FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 15/98 fastlagt af Rådet den 12. februar 1998 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/. . ./EF af . . . om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse (98/C 91/03)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, artikel 66 og 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Der er en række forskelle mellem medlemsstaternes bestemmelser om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse; da denne reklame og sponsorering overskrider medlemsstaternes grænser, kan de nævnte forskelle lægge hindringer i vejen for den frie bevægelighed for de produkter, der anvendes som grundlag for denne reklame og sponsorering, og for den frie udveksling af tjenesteydelser på området samt medføre konkurrenceforvridning og således hæmme det indre markeds funktion;

(2) disse hindringer bør fjernes, og med henblik herpå bør bestemmelserne om reklame for og sponsorering af tobaksvarer tilnærmes, idet medlemsstaterne dog skal have mulighed for under visse forhold at fastsætte krav, som de finder nødvendige for at sikre beskyttelsen af befolkningens sundhed;

(3) i henhold til traktatens artikel 100 A, stk. 3, skal Kommissionens forslag i henhold til stk. 1 inden for sundhed, sikkerhed, miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse bygge på et højt beskyttelsesniveau;

(4) følgelig bør der i dette direktiv tages behørigt hensyn til beskyttelsen af befolkningens og navnlig unges sundhed, idet reklame for de unge spiller en vigtig rolle med hensyn til fremme af tobaksforbruget;

(5) Rådet har på grundlag af artikel 100 A vedtaget direktiv 89/622/EØF (4) og direktiv 90/239/EØF (5) om henholdsvis mærkning af tobaksvarer og tjæreindholdet i cigaretter med henblik på at sikre det indre markeds tilfredsstillende funktion;

(6) reklame for humanmedicinske lægemidler er omfattet af direktiv 92/28/EØF (6), og reklame for tobaksafvænningsmidler er ikke omfattet af nærværende direktivs anvendelsesområde;

(7) dette direktiv finder ikke anvendelse på meddelelser, der udelukkende henvender sig til fagfolk i tobaksbranchen, udstilling af tobaksvarer, der udbydes til salg, og prisskilte for disse varer samt, afhængigt af salgsstrukturerne, reklame, der henvender sig til køberen på salgsstederne og salg af publikationer fra tredjelande, der ikke opfylder de i direktivet fastsatte betingelser, idet fællesskabsretten og Fællesskabets internationale forpligtelser dog skal overholdes; på disse områder kan medlemsstaterne i givet fald træffe passende foranstaltninger;

(8) da der er en indbyrdes sammenhæng mellem alle former for reklame: mundtlig, skriftlig, trykt, i radio, fjernsyn og biografer, og da enhver risiko for konkurrenceforvridning og omgåelse af bestemmelserne må undgås, bør dette direktiv gælde for alle reklameformer og -media ud over fjernsynsreklamer, som allerede er omfattet af Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed (7);

(9) enhver form for indirekte reklame og sponsorering samt gratis uddeling har samme virkning som direkte reklame og bør derfor - uden at ytringsfrihedens grundlæggende principper berøres - reguleres, herunder de indirekte former for reklame, som, selv om der ikke direkte nævnes en tobaksvare, anvender et navn, mærke, symbol eller et hvilket som helst andet kendetegn for tobaksvarer; medlemsstaterne kan dog udsætte anvendelsen af disse bestemmelser for at give mulighed for at tilpasse handelspraksis og erstatte sponsorering til fordel for tobaksvarer med andre passende medieformer;

(10) uden at det berører reguleringen af tobaksreklamerne, bør medlemsstaterne fortsat kunne tillade, at der, på visse betingelser, i reklamer for andre varer eller tjenesteydelser end tobaksvarer, fortsat benyttes et navn, som, inden direktivets ikrafttræden, allerede blev anvendt i god tro for såvel disse varer og tjenesteydelser som tobaksvarer;

(11) eksisterende sponsorering af aktiviteter eller arrangementer, som medlemsstaterne fortsat kan give tilladelse til i en periode på otte år efter direktivets ikrafttræden, dog senest indtil den 1. oktober 2006, og som skal undergives frivillig begrænsning og gradvist faldende udgifter i overgangsperioden, bør omfatte alle midler til gennemførelsen af formålet med sponsorering som defineret i dette direktiv;

(12) med henblik på kontrol med anvendelsen af de nationale bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv, bør medlemsstaterne tage passende og effektive midler i brug under overholdelse af deres nationale lovgivning -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Dette direktiv har til formål at tilnærme medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved:

1) »tobaksvarer«: varer, der er bestemt til at ryges, indsnuses, suttes eller tygges, hvis de, også kun delvist, er fremstillet af tobak

2) »reklame«: enhver form for kommerciel meddelelse med sigte på at fremme afsætningen af en tobaksvare eller med dette som en direkte eller indirekte virkning, herunder reklamer, hvori man, uden at tobaksvaren direkte nævnes, forsøger at omgå forbuddet mod tobaksreklamer ved at anvende navne, mærker, symboler eller andre kendetegn for tobaksvarer

3) »sponsorering«: ethvert offentligt eller privat bidrag til en aktivitet eller et arrangement med sigte på at fremme afsætningen af en tobaksvare eller med dette som en direkte eller indirekte virkning

4) »tobaksudsalgssted«: ethvert sted, hvor tobaksvarer udbydes til salg.

Artikel 3

1. Enhver form for reklame og sponsorering forbydes inden for Fællesskabet, jf. dog direktiv 89/552/EØF.

2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en medlemsstat kan tillade, at et navn, der allerede anvendes i god tro for både tobaksvarer og andre varer eller tjenesteydelser, der markedsføres eller udbydes af en og samme virksomhed eller af forskellige virksomheder før den. . . (8*), anvendes til reklame for de andre varer eller tjenesteydelser.

Dog må dette navn kun anvendes, hvis det fremtræder i en form, hvorved det tydeligt adskiller sig fra navnets udseende på tobaksvaren og uden noget andet kendetegn, der allerede anvendes for en tobaksvare.

3. a) Medlemsstaterne sørger for, at ingen tobaksvare bærer en anden vares eller tjenesteydelses navn, mærke, symbol eller andre kendetegn, medmindre denne tobaksvare allerede er markedsført under dette navn eller mærke eller med dette symbol eller disse kendetegn på den dato, der er nævnt i artikel 6, stk. 1.

b) Forbuddet i stk. 1 må ikke omgås for nogen vare eller tjenesteydelse, der markedsføres eller tilbydes fra den dato, der er nævnt i artikel 6, stk. 1, ved anvendelse af navne, mærker, symboler eller andre kendetegn, der allerede anvendes for en tobaksvare.

Med henblik herpå skal varens eller tjenesteydelsens navn, mærke, symbol eller andre kendetegn fremtræde i en form, hvorved det tydeligt adskiller sig fra udseendet på tobaksvaren.

4. Enhver form for gratis uddeling, der har til formål eller den direkte eller indirekte virkning at fremme en tobaksvare, er forbudt.

5. Dette direktiv finder ikke anvendelse på

- meddelelser, der udelukkende henvender sig til fagfolk inden for tobaksbranchen

- udstilling af tobaksvarer, der udbydes til salg, samt prisskilte for disse varer på tobaksudsalgsstedet

- reklame rettet til køberen på salgssteder, herunder disses butiksfacader, hvor man er specialiseret i salg af tobaksvarer, eller, når der er tale om salgssteder, hvor der sælges forskellige varer eller tjenesteydelser, hvor salget foregår fra en stand, der er forbeholdt salg af tobaksvarer, samt salgssteder der i Grækenland er undergivet en særlig licensordning af sociale grunde (periptera)

- salg af publikationer, der indeholder reklame for tobaksvarer, når disse er udgivet og trykt i tredjelande, og såfremt de ikke hovedsageligt er bestemt for fællesskabsmarkedet.

Artikel 4

Medlemsstaterne sørger for, at der er hensigtsmæssige og effektive midler til at kontrollere og sikre, at de nationale bestemmelser, der vedtages i forbindelse med dette direktiv, overholdes. Disse midler kan omfatte bestemmelser, der giver personer eller organisationer, der ifølge national lovgivning har en berettiget interesse i, at reklamer, der ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, afskaffes, tilladelse til at anlægge sag til prøvelse af sådanne reklamers lovlighed eller indbringe sådanne reklamer for et administrativt organ, der har beføjelse til at træffe afgørelse om klagerne eller foretage passende retsforfølgning.

Artikel 5

Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed for, under overholdelse af traktaten, at fastsætte strengere krav vedrørende reklamer for tobaksvarer eller sponsorering til fordel for disse, som de finder nødvendige for at beskytte befolkningens sundhed.

Artikel 6

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den. . . (9*). De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på dette direktivs område.

3. Medlemsstaterne kan dog udsætte gennemførelsen af artikel 3, stk. 1,

- i et år for så vidt angår den skrevne presse

- i to år for så vidt angår sponsorering.

I særlige og behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne fortsat tillade eksisterende sponsorering af arrangementer eller aktiviteter, som finder sted på verdensplan, i en yderligere periode på tre år, dog senest indtil den 1. oktober 2006, forudsat at

- de beløb, der afsættes til sponsoreringen, nedsættes gradvis i overgangsperioden

- der frivilligt træffes foranstaltninger med henblik på at gøre reklamerne mindre synlige under de pågældende arrangementer eller aktiviteter.

Artikel 7

Kommissionen forelægger senest den . . . (10*) og dernæst hvert andet år en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om anvendelsen af dette direktiv, navnlig om iværksættelsen og virkningerne af artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 6, stk. 3, eventuelt ledsaget af forslag om tilpasning af dette direktiv til den udvikling, der er konstateret i rapporten. En sådan tilpasning berører ikke fristerne i artikel 6, stk. 3.

Artikel 8

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 9

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i . . . .

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT C 129 af 21.5.1992, s. 5.

(2) EFT C 313 af 30.11.1992, s. 27.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 11. februar 1992 (EFT C 67 af 16.3.1992, s. 35), bekræftet den 3. december 1993 i henhold til fremgangsmåden i artikel 189 B, Rådets fælles holdning af 12. februar 1998 og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT L 359 af 8.12.1989, s. 1. Direktivet er ændret ved direktiv 92/41/EØF (EFT L 158 af 11.6.1992, s. 30).

(5) EFT L 137 af 30.5.1990, s. 36.

(6) EFT L 113 af 30.4.1992, s. 13.

(7) EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23. Direktivet er senest ændret ved direktiv 97/36/EF (EFT L 202 af 30.7.1997, s. 60).

(8*) Datoen for direktivets ikrafttræden.

(9*) Tre år efter direktivets ikrafttræden.

(10*) Tre år efter direktivets ikrafttræden.

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. I stedet for et første forslag, som blev forelagt i 1989 på dette område (1), forelagde Kommissionen den 15. maj 1991 et ændret forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om reklame for tobaksvarer (2), baseret på artikel 100 A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

2. Europa-Parlamentet afgav en udtalelse den 11. februar 1992 (3), som det bekræftede den 3. december 1993 efter den fælles beslutningsprocedure i traktatens artikel 189 B.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 23. september 1992 (4).

På baggrund af Europa-Parlamentets udtalelse forelagde Kommissionen den 30. april 1992 et nyt ændret forslag (5).

3. Den 12. februar 1998 fastlagde Rådet sin fælles holdning i henhold til traktatens artikel 189 B.

II. FORSLAGETS FORMÅL

Forslaget har til formål at tilnærme de divergerende nationale bestemmelser om reklame for tobaksvarer med udgangspunkt i et højt sundhedsbeskyttelsesniveau.

Kommissionens ændrede forslag, som tager hensyn til Rådets og Europa-Parlamentets drøftelser om det oprindelige forslag - der omfattede begrænsninger for reklame for tobaksvarer i pressen og på plakater - og til de nationale lovgivninger herom og den forventede udvikling heri, tager sigte på en fuldstændig harmonisering og indførelse af forbud imod sådan tobaksreklame uanset måde og/eller medie (6).

Den eneste undtagelse fra (mulighed for fravigelse af) dette forbud vedrører reklame på tobaksudsalgssteder, der har et lukket lokale til kundebetjening.

Den eneste begrænsning, der er indsat som følge af Europa-Parlamentets udtalelse, vedrører på visse betingelser rækkevidden af forbuddet imod indirekte reklame for andre produkter end tobaksvarer, der markedsføres under samme mærke som tobaksvarer.

III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

1. Generel oversigt

Inden for rammerne af det foreslåede formål begrænser den tekst, som Rådet har godkendt, sig til ændringer, der især tager sigte på at klarlægge og afgrænse anvendelsesområdet og rækkevidden og/eller imødegår operationelle betænkeligheder.

Disse ændringer vedrører i det væsentligste:

a) sponsorering, som udtrykkeligt er dækket

b) specifikationerne vedrørende rækkevidden af forbuddet mod indirekte reklame ved anvendelse af mærker (og andre kendetegn)

c) fastlæggelsen af visse områder eller aspekter - herunder spørgsmålet om udsalgsstederne - som direktivet ikke finder anvendelse på og som vil kunne reguleres på nationalt plan

d) de særlige betingelser for gennemførelsen af visse bestemmelser og for opfølgning, især med hensyn til indirekte reklame og sponsorering.

2. Den dispositive dels indhold

Den dispositive dels struktur og komponenter er ikke ændret fundamentalt i forhold til forslaget, men indeholder følgende tilpasninger (artikel 1 (ny) er blot en formel tilpasning):

i) I artikel 2 (tidligere artikel 1) - definitioner:

- er definitionen af reklame ikke ændret med hensyn til rækkevidden. Den mere generelle formulering, der er anvendt (»enhver form for . . . meddelelse«) giver det størst mulige anvendelsesområde og betegnelsen »kommerciel« skal blot præcisere, at meddelelser inden for rammerne af rent kunstneriske eller journalistiske aktiviteter ikke indgår i anvendelsesområdet for reklame

- er der indsat en definition af sponsorering analogt med definitionen af reklame, med henblik på direktivet og de nærmere bestemmelser herom

- er definitionen af tobaksudsalgssteder med henblik på de undtagelser, der er fastsat i artikel 2, stk. 5, andet og tredje led, formuleret mere generelt og omfattende end i forslaget.

ii) I artikel 3 (tidligere artikel 2) - substansbestemmelser:

a) er det generelle forbud imod enhver form for reklame i stk. 1 udvidet til sponsorering

b) er specifikationerne vedrørende rækkevidden af forbuddet mod indirekte reklame ved anvendelse af mærker (og andre kendetegn) i stk. 2 og 3 (tidligere stk. 2, 2a og 3) blevet omarbejdet således:

- muligheden for at begrænse rækkevidden af dette forbud - der er fastsat i stk. 2 - for så vidt angår anvendelsen af navne til reklame for andre produkter (eller tjenesteydelser) end tobaksvarer på helt specielle betingelser er i overensstemmelse med formålet i stk. 2a i forslaget

- bestemmelsen i stk. 3, litra a), svarer mere konkret og operationelt til formålet med stk. 3 i forslaget for så vidt angår anvendelse på tobaksvarer af navne, mærker (eller andre kendetegn), der allerede anvendes i forbindelse med andre produkter (eller tjenesteydelser)

- bestemmelsen i stk. 3, litra b), som tager sigte på enhver anvendelse på alle produkter (eller tjenesteydelser) af navne, mærker (eller andre kendetegn), der er forbundet med tobaksvarer, på betingelser hvorved reklameforbuddet vil kunne omgås, tager sigte på at styrke rækkevidden af formålet i stk. 2 i forslaget, som dog ikke er taget med som sådan, idet denne bestemmelse i den fastsatte form anses for at være omfattet af det forbud, der er fastsat i stk. 1 ved henvisning til definitionen af reklame i artikel 2

c) formuleringen af forbuddet imod gratis uddeling i stk. 4 er tilpasset for at præcisere formålet i analogi med definitionen af reklame

d) de ikke-omfattede områder, som det henhører under medlemsstaterne eventuelt at regulere, er fastlagt i stk. 5 (ny).

Dette stykke har et større anvendelsesområde og træder i stedet for artikel 3 i forslaget - som udgår.

Disse undtagelser omfatter:

- meddelelser mellem fagfolk inden for tobaksbranchen, som udelukkende henvender sig til dem og ikke til offentligheden generelt (første led), meddelelser som derfor ikke falder ind under anvendelsesområdet for definitionen af reklame i direktivet

- for så vidt angår bestemmelserne om udsalgssteder:

- generelt bestemmelserne om udstilling af varer og prisskilte herfor (andet led)

- mere specielt reklame rettet til køberen (tredje led), hvilket går i samme retning som Kommissionens forslag og samtidig tager større hensyn til medlemsstaternes forskellige salgsstrukturer

- salg af publikationer fra tredjelande (fjerde led) - på betingelser som skal forhindre forvridninger - undtagelsen skal gøre det muligt at sikre respekten for retten til informationer, som henhører under udtryksfriheden.

iii) Der er kun foretaget ganske få tilpasninger af de foreslåede bestemmelser vedrørende midler til kontrol af anvendelsen (artikel 4) og muligheden for at fastsætte strengere krav (artikel 5) på nationalt plan.

iv) Bestemmelserne i artikel 6 vedrørende transponering og gennemførelse af bestemmelserne i medlemsstaterne er blevet ændret, således at de muliggør de nødvendige tilpasninger og justeringer af forretningsmetoderne og hensyntagen til de økonomiske begrænsninger.

Den generelle frist for gennemførelsen er på tre år (stk. 1), men i henhold til stk. 3 er det muligt at udsætte gennemførelsen

- i et år for så vidt angår den skrevne presse

- i to år for så vidt angår sponsorering generelt, og i særlige og behørigt begrundede tilfælde for eksisterende sponsorering af arrangementer eller aktiviteter, som finder sted på verdensplan, i en yderligere periode på tre år, dog senest indtil den 1. oktober 2006, hvor alle direktivets bestemmelser finder anvendelse.

v) Der indføres bestemmelser (artikel 7) med henblik på en passende opfølgning (via rapporter og eventuelle tilpasningsforslag fra Kommissionen) af iværksættelsen og virkningerne af direktivet, navnlig hvad angår de nærmere bestemmelser for indirekte reklame og betingelserne for sponsorering.

IV. EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGSFORSLAG

1. Ændringsforslag nr. 10 accepteret af Kommissionen

Dette ændringsforslag - som i øvrigt er et af de væsentligste - som begrænser forbuddet i forslagets artikel 2, stk. 2, på visse betingelser, er det eneste, Kommissionen har taget hensyn til i sit forslag (artikel 2, stk. 2a).

Rådets tekst tager hensyn til ændringsforslagets mål (artikel 3, stk. 2) i en anden form og med andre midler (jf. punkt III, afsnit 2, nr. ii), litra b)).

Disse midler tager navnlig hensyn til vanskelighederne med at iværksætte de omhandlede betingelser, som især er forbundet med den måde, hvorpå en virksomheds årlige omsætning af tobaksvarer fastsættes (vanskeligheder, som efter en nærmere undersøgelse har vist sig uoverstigelige).

Den bestemmelse, Rådet går ind for, har i øvrigt ikke karakter af en bindende regel, men er en mulighed for medlemsstaterne, som det står frit at fastsætte strengere krav.

2. Andre ændringsforslag, som Kommissionen har forkastet

a) Ændringsforslag, som Rådet helt eller delvis har taget med:

- ændringsforslag nr. 4 (artikel 1, første led) vedrørende henvisningen til sponsorering, som findes i en særlig definition i artikel 2, nr. 3

- ændringsforslag nr. 8 (artikel 5)

- ændringsforslag nr. 9 (artikel 6, nyt stk. 2a) i mere specifik og udførlig form i artikel 7 i Rådets tekst.

b) Ændringsforslag, som Rådet ikke har taget med som sådan:

Rådet, som generelt har fulgt Kommissionen af de anførte grunde, har ikke taget de øvrige ændringer med.

V. KONKLUSION

Teksten til den fælles holdning, som den foreligger efter en indgående behandling og vanskelige drøftelser i Rådet, imødekommer i vidt omfang formålet med forslaget, idet ændringerne især skal afklare og præcisere anvendelsesområdet og den operationelle rækkevidde under hensyn til hensigtsprincipperne for det indre markeds funktion, sektorens yderst specielle karakteristika samt sundhedskravene på et område, som den udgør en vigtig bestanddel af.

(1) Forslag til direktiv om reklame for tobaksvarer i pressen og på plakater (EFT C 124 af 19.5.1989, s. 5).

(2) EFT C 167 af 27.6.1991, s. 3.

(3) EFT C 67 af 16.3.1992, s. 35.

(4) EFT C 313 af 30.11.1992, s. 27.

(5) EFT C 129 af 21.5.1992, s. 5.

(6) Idet radio- og tv-reklame for så vidt angår udveksling af tjenesteydelser mellem medlemsstaterne i mellemtiden er blevet dækket af Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 (EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23) - senest ændret ved direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 (EFT L 202 af 30.7.1997, s. 60) - hvori artikel 13 forbyder enhver form for reklame for (og teleindkøb af) cigaretter og andre tobaksvarer.