EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 14.9.2015 COM(2015) 447 final 2015/0204(NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 om metoderne og proceduren for overdragelse af de traditionelle egne indtægter og egne indtægter fra moms og BNI og om foranstaltningerne for at opfylde likviditetskrav



BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET Da lovpakken om egne indtægter bestående af afgørelse 335/2014 om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (afgørelse om egne indtægter), forordning (EU, Euratom) nr. 608/2014 om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltninger og forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 om metoderne og proceduren for overdragelse af de traditionelle egne indtægter og egne indtægter fra moms og BNI og om foranstaltningerne for at opfylde likviditetskrav blev vedtaget den 26. maj 2014, blev Rådet og Kommissionen enige om at vedlægge Rådets protokol en fælles erklæring. Afgørelsen om egne indtægter er den vigtigste retsakt, idet den indeholder de vigtigste dele af ordningen, f.eks. listen over egne indtægter og lofterne for forpligtelses- og betalingsbevillinger (dvs. størrelsen af Unionens budget). Gennemførelsesforanstaltningerne vedrørende ordningen for egne indtægter er baseret på to artikler i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF): –Den nyligt indførte forordning (EU, Euratom) nr. 608/2014 om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltninger er baseret på artikel 311, stk. 4, i TEUF (indført ved Lissabontraktaten), og den indeholder en række bestemmelser om beregning og budgettering af den årlige saldo og om kontrol og tilsyn. –Forordningen (EU, Euratom) nr. 609/2014, som er en omarbejdning af forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000, er baseret på artikel 322, stk. 2, i TEUF, og den indeholder bestemmelserne om, hvordan de egne indtægter overdrages, og hvordan likviditetskravene opfyldes. Den indeholder desuden en række praktiske bestemmelser om fastlæggelse af de traditionelle egne indtægter, opbevaring af bilag, administrativt samarbejde, gældende satser for egne indtægter fra BNI, regnskaber vedrørende egne indtægter, tidsplanen for deres overdragelse, tidsplanen for justeringer og bestemmelser om likviditetsstyring og uinddrivelige beløb. Begge forordninger vil træde i kraft samme dag som afgørelse 335/2014, når den er blevet godkendt af alle medlemsstater i overensstemmelse med deres respektive forfatningskrav. Pakken vil blive anvendt med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2014. I den oven for nævnte fælles erklæring af 26. maj 2014 forpligtede Kommissionen sig til at fremsætte et forslag til artikel 12 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014, som skulle muliggøre en revision af metoden til beregning af morarenter ved for sen overdragelse af beløb. I erklæringen understreges det endvidere, at rentesatserne skal fastsættes under overholdelse af proportionalitetsprincippet, samtidig med at der sikres en velfungerende ordning, så behovet for likvide midler tilgodeses. Ud over rentebestemmelserne drejer dette forslag, som er baseret på artikel 322, stk. 2, i TEUF, sig også om den årlige justeringsprocedure for egne indtægter fra moms og BNI, idet den seneste ændring, der blev indført i forbindelse med den hidtil usete størrelse af 2014-justeringerne, ikke længere vil være gældende efter ikrafttrædelsen af forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014. Herudover vil de nuværende ordninger med forslaget blive tydeliggjort og forbedret på en række punkter, især af teknisk art. Det er et resultat af den seneste tids erfaringer og praktiske viden om regnskaber over egne indtægter, forvaltning af Kommissionens likvide midler i første halvår, Kommissionens (Eurostat's) vurdering af BNI-data, virkningen af strafferetlig efterforskning af fastlæggelse og overdragelse af traditionelle egne indtægter og indberetning af uinddrivelige egne indtægtsbeløb. I det følgende redegøres der for Kommissionens begrundelse for disse ændringsforslag. 2. FORSLAGETS INDHOLD

1) Kommissionens konti til egne indtægter (artikel 9 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014) a) Angivelse af, hvem der er ansvarlig for at åbne og føre kontoen Ifølge artikel 9 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 skal medlemsstaterne åbne en konto i Kommissionens navn beregnet til egne indtægter i deres finansforvaltning eller et hertil udpeget organ. I praksis har alle medlemsstater, medmindre de har benyttet sig af muligheden for finansforvaltningen, udpeget deres centralbank. Artikel 9 bør afspejle denne praksis, og det bør således fastslås, at kun centralbanken kan udpeges. På denne måde forhindres det, at EU-budgettet udsættes for eventuelle finansielle risici, som kunne opstå, hvis Kommissionen havde egne indtægter på konti i forretningsbanker. En sådan situation bør undgås som følge af de begrænsninger, som denne forordning pålægger Kommissionen med hensyn til at trække på midlerne på kontiene for egne indtægter. Af overensstemmelseshensyn indføres denne ændring også i artikel 6 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 vedrørende bogføring og meddelelse og i artikel 15 vedrørende efterkommelse af betalingsanvisninger. b) Sikring af, at kontoen til egne indtægter føres vederlagsfrit og uden negative renter Disse konti, som medlemsstaterne har åbnet i Kommissionens navn, jf. artikel 9 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014, med henblik på deponering af EU’s egne indtægter, indtil de skal bruges af Kommissionen til betalinger, skal ikke blot føres vederlagsfrit, men må heller ikke pålægges renter (hverken positive eller negative renter). Formålet med denne bestemmelse er at hindre tab for EU-budgettet. Det ville med henvisning til bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014, ifølge hvilken Kommissionen kun har mulighed for at trække de midler, som den har brug for til budgettets gennemførelse, være ensbetydende med en formindskelse af de midler, der står til rådighed for EU-budgettet, hvis disse konti blev pålagt gebyrer. Negative renter bør ligeledes undgås, da de har samme negative virkning som gebyrer. Anvendelsen af gebyrer og negative renter på nogle af Kommissionens konti ville desuden afstedkomme forskelsbehandling af medlemsstaterne, da de øvrige medlemsstater ud fra princippet om solidaritet og fælles finansiering af EU-budgettet ville skulle kompensere for dette tab gennem de egne indtægter fra BNI. Det foreslås derfor, at den pågældende medlemsstat skal kompensere EU for eventuelle gebyrer og negative renter, der pålægges den konto til egne indtægter, som den har oprettet i Kommissionens navn, jf. artikel 9 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014. Denne ændring sikrer desuden, at EU-budgettet ikke påvirkes negativt af Den Europæiske Centralbanks afgørelse 2014/337/EU (ECB/2014/23) af 5. juni 2014, hvori der åbnes mulighed for en negativ rente, som medfører en betalingsforpligtelse for indehaveren af indlånet over for den relevante centralbank, herunder retten for den pågældende centralbank til at debitere statens indlånskonto i overensstemmelse hermed, eller lignende afgørelser truffet af andre EU-centralbanker, hvor EU's egne indtægter skal deponeres i overensstemmelse med artikel 9 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014. Forpligtelsen til at yde kompensation skal sikre, at udgifterne til eventuelle negative renter, som allerede måtte være pålagt konti for egne indtægter med henvisning til denne ECB-afgørelse, ikke afholdes over EU-budgettet, dvs. af alle medlemsstater. Det bør i denne sammenhæng bemærkes, at Kommissionen endnu ikke har bedt medlemsstaterne om at udbetale renter for konti for egne indtægter i de tilfælde, hvor ECB's indlånsrente er positiv.

c) Yderligere præcisering Det bør desuden med henvisning til retssikkerheden bemærkes, at Kommissionens konti til egne indtægter, jf. artikel 9, kun må debiteres efter Kommissionens anvisninger, når de forfaldne nettobeløb af egne indtægter på en given dato er negative (dvs. når der skal udbetales midler til en medlemsstat). Alle indbetalinger på kontoen skal ske i overensstemmelse med dette princip. Der er her tale om en præcisering af et allerede eksisterende krav.

2) Fremrykning af tolvtedele af egne indtægter fra moms og BNI (artikel 10, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014) Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 afhængig af Unionens likviditetssituation blive bedt om at fremrykke krediteringen af tolvtedele af de egne indtægter fra moms og BNI med en eller to måneder i regnskabsårets første kvartal med henblik på særlige betalingsbehov i forbindelse med Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL). Eftersom Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESIF) i de senere år har været forbundet med høje månedlige betalinger i årets første måneder, har det gentagne gange været vanskeligt for Kommissionen at gennemføre disse betalinger til tiden på grund af midlertidige mangler på finansielle midler på op til 6 mia. EUR i årets første halvår. Det bør derfor være muligt at rykke krediteringen af en ekstra tolvtedel frem til årets første seks måneder, hvis det skulle være nødvendigt, også med henblik på betaling af udgifterne til de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESIF). En sådan yderligere begrænset fleksibilitet ville gøre det lettere for Kommissionen at efterfølge de lovbestemte betalingskrav. 3) Standardisering af de årlige justeringer af egne indtægter fra moms og BNI (artikel 10, stk. 4-7, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014) I henhold til artikel 10 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 sker der hvert år den første arbejdsdag i december en justering af egne indtægter fra moms og BNI. Justeringerne varierer fra år til år og kan enten være positive (ensbetydende med større betalinger fra medlemsstaternes side) eller negative (ensbetydende med, at der skal refunderes beløb til medlemsstaterne). Under særlige omstændigheder kan justeringerne resultere i meget store beløb. Forpligtelsen til at overdrage så store beløb kan for medlemsstaterne være en stor finansiel byrde, som kan medføre et alvorligt finanspolitisk pres, især henimod årets slutning. Kommissionens forpligtelse til at refundere store beløb, hvis det samlede justeringsbeløb er negativt, kan ligeledes medføre en vanskelig likviditetssituation på dette tidspunkt af året. Som det fremgår af de oplysninger, der blev modtaget i september/oktober 2014, kan justeringerne vise sig at blive usædvanligt høje for de egne indtægter fra BNI som følge af de omfattende revisioner, som medlemsstaterne har foretaget i deres BNI-oplysninger for de foregående år. Rådet vedtog derfor efter forslag fra Kommissionen den 18. december 2014 forordning (EU, Euratom) nr. 1377/2014 om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000, der giver medlemsstaterne mulighed for med tilbagevirkende kraft fra den 30. november 2014 at overdrage justeringsbeløbene indtil den første arbejdsdag i september i det efterfølgende år, dog kun i ekstraordinære tilfælde. Forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 som ændret ved forordning (EU, Euratom) nr. 1377/2014 vil blive ophævet, når forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 træder i kraft, dvs. samme dag som afgørelse nr. 335/2014 om egne indtægter, når afgørelsen er blevet godkendt af alle medlemsstaterne i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige krav. Nærværende ændringsforslag bør derfor også omfatte moms- og BNI-justeringer. Forslaget indeholder ingen ændringer af beregningsmetode, men derimod af tidsplanen for justeringernes indberetning og tidspunktet for, hvornår de skal overdrages. Herudover behandler forslaget store negative justeringer. Medlemsstaterne skal i år n indsende moms- og BNI-oplysningerne for år n-1 og tidligere år til Kommissionen, jf. artikel 7, stk. 1, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 og artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003. Kommissionen vil beregne justeringerne på dette grundlag, og de nøjagtige endelige beløb vil officielt blive meddelt medlemsstaterne i januar i år n+1. Samtidig fremlægger Kommissionen en beregning over, hvordan det samlede justeringsbeløb skal fordeles mellem medlemsstaterne i henhold til deres respektive andel af medlemsstaternes samlede BNI ("BNI-nøglen") i regnskabsåret år n+ 1. Der vil fremover ikke længere være behov for et ændringsbudget, da justeringerne automatisk fordeles med det samme. Det er lig med en væsentlig forenkling af den nuværende ordning. Forskellen mellem den individuelle moms- og BNI-justering for en given medlemsstat og fordelingsresultatet for den samme medlemsstat indføres ifølge artikel 9 i regnskabet for egne indtægter den første arbejdsdag i juni måned i år n+1. Medlemsstaterne vil i henhold til den foreslåede procedure blive informeret i god tid, så der burde ikke længere være behov for særlige regler vedrørende ekstraordinært store beløb. Ifølge den nye tidsplan for moms- og BNI-justeringer vil der ikke længere være sammenfald med justeringen ved ikkedeltagelse, jf. artikel 11 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014, for medlemsstater, der ikke deltager i finansieringen af en konkret EU-aktion eller politik. Ved justering i forbindelse med ikkedeltagelse med begrænset finansiel betydning fastholdes den nuværende forfaldsdato, dvs. den første arbejdsdag i december. EU's nationale regnskabsbestemmelser er indeholdt i det europæiske nationalregnskabssystem (ENS 2010). Ifølge disse bestemmelser anvendes periodiseringsprincippet ved registrering af økonomiske strømme — "hvor økonomiske værdier skabes, omdannes eller afvikles, eller når fordringer og gæld opstår, omdannes eller afvikles". I henhold til ENS 2010 bogføres medlemsstaternes moms- og BNI-baserede budgetbidrag som almindelige offentlige udgifter som enhver anden løbende overførsel under kategori D.76 og påvirker det offentlige underskud. Bidrag som refunderes til EU-landene modregnes de løbende overførsler. Justeringerne af egne indtægter fra moms og BNI og deres betydning for de offentlige udgifter skal registreres, når beløbene ligger uigenkaldeligt fast og således er forfaldet til betaling. I betragtning af at det foreslås, at beløbene skal betragtes som uigenkaldeligt fastlagte og forfaldet til betaling i år n+1, så er det dette år, som skal anvendes til den statistiske registrering af justeringerne samt med henblik på stabilitets- og vækstpagten. 4) Udsættelse af forældelsen af BNI-oplysninger i det fjerde år efter et givet regnskabsår (artikel 10, stk. 7, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014) For øjeblikket skal medlemsstaterne indberette aggregerede BNI-tal og deres bestanddele til Kommissionen senest den 22. september hvert år (artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003), hvorimod ændringer i BNI kun modtages indtil den 30. september i det fjerde år efter et givet regnskabsår. Der er således kun en kort periode til at vurdere de ændringer, som bliver indberettet i år n+4, i forhold til år n. For at gøre det muligt for BNI-Udvalget at gennemgå og godkende BNI-oplysningerne for år n bør den begrænsede periode, der er fastsat i artikel 10, stk. 7, i forordning (EU, Euratom) 609/2014, udvides fra den 30. september til den 30. november i år n+4. Tilsvarende bør den periode, som bilagene vedrørende de statistiske procedurer og grundlag, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003, mindst skal opbevares, jf. artikel 3 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014, udvides fra den 30. september til den 30. november i år n+4. 5) Effektivisering af strukturen i artikel 10 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014

For øjeblikke indeholder artikel 10 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 9 stykker og over 20 underafsnit. For at gøre artiklen lettere at læse bør den deles op i 3 selvstændige artikler, og de bør hver især have en titel, og stykkerne bør nummereres, når det er hensigtsmæssigt. 6) Morarenter (artikel 12 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014) I artikel 12 fastsættes der indtil videre en grundsats for morarenter (ECB's rentesats for vigtige refinansieringer- eller centralbankens sats for ikke-eurolande), som forhøjes med en fast årlig sats på 2 procentpoint og en variabel stigning på 0,25 procentpoint for hver yderligere måneds forsinkelse. Satsen gælder for hele forsinkelsesperioden. Kommissionen kan ikke i forbindelse med den normale budgetgennemførelse foretage overtræk på sine konti, og det er derfor vigtigt, at de egne indtægter betales til tiden. Den nuværende ordning har været afgørende for, at de egne indtægter, som der er brug for til budgettets gennemførelse, er blevet overdraget til tiden, og at hele beløbet er blevet overdraget. De reviderede bestemmelser skulle sikre, at dette incitament stadig er til stede. Dertil kommer, at kravet om ensartede regler bør opretholdes af hensyn til klarheden og retssikkerheden. For i højere grad at sikre at ordningen fungerer efter hensigten, dvs. at egne indtægter overdrages til tiden, og at hele beløbet overdrages, bør den faste renteforhøjelse hæves til 3,5 procentpoint (det er den sats, der f.eks. anvendes ved inddrivelse af beløb i henhold til artikel 83, stk. 2, litra b), i gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen, hvor den tilpligtende begivenhed hverken er en offentlig tjenesteydelse eller en tjenesteydelseskontrakt). Herved sikres det, at egne indtægter ikke tilbageholdes i tilfælde, hvor refinanseringsomkostningerne på pengemarkederne ville være lavere end den forfaldne rente. Forslaget forventes især at sikre, at der ikke længere opstår (korte) forsinkelser i overdragelsen af de månedlige tolvtedele af de egne indtægter fra moms og BNI, som for øjeblikket udgør over 80 % af EU's budgetindtægter. Eftersom de nuværende bestemmelser kan medføre meget store rentesatser ved langvarige forsinkelser, bør grundsatsen højst kunne stige med 20 procentpoint pr. år, idet den forhøjede sats anvendes for hele forsinkelsesperioden. Dette loft sikrer proportionaliteten, eftersom rentesatsen efter 5,5 års forsinkelse ikke længere vil kunne stige. Formålet med denne ændring er at imødekomme visse medlemsstater, som har været meget bekymrede over enkelttilfælde af meget høje rentesatser ved lange forsinkelser vedrørende egne indtægter. Sammenholdt med de seneste 5 års renteindbetalinger, burde den øvre grænse på 20 procentpoint føre til, at de renter, som medlemsstaterne skal indbetale, falder med over 30 %. De nye bestemmelser vil gælde for egne indtægter, som forfalder efter ikrafttrædelsen af den foreslåede forordning. For at sikre en gnidningsløs overgang skal begrænsningen af rentesatsen også først gælde for egne indtægter, som Kommissionen eller medlemsstaterne får kendskab til efter ikrafttrædelsen af den foreslåede forordning. I et tilfælde, hvor de egne indtægter f.eks. burde have været overdraget i 2010, men de først bliver fastslået efter ikrafttrædelsen af den foreslåede forordning (dvs. i 2018), skulle de nuværende bestemmelsers rentesats have været anvendt, men stigningen i den årlige rentesats vil blive begrænset til 20 procentpoint. For at undgå misforståelser vil Kommissionen klart gøre opmærksom på de gældende rentebestemmelser, når den opkræver renter efter ikrafttrædelsen af den foreslåede forordning. 7) Mulighed for at fritage medlemsstaterne for økonomisk ansvar i tilfælde af henstand med bogføring eller udskudt anmeldelse af toldskylden for ikke at påvirke strafferetlige undersøgelser (artikel 13, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014) I henhold til artikel 13, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 fritages medlemsstaterne for forpligtelsen til at overdrage egne indtægter til Kommissionen svarende til de fastlagte fordringer, der viser sig at være uinddrivelige enten i) på grund af force majeure eller ii) af andre grunde, som ikke kan tilskrives dem. Den nye EU-toldkodeks, som træder i kraft den 1. maj 2016, giver medlemsstaterne mulighed for at udsætte anmeldelsen og bogføringen af toldskylden, indtil det ikke længere vil påvirke strafferetlige efterforskninger. Hurtig varsling af debitorer, som mistænkes for kriminel aktivitet, kan imidlertid hæmme bekæmpelsen af svig og optrævlingen af kriminelle netværk. I henhold til artikel 325 i TEUF skal medlemsstaterne træffe de samme foranstaltninger til bekæmpelse af svig til skade for Unionens finansielle interesser som for deres egne finansielle interesser. Diskrete undersøgelser er effektive og nødvendige som indsats for at beskytte både EU's og medlemsstaternes finansielle interesser. Der er imidlertid ingen udtrykkelige bestemmelser i lovgivningen om egne indtægter, om hvorvidt egne indtægter, der ikke kan inddrives på grund af for sen anmeldelse, kan fritages for indbetalingskravet. EU-toldkodeksen regulerer forholdet mellem importører og de nationale toldmyndigheder, hvorimod lovgivningen om egne indtægter vedrører forholdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Af hensyn til en mere effektiv beskyttelse af Unionens finansielle interesser og inddragelse af de nyligt vedtagne bestemmelser i EU-toldkodeksen foreslås det, at der indføres en udtrykkelig henvisning til, at medlemsstaterne - under visse betingelser, som skal overholdes nøje - kan fritages for deres finansielle ansvar for egne indtægter, som kan vise sig ikke at kunne inddrives, da anmeldelsen af toldskylden er blevet udsat for ikke at påvirke strafferetlige undersøgelser og af hensyn til bekæmpelsen af svig. Hvis Kommissionen skal godtage, at visse beløb i disse tilfælde er uinddrivelige "af grunde, som ikke kan tilskrives" medlemsstaten (i nedenstående punkt gennemgås indberetningstærsklen), vil den bl.a. kontrollere: –om de strafferetlige undersøgelser var berettiget ud fra et ønske om at beskytte både EU's og medlemsstatens finansielle interesser, og om de blev gennemført omhyggeligt –om tabet af egne indtægter udelukkende skyldtes den forsinkede anmeldelse og bogføring af hensyn til de strafferetlige undersøgelser, og –om de nationale skatter og afgifter ikke blev behandlet mere favorabelt end de traditionelle egne indtægter. 8) En forhøjelse af tærsklen for indberetning af uinddrivelige beløb (artikel 13, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014) Tærsklen for, hvornår medlemsstaterne skal give Kommissionen meddelelse om, at traditionelle egne indtægter er erklæret eller må anses for at være uinddrivelige i henhold til artikel 13, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014, bør hæves fra 50 000 EUR til 100 000 EUR med det formål at lette den administrative byrde for medlemsstaterne og Kommissionen. Denne ændring har ingen betydning for definitionen af, hvornår en "sag" skal indberettes, idet rapporten skal omfatte alle fordringer, der er fastlagt i forbindelse med en og samme toldklarering eller efterfølgende klareringskontrol af samme aktør og vedrørende samme uregelmæssighed eller samme type varer, når de fordringer, der er erklæret uinddrivelige eller må anses for at være uinddrivelige tilsammen overstiger 100 000 EUR, dvs. uden hensyntagen til de enkelte beløbs størrelse. Eftersom der ikke ændres på medlemsstaternes forpligtelse til i henhold til artikel 5 i forordning (EU, Euratom) nr. 608/2014 at indberette tilfælde af svig og uregelmæssigheder på over 10 000 EUR til OWNRES-databasen, kan disse sager fortsat blive undersøgt af Kommissionen og således give anledning til indbetalinger til EU-budgettet. 9) Præcisering af ekstraordinær likviditetsstyring udelukkende ved misligholdelse af lån (artikel 14, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014)

Kommissionen kan i henhold til artikel 14, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014, men kun i tilfælde af misligholdelse af lån indgået eller omfattet af sikkerhedsstillelse i medfør af Rådets forordninger og afgørelser, foretage overtræk med det formål at overholde Unionens gældsforpligtelser, uanset bestemmelserne i stk. 2 i samme artikel, medmindre der er truffet andre foranstaltninger i de finansielle ordninger, der gælder for de pågældende lån. Efter Lissabontraktatens ikrafttrædelse vedtages en række af de forordninger og afgørelser, der tidligere blev vedtaget af Rådet, nu af både Europa-Parlamentet og Rådet, dog afhængig af kompetencegrundlaget for bevilling af sikkerhedsstillelser og lån. Det gælder f.eks. for Den Europæiske Investeringsbanks (EIB's) afgørelser om EIB-finansiering af transaktioner, der gennemføres under eksternt mandat med EU-sikkerhedsstillelse, og makro-finansiel bistand til tredjelande (som dog primært dækkes af Den Eksterne Garantifond). Anvendelsesområdet for denne bestemmelse skal ikke udvides, men det bør præciseres, at den stadig dækker de samme retsakter, som oprindelig var dækket. 2015/0204 (NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 om metoderne og proceduren for overdragelse af de traditionelle egne indtægter og egne indtægter fra moms og BNI og om foranstaltningerne for at opfylde likviditetskrav RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 322, stk. 2, under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Revisionsret, og ud fra følgende betragtninger: (1)Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 er blevet omarbejdet ved Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014. Forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 træder i kraft på dagen for ikrafttrædelsen af Rådets afgørelse 2014/335/EU, Euratom. Denne afgørelse er endnu ikke trådt i kraft, da den skal godkendes af alle medlemsstater. (2)For at sikre, at der tages berettiget hensyn til tidsplanen for BNI-Udvalgets udtalelse om BNI-oplysninger, og at Kommissionen (Eurostat) har tilstrækkeligt med tid til at gennemgå de relevante oplysninger, skal det være muligt at foretage ændringer i BNI for tidligere regnskabsår indtil den 30. november i det fjerde år efter et givet regnskabsår. Den periode, hvor bilagene vedrørende egne momsindtægter og BNI-indtægter skal opbevares, bør derfor tilsvarende forlænges fra den 30. september til den 30. november i det fjerde år efter det regnskabsår, som de vedrører. (3)De konti, som medlemsstaterne i henhold til artikel 9 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 skal oprette til Kommissionens brug til egne indtægter, føres af medlemsstatens finansforvaltning eller dennes centralbank og bør være fritaget for enhver form for gebyr og renter. Gebyrer og negative renter ville mindske Unionens budget og være ensbetydende med, at medlemsstaterne ikke blev behandlet ens. Medlemsstater, der pålægger Kommissionens konti til egne indtægter denne form for gebyrer eller negative renter, bør derfor kompensere Unionens budget. (4)Det bør præciseres, at Kommissionens konti til egne indtægter, som medlemsstaterne har oprettet i henhold til artikel 9 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014, kun må debiteres efter anvisning fra Kommissionens. (5)Artikel 10 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 bør af hensyn til klarheden og læsevenligheden opdeles i flere artikler. (6)Det bør sikres, at Kommissionen til enhver tid har tilstrækkelige likvide midler til rådighed til at dække de betalingskrav, der ifølge lovgivningen er forbundet med budgettets gennemførelse, især i årets første seks måneder og især i forbindelse med de særlige behov, der er forbundet med betaling af udgifterne til Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 og til de europæiske struktur- og investeringsfonde i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013. For at mindske risikoen for de betalingsforsinkelser, der har gjort sig gældende i de seneste år på grund af midlertidig mangel på likvide midler, bør det være muligt for Kommissionen at fremrykke krediteringen med op til yderligere en tolvtedel, for så vidt som dette er begrundet i behovet for likvide midler. (7)Kommissionen har i henhold til forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 pligt til at beregne justeringer af egne indtægter fra moms og BNI og oplyse medlemsstaterne herom så betids, at de er i stand til at kreditere Kommissionens konto for disse justeringer på den første arbejdsdag i december.

(8)Det justeringsbeløb, der skulle stilles til rådighed den første arbejdsdag i december 2014, var af hidtil uhørt størrelse. For at undgå, at medlemsstaterne lige før årets slutning bliver pålagt urimeligt store budgetkrav, er Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 blevet ændret ved forordning (EU, Euratom) nr. 1377/2014, så det under visse ekstraordinære omstændigheder er muligt at udsætte overførslen af disse justeringer til Kommissionens konto. (9)Forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 som ændret ved forordning (EU, Euratom) nr. 1377/2014 vil ikke længere finde anvendelse, når forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 træder i kraft. (10)Af hensyn til en forenkling og for at begrænse det fiskale pres på medlemsstaterne og Kommissionen, især henimod årets slutning, bør proceduren for justering af egne moms- og BNI-indtægter standardiseres. Der bør derfor være længere tid mellem det tidspunkt, hvor medlemsstaterne officielt får meddelelse om beløbene, og den dato, hvor de skal overføres til Kommissionens konto for egne indtægter. Meddelelse og forfaldsdato for kreditering af kontiene bør ligge inden for samme år, da året også er af betydning ved registreringen af indvirkningen på statens regnskaber og for Stabilitets- og Vækstpagten. Endvidere bør det samlede justeringsbeløb umiddelbart fordeles mellem medlemsstaterne efter deres respektive andel af de egne BNI-indtægter. Eftersom virkningen af justeringen vil være kendt i god tid i forvejen, og den automatisk vil blive fordelt på medlemsstaterne, burde der ikke længere være brug for undtagelser som indført ved forordning (EU, Euratom) nr. 1377/2014. (11)Proceduren for beregning af renter bør især sikre, at de egne indtægter i fuldt omfang stilles til rådighed til tiden, hvilket er afgørende for, at Unionen kan opnå sine mål og gennemføre sine politikker. (12)I den sats, der er fastsat i artikel 12 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014, indgår en fast forhøjelse af grundsatsen på 2 procentpoint og en progressiv forhøjelse på 0,25 procentpoint for hver måned, forsinkelsen varer, idet den forhøjede sats gælder for hele forsinkelsesperioden. Denne bestemmelse, som er overtaget fra artikel 11 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000, har været afgørende for, at de egne indtægter fuldt ud stilles til rådighed til tiden. Hovedtrækkene i den nuværende ordning bør derfor opretholdes og om nødvendigt ajourføres. (13)De nuværende regler, som er ensbetydende med en stadig stigende rentesats, har imidlertid undtagelsesvist ført til meget høje renter i forbindelse med traditionelle egne indtægter, hvor der undertiden har været forsinkelser på flere år. For at sikre proportionaliteten i ordningen samtidig med, at den afskrækkende virkning fastholdes, bør grundsatsen højst kunne stige med 20 procentpoint om året. (14)På den anden siden kan den faste forhøjelse med to procentpoint i henhold til artikel 12 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 for især kortere forsinkelsesperioder fungere som en hæmsko for, at de egne indtægter stilles til rådighed til tiden, hvis udgifterne til genfinansiering på pengemarkedet er lavere end de forfaldne renter. Som et yderligere incitament til en velfungerende ordning bør den faste forhøjelse derfor øges til 3,5 procentpoint. Herved burde det især undgås, at der opstår forsinkelser i overdragelsen af de månedlige tolvtedele af de egne moms- og BNI-indtægter, som for øjeblikket udgør over 80 % af Unionens budgetindtægter. (15)Med henblik på en øget effektiv beskyttelse af Unionens finansielle interesser og af hensyn til de nyligt indførte bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 bør det udtrykkeligt fastsættes, at det under visse betingelser, som nøje skal følges, vil være muligt for medlemsstaterne at blive fritaget for forpligtelsen til at stille egne indtægter til rådighed for Unionens budget, hvis beløbene ikke kan inddrives som følge af en udsættelse af krediteringen af kontiene eller en udsættelse af anmeldelsen af en toldskyld ud fra et ønske om ikke at påvirke strafferetlige undersøgelser. (16)Tærsklen for, hvornår medlemsstaterne skal give Kommissionen meddelelse om, at traditionelle egne indtægter er erklæret eller må anses for at være uinddrivelige, bør hæves med det formål at lette den administrative byrde for medlemsstaterne og Kommissionen. (17)Det bør præciseres, at den mulighed, som Kommissionen i henhold til artikel 14, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 har for at hæve et større beløb end indestående for at kunne honorere Unionens forpligtelser kun kan anvendes ved misligholdelse af et lån, som er optaget, eller som der er opstillet garanti for i henhold til Rådets forordninger og afgørelser, også omfatter forordninger og afgørelser, som efter Lissabontraktaten ikke blot skal vedtages af Rådet, men af Europa-Parlamentet og Rådet i medfør af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. (18)Forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. (19)Af overensstemmelseshensyn bør denne forordning træde i kraft på samme dato som forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014, og den bør også anvendes fra samme dato som nævnte forordning. Forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 anvendes fra den 1. januar 2014, hvorimod en række bestemmelser i denne forordning først bør tages i anvendelse efter denne forordnings ikrafttrædelse. Ændringen af artikel 12 i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 bør gælde i de tilfælde, hvor de egne indtægters forfaldsdato ligger efter denne forordnings ikrafttrædelse. Begrænsningen af den samlede renteforhøjelse bør imidlertid også komme medlemsstaterne til gode i de tilfælde, hvor de egne indtægter er blevet kendt efter denne forordnings ikrafttrædelse — VEDTAGET DENNE FORORDNING: Artikel 1 I forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 foretages følgende ændringer: 1) Artikel 3, stk. 2, affattes således: "Bilagene vedrørende de statistiske metoder og det statistiske grundlag, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003, opbevares af medlemsstaterne indtil den 30. november i det fjerde år efter det pågældende regnskabsår. Bilagene vedrørende grundlaget for de egne indtægter fra moms opbevares i samme tidsrum". 2) I artikel 6 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 affattes således: “1. Et regnskab over egne indtægter, opdelt efter indtægternes art, føres af hver medlemsstats finansforvaltning eller centralbank."

b) I stk. 3, tredje afsnit, foretages følgende ændringer: i) i første led erstattes henvisningen til "artikel 10, stk. 3" med en henvisning til "artikel 10a, stk. 1" ii) andet led affattes således: "— resultaterne af de beregninger, der omhandles i artikel 10b, stk. 5, første afsnit, bogføres en gang om året, med undtagelse af de i artikel 10b, stk. 2, litra b), første del, omhandlede særlige justeringer, som bogføres den første arbejdsdag i den måned, der følger efter indgåelsen af en aftale mellem den berørte medlemsstat og Kommissionen." 3) I artikel 9 foretages følgende ændringer: a) stk. 1 ændres som følger: i) første og andet afsnit affattes således: "Som fastlagt i artikel 10, 10a og 10b indbetaler hver enkelt medlemsstat egne indtægter på den konto, som med henblik herpå er oprettet i Kommissionens navn i medlemsstatens finansforvaltning eller centralbank. Denne konto kan kun debiteres efter anvisning fra Kommissionen. Denne konto føres i national valuta og er fritaget for gebyrer og renter." ii) som tredje afsnit indsættes: "Hver medlemsstat kompenserer Kommissionen for eventuelle gebyrer eller negative renter, der er forbundet med denne konto, den første arbejdsdag i den anden måned efter pålæggelsen af disse gebyrer eller negative renter." b) Stk. 2 affattes således: "2. Medlemsstaterne eller deres centralbanker sender følgende til Kommissionen ad elektronisk vej: a) et kontoudtog eller en kreditnota, der viser bogføringen af de egne indtægter den arbejdsdag, hvor de egne indtægter krediteres Kommissionens konto b) med forbehold af litra a) et kontoudtog, der viser bogføringen af de egne indtægter, senest den anden arbejdsdag efter krediteringen af kontoen." 4) Artikel 10 affattes således: "Artikel 10 Overdragelse af traditionelle egne indtægter 1. Efter fradrag af opkrævningsomkostninger, jf. artikel 2, stk. 3, og artikel 10, stk. 3, i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, foretages krediteringen af de i artikel 2, stk. 1, litra a), i nævnte afgørelse omhandlede traditionelle egne indtægter senest den første arbejdsdag efter den nittende dag i den anden måned efter den måned, i hvilken fordringen blev fastlagt i henhold til artikel 2 i denne forordning. For de fordringer, som er opført i det særskilte regnskab i henhold til artikel 6, stk. 3, andet afsnit, foretages krediteringen dog senest den første arbejdsdag efter den nittende dag i den anden måned efter den måned, i hvilken fordringen er indgået.

2. Medlemsstaterne kan om nødvendigt af Kommissionen opfordres til at fremrykke krediteringen med en måned for så vidt angår andre indtægter end de egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI på grundlag af de oplysninger, de er i besiddelse af den femtende i samme måned. Justeringen af hver fremrykket kreditering foretages den følgende måned ved den i stk. 1 nævnte kreditering. Justeringen består i en negativ kreditering af et beløb svarende til det, der er angivet ved den fremrykkede kreditering. Artikel 10 a Overdragelse af egne indtægter fra moms og BNI 1. De egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI krediteres, under hensyn til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige, den første arbejdsdag i hver måned med en tolvtedel af de samlede relevante beløb på budgettet, omregnet til national valuta efter omvekslingskursen på den sidste noteringsdag i kalenderåret forud for regnskabsåret, som offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven. 2. Kommissionen kan specielt med henblik på betalingen af udgifterne til EGFL, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 og til de europæiske struktur- og investeringsfonde, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013, og på baggrund af Unionens likviditetssituation anmode medlemsstaterne om at fremrykke krediteringen af en tolvtedel eller af en brøkdel af en tolvtedel af de beløb, der i budgettet er opført som egne indtægter fra moms og egne indtægter fra BNI, under hensyn til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige, med op til tre måneder i et regnskabsårs første seks måneder. Efter de første seks måneder kan den ønskede månedlige kreditering ikke overstige en tolvtedel af de egne indtægter fra moms og BNI, og den skal holdes inden for rammerne af de beløb, der er opført på budgettet til dette formål. Kommissionen underretter medlemsstaterne herom på forhånd og senest to uger før den ønskede kreditering. Stk. 4, der vedrører de beløb, der skal krediteres i januar i hvert regnskabsår, og stk. 5, der finder anvendelse, når budgettet ikke er endeligt vedtaget inden regnskabsårets begyndelse, finder anvendelse på de fremrykkede krediteringer. 3. Enhver ændring af den ensartede sats for de egne indtægter fra moms, af satsen for de egne indtægter fra BNI, af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af finansieringen heraf som omhandlet i artikel 4 og 5 i afgørelse 2014/335/EU, Euratom og af finansieringen af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige kræver, at der endeligt vedtages et ændringsbudget, og at de tolvtedele, der er opført siden regnskabsårets begyndelse, justeres. Disse justeringer foretages i forbindelse med den første kreditering efter den endelige vedtagelse af ændringsbudgettet, hvis dette vedtages inden den sekstende i måneden. I modsat fald finder justeringerne sted i forbindelse med den anden kreditering efter den endelige vedtagelse. Uanset artikel 11 i finansforordningen opføres disse justeringer i regnskabet for det regnskabsår, som det pågældende ændringsbudget vedrører. 4. De tolvtedele, der krediteres i januar i hvert regnskabsår, beregnes på grundlag af de beløb, der er opført i det budgetforslag, som er omhandlet i artikel 314, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), omregnet til national valuta efter omvekslingskursen på den første noteringsdag efter den 15. december i det kalenderår, der går forud for regnskabsåret. Justeringen finder sted samtidig med krediteringen for den efterfølgende måned. 5. Er budgettet ikke endeligt vedtaget senest to uger inden krediteringen for januar i det følgende regnskabsår, opfører medlemsstaterne den første arbejdsdag i hver måned, inklusive januar måned, en tolvtedel af beløbet af de egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI, der er opført på det seneste endeligt vedtagne budget, under hensyntagen til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige; justeringen finder sted samtidig med den første forfaldsdato efter den endelige vedtagelse af budgettet, hvis dette vedtages inden den sekstende i måneden. I modsat fald finder justeringen sted i forbindelse med den anden forfaldsdato efter den endelige vedtagelse af budgettet. 6. Finansieringen af bruttoreduktionerne til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige vil ikke efterfølgende blive ændret i tilfælde af ændringer af BNI-data i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003. Artikel 10b Justeringer af egne indtægter fra moms og BNI fra tidligere regnskabsår 1. På grundlag af den i artikel 7, stk. 1, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 nævnte årlige oversigt over grundlaget for de egne indtægter fra moms debiteres hver medlemsstat i året efter fremsendelsen af denne oversigt for det beløb, der er beregnet ud fra de oplysninger, som findes i denne oversigt, ved at anvende den ensartede sats gældende for det i oversigten omhandlede regnskabsår og krediteres for de 12 indbetalinger, der har fundet sted i løbet af dette regnskabsår. Grundlaget for de egne indtægter fra moms i en medlemsstat, på hvilken denne sats anvendes, kan dog ikke overstige den procentdel af landets BNI, der er fastsat i artikel 2, stk. 1, litra b), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, jf. denne afgørelses artikel 2, stk. 7, første afsnit. 2. Eventuelle berigtigelser af grundlaget for de egne indtægter fra moms, jf. artikel 9, stk. 1, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89, medfører for hver berørt medlemsstat, hvis grundlag, der giver anledning til disse berigtigelser, ikke overstiger de procenter, der er anført i artikel 2, stk. 1, litra b), og artikel 10, stk. 2, i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, at den saldo, der henvises til i nærværende artikels stk. 1, justeres således: a) berigtigelser i henhold til artikel 9, stk. 1, første afsnit, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 foretaget inden den 31. juli medfører, at der i det efterfølgende år foretages en generel justering b) såfremt de foranstaltninger, som Kommissionen træffer med henblik på berigtigelse af grundlaget som omhandlet i artikel 9, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89, fører til en særlig justering af de beløb, der er krediteret den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, omhandlede konto, foretages justeringen på det tidspunkt, som Kommissionen har fastsat ved iværksættelsen af disse foranstaltninger. Særlige justeringer kan imidlertid foretages på et hvilket som helst tidspunkt, hvis den pågældende medlemsstat og Kommissionen er enige i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, første afsnit, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89.

Ændringer af BNI, jf. stk. 4, medfører ligeledes en justering af saldoen for de medlemsstater, hvis grundlag for egne indtægter fra moms, inklusive berigtigelserne, der er omhandlet i første afsnit i dette stykke, udjævnes til de procentdele, der er anført i artikel 2, stk. 1, litra b), og artikel 10, stk. 2, i afgørelse 2014/335/EU, Euratom. 3. På grundlag af de tal for BNI-aggregatet, opgjort i markedspriser, og dets bestanddele for det foregående regnskabsår, som medlemsstaterne har fremsendt i medfør af artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003, debiteres hver medlemsstat i året efter fremlæggelsen af tallene for det beløb, der fremkommer, når satsen for året før fremlæggelsen af tallene anvendes på BNI, og krediteres for de indbetalinger, der har fundet sted i løbet af det nævnte år. 4. Eventuelle ændringer af BNI for tidligere regnskabsår, jf. artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003, med forbehold af artikel 5 i samme forordning, medfører en justering af hver berørt medlemsstats saldo, der er fastlagt i henhold til stk. 3 i denne artikel. Efter den 30. november i det fjerde år efter et givet regnskabsår tages der ikke længere hensyn til eventuelle ændringer af BNI undtagen på de punkter, hvor enten Kommissionen eller medlemsstaten forinden har givet meddelelse om en sådan ændring. 5. Kommissionen beregner for hver medlemsstat forskellen mellem det beløb, der fremkommer efter justeringer foretaget i henhold til stk. 1-4, ekskl. særlige justeringer foretaget i henhold til stk. 2, litra b), og resultatet, der fremkommer ved at multiplicere det samlede justeringsbeløb med den procentsats, som den pågældende medlemsstats BNI udgør af alle medlemsstaters BNI, gældende den 15. januar for det gældende budget for året efter året for fremlæggelsen af de til justeringen anvendte data. Med henblik på denne beregning omregnes beløbet fra den nationale valuta til euro ved hjælp af omvekslingskursen på den sidste noteringsdag i kalenderåret forud for krediteringsåret, som offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven. Kommissionen giver medlemsstaterne meddelelse om størrelsen af de beløb, der fremkommer ved denne beregning, inden den 1. februar i året efter året for fremlæggelsen af de til justeringen anvendte data. Hver enkelt medlemsstat indbetaler nettobeløbet på den i artikel 9 omhandlede konto den første arbejdsdag i juni samme år. 6. Justeringerne, der omhandles i stk. 1-5 i denne artikel, indebærer ændringer af indtægterne i det regnskabsår, hvor de skal indbetales på den i artikel 9 nævnte konto. 5) Artikel 11, stk. 2, affattes således: "2. Kommissionen beregner justeringen i løbet af året efter det pågældende regnskabsår. Beregningen sker på grundlag af følgende oplysninger om det pågældende regnskabsår: a) BNI-aggregatet i markedspriser og dets komponenter, der leveres af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003 b) den budgetmæssige gennemførelse af aktionsudgifterne i forbindelse med den pågældende foranstaltning eller politik. Justeringen beregnes ved at multiplicere de samlede relevante udgifter, med undtagelse af de udgifter, der finansieres af deltagende tredjelande, med den procentdel, som den justeringsberettigede medlemsstats BNI udgør i forhold til medlemsstaternes samlede BNI. Justeringen finansieres af de deltagende medlemsstater efter en fordelingsnøgle, der fastsættes ved at dividere den enkelte medlemsstats BNI med de deltagende medlemsstaters samlede BNI. Ved beregningen af justeringen sker omregningen mellem national valuta og euro ved hjælp af omvekslingskursen på den sidste noteringsdag i det kalenderår, der går forud for det pågældende regnskabsår. Justeringen foretages kun én gang for det pågældende år og er definitiv, idet den ikke ændres i tilfælde af en senere ændring af BNI-tallet." 6) Artikel 12, stk. 2 og 3, affattes således: "2. For medlemsstaterne i Den Økonomiske og Monetære Union er rentesatsen lig med den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første dag i forfaldsmåneden, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, forhøjet med 3,5 procentpoint.

Denne sats forhøjes med 0,25 procentpoint for hver måneds forsinkelse. Den samlede forhøjelse i henhold til første og andet afsnit må ikke overstige 20 procentpoint. Den således forhøjede sats anvendes på hele forsinkelsesperioden. 3. For de medlemsstater, der ikke er en del af Den Økonomiske og Monetære Union, er rentesatsen lig med den sats, som centralbankerne anvender på deres vigtigste refinansieringstransaktioner den første dag i forfaldsmåneden, forhøjet med 3,5 procentpoint, eller for medlemsstater, hvor en sådan rentesats ikke foreligger, den nærmest tilsvarende rente, der finder anvendelse den første dag i forfaldsmåneden på medlemsstatens valutamarked, forhøjet med 3,5 procentpoint. Denne sats forhøjes med 0,25 procentpoint for hver måneds forsinkelse. Den samlede forhøjelse i henhold til første og andet afsnit må ikke overstige 20 procentpoint. Den således forhøjede sats anvendes på hele forsinkelsesperioden." 7) I artikel 13 foretages følgende ændringer: a) I stk. 2 indsættes som andet afsnit: "Medlemsstaterne fritages desuden for den i første afsnit nævnte forpligtelse i de tilfælde, hvor krediteringen eller anmeldelsen af toldskylden i henhold til toldbestemmelserne er udsat for ikke at påvirke en strafferetlig efterforskning, og de fastsatte fordringer udelukkende viser sig at være uinddrivelige på grund af udsættelsen, og under forudsætning at, at følgende betingelser er opfyldt: a) de strafferetlige efterforskninger er berettigede ud fra et ønske om at beskytte Unionens finansielle interesser; b) de strafferetlige undersøgelser gennemføres omhyggeligt c) nationale skatter og afgifter nyder ikke godt af en mere favorabel behandling end de uinddrivelige fordringer." b) Stk. 3, første afsnit, affattes således: "Senest tre måneder efter den administrative afgørelse, der nævnes i stk. 2, eller inden for den tidsfrist, der nævnes i samme stykke, sender medlemsstaterne Kommissionen en rapport med oplysninger om tilfælde, hvor nævnte stk. 2 er blevet anvendt, dog kun hvis de fastlagte fordringer drejer sig om beløb på over 100 000 EUR." 8) Artikel 14, stk. 3, affattes således: "3. Alene i tilfælde af misligholdelse af lån, som er optaget, eller som der er stillet garanti for i medfør af forordninger og afgørelser vedtaget af Rådet eller af Europa-Parlamentet og Rådet, under sådanne omstændigheder, at Kommissionen ikke har mulighed for at træffe andre foranstaltninger i henhold til de finansielle ordninger, der finder anvendelse på sådanne lån, i så god tid, at Unionens retlige forpligtelser over for långiverne kan overholdes, kan bestemmelserne i stk. 2 og 4 finde midlertidig anvendelse uanset betingelserne i stk. 2, for at sikre betalingen af afdrag og renter på Unionens gæld." 9) Artikel 15 affattes således: "Artikel 15 Efterkommelse af betalingsanvisninger 1. Medlemsstaterne eller de nationale centralbanker gennemfører Kommissionens betalingsanvisninger efter Kommissionens instrukser og senest tre arbejdsdage efter modtagelsen. Medlemsstaterne skal dog gennemføre transaktioner vedrørende likviditetsbevægelser inden for de af Kommissionen opgivne frister. 2. Medlemsstaterne eller de nationale centralbanker sender ad elektronisk vej og senest den anden arbejdsdag efter hver enkelt transaktion Kommissionen et kontoudtog, der viser de hertil knyttede transaktioner."

Artikel 2 1. Denne forordning træder i kraft på dagen for ikrafttrædelse af forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014. Den anvendes fra den 1. januar 2014, jf. dog stk. 2 og 3. 2. Artikel 1, stk. 1, stk. 2, litra b), stk. 3, litra a), nr. ii), stk. 4 og stk. 7 anvendes fra forordningens ikrafttrædelsesdato. Artikel 3, stk. 2, artikel 6, stk. 3, tredje afsnit, artikel 10 og artikel 13, stk. 2 og 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 i den version, der var gældende før datoen for denne forordnings ikrafttræden, anvendes i perioden mellem den 1. januar 2014 og datoen for denne forordnings ikrafttræden. 3. Ved beregning af renter ved for sen indbetaling af egne indtægter, som forfalder efter denne forordnings ikrafttræden, anvendes artikel 1, stk. 6, i denne forordning. Den øvre grænse for den samlede forhøjelse af rentesatsen gælder imidlertid også ved beregning af renter ved for sen indbetaling af egne indtægter, som var forfaldet før denne forordnings ikrafttrædelsesdato, men som Kommissionen eller den pågældende medlemsstat først blev bekendt med efter denne forordnings ikrafttrædelsesdato. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den . På Rådets vegne Formand FINANSIERINGSOVERSIGT FORSLAGETS BETEGNELSE: Ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 1.BUDGETPOSTER: Kapitel 31 og 32 og artikel 700 2.FINANSIELLE VIRKNINGER ◻ Forslaget har ingen finansielle virkninger ◻ Forslaget har ingen finansielle virkninger for udgifterne, men har følgende finansielle virkninger for indtægterne: i mio. EUR (1 decimal) Budgetpost Indtægt 12-måneders-periode fra dd/mm/åååå [År n] Artikel Virkninger for EU's egne indtægter Artikel Virkninger for EU's egne indtægter