Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Mod en ny dynamik i forbindelserne mellem Den Europæiske Union og ASEAN« (97/C 89/11)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. december 1996 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om »Forbindelserne mellem Den Europæiske Union og ASEAN«.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for EF's Eksterne Forbindelser, Handels- og Udviklingspolitik, som udpegede Antonello Pezzini til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 17. januar 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 342. plenarforsamling af 29.-30. januar 1997, mødet den 30. januar 1997, med 38 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Kommissionens meddelelse handler om et tema, som er behandlet i en tidligere meddelelse fra 1994 () og har den ambitiøse målsætning at hidføre forbindelserne mellem Den Europæiske Union og ASEAN () mere dynamik. Førend Det Økonomiske og Sociale Udvalg udtaler sig om selve indholdet af meddelelsen, skal det ikke undlade at give udtryk for sin påskønnelse af den forståelse, som GD I, direktoratet for Asien, har udvist ved at fremlægge en problematik til udtalelse, der er så righoldig på implikationer, der direkte relaterer til ØSU's rolle og opgaver. Selv om den første aftale mellem de to regionale økonomiske samarbejdsområder blev underskrevet allerede i 1980, blev der først registreret nævneværdige fremskridt i de gensidige forbindelser i begyndelsen af 1990'erne. Der er sket nogen stigning i handelssamkvemmet mellem de to regioner takket være udviklingen i ASEAN-landenes økonomi, men i den politiske dialog og det interinstitutionelle samarbejde er man ikke kommet afgørende videre.

2. Siden 1994 har begge parter udvist en øget interesse for et gensidigt samarbejde, og der er blevet taget stadigt flere initiativer for at bringe Europa og de sydøstasiatiske lande tættere på hinanden. Forklaringen ligger lige for. Som følge af de forskydninger, der er sket i magtforholdene, og de nye ligevægte, der er opstået mellem de store regioner efter den kolde krigs afslutning, søger det enkelte geoøkonomiske område at indgå alliancer og sikre sig markedsandele for at tage globaliseringens udfordringer op. Under de igangværende strukturændringer inden for verdensøkonomien må Europa - i tråd med sin model for »åben regionalisme« - søge allierede og mulige partnere i de samarbejdsområder, der lægger vægt på økonomisk integration, og som det i forvejen har solide forbindelser med. ASEAN er ligesom MERCOSUR i Latinamerika et sådant område.

3. Hertil kommer, at Den Europæiske Union er ASEAN-landenes næststørste partner efter Japan, men før USA, hvad angår såvel samhandel som direkte investeringer. Da USA føler sig stærkt tiltrukket af det asiatiske Stillehavsområde og tilskyndet til i dette område - der skriver sig for 56 % af verdensproduktionen og 46 % af verdenshandelen - at indgå associerings- og samarbejdsaftaler, må og skal Europa befæste og styrke sin allerede erhvervede position for ikke at blive holdt udenfor i dette område. Det er på den baggrund, man skal se målsætningen med meddelelsen - at skitsere en ny model for de fremtidige relationer mellem EU og ASEAN.

4. Som det med rette påpeges i Kommissionens dokument, har aftalen med ASEAN fra 1980 stået stille, fordi man ikke har haft noget fælles projekt at samles om. Ud over problemstillinger af økonomisk og social art bliver det kulturelle aspekt stadig vigtigere - indsigt i hverandres kulturelle forhold er således afgørende for en større gensidig forståelse. Som bekendt er der på det politiske og kulturelle område punkter, hvor parterne ikke forstår hinanden og ser vidt forskelligt på tingene, f.eks. i forbindelse med menneskerettigheder, frihed, demokrati, minoriteter og retssikkerhed; det hæmmer de gensidige relationer og gør det vanskeligt at gå ind i et samarbejde om et fælles projekt. Det er på dette punkt, hvor meddelelsen svigter med sin mangel på effektive udspil, der skal sættes forstærket ind.

5. Allerede i september 1994 i Karlsruhe havde ministrene på det ellevte AEMM () taget positivt imod indholdet af Kommissionens meddelelse. Med sigte på at indkredse konkrete elementer i en ny strategi for forbindelserne mellem EU og ASEAN-landene nedsatte ministermødet en gruppe af fremtrædende personligheder (GEP), som fik til opgave at pege på, hvilke konkrete skridt der skulle tages for at udvikle den kulturelle dialog og de økonomiske relationer mellem EU og ASEAN. Gruppen afsluttede sit arbejde i juni 1996, og Kommissionen har under udarbejdelsen af den meddelelse, nærværende udtalelse drejer sig om, taget hensyn til resultaterne af dens arbejde.

6. Uddybningen af de kulturelle aspekter, som der ytres ønske om fra begge parters side, var et af de vigtige temaer på forummet »Kultur, værdinormer og teknologi - Mod en bedre gensidig forståelse«, der blev afholdt i januar måned 1996 i Venezia. Ved den lejlighed blev det fra arbejdsgruppernes side gjort klart, at en afgørende udvikling af det økonomiske samkvem kræver, at der sættes kraftigere ind på kulturelle udvekslinger mellem universiteter, forskere og personer inden for kulturens verden og, endnu vigtigere, at der skabes netværk for kontakter mellem unge og repræsentanter for det civile samfund. Gensidig forståelse og respekt for hverandres traditioner og adfærdsmønstre er således væsentlige forudsætninger for, at relationerne bliver så frugtbare som muligt.

7. At skabe et sådant kontaktnet er forudsætningen for, at man kan tage det næste skridt - udforme et fælles projekt. I denne proces tilkommer der samfundets frit etablerede organisationer en stadig vigtigere rolle. Disse organisationer er i kraft af deres solide erfaringer og evne til at se tingene fra flere sider i stand til at integrere og forene det politiske og det økonomiske. Det Økonomiske og Sociale Udvalg skal atter engang påpege, at det er rede til at gå ind i en konstruktiv erfaringsudveksling med tilsvarende fora i dette regionale samarbejdsområde. Som understreget af direktøren for WTO, Renato Ruggiero, på konferencen i Singapore i 1996, er »strukturtilpasninger« ikke noget, der blot foregår sine steder - de vedrører også landene i Sydøstasien, som de nylige begivenheder i Korea er et bevis på. Når produktion og arbejdskraft finder sammen, opstår der behov for en række økonomiske aktører (erhvervsorganisationer, fagforeninger, fagorganer ....), som er i stand til at vælge og administrere smidige fremgangsmåder, alt efter deres egne karakteristika. Disse overvejelser bør tilskynde Kommissionen til i stadig højere grad at trække på de erfaringer og den samfundsmæssige repræsentativitet, som ØSU står for, ikke mindst i forbindelse med dette konkrete udspil til at magte den komplicerede situation i Asien. Holder man sig dette for øje, kan det globale marked frembyde store muligheder for frihed og for større økonomisk og social retfærdighed.

8. Det er almindeligt kendt, at det ikke er lykkedes Den Europæiske Union i den ønskede udstrækning at nå frem til nye mere omfattende aftaler af tredje generation, eftersom dette forhindres af, at kravet om overholdelse af menneskerettighederne ikke er opfyldt, og af det fortsat uløste problem omkring Østtimor. Hvad sidstnævnte angår, synes der at være taget nogle positive skridt inden for det seneste år, og tildelingen af Nobels fredspris til præsten Ximenes Bello og til Ramos Horta har også skubbet i den retning. Måske er tiden nu moden til, at EU-trojkaen i en konstruktiv dialog med ASEAN-landene og med Indonesien bidrager til en forhandlingsløsning byggende på de seneste resolutioner fra FN's generalforsamling, der er det eneste delegerede organ, der kan føre forhandlingerne - og forhåbentlig føre dem til ende. Også med hensyn til spørgsmålet om menneskerettigheder skal det tages til efterretning, at ASEAN har tilsluttet sig De Forenede Nationers erklæring fra Wien-konferencen i 1993 om menneskerettighederne, sluterklæringen fra det sociale topmøde i København i 1995 om de sociale og arbejdsmarkedsmæssige rettigheder samt erklæringen fra Pechino i 1995 om kvindernes rettigheder. Skal der ske en mere effektiv udmøntning af de værdinormer, der er knæsat på disse vigtige konferencer, er det imidlertid nødvendigt, at der indgås videregående indbyrdes forpligtelser, herunder især at der træffes foranstaltninger, der sigter på gensidige menings- og erfaringsudvekslinger på områder som arbejdsmarkedets organisation, lige muligheder, andre grundlæggende arbejdstagerrettigheder, beskyttelse af mindreårige (jf. ILO-konvention nr. 138 om arbejdstageres minimumsalder) og den gensidige interesse, der skaber et bånd mellem arbejdstagere og virksomheder, forudsat de respektive rettigheder er reguleret. Der skal også træffes effektive foranstaltninger til bekæmpelse af sexturisme, der involverer mindreårige.

Et nyt problem er de fortsatte, graverende overtrædelser af de grundlæggende menneskerettigheder, der begås i Myanmar (tidligere Burma), som forventes at indtræde i ASEAN i løbet af de kommende år. ØSU skal derfor understrege, at det er nødvendigt, at begge parter (EU og ASEAN) befæster de kulturelle værdier og forstærker de sociale og retlige instrumenter, der skal forhindre børnearbejde og fjerne den afskyelige svøbe, som udnyttelse af mindreårige er. En kultur kendetegnet ved respekt for unge og for unges krav på en menneskeværdig, social opdragelse og uddannelse vil kun have grobund i samfund, hvor det økonomiske og sociale livs organisationer er aktivt nærværende og indgår i en konstruktiv dialog med hinanden, og hvor de bidrager til at gøre alle fundamentale aspekter af begrebet »uddannelse« til noget, der kommer tættere på, hvad man ville kalde »et kollektivt gode«.

9. Der bør lægges mere vægt på, at udbredelsen af små og mellemstore virksomheder (SMV) og håndværksvirksomheder indebærer fordele, ikke blot økonomiske, men også med hensyn til formidling af viden og knowhow, deltagelse i samfundslivet og dermed styrkelse af de kulturelle værdier i samfundet og cementering af de demokratiske værdinormer. Også »samråd«, dvs. det at arbejde hen imod mulige løsninger via ansvarlige forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter, kan fremhæves som et instrument af stor vigtighed for den sociale sammenhængskraft og for medindflydelse, som er støttepillerne i et mere modent demokrati. De asiatiske partnere, hvis kultur bygger på en fællesskabsfølelse, kunne måske være mere modtagelige for påvirkninger på dette punkt, medens vi europæere måske kunne være rede til i vor model at optage de kollektive værdier, der indgår i den asiatiske samfundsorganisation.

10. Den Europæiske Union har allerede vist, at den er rede til at hjælpe ASEAN i dens bestræbelser for at optage nye lande med planøkonomi, såsom Vietnam, og i nær fremtid Laos og Cambodia, og til at hjælpe dem over overgangen til markedsøkonomi, men også til at finde en økonomisk balance, idet ansøgerlandene jo har et stort udviklingsefterslæb. I den nye dynamik, der karakteriserer forbindelserne mellem EU og ASEAN, vil der blive taget skyldigt hensyn til miljøet, og her vil indførelse af teknologi, der nedbringer by- og industriforureningen og beskytter økosystemerne og arternes mangfoldighed, have høj prioritet. I den forbindelse er det meget vigtigt, at der indføres egnede teknologier, som målrettet sigter mod at mindske miljøskaderne. Et styrket samarbejde om produktionsnormer og overensstemmelsesvurdering kan bidrage kraftigt til at nå denne målsætning.

11. Blandt andet i lyset af ovenstående og på baggrund af den udtømmende beskrivelse, Kommissionen giver af de økonomiske rammevilkår på basis af en lang række kvantificerede oplysninger, kan Det Økonomiske og Sociale Udvalg tilslutte sig den indgangsvinkel, der er angivet som alternativ B: et aktivt partnerskab bestående i en erklæring og et handlingsprogram undertegnet af Den Europæiske Union, dens medlemsstater og af ASEAN's medlemsstater. Denne model er smidig og gør det muligt præcist at indkredse de områder og sektorer, der kræver prioriterede aktioner. Et partnerskab med ligeværdige partnere skaber mulighed for at udvikle et økonomisk samarbejde, at fremme de respektive regionale markeder, at forstærke handelssamkvemmet og øge investeringerne samt at identificere og fjerne hindringer på de nævnte områder, samt tilvejebringe et solidt grundlag for at drøfte de problemer, der er knyttet til menneskerettigheder, i en atmosfære af gensidig respekt.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg anmoder om, at den private sektor drages stadig stærkere ind i de forberedende faser, og at produktionslivets organisationer (arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer) drages forstærket ind i de forskellige udvalg. ØSU skal pege på, at der - ud over »Business Dialogue« - kan satses forstærket og mere rationelt på møder på AEMM-plan (møder mellem udenrigsministrene fra ASEAN-landene og fra EU), på SOM-plan (møder mellem højtstående embedsmænd fra ASEAN og fra EU) og frem for alt på det blandede samarbejdsudvalg ASEAN/EU og de uformelle underudvalg og arbejdsgrupper. Den private sektor og erhvervslivets organisationer kunne vinde repræsentativt fodfæste inden for disse fora og puste nyt liv i deres virksomhed.

Bruxelles, den 30. januar 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() Kommissionens meddelelse til Rådet »På vej mod en ny strategi over for Asien« (KOM(94) 314 endelig udg. af 13. 7. 1994.

() Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationer, omfattende: Brunei, Indonesien, Malaysia, Filippinerne, Singapore, Thailand og Vietnam.

() ASEAN-CE Minister Meeting: det højeste niveau for den institutionelle dialog, idet det er udenrigsministrene, der deltager. Udenrigsministrene træder sammen hvert andet år for at drøfte politiske, økonomiske og samarbejdsmæssige spørgsmål. Det seneste møde af denne art fandt sted i Karlsruhe i september 1994, og det næste vil blive afholdt i februar 1997.