Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets beslutning om et flerårigt rammeprogram for aktioner inden for energisektoren (1998-2002) og dertil knyttede foranstaltninger« (98/C 214/12)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 4. februar 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Energi, Kernekraft og Forskning, som udpegede Claus-Benedict von der Decken til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. april 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 354. plenarforsamling af 29. og 30. april 1998, mødet den 29. april 1998, med 115 stemmer mod 0 og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Forslaget til rådsbeslutning består af en begrundelse og syv bilag:

- Bilag I indeholder forslaget til beslutning.

- Bilag II beskriver de finansielle aspekter af det første område, som omfatter den horisontale aktion fremtidsanalyser og overvågning af markederne.

- Bilag III beskriver de finansielle aspekter af det andet område, som omfatter den horisontale aktion internationalt energisamarbejde, der i dag gennemføres under SYNERGI-programmet.

- Bilag IV beskriver temaprogrammet om fremme af vedvarende energi samt dets finansielle aspekter. Det dækkes i dag af ALTENER II.

- Bilag V omhandler aktionsområdet energieffektivitet og CO2-emissioner samt dets finansielle aspekter. Det dækkes i dag af SAVE II.

- Bilag VI omhandler CARNOT-programmet.

- Bilag VII beskriver de finansielle aspekter af samarbejdet med de nye uafhængige stater og transport af radioaktivt materiale, herunder bekæmpelse af ulovlig handel.

1.2. Formålet med energirammeprogrammet er at sikre, at aktioner, der iværksættes som led i energipolitikken, bliver sammenhængende og effektive. Programmerne må gøres til en del af en mere samlet, gennemsigtig og effektiv strategi. Denne femårige strategi skal struktureres omkring horisontale aktioner og temaprogrammer eller -aktioner.

1.3. Rammeprogrammets struktur

For at skabe størst mulig sammenhæng må der lægges særlig vægt på at sikre en effektiv beslutningsproces. Til gennemførelse af rammeprogrammet støtter Kommissionens forslag sig på nedsættelsen af ét enkelt udvalg af rådgivende karakter, som skal samarbejde med alle berørte instanser.

1.4. Horisontale aktioner

Horisontale aktioner er ikke afgrænset til et enkelt særprogram og bidrager globalt til at nå de højt prioriterede mål. Sådanne aktioner skal have et mål i sig selv, men de skal samtidig sikre, at de aktioner, der iværksættes som led i temaprogrammerne, bliver koordineret på rammeniveau, og at de energipolitiske aktioner kommer til at hænge sammen med de andre EF-politikker.

1.4.1. Det grundlæggende sigte med programmets fremtidsanalyser og overvågning af markederne og de nævnte aktioner er at sørge for, at de energipolitiske beslutninger, der træffes på henholdsvis nationalt plan og EF-plan, kan træffes på et fælles analysegrundlag. Programmet er først og fremmest rettet mod følgende indsatsområder: klimaændringen, liberaliseringen af energimarkederne og energimarkedstendenserne på verdensplan.

1.4.2. Det internationale energisamarbejde vil konkret komme til at bestå af: energipolitisk rådgivning, udsendelse af eksperter til relevante instanser i tredjelande, energiundersøgelser og -prognoser, uddannelsesaktioner, koordinering af de EF-instrumenter, der kan anvendes til internationale energiforanstaltninger, informationsformidling og udveksling af oplysninger.

1.5. Temaprogrammer

Temaprogrammer er programmer, som modsvarer specifikke emner, der prioriteres højt i EU's energipolitik.

1.5.1. Fremme af vedvarende energi og implementering af en strategi og en EF-handlingsplan på området. Som anført i ALTENER II-programmet er formålet at fremme vedvarende energi ved hjælp af markedsindtrængning, udbygning af infrastrukturer og formidling af oplysninger. Budgettet er anført i bilag IV.

1.5.2. Fremme af energieffektivitet omfatter SAVE II-programmet.

1.5.3. Fremme af ren og effektiv udnyttelse af fast brændsel vedrører CARNOT-programmet.

1.5.4. Sikkerhedssamarbejde i den nukleare sektor: disse aktioner skal medvirke til at forbedre og datamatisere regnskabs- og kontrolsystemet for nukleare materialer på alle niveauer. Industrielt samarbejde med Rusland og de nye uafhængige stater samt transport af radioaktivt materiale, herunder bekæmpelse af ulovlig handel: programmet skal struktureres omkring seks aktionsområder, hvis sigte er at få det indre marked til at fungere bedre, at vurdere episoder, der måtte opstå under transport, samt at samarbejde med de central- og østeuropæiske lande og med de nye uafhængige stater om forbedring af transportsikkerheden.

1.6. Koordinering med energipolitiske elementer i andre EF-programmer og -politikker

1.6.1. Støtte til forskning og teknologisk udvikling (FTU). Både det fjerde og femte rammeprogram indeholder programmer som JOULE, THERMIE og FTU-programmet inden for nuklear sikkerhed og kontrolleret termonuklear fusion, som bygger på Euratom-traktaten, og som har deltagelse af Det Fælles Forskningscenter.

1.6.2. Gennemførelsesbestemmelserne, organerne og selskaberne vedrørende transeuropæiske energinet vil ikke blive ændret.

1.6.3. Der vil blive lagt vægt på at forbedre koordineringen mellem andre programmer, såsom dem, der vedrører eksterne relationer (PHARE, TACIS og MEDA), strukturfondene og investeringsstøtte.

1.6.4. Der skal etableres et netværk mellem de berørte generaldirektører, som skal sikre, at retningslinjer med en energidimension afstemmes efter hinanden og er gennemskuelige. Det skal hvert år udarbejde en sammenfattende rapport om alle EU-energiaktioner.

1.7. Generelle finansielle betragtninger

Nedenstående vejledende oversigt (i mio. ecu) viser bevillingernes fordeling. De nærmere detaljer vedrørende de skønnede finansieringsbehov fremgår af finansieringsoversigterne i de forskellige bilag:

>TABELPOSITION>

1.8. Det Økonomiske og Sociale Udvalg har afgivet udtalelse om ALTENER II () og SAVE II ().

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU godkender Kommissionens dokument som et første skridt til en harmoniseret, sammenhængende og effektiv strategi for energipolitiske foranstaltninger, der ligeledes er fleksibel og gennemsigtig. Det erkendes, at der må fokuseres mere på dette prioriterede område, og der kan nu indledes en målrettet koordinering af de mange dertil hørende aktioner.

2.2. EU's energipolitik vil i de kommende år komme til at stå over for store udfordringer. Den energipolitiske situation kendetegnes af en voksende importafhængighed. I lyset af denne voksende afhængighed og de nye geopolitiske rammevilkår får EU's eksterne relationer på især energiområdet en central betydning. EU må i højere grad satse på sikker energiforsyning. Et internationalt energisamarbejde skal sikre en bedre forsyningssikkerhed - ikke blot i EU men i hele verden, og sætte gang i en udveksling af ideer.

2.3. Med den tiltagende globalisering vil markederne rykke tættere sammen, og virksomhederne vil konkurrere med hinanden over hele verden. EU-virksomhedernes konkurrenceevne må forbedres, hvis de skal kunne klare sig i den globale konkurrence.

2.4. De fremskridt, der er gjort med at få liberaliseret el-markedet () og gasmarkedet (Energiministrenes Rådsmøde den 8. december 1997) er vigtige for gennemførelsen af det indre marked og forbedringen af EU's internationale konkurrenceevne.

2.5. En yderligere udfordring består i at koble disse to spørgsmål sammen med den miljøpolitiske dimension. Fremtidens energipolitik må også være rettet mod en bæredygtig udvikling eller i det mindste garantere en skånsom omgang med miljøet.

2.6. Med rammeprogrammets sammenkædning af energi og miljø tages der højde for nødvendigheden af at lægge større vægt på miljøet. De indgåede forpligtelser i Kyoto og de dermed forbundne foranstaltninger tydeliggør, at EU's energipolitik må bringes i overensstemmelse med målene for miljøbeskyttelse.

2.7. Den tiltagende liberalisering og intensiveringen af konkurrencen forventes at give lavere energipriser, og dette kunne komme til at mindske effekten af miljøindsatsen. Omvendt kunne eksempelvis indførelse af en energiafgift til internalisering af de eksterne omkostninger modvirke en styrkelse af den europæiske industris konkurrencemæssige stilling. Det turde være indlysende, at det stadig er nødvendigt at føre en indgående debat om de eksisterende modsætningsforhold og om en fremtidig strategi, der tager hensyn til såvel miljødimensionen i form af en bæredygtig udvikling som den internationale konkurrenceevne. Medlemsstaternes erfaringer kan vise, hvorledes disse til dels modstridende mål kan forenes på en harmonisk måde.

2.8. ØSU bifalder, at Kommissionen fokuserer på tre højtprioriterede mål, nemlig forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og miljøbeskyttelse, og at den udformer sin energipolitik herefter. Der tilstræbes især en samlet indsats for at nå disse mål og skabe mere gennemsigtighed og større effektivitet. Et første skridt på vejen til mere gennemsigtighed finder man i Kommissionens meddelelse () Samlet oversigt over energipolitik og energiforanstaltninger, som ØSU har afgivet en udtalelse om.

3. Særlige bemærkninger

ØSU er enig med Kommissionen i, at aktioner, der iværksættes som led i energipolitikken, skal være sammenhængende og effektive og indgå i en mere samlet, gennemsigtig og effektiv strategi.

3.1. Generelle betragtninger

3.1.1. Energirammeprogrammet, som Kommissionen har fremlagt det, er kun et første skridt på vejen til en sådan ensartet strategi. Det dækker udelukkende programmer (med oplysninger om finansielle virkninger) under GD XVII. I Kommissionens dokument bør det tydeligt anføres, at dette er udvælgelseskriteriet, eftersom det ikke er klart for en udenforstående.

3.1.2. Det kunne snarere forventes, at rammeprogrammet ville give en oversigt over alle foranstaltninger på miljøområdet. Titlen lægger i det mindste op til det. Der er imidlertid vigtige energipolitiske foranstaltninger, som ikke omtales i Kommissionens dokument. ØSU beklager, at energirammeprogrammet kun omhandler programmer under GD XVII.

3.1.3. EU har ikke tilstrækkelige juridiske muligheder til at integrere alle energipolitiske foranstaltninger. For at skabe en mere sammenhængende og effektiv energipolitik bør rammeprogrammet imidlertid indeholde en udtømmende oversigt over alle de foranstaltninger, som både ligger inden for og uden for programmet. Ud over at opnå en mindre formalistisk præsentation ville det derigennem være muligt at gøre Kommissionens dokument mere gennemskueligt og forståeligt for almindelige mennesker, hvilket netop er vigtigt, når der er tale om energisektoren.

3.1.4. Kommissionen afstår fra at sammenkæde rammeprogrammets aktioner og andre af de programmer med særskilt finansiering, såsom »En fællesskabsstrategi til fremme af kombineret kraftvarmeproduktion og til fjernelse af hindringerne for udvikling af den« () og »Energi for fremtiden: Vedvarende energikilder - Hvidbog vedrørende en strategi- og handlingsplan på fællesskabsplan« (). ØSU er for øjeblikket i færd med at udarbejde en udtalelse om disse to spørgsmål. ØSU finder det yderst vigtigt, at alle foranstaltningerne kommer til at indgå i et sammenhængende program med angivelse af deres indbyrdes forbindelse, og opfordrer Kommissionen til at gå videre med integreringen af energipolitiske foranstaltninger.

3.1.5. Desuden finder sektionen det nyttigt, at der udarbejdes en oversigt over de aktioner, der gennemføres i medlemsstaterne, da en sådan kan muliggøre en frugtbar erfaringsudveksling, en sammenhængende og effektiv EU-energipolitik og deraf følgende supplerende foranstaltninger. I den forbindelse må subsidiaritetsprincippet til enhver tid respekteres.

3.2. Retsgrundlag

3.2.1. De forskellige beslutningstageres bestræbelser på at få skrevet et energikapitel ind i EU-traktaten har hidtil været forgæves. Kommissionen forsøger nu med rette at udnytte sine nuværende retlige rammer fuldt ud og gennem en intensiv informationsudveksling sikre en bedre koordinering af de forskellige energipolitiske foranstaltninger.

3.2.2. Om end Kommissionens juridiske spillerum således er begrænset, åbner nedsættelse af ét enkelt udvalg og det tilstræbte netværk af generaldirektører dog et fremtidsperspektiv. Hvis det lykkes for Kommissionen at gennemføre de foreliggende forslag med succes, at skabe grundlaget for en fremtidig strategi, at give Rådet et positivt signal og at vise, at den vej, der er slået ind på med udvalget og generaldirektørnetværket, vil føre til større sammenhæng og en bedre koordinering, vil en udbredelse af denne arbejdsmetode til sin tid være værd at overveje.

3.2.3. Det nye rådgivende udvalg, hvor også medlemsstaterne bør påtage sig et stort ansvar, skal ligeledes se det som sin opgave at få fjernet den nuværende manglende sammenhæng på fællesskabs- og medlemsstatsplan. Det vil således ikke få en rent rådgivende funktion, som Kommissionen foreslår, men også en forvekslings- og styringsfunktion.

3.3. Organer

3.3.1. Da der lægges så stor vægt på de horisontale og tematiske programmer, skubbes et vigtigt aspekt som organisationsstrukturen noget i baggrunden og risikerer ikke at få den fornødne opmærksomhed.

3.3.2. Det nye udvalg, Kommissionen foreslår, skal have ansvaret for de programmer, der forvaltes inden for energirammeprogrammet, samt for koordineringen af de dertil hørende aktioner. Det træder i stedet for eksisterende programudvalg og overtager deres ansvarsområder.

3.3.3. Der mangler endnu at blive ført grundige drøftelser om dette udvalg og om, hvorvidt dets opgaver skal afstemmes med de andre »energiudvalg«, som medvirker til at gennemføre rammeprogrammet. Det må undgås, at der opstår en kompetencestrid mellem de forskellige udvalg, og at deres opgaver overlapper hinanden. Det nye udvalg skal ikke blot kunne overtage de eksisterende udvalgs opgaver, men også føje noget til selv.

3.3.4. Kommissionen kommer ikke nærmere ind på sammensætningen af det nye udvalg, som også skal medvirke aktivt til at koordinere de energiaktioner, der iværksættes som led i de forskellige EF-politikker. Det skal sørge for, at disse aktioner bliver gennemsigtige og integrerede, samt at den nødvendige teknologiske ekspertise inddrages. Det er nødvendigt med yderligere oplysninger om udvalgets sammensætning og funktionsmåde.

3.3.5. Kommissionen har fremlagt et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om femte rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002), som ØSU også har taget stilling til (). Det må undersøges, om erfaringerne med det femte rammeprograms »kollegiale« koordineringsstruktur eller rådgivningsstruktur kan udnyttes i forbindelse med det nye fællesudvalg. Den juridiske udgangsposition er nemlig meget anderledes.

3.4. Bedre koordinering af de energipolitiske elementer i de forskellige EF-politikker

3.4.1. ØSU er enig med Kommissionen i, at koordinationen mellem de forskellige GD'er må styrkes, og at der i dette øjemed må udarbejdes en sammenfattende rapport om alle energiaktioner, der er iværksat som led i de forskellige EF-politikker for at undgå, at foranstaltninger kommer i modstrid med hinanden. Forslaget om at etablere et netværk mellem de berørte generaldirektører bifaldes.

3.4.2. Dette netværk danner rammen om alle aktiviteter på energiområdet, altså også om energiaktioner, som falder uden for rammeprogrammet, såsom EU-strategien for fremme af kombineret kraftvarmeproduktion, hvidbogen og handlingsplanen for vedvarende energikilder og regionalpolitikken. ØSU anser dette netværk for at være et væsentligt element i rammeprogrammet og ser gerne, at Kommissionen lader dette punkt figurere allerede i indledningen til dokumentet

3.4.3. Generaldirektørnetværket giver mulighed for at samle den energirelaterede kapacitet i alle GD'er, få bred støtte inden for Kommissionen til en EU-energipolitik og dermed mindske ulemperne ved mangelen på et særligt energikapitel i EF-traktaten. Fælles strategier, som mere end ét GD har ansvaret for, mangler stadig at blive udviklet.

3.4.4. Generaldirektørnetværket bør allerførst udarbejde en oversigt over alle relevante foranstaltninger og politikområder, som så skal opfølges af årlige rapporter om koordinering af energiaktionerne og disses effekt. En kortfattet fremstilling som i Kommissionens meddelelse om en samlet oversigt over energipolitik og energiforanstaltninger (), som ØSU har udtalt sig om (), er ikke tilstrækkelig konkret og komplet. Generaldirektørnetværket bør også undersøge i hvilken grad de energipolitiske foranstaltninger, Kommissionen har iværksat, bidrager til at nå EU's mål.

3.4.5. For at sikre en hurtig og effektiv udnyttelse af netværket bør det institutionaliseres via politiske og operationelle retningslinjer.

3.5. Det fælles udvalg og generaldirektørnetværket skal sørge for koordinering på EU- og rammeprogramplan. ØSU godkender dette forslag, forudsat at man bevidst nyudformer den fremtidige energipolitik med disse to nye organer.

4. Horisontale og tematiske programmer

4.1. Fremtidsanalyser og overvågning af markederne ()

4.1.1. Formålet med denne aktion er i samarbejde med medlemsstaterne regelmæssigt at følge udviklingen på energimarkederne og -tendenserne, således at energipolitiske beslutninger kan træffes på et fælles analysegrundlag.

4.1.2. ØSU finder det hensigtsmæssigt, at der ved udarbejdelsen af analyser trækkes på andre undersøgelser og erfaringer. Inden for programmet bør kun supplerende studier få støtte. Det foreslåede budgets begrænsede omfang tillader i øvrigt heller ingen udførlige markedsanalyser.

4.2. Internationalt energisamarbejde ()

4.2.1. SYNERGY er et særligt program til fremme af det internationale energisamarbejde. Bilag III forudser blot en femårig videreførelse af det SYNERGY-program (), Rådet vedtog i 1997 for ét år.

4.2.2. ØSU støtter fuldt ud dette program, men beklager, at det trods et produktivt samarbejde i forbindelse med programmer som ALTENER II og SAVE II ikke er blevet konsulteret om SYNERGY.

4.3. Fremme af vedvarende energi ()

4.3.1. De vedvarende energikilder tillægges så stor betydning, fordi de kan opfylde miljøkravene. Det bør dog fremgå tydeligere, i hvilket omfang der afviges fra det allerede fremlagte ALTENER II-program, som ØSU også har udtalt sig om (), eller om dette program overtages uændret. Endvidere bør det oplyses, hvilken rolle ALTENER II og hvidbogen samt den dermed forbundne handlingsplan for vedvarende energi - en særlig studiegruppe i ØSU er i færd med at udarbejde en udtalelse herom - skal spille inden for det flerårige program til fremme af vedvarende energi i EU.

4.3.2. Da ALTENER-programmet har stor virkning udadtil og er veletableret, opfordrer sektionen til at bibeholde selve navnet, som er uløseligt forbundet med vedvarende energikilder. For at gøre det tydeligere for borgerne bør Kommissionen også anføre det i bilag IV's titel.

4.4. Fremme af energieffektivitet ()

4.4.1. Ligesom Kommissionen finder ØSU det vigtigt at sikre en effektiv energiudnyttelse og ser her de bedste muligheder for at reducere CO2-emissionerne. ØSU har allerede afgivet udtalelse om SAVE II-programmet (). Af budgettekniske grunde kunne der ved beslutningen i 1996 kun frigøres de finansielle midler, der var nødvendige for det første år af SAVE II's løbetid. For de efterfølgende år henvistes til energirammeprogrammet, som endnu manglede at blive udarbejdet. SAVE II inkorporeres nu i dette program, og dets løbetid forlænges til 2002.

4.4.2. ØSU udtrykker tilfredshed med, at finansieringen af SAVE II er sikret, og at dets løbetid forlænges i overensstemmelse med energirammeprogrammet. Kommissionen oplyser desværre ikke, om der afviges fra det igangværende SAVE II-program, eller om det udvides, men eventuelle ændringer skulle under alle omstændigheder være beskedne.

4.4.3. Fællesskabsstrategien til fremme af kraft/varmeproduktion og fjernelse af hindringerne for udviklingen af den (), som ligeledes forvaltes af GD XVII, må anses for at være et vigtigt element i strategien til fremme af energieffektiviteten, om end den ikke indgår i rammeprogrammet.

4.4.4. Sektionen opfordrer til at bibeholde navnet SAVE, der også bør anføres i bilag V's titel.

4.5. Fremme af ren og effektiv udnyttelse af fast brændsel ()

4.5.1. CARNOT tager sigte på at formidle oplysninger om ren energiudnyttelse af kul. Dette område har hidtil hørt under THERMIE II, men dette lader nu ikke mere til at være tilfældet, og tanken er at behandle det særskilt.

4.5.2. ØSU kan støtte dette program, men Kommissionen må sørge for at sikre komplementaritet med andre forskningsprogrammer, der ikke er omfattet af det femte rammeprogram, såsom EKSF-programmet og THERMIE II, og udgå eventuelt dobbeltarbejde.

4.5.3. ØSU har allerede afgivet en udtalelse om THERMIE II (). Også i det foreliggende dokument forsømmer Kommissionen at sætte de ikke-forskningsrelaterede aspekter af THERMIE ind i en bredere ramme.

4.5.4. Hvad angår en mindskelse af energiafhængigheden er det i lyset af EU's kommende udvidelse og kulforekomsterne i ansøgerlandene værd at overveje en øget anvendelse af de europæiske kulreserver. Dette vil nødvendiggøre, at der afsættes flere midler til undersøgelser af metoder til at producere ren energi af fossile brændstoffer.

4.6. Samarbejde om sikkerhed i den nukleare sektor ()

4.6.1. Umiddelbart kan det konstateres, at der i rammeprogrammet afsættes forholdsvis få midler til nuklear sikkerhed. Der er da også kun udvalgt nogle få beskedne aktioner ud af det store område, nuklear sikkerhed udgør, hvilket er ubegribeligt for en udenforstående. En sådan fremgangsmåde egner sig ikke til at øge tilliden til nuklear sikkerhed blandt de europæiske borgere, som er meget sensible, når der er tale om nuklear energi. Kun gennemsigtighed og en tillidsskabende optræden kan sikre den nødvendige brede folkelige opbakning.

4.6.2. I dette øjemed må der udarbejdes en oversigt over alle programmerne inden for nuklear sikkerhed, hvor også alle aktioner på andre områder (TACIS, PHARE, 5. forskningsrammeprogram) medtages, eftersom der jo her er tale om et rammeprogram. Forbindelserne med de andre programmer bør angives tydeligt.

4.6.3. ØSU finder det ikke fornuftigt at lade rammeprogrammet behandle en lille del af et så stort område som nuklear sikkerhed på en så formalistisk måde (finansieringsoversigt). Dette foruroliger bare de europæiske borgere endnu mere. Det må undersøges, om der er nogen fordel forbundet med en sådan strategi, eller om det ikke ville være bedre at lade bilag VII udgå af rammeprogrammet og behandle det sammen med andre foranstaltninger på området nuklear sikkerhed.

5. Afsluttende bemærkninger

5.1. Sektionen er af den opfattelse, at især programdokumenter som det foreliggende ikke udelukkende bør udarbejdes på grundlag af en formalistisk strategi. Hvis de bliver det, vil de nemlig ikke kunne forstås af en bredere kreds af interesserede. For en udenforstående er det f.eks. ikke tydeligt, hvorfor netop disse få foranstaltninger medtages i rammeprogrammet, men derimod ikke andre energipolitiske foranstaltninger under GD XVII eller Kommissionen.

5.2. Det bør ligeledes præciseres, hvad udtrykket »ramme« i rammeprogrammet betyder i dette tilfælde. Kommissionen bør ved udarbejdelsen af dokumenter lægge mere vægt på forståeligheden og virkningen på udenforstående. Dette er af stor betydning for den politiske opbakning fra den europæiske befolkning.

Bruxelles, den 29. april 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 19 af 21.1.1998.

() EFT C 82 af 19.3.1996.

() Europa-Parlamentets og Rådets direktiv, EFT L 27 af 30.1.1997.

() EFT C 19 af 21.1.1998.

() KOM(97) 514 endelig udg.; EFT C 157 af 25.5.1998.

() KOM(97) 599 endelig udg.

() EFT C 355 af 21.11.1997.

() KOM(97) 167 endelig udg.

() Jf. bilag II KOM(97) 550 endelig udg.

() Jf. bilag III KOM(97) 550 endelig udg.

() EFT L 104 af 22.4.1997.

() Jf. bilag IV KOM(97) 550 endelig udg.

() Jf. bilag V KOM(97) 550 endelig udg.

() Jf. bilag VI KOM(97) 550 endelig udg.

() EFT C 393 af 31.12.1994.

() Jf. bilag VII KOM(97) 550 endelig udg.