8. 5. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 114/7 
for samme mængde øl af den mest solgte kategori på 
markedet i den pågældende medlemsstat ikke overstiger 
forholdet mellem de to drikkevarers alkoholindhold. 
2. Med henblik på anvendelsen af dette direktiv defi­
neres øl som i artikel 2 i Rådets direktiv . . . af . . . om 
harmonisering af punktafgifterne på øl. 
3. Ved beregningen af forholdet mellem alkoholind­
holdet i ikke-mousserende vin og i den mest solgte ølka-
tegori sættes den ikke-mousserende vins alkoholindhold 
til 11 % vol. i alle medlemsstaterne. 
Artikel 3 
1. De enkelte medlemsstater belægger ikke-mousse­
rende vin og øl med merværdiafgift efter samme sats som 
omhandlet i Rådets direktiv 67/227/EØF ('). 
2. Som en undtagelse fra stk. 1 kan storhertugddøm-
met Luxembourg, for så vidt som det ikke anvender 
samme merværdiafgiftssats på ikke-mousserende vin som 
på øl ved ikrafttrædelsen af dette direktiv, udskyde gen­
nemførelsen af denne bestemmelse til den 1. januar 1987. 
Artikel 4 
De enkelte medlemsstater belægger alle alkoholholdige 
drikkevarer, der er omfattet af Rådets direktiv . . . af . . . 
om harmonisering af punktafgifterne på alkohol, med 
merværdiafgift efter samme sats. 
Artikel 5 
De enkelte medlemsstater belægger alle alkoholholdige 
drikkevarer, der er omfattet af Rådets direktiv . . . af . . . 
om harmonisering af punktafgifter på vin, tilsat alkohol, 
og lignende produkter med merværdiafgift efter samme 
sats. 
(') EFT nr. 71 af 14. 4. 1967, s. 1301/67. Artikel 6 
1. Rådet beslutter på forslag af Kommissionen inden 
den 1. januar 1989 pr. hvilken dato de enkelte medlems­
stater skal belægge alle alkoholholdige drikkevarer med 
merværdiafgift efter samme sats. 
2. Indtil Rådet har truffet beslutning om den i stk. 1 
omhandlede dato, 
i) viderefører de medlemsstater, der ved dette direktivs 
ikrafttræden belægger alle alkoholholdige drikkevarer 
med merværdiafgift efter samme sats, denne ordning; 
ii) kan de medlemsstater, der ved dette direktivs ikraft­
træden belægger alkoholholdige drikkevarer med 
merværdiafgift efter mere end én sats, ikke indføre 
yderligere satser, og den kan kun ændre eksisterende 
satser, hvis dette ikke indebærer en forøgelse af den 
absolutte forskel mellem den højeste og den laveste 
sats, der anvendes på alkoholholdige drikkevarer. 
Artikel 7 
1. Medlemsstaterne sætter senest den 1. januar 1986 
de nødvendige love eller administrative forskrifter i kraft 
for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks 
Kommissionen herom. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten 
til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder 
på det område, der er omfattet af dette direktiv. 
Artikel 8 
Den franske Republik bemyndiges til ikke at anvende 
bestemmelserne i dette direktiv i sine oversøiske departe­
menter. 
Artikel 9 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Forslag til Rådets direktiv om harmonisering af punktafgifter på vin, tilsat alkohol, og lignende 
produkter 
KOM(85) 151 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 24. april 1985) 
(85/C 114/09) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og 
sociale Udvalg, og 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 99 og 100, ud fra følgende betragtninger: 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, Oprettelsen af et fælles marked af samme karakter som 
et indenlandsk marked forudsætter, at konkurrencevilkå­
rene ikke fordrejes, og at der er fri bevægelighed for 
personer, varer, tjenesteydelser og kapital; 
Nr. C 114/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 5. 85 
de punktafgifter, der lægges på forbruget af vin, tilsat 
alkohol, og lignende produkter, (herefter benævnt »mel­
lemklasseprodukter«), er ikke altid uden konkurrence­
mæssige virkninger, og forskellene i afgiftsbyrden med­
lemsstaterne imellem gør det nødvendigt at opretholde 
afgifter ved indførsel og afgiftslettelser ved udførsel samt 
kontrol ved grænserne; 
dette forhold udgør en hindring for mellemklasseproduk­
ternes fri bevægelighed og bidrager til at fordreje kon­
kurrencen i samhandelen mellem medlemsstaterne; disse 
hindringer bør derfor fjernes; 
den fri bevægelighed mellem medlemsstaterne samt en 
ordning, der sikrer, at konkurrencevilkårene ikke fordre­
jes, kan kun opnås ved, at der på fællesskabsplan sker en 
harmonisering af punktafgifterne på mellemklassepro­
dukter; dette bør imidlertid ske gradvis, således at der i 
den indledende fase fortrinsvis sker en harmonisering af 
punktafgifternes struktur; 
alle mellemklasseprodukter er baseret enten på vin af 
friske druer eller på andre gærede drikkevarer; punktaf­
gifterne på mellemklasseprodukter er — hvis sådanne af­
gifter overhovedet opkræves — i alle medlemsstaterne la­
vere end punktafgifterne på spiritus, og i betragtning af, 
at en betydelig del af den alkohol, der er indeholdt i mel­
lemklasseprodukter, er fremkommet ved naturlig gæring, 
bør punktafgifterne på disse produkter være lavere end 
punktafgifterne på spiritus eller destilleret alkohol; 
for at sikre en ligelig beskatning bør alle mellemklasse­
produkter belægges med punktafgift; i hver medlemsstat 
bør den samme afgiftsstruktur anvendes ensartet for alle 
mellemklasseprodukters vedkommende; 
det er rimeligt, at Frankrig bemyndiges til fortsat at op­
kræve en lavere punktafgift på visse kvalitetshedvine, der 
fremstilles under særligt vanskelige betingelser, forudsat 
at det anvender samme lavere afgift på lignende hedvine, 
der fremstilles under særligt vanskelige betingelser i 
andre medlemsstater; 
for at sikre en korrekt opkrævning af afgiften er det 
nødvendigt at føre kontrol med mellemklasseprodukter­
nes produktion, oplagring og bevægelser; 
for at sikre lige konkurrencevilkår inden for Fællesskabet 
må metoderne til opkrævning og kontrol af punktafgif­
terne i videst muligt omfang harmoniseres medlemssta­
terne imellem; 
for at denne harmonisering ikke skal bringes i fare, bør 
det ikke tillades medlemsstaterne direkte eller indirekte 
at opkræve andre indirekte skatter for mellemklassepro­
dukter end den harmoniserede punktafgift og merværdi­
afgiften, medmindre en sådan anden beskatning ikke i samhandelen mellem medlemsstaterne giver anledning til 
afgifter ved indførsel og afgiftslettelser, ved udførsel eller 
til grænsekontrol; 
det er vigtigt at sikre en samordnet anvendelse af be­
stemmelserne i dette direktiv, og det er derfor påkrævet, 
at der etableres en effektiv procedure, som gør det mu­
ligt i påkommende tilfælde at træffe de nødvendige gen­
nemførelsesbestemmelser; den procedure, der gælder for 
Udvalget for Punktafgifter, som fastsat ved beslutning 
nr. ... af . . ., vil gøre det muligt enkelt og hurtigt at 
vedtage sådanne bestemmelser; 
Frankrig bør bemyndiges til ikke at anvende bestemmel­
serne i dette direktiv i sine oversøiske departementer på 
grund af disse områders særlige situation — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
I. Anvendelsesområde 
Artikel 1 
Medlemsstaterne opkræver en punktafgift på vin, tilsat 
alkohol, og lignende produkter, i det følgende benævnt 
»mellemklasseprodukter«, i overensstemmelse med be­
stemmelserne i dette direktiv. 
Artikel 2 
Med henblik på anvendelsen af dette direktiv forstås ved 
1. betegnelsen »mellemklasseprodukter«: 
a) alle produkter henhørende under pos. 22.05 i den 
fælles toldtarif med et virkeligt alkoholindhold på 
22 % vol. og derunder, dog med undtagelse af: 
— bordvine med et totalt alkoholindhold på over 
15 % vol., men ikke over 17 % vol., fremstillet 
uden tilsætning og uden indhold af restsukker, 
fra de vinavlsarealer, som er fastsat i Kommis­
sionens forordning (EØF) nr. 2319/74 ('), 
— vine med et totalt alkoholindhold på over 15 % 
vol., som frembyder de karakteristika, der ken­
detegner kvalitetsvine fra bestemte dyrknings­
områder, som defineret i Rådets forordning 
(EØF) nr. 338/79 (2), men som ikke har karak­
ter af hedvine som defineret i bilag II, pkt. 12, i 
Rådets forordning (EØF) nr. 337/79 (3), 
— andre produkter henhørende under pos. 22.05 i 
den fælles toldtarif med et virkeligt alkoholind­
hold på 12 % vol. og derunder, eller med et 
totalt alkoholindhold på 15 % vol. og derun­
der; 
(') EFT nr. L 248 af 11. 9. 1974, s. 7. 
O EFT nr. L 54 af 5. 3. 1979, s. 48. 
O EFT nr. L 54 af 5. 3. 1979, s. 32. 
8.5.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 114/9 
b) alle produkter henhørende under pos. 22.06 i den 
fælles toldtarif med et virkeligt alkoholindhold på 
ikke over 22 % vol. og hvis andel af produkter 
henhørende under pos. 22.05 i den fælles toldtarif 
er mindst 75 % udtrykt i volumen for tør aromati-
seret vin samt for visse søde aromatiserede vine, 
der vil blive nærmere bestemt, nedsættes denne 
andel dog til 70 %; 
c) alle produkter henhørende under pos. 22.07 i den 
fælles toldtarif med et virkeligt alkoholindhold på 
over 12 % vol., men ikke over 22 % vol., og med 
et totalt alkoholindhold på over 15 % vol. som 
opfylder en af følgende betingelser: 
i) den tilsatte destillerede alkohol skal udgøre 
mindre end 50 % af det endelige produkts vir­
kelige alkoholindhold udtrykt i volumen, 
ii) mindst 7 % vol af det færdige produkts virke­
lige alkoholindhold skal være fremkommet ved 
naturlig gæring. 
2. Betegnelserne »virkeligt alkoholindhold udtrykt i 
volumen« og »totalt alkoholindhold udtrykt i volu­
men« skal forstås som defineret i bilag I til forordning 
(EØF) nr. 337/79. 
II. Fastsættelse af afgiften 
Artikel 3 
1. Medlemsstaterne opkræver punktafgiften på mel­
lemklasseprodukter under overholdelse af følgende be­
stemmelser: 
a) afgiftssatsen fastsættes i forhold til produktets volu­
men; 
b) der anvendes samme satsstruktur for alle de mellem­
klasseprodukter, der er omhandlet i artikel 2; afgifts­
satsen er specifik og benyttes enten 
i) på det pågældende mellemklasseprodukts volu­
men, eller 
ii) på det pågældende mellemklasseprodukts virkelige 
alkoholindhold på det tidspunkt, hvor det overgår 
til forbrug, eller 
iii) som en kombination af i) og ii); 
c) med undtagelse af de i artikel 4 omhandlede produk­
ter skal den samlede punktafgiftsbelastning være den 
samme for alle mellemklasseprodukter med samme 
virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen; 
d) den samlede punktafgiftsbelastning på en bestemt 
mængde af et mellemklasseprodukt må, i forhold til 
den mængde ren ethanol, som produktet indeholder, 
ikke være på under 20 % eller på over 65 % af den 
fulde punktafgiftssats for alkohol, som ville gælde for 
en tilsvarende mængde ren alkohol. 2. Uanset stk. 1, litra d) bemyndiges kongeriget Dan­
mark til indtil senest den 31. december 1987 som refe­
rencesats ved beregningen af maksimums- og minimums­
grænserne at anvende den specifikke afgift på alkohol, 
forhøjet med procentsatsen for værdiafgiften. 
Artikel 4 
1. Uanset artikel 3 kan Den franske Republik for visse 
kvalitetshedvine, der er defineret i bilaget til dette direk­
tiv, anvende en lavere afgiftssats end den i samme artikel 
fastsatte sats. 
Fra 1. januar 1988 må denne sats dog, i forhold til 
mængden af ren alkohol i en sådan hedvin, ikke være på 
under 20 % af den fulde punktafgiftssats for alkohol, 
som ville gælde for en tilsvarende mængde ren alkohol. 
2. Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i 
stk. 1 skal de der omhandlede kvalitetshedvine også om­
fatte sådanne kvalitetshedvine fra bestemte dyrkningsom­
råder i Fællesskabet, som, ud over betingelserne fastsat i 
Rådets forordning (EØF) 338/79 af 5. februar 1979, blot 
opfylde følgende betingelser. 
De skal: 
a) være direkte bearbejdet af producenten selv, der be­
nytter egen vinhøst, som skal indeholde mindst 90 % 
druer fra aromatiske vinstoksorter; 
b) komme fra vinbrug hvis udbytte ikke overstiger 40 
hektoliter pr. udnyttet hektar; 
c) være fremstillet af druemost, hvis oprindelige natur­
lige sukkerindhold er på mindst 252 gram pr. liter; 
d) være fremstillet uden anvendelse af anden rektifice­
ring end tilsætning af vinalkohol, der som ren alkohol 
mindst skal svare til 5 % udtrykt i volumen af den 
anvendte most og ikke må udgøre mere end det 
mindste af følgende to forhold: 
— 10 % udtrykt i volumen af den anvendte most, 
— 40 % af det totale alkoholindhold udtrykt i volu­
men af det færdige produkt forstået som summen 
af det virkelige alkoholindhold og ækvivalenten af 
det potentielle alkoholindhold, beregnet på grund­
lag af 1 % ren alkohol udtrykt i volumen for hver 
17,5 gram restsukker pr. liter. 
3. Ved indførsel i Frankrig af de i stk. 2 omhandlede 
kvalitetshedvine skal der fremlægges bevis for, at de på­
gældende vine opfylder betingelserne for at være omfat­
tet af den lavere afgiftssats. Til dette formål skal der 
fremlægges et certifikat udstedt af de kompetente myn­
digheder i den medlemsstat i hvilken vinen er fremstillet. 
Dette certifikat skal indeholde nøjagtige oplysninger om 
disse vine med relation til de i stk. 2 anførte betingelser. 
Nr. C 114/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.5.85 
Artikel 5 
1. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser, 
gælder følgende bestemmelser for fritagelse for punktaf­
gift for de produkter, der er omfattet af dette direktiv. 
2. Produkter, der er omfattet af dette direktiv, er fri­
taget for punktafgift: 
a) såfremt de under afgiftsmyndighedernes kontrol an­
vendes til fremstilling af et andet produkt, som er om­
fattet af en anden punktafgift; 
b) såfremt de under afgiftsmyndighedernes kontrol ud­
føres fra et produktionssted eller fra et told- og af-
giftsoplag; 
c) såfremt de, inden eller uden for produktionsstedet el­
ler told- og afgiftsoplaget, anvendes som stikprøver til 
analyse til nødvendige produktionstests eller til viden­
skabelige formål; 
d) såfremt de udtages i forbindelse med afgiftsmyndig­
hedernes kontrol eller med henblik på kontrol med 
virksomhedens aktiviteter eller forelægges de ansvar­
lige myndigheder til kvalitetskontrol eller udtages på 
de ansvarlige myndigheders anmodning. 
3. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser, 
udelukker bestemmelserne i dette direktiv ikke en frita­
gelse for punktafgifter for mellemklasseprodukter, som 
medlemsstaterne i øjeblikket eller i fremtiden, i henhold 
til tosidige eller flersidige konventioner eller aftaler eller 
ved ensidig foranstaltning, indrømmer diplomatiske re­
præsentationer, internationale institutioner, andre landes 
væbnede styrker o. lign. 
4. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser, 
kan medlemsstaterne tilbagebetale betalte punktafgifter, 
når afgiftsberigtigede produkter udføres. 
5. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere betingelser 
for anvendelsen af bestemmelserne i stk. 2 til 4. I de til­
fælde, som er omfattet af stk. 2, litra c) og d), og af stk. 
3, kan medlemsstaterne bestemme, at fritagelsen sker i 
form af en tilbagebetaling af punktafgiften. 
III. Kontrol 
Artikel 6 
1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at følgende 
operationer gennemføres uden erlæggelse af punktafgif­
ter for mellemklasseprodukter i told- og afgiftsoplag: 
a) tilsætning af ethanol, for hvilken der ikke er blevet 
betalt punktafgift til vin eller andre produkter med 
henblik på fremstilling af et mellemklasseprodukt; 
b) modning af mellemklasseprodukter; c) aftapning eller andre former for påfyldning. 
2. Fremstilling uden for told- og afgiftsoplag af mel­
lemklasseprodukter på basis af bestanddele, for hvilke 
der er betalt punktafgift, kan tillades, hvis punktafgiften 
på det færdige mellemklasseprodukt ikke vil overstige 
den punktafgift, der allerede er betalt for bestanddelene. 
3. Medlemsstaterne kan kræve, at den, der ønsker at 
udføre en eller flere af de i stk. 1 nævnte operationer, 
stiller en garanti. Medlemsstaterne kan også stille yderli­
gere betingelser, forudsat at disse anvendes på samme 
måde for indenlandske og for indførte produkter. 
Artikel 7 
1. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser 
skal medlemsstaterne give tilladelse til, at der op til mak­
simale procentvise grænser, som medlemsstaterne fastsæt­
ter, kan foretages fradrag i den mængde mellemklasse­
produkter, for hvilke der ikke er betalt punktafgift, som 
følge af svind på grund af fordampning samt andre fakti­
ske tab. Disse procentsatser meddeles Kommissionen ved 
dette direktivs ikrafttræden. 
2. Medlemsstaterne kan også give tilladelse til, at føl­
gende kan fradrages mængden af de mellemklassepro­
dukter, for hvilke der ikke er betalt punktafgift: 
— mængder, der er blevet destrueret under de ansvar­
lige myndigheders kontrol; 
— tab som følge af en behørigt dokumenteret hændelig 
begivenhed eller force majeure. 
Artikel 8 
Medlemsstaterne fastsætter passende kontrolforanstalt­
ninger for så vidt angår mellemklasseprodukternes pro­
duktion, oplagring og bevægelse. 
IV. Opkrævning af punktafgiften 
Artikel 9 
1. Med forbehold af nationale bestemmelser om 
punktafgiftspligtens indtræden, forfalder punktafgiften 
på mellemklasseprodukter til betaling på tidspunktet for 
overgangen til forbrug eller for indberetningen af mang­
lende mængder. Punktafgiften betales på grundlag af den 
faktiske mængde mellemklasseprodukter, der er overgået 
til forbrug eller er indberettet som manglende, i sidst­
nævnte tilfælde under hensyn til fradragene i henhold til 
artikel 7. 
2. Såfremt der anvendes stempelmærker som betaling 
for punktafgiften, kan den forfalde til betaling på det 
tidspunkt, hvor stempelmærkerne købes eller påsættes. 
8.5.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 114/11 
3. Den punktafgiftssats, der anvendes, er den sats, der 
gælder på det tidspunkt, hvor punktafgiften forfalder til 
betaling. 
Såfremt der sker en ændring af punktafgiftssatsen, kan 
medlemsstaterne henholdsvis opkræve eller tilbagebetale 
forskellen mellem den nye og den gamle punktafgift for 
mellemklasseprodukter, som har været oplagret, og som 
er overgået til forbrug, inden ændringen af afgiftssatsen 
fandt sted. 
Artikel 10 
1. Punktafgiften betales, så snart den er forfalden til 
betaling. 
2. Medlemsstaterne fastsætter dog efter anmodning en 
betalingsfrist, som udløber mellem den 15. i den første 
måned og den 15. i den anden måned efter den måned, 
hvor mellemklasseproduktet blev frigivet til forbrug. 
Denne frist skal være den samme for alle afgiftspligtige, 
og der påløber ikke renter. Medlemsstaterne kan dog be­
tinge sig, at der stilles en garanti for at opnå betalings­
frist, eller de kan, såfremt der er risiko for, at punktafgif­
ten ikke bliver betalt, forlange, at betalingen sker inden 
for en frist, der er kortere end den, der normalt indrøm­
mes. 
3. Anvender en medlemsstat af administrative grunde 
regnskabsperioder, der ikke svarer til kalendermåne­
derne, må den gennemsnitlige betalingsfrist ligge inden 
for den gennemsnitsperiode, der fastlægges på grundlag 
af de i stk. 2 omhandlede maksimums- og minimumsfri­
ster, beregnet på grundlag af en månedlig regnskabsperi­
ode. 
4. Medlemsstaterne kan kræve, at de afgiftspligtige 
mængder angives i en opgørelse, som den afgiftspligtige 
fremlægger på et tidspunkt og under nærmere betingel­
ser, som fastsættes af medlemsstaterne. 
5. Anser medlemsstaterne, i henhold til artikel 9, stk. 
2, afgiften som forfalden til betaling på det tidspunkt, 
hvor stempelmærkerne købes eller påsættes, kan der fast­
sættes forskellige procedurer for betalingen under hensyn 
til tidsrummet mellem forfaldstidspunktet og det tids­
punkt, hvor mellemklasseproduktet overgår til forbrug. V. Afsluttende bestemmelser 
Artikel 11 
1. Medlemsstaterne opkræver hverken direkte eller 
indirekte andre indirekte afgifter for mellemklassepro­
dukter end den i artikel 1 nævnte punktafgift og mervær­
diafgift, som fastsat i Rådets direktiv 67/227/EØF ('), 
medmindre en sådan afgift ikke i samhandelen mellem 
medlemsstaterne giver anledning til afgifter ved indfør­
sel, afgiftslettelser ved udførsel eller indførelse af græn­
sekontrol. 
2. Såfremt en afgifts anvendelsesområde ikke vedrører 
mellemklasseprodukter og afgiften ikke er afhængig af 
indholdet af et mellemklasseprodukt, anses en sådan af­
gift, uanset at de afgiftspligtige produkter kan have et 
indhold af mellemklasseprodukter, ikke som indirekte 
beskatning af mellemklasseprodukter i denne artikels for­
stand. 
Artikel 12 
Efter behov fastsættes der med henblik på gennemførel­
sen af dette direktiv fællesskabsbestemmelser efter den 
fremgangsmåde, der er fastsat i Rådets afgørelse nr. ... 
af . . . om nedsættelse af et udvalg for punktafgifter. 
Artikel 13 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love eller 
administrative forskrifter i kraft for senest den 1. januar 
1987 af efterkomme dette direktiv. De underretter straks 
Kommissionen herom. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten 
til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder 
på det område, der er omfattet af dette direktiv. 
Artikel 14 
Den franske Republik bemyndiges til ikke at anvende 
bestemmelserne i dette direktiv i sine oversøiske departe­
menter. 
Artikel 15 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
(') EFT nr. 71 af 14. 4. 1967, s. 1301/67. 
Nr. C 114/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.5.85 
BILAG 
De i artikel 4, stk. 1, anførte kvalitetshedvine er de vine, der benævnes »vins doux naturels«, hvis fremstil­
ling er traditionsbestemt og i overensstemmelse med skik og brug, og som er: 
— direkte bearbejdet til vin af producenterne på grundlag af deres vinhøst, bestående udelukkende af 
muskatel, blå druer, maccabeo og malvasier; en høst af andre vinsorter end de fire ovennævnte kan 
imidlertid tillades, forudsat at den er opnået fra vinmarker, der er tilplantet med maksimalt 10 % af det 
totale antal planter; 
— opnået inden for en udbyttegrænse på 40 hektoliter druemost pr. hektar; enhver overskridelse af dette 
udbytte vil medføre bortfald af retten til at benytte betegnelsen »vins doux naturels« for hele høsten; 
— fremstillet af en druemost, hvis oprindelige naturlige sukkerindhold er på mindst 252 gram pr. liter; 
— opnået uden anvendelse af anden rektificering end tilsætning af vinalkohol, der som ren alkohol mindst 
skal svare til 5 % vol. af den anvendte most og ikke må udgøre mere end det mindste af følgende to 
forhold: 
— enten 10 % vol. af den anvendte most eller 40 % af det totale alkoholindhold, udtrykt i volumen 
forstået som summen af det virkelige alkoholindhold og det potentielle alkoholindhold, beregnet 
som 1 % ren alkohol i volumen for hvert 17,5 gram restsukker pr. liter.