ISSN 1831-0796
DEN EUROPÆISKE 
REVISIONSRET
2013
DA
Særberetning nr. 15
HAR LIFE-PROGRAMMETS  
MILJØKOMPONENT VÆRET EFFEKTIV?

HAR LIFE-PROGRAMMETS 
MILJØKOMPONENT VÆRET EFFEKTIV?Særberetning nr. 15  2013
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
Fax +352 4398-46410
E-post: eca-info@eca.europa.eu
Internet: http://eca.europa.eu
Særberetning  nr. 15  2013
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren ( http://europa.eu )
Katalogoplysninger findes bagest i denne publikation
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2013
ISBN 978-92-9241-494-8
doi:10.2865/73940
© Den Europæiske Union, 2013
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Luxembourg
INDHOLD
Punkt
 GLOSSAR OG FORKORTELSER
I-V RESUMÉ
1-6 INDLEDNING
1-2 MILJØFINANSIERING I EU
3-6 LIFE-PROGRAMMET
7-12  REVISIONENS OMFANG OG REVISIONSMETODEN
13-63  BEMÆRKNINGER
13-38 DEL I — UDFORMNING
13-16   DET HARMONEREDE IKKE MED DET BEGRÆNSEDE DISPONIBLE BUDGET, AT DER VAR SÅ MANGE MÅL FOR 
PROGRAMMET
17-21  DE NATIONALE TILDELINGER HÆMMEDE KONKURRENCEN MELLEM PROJEKTFORSLAGENE
22-28   DE TEMPLATES, DER BLEV ANVENDT TIL EVALUERING AF PROJEKTFORSLAGENE, INDEHOLDT IKKE 
I TILSTRÆKKELIG GRAD KRAV OM, AT EVALUERINGSRESULTATERNE SKULLE BEGRUNDES, HVILKET 
UNDERGRAVEDE GENNEMSIGTIGHEDEN I UDVÆLGELSESPROCESSEN
29-38   OVERVÅGNINGSRAMMEN VAR IKKE VELEGNET, OG DET HÆMMEDE PROGRAMFORVALTNINGENS 
PRODUKTIVITET
39-63 DEL II — GENNEMFØRELSE
41  VED PROJEKTUDVÆLGELSEN BLEV EN RÆKKE CENTRALE ASPEKTER VED PROJEKTERNE IKKE ALTID VURDERET 
BEHØRIGT
42-49   KOMMISSIONENS OVERVÅGNING AF PROJEKTGENNEMFØRELSEN VAR UTILSTRÆKKELIG I EN RÆKKE 
HENSEENDER
50-63   PROGRAMMETS FORVENTEDE »KATALYSATOR« FUNKTION BLEV HÆMMET AF, AT PROJEKTERNE KUN 
I BESKEDENT OMFANG BLEV FORMIDLET, VAR BÆREDYGTIGE OG BLEV REPETERET3
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
64-72  KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
 BILAG  I — UDVÆLGELSESPROCESSEN
 BILAG  II — REVISIONSRETTENS VURDERING AF STIKPRØVEN AF BESØGTE PROJEKTER
KOMMISSIONENS SVAR4
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
Central forvaltning varetaget af Europa-Kommissionen :
— Direkte : Budgetgennemførelsesopgaverne udføres direkte af Kommissionens afdelinger.
— Indirekte : Kommissionen overdrager offentligretlige opgaver — navnlig budgetgennemførelsen — til 
agenturer oprettet af Kommissionen (forvaltningsorganer), traditionelle agenturer eller fællesforetagender, 
andre organer som f.eks. Den Europæiske Investeringsbank eller Den Europæiske Investeringsfond, nationale 
offentligretlige organer eller privatretlige enheder, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver 
(såkaldte »nationale agenturer«).
Effektivitet : Opfyldelse af de fastsatte mål.
EU: Den Europæiske Union
EU-interesse : I forbindelse med LIFE miljø-projekter et synonym for europæisk merværdi. At være af 
EU-interesse betyder at bidrage til opfyldelsen af de generelle mål for EU’s miljøpolitik ved at være rettet mod 
et problem af væsentlig betydning på europæisk niveau eller ved at kunne forventes at skabe resultater, der 
kan anvendes i mange sammenhænge.
Formidling af projektresultater : Det at stille resultater og andre produkter af et projekt til rådighed for inte -
ressenter og for en bredere offentlighed. 
GD for Miljø : Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Miljø
Indikator : Kvantitativ eller kvalitativ faktor eller variabel, der på enkel og pålidelig vis anvendes til at måle 
målopfyldelse, afspejle de ændringer, der er forbundet med en intervention, eller gøre det nemmere at vurdere 
performance. Indikatorer bør være relevante, accepterede, troværdige, enkle og robuste (relevant, accepted, 
credible, easy, robust — RACER). 
a)  Inputindikatorer: Disse måler kvantiteten, kvaliteten og rettidigheden af de ressourcer, der investeres i en 
intervention.
b)  Outputindikatorer: Disse måler de resultater, som en intervention skaber eller giver anledning til. De giver 
oplysninger, som kan anvendes til at vurdere, om inputtene er udnyttet produktivt.
c) Udfaldsindikatorer: Resultat- og virkningsindikatorer
—  Resultatindikatorer: Disse måler de umiddelbare eller kortsigtede resultater af gennemførelsen af inter -
ventionen. De giver centrale oplysninger om, i hvilken udstrækning en intervention opfylder de fastsatte 
mål. 
—  Virkningsindikatorer: Disse måler den positive og negative, primære og sekundære langsigtede effekt, 
som direkte eller indirekte, tilsigtet eller utilsigtet frembringes af en intervention. 
Integrerede projekter : Projekter, der over et stort geografisk område, navnlig regionalt, multiregionalt eller 
nationalt, gennemfører miljø- eller klimastrategier eller -handlingsplaner, der kræves i henhold til EU’s eller 
medlemsstaternes miljø- eller klimalovgivning.GLOSSAR OG FORKORTELSER5
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
Intervention : Enhver aktion eller aktivitet uanset art (politik, program, foranstaltning eller projekt), som gen -
nemføres af en offentlig myndighed eller en anden organisation.
Katalysator : Noget, der fremmer eller fremskynder en reaktion, udvikling eller ændring.
Konsekvensanalyse : Vurdering af de økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser af politik- og lovfor -
slag. Det er et værktøj, der skal sikre, at Kommissionens initiativer og EU’s lovgivning udarbejdes på grundlag 
af gennemsigtige, omfattende og afbalancerede beviser. 
LIFE : Det finansielle instrument for miljøet (L’Instrument Financier pour l’Environment).
Miljøhandlingsprogrammer (EAP’er) : Disse vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet og opstiller EU’s over -
ordnede miljømæssige målsætninger og prioriterede indsatsområder. De er flerårige og har til mål at identifi -
cere EU’s vigtigste miljømæssige udfordringer, fastsætte mål og fungere som retningslinjer. 
EU’s første miljøhandlingsprogram stammer fra 1973. Det 6. EAP udløb medio 2012. Europa-Kommissi -
onen har foreslået et nyt miljøhandlingsprogram (det 7.) med titlen »Et godt liv i en ressourcebegrænset 
verden«, som Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union vil behandle efter den almindelige 
lovgivningsprocedure.
Output : Det, der produceres med de ressourcer, som er tildelt en intervention.
Projektbæredygtighed : Projektets fortsatte beståen.
Projektrepetition : Gentagelse af et helt projekt eller dele af det.
Resultater : De direkte følger eller ændringer, der indtræder på grund af interventionen.
Temastrategier : Det 6. miljøhandlingsprogram indførte temastrategierne som instrument til gennemførelse 
af programmet, som dækkede syv tematiske områder: jordbundsbeskyttelse, beskyttelse og bevarelse af hav -
miljøet, bæredygtig anvendelse af pesticider, luftforurening, forbedring af bymiljøet, bæredygtig forvaltning 
og anvendelse af naturressourcer samt affaldsforebyggelse og -genanvendelse.
Disse strategier er baseret på en global tilgang fordelt på temaer, og ikke på bestemte forurenende stoffer eller 
former for økonomisk aktivitet, som det tidligere har været tilfældet. De fastlægger langsigtede målsætninger 
og frembyder en mulighed for at forenkle og præcisere den eksisterende lovgivning.
Tilsyn : Regelmæssig undersøgelse af de ressourcer, der er investeret i interventionerne, samt interventioner -
nes output og resultater.
Virkning : Den positive og negative, primære og sekundære langsigtede effekt, der direkte eller indirekte, til -
sigtet eller utilsigtet frembringes af en intervention.6
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
RESUMÉ
I.
EU’s miljøpolitik er integreret i alle EU’s vigtigste poli -
tikområder. Langt hovedparten af EU’s finansiering til 
miljøet ydes derfor som led i EU’s vigtigste udgifts -
politikker som f.eks. strukturfondene og den fælles 
landbrugspolitik. LIFE (det finansielle instrument for 
miljøet — L’Instrument Financier pour l’Environne -
ment) forvaltes direkte af Kommissionen. Det er i dag 
i sin fjerde programmeringsperiode, og det nuværende 
LIFE-program har et gennemsnitligt årligt budget på 
239 millioner euro til finansiering af projekter, hvilket 
er mindre end 1,5 % af EU’s anslåede samlede mil -
jørelaterede udgifter. Det er et beskedent budget 
i forhold til det ambitiøse mål: at bidrage til udvik -
ling, ajourføring og gennemførelse af EU’s miljøpolitik 
og -lovgivning. Næsten 50 % af dette budget, eller 
120 millioner euro, er afsat til LIFE miljø-komponenten.
II.
Kommissionen har foreslået en forøgelse af det dispo -
nible budget til LIFE miljø-komponenten i den næste 
programmeringsperiode. Retten udførte derfor en 
revision for at vurdere effektiviteten af LIFE-program -
mets LIFE miljø-komponent. Revisionen omfattede en 
undersøgelse af, om udformningen og gennemførel -
sen af LIFE miljø-komponenten har bidraget til at gøre 
programmet effektivt.
III.
Retten konstaterede, at LIFE miljø-komponenten gene -
relt ikke fungerede effektivt, fordi den ikke var udfor -
met og gennemført godt nok. De vigtigste problemer 
med udformningen var:
a) Der var ingen mekanisme til at målrette de knappe 
ressourcer mod på forhånd udvalgte mål, hvilket 
forringede virkningen af de investerede midler.
b) De vejledende nationale tildelinger stillede sig 
i vejen for, at det var de bedste projekter, der blev 
udvalgt, fordi projekterne ikke kun blev udvalgt 
på grundlag af deres fordele, men også ud fra, 
hvilken medlemsstat de stammede fra.c) Kvaliteten af projektudvælgelsen blev forringet af, 
at der ikke blev givet tilstrækkelige begrundelser 
for evalueringsresultaterne.
d) Programmets overvågningsramme manglede vel -
egnede fælles output- og resultatindikatorer. Det 
gjorde det umuligt for Kommissionen at få et om -
fattende og ajourført overblik over projekternes 
performance og dermed at vurdere programmets 
operationelle effektivitet.
IV.
De væsentligste gennemførelsesproblemer, der hæm -
mede effektiviteten, var:
a) En række centrale aspekter ved LIFE-projekterne 
— vedrørende deres karakter af innovativprojekt 
eller demonstrationsprojekt, udsigterne med hen -
syn til bæredygtighed og EU-interesse — blev ikke 
altid vurderet behørigt under projektudvælgelsen.
b) Overvågningen af, om projektomkostningerne var 
rimelige, og om projekterne var bæredygtige og 
kunne repeteres, var utilstrækkelig.
c) Komponentens forventede funktion som katalysa -
tor for miljøpolitikken blev reduceret meget af, at 
formidlingen ikke var effektiv nok, at bæredygtig -
heden var ringe, og at projekterne sjældent blev 
repeteret.7
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
V.
Retten anbefaler, at Kommissionen implementerer 
følgende anbefalinger:
1. Når de lovgivende myndigheder opstiller de 
flerårige arbejdsprogrammer, som det nye LIFE-
program indeholder bestemmelser om, bør de 
gøre det muligt for Kommissionen og med -
lemsstaterne at begrænse de støtteberettigede 
ansøgninger til nogle afgrænsede strategiske 
prioriteter og at fastsætte klare, specifikke, må -
lelige og opnåelige mål for de projekter, der skal 
finansieres. Med fastsættelse af et begrænset an -
tal prioriterede indsatsområder for en årrække 
kan udvælgelsesprocessen strømlines, kræfterne 
koncentreres om specifikke spørgsmål, og eva -
lueringen af virkningen af programmet gøres 
nemmere.
2. Kommissionens forslag til det nye LIFE-program 
afskaffer den nationale tildeling for så vidt an -
går traditionelle projekter, men opretholder en 
geografisk balance for så vidt angår integrerede 
projekter. Med hensyn til anvendelsen af det bør 
Kommissionen sikre, at de integrerede projekter 
udvælges på grundlag af, hvor gode de er, og at 
den geografiske balance ikke vinder over prin -
cippet om lige muligheder for alle ansøgere.
3. Kommissionen bør forbedre de evalueringsfor -
mularer, der anvendes ved projektudvælgelsen, 
og kræve, at evaluatorerne udarbejder særskilte 
vurderinger af de væsentligste aspekter ved 
projekterne og bedømmer dem særskilt (f.eks. 
forslagets karakter af innovativprojekt eller de -
monstrationsprojekt, kvaliteten af de planlagte 
formidlingsaktioner eller potentialet for repeti -
tion af resultaterne) med henblik på at forbedre 
kvaliteten og gennemsigtigheden af udvælgel -
sesprocessen og sikre, at de udvalgte projekter 
har potentiale til at bidrage mest til at opfylde 
programmets mål.4. Kommissionen bør forbedre sine programforvalt -
ningsværktøjer og overveje at indføre passende 
fælles output- og resultatindikatorer samt opføl -
gende oplysninger på projektniveau, for at gøre 
det nemmere at overvåge programmet hensigts -
mæssigt. Sådanne indikatorer bør så vidt muligt 
være relevante, accepterede, troværdige, enkle 
og robuste (relevant, accepted, credible, easy 
and robust — »RACER«-kriterierne).
5. Kommissionen bør forbedre sin vurdering af ri -
meligheden af de anmeldte personaleomkost -
ninger, navnlig for sammenlignelige projekter, 
ved at udnytte de oplysninger, der indsamles un -
der overvågningsfasen, bedre. Så kan denne fase 
i højere grad bruges til at gøre det nemmere at 
identificere uforholdsmæssig høje omkostninger.
6. Kommissionen bør kræve, at overvågningsgrup -
pens vurderinger — både de evalueringsrap -
porter, der udarbejdes under projektgennem -
førelsen, og rapporterne om de efterfølgende 
besøg — indeholder en kritisk analyse af de for -
midlings-, bæredygtigheds- og repetitionsforan -
staltninger, støttemodtageren har foreslået, og 
af de barrierer, der eventuelt vil kunne stille sig 
i vejen for dem.
7. Kommissionen bør overveje, hvordan den i hø -
jere grad kan tilskynde private støttemodta -
gere, der gerne vil beskytte deres forretnings -
mæssige interesser, til at formidle og repetere 
projektresultater.
8. Kommissionen bør overveje, hvordan den kan 
kræve, at støttemodtagerne elektronisk fremlæg -
ger enkle og ajourførte oplysninger, efter at pro -
jektet er gennemført (dvs. om, hvorvidt projektet 
forbliver operationelt, hvorvidt projektet bliver 
repeteret, og i givet fald hvor mange gange,…). 
Dette ville gøre det muligt for Kommissionen at 
forbedre sine efterfølgende oplysninger om pro -
grammets effektivitet på produktiv vis.8
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
MILJØFINANSIERING I  EU
1. Miljø er et stadigt mere betydningsfuldt politikområde for Den Europæi -
ske Union. Med Amsterdamtraktaten (1999) erkendte Unionen, at miljø — 
for så vidt angår både fastlæggelse og gennemførelse — skulle integre -
res i alle dens andre politikker (f.eks. transport-, erhvervs-, forsknings- og 
udvidelsespolitikken). Miljøspørgsmål har en tværgående karakter og 
derfor indeholder de væsentligste af Fællesskabets udgiftsprogrammer 
(særlig dem, der finansieres over strukturfondene og Samhørighedsfon -
den og af landbrugsudgifterne, samt andre støttebistandsprogrammer, 
der gennemføres uden for EU) aspekter med relation til miljøpolitik.
2. Figur 1 viser de anslåede miljørelaterede udgifter i perioden 2007 til 2013 
fordelt på udgiftsprogrammer. Med et budget på 2,1 milliard euro tegner 
LIFE-programmet sig for mindre end 1,5 % af de samlede miljørelaterede 
udgifter.INDLEDNING
ANSLÅEDE MILJØUDGIFTER (MILLIARDER EURO) 2007-2013
2,1105,01,93,9
5,0
35,4LIFE
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling/
Den Europæiske Socialfond/Samhørighedsfonden
Rammeprogrammet
Det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument
Andre programmer
Den fælles landbrugspolitik
LIFE  udgør 1,37 % af det samlede beløb
Kilde:  Combined Impact Assessment and Ex-Ante Evaluation of the Review of the LIFE+ Regulation: Options Development.FIGUR 19
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
LIFE-PROGRAMMET
3. Det nuværende LIFE-program1 dækker perioden fra 2007 til 2013 og er 
opdelt i tre komponenter:
a) LIFE natur og biodiversitet, som medfinansierer bedste praksis- eller 
demonstrationsprojekter, der bidrager til at gennemføre fugle- og 
habitatdirektiverne samt Natura 2000-nettet. Derudover medfinan -
sierer komponenten innovativ- eller demonstrationsprojekter, der 
bidrager til at gennemføre målene i Kommissionens meddelelse 
»Stop for tab af biodiversitet inden 2010 — og fremover«.
b) LIFE miljøpolitik og -governance (herefter LIFE miljø), som medfi -
nansierer innovativ- eller demonstrationsprojekter i relation til kli -
maændringer, vand, luft, jordbund, bymiljø, støj, kemikalier, miljø 
og sundhed, naturressourcer og affald, skove og innovation.
c) LIFE information og kommunikation, som støtter projekter, der for -
midler miljøoplysninger, f.eks. oplysninger om klimaændringer el -
ler naturbevaring, netværkssamarbejde eller platforme for bedste 
praksis.
4. LIFE forvaltes direkte af Kommissionen2. Da hovedparten af EU’s miljøud -
gifter er integreret i andre udgiftsprogrammer, er LIFE EU’s miljømæssige 
rygrad. Dets overordnede mål er at bidrage til udvikling, ajourføring og 
gennemførelse af EU’s miljøpolitik og -lovgivning, herunder integrering 
af miljø i andre politikker. Det bør derfor tjene som platform for udvik -
ling og udveksling af bedste praksis og for vidensdeling med henblik 
på at katalysere og fremskynde ændringer i miljø- og klimaspørgsmål. 
I praksis støtter LIFE de generelle (politiske) miljøprioriteter, som Rådet 
og Europa-Parlamentet har fastlagt i miljøhandlingsprogrammerne (EAP). 
LIFE miljø-projekter dækker en meget bred vifte af sektorer, herunder kli -
maændringer, kemikalier, vand og naturressourcer som vist i  tekstboks 1 .
5. Den nuværende LIFE miljø-komponent har et gennemsnitligt årligt bud -
get på ca. 119,5 millioner euro. Fra 1996 til 2012 ydede denne kompo -
nent 1,3 milliarder euro til 1 730 projekter (jf. tabel 1 ). LIFE miljø-kom -
ponenten præsenteres i  figur 2 . Den viser den interventionslogik, der 
ligger til grund for komponenten, og samspillet mellem dens væsent -
ligste elementer: »fastsættelse af politikker og evaluering«, »projektgen -
nemførelse« og »resultater og virkning«.1 Det såkaldte »LIFE+«- 
program reguleres ved 
Europa-Parlamentets og 
Rådets forordning (EF) 
nr. 614/2007 af 23. maj 2007 
om det finansielle 
instrument for miljøet (LIFE+) 
(EUT L 149 af 9.6.2007, s. 1). 
Det er efterfølgeren til 
de tidligere programmer 
LIFE I (1992-1995), 
LIFE II (1996-1999) og 
LIFE III (2000-2006). 
Kommissionen har 
udarbejdet et forslag til nyt 
LIFE-program (2014-2020), 
der for tiden behandles 
i Europa-Parlamentet og 
EU-Rådet.
2 Forvaltes af Europa-
Kommissionen 
(Generaldirektoratet for Miljø) 
ved central forvaltning.10
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
FIGUR 2
LIFE MILJØ-KOMPONENTEN
LIFE MILJØ-KOMPONENTENS MÅL 
At bidrage til udviklingen og ajourføringen af miljø- og klimaforandringspolitikken ved at medﬁnansiere innovative projekter eller pilotprojekter.
INDKALDELSE AF FORSLAG
Indkaldelsen oﬀentliggøres i EU-Tidende.
Forslagene sendes til Europa-Kommissionen 
via myndighederne i medlemsstaterne.
PROJEKTUDVÆLGELSE
Evaluering og udvælgelse af forslagene.
Tilskudsaftaler med støttemodtageren underskrives.
PROJEKTGENNEMFØRELSE
Støttemodtageren gennemfører de aftalte aktiviteter og underretter Kommissionen om projektfremskridtene og -resultaterne.
Kommissionen overvåger og vurderer projektfremskridtene 
og -gennemførelsen.
LIFE miljø-midlerne ﬁnansierer støtteberettigede aktiviteter.
PROJEKTRESULTATER
Gennemførelse af bæredygtige innovative projekter 
eller pilotprojekter.
OPFØLGNING
Efterfølgende revisioner og efterfølgende besøg på projekterne.
FASTSÆTTELSE AF 
POLITIKKER OG EVALUERINGPROJEKTGENNEM-FØRELSE RESULTATER OG VIRKNINGKATALYSATOREFFEKT Fremskyndelse af ændringer i miljø- og klimaspørgsmål.
REPETITIONGenudførelse af projektudfald, ideelt i hele EU.
FORMIDLING AF RESULTATER Kommissionen og støttemodtagerne formidler projektmål og -resultater. PROGRAM- EVALUERING Der udføres forudgående evaluering, 
midtvejsevaluering og efterfølgende 
evaluering, som kan føre til, at programmets 
mål og processer revurderes.11
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
6. Som følge af LIFE miljø-komponentens relativt begrænsede budget både 
set i forhold til dens brede målsætninger og EU’s samlede miljøudgifter, 
afhænger dens effektivitet i høj grad af, om de finansierede projekter 
fungerer som katalysatorer for miljøforandringer. Det betyder, at en vel -
lykket gennemførelse af et projekt ikke i sig selv er nok til at sikre, at 
programmet samlet set er effektivt. Hvis projekterne ikke tager fat på 
problemer af væsentlig betydning på europæisk niveau, og resultaterne 
ikke overvåges, formidles, videreføres og repeteres ordentligt, er det 
således ikke sandsynligt, at det overordnede mål, dvs. at bidrage til mil -
jøpolitikken, bliver nået.12
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
7. Retten kortlagde en række risici, der truede effektiviteten af programmets 
LIFE miljø-komponent med hensyn til at nå programmets mål. Navnlig 
risiciene for, at kombinationen af et stort antal prioriterede aktioner og 
et relativt lille budget kunne resultere i en mangel på fokusering og 
usikre resultater, svaghederne i de projektovervågnings- og projektevalu -
eringssystemer, der skulle danne grundlag for konklusioner om program -
met, samt den manglende multiplikatoreffekt på grund af utilstrækkelig 
formidling af projektresultaterne. Eftersom Kommissionen agter at øge 
programmets budget for den næste programmeringsperiode, 2014-2020, 
væsentligt, besluttede Retten at udføre en revision for at vurdere disse 
risici mere detaljeret.
8. Målet for revisi2onen var at besvare spørgsmålet » Fungerer LIFE-program -
mets LIFE miljø-komponent3 effektivt? «. Det blev gjort ved at søge svar på 
følgende underspørgsmål:
 — Var LIFE miljø-programmet udformet hensigtsmæssigt med henblik 
på at bane vej for effektive resultater?  For at besvare dette spørgs -
mål undersøgte Retten sammenhængen mellem målene og det 
disponible budget, fordelingen af budgettet og udformningen af 
projektudvælgelses- og overvågningsprocessen.
 — Blev LIFE miljø-programmet gennemført hensigtsmæssigt med hen -
blik på at opnå effektive resultater?  For at besvare dette spørgsmål 
undersøgte Retten anvendelsen af udvælgelseskriterierne samt 
overvågningen, formidlingen, bæredygtigheden og repetitionen 
af projekterne.
9. Ovenstående spørgsmål vedrører de kriterier, der er nødvendige for at 
opnå katalysatoreffekten og dermed den samlede effektivitet af program -
mets miljøkomponent.
10.  Revisionen fokuserede på de projekter, der blev finansieret mellem 
2005 og 2010. Retten besøgte de relevante tjenestegrene i Kommissio -
nen samt fem medlemsstater, der er blandt de største LIFE-støttemodta -
gere (Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige), og 
som tegner sig for 55 % af LIFE-budgettet og 15 % af LIFE-projekterne.3 Natur og biodiversitet-
komponenten var emnet 
for Rettens særberetning 
nr. 11/2009: LIFE natur-
projekternes bæredygtighed 
og Kommissionens 
forvaltning af dem.REVISIONENS OMFANG 
OG REVISIONSMETODEN13
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
11.  I de fem medlemsstater besøgte Retten i alt 25 projekter4 på stedet. 
Den gennemgik relevante dokumenter for at kontrollere projekternes 
formål, støtteberettigelse, faktiske forekomst, bæredygtighed og po -
tentielle repetition, og for at efterprøve, om Kommissionen formidlede 
bedste praksis og de indhøstede erfaringer på en hensigtsmæssig måde. 
Endvidere analyserede Retten — for så vidt angår en stikprøve på 70 
projekter — relevante oplysninger vedrørende projektudvælgelsen og 
-overvågningen samt oplysninger om projektwebstederne.
12.  Der blev gennemført interviews med repræsentanter for Kommissionen, 
evalueringsholdet, overvågningsgruppen5 og repræsentanter for de na -
tionale eller regionale myndigheder, der fungerede som nationale eller 
regionale kontaktpunkter (NCP).4 Herunder 23 gennemførte 
projekter, hvoraf 22 blev 
udvalgt i 2005 og 2006 
og kun tre i 2007. Det bør 
bemærkes, at en række regler, 
f.eks. reglerne om formidling 
af projektresultater, er blevet 
strammet op siden 2007.
5 Kommissionen assisteres 
i projektudvælgelsesprocedu -
ren af eksterne evaluatorer og 
i projektovervågningen af en 
ekstern overvågningsgruppe.14
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
DEL I  — UDFORMNING
DET HARMONEREDE IKKE MED DET BEGRÆNSEDE DISPONIBLE 
BUDGET, AT DER VAR SÅ MANGE MÅL FOR PROGRAMMET
13.  Skal programmerne være effektive, skal der ikke blot fastsættes klare og 
specifikke mål — målene bør også være realistiske og afpasset efter det 
tildelte budget. Mere konkret bør programmerne omfatte et begrænset 
antal definerede specifikke prioriteringer, så de disponible ressourcer 
kan målrettes mod opfyldelse af de fastsatte mål. Dette er særligt vigtigt 
i forbindelse med LIFE på grund af programmets forventede katalysa -
torfunktion med hensyn til at fremme udviklinger i EU’s miljøpolitik og 
dets relativt begrænsede budget.
14.  LIFE-forordningen fastsætter mange støtteberettigede mål for LIFE miljø-
komponentprojekterne (jf. tekstboks 1 ). Fra 2008 indsnævrede Kom -
missionen i sin årlige indkaldelse af forslag disse mål til »vejledende 
prioriterede områder«. I praksis medførte dette dog ikke en meget større 
målretning mod de specifikke prioriteter, fordi forslag, der falder uden 
for disse prioriteter, er berettigede til finansiering, når blot de har rela -
tion til et af de mange mål i forordningen. Således finansierer LIFE miljø 
trods sit beskedne budget projekter, der henhører under tolv forskellige 
politikområder og omfatter meget forskelligartede emner og interesser. 
Selv om der finansieres gode projekter, resulterer dette uundgåeligt i en 
mangel på en kritisk masse af projekter til at fremme en væsentlig ud -
vikling i EU’s miljøpolitik, og det umuliggør enhver reel indvirkning på 
politikområderne.BEMÆRKNINGER15
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
LIFE MILJØ: ET BESKEDENT BUDGET, …
LIFE miljø-komponenten tegner sig for ca. 0,5 % af de anslåede EU-miljøudgifter i perioden 2007-2013.
som skal opfylde mange ambitiøse mål (opført i bilag II til LIFE+-forordningen)
a) Klimændringer: Stabilisering af koncentrationen af drivhusgas på et niveau, der forhindrer global opvarm -
ning på over 2°C.
b) Vand: Bidrag til en forbedret vandkvalitet ved udvikling af omkostningseffektive foranstaltninger til opnå -
else af en god økologisk tilstand med henblik på udarbejdelse af den første vandområdeplan under direk -
tiv 2000/60/EF6 frem til 2009.
c) Luft: Opnåelse af et luftkvalitetsniveau, der ikke medfører væsentlige negative følger og risici for sundhed 
og miljø.
d) Jordbund: Beskyttelse og sikring af bæredygtig udnyttelse af jordbunden ved bevarelse af jordbundsfunk -
tioner, bekæmpelse af trusler mod jordbunden, afbødning af deres virkninger og genoprettelse af forringet 
jordbund.
e) Bymiljø: Bidrag til forbedring af miljøpræstationer i Europas byområder.
f ) Støj: Bidrag til politikudvikling og -gennemførelse i forbindelse med ekstern støj.
g) Kemikalier: Forbedring af beskyttelsen af miljø og sundhed mod risici fra kemikalier frem mod 2020 ved at 
gennemføre lovgivningen om kemikalier.
h) Miljø og sundhed: Udvikling af videnbasen for miljø- og sundhedspolitik (handlingsplan for miljø og sund -
hed 2004-2010).
i) Naturressourcer og affald: a) Udvikling og gennemførelse af politikker med henblik på at sikre bæredygtig 
forvaltning og anvendelse af naturressourcer og affald, forbedring af produkters miljøpræstation, bæredyg -
tige produktions- og forbrugsmønstre, affaldsforebyggelse, -nyttiggørelse og -genanvendelse. b) Bidrag til 
en effektiv gennemførelse af temastrategien for affaldsforebyggelse og -genanvendelse.
j) Skove: Opstille, navnlig gennem et EU-koordinationsnetværk, et præcist og omfattende grundlag for politi -
krelevant information om skove i relation til klimaændringer (indflydelse på skoves økosystemer, afbødning, 
substitutionsfølger), biodiversitet (basisviden og beskyttede skovområder), skovbrande, skovenes beskaf -
fenhed og deres beskyttende funktion (vand, jordbund og infrastruktur) samt bidrag til beskyttelse mod 
skovbrande.
k) Innovation: Bidrag til udvikling og demonstration af innovative politiske strategier, teknologier, metoder og 
instrumenter for at bidrage til implementeringen af handlingsplanen for miljøteknologi (ETAP).
6 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske 
foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1).TEKSTBOKS 116
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
15.  Tabel 1 viser de beløb, LIFE miljø brugte pr. prioriteret område i årene 
1996 til 2012. Selv på de prioriterede områder omfatter projekterne en 
bred vifte af sektorer, og det samlede beløb udgør ca. 0,5 % af EU’s sam -
lede miljørelaterede udgifter (jf. punkt 5).
16.  Eftersom LIFE-programmet ikke har en mekanisme, der sørger for, at dets 
begrænsede ressourcer tildeles de vejledende foretrukne aktiviteter, har 
Kommissionen ikke mulighed for at koncentrere projektansøgningerne 
om et begrænset antal specifikke prioriteter, hvilket betyder, at LIFE ikke 
nødvendigvis fokuserer på på forhånd udvalgte politikområder, men fi -
nansierer de udvalgte projekters politikområder. Efter Rettens mening 
harmonerer dette ikke med den katalysatorfunktion, programmet for -
ventes at have.
TABEL 1
LIFE MILJØ (1996-2012): ANTAL PROJEKTER OG TILDEL TE BELØB PR. PRIORITERET 
OMRÅDE
2007-2012 1996-2006
PolitikområderAntal 
projekterEU-bidrag
(millioner euro)Antal 
projekterEU-bidrag
(millioner euro)
Temaer  
1996-2006Luft 20 21 93 52
Kemikalier 32 21 17 10
Klimaændringer 144 168 39 33
Skove 15 17 15 6
Jordbund 27 29 92 49
Strategisk tilgang 37 28 189 103
Bymiljø 33 7 69 35
Affald og naturressourcer 191 30 312 184
Vand 92 37 250 145
Nye temaerMiljø og sundhed 18 29
Innovation 35 195
Støj 10 84
I alt 654 666 1 076 617
Kilde:  Midtvejsevaluering af gennemførelsen af LIFE+-forordningen. GHK, april 2010 og Kommissionens tjenestegrene.17
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
DE NATIONALE TILDELINGER HÆMMEDE KONKURRENCEN MELLEM 
PROJEKTFORSLAGENE
17.  LIFE-midlerne dækker en bred vifte af områder på hele EU-territoriet. For 
at de bedst mulige projekter kan blive finansieret, bør ansøgningerne 
underkastes en konkurrencepræget udvælgelsesproces, hvor de bedste 
projekter udvælges til finansiering.
18.  Siden 2007 har LIFE-programmet været udformet med henblik på at 
sikre en forholdsmæssig fordeling af projekter mellem medlemsstaterne. 
I artikel 6, stk. 2, i LIFE+-forordningen fastsættes vejledende nationale 
tildelinger7 baseret på befolkningstal og på den procentuelle andel af 
medlemsstatens areal, der betegnes som Natura 2000-område.
19.  Sigtet med de vejledende nationale tildelinger er at sikre finansiering til 
små medlemsstater ved, at en del af budgettet reserveres til dem. Men 
som det understreges i konsekvensanalysen til underbygning af Kommis -
sionens forslag til ny LIFE-forordning, er deres tildelinger pr. definition 
små, og det mindsker deres interesse for og engagement i program -
met. Derfor gav ordningen ikke anledning til flere ansøgninger fra disse 
medlemsstater.
20.  Herudover konstaterede Retten, at de nationale tildelinger fordrejer re -
sultaterne af de evalueringskriterier, der anvendes ved udvælgelsen, og 
kan medføre, at projekter — afhængigt af, hvilken medlemsstat de kom -
mer fra — kan blive udvalgt, selv om de ved evalueringen har fået færre 
point end projekter fra andre medlemsstater, der er blevet forkastet. 
I 2009 blev tre projekter fra Italien, Polen og Finland med en endelig 
vurdering på 55 point således vraget til medfinansiering, mens ét fransk 
projekt med kun 46 point og to britiske projekter med 50 point blev 
udvalgt.
21.  Ordningen øger konkurrencen mellem projekter i ét og samme land, frem 
for at sikre, at det er de bedste projekter på europæisk plan, der bliver 
udvalgt. Den europæiske merværdi af programmet er derfor begrænset.7 De nationale tildelinger, 
der ikke er udnyttet, 
omfordeles og anvendes 
til at medfinansiere 
projekter indgivet af andre 
medlemsstater.18
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
DE TEMPLATES, DER BLEV ANVENDT TIL EVALUERING AF 
PROJEKTFORSLAGENE, INDEHOLDT IKKE I  TILSTRÆKKELIG 
GRAD KRAV OM, AT EVALUERINGSRESUL TATERNE SKULLE 
BEGRUNDES, HVILKET UNDERGRAVEDE GENNEMSIGTIGHEDEN 
I UDVÆLGELSESPROCESSEN
22.  Projektudvælgelsesprocessen er afgørende for kvaliteten af udgiftspro -
grammer og en nødvendig forudsætning for, at de kan blive effektive. 
Denne proces bør sikre gennemsigtighed og lige muligheder for alle 
ansøgere, og den bør være baseret på objektive kriterier og rette fokus 
mod de projekter, der bidrager mest til at opfylde programmets mål. Hvis 
udvælgelsesprocessen skal være gennemsigtig og effektiv, skal evalu -
eringsformularerne vise det antal point, der er givet for hvert enkelt af 
kriterierne, og begrundelsen for dem.
23.  LIFE-projekter udvælges på grundlag af en indkaldelse af forslag, som 
Kommissionen hvert år iværksætter. Kommissionen bistås af et konsor -
tium af eksterne evaluatorer ved evalueringen af projektforslagene, men 
den forbliver ansvarlig for udvælgelsesprocessen.
24.  Den samlede udvælgelse af LIFE miljø-forslag afvikles i fire tempi: støt -
teberettigelse, udvælgelse, tildeling og gennemgang. Processen er skit -
seret i  bilag I . I de to første faser af evalueringsprocessen — støtteberet -
tigelse og udvælgelse — gennemgås hvert enkelt forslag af én evaluator. 
I tildelingsfasen skal to evalueringseksperter vurdere forslagene uafhæn -
gigt af hinanden. Hvis vurderingerne er meget forskellige, kræves der en 
tredje vurdering af forslaget. Den endelige beslutning om, hvor mange 
point hvert forslag skal have, tages under et møde, som ledes af Kom -
missionens tjenestegrene, og som evaluatorerne deltager i.
25.  Evaluatorerne anvender standardtemplates, som Kommissionen har ud -
arbejdet, til vurdering af projektforslagene på grundlag af på forhånd 
fastsatte udvælgelseskriterier. Hvert af disse kriterier er videreudviklet 
til en serie mere specifikke aspekter, der skal tages i betragtning8. I tilde -
lingsfasen kræver templatene, at evaluatorerne giver point og for hvert 
afgørende kriterium udtaler sig for og imod, men der er ikke noget krav 
om, at vurderingen skal begrundes, eller at der skal gives point vedrø -
rende de forskellige aspekter ved hvert enkelt afgørende kriterium.8 Under det nuværende 
program omfatter templaten 
til tildelingskriteriet 
vedrørende forslagenes 
europæiske merværdi blandt 
andet vurdering af en række 
aspekter f.eks. projektets 
karakter af innovativ- og 
demonstrationsprojekt og de 
foreslåede tiltag til formidling 
af resultater.19
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
EVALUERINGSPOINTENE IKKE BEGRUNDET TILSTRÆKKELIGT
Et tysk forslag fik overvejende negative bemærkninger vedrørende evalueringskriterium 1. I henhold til dette 
kriterium skulle evaluatorerne vurdere forslagets innovative karakter, betydningen af de forventede miljømæs -
sige fremskridt og dets tekniske gennemførlighed.
Evaluatoren noterede i evalueringsformularen, at det eneste, der havde innovativ karakter, var processen, ikke 
metoderne og koncepterne.
Evaluatoren gav 6 point ud af et maksimum på 10 vedrørende dette kriterium. Efter Rettens mening giver den 
negative beskrivende vurdering i evalueringsformularen ikke belæg for disse point.26.  Revisorerne konstaterede, at aspekter, der var centrale for programmets 
effektivitet, f.eks. forslagets karakter af innovativprojekt eller demonstra -
tionsprojekt, kvaliteten af de planlagte formidlingsaktioner, eller poten -
tialet til repetition af resultaterne, ikke blev betragtet som enkeltstående 
evalueringskriterier, men som enkelte blandt flere aspekter inden for eva -
lueringskriterierne. Det betød i praksis, at evaluatorerne ikke behøvede 
at give point for og begrunde deres vurdering af disse centrale aspekter 
ved LIFE miljø-projekterne. Efter Rettens mening er det en svaghed ved 
udformningen af projektudvælgelsessystemet9. 
27.  Retten fandt således, at grupperingen af forskellige centrale aspekter 
under ét evalueringskriterium uden krav om, at evaluator skulle give 
individuelle point, førte til situationer, hvor de point, der blev givet, ikke 
var tilstrækkelig begrundede i evalueringstemplatene (jf. tekstboks 2 ), 
eller hvor væsentlige aspekter ikke blev vurderet, som de burde (jf. tekst -
boks 3 og punkt 41).
28.  Når der tildeles et samlet pointtal vedrørende et evalueringskriterium, 
uden at der gives point for de underliggende aspekter, er det endvi -
dere ikke muligt at gentage det udførte evalueringsarbejde på objektiv 
og grundig vis. Det underminerer gennemsigtigheden af programmets 
udvælgelsessystem.9 Behovet for 
yderligere afklaring af 
pointtildelingssystemet er 
allerede blevet påpeget i den 
efterfølgende evaluering 
af LIFE III (COWI 2009) og 
i Rettens særberetning 
nr. 11/2009.
TEKSTBOKS 220
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
OVERVÅGNINGSRAMMEN VAR IKKE VELEGNET, OG DET HÆMMEDE 
PROGRAMFORVAL TNINGENS PRODUKTIVITET
29.  En hensigtsmæssig forvaltning af enhver form for program kræver en 
regelmæssig undersøgelse af input, output og resultater for at få ajour -
førte oplysninger om, hvorvidt programmet skrider frem som tilsigtet, 
med andre ord en overvågningsramme. Overvågningen giver under gen -
nemførelsen af programmet ledelsen oplysninger om opfyldelsen af de 
operationelle mål, så problemer kan blive opdaget og korrigeret i tide. 
En forsvarlig overvågningsramme bør bl.a. omfatte et sæt fælles input-, 
output- og resultatindikatorer. De skal gøre det muligt på programplan 
at aggregere data indsamlet på projektplan og at sammenholde dem 
med forud definerede målsætninger og mål.
30.  Overvågningen bør ikke stoppe, når projekterne er gennemført. I LIFE-
programmet ville efterfølgende overvågning være nyttig med henblik på 
at afgøre, om projekterne fortsat skaber output og de forventede resul -
tater, kontrollere, at der ikke er problemer i relation til bæredygtigheden, 
eller fastslå, i hvilket omfang projektresultaterne er blevet overført eller 
repeteret andre steder.
31.  Kommissionen overvåger gennemførelsen af projekterne bistået af et 
konsortium af eksperter, der fungerer som en ekstern overvågnings -
gruppe. Gruppen aflægger alene eller sammen med en områdeansvarlig 
fra Kommissionen årlige besøg på stedet for at inspicere projekternes 
fremskridt. Overvågningsgruppen vurderer de regelmæssige rappor -
ter om projektgennemførelsen, som støttemodtageren indsender til 
Kommissionen.21
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
32.  Under sine besøg på projekterne vurderer overvågningsgruppen leve -
ringen af output og opnåelsen af resultater som fastsat i projektforsla -
gene og bedømmer de anmeldte omkostningers tekniske og finansielle 
støtteberettigelse. Når projektet er ved at være gennemført, udarbejder 
overvågningseksperterne en samlet evaluering af dets resultater, her -
under en endelig pointtildeling. Disse overvågningstiltag, der er kon -
centreret på projektplan, er imidlertid ikke særlig velegnede til at høste 
erfaringer om programmets performance. Det skyldes, at programmets 
performanceovervågningsramme ikke indeholder passende fælles out -
put- og resultatindikatorer. Specielt er det sæt fælles outputindikatorer, 
der blev indført i 2007, stort set kun brugbart til kommunikations- og 
formidlingsforanstaltninger, f.eks. workshopper, seminarer, konferencer 
og publikationer. Hertil kommer, at Kommissionen ikke har fastlagt no -
gen resultatindikator. Derfor gør den nuværende ramme det ikke muligt 
at aggregere oplysningerne fra de enkelte projektresultater på en me -
ningsfuld måde. Det bevirker, at der ikke kan udføres en regelmæssig 
overvågning af programmets effektivitet, og at problemer, der indvirker 
på dets performance, ikke identificeres i rette tid.
33.  Programmets overordnede mål er at bidrage til udvikling, ajourføring og 
gennemførelse af EU’s miljøpolitik og -lovgivning. Det kræver, at vellyk -
kede projekter føres videre, og at deres resultater formidles og i sidste 
ende repeteres. Men når projekterne en gang er afsluttet, mener Kom -
missionen ikke, at dens disponible ressourcer tillader den at aflægge 
systematiske efterfølgende besøg med henblik på at følge op på pro -
jekternes udvikling »efter LIFE«.
34.  Kommissionen er bevidst om disse svagheder og har siden 2009 i kon -
trakten med overvågningsgruppen medtaget et krav om ti efterfølgende 
besøg pr. år med henblik på at undersøge bæredygtigheden og andre 
spørgsmål10. I december 2012 var 30 LIFE miljø-projekter blevet besøgt. 
Det er en forbedring, men de udgør kun 5 % af de afsluttede projekter.10 Andre projekter besøges 
inden for rammerne af GD 
for Miljøs årlige revisionsplan. 
Revisionsbesøgene aflægges 
lige efter den endelige 
betaling, da stikprøven 
udtages blandt projekter, 
hvor den endelige betaling 
blev afholdt året før, kort tid 
efter projektets afslutning. 
De fokuserer på finansielle 
aspekter ved projekterne og 
betragtes ikke som et led 
i opfølgningsaktiviteterne.22
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
35.  Når overvågningsgruppen evaluerer den endelige projektrapport, fast -
sætter den et sæt langsigtede overvågningsindikatorer, der skal bruges 
under efterfølgende besøg. Revisorerne har imidlertid ikke fundet be -
viser på, at disse indikatorer vurderes ved senere efterfølgende besøg. 
Hertil kommer, at de foreslåede langsigtede indikatorer er særegne for 
det enkelte projekt, hvilket — selv, hvis der er en værdi — begrænser 
deres anvendelighed på programplan. En yderligere svaghed ved de 
efterfølgende kontroller, der blev indført for nylig, er, at selv om der 
foretages en grundig analyse af et projekts bæredygtighed ved de efter -
følgende evalueringer, anmodes overvågningsgruppen ikke om at ana -
lysere repetitionen af projektet, selv om den er af afgørende betydning 
for programmets katalysatoreffekt.
36.  Hertil kommer, at ligesom det er tilfældet under gennemførelsen af pro -
jekterne, har hverken Kommissionen eller overvågningsgruppen overve -
jet at forberede en liste over fælles indikatorer, som overvågningsgrup -
pen skal bruge under efterfølgende besøg for at følge op på udfaldet af 
LIFE miljø-projekterne. Kombinationen af de nævnte svagheder betyder, 
at Kommissionen mangler oplysninger om, hvor mange projekter der 
er gennemført med et godt resultat, hvor mange projekter der stadig 
er operationelle efter en vis årrække, og hvor mange projekter der er 
blevet repeteret. Dermed mister man en gunstig lejlighed til at drage 
fordel af de erfaringer, der er høstet tidligere, og derigennem forbedre 
udvælgelses- og overvågningsprocedurerne, undgå at gentage fejl og 
spare ressourcer.
37.  Kommissionen foretager ganske vist periodiske evalueringer af program -
met, men de kan ikke erstatte daglig overvågning af programmet. Der er 
reelt tale om to komplementære processer, eftersom evalueringerne — 
blandt andre kilder — bør anvende de oplysninger, der er indsamlet med 
henblik på overvågningen.
38.  Samlet set fandt revisorerne, at manglen på konsoliderede oplysninger 
og passende indikatorer vedrørende outputtene og resultaterne af LIFE 
miljø-projekterne umuliggør en løbende vurdering af, hvor effektivt pro -
grammet er, og forhindrer, at de problemer, der indvirker på gennem -
førelsen af programmet, bliver opdaget i tide, hvilket igen forhindrer, at 
der indhøstes erfaringer til brug i fremtiden.23
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
DEL II — GENNEMFØRELSE
39.  Under hensyntagen til målene for LIFE miljø-komponenten (jf. punkt 4 og 
tekstboks 1 ), de støtteberettigelseskriterier, der er fastlagt i forordnin -
gen, og Kommissionens udvælgelsesretningslinjer mener Retten, at LIFE 
miljø-projekter for at fungere som katalysatorer og bidrage til at gøre 
programmet effektivt bør:
a) være innovativprojekter eller demonstrationsprojekter , der foku -
serer på innovative løsninger eller demonstrationsløsninger på 
miljøproblemer gennem udvikling eller formidling af innovative 
teknikker eller metoder, bedste praksis vedrørende teknikker, know -
how mv.
b) være af EU-interesse og bidrage til at nå de generelle mål for EU’s 
miljøpolitik ved, at de målrettes mod et problem af væsentlig be -
tydning på europæisk plan, eller ved, at de forventes at skabe re -
sultater, der kan anvendes bredt
c) få deres resultater formidlet  med henblik på at sikre et udbredt 
kendskab til og en udbredt anvendelse af innovative teknologier 
til og procedurer for miljøbeskyttelse
d) være bæredygtige , da projektets fortsatte beståen er en forudsæt -
ning for en vellykket formidling og repetition
e) repeteres  af andre enheder for at skabe en bredere virkning. Repe -
titionen kan indebære, at projektets udfald reproduceres og forme -
res, og at der opstår virkninger ud over det enkelte projekt.
40.  Revisorerne analyserede derfor, hvordan disse kriterier blev opfyldt i de 
forskellige faser i gennemførelsen af LIFE-projekterne.24
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
VED PROJEKTUDVÆLGELSEN BLEV EN RÆKKE CENTRALE ASPEKTER 
VED PROJEKTERNE IKKE AL TID VURDERET BEHØRIGT
41.  Retten gennemgik evalueringsformularerne for de 25 projekter, den 
havde besøgt, og for yderligere 70 projekter, som den havde foretaget 
skrivebordskontrol af. Mere konkret undersøgte Retten, om evaluerin -
gen af projektforslagene behørigt dækkede en række aspekter, der var 
af væsentlig betydning for, hvor effektivt programmet ville blive, f.eks. 
projektets karakter af innovativprojekt eller demonstrationsprojekt, dets 
potentiale for bæredygtighed eller repetition og betydningen af det 
miljøproblem, det tog fat på (jf. punkt 39). Ved revisionen blev der kon -
stateret projekter, hvor evalueringen og pointtildelingen vedrørende 
centrale kriterier ikke var begrundet tilstrækkeligt (jf. punkt 27), men 
som alligevel blev finansieret:
a) Vurderingen af projekternes karakter af innovativprojekt eller de -
monstrationsprojekt  var ikke begrundet tilstrækkeligt i 20 % af de 
projekter, der blev foretaget skrivebordskontrol af, og i 24 % af de 
projekter, der blev besøgt på stedet.
 — Ved Rettens besøg på de 25 projekter blev der konstateret 
tilfælde (jf. eksempler i  tekstboks 3 ), hvor innovationsgraden 
enten var overvurderet eller ikke begrundet tilstrækkeligt, 
f.eks. hvor evaluatorerne ikke tog hensyn til, at der fandtes 
lignende projekter.
UDVÆLGELSESPROCEDUREN: EKSEMPEL PÅ SVAGHEDER VED EVALUERINGEN AF 
KARAKTEREN AF INNOVATIV— ELLER DEMONSTRATIONSPROJEKT
Ved evalueringen af et projekt i Det Forenede Kongerige blev projektets innovative karakter anset for 
at være høj, selv om evaluatoren under andre kriterier anførte, at metoden ikke var fuldstændig innovativ 
i fællesskabssammenhæng.
Da evaluatoren skulle evaluere projektets karakter af demonstrationsprojekt, satte han spørgsmålstegn ved 
projektets omfang, som han fandt for stort. Støttemodtageren svarede, at den foreslåede teknologi allerede var 
blevet afprøvet på to af virksomhedens mindre faciliteter.
Revisionen afslørede, at den ene af disse to faciliteter allerede fungerede som fuldt produktionsdygtig, hvad 
der rejser tvivl om LIFE-projektets karakter af demonstrationsprojekt.TEKSTBOKS 325
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
b) Vurderingen af  udsigterne med hensyn til bæredygtighed eller re -
petition  var ikke tilstrækkelig begrundet i 21 % af de projekter, der 
blev foretaget skrivebordskontrol af, og i 12 % af de projekter, der 
blev besøgt på stedet.
 — Ved Rettens besøg på de 25 projekter blev der konstateret 
tilfælde (jf. eksempler i  tekstboks 4 ), hvor evaluatorerne ikke 
identificerede de potentielle økonomiske, finansielle eller ret -
lige barrierer, der ville kunne hindre, at projekterne ville blive 
holdt i gang eller repeteret. Revisorerne konstaterede endog 
eksempler på projekter, der — selv om de nåede deres mål og 
de forventede resultater — ikke kunne føres videre eller repe -
teres på grund af disse barrierer11, som efter Rettens mening 
kunne være påpeget allerede under udvælgelsesprocessen. 
Hvis evaluatorerne havde gjort opmærksom på disse barri -
erer, kunne Kommissionen have besluttet ikke at finansiere 
projektet.
TEKSTBOKS 4
Udsigter med hensyn til projektets bæredygtighed
Ved evalueringen af et spansk forslag noterede evaluatorerne, at der ikke forelå nogen kommercielle planer for 
videreførelse af projektet, og at de derfor ikke kunne vurdere, om projektet ville være økonomisk levedygtigt, 
når det var gennemført og ikke mere fik EU-finansiering. Evaluatorerne anmodede imidlertid ikke om nogen 
ændringer eller supplerende oplysninger ved gennemgangen af projektet for at sikre, at projektet frembød de 
minimale garantier for bæredygtighed efter EU-finansieringen. Evalueringen af bæredygtigheden var derfor 
utilstrækkelig.
Revisorernes besøg på projektet bekræftede, at projektet ikke blev videreført efter projektafslutningen.
Retlig hindring for projektrepetition
Et andet projekt i Spanien, som blev afsluttet i 2008, udviklede en teknik, hvor der blev brugt ozon som alter -
nativt miljøvenligt rensemiddel i levnedsmiddelfabrikker. Udbredelsen af denne teknologi afhænger af, om en 
ny europæisk lovgivning støtter teknologien, men dette er stadig ikke på plads.
Økonomiske hindringer for projektrepetition
Et projekt i Frankrig reducerede de miljømæssige virkninger af glasfremstilling. Glasovne har imidlertid en så lang 
levetid (15-20 år), at det begrænser muligheden for repetition inden for støttemodtagerens gruppe af selskaber. 
Der er ikke udsigter til repetition uden for gruppen, da projektet repræsenterer en økonomisk fordel for gruppen.UDVÆLGELSESPROCEDUREN: EKSEMPLER PÅ SVAGHEDER I  EVALUERINGEN AF DE 
FORESLÅEDE PROJEKTERS BÆREDYGTIGHED OG REPETITION11 Typiske barrierer, som 
overvågningsgruppen ikke 
i tilstrækkelig grad tog højde 
for, omfatter: mangel på 
afsætningsmuligheder for 
projektoutputtene, problemer 
med støttemodtagerens 
forretningskontinuitet 
eller adgang til 
finansielle ressourcer og 
lovgivningsmæssige barrierer.26
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
c) Vurderingen af EU-interessen  var utilstrækkelig begrundet i 20 % 
af de projekter, der blev foretaget skrivebordskontrol af, og i 12 % 
af de projekter, der blev besøgt på stedet.
 — Ved Rettens besøg på de 25 projekter blev der konstateret 
tilfælde (jf. eksemplet i  tekstboks 5 ), hvor EU’s interesse enten 
ikke var vurderet, eller evaluator ikke havde begrundet vurde -
ringen, for eksempel tilfælde, hvor det var tvivlsomt, om projek -
tresultaterne kunne bruges til noget uden for selve projektet.
KOMMISSIONENS OVERVÅGNING AF PROJEKTGENNEMFØRELSEN VAR 
UTILSTRÆKKELIG I  EN RÆKKE HENSEENDER
42.  Retten kontrollerede, om den overvågning, der var udført, var dæk -
kende, og at de rapporter, overvågningsgrupperne havde udarbejdet 
for de 25 besøgte projekter, afspejlede den reelle projektgennemførelse 
nøjagtigt.
43.  Overvågningsgruppens arbejde under projektgennemførelsen fokuse -
res på, at de forventede output bliver leveret, og på at verificere, at de 
anmeldte omkostninger er teknisk berettigede, opført i projektets bud -
get, realistiske og faktisk påløbet i rapporteringsperioden. Retten fandt, 
at sådanne kontroller foretages regelmæssig. Revisorerne konstaterede 
imidlertid, at der var problemer med overvågningen af, at omkostnin -
gerne var rimelige, og af projekternes bæredygtighed og repetition.
TEKSTBOKS 5
Sigtet med et forslag fra Det Forenede Kongerige var at bevare bymiljø tre steder. For to af dem omtalte forslaget 
ikke miljøspørgsmål. De væsentligste tiltag, der var planlagt, og som i sidste ende blev gennemført, drejede sig 
om det sociale miljø eller naturbeskyttelsesforanstaltninger, og ikke om at håndtere et miljøproblem af væsentlig 
betydning på EU-plan, sådan som den gældende lovgivning kræver det.
Forslaget henviste ganske vist til én af de prioriteter, der var fastsat i LIFE-forordningen, men det fokuserede på 
meget lokale problemer og var ikke af EU-interesse.
De evalueringsformularer, Retten gennemgik, indeholdt ikke bevis på, at evaluator havde vurderet dette aspekt.UDVÆLGELSESPROCEDUREN: EKSEMPEL PÅ SVAGHEDER I  EVALUERINGEN AF EU’S 
INTERESSE I  DE FORESLÅEDE PROJEKTER27
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
44.  Det kontrolleres, at de anmeldte omkostninger er støtteberettigede, men 
der foretages ikke nogen komparativ analyse af omkostningerne for ens -
artede projekter, ikke engang når det drejer sig om projekter i samme 
sektor og region. At der ikke foretages sådanne sammenligninger, kan 
medføre, at der godkendes overdrevent høje omkostninger, især fordi 
de evaluatorer, der er ansvarlige for at vurdere projektforslagene og 
støttemodtagernes endelige rapporter, primært er tekniske eksperter og 
ikke finansielle eksperter. For eksempel konstaterede revisorerne, at de 
anmeldte personaleomkostninger for projektlederne for de 23 besøgte 
afsluttede projekter spændte fra 10,56 euro til 164,39 euro i timen.
45.  Analysen af strukturen i de endelige omkostninger ved de 23 gennem -
førte projekter, Retten besøgte — jf. figur 3 — viser betydningen af 
personaleomkostninger, som i Rettens stikprøve udgjorde mellem 18,5 
% og 83,5 % af de samlede projektomkostninger.
STRUKTUREN I  OMKOSTNINGERNE FOR DE 23 GENNEMFØRTE PROJEKTER
0 %20 %40 %60 %80 %100 %
UK1UK2UK3UK4DE1DE2DE4DE5ES1ES2ES3ES4ES5FR1FR2FR3FR4FR5IT1 IT2 IT3 IT4 IT5
% Ekstern bistand endelig 
(støtteberettigede omkostninger)% Anlægsaktiver endelig (støtteberettigede omkostninger) % Personale endelig (støtteberettigede omkostninger)
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.FIGUR 328
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
46.  De store udsving, Retten konstaterede i de personaleomkostninger pr. 
time, der blev tilskrevet LIFE-projekterne, kan være velbegrundede, men 
Retten finder alligevel, at Kommissionen bør analysere de største udsving 
yderligere.
47.  Retten konstaterede også, at overvågningsgruppen ikke er tilstrækkelig 
opmærksom på udsigterne med hensyn til projekternes bæredygtighed 
og repetition (jf. eksempler i  tekstboks 6 ).
TEKSTBOKS 6
Sigtet med et projekt i Spanien var at nedbringe forureningen af grundvandet ved at reducere anvendelsen af 
gødning og salpetersyre i en gartnerisektor.
Projektet fik en god vurdering af overvågningsgruppen, selv om støttemodtageren erkendte, at der kun blev 
opnået begrænsede miljømæssige fordele, og at der skulle yderligere undersøgelser til for at påvise miljøfordele. 
Overvågningsgruppen noterede også, at det krævede sådanne yderligere undersøgelser at sikre, at projektet 
var bæredygtigt, men at støttemodtageren ikke havde forpligtet sig til at få disse undersøgelser udført. I sidste 
ende vurderede overvågningsgruppen, at reproducerbarheden var »høj«, selv om gruppen konkluderede, at 
den pågældende sektor sandsynligvis ikke var parat til at indføre teknologiske ændringer, fordi den har lav 
fortjeneste, og de små producenter ikke rigtig har mulighed for at investere. Dette forhold blev ikke taget op 
under gennemførelsen af projektet.
Da Rettens besøg fandt sted, brugte kun én af de seks partnere, der deltog i projektet, fortsat den nye teknologi. 
Der er ikke bevis på, at projektet blev repeteret.
Et projekt i Italien forventedes gennemført på 24 måneder. Fem måneder før det sluttede, anmodede støtte -
modtageren om en betydelig ændring af projektet, fordi ingen af de 50 potentielle brugere, der oprindelig var 
interesserede i at afprøve produktet, længere var interesserede i den nye proces. Selv om en sådan afprøvning 
oprindelig var blevet anset for at være grundlæggende, bad støttemodtageren Kommissionen om tilladelse til 
at lade en forretningspartner foretage afprøvningen.
Kommissionen godkendte den ønskede ændring af projektet. Da projektet var gennemført, blev det hverken ført 
videre eller repeteret, fordi slutbrugerne ikke var interesserede. Trods de indlysende risici, som slutbrugernes 
mangel på interesse udgjorde for projektets bæredygtighed, satte overvågningsgruppen aldrig spørgsmålstegn 
herved, og der blev ikke iværksat korrigerende foranstaltninger for at afhjælpe problemet.EKSEMPLER PÅ SVAGHEDER VED OVERVÅGNINGEN AF BÆREDYGTIGHED OG REPETITION29
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
48.  Støttemodtagerne udarbejder gennemførelsesrapporter og endelige 
rapporter, hvori de fremlægger projektets resultater og landvindinger. 
Overvågningsgrupperne vurderer rapporterne. Revisorerne fandt, at 
overvågningsgrupperne ikke var tilstrækkelig kritiske over for de er -
klæringer og argumenter, som blev fremsat i støttemodtagernes gen -
nemførelsesrapporter og endelige rapporter (jf. tekstboks 7 ). Som føl -
ge heraf er der risiko for, at resultaterne af projektet — og dermed af 
programmet — overvurderes.
49.  Revisionen afslørede svagheder i overvågningsgruppernes vurderinger 
i 18 ud af 25 gennemgåede projekter. Ud over manglen på en tilstræk -
kelig kritisk vurdering af støttemodtagernes egne vurderinger var der 
en række svagheder, der vedrørte vurderingen af projekternes miljømål, 
bæredygtighed, repetition og formidling.
PROGRAMMETS FORVENTEDE »KATALYSATOR« FUNKTION BLEV 
HÆMMET AF, AT PROJEKTERNE KUN I  BESKEDENT OMFANG BLEV 
FORMIDLET, VAR BÆREDYGTIGE OG BLEV REPETERET
50.  Ét af LIFE-programmets centrale mål er, at det skal fungere som kata -
lysator for udvikling af miljøpolitik og -foranstaltninger. En nødvendig 
forudsætning herfor er, at projekternes resultater bliver formidlet bredt 
og på en passende måde, og at projekterne holdes i gang og repeteres 
(jf. punkt 39).
TEKSTBOKS 7
IKKE TILSTRÆKKELIG KRITISK OVERVÅGNING AF STØTTEMODTAGERNES RAPPORTER
Sigtet med et projekt i Italien var at reducere affaldet i keramiksektoren. Overvågningsgruppens vurdering af 
støttemodtagerens endelige rapport afspejler i høj grad støttemodtagerens egne erklæringer og er ikke kritisk 
nok over for projektets rapporterede bæredygtighed. Projektet, der blev afsluttet i september 2008 (den endelige 
betaling blev afholdt i august 2009), var ikke længere i gang, da Retten aflagde besøg.
Sigtet med et projekt i Tyskland var at udvikle renere bylogistik. Overvågningsgruppens evaluering af de mil -
jømæssige fordele ved projektet afspejler i høj grad støttemodtagerens egne erklæringer uden yderligere 
vurdering.30
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
51.  Den reviderede stikprøve af projekter viser, at der er problemer med 
alle disse elementer (jf. bilag II ). Selv når projekterne nåede positive 
miljømæssige resultater, fik programmet dem ikke formidlet og repeteret 
effektivt, så disse mindre resultater kunne omsættes i en mere menings -
fuld anvendelse på EU-plan. Dette begrænser programmets samlede 
effektivitet betydeligt.
FORMIDLING AF RESUL TATER
52.  Som anført i punkt 39 og figur 2 er det nødvendigt at formidle projek -
tresultaterne, hvis projekterne skal fungere som katalysatorer for miljø -
foranstaltninger. Effektiv formidling tilskynder til repetition og udvikling 
af projektresultater. Den bør målrettes godt, leveres på en effektiv måde 
og overvåges. Kommissionen og støttemodtagerne deler ansvaret for at 
formidle LIFE-projektresultater. Revisorerne konstaterede problemer hos 
begge.
53.  Kommissionen offentliggør væsentlige oplysninger om LIFE-projekterne 
på sit websted. De omfatter kortfattede gennemgange af projekttemaer 
og indhøstede erfaringer, en projektdatabase, et »LIFE by Theme«-værk -
tøj samt kortfattede beskrivelser af projekterne. Kommissionen eller med -
lemsstaterne og de enkelte støttemodtagere fremmer tematiske møder 
i platformen, og mange projekter afholder afsluttende møder.
54.  Når projekterne en gang er gennemført, foretager Kommissionen imid -
lertid ikke nogen ajourføring for at redegøre for problemer med eller vel -
lykkede aspekter ved resultaterne, bæredygtigheden eller repetitionen af 
projekterne. Desuden fører den delvis manuelle behandling af oplysnin -
gerne og Kommissionens utilstrækkelige ressourcer til mangelfulde og 
fejlagtige oplysninger. For eksempel havde Kommissionen ikke medtaget 
11 af de 23 afsluttede projekter, der blev besøgt, i »LIFE by Theme«-
værktøjet. Det betyder, at potentielle brugere trods omfattende online 
information ikke har adgang til fuldstændige og ajourførte oplysninger 
om projekterne.31
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
55.  De fælles LIFE-bestemmelser kræver, at støttemodtageren som et led 
i sine kommunikationsforanstaltninger opretter et websted eller bruger 
et eksisterede websted til formidling af projektaktiviteter, -fremskridt og 
-resultater. For så vidt angår LIFE-projekter godkendt før 2007 var der 
ikke noget krav om, hvor længe webstedet skulle holdes operationelt. 
Ved seksten12 ud af 22 af disse afsluttede projekter, der blev besøgt som 
led i revisionen, var webstedet operationelt. For LIFE-projekter godkendt 
fra og med 2007 skal webstedet være online senest seks måneder ef -
ter projektets start, og det skal ajourføres regelmæssig og videreføres 
i mindst fem år efter projektets afslutning. De reviderede projekter fra 
denne periode opfyldte dette krav.
56.  Kommissionen har gjort en indsats for at fremme forbedringer af projekt -
webstederne (bl.a. har den lagt eksempler på websteder på LIFE-web -
stedet og fremsat anbefalinger om, hvordan LIFE-projektwebstederne 
vedrørende de udvalgte projekter kan udformes), men alligevel fandt 
revisorerne svagheder ved de gennemgåede websteder.
57.  Revisorerne analyserede indholdet af 63 projektwebsteder13 udtaget 
af stikprøven på 6914 projekter. Heri indgik 31 LIFE-projekter godkendt 
før 2007 og 32 LIFE-projekter godkendt efter. Af de 53 operationelle 
websteder, der var i brug, da revisionen fandt sted, havde de 11 et meget 
begrænset indhold. De væsentligste svagheder var, at beskrivelsen af 
projekterne var meget kortfattet, og at der manglede visuelle hjælpemid -
ler, rapporter og præsentationer. Der konstateredes dog en forbedring 
af kvaliteten af webstederne for projekter godkendt fra og med 2007.
58.  Ud over den passive kommunikation med brug af internettet eller andre 
former for offentliggørelse bør formidlingsaktiviteterne skræddersyes 
til projektets særlige omstændigheder. Revisorerne fandt tilfælde, hvor 
projekterne havde leveret de tilsigtede resultater, men hvor formidlings -
aktiviteterne var ineffektive og ikke tilskyndede til projektrepetition. Pro -
jektwebstederne var ikke ajourført, resultaterne blev i stor udstrækning 
formidlet i forbindelse med støttemodtagernes kommercielle reklame -
kampagner eller over for direkte forretningspartnere, og aktiviteter, der 
var planlagt som led i aftalte »efter LIFE«-kommunikationsplaner blev 
ikke gennemført.12 Kun ét af de seks 
projekter uden operationelle 
websteder var stadig i gang.
13 Fem projekter var blevet 
opgivet, og der var ikke noget 
websted. Ét projekt kom 
aldrig i gang.
14 Støttemodtageren for 
ét projekt trak sig lige efter 
udvælgelsen. Et andet projekt 
på reservelisten overtog dets 
plads.32
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
59.  Når projektstøttemodtagerne er private selskaber, gennemføres formid -
lingsaktiviteterne normalt i forbindelse med markedsføringen af produk -
tet. Det gøres for at beskytte knowhow, da projektet ofte betragtes som 
en strategisk fordel for støttemodtagervirksomhederne. Det begrænser 
imidlertid effektiviteten af den formidling, som programmet tilskynder til. 
LIFE-resultaterne giver virksomheden en konkurrencefordel inden for sek -
toren. Derfor er det måske ikke i virksomhedens interesse, at knowhow 
overføres, og at projektet repeteres uden for den gruppe, virksomheden 
indgår i. Dette reducerer projektets eventuelle miljømæssige virkning 
væsentligt. Det er et spørgsmål, om LIFE-programmet bør finansiere så -
danne projekter.
60.  Retten fandt, at de formidlingsaktiviteter, der var blevet iværksat, ikke 
tilskyndede nok til repetition af projektresultater. Selv når støttemod -
tagerne gennemførte de formidlingsaktiviteter, som projektaftalen 
indeholdt krav om, var formidlingsaktiviteterne ikke tilstrækkeligt ko -
ordineret mellem Kommissionen, støttemodtagere og de kompetente 
nationale myndigheder til, at de effektivt kunne tilskynde til repetition 
af projektresultaterne.
61.  Tekstboks 8 viser et sådant eksempel på et vellykket projekt, hvis po -
tentiale for at få betydelig miljømæssig virkning ikke blev udnyttet på 
grund af ineffektiv formidling.
TEKSTBOKS 8
Polering af keramiske og dermed beslægtede materialer giver store affaldsmængder. Ét af de besøgte projekter 
i Italien gennemførte med succes en arbejdsgang med reduktion og genanvendelse af dette affald.
Projektet, der blev afsluttet i 2008, var stadig operationelt på tidspunktet for revisionsbesøget i 2012.
Projektet var vellykket og bæredygtigt, men alligevel er det ikke blevet repeteret. Projektets websted er ikke 
blevet ajourført siden projektafslutningen, men virksomheden anser projektet for at være et særdeles positivt 
markedsføringsaspekt og medtager LIFE’s logo i alt sit reklamemateriale.
En væsentlig del af denne produktion er koncentreret i et begrænset antal europæiske regioner, navnlig kera -
mikdistriktet Sassuolo i Italien og regionen Valencia i Spanien.
Støttemodtageren gennemførte alle de formidlingsaktiviteter, der var krav om i projektaftalen, men Kommis -
sionen, de regionale myndigheder og erhvervsorganisationerne har ikke samarbejdet om at formidle projektre -
sultaterne og tilskynde til anvendelse af lignende teknikker andre steder. Det har reduceret den miljømæssige 
virkning betydeligt.KATALYSATORVIRKNINGEN I  DEN KERAMISKE SEKTOR BLEV IKKE OPNÅET33
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
PROJEKTBÆREDYGTIGHED OG REPETITION AF RESUL TATER
62.  Som anført i punkt 39 er bæredygtigheden af LIFE miljø-projekter af af -
gørende betydning for programmets effektivitet, selv om den karakter af 
innovativprojekt og demonstrationsprojekt, der kræves af LIFE-projekter, 
i nogen grad indebærer en risiko for fiasko. Revisorerne besøgte 23 gen -
nemførte projekter, som for størstepartens vedkommende var gennem -
ført mellem 2007 og 2009. Revisorerne konstaterede, at ti af dem ikke 
længere var operationelle på tidspunktet for besøget. For to projekters 
vedkommende var støttemodtagerne eller deres partnere i færd med 
nye udviklinger. Tekstboks 4 og 6 viser eksempler på ikke-bæredygtige 
projekter, og tekstboks 8  viser et eksempel på et bæredygtigt projekt.
63.  Svaghederne ved formidlingen af vellykkede projektresultater er, i det 
mindste til dels, forklaringen på den beskedne repetition af projekterne. 
Kun otte af de 23 gennemførte projekter, Retten besøgte, er blevet el -
ler vil sandsynligvis blive repeteret, herunder tre, der ikke længere er 
i gang. For to af de otte projekters vedkommende sker repetitionen inden 
for den gruppe af virksomheder, som støttemodtageren indgår i, hvil -
ket begrænser repetitionsværdien og EU-merværdien. Dette viser klart 
forskellen mellem en vellykket projektgennemførelse og et programs 
effektivitet.34
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
64.  LIFE miljø-programmet skulle fungere som katalysator for EU’s miljøpo -
litik, hovedsagelig ved at finansiere innovativ- eller demonstrationspro -
jekter med europæisk merværdi og efterfølgende formidle og repetere 
deres resultater. Revisorerne vurderede, hvor effektiv denne katalysator-
effekt er.
65.  Retten konkluderede, at LIFE miljø-komponenten ikke fungerer effek -
tivt, fordi den ikke var udformet og gennemført godt nok. Revisorerne 
identificerede svagheder ved udformningen og gennemførelsen, som 
væsentligt reducerede programmets grundlæggende katalysatorfunk -
tion: at styrke væsentlige udviklinger i EU’s miljøpolitik. Uden den kan 
programmets samlede effektivitet ikke opnås.
66.  Der var ingen mekanisme til at målrette de knappe ressourcer mod på 
forhånd udvalgte mål, hvilket svækkede virkningen af de investerede 
midler (punkt 13 til 16).KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
Når de lovgivende myndigheder opstiller de flerårige arbejdsprogram -
mer, som det nye LIFE-program indeholder bestemmelser om, bør de 
gøre det muligt for Kommissionen og medlemsstaterne at begrænse de 
støtteberettigede ansøgninger til nogle afgrænsede strategiske prio -
riteter og at fastsætte klare, specifikke, målelige og opnåelige mål for 
de projekter, der skal finansieres.
Med fastsættelse af et begrænset antal prioriteter for en årrække kan 
udvælgelsesprocessen strømlines, kræfterne koncentreres om speci -
fikke spørgsmål, og evalueringen af virkningen af programmet gøres 
nemmere.ANBEFALING 135
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
67.  De vejledende nationale tildelinger stillede sig i vejen for, at det var de 
bedste projekter, der blev udvalgt, fordi projekterne blev udvalgt ikke 
kun på grundlag af deres fordele, men også ud fra, hvilken medlemsstat 
de stammede fra (punkt 17-21).
68.  Kvaliteten af projektudvælgelsen blev forringet af, at der ikke blev givet 
passende begrundelser for evalueringsresultaterne (punkt 22-28).Kommissionens forslag til det nye LIFE-program afskaffer den nationale 
tildeling for så vidt angår traditionelle projekter, men opretholder en 
geografisk balance for så vidt angår integrerede projekter. Ved anven -
delsen af det bør Kommissionen sikre, at integrerede projekter udvæl -
ges på grundlag af, hvor gode de er, og at den geografiske balance ikke 
vinder over princippet om lige muligheder for alle ansøgere.
Kommissionen bør forbedre de evalueringsformularer, der anvendes 
ved projektudvælgelsen, og kræve, at evaluatorerne udarbejder sær -
skilte vurderinger af de væsentligste aspekter ved projekterne og be -
dømmer dem særskilt (f.eks. forslagets karakter af innovativprojekt eller 
demonstrationsprojekt, kvaliteten af de planlagte formidlingsaktioner 
eller potentialet for repetition af resultaterne) med henblik på at for -
bedre kvaliteten og gennemsigtigheden af udvælgelsesprocessen og 
sikre, at de udvalgte projekter har potentiale til at bidrage mest til at 
opfylde programmets mål.ANBEFALING 2
ANBEFALING 336
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
69.  Programmets overvågningsramme manglede egnede output- og resul -
tatindikatorer. Det gjorde det umuligt for Kommissionen at få et omfat -
tende og ajourført overblik over projekternes præstationer og dermed 
at indhente oplysninger om programmets effektivitet (punkt 29-38).
70.  Centrale aspekter ved projekterne vedrørende deres karakter af innova -
tivprojekt og demonstrationsprojekt, deres bæredygtighed og EU-inter-
esse blev ikke vurderet behørigt under projektudvælgelsen (punkt 41) 
(jf.  anbefaling 3 ).
71.  Overvågningen af, om projektomkostningerne var rimelige, og om projek -
terne var bæredygtige og repeterbare var utilstrækkelig (punkt 42 og 49).Kommissionen bør forbedre sine programforvaltningsværktøjer og 
overveje at indføre egnede fælles output- og resultatindikatorer samt 
opfølgende oplysninger på projektniveau, for at gøre det nemmere 
at overvåge programmet ordentligt. Sådanne indikatorer bør så vidt 
muligt være relevante, accepterede, troværdige, enkle og robuste (re -
levant, accepted, credible, easy and robust — »RACER«-kriterierne).
Kommissionen bør forbedre sin vurdering af rimeligheden af de an -
meldte personaleomkostninger, navnlig for sammenlignelige projekter, 
ved at udnytte de oplysninger, der indsamles under overvågningsfasen, 
bedre. Så kan denne fase i højere grad bruges til at gøre det nemmere 
at identificere uforholdsmæssig høje omkostninger.ANBEFALING 4
ANBEFALING 537
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
Vedtaget af Afdeling I, der ledes af Jan KINŠT, medlem af Revisionsretten, 
i Luxembourg på mødet den 6. november 2013.
På Revisionsrettens vegne
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
Formand72.  Retten konstaterede eksempler på ineffektiv formidling samt lav bære -
dygtighed og repetition af projekter. Miljøkomponentens potentielle 
rolle som katalysator for miljøpolitikken blev derfor stærk reduceret 
(punkt 50-63).
Kommissionen bør i højere grad fokusere på formidling, bæredygtighed 
og repetition af LIFE-projekter. Den bør navnlig:
a) kræve, at overvågningsgruppens vurderinger — både de evalu -
eringsrapporter, der udarbejdes under projektgennemførelsen, 
og rapporterne om de efterfølgende besøg — indeholder en 
kritisk analyse af de formidlings-, bæredygtigheds- og repetiti -
onsforanstaltninger, som støttemodtageren har foreslået, og af 
de barrierer, der eventuelt vil kunne stille sig i vejen for dem
b) overveje, hvordan den i højere grad kan tilskynde private støt -
temodtagere, der gerne vil beskytte deres forretningsmæssige 
interesser, til at formidle og repetere projektresultater
c) overveje, hvordan den kan kræve, at støttemodtagerne elektro -
nisk fremlægger enkle og ajourførte oplysninger, efter at projek -
tet er gennemført (dvs. om, hvorvidt projektet forbliver opera -
tionelt, hvorvidt projektet bliver repeteret, og i givet fald hvor 
mange gange,…). Dette ville gøre det muligt for Kommissionen 
at forbedre sine efterfølgende oplysninger om effektiviteten af 
programmet på produktiv vis.ANBEFALING 6
38
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
UDVÆLGELSESPROCESSENBIILAG I
STØTTEBERETTIGELSE
Alle indsendte forslag kontrolleres mht. opfyldelse af adgangs- og udelukkelseskriterierne (forslaget indeholder alle de krævede oplysninger, 
er udarbejdet med brug af relevante standarder og er indsendt via de nationale kontaktpunkter, og støttemodtageren opfylder alle betingelserne), 
samt mht. opfyldelse af støtteberettigelseskriteriet (projektet henhører under en af programmets komponenter).
UDVÆLGELSE
Evaluator kontrollerer de forslag, der går videre efter støtteberettigelsesfasen, mht. opfyldelse af de tekniske udvælgelseskriterier (projektdeltagernes tekniske pålidelighed, omfanget af LIFE+-ﬁnansieringen og de foreslåede aktiviteters innovations- eller demonstrationskarakter) og ﬁnansielle udvælgelseskriterier (overholdelse af gennemførelsesbestemmelserne til ﬁnansforordningen).
Når gennemgangen af forslagene er slut, opstiller Kommissionen en endelig kort liste over LIFE-forslag, der skal ﬁnansieres, og en endelig reserveliste 
over forslag og indsender dem til godkendelse i LIFE-Udvalget. De skal siden hen godkendes i Europa-Parlamentet (siden 2012 er dette trin afviklet parallelt med godkendelsen i udvalget og udarbejdelsen af Kommissionens afgørelse).
Ansøgerne oplyses skriftligt om resultaterne af evalueringen af deres forslag og - hvor det er relevant - om grundene til, at forslaget er blevet afvist. 
Projekterne på reservelisten må kun udtages til medﬁnansiering, hvis et forslag uventet trækkes tilbage på et tidspunkt mellem datoen for udvalgets møde og det tidspunkt, hvor de individuelle tilskudsaftaler underskrives. 
Når Kommissionen har truﬀet afgørelse om listen over udvalgte projekter, udarbejdes tilskudsaftalerne.TILDELING
De forslag, der ikke er forkastet efter udvælgelsesfasen, gøres til genstand for en indgående uafhængig evaluering af to evaluatorer på grundlag af seks kriterier: teknisk og ﬁnansiel sammenhæng og kvalitet, bidrag til LIFE+'s generelle mål, europæisk merværdi og komplementaritet samt optimal udnyttelse af EU-ﬁnansieringen, grænseoverskridende karakter og overensstemmelse med nationale årlige prioriteter og national merværdi ifølge den nationale LIFE+-myndighed.
På grundlag af de sammenfattende rapporter og de point, kontrahenten har givet, træﬀes der på et møde ledet af Kommissionens tjenestegrene 
og med deltagelse af kontrahentens koordinatorer og eksperter beslutning om det enkelte forslags endelige pointtal.
Efter en gennemgang af budgetmæssige begrænsninger og nationale tildelinger opstiller Kommissionens tjenestegrene en »lang« liste 
og en »reserveliste« over forslag, der går videre til gennemgangsfasen.
GENNEMGANG
I gennemgangsfasen anmoder Kommissionen ansøgeren om mere detaljerede oplysninger om særlige aspekter ved forslaget. De ansøgere, der kontaktes, har 15 kalenderdage til at besvare spørgsmålene og/eller indføre de ønskede ændringer eller forbedringer i deres forslag.
Ud fra de modtagne svar kan den koordinerende støttemodtager blive anmodet om at indføre ændringer eller forbedringer i det oprindelige forslag, 
slette bestemte aktiviteter eller begrænse projektets budget, det ﬁnansielle EU-bidrag eller EU-medﬁnansieringssatsen for projektet.39
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
REVISIONSRETTENS VURDERING AF STIKPRØVEN AF BESØGTE PROJEKTER
Medlemsstat PolitikområdeLIFE-bidrag
(1 000 euro)Har projektet 
karakter af in -
novativ- eller 
demonstrati -
onsprojekt?Påviste revisio -
nen svagheder 
i formidlingen?Var projek -
tet i gang 
(da revisio -
nen fandt 
sted)?Er projek -
tet blevet 
repeteret?
TYSKLANDAffal d og 
naturre ssourcerF/I1 Ja Ja I/R I/R
Vand 414 Ja Ja Ja Nej
Affald 211 Ja Ja Nej Nej
Luft, byud vikling 867 Nej Ja Ja Nej
Vand 959 Nej Ja Ja Nej
SPANIENJordbund 676 Ja Ja Nej Nej
Luft 305 Ja Ja Ja Nej
Affald 434 Ja Ja Nej Nej
Innovation 333 Ja Ja Ja Ja
Vand 281 Ja Ja Nej (ku n 1/6) Nej
FRANKRIGVand 1 056 Nej Ja Nej Nej
Kemikalier 1 904 Ja Ja Ja Ja
Vand 538 Ja Nej Ja Ja
Luft 667 Ja Ja Nej Nej
Klimaæn dringer 3 366 Ja Ja Ja Ja
ITALIENJordbund 407 Ja Nej Ja Nej
Affald 214 Ja Ja Nej Ja
Luft 299 Ja Nej Nej Nej
Vand 1 775 Ja Nej Ja Nej
Jordbund 372 Ja Ja Nej Ja
DET 
FORENEDE
KONGERIGEKlimaæn dringer F/I1Nej Ja I/R I/R
Affald 411 Ja Ja Nej Ja
Vand 407 Ja Ja Ja Nej
Affald 584 Nej Ja Ja Ja
Byudv ikling 1 747 Nej Ja Ja Nej
1 Ikke afsluttede projekter.BILAG II40
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
KOMMISSIONENS  
SVAR
RESUMÉ
III.
Kommissionen har i sit forslag til et nyt LIFE-program 
iværksat foranstaltninger for at forbedre udformningen af 
programmets miljøkomponent (se specifikke bemærknin -
ger nedenfor). Kommissionen understreger desuden, at det 
i den endelige evaluering af LIFE+1 konkluderes, at stort set 
alle eksterne interessenter, der blev interviewet, og som 
deltog i undersøgelsen (støttemodtagere, nationale kon -
taktpunkter, overvågnings- og koordineringsenheder) var 
enige om, at programmet er yderst velegnet til at opfylde 
deres mål, og at processerne vedrørende anvendelse, over -
vågning og evaluering i det store og hele allerede bidrager 
til at nå målene for hvert projekt og dermed indgår i foran -
staltningernes nytteværdi.
III. a)
Kommissionen er enig i Rettens bemærkning og stillede 
i den nye LIFE-forordning følgelig forslag om en meka -
nisme, som vil gøre det muligt for Kommissionen at defi -
nere emner for projekter, som der i udvælgelsesproceduren 
vil blive givet ekstra point for.
III. b)
Kommissionen er enig med Retten i, at det nuværende 
system med vejledende nationale tildelinger i LIFE+ ikke 
opfyldte målet om at sikre en bedre geografisk fordeling af 
de tildelte midler.
Kommissionen er også enig med Retten i, at de vejledende 
nationale tildelinger medførte nogle skævheder med hen -
syn til den konkurrencebaserede proces i forbindelse med 
udvælgelse af projekter. Kommissionen foreslog derfor, at 
tildelinger i forbindelse med traditionelle projekter fjernes 
fuldstændigt fra det fremtidige program.
I teksten til den nye forordning, som institutionerne er ble -
vet enige om, bibeholdes vejledende nationale tildelinger 
i forbindelse med traditionelle projekter imidlertid ind -
til 2017, hvorefter de fra 2018 fjernes fuldstændigt.
III. c)
Kommissionen mener, at de point, der blev tildelt pro -
jekter, generelt var tilstrækkeligt begrundede ud fra den 
viden, der var tilgængelig på det pågældende tidspunkt. 
(Se også svaret på punkt 41).
Kommissionen erkender imidlertid, at der for vigtige udvæl -
gelseskriterier kunne være en mere udtrykkelig begrundelse.
1 Ecorys, »Final Evaluation of the Implementation of the LIFE+ Regulation« 
(2012), side 10.41
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
KOMMISSIONENS  
SVARIII. d)
Kommissionen bemærker, at indførelsen af fælles output -
indikatorer siden begyndelsen af LIFE+ udgør en betydelig 
udvikling i forhold til den situation, der eksisterede i LIFE 
III, og at der allerede er mulighed for at styrke outputindi -
katorerne for alle projekter, både med hensyn til de foreslå -
ede og de reelt gennemførte foranstaltninger.
IV. a)
Kommissionen mener, at de pågældende aspekter blev 
vurderet fyldestgørende på grundlag af de oplysninger, der 
var tilgængelige på det pågældende tidspunkt.
IV. b)
Med hensyn til den fremtidige LIFE-forordning stillede 
Kommissionen forslag om at afskaffe støtteberettigelsen 
for personaleomkostninger fuldstændigt og udligne dette 
ved at hæve medfinansieringssatsen for de resterende støt -
teberettigede udgifter.
Projektudgifternes rimelighed er et af de aspekter, som 
Kommissionen vurderer, inden den foretager udbetalinger.
Kommissionen er enig i, at det bør vurderes mere eksplicit, 
om projekterne er bæredygtige og kan repeteres, og at det 
bør ske fra projektets start og ikke kun i forbindelse med 
evalueringen af de endelige rapporter.
IV. c)
Kommissionen er af den opfattelse, at de nye krav til for -
midling, der i 2007 blev indført med LIFE+-forordningen, 
forbedrede formidlingen af projektresultater. Alligevel vil 
Kommissionen så vidt muligt fortsætte med at forbedre 
formidlingen af resultater.
Kommissionen bemærker tillige, at den bæredygtigheds- 
og/eller repetitionsrate for LIFE-ENV-projekter, som Retten 
nævner, er betydeligt højere end den »normale« succes -
rate for innovative projekter som beskrevet i videnskabelig 
litteratur.
V. 1.
Kommissionen er enig i Rettens anbefaling og har foreslået 
et mere begrænset antal prioriterede områder og mål for 
den fremtidige LIFE-forordning.V. 2.
Kommissionen er enig i Rettens anbefaling. Med hensyn til 
den fremtidige LIFE-forordning har Kommissionen foreslået 
at afskaffe de nationale tildelinger til traditionelle projek -
ter, samtidig med at der opretholdes en ordning, som sik -
rer geografisk balance for integrerede projekter.
V. 3.
Kommissionen er enig i, at evalueringsresultaterne for nøg -
leaspekter som f.eks. innovations- eller demonstrationsvær -
dien og repetitionspotentialet kan gøres mere eksplicitte 
og vil vejlede evaluatorerne i overensstemmelse hermed.
V. 4.
Kommissionen er enig i, at der ud over de projektspeci -
fikke langsigtede overvågningsindikatorer, der for øjeblik -
ket defineres for hvert enkelt projekt, kan udvikles et sæt 
fælles resultatindikatorer. Begge sæt indikatorer vil blive 
vurderet systematisk i forbindelse med de efterfølgende 
kontroller, der allerede udføres på en stikprøve af afslut -
tede projekter, og de fælles resultatindikatorer kan derfor 
aggregeres på programplan. Mens denne procedure fortsat 
vil være begrænset til en stikprøve af afsluttede projekter, 
tilvejebringer de aggregerede indikatorer et generelt over -
blik over langsigtede programresultater.
V. 5.
Kommissionen er enig i Rettens anbefaling. Rimeligheden 
af alle udgifter vurderes af kontrolorganet og Kommissio -
nens embedsmænd på grundlag af alle tilgængelige oplys -
ninger. Kommissionen vil undersøge, hvordan denne vur -
dering fortsat kan forbedres.
Fælles svar på V. 6 og 7
Kommissionen er af den opfattelse, at de nye krav til for -
midling, der i 2007 blev indført med LIFE+-forordningen, 
forbedrede formidlingen af projektresultater. Alligevel vil 
Kommissionen så vidt muligt fortsætte med at forbedre 
formidlingen af resultater.
Kommissionen er enig i, at aspekterne vedrørende bære -
dygtighed og repetition bør vurderes mere eksplicit fra 
projekters start og ikke kun på tidspunktet for de endelige 
rapporter. Kommissionen bemærker imidlertid, at dette 
allerede er tilfældet med hensyn til formidlingsarbejdet.42
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
KOMMISSIONENS  
SVARV. 8.
Den juridiske rådgivning, som Kommissionen har indhen -
tet, viser, at den ikke kan pålægge støttemodtagere for -
pligtelser ud over kontraktens løbetid. Kommissionen er 
enig i, at en frivillig ordning kunne være hensigtsmæs -
sig, og i praksis er der allerede mange støttemodtagere, 
som holder Kommissionen underrettet om videreførelsen 
af projekter. En systematisk opfølgning på disse oplysnin -
ger ville imidlertid nødvendiggøre, at de midler, der er til 
rådighed til styring af programmet, øges betydeligt.
INDLEDNING
6.
Programmets begrænsede størrelse og de begrænsede 
midler, som Kommissionen har til rådighed til at kunne 
styre programmet, nødvendigvis begrænser den direkte 
virkning af programmet. Alligevel konkluderes det i den 
endelige vurdering af LIFE+, at stort set alle eksterne inter-
essenter, der blev interviewet, og som deltog i under -
søgelsen (støttemodtagere, nationale kontaktpunkter, 
overvågnings- og koordineringsenheder) er enige om, at 
programmet er blevet gennemført korrekt, og at det opfyl -
der målene med programmet.BEMÆRKNINGER
14.
Kommissionens forslag til en ny forordning er tydeligt mål -
rettet programmets afsnit om miljø og effektivitet (svarer 
generelt til miljøpolitik og styring i LIFE+ forordningen). 
Dette sker ved at skabe en ny type projekter (integrerede 
projekter) inden for et lille antal tematiske områder, men 
også ved at indføre flerårige arbejdsprogrammer, inden for 
hvilke en række tematiske prioriteter vil blive specificeret 
for den periode, der er dækket heraf.
Disse forslag fra Kommissionen blev godkendt af Rådet 
og Europa-Parlamentet med undtagelse af det flerårige 
arbejdsprograms varighed, som blev fastsat til 4 + 3 år.
16.
Forslaget til en ny LIFE-forordning indebærer, at der til -
deles højere point til forslag, som behandler et af de pro -
jektemner, der er identificeret i det flerårige arbejdspro -
gram. Dette vil i betydeligt omfang begrænse muligheden 
for at finansiere projekter inden for andre områder og sam -
tidig i langt højere grad indikere over for ansøgere, hvilke 
områder finansieringen bør koncentreres om.
19.
Kommissionen er enig med Retten i, at det nuværende 
system med vejledende nationale tildelinger i LIFE+ ikke 
opfyldte målet om at sikre en bedre geografisk fordeling af 
de tildelte midler.
20.
Kommissionen er også enig med Retten i, at de vejledende 
nationale tildelinger medførte nogle skævheder med hen -
syn til den konkurrencebaserede proces i forbindelse med 
udvælgelse af projekter. Kommissionen foreslog derfor, at 
tildelinger i forbindelse med traditionelle projekter fjernes 
fuldstændigt fra det fremtidige program.
I teksten til den nye forordning, som institutionerne er ble -
vet enige om, bibeholdes vejledende nationale tildelinger 
i forbindelse med traditionelle projekter imidlertid ind -
til 2017, hvorefter de fra 2018 fjernes fuldstændigt.43
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
KOMMISSIONENS  
SVAR21.
Kommissionen bemærker, at den virkning, som Retten hen -
viser til, skyldes anvendelsen af forordningen, men Kom -
missionen understreger også, at det hvert år kun var et lille 
antal projekter, der blev påvirket af denne bestemmelse, 
i og med at de blev valgt som følge af nationale tildelinger 
eller afvist af samme årsag.
25.
Kommissionen gør opmærksom på, at der er en hårfin 
balance mellem at have et relativt lille antal bredt defi -
nerede tildelingskriterier med et fælles pointtal for hvert 
kriterium og at have en lang liste af spørgsmål med et sær -
skilt pointtal for hvert spørgsmål.
De tildelingskriterier, som Kommissionen for øjeblikket 
benytter, og som er fastlagt i selve forordningen, gør det 
muligt for ansøgerne at fokusere på de aspekter, der er 
mere relevante for deres forslag, og se bort fra dem, som 
er irrelevante. Kommissionen skal også tage hensyn til risi -
koen for, at de administrative byrder øges, og at der kræves 
mere tid til at afslutte udvælgelsesproceduren.
26.
Kommissionen bemærker, at forslagets innovations- eller 
demonstrationsværdi er et udvælgelseskriterium i over -
ensstemmelse med LIFE+-forordningen. Projekter uden 
innovations- eller demonstrationsværdi frasorteres derfor 
i den tekniske udvælgelsesfase. Bemærkningerne om inno -
vations- eller demonstrationsværdi i tildelingsfasen går 
derfor på, i hvilket omfang forslaget er et innovations- eller 
demonstrationsprojekt ud over de mindstekrav, der er fast -
sat i forordningen.
27.
Kommissionen bemærker, at gennemsigtighed såvel som 
lige muligheder for alle ansøgere er sikret fuldt ud (bortset 
fra spørgsmålet om nationale tildelinger, der behandles i et 
andet afsnit) i kraft af, at der samtidig med indkaldelsen 
af projekter offentliggøres en detaljeret vejledning til eva -
luering af projekter. Hver ansøger ved nøjagtig, hvordan 
forslag evalueres, og hvilke aspekter der ligger til grund for 
tildeling af point.
Kommissionen er imidlertid enig i, at evalueringsresul -
taterne for nøgleaspekter som f.eks. innovations- eller 
demonstrationsværdien og repetitionspotentialet ikke er 
udtrykkeligt angivet.Tekstboks 2
Kommissionen mener, at LIFE-forordningens krav om inno -
vativ karakter ikke kun vedrører innovative teknologier eller 
metoder, men også andre aspekter som f.eks. procesinno -
vation, ved hjælp af hvilken eksisterende teknologier og 
metoder forbindes på en ny, mere effektiv og/eller mere 
miljøvenlig måde.
Tekstboks 2 — Tredje afsnit
I kraft af projektets innovative karakter og bemærkningerne 
om de øvrige aspekter, der er omfattet af det pågældende 
kriterium, mener Kommissionen, at pointtallet 6/10 var 
passende.
28.
Den enkelte evaluator kan aldrig evaluere et forslag fuld -
stændigt objektivt. I LIFE reduceres de enkelte evaluatorers 
subjektivitet betydeligt gennem kravet om to eller tre uaf -
hængige evalueringer og drøftelsen af bemærkningerne 
og pointtallene på et panelmøde med alle evaluatorer og 
Kommissionens ansatte.
32.
Kommissionen bemærker, at indførelsen af fælles output -
indikatorer siden begyndelsen af LIFE+ udgør en betydelig 
udvikling for så vidt angår den situation, der ekstisterede 
i LIFE III, og at der allerede er mulighed for at styrke out -
putindikatorerne for alle projekter, både med hensyn til de 
foreslåede og de reelt gennemførte foranstaltninger.
Kommissionen er enig i, at der ud over de projektspeci -
fikke langsigtede overvågningsindikatorer, der for øjeblik -
ket defineres for hvert enkelt projekt, kan udvikles et sæt 
fælles resultatindikatorer. Begge sæt indikatorer vil blive 
vurderet systematisk i forbindelse med de efterfølgende 
kontroller, der allerede udføres på en stikprøve af afslut -
tede projekter, og de fælles resultatindikatorer kan derfor 
aggregeres på programplan. Mens denne procedure fortsat 
vil være begrænset til en stikprøve af afsluttede projekter, 
tilvejebringer de aggregerede indikatorer et generelt over -
blik over langsigtede programresultater.44
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
KOMMISSIONENS  
SVAR33.
I de fleste projekter gennemføres faktisk de post-LIFE-kom -
munikationsplaner, der blev udviklet i løbet af projektet. 
I Rettens resultater fastslås der også en bæredygtigheds -
rate, der langt overstiger den »normale« succesrate for 
innovative projekter, hvor denne succesrate generelt ligger 
under 50 %, selv for »gradvist innovative projekter«2. 
35.
Kommissionen er enig i, at spørgsmålet om et projekts 
repetition kan gøres mere synlig i rapporterne om efter -
følgende kontroller. Kommissionen bemærker imidlertid, at 
vurderingen af dette spørgsmål er årsagen til kontakterne 
med andre interessenter, der ikke har med det oprinde -
lige LIFE-projekt at gøre, som det eksterne kontrolorgan er 
forpliget til at oprette inden for rammerne af de efterføl -
gende kontroller.
36.
Se svaret på punkt 32
37.
Efter Kommissionens opfattelse er det i kraft af de perio -
diske evalueringer af programmet i høj grad muligt at 
foretage stikprøvekontroller. Hyppigheden af disse evalu -
eringer stemmer i højere grad overens med varigheden af 
projekterne end et forsøg på at udføre løbende overvåg -
ning på programplan.
Fælles svar på punkt 39 d) og e)
Kommissionen mener, at »bæredygtighed« og »repetition« 
er to aspekter, som har betydning for projektets succes på 
lang sigt, og som skal undersøges under ét. Et projekt er 
forbundet med succes, hvis arbejdet fortsætter efter pro -
jektets afslutning inden for den samme organisation, men 
også hvis arbejdet fortsætter i andre organisationer, også 
hvis nogle støttemodtagere afholder sig fra at fortsætte 
arbejdet af økonomiske, sociale eller politiske årsager.
41.
Kommissionen mener, at de point, der blev tildelt projek -
terne, var tilstrækkeligt begrundede ud fra den viden, der 
var tilgængelig på det pågældende tidspunkt.
2 Se for eksempel »Risks of Incremental, Differential, Radical, and 
Breakthrough Innovation Projects« i InnovationManagement.se.41. a) Første led
Kommissionen bemærker, at to eller tre uafhængige eks -
perter inden for det relevante område foretog en vurdering 
af det pågældende forslags innovations- eller demonstra -
tionsværdi ud fra den viden, der var tilgængelig på tids -
punktet for evalueringen. Dertil kommer, at såfremt der 
foreligger lignende projekter, udelukker det ikke mulighe -
den for, at hvert af disse projekter indeholder innovative 
elementer, som begrunder anvendelsen af LIFE-midler.
Tekstboks 3
Kommissionen bemærker, at evaluatorerne tydeligt anførte, 
at innovationsværdien lå i demonstrationsomfanget.
41. b) Første led
Kommissionen gør opmærksom på, at identificeringen af 
eventuelle barrierer og om muligt af løsninger er en rele -
vant del af innovations- eller demonstrationsprojekter. 
Eksistensen af sådanne barrierer er ikke i sig selv en til -
strækkelig grund til at afvise tildeling af midler, eftersom 
den mest relevante del af et projekt ofte består i at finde 
en løsning på disse barrierer.
Kommissionen skal desuden bemærke, at den ikke har 
grund til at tro, at barrierer, som ikke blev identifice -
ret af eksperter inden for de relevante områder på tids -
punktet for evalueringen, kunne eller burde være blevet 
identificeret.
Tekstboks 4
Udsigter med hensyn til projektets 
bæredygtighed
Kommissionen gør opmærksom på, at det relativt lave 
pointtal, som det første spanske projekt opnåede med 
hensyn til det kriterium, der indbefatter en evaluering af 
projektets bæredygtighed, skyldtes en række forhold, som 
er blevet betragtet som utilstrækkelige garantier for så vidt 
angår bæredygtighed. Da dette imidlertid kun var en af de 
faktorer, der blev vurderet, var det samlede pointtal stadig 
tilstrækkeligt til, at projektet kunne modtage støtte.
Retlig hindring for projektrepetition
Hvad angår det andet spanske projekt anfører Kommis -
sionen, at lovgivningsprocessen i de fleste tilfælde er læn -
gere end den tekniske demonstration af en bestemt løs -
nings bæredygtighed. Et projekt kan i betydeligt omfang 
bidrage til beslutningstagernes videnbasis, men det er op 
til beslutningstagerne at drage deres egne konklusioner.45
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
KOMMISSIONENS  
SVARØkonomiske hindringer for projektrepetition
Med hensyn til det franske projekt bemærker Kommissio -
nen, at de miljømæssige virkninger af et projekt ikke nød -
vendigvis behøver være øjeblikkelige. Den dominerende 
stilling inden for glasproduktionssektoren, med fabrikker 
og kontorer over hele Europa og i 72 lande, sikrede, at 
såfremt projektet kunne føre til udvikling af en teknisk og 
økonomisk bæredygtig løsning med henblik på at reducere 
de miljømæssige virkninger af glasproduktion, ville dette 
blive gennemført gradvist i størstedelen af eller i alle deres 
fabrikker, hvilket ville medføre en meget stor miljømæssig 
virkning.
41. c) Led
Kommissionen gør opmærksom på, at det var et udtryk -
keligt krav, at evaluatorerne skulle vurdere EU’s interesse 
i et forslag. Kommissionen mener også, at det eksempel, 
som Retten anfører, blev vurderet korrekt af evaluatorerne.
Tekstboks 5
Kommissionen gør opmærksom på, at denne ansøgning 
tydeligt henviste til et af de prioriterede områder, der er 
defineret i LIFE III-forordningen, artikel 4, stk. 2, litra a), 
»integrerer hensyn til miljøet og til bæredygtig udvikling 
i udviklingen i arealanvendelsen og i fysisk planlægning, 
herunder i byområder og kystområder«. De foranstaltnin -
ger, som Retten definerer som »naturbeskyttelse«, er samti -
dig omfattet af rammedirektivet om vand og lå derfor også 
tydeligt inden for anvendelsesområdet for Life-Miljø.
Af artikel 4, stk. 6, litra h), i LIFE III-forordningen fremgik det 
også tydeligt, at forslagene »skal fremme integrationen af 
miljøhensyn i aktiviteter, der først og fremmest tager sigte 
på økonomiske og samfundsmæssige mål « som et af de kri -
terier, der bør ligge til grund for evalueringen af projekter.
43.
Rimeligheden af udgifter er et spørgsmål, som det finan -
sielle personale i LIFE-enhederne konstant beskæftiger 
sig med, og der er fastsat et udtrykkeligt krav om, at kon -
trolorganet skal oplyse, hvis de anser udgifter for at være 
urimelige.
Kommissionen gør imidlertid opmærksom på, at udgif -
terne varierer betydeligt fra en medlemsstat til en anden 
og fra en region til en anden inden for samme medlems -
stat. Navnlig personaleomkostninger afhænger ikke blot af 
de udførte opgaver, men også af den pågældende lokali -
tet, det krævede kompetenceniveau, det tekniske område, 
familiesituationen osv.Hvad angår bæredygtighed og repetition er Kommissionen 
enig i, at kontrolorganet ikke altid behandler dette punkt 
tilstrækkeligt udførligt i forbindelse med projektet, og at 
dette punkt kun fremlægges på en systematisk måde ved 
evalueringen af den endelige rapport.
44.
Kommissionen anfører, at alt imens det eksterne kontrol -
organ og evaluatorerne primært er tekniske eksperter, er 
det Kommissionen, der på grundlag af sine egne finansielle 
eksperter træffer de endelige afgørelser angående omkost -
ningers støtteberettigelse.
Kommissionen er af den opfattelse, at rimeligheden af 
alle projektudgifter er en del af den evaluering, som det 
eksterne kontrolorgan og Kommissionens sagsbehandlere 
udfører på grundlag af deres viden om de faktiske lokal -
forhold og de tekniske områder, som projekterne indgår i, 
idet der så vidt muligt tages højde for eventuelle specifikke 
forhold, der kan påvirke de pågældende udgifter.
Se også Kommissionens svar på punkt 45.
45.
Kommissionen er enig i, at personaleomkostninger udgør 
en betydelig del af udgifterne til de projekter, der mod -
tager støtte inden for rammerne af LIFE+. I lyset af de af 
Retten fremhævede vanskeligheder ved at opstille rimelige 
udgifter for forskellige opgaver på forskellige lokaliteter, 
men også vanskeligheden ved at overvåge personaleom -
kostninger såvel som støttemodtageres vanskelighed ved 
at holde regnskab med disse udgifter på en verificerbar 
måde, stillede Kommissionen forslag om i den fremtidige 
LIFE-forordning at afskaffe støtteberettigelsen for perso -
naleomkostninger fuldstændigt og udligne dette ved at 
hæve medfinansieringssatsen for de resterende støttebe -
rettigede udgifter.
46.
Kommissionen bemærker, at som følge af det store antal 
faktorer, der påvirker personaleomkostninger, vil en detal -
jeret analyse af ændringerne i personaleomkostninger 
være forbundet med store udgifter, som vil være vanske -
lige at retfærdiggøre i forhold til de indtægter, der kunne 
opnås.
Kommissionen gør ligeledes opmærksom på, at de høje 
satser i nogle projekter uden undtagelse henviser til per -
sonale i lederstillinger. De samlede beløb er derfor sæd -
vanligvis små.46
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
KOMMISSIONENS  
SVAR47.
Kommissionen er enig med Retten i, at en kritisk analyse af 
de af støttemodtagerne foreslåede foranstaltninger vedrø -
rende formidling, bæredygtighed og repetition bør være 
en mere synlig del af alle vurderinger, som det eksterne 
kontrolorgan og Kommissionens ansatte udfører, ikke kun 
ved projektets afslutning, men også i løbet af projektet.
Tekstboks 6
Kommissionen bemærker, at kontrolorganet identificerede 
problemet med bæredygtighed i det spanske projekt på 
et meget tidligt tidspunkt i projektet, hvilket medførte, at 
Kommissionen fortsatte med at forlange, at der blev fore -
taget tilstrækkelige kontroller med henblik på at validere 
de foreslåede løsninger. Ved afslutningen af projektet blev 
kontrolniveauet stadig betragtet som værende utilstræk -
keligt, hvilket forklarer kontrolorganets bemærkning om 
behovet for yderligere undersøgelser.
Samtidig blev der imidlertid gjort gode bestræbelser på at 
formidle projektets arbejde, og kontrolorganet mente, at 
resultaterne af projektet ville kunne overføres efter fuld -
stændigt gennemført kontrol.
Hvad angår det italienske projekt anfører Kommissionen, 
at finansiering af innovations- eller demonstrationsprojek -
ter er forbundet med iboende risici, som der ikke kan ses 
bort fra. Det er altid muligt, at potentielle brugere mister 
interessen for en bestemt miljømæssig løsning som følge 
af ændrede økonomiske forhold, lovgivningsændringer 
eller eventuelle andre årsager. Kommissionen anså på det 
pågældende tidspunkt og efter hensyntagen til de inve -
steringer, der allerede var blevet gennemført i projektet, at 
den kontrol, som en af støttemodtagerens forretningspart -
nere udførte, var en acceptabel løsning.
48.
Kontrolorganerne og Kommissionens embedsmænd påta -
ger sig ansvaret for de bemærkninger, de afgiver. Det er 
normalt, at deres vurdering i nogle tilfælde falder sammen 
med støttemodtagerens vurdering.
Tekstboks 7 — Andet afsnit
Kommissionen mener, at overvågningsgruppen tilsluttede 
sig støttemodtagerens vurdering.49.
Kommissionen understreger, at ingen af de svagheder, 
som Retten har påpeget, vedrører den faktiske og effek -
tive gennemførelse af de foranstaltninger, der er planlagt 
i tilskudsaftalerne. Kommissionen er enig i, at formidling af 
projektresultater og bæredygtigheden heraf er et vigtigt 
element, men den faktiske gennemførelse af projektforan -
staltningerne kan ikke anses for blot at være af underord -
net betydning.
50.
Kommissionen er enig i Rettens synspunkt. Mens for -
midling af resultater altid har været en obligatorisk del 
af ethvert projekt, der modtager støtte gennem LIFE, er 
kravene i denne forbindelse blevet præciseret tydeligere 
siden begyndelsen af LIFE+. Kommissionen offentliggjorde 
også eksempler på god praksis i forbindelse med formid -
ling af dokumenter og øgede i betydeligt omfang sin ind -
sats for at fremme formidling af resultater gennem publi -
kation af temabrochurer såvel som tilrettelæggelse af og/
eller deltagelse i tematiske »platformmøder«.
51.
Rettens bemærkninger er baseret på projekter, hvoraf stør -
stedelen var underlagt LIFE III-forordningen. Fra 2007 øgede 
Kommissionen i betydeligt omfang kravene til støttemodta -
gerne for så vidt angår formidling af resultater.
Desuden blev der for de fleste LIFE III-projekter, der blev 
revideret af Revisionsretten, opretholdt et ajourført websted, 
selv om der ikke er nogen kontraktmæssige krav herom.
52.
Se svaret på punkt 51.
54.
Kommissionen anfører, at »LIFE by Theme«-værktøjet er 
en relativt ny tilføjelse til LIFE-webstedet, og at Kommis -
sionen er bekendt med de nuværende svagheder herved, 
som vil blive behandlet, så snart de eksisterende ressour -
cer tillader det. Der bør også gøres opmærksom på, at 
dette værktøj blot er en anden måde, hvorpå man ud fra 
emne kan indsamle oplysninger, mens de oplysninger, der 
ligger til grund for hvert projekt, under alle omstændig -
heder er de oplysninger, der er tilgængelige i databasen 
for projekterne. Der er derfor ingen forbindelse mellem 
den ufuldstændige etablering af »LIFE by Theme«-værk -
tøjet og tilgængeligheden af fuldstændige og ajourførte 
projektoplysninger.47
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
KOMMISSIONENS  
SVAR56.
Kommissionen anfører, at størstedelen af de pågældende 
websteder vedrører LIFE III-projekter (inden 2007), der blev 
udviklet inden udarbejdelsen af de nuværende retningslin -
jer fra Kommissionen.
58.
Kommissionen gør opmærksom på, at næsten alle de 
besøgte projekter var underlagt bestemmelser om formid -
ling af resultater for LIFE III-projekter. Med LIFE+ blev disse 
bestemmelser betydeligt strengere, og Kommissionen har 
mulighed for at kræve af støttemodtagerne, at de forbed -
rer deres kommunikations- og formidlingsaktiviteter, og 
dette er en mulighed, som Kommissionen ofte gør brug af.
Kommissionen gør ligeledes opmærksom på, at der i de 
fleste tilfælde gennemføres post-LIFE-kommunikationspla -
ner, også hvis der ikke foreligger nogen kontraktmæssig 
forpligtelse hertil.
59.
Kommissionen bemærker, at grunden til, at lovgiverne 
gjorde det muligt for alle enheder, offentlige såvel som 
private, at deltage i LIFE, var at muliggøre finansiering af 
projekter, der også potentielt er velegnede til at behandle 
betydelige miljøproblemer, samtidig med at der eventuelt 
skabes en fordel for støttemodtagerne.
60.
Kommissionen gør opmærksom på, at den for øjeblik -
ket er ved at planlægge tematiske platformmøder for at 
fremme udveksling af erfaringer blandt både LIFE-støtte -
modtagerne og andre aktører inden for de samme områ -
der. De enheder i GD Miljø, der er ansvarlige for politikken 
på det pågældende område, deltog også i mange af disse 
arrangementer, hvorfor også udveksling med de enheder, 
der er ansvarlige for politikudvikling, blev fremmet. Disse 
arrangementer planlægges i næste alle tilfælde i sam -
arbejde med og/eller med deltagelse af LIFE’s nationale 
kontaktpunkter.Tekstboks 8 — Andet afsnit
Kommissionen bemærker, at projektets websted omfat -
tede den fuldstændige tekniske slutrapport for projektet, 
selv om webstedet ikke er blevet ajourført siden projek -
tafslutningen, og dermed tilvejebringes et højt niveau af 
tekniske deltaljer om projektets konklusioner. Støttemod -
tageren gennemførte desuden en omfattende formidling 
af projektet og dets resultater ved at deltage i de vigtigste 
handelsmesser og besøge faciliteterne.
I lyset af den pågældende sektors relativt lille stør -
relse og det begrænsede antal projekter, der finansieres 
i denne sektor, udførte Kommissionen ingen yderligere 
formidlingsaktiviteter (publikationer og/eller tematiske 
platformmøder).
62.
Kommissionen bemærker, at den af Retten konstaterede 
succesrate langt overstiger den »normale« succesrate for 
innovationsprojekter, hvor denne succesrate generelt lig -
ger under 50 %, selv for »gradvist innovative projekter«3. 
Kommissionen mener tillige, at bæredygtighed og repe -
tition er nøje forbundet. Kommissionen er af den opfat -
telse, at der kan skabes de samme miljøfordele, hvad enten 
et projekt videreføres af den samme eller af en anden 
organisation.
63.
Se svaret på punkt 51 og 58.
3 Se for eksempel »Risks of Incremental, Differential, Radical, and 
Breakthrough Innovation Projects« i InnovationManagement.se.48
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
KOMMISSIONENS  
SVARKONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
65.
Kommissionen har i sit forslag til et nyt LIFE-program 
iværksat foranstaltninger for at forbedre udformningen af 
programmets miljøkomponent.
Kommissionen understreger desuden, at det i den ende -
lige evaluering af LIFE+4 konkluderes, at stort set alle eks -
terne interessenter, der blev interviewet, og som deltog 
i undersøgelsen (støttemodtagere, nationale kontaktpunk -
ter, overvågnings- og koordineringsenheder) var enige om, 
at programmet er yderst velegnet til at opfylde deres mål, 
og at processerne vedrørende anvendelse, overvågning og 
evaluering i det store og hele allerede bidrager til at nå 
målene for hvert projekt og dermed indgår i foranstaltnin -
gernes nytteværdi.
66.
Kommissionens forslag til en ny forordning er tydeligt mål -
rettet programmets afsnit om miljø og effektivitet (svarer 
generelt til miljøpolitik og styring i LIFE+-forordningen). 
Dette sker ved at skabe en ny type projekter (integrerede 
projekter) inden for et lille antal tematiske områder, men 
også ved at indføre flerårige arbejdsprogrammer, inden for 
hvilke en række tematiske prioriteter vil blive specificeret 
for den periode, der er dækket heraf.
Disse forslag fra Kommissionen blev godkendt af Rådet 
og Europa-Parlamentet med undtagelse af det flerårige 
arbejdsprograms varighed, som blev fastsat til 4 + 3 år.
Anbefaling 1
Kommissionen er enig i Rettens anbefaling og har foreslået 
et mere begrænset antal prioriterede områder og mål for 
den fremtidige LIFE-forordning.
67.
Kommissionen er enig med Retten i, at det nuværende 
system med vejledende nationale tildelinger i LIFE+ ikke 
opfyldte målet om at sikre en bedre geografisk fordeling af 
de tildelte midler.
4 Ecorys, »Final Evaluation of the Implementation of the LIFE+ Regulation« 
(2012), side 10.Kommissionen er også enig med Retten i, at de vejledende 
nationale tildelinger medførte nogle skævheder med hen -
syn til den konkurrencebaserede proces i forbindelse med 
udvælgelse af projekter. Kommissionen foreslog derfor, at 
tildelinger i forbindelse med traditionelle projekter fjernes 
fuldstændigt fra det fremtidige program.
I teksten til den nye forordning, som institutionerne er ble -
vet enige om, bibeholdes vejledende nationale tildelinger 
i forbindelse med traditionelle projekter imidlertid ind -
til 2017, hvorefter de fra 2018 fjernes fuldstændigt.
Anbefaling 2
Kommissionen er enig i Rettens anbefaling. Med hensyn til 
den fremtidige LIFE-forordning har Kommissionen foreslået 
at afskaffe de nationale tildelinger til traditionelle projek -
ter, samtidig med at der opretholdes en ordning, som sik -
rer geografisk balance for integrerede projekter.
68.
Kommissionen mener, at de pågældende aspekter blev 
vurderet fyldestgørende på grundlag af de oplysninger, der 
var tilgængelige på det pågældende tidspunkt.
Anbefaling 3
Kommissionen er enig i, at evalueringsresultaterne for nøg -
leaspekter som f.eks. innovations- eller demonstrationsvær -
dien og repetitionspotentialet kan gøres mere eksplicitte 
og vil vejlede evaluatorerne i overensstemmelse hermed.
69.
Kommissionen bemærker, at indførelsen af fælles output -
indikatorer siden begyndelsen af LIFE+ udgør en betydelig 
udvikling for så vidt angår den situation, der eksisterede 
i LIFE III, og at der allerede er mulighed for at styrke out -
putindikatorerne for alle projekter, både med hensyn til de 
foreslåede og de reelt gennemførte foranstaltninger.49
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
KOMMISSIONENS  
SVARAnbefaling 4
Kommissionen er enig i, at der ud over de projektspeci -
fikke langsigtede overvågningsindikatorer, der for øjeblik -
ket defineres for hvert enkelt projekt, kan udvikles et sæt 
fælles resultatindikatorer. Begge sæt indikatorer vil blive 
vurderet systematisk i forbindelse med de efterfølgende 
kontroller, der allerede udføres på en stikprøve af afslut -
tede projekter, og de fælles resultatindikatorer kan derfor 
aggregeres på programplan. Mens denne procedure fortsat 
vil være begrænset til en stikprøve af afsluttede projekter, 
tilvejebringer de aggregerede indikatorer et generelt over -
blik over langsigtede programresultater.
70.
Kommissionen mener, at de point, der blev tildelt projek -
ter, var tilstrækkeligt begrundede ud fra den viden, der var 
tilgængelig på det pågældende tidspunkt.
71.
Rimelige projektudgifter er et af de aspekter, som Kommis -
sionen vurderer, inden den foretager udbetalinger.
Kommissionen er enig i, at bæredygtigheden og repeti -
tionen af projekter bør vurderes mere eksplicit fra projek -
tets start og ikke kun i forbindelse med evalueringen af de 
endelige rapporter.
Anbefaling 5
Kommissionen er enig i Rettens anbefaling. Rimeligheden 
af alle udgifter vurderes af kontrolorganet og Kommissio -
nens embedsmænd på grundlag af alle tilgængelige oplys -
ninger. Kommissionen vil undersøge, hvordan denne vur -
dering fortsat kan forbedres.
72.
Kommissionen er af den opfattelse, at de nye krav til for -
midling, der i 2007 blev indført med LIFE+-forordningen, 
forbedrede formidlingen af projektresultater. Alligevel vil 
Kommissionen så vidt muligt fortsætte med at forbedre 
formidlingen af resultater.
Kommissionen bemærker tillige, at den bæredygtigheds- 
og/eller repetitionsrate for LIFE-ENV-projekter, som Retten 
nævner, er betydeligt højere end den »normale« succes -
rate for innovative projekter som beskrevet i videnskabelig 
litteratur.Anbefaling 6 a) og b)
Kommissionen er af den opfattelse, at de nye krav til for -
midling, der i 2007 blev indført med LIFE+-forordningen, 
forbedrede formidlingen af projektresultater. Alligevel vil 
Kommissionen så vidt muligt fortsætte med at forbedre 
formidlingen af resultater.
Kommissionen er enig i, at aspekterne vedrørende bære -
dygtighed og repetition bør vurderes mere udtrykkeligt fra 
projekters start og ikke kun på tidspunktet for de endelige 
rapporter. Kommissionen bemærker imidlertid, at dette 
allerede er tilfældet med hensyn til formidlingsarbejdet.
Anbefaling 6 c)
Den juridiske rådgivning, som Kommissionen har indhen -
tet, viser, at den ikke kan pålægge støttemodtagere for -
pligtelser ud over kontraktens løbetid. Kommissionen er 
enig i, at en frivillig ordning kunne være hensigtsmæs -
sig, og i praksis er der allerede mange støttemodtagere, 
som holder Kommissionen underrettet om videreførelsen 
af projekter. En systematisk opfølgning på disse oplysnin -
ger ville imidlertid nødvendiggøre, at de midler, der er til 
rådighed til styring af programmet, øges betydeligt.50
Særberetning nr. 15/2013 – Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
Den Europæiske Revisionsret
Særberetning nr. 15/2013
Har LIFE-programmets miljøkomponent været effektiv?
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor
2013 — 50 s. — 21 × 29,7 cm
ISBN 978-92-9241-494-8
doi:10.2865/73940

SÅDAN FÅR MAN FAT I  PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
•		et	eksemplar:  
via EU Bookshop ( http://bookshop.europa.eu )
•		flere	eksemplarer	 eller	plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer ( http://ec.europa.eu/represent_da.htm ) 
hos delegationerne i ikke-EU-lande ( http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm ) 
ved at kontakte Europe Direct ( http://europa.eu/europedirect/index_da.htm ) 
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de fleste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
•	 via	EU	Bookshop	 (http://bookshop.europa.eu ).
Betalingsabonnementer:
•		via	Den	Europæiske	 Unions	Publikationskontors	 salgskontorer  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_da.htm ).
QJ-AB-13-015- DA-C
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET»LIFE « ER EU’S LANGVARIGE PROGRAM FOR DIREKTE FINANSIERING AF MILJØFOR -
ANSTALTNINGER. DETS VIGTIGSTE MÅL ER AT BIDRAGE TIL UDVIKLINGEN AF EU’S 
MILJØPOLITIK. EN KOMPONENT I PROGRAMMET MEDFINANSIERER INNOVATIV- 
ELLER DEMONSTRATIONSMILJØPROJEKTER, OG DA DENS BUDGET ER RELATIVT 
BEGRÆNSET, AFHÆNGER EFFEKTIVITETEN AF , OM DE FINANSIEREDE PROJEKTER 
FUNGERER SOM KATALYSATORER FOR MILJØFORANDRINGER. DENNE BERETNING 
OMHANDLER EN UNDERSØGELSE AF , OM DENNE KOMPONENT I LIFE-PROGRAMMET 
FUNGEREDE EFFEKTIVT. RETTEN KONSTATEREDE SVAGHEDER, SOM VÆSENTLIGT 
REDUCEREDE PROGRAMMETS EFFEKT SOM LØFTESTANG FOR UDVIKLING AF EU’S 
MILJØPOLITIK: MANGELFULD MÅLRETNING AF RESSOURCERNE, UTILSTRÆKKELIG 
BEGRUNDEDE VURDERINGER AF PROJEKTUDVÆLGELSEN OG -GENNEMFØRELSEN 
SAMT INEFFEKTIV FORMIDLING OG OVERVÅGNING AF PROJEKTRESULTATERNE. 
BERETNINGEN GIVER KOMMISSIONEN EN RÆKKE SPECIFIKKE ANBEFALINGER TIL 
FORBEDRING AF UDFORMNINGEN OG GENNEMFØRELSEN AF PROGRAMMET, MED 
HENBLIK PÅ, AT DET SKAL OPFYLDE SIN GRUNDLÆGGENDE FUNKTION SOM KATA -
LYSATOR FOR MILJØPOLITIKKEN.