datafortroligheden.

Nederlandene

Ministeriet for landbrug, natur og fødevarekvalitet, rådet for fiskevarer og det centrale statistiske kontor er involveret i indsamlingen og bearbejdningen af akvakulturdata. Skaldyrsproduktion (muslinger og østers) er økonomisk set vigtigst for Nederlandene, men flertallet af virksomhederne er små og mange er på forsøgsstadiet. Dataene fås fra flere forskellige kilder, herunder den nederlandske sammenslutning af dambrugere, muslingekontoret og rådet for fiskevarer samt den nederlandske sammenslutning af muslingeproducenter. Akvakulturproducenter er registreret i rådet for fiskevarer og indberetter data ved hjælp af spørgeskemaer. Produktions- og prisdata vedrørende muslinger fra såvel akvakulturvirksomheder som fangstfiskeri fås fra auktioner. Dataene for hver produktionstype er dog identificeret separat, således at der nu ikke finder dobbelttælling eller fejlindberetning sted. Produktionsdataene for østers stammer fra de administrative organer. De statistiske indberetninger for dambrug sammenholdes med produktionsenhedernes indberettede kapacitet og salget af foder.

Rumænien

I Rumænien henhører indsamlingen og bearbejdningen af akvakulturdata under det nationale agentur for fiskeri og akvakultur (NAFA). Alle akvakulturenheder er registreret og godkendt. Registret registrerer både administrative oplysninger og detaljer om produktionsmetoder, enhedernes struktur og de vigtigste arter, der opdrættes. Oplysninger om produktionsmænger og ‑værdier og produkternes anvendelse indsamles hver måned. Dataene indsamles af regionale NAFA-kontorer, og sammenstillingen, valideringen og formidlingen udføres centralt.

Slovakiet

Slovakiets statistiske kontor er ansvarligt for indsamlingen, bearbejdningen og formidlingen af data. Dataindsamlingen finder sted ved en posttælling af godkendte akvakulturproducenter. Tællingens dækning er fuldstændig, og der foretages ingen skøn. Eventuelle mangler i de indberettede tællinger kontrolleres pr. telefon. Slovakiet rapporterede om et særligt problem med hensyn til sin ørredproduktion. Denne produktion foregår for det meste i damme med stor udskiftning, hvilket ikke stemmer ret godt overens med definitionen af dam i akvakulturforordningen.

Finland

I Finland henhører indsamlingen og behandlingen af akvakulturdata under det finske forskningsinstitut for vildt og fiskeri. Dataene indsamles via statistiske spørgeskemaer, som sendes til alle produktionsenheder i akvakulturregistret. Ubesvarede spørgeskemaer følges rutinemæssigt op, og i visse tilfælde kan disse blive genstand for en målrettet supplerende telefonundersøgelse. For 2009 blev der modtaget svar fra 76 % af de registrerede produktionssteder, og skøn for de resterende produktionssteder opnås ved at stratificere resultaterne og anvende stratumspecifikke koefficienter. De anvendte priser er gennemsnitspriser ved første salg, som instituttet har sammenstillet.

Sverige

Det nationale statistiske institut er ansvarligt for indsamling, bearbejdning og sammenstilling af akvakulturdata og for videresendelse af dataene til Europa-Kommissionen. Dette sker på vegne af den svenske fiskeristyrelse. Dataene indsamles gennem en årlig posttælling, hvorved der indsamles oplysninger om produktionen (mængde og værdi), produktionsmiljø og produktionsmetoder samt erhvervets struktur. Ubesvarede spørgeskemaer og afvigelser følges op med dataleverandørerne pr. post (fremsendelse af erstatningsspørgeskemaer) og ved telefoninterview. Andelen af ubesvarede spørgeskemaer er lille, og alle de største producenter er omfattet, så dataene anses for i det store og hele at være fuldstændige. Andelen af bearbejdningsfejl anses for at være ubetydelige.

Det Forenede Kongerige

I Det Forenede Kongerige indsamles akvakulturstatistikker af hver af de regionale regeringer: centret for miljø, fiskeri og akvakultur (CEFAS) i England og Wales, instituttet for havvidenskab (MSS) i Skotland og departementet for landbrug og udvikling af landdistrikter (DARD) i Nordirland. Det Forenede Kongeriges aggregater sammenstilles af CEFAS. Dataene omfatter ikke oplysninger om Kanaløerne og Isle of Man. I England og Wales indsamles data af personalet i fiskesundhedsinspektoratet i forbindelse med kontrolbesøg, som udføres på rullende basis. I Skotland indsamles dataene via et årligt spørgeskema, som sendes til alle registrerede produktionsenheder, og i Nordirland sendes der meddelelser pr. post til akvakulturproducenter med anmodning om oplysninger i det format, der er angivet i bilagene til akvakulturforordningen.

Med hensyn til fisk meldes der om et godt samarbejde med erhvervet, og indberetningernes dækning nærmer sig 100 %. Dataene vedrørende skaldyr anses også for at være fuldstændige, men der er fortsat nogle definitionsmæssige problemer, herunder medtagelsen af områder med udlagt muslingeyngel (larver). Der foretages ingen skøn af mængderne, men der anvendes forskellige kilder til at anslå priserne.

EØS-lande

Island

Det islandske fiskeridirektorat under ministeriet for fiskeri og landbrug er ansvarligt for indsamling og bearbejdning af akvakulturdata. Islands statistiske kontor er ansvarligt for fremsendelsen af dataene til Europa-Kommissionen. Dataene indsamles gennem et årligt elektronisk spørgeskema, hvori der kræves oplysninger om produktion og salg, produktionsmetoder og produktionsmiljø samt enhedens struktur. Produktionsenheder i samme virksomhed skal foretage særskilte indberetninger. Dataene krydstjekkes i samarbejde med den islandske veterinær- og fødevarestyrelse, der også kræver, at alle akvakulturproduktionssteder er registreret. Dataleverandørerne kontaktes med henblik på levering af manglende oplysninger og afhjælpning af mangler. Spørgeskemaets dækning er fuldstændig, og der anvendes ingen stikprøvemetoder. Selv om der blev anvendt flere forskellige metoder til at udføre krydstjek, eftersom dataindsamlingssystemet først for relativt nylig er blevet gennemført, er det ikke muligt at give en endelig vurdering af datakvaliteten.

Norge

Fiskeridirektoratets afdeling for statistik og det statistiske kontor er ansvarligt for indsamling og offentliggørelse af data. Kvalitetssikring og indberetning til Europa-Kommissionen varetages af fiskeridirektoratet. Ifølge den nationale lovgivning skal alle kommercielle producenter og alle producenter, der beskæftiger sig med akvakultur i forskningsøjemed, indberette de data, som myndighederne kræver. Der udfyldes fem særskilte papirspørgeskemaer afhængigt af produktionstype og produceret art. Der foretages kvalitetskontrol ved modtagelsen af dataene samt sekundær validering under bearbejdningen.

2.2 Datakvalitet

De fleste dataleverandører rapporterer om fuldstændig dækning af erhvervet og god datakvalitet. Fem lande fremhæver særlige problemer med datakvaliteten. Island har fremhævet, at dets dataindsamlingssystem er nyt, hvilket gør det vanskeligt nøjagtigt at måle datakvaliteten, men ligesom mange andre bemærker Island, at det stræber efter at gennemføre løbende forbedringer. Dataene vedrørende produktion kan sammenlignes med de data, der blev indberettet under den tidligere akvakulturforordning (se bilaget), og det er derfor muligt objektivt at bedømme kvaliteten af de modtagne rapporter. De data, der er indberettet til Eurostat, er i overensstemmelse med SDMX-datastandarderne og -definitionerne (Statistical Data and Metadata Exchange), der muliggør grundlæggende kontrol i forhold til det dataskema, der skal udfyldes, når dataene er modtaget. Eurostat er ved at udvikle en mere avanceret "niveau 2"-validering, hvorved man kan kontrollere dataenes overensstemmelse fra år til år og afsløre eventuelle afvigelser samt kontrollere overensstemmelsen mellem dataene indbyrdes, f.eks. om de indberettede arter er forenelige med det produktionsmiljø og den produktionsmetode, der er oplyst. På aggregeret niveau synes overensstemmelsen mellem dataene fra år til år generelt at være god. For så vidt angår de mere detaljerede produktionstyper og arter, kan der dog i mange tilfælde foretages en opdeling, som f.eks. viser forskellene i de arter, der indberettes for visse medlemsstater. Dette kan til dels skyldes, at der i visse tilfælde er indberettet slægter eller grupper af arter i stedet for detaljer vedrørende den enkelte art. I nogle tilfælde mangler der data om ægproduktion til konsum, selv om der er uofficiel dokumentation for, at dette foregår, f.eks. i Italien.

Med hensyn til de aggregerede data vedrørende produktion i klækkerier og yngelanlæg for de enkelte lande- og artsgrupper ser dataene for de fleste lande sunde ud, og der er overensstemmelse mellem de to år, for hvilke der er blevet indberettet data. Der er ikke nær så god overensstemmelse mellem de enkelte arter, men dette afspejler sandsynligvis forbedringer i nøjagtigheden af indberetningerne og de indhøstede erfaringer. Der anvendes helt klart flere generiske artskoder i 2008, navnlig for indberetninger af bløddyr. I nogle tilfælde synes dataenes nøjagtighed dog at være dalet, f.eks. er antallet af dækkede arter faldet, navnlig for Rumæniens vedkommende, der kun indberettede produktionen af diadrome fisk i 2009. Danmark har kun kunnet tilvejebringe oplysninger om vægt (kg) frem for millioner individer og søger at rette op på dette problem.

Der er nogle større differencer mellem årene for nogle landes vedkommende, f.eks. Det Forenede Kongerige, der rapporterede om store fald i produktionen af såvel æg som ungfisk. En række medlemsstater, navnlig Tyskland og Danmark, har anmodet om en præcisering af definitionen af ungfisk i forordningen. Dette er ikke udtrykkeligt defineret, men antages at være det samme som for FAO-akvakulturspørgeskemaet, dvs. larver, småfisk, ungfisk osv. Med hensyn til detaljerede oplysninger om anvendelsen af produktion i klækkerier og yngelanlæg, der gives på frivillig basis, gav det store flertal af medlemsstaterne i det mindste delvise oplysninger.

Med hensyn til data vedrørende input til fangstbaseret akvakultur har Spanien rapporteret om et særligt problem med faktorer for omregning af antal individer til levende vægt og har oplyst, at der for visse bløddyr ikke findes nogen pålidelige tal. Dette berører dataene for 2008 (det første referenceår, der blev undersøgt).

Data vedrørende erhvervets struktur indsendes hvert tredje år, og derfor er de vanskeligere at validere sammenlignet med andre år. Visse data er indsamlet af FAO, og selv om de ikke er fuldstændige, navnlig for årene forud for den reviderede akvakulturforordning, har det været muligt at kontrollere, om nogle af dataene var i overensstemmelse med disse indberetninger. I en række indberetninger har der været interne uoverensstemmelser, f.eks. når produktionsmetoden f.eks. er uforenelig med de anførte arter, eller den leverede enhed er uforenelig med produktionstypen. Der er stadig nogle udestående spørgsmål med visse medlemsstater om kvaliteten af strukturdataene, og dette forhindrer offentliggørelse.

En række medlemsstater har indberettet fortrolige data, hvilket har haft indvirkning på offentliggørelsen af fuldstændige data. En protokol om behandling af fortrolige data i akvakulturstatistikker (charter om fortrolighed) er under udarbejdelse i samarbejde med medlemsstaterne, og dette vil gøre det muligt for Eurostat at foretage en mere effektiv datastyring fremadrettet og at sikre overholdelsen af den statistiske fortrolighed.

3. Dataanvendelse (dataformidling)

Medlemsstaternes rapporter stilles gratis til rådighed gennem Eurostats formidlingsdatabase: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/statistics/search_database. Dataene offentliggøres også i Eurostats hæfter, senest "Agriculture and fishery statistics - Main results - 2009-10" (Statistikker over landbrug og fiskeri – Vigtigste resultater – 2009-2010) (ISBN: 978-92-79-20424-1).

4. De vigtigste resultater: analyse af resultaterne

21 medlemsstater og Norge bidrog med oplysninger til Eurostats analyse af omkostningseffektiviteten for områder, som er omfattet af Fællesskabets statistiske program for 2008-2012. Af de lande, der ikke indsendte akvakulturdata på grund af overgangsordninger, vurderede mere end halvdelen arbejdet med at foretage indberetninger til Eurostat som ringe, mens resten vurdere det som mellemstort. Da ikke alle medlemsstater på nuværende tidspunkt indsender data, ville en mere detaljeret cost-benefit-analyse ikke være hensigtsmæssig for nærværende. Medlemsstaterne vil blive anmodet om at indsende disse oplysninger gennem arbejdsgruppen vedrørende fiskeristatistikker.

Ud over forordningen om akvakulturstatistikker er der en række andre EF-krav til indsamling og tilvejebringelse af oplysninger om akvakultursektoren, og der med henblik herpå allerede blevet oprettet en overvågnings- rapporteringsstruktur. Dette forklarer til dels, hvorfor medlemsstaterne ikke betragter arbejdet med at indberette statistikker som særlig stort. Forordningen om akvakulturstatistikker dækker også mange af de samme parametre som dem, FAO kræver i sit eget spørgeskema om akvakultur. FAO accepterer at modtage de samme oplysninger som dem, der sendes til Eurostat, hvorved man undgår dobbeltindberetning.

EF-kravene omfatter udvikling af registre over akvakulturvirksomheder af hensyn til dyresundheden (som tidligere bemærket) og økonomiske og biologiske oplysninger, som tilvejebringes i henhold til EF-rammeforordningen om indsamling af data[5]. I rammeforordningen kræves visse indberetninger af produktions- og strukturdata, men disse er i omfang og dækning forskellige fra de data, der indsamles i henhold til forordningen om akvakulturstatistikker.

Bilagene til rapporten indeholder sammenfattende resultater af indsamlingen af statistiske data. Data vedrørende EU's akvakulturproduktion i årene siden indførelsen af forordningen om akvakulturstatistikker er tilgængelige for alle medlemsstater, idet de medlemsstater, der fik udsættelse med gennemførelsen af forordningen om akvakulturstatistikker, fortsætter med at indberette de krævede data i henhold til den tidligere forordning (forordning (EF) nr. 788/1996), også til FAO. I 2009 androg produktionsmængden i EU næsten 1,3 mio. ton, hvoraf 77 % stammede fra havområder: 52 % fra Atlanterhavet og 24 % fra Middelhavet og Sortehavet.

Fire lande, dvs. Spanien, Frankrig, Det Forenede Kongerige og Italien, tegnede sig for mere end 66 % af EU's produktion i 2009. Spanien med en produktion på over 268 000 ton (22 %) ydede det største bidrag efterfulgt af Frankrig med over 236 000 ton (21 %), Det Forenede Kongerige med næsten 197 000 ton (15 %) og Italien med over 162 000 ton (13 %). Den norske produktion på næsten 962 000 ton svarer til over 74 % af den samlede produktion i EU.

I 2009 udgjorde bløddyr (hovedsagelig middelhavsblåmuslinger og blåmuslinger) mere en halvdelen af den samlede produktionsmængde. Blandt opdrættede havfisk var atlanterhavslaks, guldbrasen og bars de vigtigste i henseende til produktionsmængde, og ørred og almindelig karpe de vigtigste ferskvandsfisk.

En række medlemsstater har rapporteret om en økonomisk vigtig produktion af fiskeæg til konsum på i alt lige under 1 000 ton for de lande, der har foretaget indberetning, med en værdi på over 22 mio. EUR. Produktionen af ørredæg udgjorde næsten 98 % af produktionen udtrykt i mængde, men mindre end halvdelen af produktionen udtrykt i værdi. Selv om produktionen af størkaviar var på under 2 % af produktionen, udgjorde den mere end halvdelen af den samlede indberettede værdi.

Der blev indsendt oplysninger om fangstbaseret akvakultur for otte medlemsstater. De vigtigste arter er muslinger (blåmuslinger og middelhavsblåmuslinger) og almindelig tun.

De indsendte oplysninger om produktionen i klækkerier og yngelanlæg, udtrykt i mængde pr. land, følger i det store og hele den samlede produktion, med Spanien og Frankrig som de vigtigste producenter.

I de fleste af de berørte medlemsstater er det snarere landbrugsministeriet (eller hertil knyttede organer) end det nationale statistiske institut, der er ansvarligt for akvakulturstatistikkerne.

5 Konklusioner og anbefalinger

Da en række medlemsstater fortsat er omfattet af overgangsordninger med hensyn til gennemførelsen af forordning (EF) nr. 762/2008, har det endnu ikke været muligt at foretage en samlet evaluering af de fordele og ulemper, der er forbundet med tilvejebringelsen af dataene. Der vil blive foretaget en detaljeret evaluering ved udløbet af overgangsperioden under ledelse af arbejdsgruppen vedrørende fiskeristatistikker. Dette vil blive krævet ud over de metodologiske rapporter. Medlemsstaterne vurderer for øjeblikket den byrde, der er forbundet med overholdelsen, som værende lille til mellemstort.

De fleste medlemsstater har i deres rapporter givet tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om deres metodologier til, at der kan foretage en vurdering heraf. De fleste er ved at gennemføre en posttælling med fuldstændig dækning af den kommercielle produktion. Der indgår et forholdsvist lille skøn i udarbejdelsen af disse tal.

Da endnu ikke alle medlemsstater indberetter data i henhold til forordningen om akvakulturstatistikker, har det ikke været muligt at sammenstille fuldstændige tal for akvakulturdataene i EU, undtagen med hensyn til produktion. En række medlemsstater er stødt på problemer med indsamling af fuldstændige data i overensstemmelse med de nye krav i forbindelse med gennemførelsen af deres dataindsamlingssystemer, men er ved at løse disse problemer i samarbejde med Eurostat og som led i deres egne processer for løbende forbedringer. På aggregeret niveau synes datakvaliteten at være ret høj for produktionsdata og input til klækkerier og yngelanlæg for de fleste medlemsstaters vedkommende, men kvaliteten er mindre god på det mere detaljerede niveau, og der skal gøres mere for at sikre overensstemmelse mellem dataene fremadrettet. Det er nødvendigt at tage specifikke problemer med definitioner for forskellige stadier i livscyklen op.

Der er nogle udestående problemer med datakvaliteten for visse medlemsstater, navnlig med hensyn til strukturdata. Disse spørgsmål tages op med medlemsstaterne bilateralt. Eurostat er for øjeblikket ved at gennemføre nye informationssystemer, der vil påpege kvalitetsproblemer på et tidligt stadium og gøre det muligt at afhjælpe disse problemer hurtigere og få dataene offentliggjort. Med hensyn til strukturdata indberettes nogle af disse hvert år til FAO mellem de år, hvor Eurostat indsamler data, og disse indberetninger bør anvendes til at kontrollerede Eurostats strukturrapporter.

Eurostat er ved at udarbejde et "charter om fortrolighed" i en taskforce af eksperter fra medlemsstaterne. I dette charter vil det blive fastlagt, hvordan Eurostat skal behandle data uden at krænke fortroligheden, og hvordan data kan udveksles i Kommissionens tjenestegrene og andre berørte organer, herunder FAO.

Bilag – Tabeller og diagrammer

Tabel 1: Akvakulturproduktion i alt – undtagen klækkerier og yngelanlæg

Diagram 1: EU's akvakulturproduktion efter FAO's overordnede fiskeriområder

Diagram 2: EU's akvakulturproduktion efter artsgruppe - 2009

Tabel 2: EU's input til fangstbaseret akvakultur

Tabel 3: Produktion i klækkerier og yngelanlæg

.

Tabel 4 – Akvakulturerhvervets struktur i EU i 2008

[1] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 762/2008 af 9. juli 2008 om medlemsstaternes indberetning af statistiske oplysninger om akvakultur og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 788/96 (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 1).

[2] Rådets forordning (EF) nr. 788/96 af 22. april 1996 om medlemsstaternes indberetning af statistiske oplysninger om akvakulturproduktionen (EFT L 108 af 1.5.1996, s. 1).

[3] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1578/2007/EF af 11. december 2007 om Fællesskabets statistiske program 2008-2012 (EUT L 344 af 28.12.2007, s. 15).

[4] Rådets direktiv 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr (EUT L af 24.11.2006) og Kommissionens beslutning af 30. april 2008 om gennemførelse af Rådets direktiv 2006/88/EF for så vidt angår en internetbaseret informationsside for at gøre oplysninger om akvakulturvirksomheder og autoriserede forarbejdningsvirksomheder elektronisk tilgængelige (EUT L 138 af 28.5.2008, s. 12).

[5] Rådets forordning (EF) nr. 199/2008 af 25. februar 2008 om fastlæggelse af en EF-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den fælles fiskeripolitik (EUT L 60 af 5.3.2008, s. 1).