P9_TA(2021)0107

Gennemførelse af direktiverne om luftkvalitet

Europa-Parlamentets beslutning af 25. marts 2021 om gennemførelse af direktiverne om luftkvalitet: direktiv 2004/107/EF og direktiv 2008/50/EF (2020/2091(INI))

(2021/C 494/07)

Europa-Parlamentet,

— der henviser til den aftale, som blev vedtaget på den 21. partskonference under FN's rammekonvention om klimaændringer (COP21) i Paris den 12. december 2015 (Parisaftalen),

— der henviser til FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling og til FN's verdensmål for bæredygtig udvikling (SDG),

— der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 191,

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa (1),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/107/EF af 15. december 2004 om arsen, cadmium, kviksølv, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter i luften (2),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2284 af 14. december 2016 om nedbringelse af nationale emissioner af visse luftforurenende stoffer, om ændring af direktiv 2003/35/EF og om ophævelse af direktiv 2001/81/EF (NEC-direktivet) (3),

— der henviser til Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/850/EU af 12. december 2011 om de nærmere regler for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/107/EF og 2008/50/EF om gensidig udveksling af information og rapportering om luftkvaliteten (4),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 om den europæiske grønne pagt (COM(2019)0640),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 17. maj 2018 med titlen »Et Europa, der beskytter: Ren luft til alle« (COM(2018)0330),

— der henviser til Kommissionens forslag af 4. marts 2020 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rammerne for at opnå klimaneutralitet og om ændring af forordning (EU) 2018/1999 (»den europæiske klimalov«) (COM(2020)0080),

— der henviser til Kommissionens kvalitetskontrol af EU's direktiver om luftkvalitet (2008/50/EF, 2004/107/EF) af 28. november 2019 (SWD(2019)0427),

— der henviser til rapporten af 26. juni 2020 fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af direktiv (EU) 2016/2284 om nedbringelse af nationale emissioner af visse luftforurenende stoffer (COM(2020)0266),

— der henviser til rapport af 8. januar 2021 fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med titlen »Anden rapport om perspektiverne for ren luft« (COM(2021)0003),

— der henviser til Kommissionens køreplan for den indledende konsekvensanalyse med henblik på revisionen af direktiverne om luftkvalitet,

— der henviser til EU's politik for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, navnlig Kommissionen meddelelse af 10. januar 2017 med titlen "Meddelelse fra Kommissionen om sikrere og sundere arbejde for alle — modernisering af EU's lovgivning og politik for sikkerhed og sundhed (COM(2017)0012) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/37/EF af 29. april 2004 om om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer eller mutagener (5),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. oktober 2020 om en EU-strategi for reduktion af methanemissioner (COM(2020)0663),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (6),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. oktober 2020 med titlen »En kemikaliestrategi for bæredygtighed — På vej mod et giftfrit miljø« (COM(2020)0667) og til Europa-Parlamentets beslutning af 10. juli 2020 om kemikaliestrategien for bæredygtighed (7),

— der henviser til sin beslutning af 13. marts 2019 om Et Europa, der beskytter: ren luft til alle (8),

— der henviser til sin beslutning af 28. november 2019 om klima- og miljøkrisen (9),

— der henviser til Regionsudvalgets udtalelse af 2. juli 2020 om »Den fremtidige EU-politik for ren luft inden for rammerne af ambitionen om nul forurening« (10),

— der henviser til Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 23/2018 af 11. september 2018 med titlen »Luftforurening: Vores sundhed er stadig utilstrækkeligt beskyttet«,

— der henviser til Det Europæiske Miljøagenturs (EEA) rapport 09/2020 af 23. november 2020 med titlen »Air quality in Europe — 2020 report«,

— der henviser til Europa-Parlamentets Forskningstjenestes vurdering af 18. januar 2021 af gennemførelse på europæisk plan med titlen »EU policy on air quality: implementation of selected EU legislation« og bilag I hertil: »Mapping and assessing local policies on air quality. What air quality policy lessons could be learnt from the COVID-19 lockdown?«,

— der henviser til undersøgelsen fra dets Temaafdelingen for Økonomisk og Videnskabelig Politik og Livskvalitet fra januar 2021 med titlen »Air Pollution and COVID-19«,

— der henviser til undersøgelsen af 18. marts 2019 fra Temaafdelingen for Økonomisk og Videnskabelig politik og Livskvalitet til Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed med titlen »Sampling points for air quality — Representativeness and comparability of measurement in accordance with Directive 2008/50/EC on ambient air quality and cleaner air for Europe« (direktiv 2008/50/EF om luftkvaliteten og renere luft i Europa),

— der henviser til Verdenssundhedsorganisationens (WHO) resolution af 26. maj 2015 med titlen »Health and the environment: addressing the health impact of air pollution«,

— der henviser til forretningsordenens artikel 54 og til artikel 1, stk. 1, litra e), i og bilag 3 til afgørelse truffet af Formandskonferencen den 12. december 2002 om proceduren for tilladelse til at udarbejde initiativbetænkninger,

— der henviser til udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget,

— der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A9-0037/2021),

A. der henviser til, at ren luft er grundlæggende for menneskers sundhed og livskvalitet og for miljøet og i målene for bæredygtig udvikling er blevet identificeret som værende en global sundhedsprioritet;

B. der henviser til, at luftforurening ikke stopper ved landegrænser, og at der sker en betydelig udveksling af luftforurenende stoffer mellem medlemsstaterne og også mellem EU og ikke-EU-lande som nævnt i den anden rapport om perspektiverne for ren luft; der henviser til, at de skadelige virkninger af dårlig luftkvalitet i mange tilfælde er blevet et lokalt problem for medlemsstaterne, som ikke er i stand til at træffe foranstaltninger vedrørende emissionskilder uden for deres område;

C. der henviser til, at luftforurening er den største enkeltstående miljømæssige sundhedsrisiko i Europa (11), som har forskellig indvirkning på de enkelte regioner, socioøkonomiske grupper og aldersgrupper, og ifølge Miljøagenturets seneste vurderinger af sundhedsvirkningerne som følge af eksponering for luftforurening forårsager næsten 400 000 for tidlige dødsfald om året; der henviser til, at koncentrationen af partikler (PM2,5) i 2018 var årsag til ca. 379 000 for tidlige dødsfald i EU-28 som følge af eksponering gennem længere tid; der henviser til, at eksponeringen for NO2- og O3-koncentrationer i EU i 2018 skønnes at have forårsaget henholdsvis ca. 54 000 og 19 400 for tidlige dødsfald (12);

D. der henviser til, at luftforurening har forbindelse med luftvejssygdomme og hjerte-kar-sygdomme, slagtilfælde og kræft, og at nylige undersøgelser også forbinder dem med negativ indvirkning på fertilitet, graviditet og nyfødte spædbørn samt med demens (13), strukturelle hjerneforandringer hos børn, Alzheimers sygdom, systematisk betændelse og kognitiv funktionsnedsættelse (14) og diabetesrelateret dødelighed (15); der henviser til, at det samlede antal for tidlige dødsfald som følge af luftforurening er faldet med mere end 50 % siden 1990 (16);

E. der henviser til, at der er beviser på, at eksponering for luftforurening kan påvirke sundhedstilstanden hos mennesker, der bliver ramt af covid-19, hovedsagelig på grund af skader på åndedræts- og immunsystemet og forekomsten af proteiner, der gør, at virusset kan trænge ind i cellerne (17);

F. der henviser til, at antallet af for tidlige dødsfald som følge af forurening om året ifølge Kommissionens anden rapport om perspektiverne for ren luft sandsynligvis vil falde med omkring 55 % i 2030 sammenlignet med 2005, hvis medlemsstaterne gennemfører alle de foranstaltninger, der er indført under den eksisterende EU-lovgivning til regulering af kilder til luftforurening;

G. der henviser til, at bybefolkninger er mest udsatte for luftforurening, og kun én ud af 10 personer bor i en by, der overholder Verdenssundhedsorganisationens (WHO) retningslinjer for luftkvalitet (18); der henviser til, at 75 % af EU's befolkning i dag bor i byområder og bynære områder (19);

H. der henviser til, at 98 % af EU's bybefolkning udsættes for ozonniveauer, der overskrider WHO's retningslinjer; der henviser til, at 77 % af befolkningen i EU-28 er udsat for niveauer af PM2,5, som er over WHO's retningslinjers (20);

I. der henviser til, at Lancet Planetary Health journal den 19. januar 2021 offentliggjorde en undersøgelse om vurderingen af luftforureningens indvirkning på dødeligheden i næsten tusind byer i Europa (21); Der henviser til, at det blev konstateret, at de fleste af de 10 byer med den laveste dødelighed på grund af NO2- og PM2,5-forurening ligger i Nordeuropa; der henviser til, at luftkvalitetsproblemerne varierer meget fra sted til sted, og at hovedårsagerne til problemerne spænder fra varmesystemer til transport; der henviser til, at der til trods for økonomisk vækst kan konstateres en generel forbedring af luftkvaliteten;

J. der henviser til, at luftforureningen har betydelige menneskelige og økonomiske omkostninger såsom kortere forventet levetid, øgede sundhedsomkostninger, fald i arbejdsproduktivitet, forringelse af økosystemer, tab af biodiversitet og klimaændringer; der henviser til, at luftforureningens samlede omkostninger for samfundet, sundheden og de økonomiske aktiviteter i Europa beløber sig til mellem 330 og 940 mia. EUR om året, men at omkostningerne ved alle foranstaltninger, der resulterer i luftkvalitetsforbedringer, beløber sig til 70-80 mia. EUR om året (22); der henviser til, at passivitetens pris, herunder luftforureningens skadelige indvirkning på borgernes sundhed, økonomien og samfundet, langt overstiger hvad det vil koste at gøre noget ved sagen, til trods for at dette kræver adskillige politiske foranstaltninger; der henviser til, at fuldstændig gennemførelse af den eksisterende EU-lovgivning om ren luft ifølge Kommissionens skøn vil kunne føre til nettofordele på op til 42 mia. EUR om året inden 2030, især som følge af lavere dødelighed og sygelighed (23);

K. der henviser til, at der i EU i perioden 1990-2018 registreredes et fald i emissionerne af alle luftforurenende stoffer; der henviser til, at det største fald blev registreret for svovloxider (SOx), som faldt med 90 %, efterfulgt af ikke-metanholdige flygtige organiske komponenter (NMVOC) og nitrogenoxider (NOx), som faldt med henholdsvis ca. 60 % og 55 %; der henviser til, at partikelemissionerne (PM2,5) er faldet med næsten halvdelen siden 1990, og emissionerne af ammoniak (NH3) med næsten en fjerdedel (24); Der henviser til, at NH3-emissioner er stagneret siden 2010;

L. der henviser til, at 10 medlemsstater ifølge de senest tilgængelige data fra 2018 skulle reducere deres NH3-emissioner med op til 10 % på mindre end to år, og at seks og fem medlemsstater skulle reducere deres emissioner af henholdsvis PM2,5 og NOx med op til 30 % eller mere for at overholde de 2020-lofter, der er fastsat i NEC-direktivet (25);

M. der henviser til, at luftforurening fører til forringelse af miljøet og har stærkt negative virkninger for de naturlige økosystemer og biodiversiteten — blandt andet bevirker den eutrofiering, forsuring og skader på vegetationen fra jordnær ozon, kvaliteten af vand og jord og de økosystemtjenester, de understøtter — samt for klimaet og kan skade det bebyggede miljø og kulturarven; der henviser til, at de luftforurenende stoffer, der i øjeblikket forårsager de fleste skader på økosystemerne, er O3, NH3 og NOx; der henviser til, at luftforurening i øjeblikket er skyld i, at omkring to tredjedele af økosystemområdet i EU er udsat for eutrofiering;

N. der henviser til, at aflejring af nitrogenforbindelser, som udsendes i luften som nitrogenoxider (NOx) og ammoniak (NH3), kan forårsage eutrofiering, dvs. en overforsyning af næringsstoffer; der henviser til, at både svovlforbindelser og nitrogenforbindelser har forsurende virkninger; der henviser til, at både eutrofiering og forsuring kan påvirke land- og vandøkosystemer og kan føre til ændringer i arternes mangfoldighed og invasioner af nye arter; der henviser til, at forsuring også kan også føre til øget frigivelse af giftige metaller i vand eller jord, hvilket øger risikoen for optagelse i fødekæden;

O. der henviser til, at høje niveauer af O3 skader planteceller og forringer planternes reproduktion og vækst, hvilket reducerer høstudbyttet i landbruget samt skovenes vækst og biodiversiteten; der henviser til, at skiftende klimatiske forhold og den stigende udledning af kuldioxid (CO2) og andre forurenende stoffer, såsom reaktivt nitrogen, ændrer planternes reaktion på O3; der henviser til, at disse modificerende stoffer påvirker mængden af O3, som optages i bladene, og dermed ændres omfanget af virkningerne for planternes vækst, høstudbyttet og økosystemtjenester (26);

P. der henviser til, at giftige forurenende metaller såsom bly (Pb), kviksølv (Hg) og cadmium (Cd) kan forårsage skadelige virkninger i planter og dyr ud over mennesker, og at de, selv om deres atmosfæriske koncentrationer måske er små, stadig bidrager til aflejring og ophobning af giftige metaller i jordbund, sedimenter og organismer; der henviser til, at giftige metaller og persistente organiske forbindelser ud over deres økotoksicitet har en tendens til at bioakkumulere i dyr og planter og til bioforstørrelse, hvilket vil sige, at koncentrationerne i vævene hos organismer bliver stadig højere, jo højere man når op i fødekæden;

Q. der henviser til, at der er sket en betydelig reduktion af alle luftforurenende stoffer inden for vejtransport, selv om passager- og godstransporten er vokset i forhold til 1990; der henviser til, at vejtransport stadig er den primære bidragyder til NOx-emissioner (idet den tegner sig for 39 % af EU's samlede NOx-emissioner) og den næststørste bidragyder til emisioner af sod (26 %) og bly (16 %) i EU; der henviser til, at vejtransporten er den største kilde til luftforurening i byområder på grund af emissionerne fra køretøjer med forbrændingsmotorer (emissioner i form af udstødning i trafikken) og slid på bremser og dæk (emissioner, der ikke har at gøre med udstødning); der henviser til, at dieselkøretøjer er ansvarlige for omkring 75 % af de samlede omkostninger ved luftforurening relateret til vejtransport i Europa (27);

R. der henviser til, at landbruget er den tredjestørste kilde til de primære PM10-emissioner i EU, som understreget af Det Europæiske Miljøagentur; der henviser til, at ammoniakemissioner (NH3) fra landbruget bidrager til høje partikelkoncentrationer i visse perioder hvert forår i Europa, samt til såvel kort- og langsigtede negative sundhedsvirkninger (28); der henviser til, at methanemissioner fra landbruget er en vigtig forløber for ozon ved jordoverfladen, som har negative virkninger for menneskers sundhed;

S. der henviser til, at sektoren for energiproduktion og -distribution er skyld i over halvdelen af SOx-emissionerne (29) og en femtedel af NOx-emissionerne (30) i de 33 lande, der er medlemmer af Det Europæiske Miljøagentur;

T. der henviser til, at kul- og brunkulskraftværker i høj grad bidrager til kviksølvudledningerne i EU, og at 62 % af kviksølvudledningerne fra EU's industri stammer fra kulkraftværker (31); der henviser til, at kviksølv er en farlig nervegift, som er skadelig for nervesystemet selv på relativt lave eksponeringsniveauer;

U. der henviser til, at svovldioxidemissioner (SO2) fra international skibsfart i havene omkring Europa (Østersøen, Nordsøen, den nordøstlige del af Atlanterhavet, Middelhavet og Sortehavet) blev anslået til 1,7 mio. ton om året, nitrogendioxidemissioner (NOx) til 2,8 mio. ton og partikler (PM2.5) til 195 000 ton (32); der henviser til, at en videnskabelig undersøgelse bestilt af Kommissionen konkluderede, at hvis der ikke træffes yderligere foranstaltninger, vil de maritime NOx-emissioner sandsynligvis være ligeså omfattende som de landbaserede NOx-emissioner inden for ti år (33);

V. der henviser til, at EU-lovgivningen om indendørs luftkvalitet er fragmenteret, selvom EU's politiske ramme for luftkvalitet udendørs er velstruktureret; der henviser til, at der kan være behov for en mere helhedsorienteret EU-politisk tilgang til luftforurening, der garanterer, at lovgivning om luftkvalitet, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, kemikalier og byggeri er fuldt sammenhængende og styrker hinanden gensidigt, navnlig for at sikre arbejdstagerne og den brede offentlighed imod farlige stoffer i forbrugsvarer;

W. der henviser til, at 13 ud af 18 igangværende overtrædelsesprocedurer mod 18 medlemsstater blev indledt på grund af PM10-emissioner over EU's grænseværdier, 11 på grund af NO2-emissioner og 1 på grund af SO2-emissioner, mens yderligere seks traktatbrudsprocedurer stadig er i gang, fordi overvågningskravene ikke er blevet gennemført; der henviser til, at grænseværdierne for PM10 og SO2 skulle have været overholdt siden 2005;

X. der henviser til, at 17 medlemsstater indberettede overskridelser af EU's luftkvalitetsstandarder med hensyn til NO2, 14 medlemsstater indberettede overskridelser med hensyn til PM10, og fire indberettede overskridelser med hensyn til PM2,5 og en vedrørende SO2;

Y. der henviser til, at den nuværende situation kræver, at landene får tildelt mere støtte (teknologisk, logistisk og finansiel støtte og retningslinjer) med det formål at forbedre gennemførelsen af den gældende lovgivning;

Z. der henviser til, at en lokal domstol i en nylig afgørelse fastslog, at regeringen i den region i Bruxelles, hvor de europæiske institutioner ligger, er juridisk forpligtet til at placere luftkvalitetsmålere på de mest trafikerede veje såsom Rue de la Loi, som skal måle koncentrationen af NO2 og grove partikler (PM10) og fine partikler (PM2,5)

AA. der henviser til, at hovedparten af befolkningen i EU mener, at den offentlige indsats for at fremme god luftkvalitet er utilstrækkelig, og at over 70 % af befolkningen i EU forventer, at EU vil foreslå yderligere foranstaltninger (34); der henviser til, at forbedring af luftkvaliteten også hænger sammen med ændringer i samfundsmentaliteten, som ikke let kan opnås gennem lovændringer, men snarere gennem oplysningskampagner om fordelene ved politikker for ren luft;

Et delvist effektivt redskab, der skal forbedres

1. anerkender, at de tre søjler i EU's politik for ren luft har ført til en faldende tendens i emissioner og koncentrationer af de fleste luftforurenende stoffer i Europa; understreger, at selv om direktiverne om luftkvalitet har formået at sætte fælles standarder for luftkvalitet i EU og fremme udvekslingen af oplysninger om luftkvalitet, har de kun til dels været effektive med hensyn til at nedbringe luftforureningen og begrænse de skadelige virkninger heraf for sundhed, livskvalitet og miljø; henleder opmærksomheden på, at et stort antal medlemsstater stadig ikke overholder de gældende standarder for luftkvalitet og ikke har iværksat nok tiltag for at forbedre luftkvaliteten og begrænse overskridelserne til et minimum, selv efter at Kommissionen har indledt overtrædelsesprocedurer, og der er udstedt retskendelser, der kræver overholdelse af direktiverne om luftkvalitet;

2. understreger, at der på størstedelen af det europæiske område har været en stigning i en række patologier forbundet med luftforurening, såsom astma, neurotoksiske sygdomme og sygdomme forårsaget af hormonforstyrrende stoffer, hvilket ikke alene giver god grund til, at den europæiske lovgivning overholdes fuldt ud, men også til, at Kommissionen iværksætter hurtige og effektive overtrædelsesprocedurer i tilfælde af manglende overholdelse i medlemsstaterne;

3. anerkender, at luftforurening ikke kender nogen grænser, og at der sker en betydelig udveksling af luftforurenende stoffer mellem medlemsstaterne og også mellem EU og ikke-EU-lande som nævnt i den anden rapport om perspektiverne for ren luft; påpeger, at medlemsstaterne ikke er i stand til at træffe nogen foranstaltninger vedrørende emissionskilder uden for deres område; opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til luftforureningens komplekse karakter (f.eks. dannelse af sekundære partikler, global overførsel og EU-overførsel af luftforurening) ved udformningen af den nye politik om luftkvalitet for at sikre en integreret og helhedsorienteret tilgang;

4. bemærker, at direktiverne om luftkvalitet tager udgangspunkt i standarder for luftkvalitet, som nu er 15-20 år gamle, og at nogle af dem er meget svagere end WHO's gældende retningslinjer og de skønnede referenceniveauer baseret på forhøjet kræftrisiko og de niveauer, der anbefales i henhold til den seneste videnskabelige dokumentation om virkningerne for den menneskelige sundhed og miljøet; glæder sig over tilsagnet i den europæiske grønne pagt om at revidere standarderne for luftkvalitet og opfordrer Kommissionen til fuldt ud at tilpasse værdierne for PM 10 , PM 2,5 , SO 2 og O 3 med WHO's retningslinjer og værdierne for benzen (C 6 H 6 ); og benzo(a)pyren (BaP)-værdierne med WHO's referenceniveauer ved hjælp af lovgivningsmæssige ændringer af luftkvalitetsdirektiverne, efter at der er gennemført en omfattende konsekvensvurdering af virkningerne for sundheden, miljøet og de samfundsmæssige og økonomiske aspekter; understreger, at WHO's retningslinjer er ved at blive revideret, og at de nu snart vil blive offentliggjort; påpeger behovet for at ajourføre EU's luftkvalitetsstandarder, så snart de nye WHO-retningslinjer foreligger, og indføre en forpligtelse til regelmæssig revision af standarderne på grundlag af den seneste videnskabelige og tekniske dokumentation med henblik på at bringe dem i overensstemmelse med WHO's regelmæssigt ajourførte retningslinjer; opfordrer Kommissionen til også tage hensyn til de nyeste kritiske belastninger for beskyttelse af økosystemer, som er fastsat i konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande;

5. understreger, at størstedelen af bybefolkningen i de europæiske byer, der blev overvåget mellem 2000 og 2015, ifølge data indsamlet af Det Europæiske Miljøagentur og trods reduktionen af PM 10 -emissioner er eksponeret for koncentrationer over den årlige vejledende værdi, som anbefales i WHO's retningslinjer; anmoder Kommissionen om at foreslå lovgivning de steder, hvor der fortsat findes huller, idet der også tages hensyn til medfølgende fordele for andre dimensioner af forureningen, f.eks. støj; opfordrer Kommissionen til at undersøge konsekvenserne af indendørs luftforurening og mulig lovgivning til afhjælpning af alle relevante kilder til indendørs luftforurening;

6. anbefaler, at reviderede luftkvalitetsstandarder og overvågningskrav, hvor det er relevant på grundlag af en vurdering af den seneste videnskabelige dokumentation også bør omfatte andre ikke-regulerede forurenende stoffer med påviste negative sundheds- og miljøvirkninger i EU, såsom ultrafine partikler, sodpartikler, kviksølv og ammoniak; fremhæver EU's ambition om at være førende, hvad angår omstillingen til en sund klode, og minder om, at EU for at blive førende på verdensplan burde statuere et godt eksempel ved blandt andet at vedtage og håndhæve ambitiøse standarder for alle luftforurenede stoffer;

7. bemærker, at langt størstedelen af de traktatbrudsprocedurer, som Kommissionen har indledt, indtil nu har vedrørt overskridelser af grænseværdierne, hvilket viser, at grænseværdier har været de mest retskraftige elementer i direktivet om luftkvalitet; opfordrer Kommissionen til at foreslå, at de aktuelle målværdier (O 3 , As, Cd, Ni og BaP) erstattes med grænseværdier; påpeger, at årlige standarder gør det muligt at overse stigninger i koncentrationen af forurenende stoffer, navnlig når det drejer sig om PM 2,5 ;

8. opfordrer Kommissionen til at oprette en observationsliste over stoffer eller forbindelser, der giver grund til bekymring i offentligheden eller forskerkredse af sundhedsmæssige årsager (»observationslisten«), såsom mikroplast, for at muliggøre opfølgning på ny viden om relevansen for menneskers sundhed af disse nye forbindelser og stoffer og de mest hensigtsmæssige overvågningsmetoder og -metoder;

Måling af luftforurening

9. understreger behovet for at sikre, at medlemsstaterne måler luftkvalitet på passende steder og ved emissionskilder med henblik på at undgå at undervurdere eller overvurdere luftforurening og opnå repræsentative resultater; opfordrer medlemsstaterne til at forbedre deres overvågningsnetværk, styrke kendskabet til de forureningsniveauer, der findes på deres område, og evaluere niveauet af deres netværk til overvågning af luftkvaliteten med henblik på at fastslå situationer med vedvarende eller midlertidig luftforurening og til at gøre en indsats for at afhjælpe dem; opfordrer Kommissionen til i denne henseende at håndhæve kravene i direktivet og sørge for, at prøvetagningsstederne er sammenlignelige og repræsentative for et bestemt område, bl.a. ved omgående at hjælpe medlemsstaterne med at etablere en kombination af faste overvågningsstationer og modellering, hvilket på frivillig basis kan kombineres med passive prøvetagningssteder, for at garantere repræsentative resultater og undgå systematiske mangler; endvidere bør der gives støtte til oplæring og ansættelse af eksperter, og der skal sikres en større præcision i forbindelse med inspektion, kontrol og overvågning op oprettes en platform for udveksling af god praksis; understreger behovet for løbende at uddanne nye eksperter, herunder omskoling af folk, der har arbejdet på andre områder, og som ønsker at blive aktive på dette område, samt unge arbejdsløse; fremhæver, at den kendsgerning, at medlemsstaterne kan vælge de overvågningssteder, hvorfra de videregivere data til EEA, også kan føre til potentiel undervurdering af koncentrationen af luftforureningen;

10. anerkender, at medlemsstaterne har etableret et netværk for overvågning af luftkvalitet baseret på fælles kriterier, der er defineret i direktiverne om luftkvalitet, bestående af mere end 4 000 overvågningsstationer og 16 000 prøvetagningssteder; påpeger, at bestemmelserne om placeringen af stationerne og prøvetagningsstederne indeholder flere kriterier og giver en vis grad af fleksibilitet, hvilket kan gøre verificering sværere og føre til situationer, hvor overvågningsnetværk i byer ofte ikke giver oplysninger om steder, hvor der er den højeste koncentration af luftforurenende stoffer, og det kan øge risikoen for, at overskridelse af grænseværdierne ikke opdages; opfordrer indtrængende Kommissionen til gennem en gennemførelsesretsakt i henhold til artikel 28 i direktiv 2008/50/EF straks at vejlede medlemsstaterne om, hvordan de skal etablere deres overvågningsnetværk; opfordrer Kommissionen til inden for rammerne af forslagene til reviderede luftkvalitetsdirektiver at revidere og indføre nye obligatoriske regler for lokalisering af overvågningsstationer og prøvetagningssteder, f.eks. muligheden for, at Kommissionen kan kræve, at der placeres yderligere overvågningssteder, hvor det er nødvendigt for at sikre bedre måling af luftforurening, eller at der oprettes et minimumsantal målestationer pr. type emissionskilde (transport, industri, landbrug eller beboelse);

11. mener, at et mere effektivt netværk for overvågning af luftkvaliteten også skal kunne måle større forureningskilders indvirkning på luftkvalitetsstandarderne i nærliggende landsbyer og beskyttede økosystemer og fremlægge mere information om, hvilke forurenende stoffer der er genstand for analyse;

12. opfordrer Kommissionen til at foreslå foranstaltninger med henblik på at fremme medlemsstaternes investeringer i forbedrede overvågningsnetværk, der omfatter opførelse af overvågningsstationer, uddannelse og rekruttering af specialister og analytikere og ydelse af støtte til mere stringent tilsyn, kontrol og overvågning;

13. foreslår, at der indføres en kombination af faste overvågningssteder og modelberegning på frivillig basis ledsaget af passiv prøvetagning, fordi den store variation af luftforurenede stoffer er vanskelig at få overblik over med faste overvågningssteder; understreger, at modellering af luftkvalitet kan supplere prøveudtagningen; påpeger derfor, at luftkvalitetsdirektiverne bør indarbejde luftkvalitetsmodellering (med passende rumlig opløsning) tydeligere i luftkvalitetsvurderingsprocessen; understreger betydningen af realtidsdata for luftkvaliteten; påpeger, at Kommissionen altid bør overveje de nyeste tekniske målesystemer, normer og standarder;

14. understreger, at det, selv om direktiverne om luftkvalitet indeholder bestemmelser om at reducere emissioner på steder, hvor borgerne lider mest under luftforurening, eller koncentrationerne er højest, er nødvendigt med yderligere vejledning fra Kommissionen om, hvor prøvetagningsstederne skal placeres, for at styrke gennemførelsen af disse specifikke bestemmelser; bemærker, at mindre velstillede socioøkonomiske grupper er mere udsatte for luftforurening, fordi de med større sandsynlighed bor tættere på stærke forureningskilder — både udendørskilder såsom trafik og industriområder og indendørskilder såsom fyring med fast brændsel af lav kvalitet til opvarmning af hjemmet; understreger i denne henseende behovet for, at menneskers eksponering for luftforurening på behørig vis tages i betragtning og afspejles i EU-lovgivningen, og opfordrer indtrængende Kommissionen til at medtage nye indikatorer i indekser for luftkvalitet, f.eks. befolkningstæthed omkring overvågningsstationer og prøvetagningssteder, samt at udveksle eksisterende bedste praksis på området såsom etableringen af prioriterende områder for forbedring af luftkvaliteten; fremhæver imidlertid, at disse nye kriterier bør supplere og ikke erstatte grænseværdier, som har vist sig at være de mest gennemførlige standarder hidtil, og at de samme standarder for luftkvalitet skal gælde i hele Europa;

Erfaringerne fra covid-19-krisen

15. påpeger, at covid-19-pandemien er et eksempel på de uløselige forbindelser mellem menneskers og økosystemets sundhed; fremhæver nødvendigheden af, at vi drager nytte af, hvad vi har lært af covid-19-pandemien, når der skal udformes nye politikker;

16. bemærker, at nedlukningsforanstaltningerne for at kontrollere udbredelsen af pandemien har ført til en drastisk, midlertidig nedgang i trafikken og den industrielle aktivitet og dermed resulteret i et hitil uset fald i emissioner og luftforurening på kontinentalt plan, idet koncentrationen af forurenende stoffer kom til at ligge godt stykke under de lovbestemte grænseværdier og WHO's anbefalinger, hvilket tydeligt viser, hvordan menneskelig aktivitet påvirker miljøet; foreslår, at alle foranstaltninger analyseres for at forstå deres virkninger, og konstaterer med beklagelse, at en vedvarende eksponering for luftforurening kan forværre virkningen af luftvejssygdomme som covid-19; er bekymret over risikoen for, at forureningen kan nå tilbage til niveauet før nedlukningen, eller, hvad værre er, nå endnu højere niveauer, og advarer imod, at lokale foranstaltninger, der tager sigte på at nedringe luftforureningen, udsættes eller opgives; understreger, at en væsentlig nedbringelse af luftforureningen på lang sigt vil være yderst gavnlig for menneskers sundhed samt for landbruget og de naturlige økosystemer; understreger derfor, at bekæmpelse af luftforurening skal have en central placering i EU's genopretningsplan, og at obligatoriske EU-krav om luftkvalitet og disses effektive håndhævelse er altafgørende for at sikre borgernes sundhed og gøre dem mere modstandsdygtige over for fremtidige sundhedstrusler; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at hæve ambitionsniveauet for deres politik for ren luft, f.eks. gennem målrettet brug af finansiering fra genopretnings- og resiliensfaciliteten;

17. bemærker, at covid-19-krisen har vist, at begrænsningen af den motoriserede trafik og ændringen i mobilitetsmønstre er effektive redskaber til reduktion af luftforureningen i byer; mener derfor, at god praksis såsom indkøb i lokalområdet, frivilligt fjernarbejde, elektronisk administration eller forskudte arbejdstider bør fremmes;

Fremme af vellykkede lokale politikker om luftkvalitet

18. påpeger, at klart faldende tendenser i luftforureningen hovedsageligt kan observeres, når politikkerne gennemføres i kombination, og at en sammenhængende tilgang i hele EU med hensyn til udformning og gennemførelse af lokale politikker derfor er af grundlæggende betydning for et heldigt udfald; understreger, at opnåelse af politikkohærens også kræver samarbejde mellem forskellige myndigheder, og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at arbejde tæt sammen med nationale, regionale og lokale myndigheder i denne henseende; opfordrer medlemsstaterne til at udvikle sammenhængende og langsigtede strategier for renere luft; opfordrer Kommissionen til at fastsætte nye juridiske bestemmelser i direktiverne om luftkvalitet for at forhindre, at lokale politikker og foranstaltninger, der har vist sig at være effektive med hensyn til at forbedre luftkvaliteten, kan ophæves, uden at der først foretages en grundig analyse eller vurdering;

19. glæder sig over Kommissionens kvalitetskontrol af direktiverne om luftkvalitet, der blev offentliggjort i 2019; opfordrer Kommissionen til at undersøge mulighederne for et hurtigt og mere effektivt samarbejde med nationale, regionale og lokale myndigheder med henblik på at fremme overholdelsen af lovgivningen om luftkvalitet, herunder gennem EU-finansiering; opfordrer Kommissionen til at stille teknisk bistand og ekspertise til rådighed for de nationale, regionale og lokale myndigheder, som støder på vanskeligheder i forbindelse med håndhævelse og gennemførelse af lovgivning om luftkvalitet;

20. opfordrer medlemsstaterne og de lokale og regionale myndigheder til at udarbejde og gennemføre strategiske og evidensbaserede planer for bæredygtig bytrafik, der sigter mod en koordineret planlægning af politikker, incitamenter og subsidier, der er målrettet mod de forskellige sektorer og transportformer, investeringer i bæredygtig og tilgængelig offentlig transport, foranstaltninger til at forny den eksisterende bilpark, investeringer i teknologier relateret til rene transportformer og mobilitet som en tjenesteydelse, infrastruktur for aktiv mobilitet, delebaseret mobilitet og nulemissionsmobilitet, lavemissionszoner, bilafgiftsordninger og efterspørgselsrelaterede foranstaltninger for at øge offentlighedens kendskab til forholdene og kommunikationsaktiviteter om EU's rolle i bekæmpelsen af luftforurening;

21. fremhæver nødvendigheden af, at byerne bliver sundere, og at luftforurningen reduceres betydeligt;; opfordrer de lokale myndigheder til at udarbejde bæredygtige byplaner, der omfatter foranstaltninger såsom skabelse af grønne områder, fodgængerzoner og bilfrie områder i bycentre og fremme af gang og cykling, brug af den tilgængelige offentlig transport og brug af fælles bæredygtige mobilitetsløsninger, samtidig med at der sikres sameksistens med motoriseret transport; understreger, at brede og velholdte fortove og cykelstier med uhindret adgang med fokus på centrale trafikerede gader og integreret i eksisterende vejnet, samtidig med at de er forsvarligt adskilt fra kørebanerne, kan tilskynde til aktiv transport, såsom cykling og gang; opfordrer derfor indtrængende nationale, regionale og lokale myndigheder til at vedtage ambitiøse politikker og iværksætte nødvendige tiltag i overensstemmelse hermed; mener, at »15-minuttersbyer«, hvor bolig, arbejdsplads, offentlig service og butikker kan nås inden for 15 minutter til fods eller med offentlig transport, bør danne grundlag for den langsigtede byplanlægning; opfordrer indtrængende Kommissionen til at indføre en årlig pris for de byer eller regioner, der har truffet de bedste foranstaltninger med synlige virkninger og konkrete resultater med hensyn til at reducere luftforureningen, for at tilskynde lokale og nationale myndigheder til at være mere aktive og effektive og fremme disse foranstaltninger på europæisk plan;

22. påpeger, at der i Kommissionens nylige strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet slås til lyd for at øge transportandelen af kollektiv transport, transport til fods og cykling samt automatisk, opkoblet og multimodal mobilitet for at reducere forurening og trafiktrængsel markant, især i byer, og forbedre borgernes sundhed og trivsel;

23. opfordrer til betimelig investering i en større cykelinfrastruktur, især i byområder, for at gøre det sikkert for alle sårbare trafikanter og gøre cykling mere attraktivt som en effektiv og sund pendlingsform; understreger vigtigheden af at sikre velfungerende muligheder for transportskift mellem tog og cykel for at kunne tilbyde bæredygtig pendling mellem land- og byområder; tilskynder til udvidelse af EuroVelo-netværket med henblik herpå;

24. gør opmærksom på, at de offentlige transporttjenester navnlig i landdistrikter ofte er for utilfredsstillende, uregelmæssige eller dyre;

EU-politikkernes indvirkning på luftkvaliteten

25. glæder sig over Kommissionens bebudelse af en handlingsplan for nulforurening; minder om den tætte forbindelse mellem naturbeskyttelse og luftkvalitet og understreger, at luftforurening er en byrde, der kræver en helhedsorienteret tilgang, da den har en negativ indvirkning på jordbund og vandliv gennem eutrofiering og forsuring; advarer om, at alle nye foranstaltninger vil være nyttesløse, hvis luftkvaliteten ikke prioriteres på behørig vis og integreres i alle EU-politikker i overensstemmelse med de seneste videnskabelige resultater og EU-lovgivningen om emissionskilder, f.eks. klima-, energi-, transport-, industri-, landbrugs- og affaldshåndteringslovgivningen, samtidig med at det sikres, at de forskellige tiltag ikke modarbejder hinanden, men at der skabes bedre synergi mellem alle politikområder; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at arbejde tættere sammen på alle områder og på alle niveauer og til at overveje alle tekniske løsninger til at reducere emissionerne på en teknologineutral måde for at hjælpe de lokale myndigheder med at gå i gang med en ambitiøs, men udfordrende vej mod nulemissioner og opnå renere luft;

26. påpeger den stadig tydeligere sammenhæng mellem luftforurening og klimaændringer, som viser sig ved stigende ozonkoncentrationer, der udløses af temperaturstigninger og hyppigere hedebølger; mener, at en helhedsorienteret tilgang til bekæmpelse af luftforurening er forenelig med en individuel analyse af de særlige karakteristika ved de enkelte forurenende stoffer, f.eks. for ozon, en farveløs og lugtfri luftart, som ikke er et primært forurenende stof, og hvis forebyggelse kræver foranstaltninger til reduktion af prækursorer (NOx og VOC'er) på lang sigt;

27. opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at vurdere effektiviteten af al emissionslovgivning og til at styrke den og samtidig sikre, at den gennemføres effektivt; understreger, at en reduktion af emissionerne ved kilden er den eneste effektive måde at sikre ren luft på; advarer om, at de fleste medlemsstater ikke vil efterleve deres emissionsreduktionstilsagn fra 2020 og 2030, der er fastsat i NEC-direktivet; understreger nødvendigheden af strenge foranstaltninger til reduktion af emissioner inden for alle sektorer, navnlig vej- og søtransport, luftfart samt emissioner fra industrianlæg, bygninger, landbrug og energiproduktion; understreger behovet for, at EU's luftkvalitets- og emissionsstandarder indarbejdes i dets handelspolitik for at forhindre overførsel af emissioner til lande uden for EU, hvilket yderligere vil forværre virkningen af grænseoverskridende luftforurening på EU's luftkvalitet; anbefaler, at der afsættes passende finansiel støtte fra eksisterende EU-midler til målene for ren luft med henblik på at støtte medlemsstaterne i deres indsats;

28. opfordrer Kommissionen til hurtigt at indlede overtrædelsesprocedurer for at håndhæve emissionsreduktionstilsagnene i henhold til NEC-direktivet; understreger, at EU's foranstaltninger for at reducere emissionerne i alle sektorer skal udstikke en klar vej hen imod nulemission og nulforurening fra disse sektorer; opfordrer til en sammenhængende politisk tilgang i lovgivningen om emissioner af drivhusgasser og forurenende stoffer;

29. beklager den fleksibilitetsmekanisme, der foreslås for afsnit 5 i NEC-direktivet i Kommissionens rapport »Anden rapport om perspektiverne for ren luft«; understreger, at 11 medlemsstater i 2018 anmodede om tilpasninger af deres nationale emissionslofter; opfordrer Kommissionen til at begrænse tilpasningerne af emissionsopgørelser til et absolut minimum og til at tage hensyn til, om medlemsstaterne har truffet foranstaltninger til at kompensere for eventuelle uforudsete emissioner fra bestemte sektorer, inden der anmodes om tilpasning af emissionsopgørelser;

30. understreger, at methanemissioner ikke er omfattet af EU's lovgivning om luftforurening og ikke er specifikt reguleret af EU's klimapolitik; glæder sig over den nyligt udgivne »EU-strategi for reduktion af metanemissioner«, men tilskynder Kommissionen til at intensivere sine ambitioner, navnlig med hensyn til at gennemføre foranstaltninger til minimering af emissionerne, især fra landbrug og affald;

31. 3 ) fra landbrugssektoren med at stige, hvilket gør det udfordrende for EU's medlemsstater at nå EU's luftforureningsmål; fremhæver, at ammoniakemissioner i byområder tegner sig for ca. 50 % af luftforureningens indvirkninger på sundheden, da ammoniak er en vigtig prækursor for partikler; opfordrer medlemsstaterne til at benytte deres nationale strategiske planer som led i den fælles landbrugspolitik som en lejlighed til at bekæmpe luftforurening fra landbrugssektoren; anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om ligeledes at undersøge mulighederne for at afbøde disse emissioner ved hjælp af direktivet om industrielle emissioner bemærker med bekymring, at mens emissioner af de fleste luftforurenende stoffer fortsat udviser en nedadgående tendens i hele Den Europæiske Union, fortsætter udledningen af ammoniak (NH) fra landbrugssektoren med at stige, hvilket gør det udfordrende for EU's medlemsstater at nå EU's luftforureningsmål; fremhæver, at ammoniakemissioner i byområder tegner sig for ca. 50 % af luftforureningens indvirkninger på sundheden, da ammoniak er en vigtig prækursor for partikler; opfordrer medlemsstaterne til at benytte deres nationale strategiske planer som led i den fælles landbrugspolitik som en lejlighed til at bekæmpe luftforurening fra landbrugssektoren; anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om ligeledes at undersøge mulighederne for at afbøde disse emissioner ved hjælp af direktivet om industrielle emissioner ( 35 ) (IED);

32. påpeger, at den europæiske grønne pagt sigter mod at nedbringe EU's miljøpåvirkning, og at den i lyset af industriens betydelige bidrag til det samlede pres på miljøet må yde et passende bidrag til at opfylde dette overordnede mål; udtrykker bekymring over praksis med at opføre nye industrianlæg med en kapacitet, der ligger lige under grænserne i IED for bevidst at holde dem uden for direktivets anvendelsesområde; glæder sig i denne henseende over den annoncerede revision af IED for bedre at kunne afhjælpe forurening fra store industrianlæg, fremme industrielle aktiviteter med mindst mulig skade på miljøet og bringe dem i fuld overensstemmelse med EU's politikker for miljø, energi og cirkulær økonomi; opfordrer Kommissionen til at indføre en forpligtelse for medlemsstaterne til at offentliggøre oplysninger om overholdelse og tilladelser;

33. mener i denne henseende, at det vil være en fordel at medtage andre sektorer under direktivet om industrielle emissioner, indskrænke undtagelserne fra direktivet til et minimum, revidere de bedste teknologier, der er til rådighed, anlægge en konsekvent resultatorienteret tilgang til fremme af de industriaktiviteter, der har de laveste miljøpåvirkninger, og integrere bestemmelser, der stimulerer fremskridt under godkendelsesfasen eller processen med fastlæggelse af referencedokumenter om de bedste tilgængelige teknikker (BREF);

34. opfordrer de lokale myndigheder til, herunder som led i deres luftkvalitetsplaner, at gennemføre oplysningskampagner og incitamentsordninger for renovering af bygninger og udskiftning af gamle, ineffektive og forurenende boligopvarmnings- og kølingssystemer, som er ansvarlige for en stor del af luftforureningen med sundhedsfarlige stoffer; mener, at fjernvarme baseret på bæredygtige løsninger kan være et godt alternativ til spredte og meget ineffektive individuelle varmekilder;

35. bemærker, at elproduktion med faste brændsler bliver den primære kilde til kviksølvudledninger til luften i Europa i en overskuelig fremtid; glæder sig over, at mindst ti EU-medlemsstater i den forbindelse har forpligtet sig til at udfase kul; opfordrer de andre medlemsstater til at udfase kul som en energikilde senest i 2030;

36. påpeger, at de transportrelaterede emissioner af de fleste forurenende stoffer er faldet betydeligt i de seneste årtier, men at der fortsat er steder i EU, hvor luftforureningen er alt for høj, navnlig i byområder, hvor mere end en ud af seks indbyggere fortsat udsættes for luftforurening i koncentrationer over EU's luftkvalitetsnormer for visse forurenende stoffer; understreger, at for høj transportrelateret luftforurening udgør en særlig sundhedsrisiko for borgere, der bor i byområder og i nærheden af transportknudepunkter;

37. minder om, at vejtransport, navnlig dieselkøretøjer, er den primære kilde til NOx i Europa; opfordrer Kommissionen til at udforme strenge EU-standarder for bileres udledning af luftforurenende stoffer (kommende Euro 7-standarder for lette erhvervskøretøjer og Euro VII-standarder for tunge erhvervskøretøjer) på en teknologineutral måde, hvor der ikke forskelsbehandles mellem brændstoffer; understreger, at de nye testprocedurer for køretøjer skal revideres for at udvide antallet af regulerede forurenende stoffer, som der testes for, øge deres præcision og effektivitet og fjerne smuthuller og derved sikre, at emissionsstandarderne opfyldes under faktiske køreforhold;

38. understreger, at det er afgørende at skabe incitamenter for markedet for nulemissionskøretøjer og at udstede vejledende henstillinger til medlemsstaterne for at tilskynde dem til at gennemføre en bred vifte af incitamenter for nul- og lavemissionskøretøjer og samtidig sikre, at sådanne incitamenter er rettet mod køretøjer med de laveste faktiske emissioner; understreger, at tilgængeligheden af og adgangen til infrastruktur til opladning, herunder i private og offentlige bygninger i overensstemmelse med direktivet om bygningers energimæssige ydeevne ( 36 ) , samt nulemissions- og lavemissionskøretøjers konkurrencedygtighed er afgørende med hensyn til at skabe øget accept blandt forbrugerne;

39. mener, at det for at forbedre luftkvaliteten på steder med problemer er afgørende, at vi bevæger os i retning af et mere bæredygtigt og mindre forurenende transportsystem og udformer mobilitetsinfrastruktur, der sigter mod at begrænse trafikpropper, navnlig i byområder, idet der så effektivt som muligt skal gøres brug af alle tilgængelige midler og tages hensyn til den nyeste videnskabelige dokumentation; opfordrer Kommissionen til at bistå medlemsstaterne med at gennemføre regelmæssige kvalitetskontroller af deres transportinfrastruktur med henblik på at kortlægge de områder, hvor der er behov for aflastning og optimering, og træffe passende foranstaltninger på disse områder for at gøre luftkvalitet til en prioritet i sig selv, herunder ved at gøre brug af de tilgængelige EU-midler og ved bedre at målrette de vigtigste finansieringsmekanismer, såsom Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og Samhørighedsfonden;

40. gentager betydningen af et grundlæggende skift fra vejtransport til mindre forurenende transportformer, bl.a. kombineret transport, transport ad indre vandveje og jernbanetransport, idet især det europæiske år for jernbanetransport (2021) udnyttes; understreger i denne forbindelse det presserende behov for at forbedre og modernisere jernbaneinfrastrukturen fuldt ud ved at gennemføre ERTMS, afhjælpe flaskehalse og færdiggøre manglende forbindelser, navnlig inden for rammerne af det transeuropæiske transportnet, og for yderligere at lette og fremme intermodalitet; mener, at hvad angår den sidste kilometer og mellemdistancer bør denne tilgang kombineres med behovet for at gøre vejtransport mere effektiv og bæredygtig;

41. 2 -emissioner vil fremskynde udbredelsen af nulemissionskøretøjer og lavemissionskøretøjer; understreger, at den mest effektive måde at reducere luftforureningen fra vejtransport på er at fremme et skift fra konventionelt brændstof til renere alternative brændstoffer, sådan som det er beskrevet i direktiv 2014/94/EU ( 37 ) om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer; tror på, at den kommende revision af forordning (EU) 2019/631 ( 38 ) om fastsættelse af præstationsnormer for nye personbilers og nye lette erhvervskøretøjers CO-emissioner vil fremskynde udbredelsen af nulemissionskøretøjer og lavemissionskøretøjer;

42. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at emissionsstandarderne i den eksisterende lovgivning håndhæves bedre, og til at udbrede kendskabet til mulighederne for at tilpasse brugte biler til miljøvenlige normer, såsom gennem eftermontering;

43. understreger, at kombineret godstransport bidrager til at reducere transportemissionerne ved at fremme en overgang fra vejgodstransport til transportformer med lavere emissioner, herunder nulemissionsflodkorridorer;

44. påpeger behovet for at tage højde for strukturelle begrænsninger, der kan påvirke indførelsen af alternative transportformer i regionerne i den yderste periferi og i øområder; opfordrer Kommissionen og forvaltningsmyndighederne i regionerne i den yderste periferi til at udarbejde en handlingsplan med henblik på at skabe incitamenter og specifik finansiering af transport i disse regioner;

45. understreger, at luftforurening fra søtransport er skyld i over 50 000 dødsfald om året i EU og derfor bør reduceres yderligere ( 39 ) ; understreger behovet for, at EU indfører hensigtsmæssige og effektive foranstaltninger til regulering af søtransporten; henleder opmærksomheden på, at havnebyer, der belastes af yderligere forurening fra skibsfart, kraner, krydstogter og forskellige transportmidler, skal tage fat på disse aspekter, hvis de skal forbedre deres luftkvalitet; bemærker med bekymring, at skibenes ødelæggende indvirkning på luftkvaliteten fortsat er stigende, idet sektoren vokser; opfordrer Kommissionen til straks at opfylde sin forpligtelse til at regulere adgangen til havnene for de mest forurenende skibe og forpligte skibe, der ligger ved kaj, til at benytte den tilgængelige opladnings- og påfyldningsinfrastruktur såsom landbaseret strømforsyning til at nedbringe luftforurenende emissioner og derved beskytte kystområderne og deres befolkninger; opfordrer Kommissionen og medlemsstater til at indføre en »standard for nulemission ved fortøjningspladser« i alle europæiske havne;

46. understreger, at områder for emissionskontrol er vigtige værktøjer til begrænsning af luftforurening fra skibsfart og bidrager til at håndtere klimaændringerne, mindske de negative virkninger for menneskers sundhed og den marine biodiversitet; opfordrer derfor til, at emisionskontrolområder udvides til at omfatte alle EU's have; opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre en streng kontrol i emissionskontrolområder i deres territorialfarvande;

47. understreger luftfartens indvirkning på luftforureningen og de tilsvarende negative virkninger for sundheden; minder i denne forbindelse om, at levering af elektricitet til stationære fly i lufthavne kan forbedre luftkvaliteten, og opfordrer derfor indtrængende medlemsstaterne til at sikre, at deres nationale politikrammer tager hensyn til behovet for at installere elektricitet i lufthavne i overensstemmelse med direktiv 2014/94/EU;

Luftkvalitetsplaner

48. konstaterer, at luftkvalitetsplaner, der i henhold til direktiverne om luftkvalitet er obligatoriske i tilfælde, hvor en medlemsstat ikke overholder luftkvalitetsstandarderne, ofte er ineffektive med hensyn til at skabe de forventede resultater; opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt ved hjælp af en gennemførelsesretsakt i overensstemmelse med artikel 28 i direktiv 2008/50/EF at indføre et sæt minimumskrav og bedste praksis for både udarbejdelse og gennemførelse af luftkvalitetsplaner for at sikre, at luftkvalitetsplanerne fastsætter tidsbestemte foranstaltninger, som står i rimeligt forhold til det forureningsproblem, de skal løse; opfordrer Kommissionen til at sikre, at der er tilstrækkelige midler til at gennemføre den planlagte foranstaltning, og at der medtages pålidelige reduktionsberegninger til måling af gennemførelsen; mener, at den nuværende langtrukne og omstændelige udarbejdelse af luftkvalitetsplaner er en trussel mod deres effektivitet, og mener, at luftkvalitetsplanerne bør fokuseres på foranstaltninger på kort og på mellemlang sigt, som er resultatorienterede og bekæmper emissioner fra de udpegede vigtigste forureningskilder; påpeger, at mere harmoniserede og sammenlignelige foranstaltninger, der træffes i alle medlemsstater, vil øge deres effektivitet og generelle accept; fremhæver den vigtige rolle, som de kommunale og lokale myndigheder spiller i udarbejdelsen og gennemførelsen af luftkvalitetsplanerne i betragtning af den lokale karakter af drivkræfterne bag og konsekvenserne af luftforurening;

49. bemærker, at medlemsstaterne producerer offentlige årlige rapporter for alle forurenende stoffer, som er omfattet af luftkvalitetsdirektivet, og hvert år foretager indberetning til Kommissionen i henhold til artikel 27 i direktiv 2008/50/EF; beklager dog, at direktivet om luftkvalitet hverken gør det obligatorisk for medlemsstaterne at indberette om gennemførelsen af luftkvalitetsplanerne til Kommissionen eller ajourføre dem, når der træffes nye foranstaltninger, eller fremskridtene er utilstrækkelige; påpeger endvidere, at Kommissionen ikke analyserer eller giver feedback om de luftkvalitetsplaner, der er indsendt, og de foranstaltninger, der er indeholdt heri; bemærker, at hensigtsmæssig og kritisk feedback på de indberettede luftkvalitetsplaner kan hjælpe medlemsstaterne med at udforme bedre planer med mere effektive foranstaltninger og kan forebygge manglende overholdelse af standarderne for luftkvalitet; opfordrer Kommissionen til at indføre et mere gennemsigtigt og effektivt system til udveksling af oplysninger og en forpligtelse til årligt at indberette om gennemførelsen af luftkvalitetsplanerne samt en procedure for evaluering af de luftkvalitetsplaner, der forelægges, for at sikre, at medlemsstaternes foranstaltninger hurtigt og effektivt forbedrer luftkvaliteten;

50. fremhæver vigtigheden af et tilstrækkeligt omfang af ekspertise og ressourcer på lokalt og regionalt plan ved udarbejdelse af luftkvalitetsplaner og ved udarbejdelse af valget, implementeringen og vurderingen af foranstaltninger til at forbedre luftkvaliteten; understreger i denne henseende behovet for at øge kendskabet til den finansiering, der er tilgængelig, tekniske ressourcer og fleksible alternativer, der kan tilpasses lokale og regionale forhold;

Håndhævelse af direktiverne om luftkvalitet

51. advarer om, at der siden februar 2021 har været 31 igangværende traktatbrudsprocedurer i gang mod 20 medlemsstater angående gennemførelsen af luftkvalitetsdirektiverne; erkender, at nogle af disse traktatbrudsprocedurer har været i gang siden 2009, og at der trods igangværende overtrædelsesprocedurer fortsat forekommer overskridelser af forureningskoncentrationer i medlemsstaterne; mener, at medlemsstaternes vedvarende og systemiske overskridelser af luftkvalitetsstandarderne viser, at de ikke ønsker at forpligte sig til mere effektive foranstaltninger for at beskytte deres borgeres sundhed og miljøet, og påpeger, at de nuværende håndhævelsesprocedurer er for ineffektive; opfordrer indtrængende Kommissionen til at revidere den nuværende håndhævelsesprocedure for direktiverne om luftkvalitet;

52. er bekymret over den manglende håndhævelse af NEC-direktivet; advarer om, at der ikke siden 2010 er åbnet traktatbrudsprocedurer om emissioner ud over de maksimalværdier, der er fastsat i NEC-direktivet, selv om tre medlemsstater aldrig har indberettet NH 3 -emissioner under deres maksimalværdi;

53. opfordrer Kommissionen til at anlægge et søgsmål, så snart den er blevet klar over, at EU's luftkvalitetslove ikke bliver gennemført, og hurtigt følge op med sagsanlæg og sanktioner, når der konstateres overtrædelser; opfordrer Kommissionen til regelmæssigt at udarbejde klare og detaljerede oversigter over de åbne traktatbrudsprocedurer og hurtigt offentliggøre sin kommunikationsudveksling med de medlemsstater, der ikke overholder lovgivningen; opfordrer Kommissionen til at stille de nødvendige ressourcer til rådighed for at sikre en hurtig opfølgning fra medlemsstaternes side på tilfælde af manglende overholdelse;

54. minder om, at det høje antal traktatbrudssager, der vedrører grænser for luftkvalitet, ifølge særberetning nr. 23/2018 om luftforurening fra Den Europæiske Revisionsret viser, at der er en udbredt manglende gennemførelse af lovgivning for luftkvalitet i hele EU; bemærker, at denne gennemførelseskløft vokser over tid, ikke mindst på grund af de tilbagevendende langvarige forsinkelser i de forskellige faser af traktatbrudsprocedurerne — normalt mellem seks og otte år; mener, at den periode på to år, som Kommissionen har til at foretage en underretning om overskridelse af grænseværdier, er for lang til at sikre rettidig håndhævelse;

55. opfordrer medlemsstaterne til at forbedre gennemførelsen af den gældende lovgivning i overensstemmelse med afgørelser fra Den Europæiske Unions Domstol;

Forbedret oplysning, bevidstgørelse og inddragelse af offentligheden

56. mener, at offentlig information og bevidsthed i offentligheden spiller en afgørende rolle med hensyn til at bekæmpe luftforureningen og give borgerne mulighed for direkte at deltage i foranstaltninger til forbedring af luftkvaliteten; henleder opmærksomheden på, at medlemsstaterne, regionerne og byerne definerer luftkvalitetsindekser på forskellig vis, og at der aktuelt for visse forurenende stoffer mangler information og tærskelværdier for varsling; opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at oprette et standardiseret klassifikationssystem for luftkvalitet i hele EU; opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og de relevante regionale og lokale myndigheder til at iværksætte programmer til fremme af investeringer, der forbedrer luftkvaliteten;

57. understreger, at oplysninger stillet til rådighed af medlemsstaterne om de sundhedsmæssige konsekvenser af luftforurening er sparsomme, uklare eller svære at finde for offentligheden; understreger dog, at der er positive tendenser i den praktiske gennemførelse af medlemsstaternes forpligtelser i henhold til luftkvalitetsdirektiverne med hensyn til at informere offentligheden om status for luftkvaliteten; opfordrer til yderligere harmonisering af de luftkvalitetsoplysninger, der er tilgængelige for offentligheden i alle geografiske områder i medlemsstaterne og regionerne, samtidig med at der sikres let adgang til nøjagtige oplysninger om luftkvaliteten i realtid; opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og de relevante regionale og lokale myndigheder til at iværksætte offentlige oplysnings- og bevidstgørelseskampagner om emner såsom forskellige luftforurenede stoffer og deres indvirkning på menneskers sundhed eller om det eksisterende luftforureningsniveau i området, herunder information målrettet sårbare grupper, og til at offentliggøre resultattavler over de største og de ringeste fremskridt i de forskellige luftkvalitetszoner; er af den opfattelse, at kampagner til bevidstgørelse om de ødelæggende virkninger af luftforurening i nærheden af relevante forureningskilder og/eller installation af luftkvalitetsdisplays også kan forbedre bevidstgørelsen og oplysningen af offentligheden og udvirke ændringer af adfærd og vaner, som kan bidrage til en bedre luftkvalitet;

58. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gennemføre og fremme instrumenter, der tilskynder til offentlig deltagelse i gennemførelsen af direktiverne om luftkvalitet, som f.eks. at få medlemsstaterne til at udvikle et internetbaseret redskab eller/og en app til oplysning af borgerne om luftkvaliteten og dens indvirkninger på menneskers sundhed, som giver dem mulighed for at efterspørge overvågningsstationer eller prøvetagningssteder, rapporter om overtrædelser af bestemmelserne om luftkvalitet eller giver feedback til Kommissionen om spørgsmål knyttet til medlemsstaternes indsats for luftkvaliteten;

59. understreger, at civilsamfundsorganisationer, miljøaktivister og undersøgende journalister, fordi de er tæt på og har direkte adgang til lokale data, spiller en vigtig rolle for at fremme og holde øje med gennemførelsen af lovgivning for luftkvalitet, og at de derfor fuldt ud skal inddrages i høringsprocedurerne.

60. opfordrer indtrængende Kommissionen til at ajourføre direktiverne om luftkvalitet, så de omfatter bestemmelser, som sikrer borgernes ret til domstolsprøvelse i overensstemmelse med Århuskonventionen, og opfordrer Rådet til at fremme gennemførelsen heraf, hvilket er af særlig relevans på områder, hvor Rådet optræder som lovgivende myndighed;

Yderligere henstillinger

61. opfordrer Kommissionen til at overveje at regulere indeluftens kvalitet uafhængigt eller som en del af en bæredygtig bygningslovgivning, der omfatter indeluftens kvalitet i lukkede rum i det mindste i offentlige og erhvervsmæssige ejendomme;

62. finder det vigtigt, at der foretages en overordnet analyse af de resultater, der opnås i overvågningsnetværket, og at der udarbejdes årlige rapporter, som, da der er tale om det offentlige domæne, omfatter dataanalyser og -vurderinger i rum og tid og af indvirkningen på livskvaliteten og økosystemerne, og at rapporterne ledsages af anbefalinger om tiltag til håndtering af den eventuelle kroniske eller episodiske luftforurening, der detekteres;

63. mener, at medlemsstaterne bør søge at sikre, at det eksempel, som byer med god praksis har sat på dette område, følges op af andre byer i almindelighed gennem opstilling og gennemførelse af beredskabs-/nødplaner, der skal iværksættes hurtigst muligt i tilfælde, hvor der varsles eller rent faktisk eksisterer høje koncentrationer af forurenende gasser og partikler, som truer folkesundheden;

64. understreger behovet for at forbedre arbejdsvilkårene for transportarbejdere ved bedre at beskytte arbejdstagere, der dagligt udsættes for høje niveauer af luftforurening og giftige dampe, og ved at investere i deres omskoling, opkvalificering og uddannelse;

65. understreger, at innovation og forskning i lavemissionsteknologier og emissionsbegrænsende teknologier vil bidrage til at reducere emissioner i alle sektorer; opfordrer indtrængende Kommissionen til at respektere princippet om teknologineutralitet; understreger behovet for innovative løsninger såsom filtreringssystemer i køretøjer og på gader, fornyelse af vognparken og lignende initiativer;

66. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at luftkvalitetspolitikkerne garanterer innovation og konkurrenceevne i de relaterede sektorer, samtidig med at de stræber mod nulforurening;

67. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til fortsat at støtte foraene og opmuntre til konsultationer med andre lande i et forsøg på at kortlægge effektive løsninger og fremme gennemførelsen af europæiske, nationale og lokale politikker, der tager sigte på at opnå acceptable luftkvalitetsstandarder;

o

o o

68. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer og parlamenter.

(1) EUT L 152 af 11.6.2008, s. 1.

(2) EUT L 23 af 26.1.2005, s. 3.

(3) EUT L 344 af 17.12.2016, s. 1.

(4) EUT L 335 af 17.12.2011, s. 86.

(5) EUT L 158 af 30.4.2004, s. 50.

(6) EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17.

(7) Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0201.

(8) EUT C 23 af 21.1.2021, s. 23.

(9) Vedtagne tekster, P9_TA(2019)0078.

(10) EUT C 324 af 1.10.2020, s. 35.

(11) Verdenssundhedsorganisationen: Ambient Air Pollution: A global assessment of exposure and burden of disease, World Health Organization, Genève, 2016.

(12) Det Europæiske Miljøagenturs (EEA) rapport 09/2020 af 23. november 2020 med titlen »Air quality in Europe — 2020 report«.

(13) Chen, H. et al., »Living near major roads and the incidence of dementia, Parkinson’s disease, and multiple sclerosis: A population based cohort study«, The Lancet , bind 389, No. 10070, Elsevier Ltd., 2017, s. 718-726.

(14) Guxens, M. m.fl., »Air Pollution Exposure During Fetal Life, Brain Morphology, and Cognitive Function in School-Age Children«, Biological Psychiatry, Vol. 84, No 4, Elsevier Inc., 2018, pp. 295-303.

(15) Lim, C. C. m.fl., »Association between long-term exposure to ambient air pollution and diabetes mortality«, US Environmental Research, Vol. 165, Elsevier Inc., 2018, pp. 330–336.

(16) EEA, Air pollution: how it affects our health, EEA, Copenhagen, 2020, https://www.eea.europa.eu/themes/air/health-impacts-of-air-pollution

(17) Europa-Parlamentets Temaafdeling for Økonomisk og Videnskabelig Politik og Livskvalitet fra januar 2021 med titlen »Air Pollution and covid-19, Including elements of air pollution in rural areas, indoor air pollution, vulnerability and resilience aspects of our society against respiratory disease, social inequality stemming from air pollution«.

(18) Verdenssundhedsorganisationen: Ambient Air Pollution: A global assessment of exposure and burden of disease, World Health Organization, Genève, 2016.

(19) Eurostats statistiske årbog af 7. september 2016 med titlen »Urban Europe — Statistics on cities and suburbs«.

(20) Det Europæiske Miljøagenturs (EEA) rapport 09/2020 af 23. november 2020 med titlen »Air quality in Europe — 2020 report«.

(21) Khomenko, S. m.fl., »Premature mortality due to air pollution in European cities: a health impact assessment«, The Lancet Planetary Health, Elsevier Inc., 2021.

(22) Europa-Parlamentets Forskningstjenestes vurdering af 18. januar 2021 med titlen: »EU policy on air quality: implementation of selected EU legislation«, side 26.

(23) Amann, M. m.fl., Support to the development of the Second Clean Air Outlook — Specific Contract 6 under Framework Contract ENV.C.3/FRA/2017/0012 (Final Report), Kommissionen, Bruxelles, 2020.

(24) Eurostat, Air pollution statistics — emission inventories, Eurostat, Luxembourg, 2020, www.ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Air_pollution_statistics_-_emission_inventories&oldid=403107

(25) COM(2021)0003.

(26) WHO's regionale kontor for Europa i København, »Air Quality Guidelines for Europe«, European Series, Vol. 2, World Health Organization, Geneva, 2000.

(27) Det Europæiske Miljøagenturs (EEA) rapport 09/2020 af 23. november 2020 med titlen »Air quality in Europe — 2020 report«.

(28) EØS-indikatorvurdering af 23. februar 2018 med titlen »Emissioner af primære PM2.5 og PM10- partikler«

(29) EØS-datavisualisering af 18. juni 2015 med titlen »Sektorandel af svovloxidemissioner«: https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/sector-share-of-sulphur-oxides-emissions#tab-chart_1

(30) EØS-datavisualisering af 18. juni 2015 med titlen »Sektorandel af svovloxidemissioner«: https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/sector-share-of-nitrogen-oxides-emissions#tab-chart_1

(31) EEA's rapport af 19. september 2018 med titlen »Mercury in Europe’s environment. En prioritet for en europæisk og global indsats«.

(32) Campling, P. m.fl., Specific evaluation of emissions from shipping including assessment for the establishment of possible new emission control areas in European Seas, Flemish Institute for Technological Research NV, Mol, 2013.

(33) Cofala, J. m.fl., The potential for cost-effective air emission reductions from international shipping through designation of further Emission Control Areas in EU waters with focus on the Mediterranean Sea, International Institute for Applied Systems Analysis, Laxenburg, 2018.

(34) SWD(2019)0427.

(35) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17).

(36) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU af 19. maj 2010 om bygningers energimæssige ydeevne (EUT L 153 af 18.6.2010, s. 13).

(37) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU af 22. oktober 2014 om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (EUT L 307 af 28.10.2014, s. 1).

(38) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/631 af 17. april 2019 om fastsættelse af præstationsnormer for nye personbilers og nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner og om ophævelse af forordning (EF) nr. 443/2009 og (EU) nr. 510/2011 (EUT L 111 af 25.4.2019, s. 13).

(39) Brandt, J., Silver, J. D., og Frohn, L. M., »Assessment of Health-Cost Externalities of Air Pollution at the National Level using the EVA Model System. CEEH Scientific Report No 3«, 2011.