7.11.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 255/25 
Udvalget  understreger  vigtigheden  af Fællesskabets 
rolle  i denne  kamp  mod  fattigdommen  og er enig 
med Kommissionen,  når denne  hævder,  at »forslaget 
om at fremme  forsøgsprojekter  viser,  at Fællesskabet 
agter  at spille  en rolle,  der,  skønt  den  er begrænset 
set ud fra et økonomisk  synspunkt,  i sidste  ende  kan 
være  af stor  betydning«.  Ved  hjælp  af dette  program 
og ved  at sikre,  at det bliver  fulgt  op på den  nødven-
dige måde,  kan  Fællesskabet  begynde  at vise  et virke-
lig menneskeligt  ansigt. Det er nu op til Rådet  at godkende  forsøgsprogram-
met og sikre  dets  snarlige  gennemførelse.  Efter  Udval-
gets mening  bør  godkendelsen  gives  meget  hurtigt, 
således  at det  egentlige  arbejde  kan  påbegyndes  til-
svarende  tidligt.  Denne  godkendelse  bør  gives  i en 
passende  juridisk  form,  således  at man  sikrer  et sundt 
grundlag  for den  langsigtede  udvikling  og for Fælles-
skabets  støtte  til et lille,  men  i sidste  ende  måske 
meget  vigtigt,  fremskridt  i retning  af en vidtspæn-
dende  socialpolitik  til gavn  for alle  medlemsstaternes 
indbyggere. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 24. april  1975. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
Udtalelse  om »Forslag  til Rådets  direktiv  om harmonisering  af medlemsstaternes  lovgiv-
ning  om varetagelse  af arbejdstagernes  rettigheder  og fordele  i forbindelse  med  selskabs-
fusioner,  virksomhedsoverdragelser  og virksomhedssammenslutninger« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr.  C 104  af 13. september  1974,  side  1. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  14. juni  1974  i medfør  af artikel  100  i traktaten  om oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om 
det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 129.  plenarforsamling  holdt  i Bruxel-
les den 23. og 24. april  1975  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til det brev  af 14. juni  1974,  hvori. 
Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  anmodede  Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  om  en udtalelse  om 
»Forslag  til Rådets  direktiv  om  harmonisering  af medlemsstaternes  lovgivning  om  varetagelse  af 
arbejdstagernes  rettigheder  og fordele  i forbindelse 
med selskabsfusioner,  virksomhedsoverdragelser  og 
virksomhedssammenslutninger«, 
under  henvisning  til traktaten  om oprettelse  af EØF, 
særlig  artikel  100, 
Nr. C 255/26 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7.11.  75 
under  henvisning  til den  beslutning,  dets  præsidium 
traf den  25. juni  1974  om at pålægge  Afdelingen  for 
sociale  anliggender  at udarbejde  en udtalelse  herom, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der blev  fremsat  af 
Afdelingen  for  sociale  anliggender  den  12.  og 13. 
marts  1975  og den  beretning,  der blev  aflagt  af ordfø-
reren,  hr. Muhr, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  129.  ple-
narforsamling,  der  blev  holdt  den  23.  og 24.  april 
1975,  mødet  den  23. og 24. april,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Selskabsfusioner,  virksomhedsoverdragelser  og virk-
somhedssammenslutninger  kan  ofte  medføre  foran-
dringer  i personalebestanden,  der kan  bevirke,  at de 
rettigheder,  som  arbejdstagerne,  hidtil  har  erhvervet 
sig, enten  går tabt  eller  bliver  indskrænket,  medmin-
dre arbejdstagernes  rettigheder  sikres  gennem  en ved 
lov fastsat  minimumsbeskyttelse; 
i offentlighedens  interesse  og til beskyttelse  af det 
enkelte  menneske  er det  hensigtsmæssigt  af føre  en 
vis kontrol  med  selskabsfusioner,  virksomhedsover-
dragelser  og virksomhedssammenslutninger,  men  der 
er intet,  der taler  for et generelt  forbud  mod  sådanne 
foranstaltninger,  da de kan  bidrage  til det  teknolo-
giske  fremskridt,  tjene  til bevarelsen  af arbejdsplad-
ser, der  ellers  ville  blive  nedlagt,  og bidrage  til den 
hurtigere  højnelse  af levestandarden,  der  er en af 
Rom-traktatens  målsætninger; 
der kan  opstå  alvorlige  problemer  omkring  det juri-
diske  ansvar  i forbindelse  med  selskabsfusioner  og 
virksomhedsoverdragelser,  og disse  spørgsmål,  der 
ikke bliver  behandlet  i det foreliggende  direktivfor-
slag,  må ikke  forsømmes; 
det er muligt  at behandle  en passende  ved  lov fastsat 
social  beskyttelse  af arbejdstagerne  og iværksættelsen 
af fusions-,  overdragelses-  og sammenslutningsplaner 
hver  for sig,  så de fremgangsmåder,  der fastsættes  i 
dette  direktiv,  ikke  behøver  at medføre  en forsinkelse 
af disse  planer  — VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
med 62 stemmer  for og 27 stemmer  imod,  mens  14 
undlod  at stemme. 
Udvalget  godkender  direktivforslaget  med  forbehold 
af følgende  bemærkninger. 
1. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Udvalget  hilser  målsætningen  for  det forelig-
gende  direktiv  velkommen;  nemlig  gennem  indførel-
sen af bindende  beskyttelsesbestemmelser  at sikre 
arbejdstagerne  mod  tab af deres  rettigheder  og krav  i 
forbindelse  med  selskabsfusioner,  virksomhedsover-
dragelser  og virksomhedssammenslutninger.  Bestræ-
belserne  for at sikre  arbejdstagerne  en passende  mini-
mumsbeskyttelse  er jo i dag  blevet  endnu  vigtigere 
end tidligere,  fordi  den  økonomiske  udvikling  såvel 
på nationalt  plan  som  på fællesskabsplan  medfører 
stadig  flere  og mere  omfattende  strukturændringer  in-
den for  virksomhederne;  disse  ændringer  påvirker 
ofte på fundamental  vis de ansattes  sociale  situation. 
1.2. Udvalget  benytter  denne  lejlighed  til endnu  en 
gang  at bemærke,  at selskabsfusioner,  virksomheds-
overdragelser  og virksomhedssammenslutninger  under 
visse  omstændigheder  er berettigede,  såfremt  visse  be-
tingelser  fastsat  i fællesskabsøkonomiens  og arbejds-
tagernes  interesse  opfyldes.  Der  bør  derfor  ikke 
lægges  unødvendige  og unødigt  store  hindringer  i 
vejen  for dem.  Men  Udvalget  er af den  opfattelse,  at 
mange  skadelige  virkninger  for arbejdstagerne  kunne 
undgås,  hvis  konsekvenserne  af omorganiseringspla-
nerne  blev  grundigt  gennemtænkt  længe  før 
iværksættelsen  af disse  planer.  For der kan  ske det,  at 
sådanne  planer  er meget  fordelagtige  for virksomhe-
dernes  rentabilitet,  medens  de negative  følger  bæres 
af arbejdstagerne  alene.  Derfor  tillægger  Udvalget 
dette  kommissionsforslag  særlig  stor  betydning,  lige-
som iøvrigt  alle  andre  fællesskabsforslag,  der tager 
sigte  på at forhindre  eller  udligne  den  skade,  der for-
voldes  arbejdstagere.  Det  skal  jo forhindre,  at kun 
arbejdstagerne  skal  betale  omkostningerne  ved  det 
teknologiske  fremskridt,  eller  alene  bringe  de ofre, 
der på kort  sigt  måtte  være  nødvendige  for på læn-
gere sigt  at opnå  en højere  levestandard. 
1.3. Når  dette  er sagt,  ønsker  Udvalget  også  at un-
derstrege,  at de planer,  der  omfattes  af det  forelig-
gende  direktiv,  kan  yde  et væsentligt  bidrag  til bevar-
elsen  af arbejdspladelser,  specielt  når et af de firmaer, 
der berøres  af planen,  ikke  kan  føres  videre  på anden 
måde.  I denne  forbindelse  bemærker  Udvalget  med 
tilfredshed,  at det nye  direktiv  ikke  på nogen  måde  er 
tænkt  som  en juridisk  hindring  for en ledelses  ønske 
om mere  effektiv  virksomhedsstrukturer  og større 
rentabilitet. 
7.11.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 255/27 
1.4. Udvalget  går  ud fra,  at sikringen  af arbejds-
pladsen  og de erhvervede  rettigheder  samt  oprethol-
delsen  af de hidtidige  arbejdsbetingelser  kan  opnås 
enten  gennem  bindende  lovbestemmelser,  der  sikrer 
den enkelte  retlig  beskyttelse,  eller  også  gennem  et 
kollektivt  beskyttelsessystem,  i hvilket  optagelsen  af 
forhandlinger  med  arbejdstagerrepræsentationen  står 
i centrum.  Udvalget  konstaterer,  at man  i direktivet 
går ud fra en kombination  af begge  systemer.  Gen-
nem et system  af bindende  lovbestemmelser  vil man 
først  og fremmest  sikre  den  automatiske  overgang  af 
arbejdsforholdet  fra  køber  til sælger  i tilfælde  af 
arbejdsgiverskifte  og beskyttelsen  af arbejdstagerne 
mod  opsigelse,  som  alene  skyldes  strukturændringer 
inden  for  virksomheden,  således  at ulemper  i vid 
ustrækning  kan  undgås  lige  fra starten.  Derudover 
skal man  gennem  information,  konsultation  og for-
handlinger  med  arbejdstagerrepræsentationerne 
tilstræbe  en kompensation  for  ganske  særligt  de 
negative  konsekvenser,  der  ikke  er omfattet  af og 
ikke på tilfredsstillende  måde  kan  afbødes  gennem 
systemet  for individuel  retlig  beskyttelse. 
1.5. Kommissionsforslaget  omhandler  ikke  alle 
problemerne  omkring  det  juridiske  ansvar  i forbin-
delse  med  et arbejdsgiverskifte.  Udvalget  har overve-
jet muligheden  af at behandle  dette  spørgsmål  inden 
for rammerne  af et andet  juridisk  instrument  end  det, 
der nu er forelagt  det.  Spørgsmålet  omkring  det juri-
diske  ansvar  er selvfølgelig  meget  sammensat  og rum-
mer aspekter,  der  i det  væsentlige  ligger  uden  for 
arbejdsrettens  område,  og problemerne  er særligt 
vanskelige  at løse  på fællesskabsplan  på grund  af de 
forskellige  juridiske  forhold  i de enkelte  medlemssta-
ter. En anden  vanskelighed  i forbindelse  med  det juri-
diske  ansvar  består  i, at alt for faste  regler  under  visse 
omstændigheder  kan  vanskeliggøre  forhandlinger  om 
virksomhedsoverdragelser. 1.8. Udvalget  konstaterer,  at der  forekommer  tal-
rige tilfælde  af insolvens  og konkurs  uafhængigt  af 
fusioner,  og at mange  fusioner  og virksomhedsover-
dragelser  gennemføres,  uden  at der er fare  for insol-
vens  eller  konkurs.  Udvalget  har  overvejet,  om det 
ville være  hensigtsmæssigt  i det foreliggende  direktiv 
at fastsætte  bestemmelser  om hæfte  gående  ud på, at 
køber  og sælger  hæfter  solidarisk.  Udvalget  deler 
Kommissionens  opfattelse  og foretrækker  derfor,  at 
spørgsmålet  om solidarisk  hæftelse  mellem  køber  og 
sælger  bør  løses  i et særligt  juridisk  dokument.  Det 
finder,  at spørgsmålet  må betragtes  som  værende  af 
presserende  karakter. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Betragtninger 
Udvalget  er af den  opfattelse,  at den  fjerde  betragt-
ning  rummer  et for  absolut  og følgelig  ikke  ram-
mende  udsagn.  Derfor  burde  denne  betragtning  affat-
tes således: 
»Ændringerne  af virksomhedsstrukturerne  er ikke 
altid i overensstemmelse  med  disse  målsætninger; 
de truer  tværtimod  med  at forringe  arbejdstager-
nes leve-  og arbejdsvilkår,  navnlig  med  hensyn  til 
varetagelsen  af deres  rettigheder  og fordele;  i 
denne  forbindelse  opstår  de samme  problemer, 
uanset  hvordan  overtagelsen  af virksomheden 
foregår«. 
2.2. Til  artikel  1 og 2 har Udvalget  ingen  bemærk-
ninger. 
1.6. I  sin nuværende  form  giver  teksten  ikke  noget 
svar på spørgsmålet,  om  den  tidligere  arbejdsgiver, 
ved siden  af den  nye,  stadig  er ansvarlig  for opfyldel-
sen af de krav  fra arbejdstagerside,  der stammer  fra 
tiden  før overtagelsen,  men  som  endnu  ikke  var ind-
friet af ham  på tidspunktet  for  denne  transaktion. 
Det er heller  ikke  afklaret,  om tidligere  ansatte,  der 
forlod  firmaet  før overtagelsen,  kan  anmelde  ikke  ind-
friede  krav  overfor  den nye  arbejdsgiver. 
1.7. Udvalget  er klar  over,  at Kommissionen  i det 
væsentlige  har  villet  anskue  disse  problemer  ud fra 
synsvinklen  insolvens  og konkurs  og ønsker  at løse 
dem i sammenhæng  med  det  omfattende  arbejde, 
Kommissionen  udfører  på dette  område. 2.3. Artikel  3 
2.3.1.  Udvalget  har  ikke  noget  ændringsforslag  til 
stk. 1 i denne  artikel,  der foreskriver,  at arbejdsfor-
holdet,  som  sælger  er indtrådt  i, i tilfælde  af et 
arbejdsgiverskifte  automatisk  og med  alle  rettigheder 
og forpligtelser  overgår  på køber. 
2.3.2.  Men  til stk.  2 og 3 i denne  artikel,  der 
fastsætter  bestemmelser  om den  fortsatte  gyldighed  af 
kollektive  overenskomster,  er der  følgende  bemærk-
ninger. 
2.3.3.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at kollektive 
overenskomster  som  sælgeren  var  bundet  af, uanset 
Nr. C 255/28 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7.11.75 
om det  var  interne  aftaler,  firmalønoverenskomster 
eller kollektive  lønoverenskomster  med  fagforbund, 
kun skal  være'gældende  indtil  de virksomhedsinterne 
parter  eller  arbejdsmarkedets  parter  er nået  frem  til 
en anden  ordning.  Det  må være  muligt  til enhver  tid 
at nå frem  til sådanne  ordninger,  også  i henhold  til 
de fremgangsmåder,  der fastsættes  i artikel  8. 
2.3.4.  Hvad  angår  den  tidsbegrænset  fortsatte  gyl-
dighed  af kollektive  overenskomster  med  fagforbund, 
der er omhaildlet  i artikel  3, stk.  3, anser  Udvalget 
det ikke  for hensigtsmæssigt  at skelne  mellem  tids-
begrænsede  og ubegrænsede  kollektive  overenskom-
ster. Udvalget  er tværtimod  af den  opfattelse,  at også 
den tidsbegrænsede  kollektive  overenskomst  kun  skal 
have  gyldighed  i op til et år, medmindre  den  da ikke 
allerede  er erstattet  med  en anden  ordning. 
2.3.5.  Endvidere  burde  man  ikke  (som  man  gør det 
i artikel  3, stk.  3, sidste  punktum)  udelukke,  at de 
ved kollektiv  overenskomst  fastsatte  arbejdsvilkår 
midlertidigt  har  fortsat  gyldighed,  når  der  for  den 
overdragne  virksomhed  gælder  en anden  kollektiv 
overenskomst,  som  køber  er bundet  af. I modsat  fald 
ville der efter  Udvalgets  opfattelse  være  fare  for,  at 
arbejdsgiverskiftet  automatisk  kan  føre  til dårligere 
arbejdsforhold  for de overtagne  ansatte,  nemlig  hvis 
den kollektive  overenskomst,  der gælder  for køberen, 
er mindre  gunstig  end  den,  der  hidtil  gjaldt  for 
arbejdstagerne. 
2.3.6.  Til  slut  gør Udvalget  opmærksom  på, at der 
alt efter  omstændighederne  også  kan  være  ting,  der 
taler  for,  at man  allerede  inden  udløbet  af et år lader 
den kollektive  overenskomst,  der gælder  for køberens 
virksomhed,  finde  anvendelse  på  de  overtagne 
arbejdstagere.  Det mener  derfor,  at det ville  være  rig-
tigt også  i denne  henseende  at tillade  aftaler,  der 
skulle  træffes  med  den  kompetente  arbejdstager-
repræsentation,  inden  for rammerne  af de i artikel  8 
omhandlende  forhandlinger.  Ved  sådanne  aftaler 
kunne  man  dels  tage  hensyn  til tvingende  årsager  i 
virksomheden,  særligt  når  en lille  virksomhed  bliver 
overtaget  af et stort  foretagende,  dels  til den  mulig-
hed, at den  nye  kollektive  overenskomst  er mere  gun-
stig for arbejdstageren  end  den,  der  tidligere  gjaldt 
for dem. 
2.3.7.  Ud  fra disse  betragtninger  foreslår  Udvalget, 
at artikel  3, stk. 2 og 3 affattes  således: »2. De  rettigheder  og pligter,  som  er hjemlet  i 
en af sælger  indgået  intern  aftale  eller  i en firma-
lønoverenskomst,  overgår  på køber  og bevarer 
deres  gyldighed,  indtil  parterne  har  sluttet  en an-
den kollektiv  overenskomst. 
3. Er  køber  ikke  bundet  af den  samme  fagfor-
bundskollektive  overenskomst  som  sælger,  skal 
han alligevel  bevare  de ved  kollektiv  overens-
komst  fastsatte  arbejdsvilkår,  som  sælger  var bun-
det til, indtil  parterne  har  sluttet  en anden  kollek-
tiv overenskomst.  Hvis  der  ikke  inden  udløbet  af 
et år, regnet  fra købers  indtrædelse  i arbejdsfor-
holdet,  sluttes  en anden  kollektiv  overenskomst, 
og såfremt  køber  allerede  var bundet  af en kollek-
tiv overenskomst  finder  den  sidstnævnte  kollek-
tive overenskomst  anvendelse«. 
2.4. Artikel  4 
2.4.1.  Hvad  angår  afsnit  1 i denne  bestemmelse,  er 
Udvalget  af den  opfattelse,  at arbejdstageren  i tilfælde 
af opsigelse,  der  af »tvingende  årsager  i virksomhe-
den«  er mulig  i henhold  til 2. punktum,  under  alle 
omstændigheder  på forhånd  skal  underrette  og råd-
føre sig med  arbejdstagerrepræsentationen  med  det 
formål  at finde  en ny arbejdsplads  for  de berørte 
arbejdstagere,  der er forbundet  med  tilsvarende  for-
dele. 
Udvalget  foreslår  derfor,  at artikel  4, afsnit  1, 2. 
sætning  affattes  således: 
»Opsigelser  på grund  af tvingende  årsager  i virk-
somheden  berøres  ikke  deraf.  I sådanne  tilfælde 
skal arbejdsgiveren  på forhånd  underrette  og råd-
føre sig med  arbejdstagernes  repræsentanter  om 
de afskedigelser,  der  er planlagt,  således  at der 
gøres  alt for at de pågældende  arbejdstagere  kan 
indplaceres  i en ny stilling,  der er forbundet  med 
tilsvarende  fordele«. 
2.4.2.  Hvad  angår  artikel  4, stk.  3, er Udvalget  af 
den opfattelse,  at formuleringen  af denne  bestem-
melse  ikke  svarer  til intentionerne.  Udvalget  mener 
ikke,  at det  er tilstrækkeligt  kun  at gå ud fra  en 
»væsentlig  ændring«  af arbejdsvilkårene.  I følge  den 
nuværende  formulering  kunne  arbejdstageren  oven-
ikøbet  opsige  arbejdsforholdet  i tilfælde  af en væsent-
lig forbedring  af arbejdsbetingelserne;  og  denne 
opsigelse  ville  arbejdsgiveren  være  ansvarlig  for. 
2.4.3.  Efter  Udvalgets  opfattelse  kan  en sådan  juri-
disk konsekvens  kun  have  været  hensigten  ved  en for 
7. 11.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 255/29 
arbejdstageren  ufordelagtig  ændring  af arbejdsbetin-
gelserne.  Udvalget  mener,  at dette  skal  komme  til 
udtryk  i ordlyden.  Men  Udvalget  lægger  vægt  på at 
konstatere,  at ændringer,  der  er ufordelagtige  for 
arbejdstageren,  ikke  nødvendigvis  er det  samme  som 
materielle  forringelser.  Væsentlige  ændringer  kan 
også  foreligge,  når arbejdstageren  får anvist  et nyt og 
bedre  betalt  arbejde,  men  af alders-  eller  sundheds-
mæssige  årsager  ikke  kan  udføre  det  eller  ikke  er 
villig  til at acceptere  en hermed  forbundet  flytning. 
2.4,4.  Ud  fra disse  betragtninger  foreslår  Udvalget, 
at artikel  4, stk.  3, affattes  således: 
»3. Såfremt  arbejdsforholdet  opløses  fra 
arbejdstagers  side,  fordi  selskabsfusionen  eller 
virksomhedsoverdragelsen  medfører  en væsentlig 
forringelse  af  dennes  arbejdsvilkår,  eller  fortsæt-
telsen  af arbejdsforholdet  af andre  grunde  bliver 
uacceptabel  for  arbejdstageren,  antages  det,  at 
arbejdsforholdets  opløsning  er forårsaget  af en 
omstændighed,  som  arbejdsgiver  er ansvarlig  for«. 
2.5. Artikel  5 
2.5.1.  Udvalget  anser  det  for  at være  nødvendigt, 
at det af 2. punktum  i denne  bestemmelse  klart  frem-
går, at en arbejdstager,  der  ved  indgåelse  af arbejds-
kontrakten  under  helt  andre  omstændigheder  har 
accepteret  mulige  forflytninger,  kun  er forpligtet  i det 
omfang,  disse  forudsætninger  stadig  er til stede. 
2.5.2.  Udvalget  foreslår  derfor,  at artikel  5 affattes 
således: 
»Bestemmelserne  i artikel  4 finder  analogt  anven-
delse  på de forflytninger  fra en virksomhed  til en 
anden,  som  skyldes  fusion  af selskaber  eller  virk-
somhedsoverdragelse.  Denne  anvendelse  er dog, 
såfremt  arbejdstageren  efter  sin  arbejdsaftale  er 
forpligtet  til at acceptere  forflytning  til en anden 
virksomhed,  udelukket  under  forudsætning  af, at 
en sådan  forflytning  sker  inden  for  de begræns-
ninger,  som  fastsattes  ved  indgåelsen  af arbejdsaf-
talen«. 
2.6. Artikel  6 
Udvalget  har  ingen  ændringsforslag  til denne  bestem-
melse. 
2.7. Artikel  7 
2.7.1.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at stk.  2 i 
denne  artikel  bør  ændres.  Den  anser  det  på den  ene side ikke  for  nødvendigt  udtrykkeligt  at nævne 
»fællesskabslovgivningen«,  da der  ikke  for tiden  eksi-
sterer  nogen  fællesskabslovgivning  om  valget  af 
arbejdstagerrepræsentationer.  Hvis  der  gennem 
vedtægten  for det europæiske  aktieselskab  eller  i for-
bindelse  med  eventuelle  andre  bestemmelser  på et 
senere  tidspunkt  bliver  indført  en fællesskabslovgiv-
ning  om valget  af arbejdstagerrepræsentationer,  er en 
tilsvarende  tilføjelse  til direktivet  efter  afdelingens 
opfattelse  stadig  mulig. 
2.7.2.  Udvalget  savner  på den  anden  side  en hen-
visning  til kollektive  overenskomster.  Udvalget  gør 
opmærksom  på,  at arbejdstagerrepræsentationer  ikke 
blot kan  bero  på et juridisk  grundlag,  men  også  på 
en kollektiv  overenskomst.  Hvis  den  kollektive  over-
enskomst  i tilfælde  af, at betingelserne  i stk.  1 er 
opfyldt,  foreskriver  nyvalg  af arbejdstagerrepræsenta-
tionen,  skal  anvendelsen  af denne  bestemmelse  ligele-
des være  udelukket.  Udvalget  mener,  at der ville  være 
taget  højde  for  disse  betænkeligheder,  hvis  den 
nuværende  formulering  »i henhold  til medlemsstater-
nes administrativt  eller  ved  lov fastsatte  bestemmelser 
eller  fællesskabslovgivninger«  blev  erstattet  med 
ordene  »i henhold  til national  lovgivning  og kollek-
tive overenskomster«. 
2.7.3.  Udvalget  påpeger  endvidere,  at anvendelsen 
af stk.  1 ikke  må  udelukkes  fuldstændigt,  hvis  den 
nationale  lovgivning  kun  fastsætter  nyvalg  af nogle  af 
flere  eksisterende  arbejdstagerrepræsentationer.  Det 
foreslår  at dette  gøres  klart  ved  at erstatte  ordet 
»hvis«  med  orden  »forsåvidt«. 
2.7.4.  Endelig  påpeger  Udvalget,  at nyvalg  af 
arbejdstagerrepræsentationen  ikke  kun  kan  blive 
nødvendig  i tilfælde  af »ændringer  i personalets  sam-
mensætning«.  Nødvendigheden  af nyvalg  af arbejds-
tagerrepræsentationen  kan  også  bero  på,  at for 
eksempel  en del af en virksomhed  overtages  og efter 
overdragelsen  føres  videre  som  selvstændig  virksom-
hed. 
2.7.5.  Ud  fra disse  betragtninger  bør  artikel  7, stk. 
2, affattes  således: 
»2. Stk.  1 finder  ikke  anvendelse,  forsåvidt  der 
i henhold  til national  lovgivning  og kollektive 
overenskomster  eksisterer  forudsætninger  for 
nyvalg  af arbejdstagerrepræsentationen«. 
2.8. Artikel  8 
2.8.1.  Udvalget  konstaterer,  at den  indledende 
sætning  i artikel  8 undtager  fusionen  af aktieselskaber 
Nr. C 255/30 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7. 11.75 
på nationalt  plan  fra anvendelsen  af denne  bestem-
melse.  Der  er for disse  fusioners  vedkommende  fast-
sat bestemmelser  for  information  og  høring  af 
arbejdstagernes  repræsentanter  i artikel  6 i de revide-
rede forslag  til det  tredje  direktiv,  som  indeholder 
mere  detaljerede  bestemmelser  om  informationen  af 
arbejdstagerne  og deres  repræsentanter  end,  artikel  8 i 
det foreliggende  direktiv,  og som  desuden  fastsætter 
den tidsfrist,  der skal  overholdes  i forbindelse  med 
denne  information  og høring.  Udvalget  er klar  over, 
at det foreliggende  direktiv,  hvis  anvendelsesområde 
er bredt,  ikke  rigtigt  kan  indeholde  sådanne  mere  de-
taljerede  bestemmelser.  For  at undgå  en uretfærdig 
forskelsbehandling  finder  Udvalget  det  imidlertid 
ønskeligt,  at der  ligesom  for  fusioner  på nationalt 
plan bliver  stillet  forslag  om nærmere,  mere  detalje-
rede juridiske  garantier  for andre  specielle  former  for 
fusioner  og virksomhedssammenslutninger.  Udvalget 
tænker  i den  forbindelse  navnlig  på internationale 
fusioner  af aktieselskaber,  på fusioner  af aktieselska-
ber med  begrænset  ansvar,  og på sammenslutning 
ved hjælp  af aktieovertagelse.  Disse  nærmere  bestem-
melser  må betragtes  som  de praktiske  konsekvenser 
af den  generelle  ordning  i artikel  8 i det foreliggende 
direktiv. 
2.8.2.  I  forbindelse  med  artikel  8, stk.  1, blev  der 
ytret  betænkeligheder  over  for formuleringen,  i følge 
hvilken  arbejdstagerrepræsentationen  blot  skal  under-
rettes  »før«  gennemførelsen  af den  påtænkte  plan. 
Den gør  det muligt  for arbejdsgiveren  at vente  med 
underretningen  til li^e  før foranstaltningen  iværksæt-
tes. Udvalget  har overvejet,  om man  af hensyn  til ret-
tidig  underretning  skulle  fastsætte  ganske  bestemte 
frister.  Det anser  det dog  ikke  for hensigtsmæssigt,  da 
overholdelsen  af en sådan  frist  i praksis  eventuelt  kan 
være  forbundet  med  meget  store  vanskeligheder, 
fordi  man  på tidspunktet  for forhandlingerne  om de 
processer,  der  behandles  i direktivet,  tit ikke  kan 
forudse,  hvornår  disse  forhandlinger  vil blive  afslut-
tet. Men  på den  anden  side  mener  Udvalget  at det er 
nødvendigt,  at det af ordlyden  klart  fremgår,  at un-
derretningen  af arbejdstagerrepræsentationen  skal 
ske, »i god  tid«  før der er truffet  endelig  beslutning 
om fusionen  eller  virksomhedsoverdragelsen. 
2.8.3.  Udvalget  foreslår  derfor  at ændre  artikel  8, 
stk. 1 således: 
»1. I god  tid  før  den  endelige  beslutning  om 
fusionen  eller  virksomhedsoverdragelsen 
træffes,  er køber  og sælger  forpligtet  til at in-
formere  deres  arbejdstagerrepræsentationer,  i 
overensstemmelse  med  artikel  7 i dette  direk-
tiv, om  grunden  til,  at den  påtænkte  plan 
skal gennemføres  samt  om de juridiske,  øko-
nomiske  og sociale  konsekvenser  for arbejds-
tagerne.  Desuden  skal  der  gøres  rede  for de 
foranstaltninger,  der  skal  træffes  over  for 
dem.  På forslag  af arbejdstagerrepræsentan-terne  skal  der umiddelbart  efter  denne  infor-
mation  finde  en drøftelse  sted«. 
Afdelingen  henstiller  i øvrigt,  at artikel  8, stk.  1, 
suppleres  med  følgende: 
»Alle  dokumenter,  som  er nødvendige  for  den 
bedst  mulige  information  om de påtænkte  opera-
tioner,  bør overlades  til arbejdstagernes  repræsen-
tanter.  Disse  kan  desuden  lade  sig bistå  af en eller 
flere  sagkyndige  efter  eget  valg«. 
2.8.4.  Udvalget  konstaterer,  at der i underretnings-
og konsultationsordningen  ikke  tages  hensyn  til ind-
virkningen  af fusioneringer  i toppen  af koncernen  i 
datterselskaber.  Arbejdstagere  under  sælger  eller 
køber  bør  i følge  artikel  8 tillige  omfatte  arbejdsta-
gere ansat  i datterselskaberne,  nemlig  dominerede 
aktieselskaber. 
2.8.5.  I  forbindelse  med  stk.  2, andet  afsnit,  i den-
ne artikel,  konstaterer  Udvalget,  at de deri  fastsatte 
bindende  mæglingsprocedurer  til bilæggelse  af inter-
essekonflikter  i forbindelse  med  strukturændringer 
inden  for  virksomheder  allerede  findes  i nogle  af 
Fællesskabets  medlemsstater  og har vist  sig velegnede 
der. Udvalget  påpeger  imidlertid  samtidig,  at proce-
duren  er ukendt  inden  for gældende  lovgivning  i an-
dre medlemsstater.  Dér  har man  andre  fremgangsmå-
der til bilæggelse  af faktiske  meningsforskelle,  som 
man bør  lade  disse  lande  beholde,  da de ligeledes  har 
vist sig egnede  der.  Ganske  særligt  er det mange  ste-
der ikke  skik  og brug  at lægge  afgørelsen  om eventu-
elle krav  fra arbejdstagerside  over  for arbejdsgiveren  i 
hænderne  på en ikke-impliceret  tredjepart  og gøre  en 
sådan  mægling  bindende,  selv  om de to parter  ikke  i 
forvejen  har  underkastet  sig  den.  Efter  Udvalgets 
opfattelse  skal  det stå parterne  frit for,  om de vil ind-
lede en mæglingsprocedure  i overensstemmelse  med 
national  lovgivning  eller  praksis,  eller  om de vil ind-
lede den  i artikel  8, stk.  1, fastsatte  procedure;  i 
sidstnævnte  tilfælde  skal  mæglingen  kun  være  bin-
dende,  hvis  parterne  i forvejen  har  underkastet  sig 
den. Ud fra disse  betragtninger  foreslår  Udvalget  at 
artikel  8, stk.  2, affattes  således: 
»Hvis  den  i stk. 1 fastsatte  drøftelse  ikke  fører  til 
et resultat,  der  er tilfredsstillende  for  begge  parter, 
kan der  indledes  en procedure  i overensstemmelse 
med national  lovgivning  eller  praksis.  1 stedet  for 
en sådan  procedure  kan  parterne  også  henvende 
sig til en mæglingsinstans.  Mæglingsinstansen  er 
sammensat  af bisiddere,  hvoraf  halvdelen  udnæv-
nes af den  berørte  arbejdsgiver  og  den  anden 
halvdel  af arbejdstagernes  repræsentation,  samt  en 
formand,  som  vælges  af begge  parter  i fællesskab 
eller af den  kompetente  domsmyndighed,  såfremt 
der ikke  opnås  enighed  om  formandens  person. 
7.11.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 255/31 
Mæglingsinstansens  afgørelse  om  de foranstalt-
ninger,  der  skal  træffes  til gunst  for  arbejdsta-
gerne,  er bindende,  såfremt  begge  parter  i forvejen 
har anerkendt  denne  forpligtelse«. 
2.8.6.  I  forbindelse  med  artikel  8, stk.  3, konstate-
rer Udvalget  at virksomhedsledelsens  foranstaltning 
ikke bliver  forhindret  af, at forpligtelserne  i medfør  af 
artikel  1 og 2 ikke  bliver  overholdt.  Udvalget  går 
imidlertid  ud fra,  at der for sådanne  tilfælde  vil blive 
fastsat  andre  sanktioner;  direktivet  må indeholde  be-
stemmelser  om,  hvilke  sanktioner  medlemsstaterne 
skal anvende.  Hvis  der  overhovedet  ikke  fandtes 
sanktioner,  ville  det medføre,  at de procedurer,  der 
fastsættes  i stk. 1 og 2 ville  miste  deres  værdi. 2.9.3.  Udvalget  har ingen  ændringsforslag  til stk.  2 
i denne  artikel. 
2.9.4.  I  forbindelse  med  stk.  3 gav Udvalget  udtryk 
for deres  frygt  for,  at bestemmelsen  kunne  føre  til en 
»ophobning«  af krav  fra arbejdstagerside.  Ganske  vist 
var det berettiget,  at en arbejdstager  beholdt  sine  alle-
rede erhvervede  rettigheder  og krav.  Men  efter  den 
nuværende  formulering  var det muligt  for en overta-
get arbejdstager,  ud over  sine  erhvervede  krav  at gøre 
krav  gældende  ud fra  en i køberens  virksomhed 
gældende  ordning.  Muligheden  af sådanne  dobbelt-
krav  Burde  udelukkes  gennem  en klargørelse  af be-
stemmelsens  ordlyd. 
2.8.7.  For  at tilpasse  ordlyden  af artikel  8, stk.  3, 
til de ændringer,  Udvalget  foreslår  for stk.  2, burde 
den affattes  således: 
»3. Den  forpligtelse  til øjeblikkelig  drøftelse,  der 
fastsættes  i stk.  1 og de procedurer,  der 
fastsættes  i stk.  2, berører  ikke  gennemførel-
sen af planen«. 
2.9. Artikel  9 
2.9.1.  I  forbindelse  med  stk.  1 i denne  artikel  kon-
staterer  Udvalget,  at de arbejdstagere,  der er udtrådt 
af arbejdsforholdet  på tidspunktet  for  arbejdsgiver-
skiftet,  kun  kan  gøre  krav  på ydelser  fra  tillægs-
ordningerne  til den  sociale  sikring  gældende  over 
for køberen,  hvis  en særlig  formuemasse,  hvoraf 
sådanne  krav  skal  søges  fyldestgjort,  ligeledes  over-
går til køberen.  Afdelingen  mener  imidlertid,  at 
køberen  også  bør  stå  inde  for  sælgerens  løfte  om 
ydelser,  selv  om disse  ydelser  ikke  skal  dækkes  gen-
nem en særlig  formuemasse,  men  gennem  virksomhe-
dens  løbende  indtægter. 
2.9.2.  Udvalget  foreslår  derfor  følgende  ændring  af 
artikel  9, stk.  1: 
»1. Krav  på ydelser  fra tillægsordningerne  til 
den sociale  sikring  fra arbejdstagere,  der allerede 
er trådt  ud af arbejdsforholdet  på tidspunktet  for 
selskabsfusionen  eller  virksomhedsoverdragelsen 
kan, såfremt  medlemsstaternes  ved  lov eller  admi-
nistrativt  fastsatte  bestemmelser  ikke  fastsætter 
noget  tilsvarende,  gøres  gældende  over  for køber, 
med mindre  der  eksisterer  en særlig  formuemasse, 
hvoraf  de krav  kan  opfyldes,  som  ikke  overgår  til 
køber.« 2.9.5.  En  ikke  forsvarlig  præferencebehandling  af 
en overtaget  arbejdstager  kunne  også  opstå,  hvis 
sælgers  virksomhed  havde  bestået  i længere  tid end 
købers,  og hvis  der i denne  eksisterede  en aldersfor-
sorgsordning,  som  ikke  havde  eksisteret  hos  sælger, 
og som  var  afhængig  af varigheden  af tilhørsforhol-
det til virksomheden.  Hvis  der  f.eks.  i købers  virk-
somhed  eksisterede  en  ordning,  i følge  hvilken 
arbejdstagerne  efter  20 års tilknytning  skal  have  yder-
ligere  ydelser,  og hvis  denne  virksomhed  kun  var 5 år 
gammel,  medens  den  overdragne  virksomhed  allerede 
havde  bestået  i 20 år, så kunne  de overtagne  arbejds-
tagere,  straks  overfor  køber  gøre  krav  gældende,  som 
de hverken  havde  overfor  sælger  eller  ville  have  haft 
overfor  køber,  hvis  de fra første  færd  havde  arbejdet  i 
denne  virksomhed. 
2.9.6.  Ud  fra disse  betragtninger  foreslår  Udvalget, 
at artikel  9, stk. 3 affattes  således: 
»3. Krav  på ydelser  fra tillægsordningerne  til 
den sociale  sikring  fra arbejdstagere,  hvis  arbejds-
forhold  endnu  ikke  er ophørt  på tidspunktet  for 
selskabsfusionen  eller  virksomhedsoverdragel-
serne,  opretholdes  og  er også  gældende  overfor 
køber.  Varigheden  af tilhørsforholdet  til  virksom-
heden  eller  foretagendet  efter  selskabsfusionen 
eller virksomhedsoverdragelsen,  og  efter  køber  er 
blevet  indehaver,  påregnes  kravene. 
Køber  og den  kompetente  arbejdstagerrepræsen-
tation  kan  aftale,  at de overtagne  arbejdstageres 
krav på  ydelser  fra  tillægsordningerne  til  den 
sociale  sikring  overfor  sælgeren  ikke  er underka-
stet den gældende  ordning  fra før selskabsfusionen 
eller virksomhedsoverdragelsen,  men  en  for 
købers  virksomhed  gældende  ordning.  1 dette 
tilfælde  er kravene  på disse  ydelser  underkastet 
bestemmelserne  i artikel  6. 
Nr. C 255/32 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7.11.  75 
De overtagne  arbejdstageres  krav  på ydelser  fra 
tillcegsordningerne  til  den  sociale  sikring  på 
grundlag  af en ordning,  der  er gældende  i købers 
virksomhed,  er ikke  underkastet  bestemmelserne  i 
artikel  6, hvis  der  i sælgers  virksomhed  på  tids-
punktet  for  selskabsfusionen  eller  virksomheds-
overdragelsen  ikke  eksisterede  en  ordning  om 
opfyldelse  af krav  fra tillægsordningerne  til  den 
sociale  sikring«. 
2.10.  Artikel  10 
2.10.1.  Udvalget  har  overvejet,  om  det  er hen-
sigtsmæssigt  at lade  denne  bestemmelse  stå i direkti-
vet, nu da Kommissionen  har  til hensigt  inden  for 
rammerne  af en rådsforordning  at skabe  generelle 
regler  for de bestemmelser  om lovkonflikter,  der skal 
finde  anvendelse  på arbejdsforhold  inden  for Fælles-
skabet.  Da indholdet  af denne  forordning  endnu  ikke 
er endegyldigt  fastlagt,  kan  en bibeholdelse  af artikel 
10 i uændret  form,  og særlig  stk. 2 eventuelt  medføre, 
at det foreliggende  direktiv  og den  påtænkte  forord-
ning  om lovkonflikter  ikke  giver  fælles  regler  for den 
arbejdslovgivning,  der skal  finde  anvendelse. 
2.10.2.  Trods  disse  overvejelser  går Udvalget  ikke 
ind for at lade  artikel  10 udgå  helt.  Da direktivet  skal 
fastsætte  regler  for alle  de problemer,  der opstår  i for-
bindelse  med  et arbejdsgiverskift,  anser  Udvalget  det 
for fuldstændighedens  skyld  for påkrævet,  at det slås 
klart  fast,  at selskabsfusioner  og virksomhedsoverdra-
gelser  principielt  ikke  medfører  nogen  ændring  af 
arbej  dslovgivningen. 
2.10.3.  Udvalget  påpeger  i øvrigt,  at det forelig-
gende  direktiv  og den  påtænkte  forordning  ikke 
må rumme  indbyrdes  modstridende  ordninger.  Det 
gør i denne  sammenhæng  opmærksom  på, at forlæg-
gelsen  af arbejdspladsen  til en anden  medlemsstat 
ifølge  artikel  10, stk.  2, i sig selv  skal  medføre,  at stk. 
1, ikke  finder  anvendelse,  medens  forflyttelse  til et 
andet  land  inden  for Fællesskabet  ifølge  forordningen 
om lovkonflikter  ikke  automatisk  er forbundet  med 
en ændring  i de arbejdsretlige  bestemmelser.  Endelig 
henviser  Udvalget  også  udtrykkeligt  til sin udtalelse 
af 30. november  1972  om Kommissionens  forslag  til 
Rådets  forordning  om de bestemmelser  om  lovkon-
flikter,  der skal  finde  anvendelse  inden  for Fællesska-
bet. I denne  udtalelse  bliver  der givet  udtryk  for,  at i 
hvert  fald  den status-quo  beskyttelse  af arbejdsforhol-
det, der er erhvervet  i overensstemmelse  med  den  ind-
til det  tidspunkt  gældende  arbejdslovgivning,  skal 
opretholdes  også  i tilfælde  af forflyttelse  og en deraf 
følgende  ændring  af arbejdslovgivningen.  Udvalget var af den  opfattelse,  at dette  også  skulle  gælde  for 
de i artikel  10, stk. 2, omtalte  tilfælde. 
2.10.4.  På  baggrund  af disse  overvejelser  og ud fra 
den antagelse,  at forordningen  om bestemmelser  om 
lovkonflikter  vil træde  i kraft  før dette  direktiv,  fore-
slår Udvalget,  at artikel  10,  stk.  2, affattes  således: 
»2. Stk.  1 berører  ikke  Rådets  forordning 
nr....  af  om  de bestemmelser  om  lov-
konflikter,  der  skal  finde  anvendelse  på arbejds-
forhold  inden  for Fællesskabet« 
2.11.  Artikel  11 
2.11.1.  Udvalget  har  overvejet,  om  virksomheds-
sammenslutninger  også  skulle  omfattes  af direktivet. 
Udgangspunktet  for disse  overvejelser  var erkendelsen 
af, at hensigten  med  direktivet  var at beskytte  arbejds-
tagerne  mod  tab  af deres  rettigheder  og erhvervede 
krav,  når  en ny arbejdsgiver  træder  i den  hidtidige 
arbejdsgivers  sted,  sådan  som  det  er tilfældet  ved 
selskabsfusioner  og virksomhedsoverdragelser.  Virk-
somhedssammenslutninger  medfører  derimod  inter 
arbejdsgiverskifte  og har  heller  ikke  nogen  umiddel-
bar virkning  på arbejdsforholdene. 
2.11.2.  På  den  anden  side  er det Udvalgets  opfattel-
se, at en hidtil  uafhængig  virksomhed  i den  grad  kan 
blive  domineret  af en anden,  at den  hidtidige  arbejds-
giver  ikke  længere  frit  kan  bestemme  over  sine  egne 
ansatte,  men  blivet  tvunget  til an ændre  sin adfærd 
over for dem.  Udvalget  mener,  at behovet  for at be-
skytte  arbejdstagerne  mod  tab af deres  rettigheder  og 
krav  i sådanne  tilfælde  ikke  er mindre  end  ved  sel-
skabsfusioner  og virksomhedsoverdragelser.  Udvalget 
går derfor  ind for,  at direktivets  bestemmelser  princi-
pielt  også  finder  anvendelse  på virksomhedssammen-
slutninger. 
2.11.3.  Udvalget  konstaterer  imidlertid,  at ordlyden 
af bestemmelserne  i artikel  11 bevirker,  at de ikke  di-
rekte  kan  overføres  på virksomhedssammenslutninger-
da der her tales  dels  om »sælgeren«  og dels  om »kø-
beren«  — personer,  som  ikke  findes  ved  virksom-
hedssammenslutninger.  Udvalget  anser  det derfor  me-
re hensigtsmæssigt,  at man  bestemte,  at hele  direkti-
vet fandt  analog  anvendelse  på sådanne  strukturelle 
foranstaltninger. 
7.11.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 255/33 
2.11.4.  Udvalget  har  ligeledes  overvejet,  om  det 
er hensigtsmæssigt  i artikel  11 at henvise  til Rådets 
forordning  om  kontrol  med  virksomhedssammen-
slutninger.  Udvalget  konstaterer  imidlertid,  at det 
ville blive  nødvendigt  at indføje  en særlig  definition 
af begrebet  »virksomhedssammenslutninger«  i direk-
tivet,  hvis  man  undlod  dette.  I modsat  fald  ville  en 
manglende  definition  på dette  punkt  føre  til betydelig 
juridisk  usikkerhed  også  på det  nationale  plan.  Ud-
valget  går  derfor  ind  for,  at man  bibeholder  denne 
henvisning.  Det  gør  samtidig  opmærksom  på, at den 
definition,  der findes  i artikel  2 i Rådets  forordning 
om kontrol  med  virksomhedssammenslutninger,  burde 
optages  i direktivet,  hvis  dette  træder  i kraft  før den 
nævnte  forordning. 2.11.5.  Ud  fra disse  betragtninger  foreslår  Udvalget 
at artikel  11 affattes  således: 
»Bestemmelserne  i dette  direktiv  finder  analog  an-
vendelse  på virksomhedssammenslutninger  som  i 
artikel  2 i Rådets  forordning  nr. ... af 
om kontrol  med  virksomhedssammenslutninger  i 
alle de tilfælde,  hvor  disse  har  de samme  konse-
kvenser,  som  de af dette  direktiv  omfattede  pro-
cesser  og det uafhængigt  af, om de finder  sted  på 
et eller  flere  medlemsstaters  og tredjelandes  om-
råde«. 
2.12.  Der  var  ingen  ændringsforslag  til artiklerne 
12 til 14. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 24. april  1975. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
BILAG 
til udtalelse  fra Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  6 ændringsforslag,  blev  forkastet  under  debatten. 
Alternativ  A — punkt  1.8. 
Udvalget  kan  ikke  godkende  dette  synspunkt,  da mange  tilfælde  af insolvens  og konkurs  fore-
kommer  uafhængigt  af fusioner,  og da mange  fusioner  og overtagelser  sker,  uden  at der  er 
nogen  fare  for insolvens  eller  konkurs.  Udvalget  er nået  til den  konklusion,  at det foreliggende 
direktiv  burde  fastsætte,  at »køber«  og »sælger«  hæfter  solidarisk  for de krav  fra arbejdstager-
side,  der eksisterede  over  for sælgeren  før overtagelsen.  Sådanne  bestemmelser  er allerede  inde-
holdt  i privatretten  i én medlemsstat.  Udvalget  vil gerne  understrege,  at det,  hvis  princippet  om 
solidarisk  hæfte  ikke  fandt  anvendelse,  ville  være  muligt  for virksomhedsledere  at sælge  virk-
somheder  eller  firmaer  i vanskeligheder  blot  for  at undgå  forpligtelsen  til at indfri  krav  fra 
arbejdstagerside. 
Resultatet  af afstemningen 
Stemmer  for:  53, stemmer  imod:  55, undlod  at stemme:  2. 
Punkt  2.8.  — artikel  8 
Den sidste  del af afsnittet,  der indledes  med  »For  at undgå...«,  og afsluttes  med  »...  i det fore-
liggende  direktiv«,  udelades  til fordel  for nedenstående  tekst: 
Nr. C 255/34 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7.11.75 
»Udvalget  mener  imidlertid,  at man  bør  undgå  fundamentale,  urimelige  forskelle  ved vedta-
gelsen  af de to særskilte  direktiver.  Hvis  Rådet  vedtager  det 3. direktiv  i den  af Kommissio-
nen foreslåede  form,  vil det derfor  være  nødvendigt  at revidere  det foreliggende  direktiv«. 
Begrundelse 
Det forekommer  os ikke  formålstjenligt  at foregribe  den  beslutning,  som  Rådet  måtte  træffe 
vedrørende  det  reviderede  forslag  til det  3. direktiv,  især  ikke  når  forskellige  bestemmelser  i 
dette  direktiv  er blevet  kraftigt  anfægtet  gang  på gang. 
Resultatet  af afstemmingen 
Stemmer  for:  35, stemmer  imod:  45, undlod  at stemme:  10. 
Punkt  2.8.3. 
I 1. skal  ordene  »før  der bliver  truffet  endelig  beslutning  om fusionen  og virksomhedsoverdra-
gelsen«  udgå  til fordel  for ordene  »I god  tid før genmemførelsen  af den  påtænkte  plan«. 
Begrundelse 
Fusionering  eller  virksomhedsoverdragelse  vil altid  kræve,  at der  træffes  afgørelser  på flere 
niveauer.  Det  er derfor  vanskeligt  at fastlægge  tidspunktet  for den  endelige  beslutningstagning, 
uden  at dette  giver  anledning  til stadige  fortolkningsstridigheder.  Det  er endvidere  i virksomhe-
dens  interesse,  at sådanne  beslutninger  ikke  for tidligt  kommer  til offentlighedens  kundskab  og 
dermed  bliver  kendt  hos  konkurrenterne.  De pågældende  foranstaltninger  træffes  for at beskytte 
arbejdstagerne,  og set fra deres  synspunkt  er tidspunktet  for beslutningen  om  fusionering  eller 
virksomhedsoverdragelse  kun  af underordnet  betydning.  For  dem  kommer  beskyttelsesforan-
staltningerne  i første  række,  men  man  kan  først  virkelig  tale  om disse  foranstaltningers  karakter 
og omfang,  efter  at beslutningen  er truffet. 
Resultatet  af afstemmingen 
Stemmer  for:  33, stemmer  imod:  49, undlod  at stemme:  9. 
Punkt  2.8.3. 
Andet  afsnit  ændre  således: 
»Arbejdstagernes  repræsentanter  skal  overdrages  enhver  form  for materiale,  der må kræves 
for at tilvejebringe  grundig  information  om de foranstaltninger,  der agtes  truffet.  Arbejdsta-
gernes  repræsentanter  kan  efter  aftale  med  køber  eller  sælger  indhente  støtte  fra en eller 
flere  sagkyndige  efter  eget  valg,  såfremt  dette  er nødvendigt  for  undersøgelsen  af forholde-
ne.« 
Begrundelse 
Ved de fastsatte  forhandlinger  skal  der diskuteres  spørgsmål  af stor  vigtighed  for  arbejdstagerne 
såvel  som  før virksomheden.  Personer,  der ikke  har tilknytning  til virksomheden,  og som  ikke  er 
arbejdstagerrepræsentanter,  bør  derfor  kun  kunne  benyttes,  såfrem  køber  og sælger  er indfor-
stået  hermed,  thi mange  af de spørgsmål,  der  skal  drøftes,  falder  af hensyn  til virksomhedens 
konkurrenceevne  ind under  tavshedspligten. 
Resultatet  af afstemmingen 
Stemmer  for:  22, stemmer  imod:  45, undlod  at stemme:  12. 
Punkt  2.8.3. 
Det foreslås,  at der foretages  en tilføjelse  til artikel  8, stk.  1. 
Efter  »arbejdstagernes  repræsentanter«  indsættes  følgende: 
»Enhver  form  for oplysninger,  der måtte  findes  i disse  dokumenter,  skal  behandles  fortro-
ligt, såfremt  og i det omfang  arbejdstagernes  repræsentanter  anmodes  herom  af enten  køber 
eller  sælger«. 
7. 11.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 255/35 
Begrundelse 
Det kan  tænkes,  at oplysninger  om fusionering  eller  virksomhedssammenslutning  af konkurren-
cemæssige  grunde  må holdes  fortrolige.  Såfremt  oplysninger  herom  skulle  slippe  ud på et for 
tidligt  tidspunkt,  kunne  dette  skade  hele  operationen  og arbejdstagernes  egen  fremtidige  stilling. 
Man  forstår,  at en lignende  bestemmelse  er medtaget  i lovgivningen  vedrørende  oprettelse  og 
drift  af bedriftsnævn  i Vest-Tyskland  og Nederlandene;  noget  sådant  forekommer  at være  af 
lige så stor  betydning  i denne  sammenhæng. 
Resultatet  af afstemmingen 
Stemmer  for:  40, stemmer  imod:  48, undlod  at stemme:  0. 
Punkt  2.8.5. 
Teksten  fra sidste  punktum  på side  14: »Efter  afdelingens  opfattelse  skal  det stå eksperterne  frit 
for...«  til side  15 anden  linje:  .. . »hvis  parterne  i forvejen  har  underkastet  sig den«  affattes 
således: 
»Udvalget  mener  derfor,  at det ville  være  at foretrække,  om man  lod  parterne  anvende  de 
procedurer,  som  er fastsat  i den  nationale  lovgivning  eller  som  fremgår  af sædvane  i det 
enkelte  medlemsland«. 
I betragtning  af disse  overvejelser  foreslår  afdelingen,  at man  ændrer  artikel  8, idet  andet 
afsnit  i stk.  2 affattes  således: 
»Hvis  de ovenfor  anførte  drøftelser  og forhandlinger  ikke  fører  til et tilfredsstillende  resul-
tat for de to parter,  kan  disse  anvende  den  procedure,  som  fremgår  af national  lovgivning 
eller  sædvane.« 
Resultatet  af afstemmingen 
Stemmer  for:  20, stemmer  imod:  41, undlod  at stemme:  14. 
Punkterne  2.11.2.,  2.11.3.,  2.11.4.  og 2.11.5.  (særlige  bemærkninger) 
erstattes  af: 
»2.11.2.  Udvalget  mener,  at en sikring  af arbejdstagerne  mod  forringelse  af deres  rettighe-
der kan  være  lige  så nødvendige  i forbindelse  med  virksomhedssammenslutninger,  som  når 
det drejer  sig om selskabsfusioner  og virksomhedsoverdragelser«. 
»2.11.3.  Udvalget  konstaterer  imidlertid,  at det  foreliggende  direktiv  ikke  kan  finde 
direkte  anvendelse  på virksomhedssammenslutninger,  eftersom  dette  retlige  organisations-
instrument  er af en sådan  beskaffenhed,  at det forudsætter,  at arbejdsbetingelserne  overføres 
fra sælger  til køber. 
Noget  sådant  eksisterer  imidlertid  ikke  i tilfælde  af virksomhedssammenslutninger«. 
»2.11.4.  Udvalget  understreger  endvidere,  at virksomhedssammenslutninger  endnu  ikke  er 
blevet  defineret  på fællesskabsplan.  Denne  juridiske  uvished  bliver  ikke  fjernet,  førend 
Rådets  forordningsforslag  om kontrol  med  virksomhedssammenslutninger  bliver  vedtaget«. 
»2.11.5.  Udvalget  kræver  derfor,  at arbejdstagernes  rettigheder  i analogi  med  bestemmel-
serne  i det foreliggende  direktiv  tillige  beskyttes  i tilfælde  af virksomhedssammenslutninger. 
En sådan  beskyttelse  burde  imidlertid  have  fundet  sted  ved  hjælp  af et andet  instrument 
end direktivforslaget  om arbejdstagernes  rettigheder  i tilfælde  af fusioner  eller  overdragel-
ser. 
Følgelig  beder  Udvalget  om,  at artikel  11 ophæves«. 
Begrundelse 
Ændringsforslagsstilleren  erkender,  at det er nødvendigt  at sikre  arbejdstagere,  der er knyttet  til 
virksomheder,  som  foretager  sammenslutninger,  en beskyttelse  i det  omfang,  sammenslutnin-
gerne  har indvirkning  på arbejdstagernes  rettigheder. 
Nr. G 255/36 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7.11.  75 
Beskyttelsen  kan  imidlertid  ikke  sikres  på et uklart  grundlag  i form  af et instrument,  der som 
noget  fundamentalt  tager  sigte  på ejerskifte  ved sælgers  afhændelse  til køber. 
Resultatet  af afstemningen 
Stemmer  for:  41, stemmer  imod:  51, undlod  at stemme:  4.