 der henviser til Europa-Parlamentets afgłrelse af 9. marts 1994 vedrłrende Ombudsmandens statut og
de almindelige betingelser for udłvelsen af hans hverv (1), der er knyttet til Europa-Parlamentets for-
retningsorden som bilag X,
 der henviser til betænkning fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender og udtalelse fra Udvalget for
Andragender (A5-0240/2001),
1. vedtager at foretage fłlgende ændring i artikel 3, stk. 2, i sin afgłrelse af 9. marts 1994 vedrłrende
Ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udłvelsen af hans hverv:
2. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, jf. EF-traktatens arti-
kel 195, stk. 4.
OMBUDSMANDENS STATUT ˘NDRINGER
2. Fællesskabets institutioner og organer er forpligtet til atgive ombudsmanden de oplysninger, han anmoder om, oggive ham adgang til de pågældende dokumenter. De kan kun
modsætte sig dette under behłrigt begrundet henvisning tilderes tavshedspligt.2. Fællesskabets institutioner og organer er forpligtet til at
give Ombudsmanden de oplysninger, han anmoder om, oggive ham aktindsigt i og adgang til at tage kopier af ethvert
dokument. Ved »dokument« forstås ethvert indhold uansetmedium (papir eller elektronisk, lyd- eller billedoptagelsereller audiovisuelle optagelser).
De giver kun adgang til dokumenter fra en medlemsstat , der er
klassificeret som hemmelige i medfłr af en lov eller en admi-nistrativ bestemmelse, når den pågældende medlemsstat for-
inden har givet sit samtykke hertil .De giver ham adgang til alle klassificerede dokumenter fra en
medlemsstat efter at have underrettet den pågældende med-
lemsstat herom .
De giver adgang til andre dokumenter fra en medlemsstat
efter at have underrettet den pågældende medlemsstat herom.
I ingen af tilfældene må ombudsmanden videregive indholdet
af dokumenterne, jf. artikel 4.Er dokumenter klassificeret som »hemmelige« eller »fortro-
lige«, må Ombudsmanden ikke videregive indholdet af doku-
menterne, jf. artikel 4.
Fællesskabets tjenestemænd og łvrige ansatte skal efter
anmodning fra ombudsmanden aflægge vidneforklaring; deudtaler sig på vegne af og efter instrukser fra deres admini-strationer og har fortsat tavshedspligt.Fællesskabets tjenestemænd og łvrige ansatte aflægger vidne-
forklaring efter anmodning fra Ombudsmanden ;d e er for-
pligtet til at afgive sande og fuldstændige oplysninger .
(1) EFT L 113 af 4.5.1994, s. 15.
12. Arbejdet i Udvalget for Andragender (2000-2001)
A5-0236/2001
Europa-Parlamentets beslutning om resultatet af arbejdet i Udvalget for Andragender i parlaments-
året 2000-2001 (2001/2010(INI))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til forretningsordenens artikel 163,
 der henviser til forretningsordenens artikel 175, stk. 5,
 der henviser til sine tidligere beslutninger om andragender,
 der henviser til EF-traktatens artikel 21 og 194,21.3.2002 DA C 72 E/337 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 6. september 2001
 der henviser til Den Europæiske Ombudsmands årsrapport for 1999-2000,
 der henviser til den interinstitutionelle aftale fra 1989 om fremme af retten til at indgive andra-
gender (1),
 der henviser til betænkning fra Udvalget for Andragender (A5-0236/2001),
A. der henviser til, at retten til at indgive andragender er en grundlæggende rettighed, som alle EU-bor-
gere og fysiske eller juridiske personer med bopæl eller et registreret kontor i en medlemsstat har,
B. der henviser til, at EU-borgerne i stłrre udstrækning łnsker at deltage i Fællesskabets udformning med
indgivelse af andragender til Europa-Parlamentet,
C. der henviser til, at et andragende er er særligt redskab, som giver indsigt i fællesskabslovgivningens
indvirkning på borgernes dagligdag,
D. der henviser til, at andragender łger Europa-Parlamentets kontrolbefłjelser ved at henlede opmærk-
somheden på krænkelser af fællesskabsretten,
1. minder om, at den traktatfæstede ret til at indgive andragender er et effektivt middel til at opretholde
kontakten mellem institutionerne og borgerne, da institutionerne dermed får et indblik i borgernes pro-blemer og deres berettigede forhåbninger, hvilket ligeledes er af overordentlig stor betydning for borgerneselv;
2. understreger desuden, at andragender sammen med klager til Den Europæiske Ombudsmand er to af
de ret begrænsede muligheder, som EU-borgerne har for at głre opmærksom på lakuner i fællesskabs-lovgivningen og manglende gennemfłrelse af fællesskabsretten; Udvalget for Andragender stłtter derforDen Europæiske Ombudsmands initiativ til bl.a. at udarbejde en kodeks for god forvaltningsskik, at give
borgerne aktindsigt og at udarbejde særlige rapporter;
3. anfłrer, at EU-borgerne ofte henvender sig til Europa-Parlamentet for at få afhjulpet en juridisk
uholdbar situation, som vedrłrer dem, men ikke så betids, som det ville være łnskeligt, får et tilfreds-stillende svar på deres henvendelse;
4. henstiller, at spłrgsmålet om borgernes ret til at indgive et andragende opfłres på dagsordenen for
den planlagte konvention om Den Europæiske Unions fremtidige struktur med henblik på at fremmeborgernes direkte deltagelse i fællesskabsinstitutionernes daglige arbejde;
5. understreger, at et frugtbart samarbejde mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen er en
forudsætning for at kunne imłdekomme EU-borgerne med hensyn til de łnsker, der fremsættes i andra-genderne, hvilket er et område, der stadig lader meget tilbage at łnske, hvad angår Rådet;
6. erkender og udtrykker tilfredshed med, at Kommissionen generelt har spillet en konstruktiv rolle i
forbindelse med behandlingen af andragenderne;
7. understreger, at de nationale administrative organers krænkelse af fællesskabsrettens principper, det
være sig nationale, regionale eller lokale organer, som der henvises til i andragenderne, forpligter Kommis-sionen til at indlede en retssag mod den pågældende medlemsstat, jf. artikel 226 i EF-traktaten;
8. opfordrer Kommissionen til at fłlge ombudsmandens opfordring til at indfłre en klar proceduremæs-
sig kodeks for behandlingen af traktatbrudsprocedurer mod medlemsstater;
9. erkender, at EU-borgerne har adgang til de mest moderne kommunikations- og informationsmidler
takket være informationsteknologien, men at de endnu ikke kan udnytte disse med fuldt udbytte, blot fordiinstitutionerne, især Europa-Parlamentet, endnu ikke i tilstrækkelig grad har udviklet og tilpasset de juri-diske og tekniske instrumenter;
10. gentager sin henstilling til Kommissionen om i samarbejde med Europa-Parlamentets Udvalg for
Andragender at udvikle elektroniske databehandlingssystemer og databaser over sager, der allerede er truf-
fet afgłrelse om, og som danner grundlag for retspraksis vedrłrende andragender, samt at stille disse til
rådighed for EU-borgerne via Internettet;
(1) EFT C 120 af 12.4.1989, s. 90.C 72 E/338 DA 21.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 6. september 2001
11. henstiller til det kompetente udvalg for spłrgsmål vedrłrende forretningsordenen at tilpasse den
eksisterende lovgivning for at give borgerne adgang til elektronisk at fłlge de forskellige faser i behandlin-gen af deres andragende;
12. opfordrer det kompeente udvalg til at undersłge mulighederne for at foretage de nłdvendige
ændringer af forretningsordenens bilag VI, nr. XVII, med henblik på at give Udvalget for Andragender enmere aktiv rolle i behandlingen af de fremsendte andragender;
13. mener, at borgernes muligheder for at indlede lovgivningsprocedurer i fællesskabsregi med indgi-
velse af andragender błr fremmes; anmoder det ansvarlige udvalg om at overveje eventuelle ændringer afforretningsordenen og traktaterne med henblik herpå;
14. slår til lyd for udarbejdelsen af en ny interinstitutionel aftale med henblik på en mere effektiv og
gennemsigtig behandling af andragender, herunder især indfłrelsen af obligatoriske tidsfrister; etableringenaf et effektivt samarbejde mellem Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Den Europæiske Ombuds-mand, samt et krav om Rådets tilstedeværelse under behandlingen af andragenderne;
15. er af den opfattelse, at den nye interinstitutionelle aftale błr sikre Udvalget for Andragenders
adgang til de oplysninger og dokumenter, der er nłdvendige for varetagelsen af dets arbejde;
16. foreslår, at Udvalget for Andragender, hvis en af institutionerne undlader at reagere hurtigt og
hensigtsmæssigt i forsłget på at finde en retfærdig lłsning på et andragende, fremsætter forslag tilEuropa-Parlamentets formand om, i hvilket omfang den pågældende sag błr offentliggłres;
17. er af den opfattelse, at der i lyset af Den Europæiske Unions udvidelse błr tages hłjde for bestem-
melserne i Unionens charter om grundlæggende rettigheder, især artikel 21, i forbindelse med behandlin-gen af sager om krænkelse af princippet om ikke-diskriminering;
18. anfłrer, at det i forbindelse med andragender af særlig betydning ville være hensigtsmæssigt at lade
de respektive klagere overvære drłftelserne i Udvalget for Andragender, enten i Europa-Parlamentet ellerpå »åstedet«, samt at pålægge Generaldirektoratet for Forskning eller STOA at iværksætte undersłgelser påområdet;
19. anbefaler, at institutionerne på fællesskabsplan głr en indsats med henblik på at uddanne og infor-
mere borgerne om deres ret til at indgive andragender, bl.a. ved at oprette en hjemmeside herom påInternettet;
20. głr opmærksom på, at erfaringen har vist, at udvidet brug af initiativbetænkinger vil være et meget
passende instrument for Udvalget for Andragender, hvorfor denne fremgangsmåde i hłjere grad błranvendes;
21. pålægger sin formand at sende denne beslutning og betænkningen fra Udvalget for Andragender til
Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer samt til medlemsstaternes parlamenter og dissesudvalg for andragender, samt til Den Europæiske Ombudsmand og de nationale ombudsmænd eller lig-nende organer i medlemsstaterne.
13. Zimbabwe
B5-0549, 0554, 0571, 0581, 0582 og 0592/2001
Europa-Parlamentets beslutning om situationen i Zimbabwe
Europa-Parlamentet,
 der henviser til sine tidligere beslutninger af 13. april 2000 (1), 18. maj 2000 (2), 6. juli 2000 (3)o g
15. marts 2001 (4) om situationen i Zimbabwe,
(1) EFT C 40 af 7.2.2001, s. 425.
(2) EFT C 59 af 23.2.2001, s. 241.
(3) EFT C 121 af 24.4.2001, s. 394.
(4) »Vedtagne tekster«, punkt 15.21.3.2002 DA C 72 E/339 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 6. september 2001