FÆLLES HOLDNING(EF) Nr. 42/98 fastlagt af Rådet den 29. juni 1998 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/. . ./EF om indførelse af en ordning for anerkendelse af eksamensbeviser for de former for erhvervsvirksomhed, der er omfattet af direktiverne om liberalisering og om overgangsforanstaltninger, og til supplering af den generelle ordning for anerkendelse af eksamensbeviser (98/C 262/02)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 49, artikel 57, stk. 1 og artikel 57, stk. 2, første og tredje punktum, og artikel 66,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og ud fra følgende betragtninger:

(1) Enhver form for nationalitetsbegrundet forskelsbehandling med hensyn til etableringsfrihed og udveksling af tjenesteydelser er ifølge traktaten forbudt efter udløbet af overgangsperioden; visse bestemmelser i direktiverne inden for dette område er derfor blevet overflødige med hensyn til gennemførelse af reglen om national behandling, idet denne regel er stadfæstet i selve traktaten med direkte virkning;

(2) det vil dog være hensigtsmæssigt at opretholde visse bestemmelser i disse direktiver, der tager sigte på at lette den faktiske udøvelse af etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser, navnlig når de på nyttig vis nærmere angiver, hvorledes forpligtelserne i henhold til traktaten skal opfyldes;

(3) med henblik på at lette udøvelsen af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser er der for en række virksomhedsformer udstedt direktiver, der fastsætter overgangsforanstaltninger, som skal gælde, indtil eksamensbeviserne anerkendes gensidigt; ved direktiverne fastsættes det, at for at få adgang til de pågældende virksomhedsformer i de medlemsstater, der har lovreguleret disse, er det en tilstrækkelig betingelse, at en statsborger rent faktisk har udøvet den pågældende virksomhed i den medlemsstat, som er seneste opholdsland, i et rimeligt langt tidsrum, der ikke ligger for langt tilbage;

(4) de vigtigste bestemmelser i nævnte direktiver bør afløses af nye bestemmelser i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Edinburgh den 11. og 12. december 1992 vedrørende nærhed, EF-rettens tilgængelighed og navnlig Kommissionens gennemgang af de forholdsvis gamle direktiver vedrørende erhvervskvalifikationer; de pågældende direktiver bør derfor ophæves;

(5) Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1998 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelse af mindst tre års varighed (4) og Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (5) finder ikke anvendelse på visse former for erhvervsvirksomhed, der er omfattet af direktiverne inden for dette område (bilag A, del 1, i dette direktiv); der bør derfor indføres en ordning for anerkendelse af eksamensbeviser, som skal finde anvendelse på de former for erhvervsvirksomhed, der ikke er omfattet af direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF; de i bilag A, del 2, i dette direktiv anførte former for erhvervsvirksomhed er, for så vidt angår anerkendelse af eksamensbeviser, for størstedelens vedkommende omfattet af direktiv 92/51/EØF;

(6) Rådet har modtaget et forslag om ændring af direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF med hensyn til det bevis for finansiel formåen og for erhvervsansvarsforsikring, som en værtsmedlemsstat kan kræve af den begunstigede; Rådet agter at behandle dette forslag på et senere tidspunkt;

(7) Rådet har modtaget et forslag, der skal lette den frie bevægelighed for specialiserede sygeplejersker, som ikke er i besiddelse af nogen af de kvalifikationsbeviser, der er angivet i artikel 3 i direktiv 77/452/EØF (6); Rådet agter at behandle dette forslag på et senere tidspunkt;

(8) der bør jævnligt aflægges beretning om gennemførelsen af dette direktiv;

(9) dette direktiv berører ikke anvendelsen af traktatens artikel 48, stk. 4, og artikel 55 -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

AFSNIT I Anvendelsesområde

Artikel 1

1. Medlemsstaterne træffer for så vidt angår de former for virksomhed, der er opført i bilag A, de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger vedrørende etablering og udveksling af tjenesteydelser på deres område, der foretages af de fysiske personer og selskaber, i det følgende benævnt »begunstigede«, som er omhandlet i afsnit I i de almindelige planer for ophævelse af restriktioner for frihed til levering af tjenesteydelser (7) og for etableringsretten (8).

2. Direktivet finder anvendelse på de i bilag A anførte former for virksomhed, som en medlemsstats statsborgere ønsker at udøve i en værtsmedlemsstat som selvstændige erhvervsdrivende eller som arbejdstagere.

Artikel 2

De medlemsstater, som gør adgang til og udøvelse af en af de i bilag A anførte former for virksomhed afhængig af, at visse kvalifikationsbetingelser er opfyldt, sørger for, at begunstigede, som anmoder herom, før de etablerer sig eller begynder at levere tjenesteydelser, underrettes om, hvilke bestemmelser der gælder for det erhverv, de agter at udøve.

AFSNIT II Anerkendelse af eksamensbeviser udstedt af en anden medlemsstat

Artikel 3

1. Med forbehold af artikel 4 kan en medlemsstat ikke med manglende kvalifikationer som begrundelse nægte en statsborgere i en medlemsstat adgang til at optage eller udøve en af de i bilag A, del 1, opførte former for virksomhed på lige fod med sine egne statsborgere uden først at have foretaget en sammenlignende undersøgelse af de kundskaber og færdigheder, der fremgår af de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, den begunstigede har erhvervet med henblik på at udøve samme virksomhed andetsteds i Fællesskabet, og de kundskaber og færdigheder, der kræves ifølge dens nationale bestemmelser. Hvis det ved den sammenlignende undersøgelse konstateres, at de kundskaber og færdigheder, som fremgår af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, der er udstedt af en anden medlemsstat, svarer til dem, der kræves ifølge dens nationale bestemmelser, kan medlemsstaten ikke nægte indehaveren ret til at udøve den pågældende virksomhed. Fremgår det derimod af sammenligningen, at kundskaberne og færdighederne er væsentligt forskellige, skal medlemsstaten give den begunstigede mulighed for at godtgøre, at vedkommende har erhvervet de manglende kundskaber og færdigheder ved - efter værtsmedlemsstatens valg - at gennemgå en prøvetid eller ved at aflægge en egnethedsprøve i overensstemmelse med direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF. Medlemsstaterne skal bestræbe sig på at tage hensyn til, hvilken af disse to muligheder den begunstigede foretrækker.

2. Ansøgninger om anerkendelse i henhold til stk. 1 skal behandles hurtigst muligt, og værtsmedlemsstatens kompetente myndighed skal senest fire måneder efter forelæggelsen af den fuldt dokumenterede ansøgning træffe en begrundet afgørelse. Afgørelsen, eller mangelen på samme, skal kunne påklages efter national ret.

AFSNIT III Anerkendelse af erhvervskvalifikationer på grundlag af erhvervserfaring, der er opnået i en anden medlemsstat

Artikel 4

Hvis adgang til eller udøvelse af en af de i bilag A anførte former for virksomhed i en medlemsstat er afhængig af besiddelse af almen, forretningsmæssig eller faglig viden og kunnen, anerkender medlemsstaten som tilstrækkeligt bevis for denne viden og kunnen den faktiske udøvelse af den pågældende virksomhed i en anden medlemsstat. Er virksomheden opført i bilag A, del 1, skal denne udøvelse være sket på følgende måde:

1. For de i liste I opførte former for virksomhed:

a) i seks på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, eller

b) i tre på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående uddannelse på mindst tre år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende, eller

c) i tre på hinanden følgende år som selvstændig, såfremt den begunstigede godtgør at have udøvet den pågældende erhvervsvirksomhed i mindst fem år som arbejdstager, eller

d) i fem på hinanden følgende år i ledende stillinger, hvoraf mindst tre år i stillinger med tekniske opgaver og med ansvar for mindst én af virksomhedens afdelinger, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående uddannelse på mindst tre år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende.

I de i litra a) og c) omhandlede tilfælde må virksomheden ikke være ophørt mere end ti år forud for datoen for indgivelse af den i artikel 8 omhandlede ansøgning.

2) For de i liste II opførte former for virksomhed:

a) i seks på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, eller

b) - i tre på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på mindst tre år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende, eller

- i fire på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, såfremt den begunstigede godtgør at have fået en forudgående erhvervsuddannelse på det pågældende erhvervsområde på mindst to år, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende, eller

c) i tre på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, såfremt den begunstigede godtgør at have udøvet den pågældende erhvervsvirksomhed i mindst fem år som arbejdstager, eller

d) - i fem på hinanden følgende år som arbejdstager, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på mindst tre år på det pågældende område, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende, eller

- i seks på hinanden følgende år som arbejdstager, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på mindst to år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende.

I de i litra a) og c) omhandlede tilfælde må udøvelsen af denne virksomhed ikke være ophørt mere end ti år forud for datoen for indgivelsen af den i artikel 8 omhandlede ansøgning.

3) For de i liste III opførte former for virksomhed:

a) i seks på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, eller

b) i tre på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på mindst tre år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende, eller

c) i tre på hinanden følgende år som selvstændig, såfremt den begunstigede godtgør at have udøvet den pågældende erhvervsvirksomhed i mindst fem år som arbejdstager.

I de i litra a) og c) omhandlede tilfælde må udøvelsen af denne virksomhed ikke være ophørt mere end ti år forud for datoen for indgivelse af den i artikel 8 omhandlede ansøgning.

4) For de i liste IV opførte former for virksomhed:

a) i fem på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, eller

b) i to på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på mindst tre år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende, eller

c) i tre på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på mindst to år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende, eller

d) i to på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, såfremt den begunstigede godtgør at have udøvet den pågældende erhvervsvirksomhed i mindst tre år som arbejdstager, eller

e) i tre hinanden følgende år som arbejdstager, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på mindst to år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende.

5) For de i liste V opførte former for virksomhed:

a) i tre år som selvstændig eller som virksomhedsleder på betingelse af, at den pågældende erhvervsvirksomhed ikke er ophørt mere end to år forud for datoen for indgivelse af den i artikel 8 omhandlede ansøgning, eller

b) i tre år som selvstændig eller som virksomhedsledere på betingelse af, at den pågældende erhvervsvirksomhed ikke er ophørt mere end to år forud for datoen for indgivelse af den i artikel 8 omhandlede ansøgning, medmindre værtsmedlemsstaten indrømmer sine statsborgere en længere afbrydelse i udøvelsen af den pågældende erhvervsvirksomhed.

6) For de i liste VI opførte former for virksomhed:

a) i tre på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, eller

b) i to på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på det pågældende erhvervsområde afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende, eller

c) i to på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, såfremt den begunstigede godtgør at have udøvet den pågældende erhvervsvirksomhed i mindst tre år som arbejdstager, eller

d) i tre på hinanden følgende år som arbejdstager, såfremt den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på det pågældende erhvervsområde afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ eller erhvervsorgan som værende fyldestgørende.

I de i litra a) og c) omhandlede tilfælde må virksomheden ikke være ophørt mere end ti år forud for datoen for indgivelse af den i artikel 8 omhandlede ansøgning.

Artikel 5

Hvis en begunstiget er i besiddelse af et statsanerkendt eksamensbevis, der er opnået i en medlemsstat, og som godtgør kundskaber og færdigheder inden for den pågældende erhvervsvirksomhed svarende til mindst to eller eventuelt tre års erhvervsuddannelse, kan værtsmedlemsstaten behandle dette eksamensbevis på samme måde som et eksamensbevis for uddannelse af den varighed, der kræves i artikel 4, nr. 1, litra b) og d), nr. 2, litra b) og d), nr. 3, litra b), og nr. 4, litra b), c) og e).

Artikel 6

Når varigheden af den begunstigedes uddannelse er mindst to og højst tre år, er kravene i artikel 4 opfyldt, hvis varigheden af erhvervserfaring som selvstændig eller som virksomhedsleder som angivet i artikel 4, nr. 1, litra b) og d), nr. 2, litra b), første led, og nr. 3, litra b), og nr. 4, litra b), eller som arbejdstager som angivet i artikel 4, nr. 2, litra d), første led, øges i samme omfang, således at den kommer til at dække forskellen i uddannelsens varighed.

Artikel 7

Som virksomhedsleder i medfør af artikel 4 anses en person, som i en virksomhed inden for det pågældende erhvervsområde har virket:

a) som leder af en virksomhed eller en filial af en virksomhed

b) som stedfortræder for indehaveren eller lederen af en virksomhed, såfremt denne stilling er forbundet med et ansvar svarende til det, der påhviler den indehaver eller leder, som vedkommende er stedfortræder for, eller

c) i en ledende stilling med forretningsmæssige og/eller tekniske opgaver og med ansvar for mindst én af virksomhedens afdelinger.

Artikel 8

Beviset for, at de i artikel 4 opstillede betingelser er opfyldt, skal fremgå af en erklæring om den pågældende virksomheds art og varighed, der udstedes af den kompetente myndighed eller det kompetente organ i oprindelsesmedlemsstaten eller den begunstigedes seneste opholdsland, og som den pågældende skal fremlægge til støtte for sin ansøgning om tilladelse til at udøve den eller de pågældende former for virksomhed i værtsmedlemsstaten.

AFSNIT IV Anerkendelse af andre erhvervskvalifikationer, der er opnået i en anden medlemsstat

Artikel 9

1. Hvis en medlemsstat for sine egne statsborgere gør adgang til en af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede former for virksomhed betinget af, at der forelægges et bevis for hæderlighed og et bevis for, at de ikke er og ikke tidligere er blevet erklæret konkurs, eller blot et af disse beviser, skal denne stat for de øvrige medlemsstaters statsborgere som tilstrækkeligt bevis godkende en straffeattest eller, i mangel heraf, et tilsvarende dokument udstedt af en kompetent retlig eller administrativ myndighed i oprindelsesmedlemsstaten eller den begunstigedes seneste opholdsland, hvoraf det fremgår, at disse krav er opfyldt.

2. Hvis en værtsmedlemsstat for sine egne statsborgere gør adgang til en af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede former for virksomhed betinget af visse krav om hæderlighed, af bevis for, at de ikke er og ikke tidligere er blevet erklæret konkurs, og for, at de ikke tidligere har været omfattet af sanktioner af faglig eller administrativ art - f. eks. fortabelse af retten til at varetage visse stillinger, suspension af retten til at udøve bestemte former for virksomhed eller tab af retten til medlemskab af visse erhvervsmæssige organisationer - som der ikke kan føres bevis for ved hjælp af det i nærværende artikels stk. 1 omhandlede dokument, skal denne stat som tilstrækkeligt bevis for så vidt angår statsborgere fra de øvrige medlemsstater godkende en erklæring udstedt af en kompetent retlig eller administrativ myndighed i oprindelsesmedlemsstaten eller den begunstigedes seneste opholdsland, hvoraf det fremgår, at disse betingelser er opfyldt. Erklæringen skal vedrøre de forhold, som værtsmedlemsstaten anser for at være relevante.

3. Hvis oprindelsesmedlemsstaten eller den begunstigedes seneste opholdsland ikke udsteder det i stk. 1 omhandlede dokument eller den i stk. 2 omhandlede erklæring, kan en under ed afgivet erklæring træde i stedet for disse dokumenter - eller i de medlemsstater, hvor der ikke findes bestemmelser om en sådan - en erklæring på tro og love - som den pågældende afgiver for en kompetent retlig eller administrativ myndighed eller i påkommende tilfælde en notar fra den pågældende medlemsstat; myndigheden eller notaren udsteder en erklæring til bekræftelse af edsaflæggelsen eller erklæringen på tro og love. Erklæringen om, at den pågældende ikke tidligere er blevet erklæret konkurs, kan ligeledes afgives over for et kompetent fagligt organ i den pågældende medlemsstat.

4. Hvis der i en værtsmedlemsstat kræves bevis for den finansielle formåen, betragter denne stat erklæringer udstedt af banker i oprindelsesmedlemsstaten eller i den begunstigedes seneste opholdsland som ligestillede med erklæringer, der udstedes på dens eget område.

5. Hvis en værtsmedlemsstat for sine egne statsborgere gør adgang til eller udøvelse af en af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede former for virksomhed betinget af, at der føres bevis for, at de er forsikret mod de økonomiske følger af deres erhvervsansvar, anerkender denne stat erklæringer udstedt af forsikringsselskaber i de øvrige medlemsstater som ligestillede med erklæringer, der udstedes på dens eget område. I erklæringen skal det angives, at forsikringsgiveren har efterkommet de love og bestemmelser, som er gældende i værtsmedlemsstaten, for så vidt angår forsikringsbetingelser og dækningsgrad.

6. De i stk. 1, 2, 3 og 5 omhandlede dokumenter må ved fremlæggelsen ikke være mere end tre måneder gamle.

AFSNIT V Proceduremæssige bestemmelser

Artikel 10

1. Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 14 fastsatte frist de myndigheder og organer, der har beføjelse til at udstede de i artikel 8 og artikel 9, stk. 1, 2 og 3, omhandlede erklæringer, og underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom.

2. Hver medlemsstat kan til den koordinationsgruppe, der er nedsat i henhold til artikel 9, stk. 2, i direktiv 89/48/EØF, udpege en koordinator for de opgaver, der varetages af de i stk. 1 nævnte myndigheder og organer. Koordinationsgruppen har også til opgave:

- at lette gennemførelsen af nærværende direktiv

- at indsamle alle relevante oplysninger om direktivets gennemførelse i medlemsstaterne og navnlig at indsamle og sammenligne oplysninger om de forskellige faglige kvalifikationer på de virksomhedsområder, der er omfattet af dette direktiv.

AFSNIT VI Afsluttende bestemmelser

Artikel 11

1. De i bilag B opførte direktiver ophæves.

2. Henvisningerne til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til dette direktiv.

Artikel 12

Fra den 1. januar 2001 sender medlemsstaterne hvert andet år Kommissionen en beretning om anvendelsen af den indførte ordning.

Beretningen skal ud over almindelige bemærkninger også indeholde en statistisk oversigt over de afgørelser, der er truffet, samt en beskrivelse af de vigtigste problemer, som anvendelsen af dette direktiv har medført.

Artikel 13

Senest fem år efter det i artikel 14 nævnte tidspunkt aflægger Kommissionen beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen i medlemsstaterne af dette direktiv, navnlig artikel 5.

Efter at have foretaget alle nødvendige høringer, navnlig af koordinatorerne, forelægger Kommissionen sine konklusioner med hensyn til eventuelle ændringer af den eksisterende ordning. Hvis det er nødvendigt, forelægger Kommissionen samtidig forslag om forbedring af de eksisterende ordninger med henblik på at lette den frie bevægelighed for personer, etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser.

Artikel 14

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden . . . (9). De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 15

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 16

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i . . ., den . . .

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT C 115 af 19.4.1996, s. 16, og EFT C 264 af 30.8.1997, s. 5.

(2) EFT C 295 af 7.10.1996, s. 43.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 20. februar 1997 (EFT C 85 af 17.3.1997, s. 114), Rådets fælles holdning af 29. juni 1998 og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16.

(5) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 25. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 97/38/EF (EFT L 184 af 12.7.1997, s. 31).

(6) Rådets direktiv 77/452/EØF af 27. juni 1977 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje samt om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten og den fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 176 af 15.7.1977, s. 1). Direktivet er senest ændret ved direktiv 90/658/EF (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 73).

(7) EFT 2 af 15.1.1962, s. 32/62.

(8) EFT 2 af 15.1.1962, s. 36/62.

(9) 24 måneder efter datoen for dets ikrafttræden.

BILAG A

DEL 1 VIRKSOMHED I FORBINDELSE MED ERHVERVSERFARINGSKATEGORIERNE

Liste I (Klasser, der er omfattet af direktiv 64/427/EØF, som ændret ved direktiv 69/77/EØF, og af direktiv 68/366/EØF, 75/368/EØF og 75/369/EØF)

1 Direktiv 64/427/EØF (liberaliseringsdirektiv 64/429/EØF) NICE-nomenklaturen (svarende til ISIC-klasse 23-40)

>TABELPOSITION>

2 Direktiv 68/366/EØF (liberaliseringsdirektiv 68/365/EØF) NICE-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

3 Direktiv 75/368/EØF (virksomhed, der omhandles i artikel 5, stk. 1) ISIC-nomenklaturen

>

TABELPOSITION>

4 Direktiv 75/369/EØF (artikel 6: når virksomheden betragtes som industri- eller håndværksvirksomhed) ISIC-nomenklaturen

Udøvelse af følgende former for erhvervsvirksomhed uden fast forretningssted:

a) køb og salg af varer

- ved omførsel (ex ISIC-gruppe 612)

- fra ikke-faste anlæg på overdækkede markedspladser samt fra ikke-overdækkede markedspladser

b) de former for virksomhed, der er omfattet af allerede vedtagne direktiver om overgangsforanstaltninger, som udtrykkeligt udelukker eller ikke nævner disse virksomhedsformer uden fast forretningssted

Liste II Direktiv 82/470/EØF (artikel 6, stk. 3)

ISIC-nomeklaturens gruppe 718 og 720:

De pågældende former for virksomhed består særligt i:

- at tilrettelægge, tilbyde og sælge til fast pris eller mod provision begrænsede arrangementer i forbindelse med en rejse eller et ophold eller at koordinere sådanne (transport, overnatning, forplejning, udflugter, osv.), uanset rejsens motiv (artikel 2, punkt B, litra a))

Liste III Direktiv 82/489/EØF

>TABELPOSITION>

Liste IV Direktiv 82/470/EØF (artikel 6, stk. 1)

ISIC-nomenklaturens gruppe 718 og 720:

De pågældende former for virksomhed består særligt i:

- at optræde som mellemled mellem fragtførerne inden for de forskellige transportformer og afsendere eller modtagere af gods, samt at træffe forskellige hermed forbundne dispositioner:

aa) for ordregivernes regning at afslutte kontrakter med fragtførerne

bb) at vælge den transportform, det firma og den rute, der skønnes mest fordelagtig for ordregiveren

cc) at sørge for den praktiske tilrettelæggelse af transporten (for eksempel den for transporten nødvendige emballage); at udøve forskellige biaktiviteter under transporten (for eksempel at sikre forsyningen af is til kølevogne)

dd) at ordne de med transporten forbundne formaliteter, såsom udfærdigelse af fragtbreve; at gruppere og sortere forsendelserne

ee) at koordinere de enkelte transportetaper: transit, videreforsendelse og omladning samt forskellige afsluttende aktiviteter

ff) henholdsvis at fremskaffe fragter til transportvirksomhederne og transportmuligheder for afsendere og modtagere af gods

- at beregne transportomkostningerne og kontrollere afregningen heraf

- at foretage visse henvendelser, permanent eller lejlighedsvis, i en reders eller en søtransportvirksomheds navn og for dennes regning (til havnemyndigheder, skibsprovianteringsfirmaer osv.)

(Virksomhed, der omhandles i artikel 2, punkt A, litra a), b) eller d))

Liste V Direktiv 64/222/EØF og 70/523/EØF

a Direktiv 64/222/EØF (liberaliseringsdirektiv 64/224/EØF)

1. Erhvervsvirksomhed som formidler, der har til opgave på grundlag af et eller flere hverv at forberede eller afslutte handler i en andens navn og for en andens regning

2. Erhvervsvirksomhed som formidler, der uden vedvarende at have dette til opgave formidler kontakt mellem personer, som ønsker at afslutte kontrakter umiddelbart med hinanden, forbereder disses handler eller medvirker ved deres afslutning

3. Erhvervsvirksomhed som formidler, der i eget navn og for en andens regning afslutter handler

4. Erhvervsvirksomhed som formidler, der for en andens regning afholder engroshandelsauktioner

5. Erhvervsvirksomhed som formidler, som går fra dør til dør for at optage ordrer

6. Tjenesteydelser, der udføres erhvervsmæssigt af en ikke-selvstændig formidler, der står i tjenesteforhold til én eller flere handels-, industri- eller håndværksvirksomheder

b (Virksomhed, der omhandles i artikel 4, nr. 5, litra a)) Direktiv 70/523/EØF

Selvstændig erhvervsvirksomhed inden for engroshandelen med kul og formidlervirksomhed inden for kulsektoren (ISIC-nomenklaturens ex gruppe 6112)

(Virksomhed, der omhandles i artikel 5, nr. 5, litra b))

Liste VI Direktiv 68/364/EØF, 68/368/EØF, 75/368/EØF, 75/369/EØF og 82/470/EØF

1 Direktiv 68/364/EØF (liberaliseringsdirektiv 68/363/EØF

ex ISIC-gruppe 612 Detailhandelen

Undtagne erhverv:

>TABELPOSITION>

2 Direktiv 68/368/EØF (liberaliseringsdirektiv 68/367/EØF) ISIC-nomenklaturen

ex ISIC-klasse 85:

1. Restaurations- og udskænkningsvirksomhed (ISIC-gruppe 852)

2. Hotel- og campingpladsvirksomhed (ISIC-gruppe 853)

3 Direktiv 75/368/EØF (artikel 7) Alle former for virksomhed i bilaget til direktiv 75/368/EØF bortset fra dem, der er anført i direktivets artikel 5 (liste I, nr. 3, i nærværende bilag) ISIC-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

4 Direktiv 75/369/EØF (artikel 5)

Følgende former af erhvervsvirksomhed uden fast forretningssted:

a) køb og salg af varer

- ved omførsel (ex ISIC-gruppe 612)

- fra ikke-faste anlæg på overdækkede markedspladser samt fra ikke-overdækkede markedspladser

b) de former for virksomhed, der er omfattet af allerede vedtagne direktiver om overgangsforanstaltninger, som udtrykkeligt udelukker eller ikke nævner disse virksomhedsformer uden fast forretningssted

5 Direktiv 82/470/EØF (artikel 6, stk. 2) (Former for virksomhed, der er nævnt i artikel 2, punkt A, litra c) eller e), punkt B, litra b), punkt C eller D)

- at udleje jernbanevogne til personfordring eller godstransport

- at optræde som mellemled ved køb, salg eller leje af fartøjer

- at udarbejde, forhandle og afslutte kontrakter vedrørende befordring af emigranter

- for deponentens regning at modtage alle former for genstande og varer, uanset om disse er underlagt toldbehandling, til opbevaring i toldoplag, pakhuse, møbelopbevaringsmagasiner, kølehuse, siloer, osv.

- til deponenten at udstede et dokument vedrørende den genstand eller vare, som er modtaget til opbevaring

- at stille folde, foder og salgssteder til rådighed for kvæg under midlertidig opstaldning, enten før salget eller i transit til eller fra et marked

- at udføre kontrol eller teknisk besigtigelse af motorkøretøjer

- at måle og veje varer

DEL 2 ANDRE FORMER FOR VIRKSOMHED END DEM, DER OMHANDLES I DEL 1

1 Direktiv 63/261/EØF, 63/262/EØF, 65/1/EØF, 67/530/EØF, 67/531/EØF, 67/532/EØF, 68/192/EØF, 68/415/EØF og 71/18/EØF ISIC-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

2 Direktiv 63/607/EØF (Film)

3 Direktiv 64/223/EØF ISIC-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

4 Direktiv 64/428/EØF NICE-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

5 Direktiv 65/264/EØF (Film)

6 Direktiv 66/162/EØF ISIC-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

7 Direktiv 67/43/EØF ISIC-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

8 Direktiv 67/654/EØF ISIC-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

9 Direktiv 68/369/EØF og 70/451/EØF ISIC-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

10 Direktiv 69/82/EØF ISIC-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

11 Direktiv 70/522/EØF ISIC-nomenklaturen

>TABELPOSITION>

BILAG B

OPHÆVEDE DIREKTIVER

Del 1: Liberaliseringsdirektiver

>TABELPOSITION>

Del 2: Direktiver, der omfatter gennemførelsesbestemmelser

>TABELPOSITION>

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. Kommissionen forelagde den 9. februar 1996 Rådet et forslag til direktiv om en ordning for anerkendelse af eksamensbeviser for de former for erhvervsvirksomhed, der er omfattet af direktiverne om liberalisering og om overgangsforanstaltninger, og til supplering af den generelle ordning for anerkendelse af eksamensbeviser.

Forslaget er fremsat på grundlag af EF-traktatens artikel 49, artikel 57, stk. 1, artikel 57, stk. 2, første og tredje punktum, og artikel 66.

2. Europa-Parlamentet vedtog sin førstebehandlingsudtalelse den 20. februar 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 10. juli 1996.

Under hensyntagen til disse udtalelser forelagde Kommissionen et ændret forslag den 16. juli 1997.

3. Rådet fastlagde sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 189 B den 29. juni 1998.

II. FORMÅL

Formålet med det foreliggende forslag er at indføre en ordning for anerkendelse af eksamensbeviser for de former for erhvervsvirksomhed, der ikke er omfattet af den generelle ordning. Ordningen indebærer, at vandrende arbejdstagere vil kunne anmode om at få deres eksamensbeviser anerkendt, hvis de ikke har den nødvendige erhvervserfaring til at kunne henholde sig til et direktiv om overgangsforanstaltninger.

Forslaget tager endvidere sigte på at omarbejde de vigtigste bestemmelser i direktiverne om overgangsforanstaltninger og liberalisering, som navnlig vedrører områderne handel, industri og håndværk, med henblik på en tydeliggørelse og forenkling af fællesskabslovgivningen.

III. DEN FÆLLES HOLDNING

1. Generelle bemærkninger

Rådets fælles holdning er i overensstemmelse med formålet med Kommissionens forslag som beskrevet i afsnit II ovenfor. Imidlertid har Rådet ændret forslaget, bl. a. for at sikre, at den fælles holdning i højere grad afspejler udformningen af erhvervsuddannelsessystemerne i samtlige medlemsstater, herunder navnlig de seneste udviklingstendenser på dette område.

Rådet har accepteret langt hovedparten af de ændringsforslag, som Europa-Parlamentet fremsatte ved førstebehandlingen (1).

2. Specifikke bemærkninger

I det følgende sammenfattes de ændringer, der er foretaget i Kommissionens forslag, ud over de ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har fremsat.

i) (Værtsmedlemsstatens valg af kompenserende foranstaltning) (artikel 3, stk. 1)

Med næstsidste punktum i dette stykke har Rådet for klarhedens og retssikkerhedens skyld ønsket at præcisere, at det i forbindelse med anerkendelse af eksamensbeviser tilkommer værtsmedlemsstaten at træffe afgørelse om, hvilken foranstaltning (prøvetid eller egnethedsprøve) der tilbydes den vandrende arbejdstager for at opveje de uddannelsesmæssige mangler.

Det sidste punktum er tilføjet for at sikre, at der så vidt muligt tages hensyn til den vandrende arbejdstagers ønsker.

ii) (Supplement til bestemmelserne i artikel 4, så der kan tages hensyn til de erhvervsuddannelsessystemer, der i højere grad er baseret på en vurdering af færdigheder end på uddannelsens varighed) (artikel 5 og 6 (nye))

Med artikel 4 kodificeres bestemmelserne i direktiverne om overgangsforanstaltninger og liberalisering for så vidt angår anerkendelse af erhvervskvalifikationer på grundlag af erhvervserfaring, der er erhvervet i en anden medlemsstat. Det er således fastsat flere steder i denne artikel, at der skal gives adgang til at udøve visse former for virksomhed for arbejdstagere, der har udøvet en bestemt erhvervsvirksomhed efter at have modtaget en forudgående uddannelse. Varigheden af erhvervserfaringen og uddannelsen angives udtrykkeligt i hvert tilfælde.

Imidlertid tages der med denne artikel, som allerede findes i direktiverne om overgangsforanstaltninger og liberalisering, ikke hensyn til systemerne i visse medlemsstater, der i højere grad anerkender erhvervskvalifikationer på grundlag af tilegnede færdigheder end på grundlag af varigheden af den uddannelse, man har gennemgået. Disse systemer indebærer i reglen, at uddannelserne er af kortere varighed, end det er tilfældet i de øvrige systemer. Det skal endvidere bemærkes, at tendensen på erhvervsuddannelsesområdet i de senere år er gået i retning af at lægge vægten på de tilegnede færdigheder. Der er således opstået et hul i den ordning, som blev indført med direktiverne om overgangsforanstaltninger og liberalisering.

For at rette op på dette forhold har Rådet indsat de nye artikler 5 og 6:

- artikel 5 giver medlemsstaterne mulighed for at behandle eksamensbeviser, som udstedes på grundlag af tilegnede færdigheder, på samme måde som eksamensbeviser for en uddannelse af to eller tre års varighed, der kræves i henhold til bestemmelserne i artikel 4, forudsat at disse færdigheder svarer til to eller eventuelt tre års erhvervsuddannelse

- artikel 6 giver mulighed for at kompensere for uddannelsens utilstrækkelige varighed ved at forlænge varigheden af erhvervserfaringen tilsvarende.

iii) Henvisning til lederes tekniske opgaver (artikel 7, litra c))

For at afspejle realiteterne inden for erhvervslivet har Rådet føjet de tekniske opgaver til de funktioner, som kan udøves af en virksomhedsleder.

iv) Udeladelse af artikel 8 i Kommissionens forslag

Rådet har besluttet af overføre denne artikel til direktivforslaget om ændring af direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF vedrørende den generelle ordning for anerkendelse af erhvervskvalifikationer og til supplering af direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF samt 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger - herefter benævnt »SLIM-forslaget«. Der er i betragtning 6 og 7 taget hensyn til overførelsen af denne artikel.

SLIM-forslaget forekommer således at være et mere passende sted at indsætte den tidligere artikel 8, som først og fremmest indebærer ændringer af de generelle direktiver, især for så vidt angår sygeplejersker.

v) Udeladelse af artikel 9 og 10 (»komitologi«)

Rådet har ikke godkendt artikel 9 og 10, som tog sigte på at fastlægge en udvalgsprocedure for ajourføring af listerne i bilag A. Af hensyn til retssikkerheden finder Rådet, at ajourføringen bør foregå gennem vedtagelse af direktiver, og at den følgelig bør være omfattet af proceduren med fælles beslutningstagning.

vi) Mulighed for at udpege en ekstra koordinator (artikel 10, stk. 2, første afsnit)

Det fastlægges her, at den koordinationsgruppe, der er nedsat i henhold til direktiv 89/48/EØF, ligeledes skal varetage gennemførelsen af dette direktiv. Rådet har fundet det hensigtsmæssigt at give medlemsstaterne mulighed for, såfremt de ønsker det, at udpege et yderligere medlem af denne koordinationsgruppe, så det bliver muligt at få gavn af den viden, som eksperter eventuelt måtte have erhvervet sig inden for det specifikke område, som direktivet vedrører.

vii) Beretning om gennemførelsen af artikel 5 (artikel 13, første afsnit)

I artikel 13 (tidligere artikel 13a, indsat af Europa-Parlamentet) har Rådet besluttet sig for at indsætte en specifik henvisning til artikel 5. Eftersom artikel 5 udgør en vigtig nydannelse inden for ordningen for anerkendelse af erhvervskvalifikationer, bør Kommissionen nøje overvåge, hvorledes denne bestemmelse fungerer i praksis, og om fornødent fremsætte forslag med sigte på at lette den frie bevægelighed for personer med et eksamensbevis af den art, som er omhandlet i artikel 5.

IV. KONKLUSION

Rådet finder, at samtlige de ændringer, der er foretaget i Kommissionens forslag, er i overensstemmelse med direktivforslagets formål. I den fælles holdning har Rådet medtaget indholdet af alle de ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har fremsat, og som er medtaget i Kommissionens ændrede forslag, med undtagelse af artikel 9, der udgår. Den væsentligste ændring i forhold til Kommissionens oprindelige forslag er indsættelsen af artikel 5 og 6, der ganske som Kommissionens forslag skal ses på baggrund af ønsket om at lette den frie bevægelighed.

(1) Det skal bemærkes, at den tidligere artikel 9, hvortil Europa-Parlamentet har fremsat et ændringsforslag, udgår (jf. punkt 2, nr. v), nedenfor.