Ordningen indeholder også særskilte regler for specifikke kategorier af transaktioner (f.eks. et særligt bilag om projektfinansiering). For at sikre en passende grad af komplementaritet mellem eksportkreditter og handelsrelateret bistand omfatter arrangementet også en række discipliner vedrørende bunden bistand.

De fleste af Kommissionens forhandlinger på dette politikområde finder fortsat sted i eksportkreditudvalgene under Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD). OECD er i skrivende stund det eneste internationale organ, der har udarbejdet detaljerede tekniske regler for eksportkreditter. I kraft af sin forpligtelse til at gennemføre handelsforhandlinger repræsenterer Europa-Kommissionen EU i alle forhandlinger vedrørende OECD-arrangementet om offentligt støttede eksportkreditter og dets sektoraftaler (som dækker særlige finansieringsregler for bestemte erhvervssektorer), navnlig:

Af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1233/2011 af 16. november 2011 om anvendelse af visse retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter og om ophævelse af Rådets afgørelse 2001/76/EF og 2001/77/EF fremgår det, at Kommissionen " i henhold til sine beføjelser forelægger Europa-Parlamentet en årlig rapport om de forhandlinger, der er ført – og for hvilke Kommissionen har en forhandlingsbemyndigelse i de forskellige internationale samarbejdsfora – med henblik på at fastsætte globale standarder for offentligt støttede eksportkreditter."

Den grundlæggende idé bag OECD's arrangement – at have et uformelt forum, hvor de største udbydere af eksportkreditter ikke blot bliver enige om regler, der sikrer lige konkurrencevilkår for deres respektive programmer, men også sikrer en passende grad af informationsudveksling og åbenhed om deres eksportkredittransaktioner – har gennem årene vist sit værd. Der har ikke været noget stort behov for at indføre mere rigide redskaber (såsom WTO's tvistbilæggelsesmekanisme) til at løse potentielle konflikter inden for dette område af den internationale handel.

Når udviklingen i OECD's arrangement kan betragtes som en succeshistorie, skyldes det naturligvis i høj grad, at aftaleparterne længe var repræsentative for det globale eksportkreditsamfund. Dette faktum har imidlertid ændret sig markant i de seneste år, fordi mange nye aktører er dukket op på eksportkreditområdet – bl.a. Kina, Brasilien, Indien, Rusland og Sydafrika, for blot at nævne de vigtigste. En hel del af dem har været meget skeptiske over for alle opfordringer til at tilslutte sig OECD's arrangement.

OECD er fortsat den vigtigste platform for at nå til enighed om og overvåge eksportkreditreglerne for de 9 ovennævnte aftaleparter. Fordi OECD's arrangement i flere årtier har udgjort de eneste detaljerede tekniske regler for eksportkreditter på internationalt plan, har OECD som institution også udviklet en imponerende specialviden på dette politikområde.

Men på grund af den stigende betydning, som nye eksportkreditleverandører fra lande uden for OECD er ved at få, har det nu selvstændig høj prioritet at formå dem til at tilslutte sig nye internationale eksportkreditdiscipliner. I rapporteringsperioden har den internationale arbejdsgruppe om eksportkreditter (IWG) fortsat været det centrale forum for dialog med eksportkreditudbydere uden for OECD. Selv om IWG stadig er forholdsvis ny, har gruppen udviklet sig til et fuldgyldigt ekstra forum for Kommissionen, hvor denne spiller sin rolle som repræsentant for EU i internationale forhandlinger om eksportkreditspørgsmål (nærmere detaljer findes i afsnit 3 nedenfor).

Parallelt med dette arbejde fortsatte OECD's aktiviteter i rapporteringsperioden (nærmere detaljer findes i afsnit 4 nedenfor).

3. Den internationale arbejdsgruppe om eksportkreditter

I rapporteringsperioden har IWG holdt følgende officielle møder: det femte officielle møde i maj 2014 i Washington, det sjette officielle møde i september 2014 i Beijing, det syvende officielle møde i Bruxelles i februar 2015 og det ottende officielle møde i maj 2015 i Brasilia.

Mødernes regelmæssighed viser, at IWG's virksomhed allerede er blevet en etableret regelmæssig proces, hvilket man ikke kunne have taget for givet, da initiativet blev iværksat for to år siden. Gruppen er stadig løst organiseret (ingen fast formand og intet fast sekretariat eller mødested), men det har indtil videre ikke har medført nogen større problemer. Det er desuden nødvendigt at tage særligt hensyn til de IWG-medlemmer, som har begrænset eller ingen erfaring med lignende fora. Det vil dog, efterhånden som drøftelserne i IWG bliver mere tekniske og komplekse, blive nødvendigt at genoptage spørgsmålet om gruppens institutionelle organisering.

Som nævnt i den foregående rapport drog deltagerne efter det fjerde officielle IWG-møde i Brasilia den generelle konklusion, at den fremgangsmåde, man havde anvendt i det første år efter nedsættelsen af gruppen – nemlig at sammenligne de enkelte deltageres eksisterende eksportkreditsystemer og -praksisser – ikke længere var hensigtsmæssig. Derfor gik gruppen ved det femte officielle IWG-møde i Washington den 20.-22. maj 2014 over til en ny arbejdsfase, hvor den først havde såkaldte tekstbaserede drøftelser af de to industrisektorer, som den havde besluttet at analysere nærmere, hvorefter den gik over til en reel diskussion om, hvordan man kunne udforme de fremtidige horisontale eksportkreditdiscipliner, altså dem, der skal gælde eksportkredittransaktioner generelt. Denne justering af arbejdsmetoderne i IWG havde en meget positiv effekt på hele processen og gjorde den langt mere dynamisk, hvilket allerede var tydeligt på mødet i Washington. Den kinesiske delegation støttede lige fra begyndelsen denne nye tilgang, selv om den gjorde det klart, at den var blevet pålagt at holde nogle vigtige emner – dvs. præmier, rentesatser og spørgsmål om gennemsigtighed – ude af drøftelserne, indtil IWG gik over til den horisontale fase af forhandlingerne.

På trods af denne tilbageholdenhed var de følgende møder ret konstruktive. Kina var vært for det sjette officielle IWG-møde i Beijing den 25.-26. september 2014. Selv om præmier, rentesatser og gennemsigtighed ikke indgik i de officielle drøftelser, havde IWG-delegationerne nogle udmærkede diskussioner om andre tekniske spørgsmål (f.eks. maksimale løbetider, maksimal offentlig støtte, lokale omkostninger, definitionen af kreditters begyndelsestidspunkt, refusion og gyldighedsperioden for eksportkreditter). Som bekendt har kinesiske eksportkreditudbyderes praksis med at bevilge meget længere løbetid end OECD-arrangementets aftaleparter ofte har vakt bekymring hos de europæiske eksportører. Det er derfor særdeles velkomment, at en seriøs drøftelse af dette spørgsmål allerede er påbegyndt i IWG.