EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 24.2.2021 COM(2021) 85 final 2021/0045(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om roaming på offentlige mobilkommunikationsnet i Unionen

(omarbejdning) (EØS-relevant tekst) {SEC(2021) 90 final} - {SWD(2021) 27 final} - {SWD(2021) 28 final} - {SWD(2021) 29 final}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET Forslagets begrundelse og formål Indledning Da forordning (EU) nr. 531/2012 udløber den 30. juni 2022, er formålet med nærværende forslag at forlænge den, samtidig med at de maksimale engrostakster tilpasses med henblik på at sikre bæredygtigheden af at levere detailroamingtjenester til indenlandske priser, indføre nye foranstaltninger for at øge gennemsigtigheden og sikre en oplevelse af reel roaming til hjemmetakst med hensyn til tjenestekvalitet og adgang til beredskabstjenester i forbindelse med roaming. Eftersom forordning (EU) nr. 531/2012 er blevet ændret flere gange, er formålet med dette forslag at omarbejde forordningen for at gøre den klarere samt erstatte den række ændringsretsakter, som den indeholder. Baggrund I de seneste 14 år har det været nødvendigt for Unionen at regulere engros- og detailmarkederne for roaming for at få EU's indre marked for roamingtjenester til at fungere bedre. Unionen indførte første gang bestemmelser om en fælles tilgang til regulering af roaming på offentlige mobilkommunikationsnet i Unionen med vedtagelsen af forordning (EF) nr. 717/2007. Efter den første revision af disse bestemmelser i 2009 blev deres gyldighedsperiode forlænget og anvendelsesområdet udvidet. Efter en yderligere revision af reglerne blev forordning (EU) nr. 531/2012 vedtaget. Denne forordning ændrede de tidligere regler ved at sænke roamingpriserne for opkald og sms'er og sætte loft over roamingpriserne for data i hele Unionen. Forordning (EU) 2015/2120 ændrede forordning (EU) nr. 531/2012 og pålagde, at detailroamingtillæg skulle afskaffes i Unionen fra den 15. juni 2017 med forbehold af rimeligt forbrug af roamingtjenester og muligheden for at pålægge roamingtillæg for at sikre bæredygtigheden. Disse regler for detailroamingtjenester i Unionen omtales i denne begrundelse som "roaming til hjemmetakst". For at gennemføre roaming til hjemmetakst er det nødvendigt, men ikke tilstrækkeligt, at regulere på detailniveau. For at gøre afskaffelsen af roamingtillæg bæredygtig i hele Unionen og undgå konkurrenceforvridning på de indenlandske markeder har de nationale engrosmarkeder for roaming brug for incitamenter til at være konkurrencedygtige og tilbyde engrosroamingpriser, der sætter operatørerne i stand til at udbyde bæredygtige detailroamingtjenester uden ekstra omkostninger. I den forbindelse foretog Kommissionen en revision af engrosroamingmarkedet med henblik på at vurdere behovet for tiltag, der gør det muligt at afskaffe detailroamingtillæg. Den vedtog sin rapport om undersøgelsen af engrosroamingmarkedet den 15. juni 2016. Efter revisionen vedtog Kommissionen den 17. maj 2017 forordning (EU) 2017/920 om ændring af forordning (EU) nr. 531/2012 hvad angår regler for engrosmarkeder for roaming med det formål at afskaffe detailroamingtillægget senest den 15. juni 2017 uden at forvride de besøgte indenlandske markeder og hjemmemarkederne. Den 29. november 2019 offentliggjorde Kommissionen sin første fulde revision af roamingmarkedet ("Kommissionens revisionsrapport"), hvoraf det fremgik, at rejsende i hele Unionen i høj grad har draget fordel af afskaffelsen af roamingtakster i juni 2017. Brugen af mobiltjenester (data, taletelefoni og sms) under rejser i Unionen er steget hurtigt og massivt, hvilket bekræfter roamingreglernes positive virkning. På engrosniveau har det kraftige fald i prislofterne bidraget til yderligere at nedbringe engrosroamingpriserne, så de ofte ligger betydeligt under de lovbestemte prislofter, hvilket igen gør afskaffelsen af roamingtakster bæredygtig for næsten alle roamingudbydere. Selv om det i Kommissionens revisionsrapport konkluderes, at "roaming til hjemmetakst" på den ene side har været en succes, og at roamingmarkedet overordnet set fungerer godt i henhold til disse regler, konkluderes det på den anden side, at de grundlæggende underliggende konkurrencevilkår på trods af tegn på en vis konkurrencedynamik på både detail- og engrosmarkederne for roaming ikke har ændret sig og sandsynligvis ikke vil ændre sig i den umiddelbare fremtid. Derfor er den nuværende detail- og engrosregulering stadig nødvendig og kan ikke ophæves. Forslagets begrundelse og formål, vigtigste ændringer og bestemmelser, der forbliver uændrede. Formålet med nærværende forslag er at forlænge reglerne om EU's roamingmarked ud over 2022 og samtidig ændre de maksimale engrostakster, indføre nye foranstaltninger for i forbindelse med roaming at sikre en oplevelse af reel roaming til hjemmetakst samt ophæve andre foranstaltninger, der ikke længere forekommer nødvendige. Nedenfor gøres der nærmere rede for de foreslåede regelændringer. De vigtigste ændringsforslag har i det væsentlige til formål at sikre, at operatørerne kan tilbyde roaming til hjemmetakst og få deres omkostninger dækket på bæredygtig vis på engrosniveau. Forslaget skal fastsætte EU-dækkende maksimale engrosroamingtakster for opkald, sms'er og data på et lavere niveau end det, der gælder indtil den 30. juni 2022. For at kunne opfylde de to ovennævnte mål om at sikre bæredygtighed og omkostningsdækning indeholder forslaget en gradvis nedsættelse i to trin af de gældende maksimale engrostakster for data, taletelefoni og sms. I overensstemmelse med det politiske valg i forordning (EU) nr. 531/2012 bør de nye maksimale engrostakster fungere som et sikkerhedsloft samt sikre, at operatørerne kan få dækket deres omkostninger. De bør også muliggøre en udbredt og bæredygtig levering af roaming til hjemmetakst, samtidig med at der efterlades plads til kommercielle forhandlinger mellem operatører. I modsætning hertil forbliver bestemmelserne om rimeligt forbrug og om bæredygtigheden af detailroamingtillæggets afskaffelse stort set uændrede (artikel 6b og 6c i forordning (EU) nr. 531/2012), hvilket også er tilfældet for den tilhørende gennemførelsesretsakt (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2286), der fortsat vil finde anvendelse, eftersom beskyttelsesreglerne på detailniveau stadig fungerer tilfredsstillende. En nedsættelse af de gældende maksimale engrostakster vil imidlertid også forbedre slutbrugernes situation, idet dette påvirker priskomponenter, der beregnes på grundlag af engrostaksternes omfang, navnlig loftet for tillæg i henhold til ordningen om en politik for rimeligt forbrug, muligheden for at pålægge roamingtillæg for at sikre bæredygtigheden samt den datamængde, der er tilladt i henhold til politikken om rimeligt forbrug for så vidt angår åbne datapakker og forudbetalte forbrugsgrænser.

Forslaget omfatter også nye foranstaltninger om gennemsigtighed, tjenestekvalitet og adgang til beredskabstjenester. Det indeholder navnlig ændringer, der har til formål at sikre slutbrugerne en oplevelse af reel roaming til hjemmetakst, fremme innovation og lette adgangen til net, samtidig med at der opstilles fremtidssikrede rammebestemmelser for forbrugere og operatører. Nærmere bestemt har forslaget til hensigt at: i)øge gennemsigtigheden på detailniveau med hensyn til a) tjenestekvalitet (ved at indføre en forpligtelse for operatørerne til i deres kundekontrakter at præcisere den tjenestekvalitet, kunderne med rimelighed kan forvente i forbindelse med roaming i Unionen), b) kommunikation om tillægstjenester (ved at forpligte operatørerne til i den "velkomst-sms", kunderne modtager ved kontraktindgåelse, bl.a. at oplyse, hvilken type tjenester der kan pålægges højere takster), c) adgang til beredskabstjenester (ved at indføre en forpligtelse for operatørerne til i den "velkomst-sms", kunderne modtager, at oplyse om de forskellige muligheder for at få adgang til beredskabstjenester i forbindelse med roaming) ii)tilbyde roamingkunder en oplevelse af reel roaming til hjemmetakst med hensyn til tjenestekvalitet (ved at forpligte roamingudbyderne til, når det er teknisk muligt, at sikre, at roamingtjenesterne leveres på samme vilkår, som hvis de blev forbrugt på hjemmemarkedet, og ved at forpligte mobilnetoperatørerne til at give adgang til alle tilgængelige netteknologier og -generationer) iii)øge gennemsigtigheden på engrosniveau med hensyn til nummerserier, der anvendes til tillægstjenester, ved at oprette en centraliseret EU-database over nummerserier for tillægstjenester. Målet med databasen er at tilbyde et redskab til fremme af gennemsigtigheden, hvormed de nationale tilsynsmyndigheder og operatørerne kan få direkte adgang til oplysninger om, hvilke nummerserier der kan generere højere omkostninger i medlemsstaterne iv)sikre kunderne gratis adgang til beredskabstjenester i forbindelse med roaming ved at træffe specifikke foranstaltninger på engrosniveau såsom a) en forpligtelse for operatørerne til i engrosaftalen at angive alle de reguleringsmæssige og tekniske oplysninger, som er nødvendige for at kunne give gratis adgang til beredskabstjenester og gratis lokaliseringsoplysninger om den kaldende part, b) en forpligtelse til ikke at opkræve nogen betaling i forbindelse med alarmkommunikation og transmission af lokaliseringsoplysninger om den kaldende part. Endelig ophæver forslaget de regulerende forpligtelser, der ikke længere er behov for, og omfatter en række ændringer, der har til formål at forenkle og mindske regelbyrden. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Afskaffelsen af detailroamingtillæg var et vigtigt skridt hen imod at oprette et EU-dækkende indre marked og få det til at fungere korrekt. Reguleringen af roamingmarkedet med henblik på at indføre roaming til hjemmetakst i hele Unionen bidrog især til at nå det politiske mål om at sikre, at europæiske forbrugere i kraft af velfungerende markeder får adgang til højtydende, trådløse bredbåndsinfrastrukturer til overkommelige priser i hele Unionen. Medlovgiverne anerkendte, hvor vigtigt dette mål var for det overordnede, digitale indre marked, da de i 2015 vedtog reglerne om roaming til hjemmetakst. I lyset af ovenstående er det nødvendigt at undgå, at de opnåede resultater undermineres, når forordning (EU) nr. 531/2012 udløber den 30. juni 2022. Derfor blev forslaget om at revidere de eksisterende roamingregler medtaget i Kommissionens arbejdsprogram for 2020 under det specifikke mål "Det digitale område for forbrugere" under den overordnede ambition om "Et Europa klar til den digitale tidsalder". Forslaget supplerer direktiv (EU) 2018/1972 om oprettelse af en europæisk kodeks for elektronisk kommunikation, som skulle være gennemført af medlemsstaterne senest den 21. december 2020. Ud over at forslaget fremmer en bæredygtig levering af roaming til hjemmetakst og omkostningsdækning samt opretholder incitamenterne til at investere i de besøgte net, supplerer det de foranstaltninger, der indgår i den europæiske kodeks for elektronisk kommunikation, som muliggør høj konnektivitet og udbredelse af 5G til gavn for alle europæere, fremmer konkurrencen på infrastrukturområdet og gør det muligt for operatørerne at sikre sig en rimelig forrentning af deres investeringer. Ved at fremme slutbrugernes oplevelse af reel roaming til hjemmetakst supplerer forslaget de foranstaltninger, der indgår i den europæiske kodeks for elektronisk kommunikation, som sikrer en effektiv forbrugerbeskyttelse i forbindelse med e-kommunikation, idet forbrugernes valgmuligheder øges ved at sikre tilstrækkeligt gennemskuelige oplysninger og specifikke regler om maksimal kontraktvarighed og nummerportabilitet. Den europæiske kodeks for elektronisk kommunikation har til formål at give slutbrugerne gratis adgang til beredskabstjenester via alarmkommunikation og sikre, at lokaliseringsoplysninger om den kaldende part stilles til rådighed. Kommissionen har som et af sine vigtigste mål at imødekomme borgernes og virksomhedernes øgede behov for konnektivitet og drage fordel af den digitale omstilling for at styrke EU's og medlemsstaternes sociale og økonomiske modstandsdygtighed, deres potentiale for bæredygtig vækst samt jobskabelse. Gigabitkonnektivitet, der er baseret på sikre fibernet- og 5G-infrastrukturer, har afgørende betydning for, om vi er i stand til at udnytte Europas digitale vækstpotentiale. Disse politiske mål, der indgår i meddelelsen "Europas digitale fremtid i støbeskeen", er også fastsat i EU-strategien "På vej mod et europæisk gigabitsamfund" og i 5G-handlingsplanen for Europa, bekræftes i forbindelse med det vigtige politiske initiativ om konnektivitet, der omhandles i den årlige strategi for bæredygtig vækst 2021, og er derudover knyttet til genopretnings- og resiliensfaciliteten. Med det mål for øje gør nærværende forslag det muligt at anvende disse infrastrukturer gnidningsløst på tværs af grænserne. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder EU's roamingregler skal bidrage til at skabe et velfungerende indre marked med henblik på at opnå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau og opretholde konkurrencen blandt mobilnetoperatører. Selv om dette forslag omhandler de reguleringsspørgsmål, der opstår i forbindelse med specifikke detaljer i EU's roamingregler, supplerer det også andre EU-politikker og anden EU-lovgivning inden for flere områder. Forslaget bidrager navnlig til at skabe et "Europa klar til den digitale tidsalder" og til ambitionen om udnytte den digitale omstilling optimalt med henblik på at give folk bedre mulighed for at skabe kontakt, kommunikere og drive forretning. Forslaget har til formål at sikre, at de hindringer for det indre marked, der blev fjernet med afskaffelsen af roamingtillæg, ikke genindføres. "Den nye industristrategi for Europa" understreger, at et stærkt og integreret indre marked både er et springbræt og en forudsætning for en konkurrencedygtig EU-industri. For at få det indre marked til at fungere for alle indføres der i EU-retten fælles regler for at fjerne hindringer, lette udvekslingen af varer og tjenesteydelser i hele Unionen og beskytte forbrugerne. Forslaget supplerer blandt andet den grænseoverskridende portabilitet af onlineindhold. Takket være disse to initiativer kan europæerne nu rejse i Unionen uden at skulle bekymre sig om mobilroamingtakster eller miste adgang til musik, spil, film, underholdningsprogrammer eller sportsbegivenheder, som de allerede har betalt for. Forslaget letter også adgangen til Europas digitale kultur og til europæiske læringsværktøjer, arbejdsplatforme og sundhedsapplikationer. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag Retsgrundlaget for dette forslag er artikel 114. Den udgør retsgrundlaget for foranstaltninger, der vedtages efter den almindelige lovgivningsprocedure med henblik på at oprette det indre marked eller forbedre dets funktion som omhandlet i artikel 26 i TEUF. I henhold til Domstolens retspraksis skal foranstaltninger, der vedtages i henhold til artikel 114 (tidligere artikel 95 i TEF), have til formål at forbedre vilkårene for det indre markeds oprettelse og funktion. EU-lovgiver kan navnlig anvende dette retsgrundlag i tilfælde af forskelle mellem de nationale lovgivninger, der medfører hindringer for de grundlæggende friheder og således har en direkte indvirkning på det indre markeds funktion eller forårsager betydelige konkurrenceforvridninger. •Nærhedsprincippet Som led i politikområdet for det indre marked og i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i TEUF, har Unionen delt kompetence med medlemsstaterne for så vidt angår reglerne om roaming i Unionen. Inden for denne sektor er det kun tiltag på EU-plan, der er effektive, idet problemerne ikke har kunnet løses på nationalt, regionalt eller lokalt plan. Det er derfor afgørende med EU-tiltag til forbedring af det indre marked for elektronisk kommunikation. Som anført af generalsekretæren i den skelsættende sag C-58/08, Vodafone, kan prisforskellen mellem opkald foretaget i en persons egen medlemsstat og roamingopkald med rimelighed anses for at modvirke anvendelsen af grænseoverskridende tjenesteydelser som roaming. Det, at grænseoverskridende aktiviteter stilles mindre gunstigt, kan muligvis hindre oprettelsen af et indre marked, hvor fri bevægelighed for varer, tjenesteydelser og kapital er sikret. Der er nok ikke nogen klarere grænseoverskridende aktivitet i sektoren for mobil telekommunikation end roaming selv. Det forhold, at tjenester går på tværs af grænserne, berettiger til tiltag på EU-plan, eftersom medlemsstaterne ikke selv er i stand til effektivt at løse problemet, og de nationale tilsynsmyndigheder har været ude af stand til selvstændigt at håndtere det. Domstolen konstaterede i sin dom i ovennævnte sag C-58/08, Vodafone, at det tidligere havde været tilfældet, at "de høje detailtakster var blevet påpeget som et vedholdende problem af NT, offentlige myndigheder og forbrugerbeskyttelsesorganisationer overalt i Fællesskabet, og at forsøgene på at løse dette problem inden for de gældende retlige rammer ikke havde bevirket en nedbringelse af taksterne". Forslaget indeholder foranstaltninger på både engros- og detailniveau. I ovennævnte dom konstaterede Domstolen også, at engrosreguleringen af roamingmarkedet er i overensstemmelse med nærhedsprincippet (og proportionalitetsprincippet), idet "detailtakster og engrostakster i udstrakt grad [er] afhængige af hinanden, således at initiativer til udelukkende at nedbringe niveauet i detailtaksterne uden at røre ved niveauet i engrosomkostningerne for roamingtjenester i Fællesskabet kunne have indebåret risiko for at forstyrre roamingmarkedets funktion i Fællesskabet". På samme måde er de spørgsmål, der tages op i de nye foranstaltninger i forslaget, også nøje knyttet til og påvirket af roamingens grænseoverskridende karakter. De kan derfor ikke i tilstrækkelig grad håndteres af medlemsstaterne på egen hånd, og en indsats på EU-plan vil være mere effektiv end en indsats på nationalt plan. Faktisk kan de bagvedliggende problemer, som forslaget søger at afhjælpe, potentielt resultere i enten at afskrække borgerne fra at bruge roaming, idet der skabes hindringer for brugen af mobiltjenester og -applikationer i forbindelse med rejser i det indre marked, eller generelt forstyrre et velfungerende roamingmarked i hele Unionen. Ifølge gældende retspraksis er dette et mål, der skal forfølges og bedst nås på EU-plan. •Proportionalitetsprincippet EU-reglerne om roaming har til formål at tilvejebringe en fælles tilgang, der skal sikre, at brugere af offentlige mobilkommunikationsnet under rejser i Unionen ikke betaler for høje priser for EU-dækkende roamingtjenester sammenholdt med de tilsvarende nationale priser, når de foretager og modtager opkald, sender og modtager sms'er eller benytter pakkekoblet datakommunikation. Derved opnås et velfungerende indre marked og et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, der fremmer konkurrencen og gennemskueligheden på markedet og skaber både incitamenter til innovation og valgmuligheder for forbrugerne. Derudover indføres der med dette forslag yderligere foranstaltninger med henblik på at fjerne vedvarende hindringer for en oplevelse af reel roaming til hjemmetakst. Eftersom disse mål ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne på sikker, harmoniseret og rettidig vis og derfor bedre kan nås på EU-plan, kan Unionen vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går den foreslåede forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. Desuden opfyldes proportionalitetskriteriet navnlig ved, at forordningen kun skal gælde i en begrænset periode, eftersom den har en udløbsdato (den 30. juni 2032, dvs. en samlet varighed på 10 år). Varigheden af de foreslåede nye regler er fastsat til 10 år ud fra den betragtning, at en bred udrulning af en ny generation af mobilkommunikation samt udvikling af nye forretningsmodeller typisk tager 10 år. Fremadrettet forventer Kommissionen ikke, at konkurrencen på markedet vil ændre sig væsentligt i de kommende 10 år. Varigheden på 10 år har også til formål at skabe vished på markedet og minimere regelbyrden. Forslaget indeholder også en fleksibel tilgang til at revidere de maksimale engrostakster, som om nødvendigt vil blive gennemført ved at vedtage en delegeret retsakt. Dette vil sikre, at et af de centrale aspekter af roamingmarkedets funktion kan revideres på grundlag af pålidelige og ajourførte data. I sag C-58/08, Vodafone, anerkendte Domstolen, at en tidsmæssigt begrænset intervention på et marked, der er undergivet konkurrence, og som øjeblikkeligt sørger for at sikre beskyttelsen af forbrugere mod for høje priser, som den i hovedsagen omhandlede, fremtræder som forholdsmæssig i forhold til det tilstræbte mål, selv om den kan have negative økonomiske følger for visse operatører, i lyset af vigtigheden af forbrugerbeskyttelsesformålet inden for rammerne af artikel 95, stk. 3, EF (nu artikel 114 i TEUF). De regulerende forpligtelser vedrørende engros- og detailtakster for tale-, sms- og dataroamingtjenester bør opretholdes for at beskytte forbrugerne, så længe der ikke har udviklet sig tilstrækkelig konkurrence på detail- og engrosniveauet. I den konsekvensanalyse, der ledsager dette forslag, drøftes proportionalitetsprincippet mere detaljeret i afsnit 7.3 — Sammenhæng og proportionalitet. •Valg af retsakt

Som tidligere nævnt er den foreslåede forordning en omarbejdning af forordning (EU) nr. 531/2012, der erstatter den række retsakter, som nævnte forordning indeholder, og omfatter yderligere ændringer. Den har derfor samme lovgivningsmæssige form. Revisionen er en mulighed for at forenkle den nuværende struktur og det nuværende indhold af forordning (EU) nr. 531/2012 med henblik på yderligere at forbedre sammenhængen og overensstemmelsen med målet om målrettet regulering. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning De spørgsmål, der blev behandlet i dette forslag, blev udpeget i Kommissionens revisionsrapport af 2019. Den bygger på en bred vifte af data for at vurdere, hvordan forordning (EU) nr. 531/2012 har fungeret, og hvordan roamingmarkedet fungerede, efter at reglerne om roaming til hjemmetakst trådte i kraft. Desuden er de bagudskuende spørgsmål i den offentlige høring, der blev afholdt i 2020, og resultaterne af de fælles onlineundersøgelser foretaget af Kommissionen og Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC) (i 2018, 2019 og 2020) fyldestgørende, og de supplerer konklusionerne i Kommissionens revisionsrapport. Det fremgår af Kommissionens revisionsrapport, at roamingmarkedet generelt set fungerer godt med reglerne om roaming til hjemmetakst, og at de har været en succes. I rapporten konkluderes det, at de grundlæggende underliggende konkurrencevilkår på trods af tegn på nogen konkurrencedynamik på både detail- og engrosmarkederne for roaming ikke har ændret sig, og at det ikke er sandsynligt, at dette i den umiddelbare fremtid vil ændre sig på en sådan måde, at det vil være berettiget at ophæve detail- og engrosreguleringen af roamingmarkedet. Desuden blev der i konklusionen af Kommissionens revisionsrapport og anden dokumentation, der blev indsamlet som led i revisionen, peget på uløste problemer i relation til roamingtjenester, hvad angår tjenestekvalitet, kommunikation til tillægstjenester og adgang til beredskabstjenester. Med dette forslag imødegås alle disse problemer i de nye foreslåede foranstaltninger. •Høringer af interesserede parter Dette forslag og den ledsagende konsekvensanalyse blev underbygget af en bred høring af interessenter. Der blev navnlig indhentet synspunkter fra offentligheden og forbrugerorganisationer, nationale tilsynsmyndigheder, BEREC, mobilnetoperatører, virtuelle mobilnetoperatører (MVNO'er), erhvervsinteressenter (herunder SMV'er), statslige myndigheder, erhvervssammenslutninger og andre interessenter. Kommissionen afholdt en 12-ugers offentlig høring fra den 19. juni til den 11. september 2020. Formålet med høringen var at indsamle synspunkter 1) om detailroamingtjenester, navnlig virkningen af den mulige indførelse af præciseringer og foranstaltninger vedrørende tjenestekvalitet, tillægstjenester og alarmkommunikation i et roamingscenario; 2) om levering af engrosroamingtjenester; 3) om den administrative byrde ved forordning (EU) nr. 531/2012 og virkningen af mulige forenklingsforanstaltninger. I alt modtog Kommissionen 175 svar via onlinespørgeskemaet. Andre høringsaktiviteter blev tilrettelagt på følgende områder, der er beskrevet i det følgende under "Indhentning og brug af ekspertbistand": 1.Offentliggørelsen af den indledende konsekvensanalyse med henblik på at indsamle feedback i fire uger. 2.Kommissionens og BEREC's fælles onlinespørgeundersøgelser. Markedsinput blev indsamlet gennem årlige onlineundersøgelser rettet mod mobilnetoperatører, virtuelle mobilnetoperatører og nationale tilsynsmyndigheder. I juni 2018 og marts 2019 blev der via disse undersøgelser indsamlet oplysninger om gennemførelsen af politikken om rimeligt forbrug, muligheden for at pålægge et roamingtillæg for at sikre bæredygtigheden samt andre aspekter af gennemførelsen af Unionens roamingregler. I marts 2020 dækkede undersøgelsen andre aspekter såsom tjenestekvalitet, tillægstjenester, alarmkommunikation, teknologiske ændringer og "maskine til maskine", gennemførelsesomkostninger og den administrative byrde. 3.BEREC blev hørt og afgav omfattende input, herunder om fremadrettede aspekter. Af særlig interesse er BEREC's formelle udtalelse om roamingmarkedets funktion, den supplerende omkostningsanalyse og det supplerende input til konsekvensanalysen efter anmodning fra Kommissionen. Desuden tog Kommissionen hensyn til høringer af BEREC og markedsovervågningsrapporter: BEREC's halvårlige benchmarkrapporter om international roaming baseret på en dedikeret dataindsamling og BEREC's årsberetning om gennemsigtigheden og sammenligneligheden af roamingtakster. 4.Målrettede interviews om udviklingen på roamingmarkedet som led i Kommissionens undersøgelse med titlen "Technological developments and roaming". Kontrahenten foretog flere interviews af operatører, der medvirker i den globale værdikæde for konnektivitet, og gennemførte en målrettet onlineundersøgelse af de teknologiske forandringers mulige indvirkning på roamingmarkedet. 5.Flash Eurobarometer-undersøgelse, der blev gennemført et år efter afskaffelsen af roamingtaksterne. Den indeholdt spørgsmål om brugen af roaming i forbindelse med rejser i Unionen, om hvorvidt kunderne var opmærksomme på, at roamingtaksterne var afskaffet, holdninger angående fordele, holdninger angående roamingomkostninger blandt personer, der ikke rejser, og brugen af mobiltjenester i andre EU-lande. De indsamlede oplysninger og synspunkter blev taget i betragtning ved udarbejdelsen af den konsekvensanalyse, der ledsager dette forslag. Dataene blev anvendt til at evaluere forordning (EU) nr. 531/2012, vurdere de uløste problemer i et roamingscenario og opstille de politiske løsningsmodeller, der præsenteres i konsekvensanalysen. Den offentlige høring bekræftede de fordele, som roamingforordningen har til formål at skabe, og at Unionens forbrugere og virksomheder fortsat har behov for EU-regler om roaming. Langt størstedelen af respondenterne i den offentlige høring inden for alle grupper svarede, at EU-reglerne om roaming i væsentlig grad havde fremmet forbrugernes og virksomhedernes interesser i EU/EØS.

•Indhentning og brug af ekspertbistand Ud over ovennævnte former for høring analyserede Kommissionen uafhængigt heraf de data, som BEREC havde indsamlet, og foretog følgende analyse på grundlag af disse data: 1.i rapporten om gennemgangen af roamingmarkedet og det ledsagende arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene (i det følgende benævnt Kommissionens revisionsrapport) blev der indsamlet og forelagt dokumentation for, hvordan forordning (EU) nr. 531/2012 har fungeret i forhold til de forventede mål 2.den foreløbige rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af reglerne om roaming til hjemmetakst i de første 18 måneder 3.arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene om resultaterne af revisionen af reglerne tilknyttet politikken om rimeligt forbrug og muligheden for at pålægge et roamingtillæg for at sikre bæredygtigheden. Kommissionen trak også på anden ekstern ekspertise inden for følgende arbejdsområder: 1.omkostningsmodel til vurdering af omkostningerne ved levering af engrosroamingtjenester i EØS 2.Kommissionens undersøgelse om teknologisk udvikling og roaming foretaget mellem december 2018 og juni 2019 3.analyse foretaget af Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC). JRC ydede omfattende støtte til udarbejdelsen af konsekvensanalysen, navnlig ved: a) at udvikle bæredygtighedsmodellen og den kontrafaktiske analyse med henblik på at vurdere forbrugernes fordele og b) at måle kvaliteten af roamingtjenester gennem praktiske test. •Konsekvensanalyser Den konsekvensanalyse, der ledsager dette forslag, blev forelagt Udvalget for Forskriftskontrol, som afgav en positiv udtalelse den 20. november 2020. Fire løsningsmodeller blev overvejet: Løsningsmodel 1 — referencescenarie. Dette vil indebære, at reglerne i forordning (EU) nr. 531/2012 forlænges ud over 2022, og at dens bestemmelser ikke ændres, hverken på detail- eller engrosniveau. Navnlig vil niveauet for de maksimale engrostakster gældende pr. 30. juni 2022 finde anvendelse efterfølgende, og de to beskyttelsesmekanismer (rimeligt forbrug og muligheden for at pålægge et roamingtillæg for at sikre bæredygtigheden) videreføres ligeledes. Der vil ikke blive truffet foranstaltninger for at afhjælpe de uløste problemer med hensyn til tjenestekvalitet, tillægstjenester eller adgang til beredskabstjenester i forbindelse med roaming. Løsningsmodel 2 — Kontinuitet med øget gennemsigtighed. Dette vil indebære, at reglerne i forordning (EU) nr. 531/2012 forlænges ud over 2022 med præciseringer, og at der træffes yderligere foranstaltninger for at øge gennemsigtigheden og styrke konkurrencen. De maksimale engrostakster gældende pr. 30. juni 2022 finder fortsat anvendelse. For at sikre en oplevelse af reel "roaming til hjemmetakst" vil det indebære, at der træffes foranstaltninger til at øge gennemsigtigheden med hensyn til tjenestekvalitet, tillægstjenester og adgang til beredskabstjenester. Der vil også blive truffet foranstaltninger til at sikre, at forpligtelsen til at tilbyde teknologineutral adgang (i form af netteknologi og -generationer) til engrosroamingtjenester overholdes, og dette vil indebære et minimum af forenkling og reduktion af den administrative byrde. Løsningsmodel 3 — Bæredygtig og reel roaming til hjemmetakst. Da denne løsning blev foretrukket, er de foranstaltninger, der foreslås under denne løsningsmodel, beskrevet i detaljer ovenfor. Løsningsmodel 4 — Udvidede forpligtelser i engros- og detailleddet for at forbedre oplevelsen af roaming til hjemmetakst. I tillæg til de foranstaltninger, der er truffet i henhold til løsningsmodel 3, vil denne løsningsmodel øge bæredygtigheden af roaming til hjemmetakst og omkostningsdækningen på engrosniveau. Derved vil operatører af besøgte net også blive pålagt nye forpligtelser vedrørende tjenestekvalitet for at sikre en oplevelse af reel roaming til hjemmetakst, og hjemmenetoperatøren pålægges på engrosniveau at anmode om den samme servicekvalitet som den, der tilbydes hjemme, for alle engrosaftaler, dvs. intet foretrukket net. Det vil omfatte en tilvalgsfunktion, hvorved kunderne får yderligere oplysninger om de forskellige muligheder for at få adgang til beredskabstjenester. Det påtænkes også at oprette en fælles EU-dækkende database over nummerserier for tillægstjenester, herunder tarifoplysninger, for at give slutbrugerne adgang til oplysninger om nummerserierne for tillægstjenester og de gældende takster. Alternativet om at lade de nuværende roamingregler udløbe blev forkastet på et tidligt tidspunkt. På grundlag af konsekvensanalysen er løsningsmodel 3 bedst egnet til at forbedre bæredygtigheden betydeligt, og derigennem reduceres antallet af operatører med en negativ roamingfortjeneste på over 3 % af deres indenlandske fortjenstmargen. Den forventes at få en gunstig virkning målt på fordele for forbrugerne, da den mindsker operatørernes behov for at anmode om en mulighed for at pålægge roamingtillæg, hvilket giver flere slutbrugere mulighed for fuldt ud at drage fordel af roaming til hjemmetakst. Målet er at skabe forudsætningerne for, at operatørerne kan tilbyde tjenester af samme kvalitet i forbindelse med roaming som på hjemmemarkedet og sætte forbrugerne i stand til at drage fuld fordel af fremtidige teknologiske ændringer og 5G-drevet innovation. Formålet er at imødegå den manglende klarhed på engrosniveau med hensyn til adgang til beredskabstjenester i forbindelse med roaming og tilvejebringe nyttige værktøjer til at afhjælpe de uløste problemer med brugen af tillægstjenester i forbindelse med roaming. Løsningsmodellen tilsigter at øge forbrugernes bevidsthed i) om risikoen for at blive opkrævet høje priser, når de anvender tillægstjenester, og ii) om, hvordan de får adgang til beredskabstjenester i forbindelse med roaming. Som følge heraf kan den bidrage væsentligt til, at kunderne oplever reel roaming til hjemmetakst og få en generelt gunstig social indvirkning. De foreslåede foranstaltninger er begrænset til de aspekter, der har vist sig at være utilstrækkeligt behandlet på nationalt plan, og for hvilke der er behov for en harmoniseret tilgang. Derimod blev foranstaltningerne under løsningsmodel 1 (referencescenarie) og løsningsmodel 2 ikke anset for at være effektive med hensyn til at nå målene fra revisionen af roamingreglerne.

Endelig blev foranstaltningerne i løsningsmodel 4 anset for at være alt for indgribende, byrdefulde og uforholdsmæssige. Eventuelle yderligere reguleringsforanstaltninger under løsningsmodel 4 vil ikke opveje kompleksiteten i forbindelse med gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger. •Målrettet regulering og forenkling Forslaget omfatter følgende foranstaltninger med henblik på at forenkle reglerne og mindske byrden: i) Revision af de maksimale engrostakster gennem vedtagelse af en delegeret retsakt. I dette forslag påtænkes en strømlinet procedure for revision af de maksimale engrostakster ved i detaljer at opstille kriterierne for at fastsætte disse takster og ved at give Kommissionen beføjelse til efterfølgende at ændre dem ved hjælp af en delegeret retsakt. Formålet er at forenkle og mindske regelbyrden for Europa-Kommissionen, Rådet, Europa-Parlamentet og i mindre grad BEREC og andre interessenter. ii) Ophævelse af forpligtelsen i forbindelse med det særskilte salg af regulerede detaildataroamingtjenester. Bestemmelsen om, at operatørerne skal tilbyde særskilt salg af regulerede detailroamingtjenester, vil blive ophævet, herunder den tilhørende gennemførelsesretsakt. Denne strukturelle foranstaltning blev fremsat med henblik på at styrke konkurrencen på detailroamingmarkedet. Denne foranstaltning ophæves, fordi bestemmelserne blev virkningsløse med indførelsen af "roaming til hjemmetakst", og det vil ikke længere være rimeligt at pålægge indenlandske udbydere at gennemføre tjenester af den art. Ophævelsen af disse bestemmelser vil have en gunstig virkning for operatørerne ved at reducere de dermed forbundne vedligeholdelsesomkostninger og den byrde, der er forbundet med at opretholde (stort set forældede) tilbud om særskilt salg af dataroamingtjenester. iii) Ophævelse af gennemførelsesretsakten om det vægtede gennemsnit af de maksimale mobiltermineringstakster. I henhold til forordning (EU) nr. 531/2012 må det tillæg, der i ekstraordinære tilfælde lægges på modtagne regulerede roamingopkald, ikke overstige de maksimale mobiltermineringstakster i hele Unionen, der er fastsat i en gennemførelsesretsakt, som Europa-Kommissionen vedtager hvert år på grundlag af input fra BEREC. Idet der fastsættes en fælles maksimal EU-dækkende termineringstakst for taleopkald i mobilnet, bliver denne gennemførelsesretsakt overflødig, og vedtagelsesprocessen vil være en unødvendig regelbyrde. Derfor bør ethvert tillæg, der lægges på modtagne regulerede roamingopkald, ikke overstige den fælles maksimale EU-dækkende termineringstakst for taleopkald i mobilnet. Denne ændring vil ligeledes mindske byrden for BEREC med hensyn til at levere input til Kommissionen i betragtning af det allerede omfattende ansvar for rapportering og dataindsamling, som BEREC er pålagt i henhold til forordning (EU) nr. 531/2012. iv) Tilpasning af de nugældende bestemmelser om fastsættelse af de maksimale takster angivet i andre valutaer end euro. Ved forordning (EU) nr. 531/2012 fastsættes regler, der forpligter tjenesteudbydere i medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, til årligt at revidere de maksimale engrostakster og detailtillæg for regulerede roamingtjenester. I henhold til den regel, der gælder for EU-intern kommunikation ifølge forordning (EU) 2015/2120 som ændret ved forordning (EU) 2018/1971, skal de maksimale takster i andre valutaer end euro revideres årligt og gælde fra den 15. maj under anvendelse af gennemsnittet af de referencevalutakurser, der blev offentliggjort den 15. januar, 15. februar og 15. marts samme år. Forslaget går ud på at tilpasse bestemmelserne i forordning (EU) nr. 531/2012 til bestemmelserne om EU-intern kommunikation og fastsætte samme dato for revision af tillægget for roamingtjenester (15. maj i stedet for den 1. maj) og samme beregningsmetode for disse valutaer. Den foreslåede foranstaltning vil skabe klarhed og mindske den administrative byrde for operatører uden for euroområdet, som skal offentliggøre deres takster to gange, når roamingtillæg henholdsvis takster for EU-intern kommunikation revideres. Det vil også mindske overvågningsbyrden for de nationale tilsynsmyndigheder med ansvar for overvågning af de reviderede valutakurser. Dette tiltag forventes at have gunstige virkninger på detailniveauet, idet detailpriserne ajourføres én gang om året i stedet for to gange, som det er tilfældet i øjeblikket. Dette kan mærkbart mindske operatørernes oplysningsforpligtelser i forbindelse med ændrede kontraktvilkår. v) Strømlining af overvågningsprocessen og BEREC's rapporteringsforpligtelser. For at mindske regelbyrden for operatører, nationale tilsynsmyndigheder og BEREC foreslår Kommissionen at sammenlægge og strømline overvågningsprocessen og BEREC's rapporteringsforpligtelser. En strømlining af BEREC's rapporteringsprocedure forventes at mindske den administrative byrde for operatører, nationale tilsynsmyndigheder og BEREC. •Grundlæggende rettigheder Forslagets påvirkning af grundlæggende rettigheder såsom friheden til at drive virksomhed er blevet analyseret. I betragtning af, at de foreslåede lofter tilsigter at imødegå et markedssvigt og sikre omkostningsdækning, udgør de ikke en uforholdsmæssig foranstaltning i forhold til den tilstræbte målsætning eller et uantageligt indgreb over for det centrale indhold af denne frihed. Muligheden for at fravælge ordningen er også beregnet til at øge parternes frihed til at indgå en engrosaftale. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET I den ledsagende finansieringsoversigt redegøres der nærmere for de budgetmæssige virkninger af dette forslag samt de krævede menneskelige og administrative ressourcer. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Forslaget træder i kraft den 1. juli 2022, og dets bestemmelser finder anvendelse fra denne dato, medmindre andet er fastsat i specifikke artikler. Med hensyn til indholdet af overvågnings- og evalueringsprocessen angiver revisionsklausulen i dette forslags artikel 21 kriterierne for vurdering af hver enkelt foranstaltning, der er specifik for dette initiativ. I henhold til artikel 21 vil der være to revisionsrapporter, hvoraf den første skal forelægges senest den 30. juni 2025 og den anden senest den 30. juni 2029.

BEREC vil fortsat spille en afgørende rolle i indsamlingen af data fra de nationale tilsynsmyndigheder med henblik på at overvåge udviklingen på roamingmarkedet og virkningen af gennemførelsen af foranstaltningerne på roaming i Unionen. BEREC vil også fortsat afgive de fornødne udtalelser til Kommissionen, herunder om revisionen af de eksisterende regler. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Forslaget ændrer den nugældende forordning for at foretage følgende indholdsmæssige ændringer: I artikel 1 fastsættes forordningens genstand og anvendelsesområde. Denne artikel ændrer den tidligere forordning for at foretage følgende indholdsmæssige ændringer: i)den ophæver henvisningen til de bestemmelser, der muliggør særskilt salg af regulerede roamingtjenester, fordi de blev virkningsløse, da reglerne om roaming til hjemmetakst trådte i kraft ii)den ophæver henvisningen til overgangsregler for de takster, der kan opkræves af roamingudbydere, fordi disse blev forældet, da detailroamingtaksterne blev afskaffet i Unionen fra den 15. juni 2017 iii)henvisningen til rammedirektivet ophæves efter den horisontale omarbejdning af rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation ved direktiv 2018/1972/EU iv)det foreslås at ændre de maksimale takster angivet i andre valutaer end euro for at tilpasse de nugældende bestemmelser til bestemmelserne om EU-intern kommunikation. I artikel 2, der indeholder definitioner, ændres den nugældende forordning, idet to definitioner, nemlig "alternativ roamingudbyder" og "særskilt salg af regulerede detaildataroamingtjenester" udgår, fordi de er blevet unødvendige efter ophævelsen af bestemmelserne om særskilt salg af regulerede roamingtjenester. Artikel 3 indeholder bestemmelser om engrosadgang til roamingtjenester, om standardtilbuddet og om opsigelse af engrosroamingaftaler. Denne artikel ændrer den nugældende forordning for at foretage følgende indholdsmæssige ændringer: i)der henvises udtrykkeligt til behovet for, at engrosadgang til roamingtjenester ligeledes skal omfatte enhver tilgængelig netteknologi og -generation og sikre, at roamingudbyderen i det mindste har ret til at duplikere de mobiltjenester, som vedkommende udbyder i detailleddet på hjemmemarkedet, i forbindelse med roaming ii)det præciseres, at standardtilbuddet skal indeholde alle de nødvendige oplysninger for, at roamingudbyderne kan tilbyde deres kunder gratis adgang til beredskabstjenester via alarmkommunikation og gratis transmission af lokaliseringsoplysninger om den kaldende part, når vedkommende benytter roamingtjenester. Artikel 5 om levering af regulerede detailroamingtjenester indeholder nu også en udtrykkelig forpligtelse for den besøgende operatør til, forudsat at det er teknisk muligt, at tilbyde regulerede detailroamingtjenester på samme vilkår som på hjemmemarkedet, navnlig med hensyn til tjenestekvalitet. I artikel 6 og 7 fastsættes regler om politikken om rimeligt forbrug og muligheden for at pålægge et roamingtillæg for at sikre bæredygtigheden, som ikke ændres indholdsmæssigt i forhold til den tidligere forordning. Med hensyn til et rimeligt forbrug og muligheden for at pålægge et roamingtillæg præciseres det i artikel 8, at Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2286 fortsat finder anvendelse, indtil den næste gennemførelsesforordning er vedtaget. I artikel 9 reguleres den ekstraordinære anvendelse af detailtillæg for regulerede detailroamingtjenester og tilvejebringelsen af alternative tariffer. I denne artikel ændres den tidligere forordning ved at: i)ophæve bestemmelsen om, at summen af den indenlandske detailpris og eventuelle tillæg, der lægges på foretagne regulerede roamingopkald, afsendte regulerede roaming-sms'er eller regulerede dataroamingtjenester, ikke må overstige visse fastsatte grænser. Disse bestemmelser blev overflødige, da reglerne om roaming til hjemmetakst trådte i kraft den 15. juni 2017, og de ville have en fordrejende virkning ii)ophæve bestemmelsen om Unionens forpligtelse til at vedtage en gennemførelsesretsakt om det vægtede gennemsnit af de maksimale mobiltermineringstakster med henblik på at fastsætte grænsen for eventuelle tillæg, der lægges på modtagne regulerede roamingopkald iii)lade denne bestemmelse specifikt regulere indholdet af en kontrakt, herunder roamingtjenester. Der henvises udtrykkeligt til forpligtelsen til at oplyse om kvaliteten af den tjeneste, som kunderne med rimelighed kan forvente i forbindelse med roaming. Derudover ændrer denne artikel den tidligere forordning ved at pålægge roamingudbyderne at sørge for, at aftalen indeholder oplysninger om, hvilke typer af tjenester der kan pålægges forhøjede takster. Formålet med denne bestemmelse er at øge kundernes bevågenhed om, at de kan blive pålagt høje takster, hvis de bruger tillægstjenester i forbindelse med roaming. I artikel 10, 11 og 12 om engrostakster for foretagelse af regulerede roamingopkald, engrostakster for regulerede roaming-sms'er og engrostakster for regulerede dataroamingtjenester ændres de tidligere regler med henblik på at indføre nye niveauer for de maksimale engrostakster. Derved sikres det, at engrosoperatører på bæredygtig vis kan tilbyde roaming til hjemmetakst og dække omkostningerne. I artikel 13, der har til formål at sikre uafbrudt, effektiv og gratis adgang til alarmkommunikation, indarbejdes en ny bestemmelse, der præciserer, at der ikke må opkræves gebyrer for alarmkommunikation fra roamingkunder.

I artikel 14 ændres den tidligere forordning med henblik på at indføre en forpligtelse til via en sms at oplyse kunderne om de potentielle risici i form af forhøjede takster, hvis de benytter tillægstjenester. I artikel 16 indføres en ny forpligtelse for roamingudbydere til at oplyse roamingkunder om, hvordan de får adgang til beredskabstjenester i den besøgte medlemsstat. Artikel 17 indeholder en ny bestemmelse, der bemyndiger BEREC til at oprette og vedligeholde en fælles EU-dækkende database over nummerserier for tillægstjenester i medlemsstaterne. Formålet er at skabe et redskab til at fremme gennemsigtigheden, hvormed de nationale tilsynsmyndigheder og operatørerne får direkte adgang til oplysninger om nummerserier, der kan generere højere omkostninger, og et mellemliggende skridt til at øge gennemsigtigheden på detailniveauet. Artikel 21 regulerer revisionsproceduren. Den vigtigste ændring af de tidligere regler går ud på ikke længere at benytte den almindelige lovgivningsprocedure til at revidere de maksimale engrostakster, men at overlade Kommissionen en beføjelse til at ændre taksterne ved at vedtage en delegeret retsakt. Artikel 22 og 23 indeholder nye bestemmelser, der fastsætter detaljerede kriterier og parametre for denne delegerede retsakt og betingelserne for Kommissionens udøvelse af denne delegerede beføjelse. I forslaget ophæves artikel 4 og 5 i forordning (EU) nr. 531/2012 om særskilt salg af regulerede detailroamingtjenester og artikel 11 i forordning (EU) nr. 531/2012 om tekniske kendetegn ved regulerede roaming-sms'er. 🡻 531/2012 2021/0045 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om roaming på offentlige mobilkommunikationsnet i Unionen

(omarbejdning) (EØS-relevant tekst) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger:

⇩ ny (1)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 531/2012 er blevet ændret væsentligt flere gange. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes. (2)Nærmere bestemt vedtog Europa-Parlamentet og Rådet i 2015 forordning (EU) 2015/2120, som ændrede forordning (EU) nr. 531/2012, og hvorved det blev pålagt, at detailroamingtillæg afskaffes i Unionen fra den 15. juni 2017 med forbehold af et rimeligt forbrug af roamingtjenester og muligheden for at pålægge et roamingtillæg for at sikre bæredygtigheden med henblik på afskaffelse af detailroamingtakster, også kaldet "roaming til hjemmetakst" (roam-like-at-home). Desuden foretog Kommissionen en revision af engrosroamingmarkedet med henblik på at vurdere de foranstaltninger, der er nødvendige som grundlag for at afskaffe detailroamingtillægget, jf. artikel 19 i forordning (EU) nr. 531/2012. Som følge heraf blev Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/920 vedtaget den 17. maj 2017 med det formål at regulere de nationale engrosroamingmarkeders virkemåde for at afskaffe detailroamingtillægget senest den 15. juni 2017 uden at forvride de besøgte indenlandske markeder og hjemmemarkederne. (3)Den 29. november 2019 offentliggjorde Kommissionen sin første fulde revision af roamingmarkedet ("Kommissionens rapport"), hvoraf det fremgik, at rejsende i hele Unionen i høj grad har draget fordel af afskaffelsen af detailroamingtillæggene. Brugen af mobiltjenester (regulerede taletelefoni-, sms- og dataroamingtjenester) under rejser i Unionen er steget hurtigt og massivt, hvilket bekræfter virkningen af Unionens roamingregler. I rapporten konkluderes det dog, at de grundlæggende underliggende konkurrencevilkår på trods af tegn på nogen konkurrencedynamik på både detail- og engrosmarkederne for roaming ikke har ændret sig, og at det ikke er sandsynligt, at dette i den umiddelbare fremtid vil ændre sig. Derfor er den nuværende detail- og engrosregulering stadig nødvendig og kan ikke ophæves. I Kommissionens rapport blev det navnlig konstateret, at det kraftige fald i prislofterne på engrosniveau har bidraget til yderligere at nedbringe engrosroamingpriserne, hvilket er kommet netto outbounder-operatører til gode. I Kommissionens rapport noterede man sig henstillingen fra Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC) om yderligere at nedsætte prislofterne for engrosroaming. Ved vurderingen af denne forordnings virkning har Kommissionen forelagt den nødvendige analyse og dokumenteret behovet for yderligere at nedsætte prislofterne for engrosroaming og vurderet det reduktionsniveau, der sætter besøgte operatører i stand til at få dækket omkostningerne ved at tilbyde engrosroamingtjenester. Hvad angår tjenestekvalitet minder Kommissionen i sin rapport om kravet i forordning (EU) nr. 531/2012 om, at roamingkunden skal have adgang til den samme tjeneste uden for hjemmemarkedet i Unionen til samme pris, hvis en sådan tjeneste kan tilbydes på det besøgte net. I Kommissionens rapport noterer man sig den nylige udvikling inden for nye måder at handle med engrosroamingtrafik på såsom onlinehandelsplatforme, der har potentiale til at fremme konkurrencen på engrosroamingmarkedet og lette forhandlingsprocessen mellem operatørerne. Endelig konstaterer Kommissionen, at det særskilte salg af dataroamingtjenester ikke er blevet taget op af markedet. (4)Da forordning (EU) nr. 531/2012 udløber den 30. juni 2022, er formålet med nærværende forordning at omarbejde den, samtidig med at der indføres nye foranstaltninger for at øge gennemsigtigheden, også om brugen af tillægstjenester i forbindelse med roaming, og sikre en oplevelse af reel roaming til hjemmetakst med hensyn til tjenestekvalitet og adgang til beredskabstjenester i forbindelse med roaming. Varigheden af denne nye forordning er fastsat til 10 år indtil 2032 for at skabe vished på markedet og minimere regelbyrden, samtidig med at der indføres en ordning for mellemstatslig indgriben på engrosniveau, hvis markedsudviklingen gør det påkrævet. 🡻 531/2012 betragtning 1 (tilpasset) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 717/2007 af 27. juni 2007 om roaming på offentlige mobilkommunikationsnet i Fællesskabet er blevet ændret væsentligt . Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes. 🡻 531/2012 betragtning 2 Målsætningen om at reducere forskellene mellem de indenlandske tariffer og roamingtarifferne, som var indeholdt i Kommissionens benchmarkingramme for 2011-2015, der blev godkendt af Gruppen på Højt Niveau om i2010 i november 2009, og i Kommissionens meddelelse »En digital dagsorden for Europa«, bør også fortsat være målet for denne forordning. Det planlagte særskilte salg af roamingtjenester og indenlandske tjenester bør øge konkurrencen og derfor sænke priserne for kunderne og skabe et indre marked for roamingtjenester i Unionen, hvor der ikke skelnes væsentligt mellem indenlandske tariffer og roamingtariffer. EU-dækkende roamingtjenester kan stimulere udviklingen af et indre telekommunikationsmarked i Unionen. 🡻 531/2012 betragtning 4 De høje priser på tale-, sms- og dataroaming, der skal betales af brugerne af de offentlige mobilkommunikationsnet, f.eks. studerende, forretningsrejsende og turister, udgør en hindring for, at de kan benytte deres mobile enheder under rejse i udlandet inden for Unionen, og er en kilde til bekymring både hos forbrugerne, de nationale tilsynsmyndigheder og EU-institutionerne, som udgør en væsentlig barriere for det indre marked. De urimeligt høje detailtakster er resultatet af høje engrostakster, der opkræves af den udenlandske værtsnetudbyder, og også i mange tilfælde af en høj detailavance, der opkræves af kundens egen netudbyder. På grund af manglende konkurrence er nedsættelser af engrostaksterne ofte ikke blevet videregivet til detailkunden. Til trods for, at visse udbydere i den senere tid har indført tarifordninger, der giver kunderne mere fordelagtige betingelser og noget lavere priser, er der stadig tegn på, at forholdet mellem omkostninger og priser er langt fra, hvad der ville kendetegne markeder med konkurrence. 🡻 531/2012 betragtning 5 Høje roamingtakster udgør en hindring for Unionens bestræbelser på at blive en videnbaseret økonomi og for virkeliggørelsen af et indre marked med 500 mio. forbrugere. Mobildatatrafikken fremmes ved allokering af tilstrækkelige radiofrekvenser, så forbrugerne og erhvervslivet kan anvende tale-, sms- og datatjenester overalt i Unionen. Ved at sørge for rettidig allokering af tilstrækkelige og passende radiofrekvenser med henblik på at understøtte Unionens politiske mål og bedst opfylde den øgede efterspørgsel efter trådløs datatrafik vil det flerårige radiofrekvenspolitikprogram, der er fastsat ved afgørelse nr. 243/2012/EU , bane vej for en udvikling, der vil gøre det muligt for Unionen at indtage en global førerrolle i forbindelse med bredbåndshastigheder, mobilitet, dækning og kapacitet, hvilket vil fremme udviklingen af nye forretningsmodeller og teknologier og derved bidrage til at mindske de strukturelle problemer ved roaming på engrosniveau. 🡻 531/2012 betragtning 7 (tilpasset)

Kommissionen konstaterede i sin meddelelse med titlen »Foreløbig rapport om udviklingen inden for roamingtjenester i EU«, at ny teknologi og/eller alternativer til roamingtjenester som f.eks. VoIP (Voice over Internet Protocol) og wi-fi kan øge konkurrencen på det indre marked for roamingtjenester i Unionen. Selv om disse alternative muligheder, og især VoIP-tjenester, i stigende grad vinder udbredelse på nationalt plan, har der ikke været nogen særlig udvikling i brugen af dem i forbindelse med roaming. 🡻 531/2012 betragtning 8 På grund af den hurtige udvikling i mobildatatrafikken og det stigende antal kunder, der anvender tale-, sms- og dataroamingtjenester i udlandet, er der behov for at øge konkurrencepresset, udvikle nye forretningsmodeller og teknologier. Reguleringen af roamingtaksterne bør udformes på en sådan måde, at den ikke forsøger at modvirke en konkurrence på lavere priser. 🡻 531/2012 betragtning 9 Oprettelsen af et europæisk socialt, uddannelsesorienteret, kulturelt og iværksætterorienteret område, der bygger på mobilitet for enkeltpersoner og digitale data, bør forbedre kommunikationen mellem personer med henblik på at skabe et reelt »Europa for Borgerne«. 🡻 531/2012 betragtning 14 (tilpasset) (5)Desuden er de nationale tilsynsmyndigheder, der er ansvarlige for at beskytte og fremme interesserne hos mobiltelefonkunder, som normalt er bosiddende på deres område, er ikke i stand til at kontrollere adfærden hos udbydereoperatører af det besøgte net, som befinder sig i andre medlemsstater, og som kunderne er afhængige af, når de benytter internationale roamingtjenester. Denne forhindring kan også formindske effektiviteten af de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer på basis af deres residualkompetence til at indføre forbrugerbeskyttelsesregler. 🡻 2015/2120 betragtning 20 (6)Mobilkommunikationsmarkedet i Unionen er fortsat opsplittet, og der er ikke noget mobilnet, der dækker alle medlemsstater. Som følge heraf skal roamingudbydere for at kunne levere mobilkommunikationstjenester til deres indenlandske kunder, når de rejser i Unionen, købe engrosroamingtjenester af eller udveksle engrosroamingtjenester med operatørerne i de besøgte medlemsstater. 🡻 531/2012 betragtning 3 (tilpasset) (7)Et indre telekommunikationsmarked kan ikke siges at være en realitet, så længe der er betydelige forskelle mellem de indenlandske priser og roamingpriserne. Det endelige mål bør derfor være at fjerne fForskellen mellem indenlandske takster og roamingtakster ⌦ bør derfor fjernes, ⌫ og derved oprettes et indre marked for mobilkommunikationstjenester. 🡻 531/2012 betragtning 20 (8)Der bør benyttes en fælles harmoniseret tilgang til at sikre, at brugere af jordbaserede offentlige mobilkommunikationsnet under rejse i Unionen ikke betaler for høje priser for EU-dækkende roamingtjenester, hvorved konkurrencen mellem roamingudbyderne, for så vidt angår roamingtjenester, styrkes, der opnås et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, og tilskyndelsen til innovation og forøgelsen af forbrugernes valgmuligheder bevares. I lyset af de involverede tjenesters grænseoverskridende karakter er der behov for denne fælles tilgang, således at roamingudbyderne kan benytte ét sammenhængende regelsæt baseret på objektive kriterier.

🡻 531/2012 betragtning 6 ⇨ ny (9)Den udbredte brug af mobile enheder med internetadgang betyder, at dataroaming er af stor økonomisk betydning. Dette er et afgørende kriterium ⇨ relevant ⇦ for såvel brugere som leverandører af applikationer og indhold. For at stimulere udviklingen af dette marked bør datatransportgebyrerne ikke bremse væksten⇨ , navnlig i betragtning af at udbredelsen af 5G-net og -tjenester forventes at stige støt ⇦. 🡻 531/2012 betragtning 10 (tilpasset) ⇨ ny (10)Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelse til at udbyde elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation), (i det følgende samlet benævnt »2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation«), tager ⌦°tog°⌫ sigte på at skabe et indre marked for elektronisk kommunikation i Fællesskabet, samtidig med at der sikres et højt forbrugerbeskyttelsesniveau gennem øget konkurrence. ⇨ Disse direktiver blev ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972. Direktiv (EU) 2018/1972 har til formål at fremme investeringer i og indførelse af net med meget høj kapacitet i Unionen samt fastsætte nye frekvensregler for mobilkonnektivitet og 5G. Direktiv (EU) 2018/1972 sikrer også, at alle borgere har adgang til kommunikation til en overkommelig pris, herunder internettet. Det øger forbrugerbeskyttelsen og sikkerheden for brugerne og letter regulerende indgreb. ⇦ 🡻 531/2012 betragtning 19 (tilpasset) (11)Detail- og engrosroamingmarkederne har deres helt egne særlige kendetegn, som begrunder ekstraordinære foranstaltninger, som går videre end de ordninger, der ellers er til rådighed under 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation ⌦°i henhold til direktiv (EU) 2018/1972°⌫. 🡻 531/2012 betragtning 24 Det politiske mål i rammedirektivets artikel 8 om slutbrugernes adgang til og mulighed for at videreformidle oplysninger eller deres mulighed for at benytte applikationer og tjenester efter eget valg bør fremmes af de nationale tilsynsmyndigheder. 🡻 531/2012 betragtning 18 (tilpasset) (12)Denne forordning bør derfor muliggøre en fravigelse fra de regler, der ellers er gældende i henhold til 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation ⌦ direktiv (EU) 2018/1972 ⌫, herunder navnlig rammedirektivet, nemlig at taksterne for udbud af tjenester bør fastsættes ved kommercielle aftaler, hvis der ikke foreligger en stærk markedsposition, og dermed giveplads ⌦ give plads ⌫for supplerende regulerende forpligtelser, som afspejler de særlige kendetegn ved EU-dækkende roamingtjenester. 🡻 531/2012 betragtning 51 (tilpasset) ⇨ ny (13)⇨ For at beskytte roamingkunderne mod forhøjede detailpriser for regulerede roamingtjenester (regulerede tale-, sms- eller dataroamingtjenester) som følge af udsving i referencevalutakurser for andre valutaer end euroen bør en medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, bruge et gennemsnit af flere referencevalutakurser over tid til at fastlægge de maksimale tillæg i sin valuta. ⇦ Såfremt de maksimale takster ikke angives i euro, bør de indledende takstlofter, der anvendes, og de ændredegældende værdier for disse takstlofter fastsættes i den relevante valuta ved anvendelse af ⇨ et gennemsnit af flere af ⇦ de referencevalutakurser ⇨ over tid ⇦, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende på den dato, der er anført i denne forordning. Hvis der ikke har fundet nogen offentliggørelse sted på den fastsatte dato, bør de relevante referencevalutakurser være dem, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende efter denne dato, og som indeholder sådanne referencevalutakurser.°⇨ For at tilpasse fastsættelsen af værdier i andre valutaer end euro i henhold til den regel, der gælder for EU-intern kommunikation ifølge forordning (EU) 2015/2120, bør de maksimale takster i andre valutaer end euro fastsættes under anvendelse af gennemsnittet af de referencevalutakurser, der offentliggøres den 15. januar, den 15. februar og den 15. marts i det relevante år af Den Europæiske Centralbank i Den Europæiske Unions Tidende. De således beregnede maksimale takster for 2022 bør gælde fra denne forordnings ikrafttræden til den 15. maj 2023.°⇦ For at beskytte forbrugerne mod øgede detailpriser for regulerede roamingtjenester (regulerede tale-, sms- eller dataroamingtjenester) som følge af udsving i referencevalutakurser for andre valutaer end euroen bør en medlemsstat, hvis valuta ikke er euroen, bruge et gennemsnit af flere referencevalutakurser over tid til at fastlægge de maksimale detailtakster i sin valuta.

🡻 531/2012 betragtning 25 (tilpasset) ⇨ ny (14)Hvis der skal udvikle sig et mere effektivt, integreret og konkurrencepræget marked for roamingtjenester, bør der ikke være restriktioner, der forhindrer ⌦°forhindrer°⌫ virksomheder i effektivt at forhandle sig til engrosadgang med henblik på at udbyde roamingtjenester. Hindringer for adgang til sådanne roamingtjenester på engrosniveau som følge af forskelle i forhandlingsstyrke og i graden af virksomhedernes ejerskab af infrastruktur bør fjernes.°⇨ Til dette formål bør engrosroamingaftaler overholde princippet om teknologineutralitet og sikre alle operatører lige og fair muligheder for at få adgang til alle tilgængelige net og teknologier og forhandle i god tro, således at roamingudbyderen kan tilbyde detailroamingtjenester svarende til de tjenester, der tilbydes på hjemmemarkedet. ⇦°Virtuelle mobilnetoperatører og gensælgere af mobilkommunikationstjenester uden deres egen netinfrastruktur leverer typisk roamingtjenester baseret på kommercielle engrosroamingaftaler med deres værtsmobilnetoperatører i samme medlemsstat. Kommercielle forhandlinger giver dog muligvis ikke virtuelle mobilnetoperatører og gensælgere tilstrækkelig margen til at stimulere konkurrencen gennem lavere priser. Hvis disse hindringer fjernes, og forhandlingsstyrken afbalanceres mellem de virtuelle mobilnetoperatører/gensælgere og mobilnetoperatørerne gennem en adgangsforpligtelse og engroslofter, bør det lette udviklingen af alternative, innovative og EU-dækkende roamingtjenester og -tilbud til kunderne. Reglerne i 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation ⌦ Direktiv (EU) 2018/1972 ⌫ , især rammedirektivet og adgangsdirektivet, ⌦ tilvejebringer ikke en løsning på dette problem ⌫ tillader ikke, at problemet klares ved at pålægge operatører med en stærk markedsposition forpligtelser. 🡻 531/2012 betragtning 26 (tilpasset) ⇨ ny (15)Derfor bør der indføres regler, der fastsætter ⌦ bør der ⌫ ⌦ pålægges°⌫en forpligtelse til at imødekomme rimelige anmodninger om engrosadgang til offentlige mobilkommunikationsnet med henblik på udbud af roamingtjenester. En sådan adgang bør være i overensstemmelse med behovene hos dem, som søger adgang. ⇨°Slutbrugere af tjenester med behov for moderne teknologi og detailroamingtjenester bør kunne drage fordel af samme servicekvalitet i forbindelse med roaming som på hjemmemarkedet. En forpligtelse til engrosadgang til roamingtjenester bør derfor sikre, at de adgangssøgende kan duplikere de detailtjenester, der udbydes på hjemmemarkedet, medmindre mobilnetoperatører, der anmodes om at give adgang, kan bevise, at det ikke er teknisk muligt at gøre det.⇦ Adgang bør kun afvises på grundlag af objektive kriterier, f.eks. teknisk gennemførlighed og behovet for at bevare nettets integritet. Hvis der nægtes adgang, bør den forurettede part have mulighed for at indgive sagen med henblik på tvistbilæggelse efter proceduren i denne forordning. For at skabe lige konkurrencevilkår bør engrosadgang med henblik på udbud af roamingtjenester ske i overensstemmelse med de regulerende forpligtelser, der er fastlagt i denne forordning for engrosniveauet, og der bør tages hensyn til de forskellige omkostningselementer, der er forbundet hermed. En ensartet reguleringstilgang på dette område vil bidrage til at undgå, at der opstår konkurrenceforvridning medlemsstaterne imellem. BEREC bør i samråd med Kommissionen og i samarbejde med de relevante interesserede parter udstikke retningslinjer for engrosadgang med henblik på udbud af roamingtjenester. 🡻 531/2012 betragtning 27 (16)En forpligtelse vedrørende engrosadgang til roamingtjenester bør omfatte levering af direkte engrosroamingtjenester såvel som levering af roamingtjenester på engrosbasis til tredjeparters gensalg. Forpligtelsen vedrørende engrosadgang til roamingtjenester bør også omfatte mobilnetoperatørers forpligtelse til at give virtuelle mobilnetoperatører og gensælgere mulighed for at købe regulerede engrosroamingtjenester hos engrosleverandører, som tilbyder et enkelt tilkoblingspunkt og en standardiseret platform for roamingaftaler i hele Unionen. For at sikre, at operatører giver adgang til alle de faciliteter, der er nødvendige for direkte engrosadgang til roamingtjenester og engrosadgang til gensalg af roamingtjenester til roamingudbydere inden for en rimelig tidsfrist, bør der offentliggøres et standardtilbud, som indeholder standardbetingelserne for direkte engrosadgang til roamingtjenester og engrosadgang til gensalg af roamingtjenester. Offentliggørelsen af standardtilbuddet bør ikke stå i vejen for kommercielle forhandlinger mellem enhver, der søger om adgang, og udbyderen af adgang om prisniveauet for den endelige engrosaftale eller om yderligere engrostjenester ud over dem, der er nødvendige for direkte engrossalg af roamingtjenester og engrosgensalg af roamingtjenester. 🡻 531/2012 betragtning 28 (17)En forpligtelse vedrørende engrosadgang til roamingtjenester bør omfatte adgang til alle de komponenter, der er nødvendige for at gøre det muligt at udbyde roamingtjenester, herunder: adgang til netelementer og tilhørende faciliteter, adgang til relevante softwaresystemer, herunder driftsstøttesystemer, adgang til informationssystemer eller databaser til forhåndsbestilling, levering, bestilling, vedligeholdelses- og reparationsbestilling samt fakturering, adgang til nummerkonvertering eller systemer, der tilbyder tilsvarende funktioner, mobile net og virtuelle nettjenester. 🡻 531/2012 betragtning 29 (18)Hvis de, som søger om engrosadgang til gensalg af roamingtjenester, ønsker adgang til faciliteter eller tjenester ud over, hvad der er nødvendigt for at levere detailroamingtjenester, kan mobilnetoperatører få dækket fair og rimelige takster i forbindelse med disse faciliteter eller tjenester. Disse yderligere faciliteter eller tjenester kan bl.a. bestå i tillægstjenester, ekstra software og informationssystemer eller faktureringsordninger. ⇩ ny (19)I henhold til artikel 109 i direktiv (EU) 2018/1972 bør alle slutbrugere have gratis adgang til beredskabstjenester via alarmkommunikation til den mest passende alarmcentral. Medlemsstaterne pålægges også at sikre, at adgang for slutbrugere med handicap til beredskabstjenesterne er mulig via alarmkommunikation og svarer til, hvad der gælder for andre slutbrugere. Det er op til medlemsstaterne at fastlægge, hvilken type alarmkommunikation der er teknisk mulig for at sikre roamingkunder adgang til beredskabstjenester. For at sikre, at roamingkunder har adgang til alarmkommunikation på de betingelser, der er fastsat i artikel 109 i direktiv (EU) 2018/1972, bør operatører af besøgte net via engrosroamingaftalen oplyse roamingudbyderen om, hvilken type alarmkommunikation der er påbudt i henhold til nationale foranstaltninger i den besøgte medlemsstat. Desuden bør engrosroamingaftaler indeholde oplysninger om de tekniske parametre for at sikre adgang til beredskabstjenester, herunder for roamingkunder med handicap, og for at sikre transmission af lokaliseringsoplysninger om den kaldende part til den mest passende alarmcentral i den besøgte medlemsstat. Sådanne oplysninger bør sætte roamingudbyderen i stand til gratis at identificere og levere alarmkommunikation og sikre transmission af lokaliseringsoplysninger om den kaldende part.

🡻 2017/920 betragtning 12 (tilpasset) (20)De ⌦°Visse°⌫ betingelser , der kan være omfattet af standardtilbuddene med henblik på at give mobilnetoperatørerne mulighed for at hindre permanent roaming eller unormal anvendelse eller misbrug af engrosadgang til roamingtjenester, bør præciseres. Navnlig når operatøren af et besøgt net har rimelige grunde til at mene, at en betydelig andel af roamingudbyderens kunder foretager permanent roaming eller unormal anvendelse eller misbrug af engrosadgang til roamingtjenester, bør operatøren kunne kræve, at roamingudbyderen fremlægger oplysninger, i aggregeret form og i fuld overensstemmelse med EU-krav og nationale krav til databeskyttelse, der kan vise, om en betydelig andel af roamingudbyderens kunder er i en situation med permanent roaming, eller om der forekommer unormal anvendelse eller misbrug af adgang til engrosadgang til roamingtjenester, som f.eks. oplysninger om andelen af kunder med et ubetydeligt indenlandsk forbrug sammenholdt med roamingforbruget. Desuden bør opsigelse af engrosroamingaftaler for at hindre permanent roaming eller unormal anvendelse eller misbrug af engrosadgang til roamingtjenester kun gennemføres, når mindre strenge foranstaltninger ikke har formået at løse problemet. Sådan opsigelse bør være genstand for forudgående tilladelse fra den nationale tilsynsmyndighed for operatøren af et besøgt net under fuld hensyntagen til udtalelsen fra Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC), når denne er blevet hørt. Mindre strenge foranstaltninger kan bestå i fastsættelse af højere engrostakster, der ikke overstiger de maksimale engrostakster, der er fastsat i denne forordning, for mængder, der overstiger en samlet mængde, der er specificeret i aftalen. Sådanne højere engrostakster bør fastsættes på forhånd eller fra det tidspunkt, hvor operatøren af et besøgt net på grundlag af objektive kriterier har fastlagt og informeret hjemmenetoperatørenudbyderen om, at der blandt en betydelig andel af roamingudbyderens kunder forekommer permanent roaming eller unormal anvendelse eller misbrug af engrosadgang til roamingtjenester. Mindre strenge foranstaltninger kan også bestå i et tilsagn fra hjemmenetoperatørenudbyderen om at vedtage eller revidere sine politikker om rimeligt forbrug, der finder anvendelse på dens kunder i overensstemmelse med de nærmere regler, der er vedtaget i henhold til artikel 6d 8 i ⌦ denne ⌫ forordning (EU) nr. 531/2012, eller i, at operatøren af et besøgt net har mulighed for at anmode om en revision af engrosroamingaftalen. Af hensyn til gennemsigtigheden bør den nationale tilsynsmyndighed stille oplysninger om anmodninger om tilladelse til at opsige engrosroamingaftaler til rådighed for offentligheden under hensyntagen til forretningshemmeligheders fortrolighed. 🡻 2017/920 betragtning 11 (tilpasset) ⇨ ny (21)For at gøre det muligt at udvikle mere effektive, integrerede og konkurrenceprægede markeder for roamingtjenester bør operatørerne, når de forhandler engrosadgang til roamingtjenester med henblik på at levere detailroamingtjenester, gives mulighed ⌦°mulighed°⌫for at forhandle innovative prisordninger for engrostjenester, som ikke er direkte forbundet til faktiske brugte mængder, såsom faste betalinger, forudbetaling eller kapacitetsbaserede kontrakter eller prisordninger, der afspejler variationen i efterspørgslen i løbet af året. ⇨ Kommunikation mellem maskiner, jf. betragtning 249 i direktiv (EU) 2018/1972, er ikke udelukket fra denne forordnings anvendelsesområde og de relevante engrosroamingadgangsforpligtelser. Aftaler om permanent roaming er imidlertid underlagt kommercielle forhandlinger og kan indgås af to roamingpartnere i engrosroamingaftalen. For at mere effektive og konkurrenceprægede markeder for kommunikation mellem maskiner kan udvikles, forventes det, at operatørerne i stigende grad vil reagere på og acceptere alle rimelige anmodninger om roamingaftaler på rimelige vilkår og udtrykkeligt tillade permanent maskine til maskine-roaming. De bør kunne indgå fleksible roamingaftaler, der muliggør engrosroamingtjenester, og anvende tarifordninger, som ikke bygger på mængden af forbrugte data, men på alternative ordninger, f.eks. antallet af opkoblede maskiner pr. måned. I den forbindelse bør de involverede parter i tilfælde af en tvist på tværs af landegrænser benytte den tvistbilæggelsesprocedure, der er fastsat i artikel 27 i direktiv (EU) 2018/1972. ⇦ De forhandlende parter bør derfor gives mulighed for at aftale ikke at benytte de maksimale regulerede engrosroamingtakster i hele engrosroamingaftalens varighed. Dette ⌦°Dette°⌫ville udelukke muligheden for, at en af parterne efterfølgende kan anmode om at anvende mængdebaserede, maksimale engrostakster på faktisk forbrug, som er fastsat i ⌦ denne ⌫ forordning(EU) nr. 531/2012. Denne alternative mulighed bør være med forbehold af forpligtelserne med hensyn til levering af regulerede detailroamingtjenester, jf. nævnte forordning. ⇨ I Kommissionens rapport noterer man sig endvidere den nylige udvikling inden for nye måder at handle med engrosroamingtrafik på såsom onlinehandelsplatforme, der har potentiale til at lette forhandlingsprocessen mellem operatørerne. Anvendelsen af lignende instrumenter kan bidrage til at øge konkurrencen på engrosroamingmarkederne og yderligere nedbringe de faktiske engrostakster.⇦ ⇩ ny (22)Ifølge forordning (EU) nr. 531/2012 må operatører ikke forhindre slutbrugerne i at benytte regulerede dataroamingtjenester, som tilbydes af en alternativ roamingudbyder, på et besøgt net. Denne strukturelle foranstaltning, der blev indført ved forpligtelsen til særskilt salg af dataroamingtjenester, er imidlertid blevet virkningsløs efter indførelsen af roaming til hjemmetakst. På grund af den manglende faktiske udbredelse på markedet forekommer den pågældende forpligtelse desuden ikke længere at være relevant. Derfor bør de bestemmelser, der forpligter operatørerne til at tilbyde særskilt salg af dataroamingtjenester på detailniveau, ikke længere finde anvendelse. 🡻 531/2012 betragtning 31 (tilpasset) Forbrugernes og erhvervslivets efterspørgsel efter mobildatatjenester er øget betydeligt i de seneste år. Som følge af de høje takster for dataroaming er forbrugernes og erhvervslivets anvendelse af disse tjenester dog alvorligt begrænset på tværs af grænserne i Unionen. På grund af markedets umodenhed og den hurtige vækst i forbrugernes efterspørgsel efter dataroaming vil regulerede detailtakster måske kun fastholde priserne på et niveau omkring de foreslåede maksimale takster, som det er set i forbindelse med forordning (EF) nr. 717/2007, i stedet for at presse dem yderligere nedad, hvilket derfor bekræfter behovet for yderligere strukturreformer. 🡻 531/2012 betragtning 32 Det bør være nemt for kunderne at skifte til en alternativ roamingudbyder eller mellem alternative roamingudbydere på kortest mulig tid afhængig af den tekniske løsning, uden sanktioner og gratis. Kunderne bør oplyses på en klar, forståelig og lettilgængelig måde om denne mulighed. 🡻 531/2012 betragtning 33 Forbrugerne bør kunne vælge på en forbrugervenlig måde at købe roamingtjenester adskilt fra deres mobilpakke med indenlandske tjenester. Der er i øjeblikket flere måder, hvorpå et særskilt salg af regulerede detailroamingtjenester kunne gennemføres teknisk, herunder en dobbelt, international identitet for mobilabonnenten (IMSI) (to særskilte IMSI på samme SIM-kort), enkelt IMSI (deling af en IMSI mellem den indenlandske udbyder og roamingudbyderen) og kombinationer af dobbelt eller enkelt IMSI sammen med den tekniske foranstaltning, som ikke forhindrer kunden i at få adgang til regulerede dataroamingtjenester, der udbydes direkte på et besøgt net ved hjælp af aftaler mellem hjemmenetoperatøren og operatøren af det besøgte net.

🡻 531/2012 betragtning 34 De høje priser på dataroaming afskrækker kunderne fra at bruge mobildatatjenester, når de rejser i Unionen. I betragtning af den stigende efterspørgsel og vigtigheden af dataroamingtjenesterne bør der ikke være nogen hindringer for at anvende alternative dataroamingtjenester, der leveres direkte på et besøgt net, midlertidigt eller permanent, uanset eksisterende roamingkontrakter eller aftaler med indenlandske udbydere og uden opkrævning af yderligere takster. Når det er nødvendigt for at tilbyde dataroamingtjenester, leveret direkte på et besøgt net, bør de indenlandske udbydere og udbyderne af dataroamingtjenester samarbejde, så kunderne ikke forhindres i at få adgang til og benytte disse tjenester, samt for at sikre andre roamingtjenesters servicekontinuitet. 🡻 531/2012 betragtning 35 Mens denne forordning ikke bør fastlægge nogle bestemte tekniske foranstaltninger for særskilt salg af roamingtjenester, men i stedet bør bane vejen for den mest effektive løsning, herunder en kombineret løsning, der udarbejdes af Kommissionen på basis af input fra BEREC, bør der fastlægges kriterier for de tekniske kendetegn, som den tekniske løsning med hensyn til særskilt salg af roamingtjenester bør opfylde. Disse kriterier bør bl.a. omfatte, at løsningen indføres på en koordineret og harmoniseret måde i hele Unionen, og bør sikre, at forbrugerne hurtigt og nemt kan vælge en anden udbyder til at levere roamingtjenester uden at skifte nummer. Desuden bør der ikke lægges hindringer i vejen for roaming uden for Unionen eller for tredjelandsborgeres roaming inden for Unionen. 🡻 531/2012 betragtning 36 Der bør etableres et øget samarbejde og en bedre koordinering mellem mobilnetoperatørerne for at gøre det teknisk muligt at sikre en koordineret og sund teknisk udvikling i forbindelse med leveringen af særskilte roamingtjenester uden at hindre adgang til dataroamingtjenester, der leveres direkte på et besøgt net. Derfor bør der udarbejdes relevante grundlæggende principper og metoder for at muliggøre en hurtig tilpasning til ændrede omstændigheder og teknologiske fremskridt. BEREC bør i samarbejde med de relevante interesserede parter bistå Kommissionen med at udvikle de tekniske elementer for at muliggøre særskilt salg af roamingtjenester og for ikke at forhindre adgang til dataroamingtjenester, der leveres direkte på et besøgt net. Om nødvendigt bør Kommissionen give en europæisk standardiseringsorganisation mandat til at foretage den tilpasning af de relevante standarder, der er nødvendig for at sikre en harmoniseret gennemførelse af særskilt salg af regulerede detailroamingtjenester. 🡻 531/2012 betragtning 37 (tilpasset) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af bestemmelserne i denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår de nærmere regler for indenlandske udbyderes oplysningsforpligtelser og for en teknisk løsning for særskilt salg af roamingtjenester. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser . 🡻 531/2012 betragtning 38 BEREC bør på eget initiativ og under hensyntagen til denne forordning og de gennemførelsesretsakter, der vedtages i henhold hertil, kunne udstikke specifikke tekniske retningslinjer for det særskilte salg af regulerede detailroamingtjenester eller andre anliggender omfattet af denne forordning. 🡻 531/2012 betragtning 39 Det vurderes, at særskilt salg af regulerede detailroamingtjenester kun kan fungere fuldt ud i praksis, hvis salget sammenkædes med forpligtelsen vedrørende engrosadgang til roamingtjenester, der vil gøre det lettere for nye eller eksisterende virksomheder, herunder virksomheder, der udbyder roamingtjenester på tværs af grænserne, at få adgang til markedet. Med den løsning ville man undgå konkurrenceforvridning medlemsstaterne imellem ved at sikre en ensartet tilgang til reguleringen og derved bidrage til udviklingen af det indre marked. Imidlertid kræver gennemførelsen af det særskilte salg af regulerede detailroamingtjenester, at udbyderne får en rimelig periode til at tilpasse deres systemer rent teknisk, og derfor vil de strukturelle foranstaltninger først føre til et reelt indre marked med tilstrækkelig konkurrence efter et vist tidsrum. Af denne grund bør de maksimale engrostakster for tale-, sms- og dataroamingtjenester såvel som sikkerhedslofterne for disse tjenester på detailniveau midlertidigt opretholdes på et passende niveau for at sikre, at de eksisterende fordele for forbrugerne bevares i en overgangsperiode, mens de strukturelle foranstaltninger gennemføres. 🡻 2015/2120 betragtning 32 (tilpasset) ⇨ ny

(23)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af bestemmelserne i denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår fastsættelse af det vægtede gennemsnit af de maksimale mobiltermineringstakster og nærmere regler for anvendelse af politikken om rimeligt forbrug og for metoden til vurdering af bæredygtigheden af ⇨ at levere detailroamingtjenester til indenlandske priser ⇦ af afskaffelse af detailroamingtillæg samt for den ansøgning, som en roamingudbyder skal indsende med henblik på denne vurdering. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. ⇩ ny (24)Indtil disse gennemførelsesforanstaltninger er vedtaget, bør Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2286 fortsat finde anvendelse. 🡻 531/2012 betragtning 40 (tilpasset) (25)For så vidt angår videreførelsen af den midlertidige prisregulering bør der bør iværksættes regulerende forpligtelser både på detail- og engrosniveau for at beskytte roamingkundernes interesser, idet erfaringen har vist, at nedsættelser af engrospriserne på EU-dækkende roamingtjenester ikke altid afspejles i lavere detailpriser på roaming, fordi der mangler incitamenter til at sænke detailpriserne. På den anden side kunne initiativer til at nedbringe niveauet i detailpriserne uden at røre ved niveauet i de engrosomkostninger, der er forbundet med at levere tjenesterne ⌦ disse tjenester ⌫, indebære risiko for at forstyrre det indre marked for roamingtjenesters funktion, og de ville ikke åbne op for øget konkurrence. 🡻 2017/920 betragtning 4 (tilpasset) (26)Afskaffelsen af detailroamingtillæg, der blev indført ⌦ i overensstemmelse ⌫ med forordning (EU) 2015/2120, også kaldet »roam-som-hjemme« (RLAH), er ⌦ var ⌫ nødvendig for at etablere og lette funktionen af et digitalt indre marked i hele Unionen. Nævnte forordning ⌦ var ⌫ er dog ikke i sig selv nok til at sikre, at roamingmarkedet fungerer korrekt. Nærværende forordning bør derfor bidrage til at sikre, at modellerne for prisfastsættelse på indenlandske markeder ikke berøres af afskaffelsen af detailroamingtillæg. 🡻 2015/2120 betragtning 26 (27)Den relevante indenlandske detailpris bør være lig med den indenlandske detailtakst pr. enhed. I de situationer, hvor der ikke er nogen bestemte indenlandske detailpriser, der kan anvendes som grundlag for en reguleret detailroamingtjeneste (f.eks. i tilfælde af indenlandske ubegrænsede tarifplaner, pakker eller indenlandske tariffer, der ikke omfatter data), bør den indenlandske detailpris anses for at være omfattet af den samme afregningsmetode, som hvis kunden anvendte den indenlandske tarifplan i den pågældende kundes medlemsstat. ⇩ ny (28)Roamingkunder bør i videst muligt omfang kunne benytte de detailtjenester, de abonnerer på, og drage fordel af samme servicekvalitetsniveau som hjemme, når de roamer i Unionen. Til dette formål bør roamingudbydere træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at regulerede detailroamingtjenester leveres på samme vilkår, som hvis sådanne tjenester blev forbrugt på hjemmemarkedet. Navnlig bør kunderne tilbydes samme servicekvalitet i forbindelse med roaming, hvis det er teknisk muligt. 🡻 2015/2120 betragtning 22 (tilpasset) ⇨ ny (29)Samtidig bør roamingudbydereRoamingudbydere bør kunne anvende en "politik om rimeligt forbrug" (fair use) på forbruget af regulerede detailroamingtjenester, der leveres til den gældende indenlandske detailpris. Politikken om rimeligt forbrug har til formål at hindre roamingkunders misbrug eller unormale anvendelse af regulerede detailroamingtjenester som f.eks. roamingkunders anvendelse af sådanne tjenester i en anden medlemsstat end den, hvori kundernes indenlandske udbyder er beliggende, til andre formål end periodiske rejser. ⇨ Roamingudbydere bør i tilfælde af force majeure som følge af omstændigheder såsom pandemier eller naturkatastrofer, der ufrivilligt forlænger roamingkundens midlertidige ophold i en anden medlemsstat, overveje at udvide den gældende kvote for et rimeligt forbrug i en passende periode efter en begrundet anmodning fra roamingkunden ⇦. Enhver politik om rimeligt forbrug bør gøre det muligt for roamingudbyderens kunder at forbruge regulerede detailroamingtjenester til den gældende indenlandske detailpris i de mængder, der stemmer overens med deres respektive tarifplaner.

🡻 2015/2120 betragtning 23 (30)Under særlige og ekstraordinære omstændigheder, hvor en roamingudbyder ikke er i stand til at få dækket de samlede faktiske og forventede omkostninger ved at levere regulerede detailroamingtjenester gennem sine samlede faktiske og forventede indtægter fra levering af sådanne tjenester, bør den pågældende roamingudbyder kunne ansøge om tilladelse til at anvende et tillæg med henblik på at sikre bæredygtigheden af sin indenlandske afregningsmodel. Vurderingen af bæredygtigheden af den indenlandske afregningsmodel bør være baseret på relevante objektive faktorer, der er specifikke for roamingudbyderen, herunder objektive variationer mellem roamingudbydere i den pågældende medlemsstat og det indenlandske pris- og indtægtsniveau. Dette kan f.eks. være tilfældet for operatører med indenlandske detailmodeller med fast pris og med betydelige negative ubalancer i trafikken, hvor den implicitte indenlandske enhedspris er lav, og operatørens samlede indtægter også er lave i forhold til roamingomkostningerne, eller hvor den implicitte enhedspris er lav, og det faktiske eller forventede forbrug af roamingtjenester er højt. Når både engros- og detailmarkederne for roaming fuldt ud har tilpasset sig den almindelige udbredelse af roaming til indenlandske prisniveauer og inkorporeringen af roaming som en normal del af detailtarifplaner, forventes sådanne ekstraordinære omstændigheder ikke længere at opstå. For at undgå at roamingudbydernes indenlandske afregningsmodel mister sin bæredygtighed på grund af sådanne problemer med omkostningsdækningen, der medfører en fare for en mærkbar effekt på udviklingen i de indenlandske priser eller en såkaldt "vandsengseffekt", bør roamingudbyderne, efter tilladelse fra den nationale tilsynsmyndighed, under førnævnte omstændigheder have mulighed for at anvende et tillæg på regulerede detailroamingtjenester, men kun i det omfang det er nødvendigt for at dække alle relevante omkostninger ved levering af sådanne tjenester. 🡻 2015/2120 betragtning 24 (31)Med henblik herpå bør omkostningerne ved levering af regulerede detailroamingtjenester bestemmes ud fra de effektive engrosroamingtakster, der anvendes på den del af den pågældende roamingudbyders udgående roamingtrafik, der overstiger dens indgående roamingtrafik, samt ud fra rimelig hensættelse til fælles omkostninger. Indtægter fra regulerede detailroamingtjenester bør bestemmes ud fra de indtægter i indenlandske priser, der kan henføres til forbruget af regulerede detailroamingtjenester, enten på grundlag af en enhedspris eller som en andel af en fast pris, som afspejler de respektive faktiske og forventede andele af kundernes forbrug af regulerede detailroamingtjenester i Unionen og det indenlandske forbrug. Der bør også tages hensyn til roamingudbyderens kunders forbrug af regulerede detailroamingtjenester og deres indenlandske forbrug og til konkurrence-, pris- og indtægtsniveauet på det indenlandske marked og en eventuel konstaterbar risiko for, at roaming til indenlandske detailpriser vil påvirke udviklingen i disse priser mærkbart. ⇩ ny (32)Ifølge forordning (EU) nr. 531/2012 må summen af den indenlandske detailpris og eventuelle tillæg, der lægges på foretagne regulerede roamingopkald, afsendte regulerede roaming-sms'er eller regulerede dataroamingtjenester, ikke overstige henholdsvis 0,19 EUR pr. minut, 0,06 EUR pr. sms og 0,20 EUR pr. anvendt megabyte, hvis en roamingudbyder pålægger et tillæg for forbrug af regulerede detailroamingtjenester, der overstiger ethvert niveau fastsat i henhold til enhver politik om rimeligt forbrug. Da reglerne om roaming til hjemmetakst har haft virkning siden den 15. juni 2017, er denne bestemmelse ikke længere nødvendig. 🡻 2015/2120 betragtning 28 (tilpasset) ⇨ ny (33)I overensstemmelse med princippet om, at den kaldende part betaler, betaler mobilkunder ikke for at modtage indenlandske mobilopkald, og omkostningen ved terminering af et opkald i den kaldte parts net dækkes i den kaldende parts detailtakst. Konvergensen i mobiltermineringstaksterne på tværs af medlemsstaterne bør gøre det muligt at anvende det samme princip for regulerede detailroamingopkald. ⇨ I henhold til artikel 75, stk. 1, i direktiv (EU) 2018/1972 har Kommissionen ved hjælp af den delegerede retsakt, der blev vedtaget den 18. december 2020, fastsat en fælles maksimal EU-dækkende termineringstakst for taleopkald for mobiltjenester for at mindske regelbyrden ved at imødegå konkurrenceproblemerne i forbindelse med engrosterminering af taleopkald konsekvent i hele Unionen. Den delegerede retsakt omfatter en gradvis nedsættelse over tre år: Den maksimale termineringstakst for taleopkald i mobilnet er 0,7 eurocent i 2021, 0,55 eurocent i 2022 og 0,4 eurocent i 2023, og den skal nå ned på den maksimale EU-dækkende termineringstakst for taleopkald i mobilnet på 0,2 eurocent fra 2024 og derefter.°⇦ Men da dette endnu ikke er tilfældet, bør det iDet bør i de situationer, der er omhandlet i denne forordning, hvor roamingudbydere har mulighed for at anvende et tillæg på regulerede detailroamingtjenester, gælde, at tillægget for modtagne regulerede roamingopkald ikke bør overstige det vægtede gennemsnit af de maksimale engrosmobiltermineringstakster, der er fastsat i hele Unionen. ⇨ den fælles maksimale EU-dækkende termineringstakst for taleopkald i mobilnet, som Kommissionen fastsætter for det respektive og tilsvarende år i den i artikel 75 i direktiv (EU) 2018/1972 omhandlede delegerede retsakt. Hvis Kommissionen efterfølgende konkluderer, at det ikke længere er nødvendigt at fastsætte en EU-dækkende termineringstakst for taleopkald, bør eventuelle tillæg lagt på modtagne regulerede roamingopkald ikke overstige den takst, der er fastsat i den seneste delegerede retsakt, der er vedtaget i henhold til artikel 75 i direktiv 2018/1972/EU ⇦. Dette betragtes som en overgangsordning, indtil Kommissionen håndterer dette udestående spørgsmål. 🡻 2015/2120 betragtning 30 (tilpasset) ⇨ ny (34)Denne forordning bør udgøre en specifik foranstaltning som omhandlet i artikel 1, stk. 5 , i direktiv 2002/21/EF. NårNår udbydere af EU-dækkende regulerede roamingtjenester ændrer deres detailroamingtariffer og ledsagende politikker for roamingforbrug for at opfylde kravene i denne forordning, bør sådanne ændringer derfor ikke give mobilkunder en ret i henhold til national lovgivning til gennemførelse af ⌦ direktiv (EU) 2018/1972 ⌫ de nuværende rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester til at opsige deres kontrakter. ⇩ ny (35)En kontrakt, der omfatter enhver form for reguleret detailroamingtjeneste, bør angive kendetegnene ved denne regulerede detailroamingtjeneste, herunder det forventede kvalitetsniveau for tjenesten. Udbyderen bør stille oplysninger til rådighed om relevante faktorer, der kan påvirke tjenestekvaliteten, såsom tilgængeligheden af visse teknologier, dækningen eller variationen som følge af eksterne faktorer såsom topografi.

(36)Roamingkunder og hjemmeoperatører må sommetider imødese ufrivilligt store regninger grundet den manglende gennemsigtighed med hensyn til de numre, der anvendes til tillægstjenester i hele Unionen, og de engrospriser, der opkræves for tillægstjenester. Kommunikation til visse numre, der anvendes til at levere tillægstjenester, f.eks. overtakseringsnumre, frikaldsnumre eller omkostningsdelingsnumre, er underlagt særlige prisvilkår på nationalt plan. Denne regulering bør ikke anvendes på den del af tariffen, der opkræves for levering af tillægstjenester, men kun på tarifferne for tilslutningen til sådanne tjenester. Princippet om roaming til hjemmetakst kan imidlertid skabe en forventning hos slutbrugerne om, at kommunikation til sådanne numre i forbindelse med roaming ikke bør medføre øgede omkostninger i forhold til situationen på hjemmemarkedet. Dette er dog ikke altid tilfældet i forbindelse med roaming. Slutbrugerne konfronteres med øgede omkostninger, selv når de ringer til numre, der er gratis, når de ringes til på hjemmemarkedet. Dette kan svække kundernes tillid til at bruge deres telefon til roaming, og det kan føre til chokregninger og dermed få en negativ indvirkning på oplevelsen af reel roaming til hjemmetakst. På detailniveau skyldes dette primært, at der er utilstrækkelig gennemsigtighed med hensyn til de højere takster, der kan påløbe som følge af kommunikation til tillægstjenesters numre. Der bør derfor indføres foranstaltninger for at gøre betingelserne for kommunikation til tillægstjenesters numre mere gennemsigtige. Til dette formål bør roamingkunder oplyses herom i deres kontrakt og rettidigt og gratis underrettes og advares om, at kommunikation til tillægstjenesters numre i forbindelse med roaming kan medføre forhøjede takster. 🡻 2017/920 betragtning 9 (37)Funktionen af engrosmarkederne for roaming bør gøre det muligt for operatørerne at få dækket alle omkostninger ved levering af regulerede engrosroamingtjenester, herunder fællesomkostninger. Dette bør sikre, at der er incitament til at investere i de besøgte net, og at den indenlandske konkurrence på de besøgte markeder ikke fordrejes på grund af operatørers regelarbitrage, hvor foranstaltninger vedrørende engrosadgang til roamingtjenester benyttes til at konkurrere på de besøgte indenlandske markeder. 🡻 2017/920 betragtning 13 (38)Lovmæssige forpligtelser på EU-plan bør opretholdes med hensyn til regler om engrostakster, da en foranstaltning, som muliggør roaming til hjemmetakstRLAH i hele Unionen uden at røre ved niveauet af engrosomkostninger forbundet med at levere engrosroamingtjenester, kan risikere at forstyrre det indre marked for roamingtjenester og vil ikke fremme konkurrencen. Engrostakster på et passende niveau bør lette bæredygtig konkurrence, herunder med nye markedsdeltagere, små og mellemstore virksomheder og nystartede virksomheder. 🡻 2017/920 betragtning 14 (39)Maksimale engrostakster bør fungere som et sikkerhedsloft samt sikre, at operatørerudbydere kan få dækket deres omkostninger, herunder fælles omkostninger. De bør også muliggøre en udbredt bæredygtig levering af roaming til hjemmetakstikrafttrædelse af RLAH, samtidig med at der efterlades plads til kommercielle forhandlinger mellem udbydereoperatører. 🡻 531/2012 betragtning 52 (tilpasset) (40)Visse mobilnetoperatører følger den praksis at opkræve betaling for roamingopkald på engrosniveau på grundlag af en minimumsperiode på op til 60 sekunder, i modsætning til den afregning pr. sekund, der normalt anvendes på engrosniveau for andre samtrafiktjenester; dette forvrider konkurrencen mellem disse operatører og dem, der anvender andre afregningsmetoder, og underminerer en konsekvent anvendelse af de maksimale engrostakster, der er indført ⌦ fastsat ⌫ ved denne forordning. Desuden medfører denne praksis en ekstra udgift, der øger engrosomkostningerne og dermed har negative følger for priserne på talebaserede roamingtjenester på detailniveau. Mobilnetoperatørerne bør derfor forpligtes til at fakturere hinanden pr. sekund for engroslevering af regulerede roamingopkald. 🡻 531/2012 betragtning 64 (41)For at sikre, at de maksimale takster for sms-roamingtjenester på engrosniveau i højere grad afspejler de underliggende leveringsomkostninger, og at der kan udvikle sig konkurrence på detailniveau, bør de maksimale engrostakster for regulerede sms-tjenester nedsættes i takt med faldet i de underliggende omkostninger. 🡻 531/2012 betragtning 11 (tilpasset) Forordning (EF) nr. 717/2007 er ikke en isoleret foranstaltning, men supplerer og understøtter, for så vidt angår EU-dækkende roaming, 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation. Disse rammebestemmelser har ikke givet de nationale tilsynsmyndigheder tilstrækkelige instrumenter til at gribe ind