Offentliggørelse af det ændrede enhedsdokument efter godkendelse af en ændring af mindre omfang i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012

(2020/C 185/08)

Europa-Kommissionen har godkendt denne ændring af mindre omfang i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, tredje afsnit, i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 664/2014 (1).

Ansøgningen om godkendelse af denne ændring af mindre omfang findes i Kommissionens eAmbrosia-database.

ENHEDSDOKUMENT

»TERNERA DE EXTREMADURA«

EU-nr.: PGI-ES-0220-AM02 — 26.11.2019

BOB ( ) BGB (X)

1. Betegnelse

»Ternera de Extremadura«

2. Medlemsstat eller Tredjeland

Spanien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.1. Kød (og slagteaffald), fersk

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Betegnelsen »Ternera de Extremadura« er udelukkende forbeholdt kød fra slagtekroppe af ekstensivt opdrættet kvæg af de lokale racer »Retinta«, »Avileña Negra-Ibérica«, »Morucha«, »Blanca Cacereña« og »Berrendas« og krydsninger af disse med racerne »Charolais« og »Limousine«, som er fuldt ud tilpasset det omgivende miljø, samt krydsninger mellem de nævnte lokale racer.

Kød omfattet af den beskyttede geografiske betegnelse »Ternera de Extremadura« skal have følgende karakteristika:

I) Ternera: Dyr, der slagtes i en alder fra 7 til 12 måneder minus en dag. Kød med skinnende rød farve, hvidt fedt, fast konsistens, let fugtighed og fin tekstur.

II) Añojo: Dyr, der slagtes i en alder fra 12 til 16 måneder minus en dag. Kød med en farve mellem klar rød og purpurrød, hvidt fedt, fast konsistens, let fugtighed og fin tekstur.

III) Novillo: Dyr, der slagtes i en alder fra 16 til 36 måneder. Kød med kirsebærrød farve, flødefarvet fedt, fast konsistens, let fugtighed, fin tekstur og moderat intramuskulært fedtniveau.

De nævnte slagtekroppe skal opfylde følgende normer:

1. Slagtekroppe i klasse A og E, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 1208/81

2. Kropsbygning: E, U, R, O

3. Talgdække: 2, 3 og 4.

4. Hygiejne: i overensstemmelse med EU-normer og nationale normer.

5. pH-værdi under 6 i Longissimus dorsi ved 5.-6. ribben og/eller skuldermusklerne og/eller tykkammen og/eller låret 24-48 timer efter slagtning for slagtekroppe til opskæring.

3.3. Foder (kun for animalske produkter) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Moderkøerne holdes i en ekstensiv produktionsform med de hertil hørende metoder og anvendelser af naturressourcer. Som foder anvendes græs fra græsgangene eller andet lokalt foder fra økosystemet i Extremadura, som er tilgængeligt til naturlig græsning hele året, om nødvendigt suppleret med halm, hø, korn, proteinafgrøder og andre råvarer, altid af vegetabilsk oprindelse, samt nødvendige mineraler og vitaminer.

Kalvene bliver hos mødrene og dier, indtil de er mindst fem måneder gamle.

Det er under alle omstændigheder udtrykkeligt forbudt at anvende produkter, der kan have indflydelse på dyrets normale vækst og udvikling, jf. de gældende bestemmelser.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Specifikke etaper af produktionen: kælvning, opdræt, slagtning og opskæring finder sted i det afgrænsede geografiske område.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

—

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

Med henblik på at give forbrugerne mere præcise oplysninger om slutproduktet for så vidt angår krydsning, skal mærkningen indeholde en angivelse af, hvilken krydsningsgeneration kødet stammer fra.

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Det geografiske produktionsområde for dyr, hvis kød kan få den beskyttede geografiske betegnelse »Ternera de Extremadura«, omfatter følgende distrikter og de deri beliggende kommuner:

Alburquerque, Almendralejo, Azuaga, Badajoz, Brozas, Cáceres, Castuera, Coria, Don Benito, Herrera del Duque, Hervás, Jaraíz de la Vera, Jerez de los Caballeros, Logrosán, Llerena, Mérida, Navalmoral de la Mata, Olivenza, Plasencia, Puebla de Alcocer, Trujillo og Valencia de Alcántara.

Forarbejdningsområdet er det samme som produktionsområdet.

5. Tilknytning til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

Omkring 35 % af området er dækket af kratvegetation (soløje, Montpellier-soløjebusk, torngyvel, lyng osv.) og lavskov (steneg, korkeg, farveeg, pyrenæisk eg osv.), mens resten er græsarealer, der kan benyttes af kvæget.

Husdyrarterne i Extremadura består overvejende af lokale racer med nær tilknytning til det mest typiske miljø i regionen (»dehesa«). De bidrager alle, takket være deres hårdførhed og omfattende evne til at tilpasse sig vanskelige miljøer, til at vedligeholde og forbedre økosystemet ved at gøde jorden, forbedre græsgangenes kvalitet og bremse træbevoksningen. Det skal dog påpeges, at størstedelen af bedrifterne avler disse racer ved at krydse dem med spansk kødkvæg med henblik på at tilpasse produktionen til de aktuelle krav på markedet.

De racer, der er omfattet af den beskyttede geografiske betegnelse »Ternera de Extremadura«, er optimalt tilpasset de ekstreme temperatur- og nedbørsforhold, da de er modstandsdygtige over for både kulde og varme og vandmangel i tørkeperioder.

Dehesa-græsarealernes økosystem er gennem århundrederne blevet skabt ved menneskets påvirkning af middelhavsskovområderne og omfatter store arealer i Extremadura, hvor kvægproduktionen traditionelt er indgået i en ekstensiv driftsform med balance mellem dyrearterne (tamme og vilde), miljøet og den menneskelige påvirkning. Den ekstensive driftsform hænger tæt sammen med udnyttelsen af de meget store græsgange gennem opdræt af kvæg, der i kraft af sin hårdførhed har tilpasset sig miljøet perfekt. Det hårde klima og jordens ringe kvalitet har været medvirkende til, at kvægbruget er blevet så vigtigt.

Dehesa-kvægbruget er karakteriseret ved, at dyrene udnytter de tilgængelige græsningsmuligheder og herigennem dækker en stor del af deres energibehov. Græsgangene giver et større udvalg af foder og består af en mangfoldig florasammensætning, herunder mange etårige selvsåede planter.

Træbevoksningerne har stor betydning for dehesa-bedrifter, i og med at de bidrager til at øge ressourcernes forskelligartethed og muliggør alternative produktionsmetoder.

I den træbevoksede del af dehesa-arealerne finder man navnlig steneg (Qercus ilex) og korkeg (Quercus suber) og i mindre omfang farveeg (Quercus lusitanica), kastanje (Castanea sativa) og stilkeg (Quercus robur). Fra træerne kommer bl.a. agern, kviste og blade, som kvæget æder, når græsproduktionen er lille.

Der findes også en kratvegetation, og her er de hyppigst forekommende planter soløje (Cistus ladaniferus), gyvel (Sarothamnus scoparius), Montpellier-soløjebusk (Cistus monspeliensis) og torngyvel (Genista spp.).

Græsgangene kan alt efter jordbundsforholdene klassificeres på følgende måde:

— græsgange på granitgrund

— græsgange på skifergrund

— græsgange på aflejringer fra tertiærtiden og kvartærtiden

— græsgange i folde

— andre græsgange i særlige områder: græsgange i bjergområder.

Ud over græsgangene finder man i dehesa-økosystemet også en produktion af agern, korn til foderbrug (hvede, byg, havre, rug og triticale), bælgplanter (kikærter, bønner osv.), kork, brænde, trækul m.m. Der er derfor ingen tvivl om, at dehesa-arealerne i en region, der er så præget af landbrug som Extremadura, har meget stor økonomisk betydning, og de tegner sig da også for 45 % af den lokale landbrugsproduktion.

Forskellige undersøgelser (Espejo Díaz, M. & García Torres, S., Características específicas y diferenciadoras de las carnes de ganado Bovino de las dehesas españolas) har vist, at de kvalitetsegenskaber, som forbrugeren primært efterspørger, øges betydeligt hos de racer, der opdrættes på græsgangene.

5.2. Produktets egenart

Undersøgelsen »Características específicas y diferenciadoras de las carnes de ganado bovino de las dehesas españolas« (Specifikke og særlige kendetegn ved kød fra kvægbrug i de spanske dehesa-områder), som blev præsenteret i forbindelse med det internationale symposium om karakterisering af opdrættede produkter fra »dehesa«-området, som blev afholdt i Mérida (Badajoz, Spanien), og offentliggjort i EAAP's publikation nr. 90 fra 1998, belyser den kendsgerning, at kød, der er omfattet af den beskyttede geografiske oprindelsesbetegnelse »Ternera de Extremadura«, stammer fra racer, der benævnes »Razas de la Dehesa« (racer fra dehesa-området), og at organoleptiske analyser (foretaget af uddannede grupper af smagsdommere og forbrugere) klart viser kødets kvalitet og meget værdsatte særlige karakteristika.

Det kød, der er omfattet af den beskyttede geografiske betegnelse »Ternera de Extremadura«, defineres således som et produkt af høj kvalitet på grund af sine organoleptiske egenskaber (mørhed, saftighed og smag).

5.3. Sammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

Som følge af de forskellige racers sameksistens er alle racer — fra de primitive oprindelige racer på Den Iberiske Halvø til de nutidige racer og krydsninger heraf — anerkendt som racer »fra Extremadura«.

Krydsningen af »Blanca Cacereña« med den sorte stamme har således givet ophav til »Ganado barroso cacereño« og »Colorada extremeña«, som i dag ses i racen »Retinta«. Disse krydsninger var værdigt repræsenteret ved de nationale kvægkonkurrencer i 1913. »Cacereña« blev efterfølgende præsenteret som race i 1922, 1926 og 1930 (sidstnævnte to år i grupper af »cabestro«-kvæg (»paradas de Cabestros«)). Racen blev ligeledes præsenteret i 1953, 1956 og 1959, hvorefter den forsvandt for at dukke op igen i 1975 i forbindelse med en udstilling i et parti fra en statslig besætning (Sánchez Belda, A., Publicaciones de Extensión Agraria, 1984).

Også på det gastronomiske område findes der beskrivelser, som kæder kalvekød sammen med Extremaduras køkken i flere opskrifter, f.eks. kalvesteg a la La Vera (»Ternera asada al estilo de la Vera«) (José V. Serradilla Muñoz, Cocina Tradicional de La Vera 1992, 3. udgave 1999, Gráficas Romero de Jaraíz de la Vera), indbagt kalvekød (»Envueltillos de Ternera«) (Calera, Ana María, La cocina día a día. Cocina extremeña, 1987, Plaza y Janes S.A), kalvekoteletter a la Extremadura (»Chuletas de vaca a la extremeña«) (ABC, Gran Enciclopedia de la Cocina, 1994, Ediciones Nobel S.A.) og entrecote a la Cáceres (»Entrecot al modo de Cáceres«) (Teclo Villalón & Pedro Plasencia, Cocina Extremeña, 1999, Editorial Everest).

Der findes desuden historiske henvisninger til opdrættet i det 20. århundrede. Sammenslutningen af producenter af avlsprodukter fra Extremadura (»Sociedad Productos de la Ganadería Extremeña«) blev således stiftet den 10. januar 1927 med henblik på drift af det kommende slagteri i Mérida. Et par år senere, omkring 1930, fandt man blandt de forskellige produkter, der også markedsførtes uden for regionen, kødkvæg, hvoraf 62 % af den samlede levende vægt blev afsat på de udenlandske markeder (Archivo Ediciones Extremeñas, S.L., Extremadura: la historia, 1997).

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i nærværende forordning)

http://www.juntaex.es/filescms/con03/uploaded_files/SectoresTematicos/Agroalimentario/Denominacionesdeorigen/PliegoCondiciones_IGP_TerneraDeExtremadura.pdf

(1) EUT L 179 ag 19.6.2014, s. 17.