Nr. C 56/44 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7. 3. 77 
man sikrer,  at potentielle  'brugere  modtager  oplysnin-
ger, hvori  indgår  alle  relevante  data. 
2.9. Da  det  politiske  ansvar  for  de forskellige  sam-
arbejdsprogrammer  fortsat  pahviiler  EF-institucion-
erne,  forventer  Udvalget,  at det  europæiske  agentur 
vil lette  den  praktiske  gennemførelse  af disse  sam-
arbejdsprogrammer.  Den  værdsætter  den  detaljerede 
beskrivelse  af agenturets  forskellige  opgaver,  og ser 
med tilfredshed  på,  at man  i forslaget  understreger 
ideen  om  gruppesamarbejde  og fleksibilitet  d den 
administrative  organisation  og ledelse.  Dette  vil vir-
kelig  være  et realistisk  .udgangspunkt  for at klare  den 
ofte komplicerede  situation  i forbindelse  med  tilret-
telæggelsen  af besøg  af delegationer,  udstillinger  osv., 
hvilket  er problemer,  der  skal  løses  inden  for  en 
begrænset  tidsfrist.  Den  ser  også  med  tilfredshed  på 
den kendsgerning,  at agenturets  personale  vil komme 
til at bestå  af folk  med  praktisk  erfaring  inden  for 
im- og eksport. 
2.10.  Udvalget  ville  gerne  modtage  den  beretning, 
som det  europæiske  agentur  i henhold  til dets  ved-tægter  hvert  år skal  forelægge  for  Kommissionen. 
Denne  beretning  skulle  give  en konkret  ide  om,  i 
hvilken  udstrækning  Fællesskabet  og udviklingslan-
dene  d praksis  gennemfører  dette  samarbejde  og øger 
den økonomiske  afhængighed,  som  de har  forpligtet 
sig til. 
2.11.  Under  henvisning  til ovennævnte  betragtninger 
opfordrer  Udvalget  Rådet  til hurtigst  muligt  at træffe 
beslutning  om  Kommissionens  forslag,  således  at det 
europæiske  agentur  for  handelssamarbejde  med  ud-
viklingslandene  kan  begynde  at fungere  senest  i be-
gyndelsen  af 1977. 
Bruxelles,  den  25. november  1976. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om Kommissionens  henstiUing  om gradvis  udstrækning  af den  sociale  beskyt-
telse  til at omfatte  de persongrupper,  der  ikke  eller  kun  i utilstrækkelig  grad  er dækket 
af de eksisterende  ordninger 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er ikke  offentliggjort  i De Europceiske 
Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Kommissionen  besluttede  den  17. september  1976  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om 
oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab  at høre  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 143.  plenarforsamling,  holdt  i Bruxel-
les den  24. og 25. november  1976,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
7. 3. 77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 56/45 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til artikel  198  i traktaten  om opret-
telse  af EØF, 
under  henvisning  til anmodning  fra  Kommissionen 
for De europæiske  Fællesskaber  af 17. september  1976, 
under  henvisning  til 'beslutning  truffet  af Præsidiet 
den 29. juni  1976  om i forventning  om denne  høring 
at pålægge  Afdelingen  for sociale  anliggender  at ud-
arbejde  en udtaleilse  og en beretning, 
under  henvisning  til udtaleise  vedtaget  af Afdelingen 
for sociale  anliggender  på mødet  den  11.  november 
1976, 
under  henvisning  dl beretning  aflagt  mundtligt  af 
ordføreren,  ihr. Marvier, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  143.  ple-
narforsamling  den  24. og 25. november  1976,  mødet 
den 25. november  1976  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
med 74 stemmer  for  og 4 imod,  mens  6 undlod  at 
stemme: 
1. Almindelige  bemærkninger 
Udvailget  bemærker,  at (henstillingen  vedrører  ud-
strækningen  af den  sociale  beskyttelse,  samt  at dette 
kan ske  via  en social  sikringsordning  eller  ethvert 
andet  eksisterende  socialforsorgssystem. 
1.1. Tidligere  udtalelser  fra Udvalget 
1.1.1.  Udvalget  ser  med  stor  .tilfredshed  på Kom-
missionens  initiativ,  der  tager  sigte  på at afhjælpe 
visse  mangler  og utilstrækkeligheder  i den  sociale 
beskyttelse  af visse  persongrupper,  som  man  i varie-
rende  grad  har  konstateret  i samtlige  Fællesskabets 
medlemsstater. 
1.1.2.  Udvalget  bar  gentagne  gange  fremhævet  dette 
problem;  bl.a.  i sin udtalelse  om den  sociale  situation 
inden  for Fællesskabet  i 1972  blev  det understreget, 
at de selvstændige  erhvervsdrivendes  stilling  i den 
sociale  lovgivning  var  problematisk  på  en  række 
specifikke  områder,  og at man  ikke  kunne  løse  pro-
blemerne  ved  at give  dem  nøjagtig  de samme  vilkår 
som andre  grupper,  men  ved  at garantere  dem  den 
grad  af social  tryg;hed,  som  enhver  i vort  samfund 
har krav  -på. 1.1.3.  I udtalelsen  om  udviklingen  i den  sociale 
situation  i Fællesskabet  i året  1973  (x) anmodede 
Udvalget  ligeledes  om,  at der blev  truffet  foranstalt-
ninger  for at forbedre  det sociale  trygheds  system,  og 
at der  blev  taget  skridt  til, at de selvstændige  er-
hvervsdrivendes  ydelser  blev  ækvivalente  med  dem, 
andre  -erhvervsgrupper  modtager. 
1.1.4.  Udvalgelt  erkendte  i sin udtalelse  om udviklin-
gen i den  ,sociale  situation  i Fællesskabet  i 1975  (2) 
i en mere  generel  sammenhæng,  at visse  mere  sårbare 
persongrupper  var  blevet  ramt  særligt  (hårdt  af den 
økonomiske  krise,  så at man  i nogle  Ilande  ikke  havde 
været  i stand  til ,at undgå  en forværring  af de skæv-
heder,  som  skyldes  tryghedssystemets  varierende 
beskyttelse. 
1.1.5.  På det  mere  generelle  plan  skal  der  endelig 
henvises  til Udvalgets  udtalelse  om »Kommissionens 
meddelelse  til Rådet  om  det  europæiske  socialbud-
get« (3) og om  »forslag  til Rådets  afgørelse  ved-
rørende  iprogram  for  forsøgsprojekter  og vejledende 
undersøgelser  med  (henblik  på bekæmpelse  af fattig-
dom«  (4). 
1.2. Henstillingen  sammenholdt  med  målsætningerne 
i det  arbejdsmarkedsmæssige  og  sociale  hand-
lingsprogram. 
1.2.1.  Med  henstillingen  tages  der et første  skridt  for 
gradvist  at udstrække  det  sociale  tryghedssystem  til 
at omfatte  grupper  uden  for  arbejdsstyrken,  deri-
blandt  selvstændige  erhvervsdrivende  og visse  mar-
ginalgrupper  ånden  for  lønmodtagerne;  medlemssta-
terne  indrømmes  en vis handlefrihed  med  hensyn  til 
de foranstaltninger,  der skal  iværksættes,  så at både 
kravene  til fremskridt  på dat  sociale  område  og de 
økonomiske  og finansielle  muligheder  kan  tages  i 
betragtning. 
1.2.2.  Kommissionen  opfordrer  medlemsstaterne  til 
inden  for denne  første  fase: 
— at sikre  hele  den  erhvervsaktive  befolkning  dæk-
ning ved  sygdom,  alderdom  og invaliditet  og give 
dem ret til familieydelser, 
—• gradvist  og med  prioritering  af bestemte  grupper 
at sikre  persongrupper  uden  for  arbejdsstyrken 
dækning  ved  sygdom  og alderdom  og ret til at 
opnå  familieydelser, 
O EFT  nr. C 116  af 30. 9. 1974,  s. 43. 
(2) EFT  nr. C 197  af 23. 8. 1976. 
(3) EFT  nr. C 131  af 12. 6. 1976. 
(4) EFT  nr. C 263  af 17. 11. 1975. 
Nr. C 56/46 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7. 3. 77 
— at garantere  persongrupper,  som  ikke  er i stand 
til at udføre  erhvervsarbejde,  indkomster  og ser-
viceydelser  på linje  med,  hvad  den  sociale  sikring 
normalt  yder  i tilfælde  af invaliditet  og arbejds-
løshed. 
1.2.3.  Uden  derned  at gå ind  i en diskussion  om den 
retlige  form  Kommissionen  har  valgt,  in casu,  en 
henstilling,  som  li'kke  binder  medlemsstaterne,  vil Ud-
valget  gerne  understrege,  at en  fremskyndet  for-
højelse  af levestandarden  er én af de fundamentale 
målsætninger  i EØF-traktaten,  jf. dennes  artikel  2. 
Hvis  vedvarende  fattigdom  visse  steder  stiller  sig 
hindrende  i vejen  for  realiseringen  af en sådan  mål-
sætning,  måtte  man  imidlertid  med  (hjemmel  i arti-
kel 235  i traktaten  anvende  et mere  præceptivt  mid-
del, såsom  f.eks.  et direktiv. 
1.2.4.  Det  foreliggende  forslag  er  i øvrigt  ret 
begrænset.  Dét  tager  således  ikke  sigte  på harmoni-
sering  af systemer,  der  foreslås  ingen  nye  fællesskabs-
normer,  og man  går  heller  ikke  så vidt  som  til at 
anbefale  nye  fordele  for  så vidt  angår  niveauet  for 
den sociale  tryghed.  Formålet  er udelukkende  at 
udvide  personkredsen  for  de  forskellige  nationale 
ordninger  de steder,  hvor  det  er nødvendigt  til fordel 
for de samfundsgrupper,  der  endnu  ikke  beskyttes 
eller  ikke  beskyttes  i tilstrækkeligt  omfang. 
1.2.5.  Under  hensyntagen  til det foreliggende  forslags 
begrænsninger,  dels  hvad  angår  den  retlige  form  og 
dels med  hensyn  til  indhold,  opfordrer  Udvalget 
Fællesskabets  institutioner  til aktivt  og med  de mest 
velegnede  retsmidler  at gennemføre  de senere  etaper 
i den  proces,  der  skal  føre  til, at hele  Fællesskabets 
befolkning  kommer  ind  under  det  sociale  trygheds-
system. 
1.2.6.  Da  det  foreliggende  forslag  præsenteres  som 
led i iværksættelsen  af det  arbejdsmarkedsmæssige 
og sociale  handlingsprogram  ville  det  være  ønskeligt 
at få præciseret,  hvilken  -stilling  det indtager  i forhold 
til de andre  aktioner,  som  er <blevet  gennemført  eller 
skal gennemføres  som  en del  af ovennævnte  pro-
gram.  Her  vil  det  især  være  nødvendigt  med  en 
nøjere  fastlæggelse  af forbindelsen  mellem  udbygning 
af den  sociale  tryghed  (aktion  II 9 i det  arbejds-
markedsmæssige  og  sociale  handlingsprogram)  for-
højelse  (via  løbende  justeringer)  af de sociale  sikrings-
ydelser  (aktion  II 10 i handlingsprogrammet  samt 
aktionen  til bekæmpelse  af fattigdom  (aktion  II 11 i 
handlingsprogrammet). 
1.3. Finansiering 
1.3.1.  En  udbygning  af den  sociale  sikring  forud-
sætter  en nøje  gennemgang  alf ide nuværende  forhold, 
bl.a.  fordi  kommissionsforslaget  ikke  tilsigter  har-monisering  af ordningerne,  men  kun  omhandler  ud-
videlse  af personkredsen  - i de nationale  ordninger, 
hvor  det er nødvendigt. 
1.3.2.  Da der  her  er tale  om  persongrupper,  hvis 
situation,  herunder  navnlig  bidragsevne,  må formodes 
at være  stærkt  varierende,  vil det  være  hensigtsmæs-
sigt at følge  det princip,  hvorefter  bidragene  er pro-
portionale  med  indkomsten  og ydelserne  i overens-
stemmelse  med  behovet.  Derfor  er det  nødvendigt, 
at der  foretages  en prioritering  inden  for  en lang 
række  foranstaltninger,  som  i iforvejen  alle  har  høj 
prioritet. 
1.3.3.  Imidlertid  støder  de anbefalede  aktioner  på 
nationalt  plan  uvægerligt  på finansieringsproblemer 
som følge  af de begrænséde  budgetmæssige  mulig-
heder  i medlemsstaterne.  Intet  forsøg  på at -ud-
strække  den  sociale  'beskyttelse  må imidlertid  medføre 
indgreb  i erhvervede  rettigheder. 
1.3.4.  Ud  fra dette  synspunkt  mener  Udvalget,  at de 
ovennævnte  finansieringsproblemer  må  løses  under 
hensyntagen  til de bemærkninger,  som  det  har  frem-
sat i sin udtalelse  om  Kommissionens  meddelelse  til 
Rådet  vedrørende  det  europæiske  sooialbudget  (*). I 
denne  udtalelse  (pkt.  4) har  Udvalget  understreget, 
at ». . . det europæiske  social'budget  ... vil gøre  det 
lettere  at sammenligne  de sociale  udgifter  for så vidt 
angår  anvendelsesområder,  ydelser  og  finansiering. 
Samtidig  vil man  kunne  indhøste  nyttige  erfaringer 
med henblik  på andre  områder  af den  sociale  og 
økonomiske  politik,  f.eks.  med  hensyn  til indkomst-
fordelingen.  Ved  en  mere  indgående  analyse  på 
grundlag  af ibl.a.  sammenlignelige  sociale  indikatorer 
kunne  man  ligeledes  foretage  en  tilbundsgående 
undersøgelse  af,  hvordan  de forskellige  former  for 
udgifter  er fordelt  i de enkelte  landes  bruttonational-
produkt,  specielt  med  hensyn  til deres  formål  og den 
del af dem,  der  medgår  til opfyldelsen  af de pågæl-
dende  kollektive  behov«. 
1.3.5.  Videre  bemærkede  Udvalget  {pkt.  5) (2), at 
»oplysninger,  der  er indeholdt  ii det  europæiske 
socialbudget,  også  skulle  kunne  medvirke  til gradvis 
at ska'be  en bedre  'baggrund  for  analyse  og beslut-
ningstagning  på andre  områder  inden  for  økonomisk 
og social  politik  på såvel  EF-plan  som  i de enkelte 
medlemsstater: 
— finansieringen  af de sociale  udgifter  i forhold  til 
andre  former  for  udgifter  på nationalt  plan  og 
EF-plan-
— forholdet  til den  almindelige  økonomiske  politik 
(makro-økonomisk  plan)  indvirkninger  på mikro-
økonomisk  plan  og sammenhængen  med  skatte-
C) EFT  nr. C 131  af 12. 6. 1976. 
7. 3. 77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 56/47 
politikken  samt  befolkningspolitikken  og  den 
demografiske  udvikling; 
— fonholdet  mellem  finansiering  og udgifter  (idet  der 
skelnes  mellem  administration  og  ydelser)  med 
henblik  på at undersøge,  Ihvilken  rolle  solidarkets-
princippet  spiller;  der  må  i denne  forbindelse 
tages  hensyn  til faktorer  som  økonomisk  ydeevne, 
retfærdighed  og effektivitet«  ^1). 
1.3.6.  Hvad  angår  den  demografiske  udvikling,  som 
omtales  i den  ovennævnte  udtalelse,  bør  man  op-
mærksomt  følge  de demografiske  udsvings  indvirk-
ninger  spå de sociale  beskyttelsesordninger. 
1.4. Information  om  forholdene 
1.4.1.  Udvalget  understreger  nødvendigheden  af,  at 
man  råder  over  fuldstændige  og sammenlignelige  op-
lysninger  om,  ihvorledes  de forskellige  medlemsstater 
har opbygget  og finansierer  det sociale  tryghedssystem 
samt  om  den  hidtidige  og fremtidige  udvikling  på 
disse  områder. 
1.4.2.  Udvalget  ønsker  at (blive  regelmæssigt  infor-
meret  om  de rapporter,  Kommissionen  skal  udarbejde 
på området. 
1.4.3.  Udvalget  mener  ligeledes,  at sådanne  oplys-
ninger  om udviklingen  i situationen  i de enkelte  med-
lemsstater  er en nødvendig  forudsætning  for,  at Fæl-
lesskabets  institutioner  kan  foresætte  gennemførelsen 
af de senere  etaper  i udbygningen  af det  sociale 
tryghedssystem. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Punkt  1,1.  afsnit 
2.1.1.  De  eksempler,  man  har  valgt  for  at illustrere, 
at visse  samfundsgrupper  endnu  ikke  er beskyttet 
(ikke  dækket  mod  nogen  risici),  eller  som  er utilstræk-
keligt  beskyttet  (dækket  mod  visse  risici),  bør  sup-
pleres  med  andre,  især  hvad  angår  gruppen  af selv-
stændige  erhvervsdrivende. 
2.1.2.  Det  er ligeledes  nødvendigt,  at man  allerede  fra 
starten  holder  sig begrænsningerne  i den  foreliggende 
henstilling  ifor  øje,  idet  niveauet  for  den  sociale 
tryghed  jo ikke  beihandles,  da henstillinigen  udeluk-
0 EFT  nr. C 131  af 12. 6. 1976. kende  drejer  sig om,  at den  sociale  tryghed  gradvis 
skal udstrækkes  til en større  personkreds. 
2.1.3.  For  klarhedens  skyld  så Udvalget  gerne,  at den 
terminologi,  der  skal  benyttes,  når  talen  er om  de 
»unge«,  gøres  ensartet,  og at det  udtryk,  der  anven-
des i andet  led under  litra  c) på side  4, anvendes;  dvs.: 
»Unge  arbejdssøgende,  der  ikke  er berettiget  til 
arbejdsløshedsunderstøttelse«. 
2.2. Punkt  1,3.  afsnit 
2.2.1.  Udvalget  forstår  'Kommissionens  bevæggrunde 
for at gå »gradvis«  til værks  på baggrund  af de for-
håndenværende  muligheder  herunder  medlemsstater-
nes politiske  vilje  og budgetmæssige  'muligheder  — 
og på baggrund  af udviklingen  på dette  område;  det 
så dog  gerne,  at Kommisisioneri  var  mere  eksplicit 
med hensyn  til det endelige  mål,  frister  og midler  for 
dets opfyldelse. 
2.3. Punkt  3, 2. afsnit 
2.3.1.  Tildelingen  af »tilsvarende«  sociale  ydelser 
bør, jf. de almindelige  bemærkninger  ovenfor,  ske 
således,  at der  fastholdes  en ligevægt  mellem  de ud-
betalte  ydelser  og bidragsevnen. 
2.4. Punkt  3, 4. afsnit 
2.4.1.  I forlængelse  af de ovenfor  fremførte  almin-
delige  bemærkninger  om,  at der  må  ske  en bedre 
afgrænsning  af visse  af de omfattede  grupper,  så at 
resultaterne  af hovedbestræbelserne  kan  nå effektivt 
ud til de befolkningsgrupper,  hvis  reelle  bdhov  for 
social  tryghed  er størst,  mener  Udvalget  at udtrykket 
»personer,  der  udfører  ulønnet  husligt  arbejde«  er 
for bredt  og kan  føre  til diskrimination  til skade  for 
visse  grupper  på områder,  ihvor  'behovene  i virkelig-
heden  er mest  udtalte.  Udvalget  mener  derfor,  at man 
allerede  på nuværende  tidspunkt  nøje  må  fastsætte 
betingelserne,  for  at udstrække  den  sociale  tryghed 
til denne  gruppe. 
2.5. Punkt  5, 1. afsnit 
2.5.1.  Med  hensyn  til sociale  sikringsydelser  samt 
tillægsydelser  i medfør  af sociale  bistandslove  henle-
der Udvalget  opmærksomheden  på,  at disse  ydelser 
varierer  meget  fra den  ene  medlemsstat  til den  anden 
(jf. f.eks.  »supplementary  benefits«  i Det  forenede 
Kongerige). 
Nr. C 56/48 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7. 3. 77 
2.6. Punkt  a, b og c 
2.6.1.  For  så vidt  angår  de opregnede  forskellige 
typer  af socialbegivenheder  og  forskellige  person-
kredse,  har  Udvalget  taget  redegørelsen  fra  Kom-
missionens  repræsentant  til efterretning;  herefter  vil 
det være  muligt,  hvis  punkterne  a og b begge  opifyl-
des, at yde  hele  befolkningen  dækning  i tilfælde  af 
sygdom  og i alderdommen  samt  sikre  den  familieydel-
ser (desuden  er  den  erhvervsaktive  befolkning 
allerede  dækket  i forbindelse  med  invaliditet). 
2.6.2.  I bestræbelserne  på at videreudbygge  det  so-
ciale  tryghedssystem  til gunst  for  bele  befolkningen, 
mener  Udvalget,  at man  tillige  burde  undersøge 
muligheden  for,  at også  personer,  som  hovedsageligt 
udfører  husligt  arbejde  i hjemmet,  dækkes  mod  in-
validitefisrisici. 
2.7. Punkt  a, 1 
2.7.1.  Udvalget  er opmærksom  på,  at det  i det 
enkelte  lands  lovgivning  er angivet,  hvilke  familie-
medlemmer,  der  kan  modtage  ydelserne,  men  (fore-
slår dog,  at begyndelsen  af punktet  for  klarhedens 
skyld  formuleres  således: 
»1. ...  at sikre  disse  persongrupper  samt  fami-
liemedlemmer,  der  forsørges,  sygehælp  . . . 
resten  uændret)«. 
2.8. Punkt  b, 1 
2.8.1.  Som  led  i bestræbelserne  henimod  en bedre 
differentiering  af de forskellige  former  for ydelser  og 
forpligtelser  i forhold  til de forskellige  gruppers  og 
kategoriers  specifikke  behov  samt  indkomster,  jf. de 
almindelige  bemærkninger  ovenfor,  mener  Udvalget, 
at man  burde  sondre  mellem  personer,  som  ikke  er 
i stand  til at udføre  erhvervsarbejde  '(handicappede), 
og personer,  som  efter  eget  valg  ikke  udfører  er-
hvervsarbejde  (personer,  som  hovedsagelig  helliger 
sig huslige  opgaver  i ihjemmet). 2.9. Sidste  afsnit 
2.9.1.  For  klarhedens  skyld  mener  afdelingen,  at der 
bør skelnes  mellem  ».personkreds«  og  »person-
gruppe«;  slutningen  af afsnittet  affattes  derfor  så-
ledes: 
»... overfor  den  under  a) nævnte  personkreds  og 
de under  b)  og c) nævnte,  prioriterede  person-
grupper«. 
2.9.2.  Denne  mere  ipraaoise  formulering  skulle  til-
lige gøre  det  lettere  at skelne  mellem  de målsætnin-
ger, der  skal  realiseres  inden  31. december  1980  (per-
sonkredsen  under  punkt  a) samt  de under  punkt  b) 
og c) prioriterede  persongrupper)  og de målsætnin-
ger, hviis  realisering  skal  forløbe  mere  gradvis  (ikke-
prioriterede  persongrupper  under  punkt  b) og c). 
2.10.  Sidste  afsnit 
2.10.1.  I forlængelse  af de almindelige  bemærkninger 
ovenfor  ser  Udvalget  gerne,  ,at indberetning  om  de 
foranstaltninger,  der iværksættes  med  (henblik  på gen-
nemførelsen  af henstillingen,  afgives  så ofte  som 
muligt  og mindst  ihvert  andet  år. Udvalget  så også 
gerne,  at det  kunne  benytte  sig af disse  indberetnin-
ger til at følge  udviklingen  i Fællesskabets  sociale 
ordninger  og  dermed  udtale  sig  med  kendskab  til 
sagen  om  takten  i og karakteren  af denne  udvikling 
samt  om  de foranstaltninger,  Fællesskabet  føler  sig 
foranlediget  til at træffe  senerehen  på dette  område. 
Bruxelles,  den  25. november  1976. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
7. 3. 77 Dc Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 56/49 
BILAG 
til Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse 
Følgende  ændringsforslag  blev  forkastet  under  debatten: 
Punkt  1.3. 
Efter  pkt.  1.3.3.  tilføjes  et nyt pkt.  1.3.4.  med  følgende  ordlyd: 
»1.3.4.  Udvalget  er klar  over,  at det på det nuværende  stadium  af bestræbelserne  på at udvide 
den sociale  beskyttelse  og inden  for rammerne  af det  foreliggende  forslag  til henstilling  ville 
være  vanskeligt  at vedtage  bestemmelser,  som  fastsatte,  at Fællesskabet  skulle  bidrage  til 
finansieringen  af de af Kommissionen  foreslåede  foranstaltninger.  Udvalget  finder  imidlertid, 
at man  bør  holde  fast  ved  muligheden  af et sådant  bidrag  med  henblik  på gennemførelsen  af 
de senere  etaper  af udvidelsen  af den  sociale  beskyttelse«. 
Begrundelse 
Muligheden  af en EF-finansiering  — som  udtryk  for EF-solidariteten  — bør  tages  med  i over-
vejelserne  ved forberedelsen  af de senere  etaper  af udvidelsen  af den  sociale  beskyttelse. 
Afstemningsresultat: 
16 stemte  for og 39 imod,  mens  14 undlod  at stemme. 
Udtalelse  om  den  første  årsberetning  om Den  europæiske  fond  for Regionaludvikling 
1975  og den  sammenfattende  analyse  af de årlige  oplysninger  for 1976 
Udvalgets  udtalelse  har ingen  offentliggjort  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 141.  plenarforsamling  den  29.  og 30.  september  1976  på 
forslag  fra sit præsidium  af afgive  en udtalelse  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 143.  plenarforsamling,  holdt  i Bruxel-
les den  24. og 25. november  1976,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: