KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(92) 141 endelig udg. - SYN 410 
Bruxelles, den 15. april 1992 
Forsi ag t i I 
RÅDETS DIREKTIV 
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
love og administrative bestemmelser 
om 
LYSTFARTØJER 
(forelagt af Kommissionen) 

- 2 -
Begrundelse 
Forslagets baggrund og tilblivelse 
I perioden fra 1972 til 1981 forsøgte Kommissionen at udarbejde et 
direktivforslag (dok. 111/308/81) om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om skrog til lystfartøjer, men dette 
forsøg måtte opgives på grund af divergerende konstruktionsprincipper. 
Situationen i medlemsstaterne forholder sig således: 
- lovgivning: I Frankrig og Italien skaber de tekniske regler, som 
bakkes op af lovgivningen med krav om typegodkendelse, hindringer 
for samhandelen, og de giver anledning til ekstra 
produktionsomkostninger (kun de største virksomheder prøvede 
ihærdigt at overvinde disse vanskeligheder) 
- standarder: I de øvrige medlemsstater yder de nationale standarder 
- som ikke bakkes op af lovgivningen, men som heller ikke skaber 
handelshindringer, da de ikke er obligatoriske - ingen beskyttelse 
mod, at der fremstilles og markedsføres potentielt farlige 
produkter. 
Med henblik på at udnytte mulighederne i det indre marked og forbedre 
sikkerheden ved både og dele hertil har repræsentanter for det 
europæiske erhvervsliv i skikkelse af ICOMIA (International Counci I of 
Marine Industry Associations) anmodet Kommissionen om med hjemmel i 
Traktatens artikel 100A at fremlægge et direktivforslag for Rådet om 
lystfartøjers konstruktionsmæssige sikkerhed. 
Anmodningen blev støttet af, at IS0(*) (TC 188) i løbet af 1980'erne 
havde igangsat arbejde på en lang række standarder (ca. 50) med 
deltagelse fra bl.a. industrien i medlemsstaterne, EFTA-landene og 
USA. 
Da andre harmoniser ingsmåder ikke forekom Kommissionen egnede, har 
Kommissionen udarbejdet et direktivforslag i nært samarbejde med 
industrien, især om de væsentlige krav, og rådført sig med 
administrationen og de berørte fagkredse i medlemsstaterne. 
(*) International Organization for Standard ization 
- 3 -
Hør inger 
Medlemsstaternes eksperter, industriens repræsentanter, repræsentanter 
for bådejerne (Association Européenne de la Navigation de Plaisance) 
og klassifikationsseIskaberne er i vidt omfang blevet hørt. 
Forslaget er generelt blevet positivt modtaget af eksperterne fra 
ovennævnte organisationer. Der er ved de 3 høringer i 1990 foreslået 
en række tilføjelser og ændringer, som er indarbejdet i forslaget. Som 
helhed er der under det forberedende arbejde efterhånden blevet bred 
enighed om, at der er tale om et værdifuldt initiativ. 
3. Omhandlede faremomenter og væsentlige krav 
Forslaget indeholder krav om identificering af båden og af fabrikanten 
og derudover bestemmelser om følgende faremomenter og væsentlige krav-. 
farer i forbindelse med brugen, herunder 
* fare for at falde over bord 
* struktur, stabilitet og opdrift 
* åbninger og lænsning 
* bæreevne 
* opdeling i vandtætte rum 
* redningsmuligheder, fortøjning og bugsering 
ydeevne 
fremdrivningssystemets sikkerhed 
brændstofsystemets sikkerhed 
- det elektriske systems sikkerhed 
- styresystemets sikkerhed 
brandbeskyttelse, herunder gasanlæg 
sk ibsIys. 
Gennemføre I se 
Det skønnes, at der vil gå ca. 2 år fra direktivets vedtagelse i 
Rådet, indtil alle de standarder, der er nødvendige til gennemførelse 
af det, foreligger. Der regnes derfor med, at direktivet gennemføres 
den 1. juli 1995. 
•1 -
Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
af 
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
love og administrative bestemmelser 
om 
LYSTFARTØJER 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 100 A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, 
under henvisning til Rådets afgørelse af 13. december 1990 om modulerne for 
de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering med 
henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmon isering(1) , og 
ud fra følgende betragtninger: 
De forskellige medlemsstaters nugældende love og administrative 
bestemmelser om lystfartøjers sikkerhed afviger fra hinanden i omfang og 
indhold; disse forskelle kan skabe hindringer for samhandelen og ulige 
konkurrencevilkår på det indre marked; 
(1) EFT L 380 af 31.12.1990, s. 13. 
-r~ 
Lystfartøjers minimumslængde skal være 2,5 m, da fartøjer under denne 
længde ikke kan betragtes som lystfartøjer; den maksimale længde på 24 m 
for lystfartøjer fremgår af IMO^2^ reglerne og af IS0^3^ standarderne; 
afskaffelsen af de tekniske handelshindringer for lystfartøjer og dele 
hertil bør, i den udstrækning dette ikke kan ske ved gensidig anerkendelse 
af ækvivalens mellem alle medlemsstaterne, ske ved brug af den nye metode, 
der er fastsat i Rådets resolution af 7. maj 1985, og hvori der er fastsat 
en række væsentlige krav vedrørende sikkerhed og andre aspekter, der er af 
stor betydning for almenvellet; i artikel 100 A, stk. 3, hedder det, at 
Kommissionens forslag inden for sundhed, sikkerhed, miljøbeskyttelse og 
forbrugerbeskyttelse skal bygge på et højt beskyttelsesniveau-, de 
væsentlige krav udgør de kriterier, som lystfartøjer og dele hertil som 
nævnt i bilg II, monterede og umonterede, skal opfylde; 
for at kunne danne grundlag for harmoniserede standarder eller andre 
tekniske specifikationer på europæisk plan må de væsentlige krav 
konkretiseres i teknisk henseende; 
de væsentlige krav danner grundlag for udarbejdelsen af harmoniserede 
standarder for lystfartøjer og dele hertil på europæisk plan; for at fjerne 
de tekniske handelshindringer og skabe et gennemsigtigt marked bør der 
fastsættes harmoniserede standarder-, 
lystfartøjer og dele hertil formodes at opfylde de væsentlige krav i 
direktivet, såfremt fartøjerne og delene opfylder harmoniserede standarder; 
(2) Den Internationale Maritime Organisation 
(3) International Organization for Standard ization 
-é-
lystfartøjer, der betragtes som egnet til anvendelse, er let genkendelige 
på EF-mærket; sådanne fartøjer skal frit kunne omsættes og frit kunne 
benyttes til det tilsigtede formål overalt i Fællesskabet; 
medlemsstaternes ansvar på deres område for spørgsmål vedrørende sikkerhed 
og andre aspekter, der er omfattet af de væsentlige krav, bør anerkendes i 
en beskyttelsesklausul, hvori der fastsættes bestemmelser om passende 
beskyttelsesforanstaltninger på fællesskabsplan; 
det ved Rådets direktiv 83/189/EØF<4) af 28. marts 1983, senest ændret ved 
direktiv 88/182/EØF(5), nedsatte stående udvalg er det rette forum til at 
afgive udtalelser om spørgsmål, der vedrører dette direktiv; 
(4) EFT L 109 af 26.4.1983, S. 8. 
(5) EFT L 89 af 26.3.1988, s. 75. 
-r 
der skal føres tilsyn med, at de tekniske forskrifter overholdes, så at 
bruger og tredjemand sikres tilstrækkelig beskyttelse; de bestående 
ti Isynsprocedurer kan afvige betydeligt fra den ene medlemsstat til den 
anden; for at undgå, at der foretages talrige kontroller, som blot hæmmer 
den frie omsætning af lystfartøjer og dele hertil, bør der tages skridt til 
at sikre gensidig anerkendelse af den inspektion, medlemsstaterne 
foretager; for at lette opnåelsen af en sådan anerkendelse må der 
fastsættes en harmoniseret fællesskabsprocedure, og de kriterier, der skal 
lægges til grund for udvælgelsen af prøvnings-, tilsyns- og kontrolorganer, 
må harmoniseres; 
intern produktionskontrol (modul A), herunder en skriftlig overens-
stemme I seserk lær i ng fra fabrikanten, udfærdigelse af teknisk dokumen­
tationsmateriale og inspektion foretaget af de relevante nationale 
myndigheder er tilstrækkeligt til overensstemmelsesvurdering af både med en 
skroglængde på under 6 m; denne procedure bør udbygges med en eller to 
afprøvninger eller tilsvarende beregninger af en eller flere både, som er 
repræsentative for fabrikantens produktion, når den når op på et vist antal 
enheder i løbet af en bestemt periode; samme procedure bør gælde for både 
med en skroglængde på mellem 6 og 12 m, mens overensstemmelsesvurderingen 
af både med en skroglængde fra 12 til 24 m og dele hertil bør stilles frit 
over for flere givne moduler; 
det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri 
bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
-<p-
KAPITEL I 
ANVENDELSESOMRÅDE, MARKEDSFØRING OG FRI BEVÆGELIGHED 
Artikel 1 
1. Dette direktiv gælder alle typer lystfartøjer, uanset fremdriv-
ningsmidlet, med en skroglængde på mellem 2,5 og 24 m målt efter den 
relevante harmoniserede standard. Direktivet gælder også de i bilag II 
nævnte dele til lystfartøjer i monteret og umonteret stand. 
2. Ved lystfartøj forstås i dette direktiv et fartøj til rekreative formål. 
Dette omfatter charterfartøjer og fartøjer til oplæring i lystsejlads. 
3. Følgende fartøjer omfattes ikke af direktivet: 
fartøjer, som udelukkende er beregnet til kapsejlads, herunder 
kaproning, og mærket som sådanne af fabrikanten 
- kanoer og kajakker 
- windsurfingbrætter 
- motordrevne surfbrætter, personlige fartøjer og andre lignende 
fartøjer 
individuelle kopier af historiske fartøjer, mærket som sådanne af 
fabr ikanten 
- forsøgsfartøjer 
fartøjer til erhvervsmæssig passagerbefordring med besætning 
- undervandsfartøjer 
luftpudefartøjer 
- hydrofoiI fartøjer. 
(2) 
f-
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne træffer alle de nødvendige foranstaltninger for at 
sikre, at de i artikel 1 omtalte produkter kun kan markedsføres og tages 
i brug, hvis de, når de benyttes til deres formål, ikke udgør nogen 
risiko for personer og ejendom. 
2. Bestemmelserne i direktivet udelukker ikke, at Rådet vedtager andre 
bestemmelser om besejling af bestemte farvande, forudsat at der ikke 
derved ændres på nærværende direktivs krav til fartøjers bygning. 
Artikel 3 
De i artikel 1 omtalte produkter skal opfylde de væsentlige sikkerhedskrav 
i bi lag I . 
Artikel 4 
1. Medlemsstaterne kan ikke på deres territorium forbyde, forhindre eller 
begrænse markedsføring eller ibrugtagning af de i artikel 1 omtalte 
produkter, hvis de opfylder dette direktivs bestemmelser. 
2. Medlemsstaterne kan ikke forbyde, forhindre eller begrænse markedsføring 
eller ibrugtagning af de i bilag II nævnte monterede eller umonterede 
dele, som ifølge erklæring fra fabrikanten eller dennes, i bilag III 
omtalte repræsentant i Fællesskabet, er beregnet til anvendelse i de i 
artikel 1 omtalte lystfartøjer. 
io-
Artikel 5 
1. De af de i artikel 1 anførte produkter, der opfylder de harmoniserede 
standarder, hvis reference er blevet offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende, skal af medlemsstaterne formodes at opfylde de i 
artikel 3 anførte væsentlige krav. 
Medlemsstaterne skal offentliggøre referencerne til de nationale 
standarder, hvorved de harmoniserede standarder gennemføres. 
Artikel 6 
Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at de i artikel 5 anførte 
harmoniserede standarder ikke fuldt ud opfylder de i artikel 3 anførte 
væsentlige krav, underretter Kommissionen eller den pågældende 
medlemsstat det i medfør af direktiv 83/189/EØF nedsatte udvalg med 
angivelse af begrundelsen herfor. Udvalget afgiver derefter en 
hasteudtalelse. 
På grundlag af udvalgets udtalelse underretter Kommissionen 
medlemsstaterne om, hvorvidt de pågældende standarder skal trækkes 
tilbage fra de i artikel 5 anførte publikationer. 
Artikel 7 
1. Konstaterer en medlemsstat, at lystfartøjer som defineret i artikel 1, 
der er forsynet med det i bilag IV beskrevne EF-mærke, eller dele 
hertil, der anvendes til det tilsigtede formål, kan udgøre en fare for 
personers sikkerhed eller for ejendom, træffer den alle nødvendige 
foranstaltninger til at trække dem tilbage fra markedet, forbyde 
anvendelsen af dem og begrænse deres frie omsætning. 
-{-/-
Medlemsstaten underretter straks Kommissionen om foranstaltninger af 
denne art med angivelse af baggrunden for sin beslutning, specielt hvis 
den manglende overensstemmelse skyldes: 
a) manglende overholdelse af de i artikel 3 anførte væsentlige krav 
b) forkert anvendelse af de i artikel 5 anførte standarder, for så vidt 
som disse standarder påstås at være opfyldt. 
c) mangler ved selve de i artikel 5 anførte standarder. 
Disse bestemmelser gælder, indtil den i stk. 2 omhandlede foranstaltning 
træder i kraft. 
2. De i henhold til stk. 1 fastsatte foranstaltninger stadfæstes og 
udvides, eventuel i ændret form, til at gælde i hele Fællesskabet, eller 
de ophæves ved en retsforskrift vedtaget af Kommissionen. 
Hvis de i henhold til stk. 1 fastsatte foranstaltninger begrundes ved, 
at der er mangler i de i artikel 5 omhandlede standarder, gælder 
proceduren beskrevet i artikel 6. 
3. Hvis en del, som nævnt i bilag II, eller fartøjer ikke er i 
overenstemme I se med sikkerhedskravene, og er forsynet med EF-mærke, 
træffer den pågældende medlemsstat de fornødne foranstaltninger over for 
den, der har anbragt mærket, og underretter Kommissionen og de øvrige 
medlemsstater herom. 
4. Kommissionen sørger for, at medlemsstaterne holdes underrettet om 
procedurens forløb og resultater. 
-/z-
KAPITEL H 
OVERENSSTEMMELSESVURDERING 
Artikel 8 
1. Inden fabrikanten eller dennes godkendte repræsentant i Fællesskabet 
fremstiller eller markedsfører lystfartøjer, som omfattes af dette 
direktiv, eller dele til dem, skal de opfylde følgende procedurer: 
- både med en skroglængde på under 6 m, hvis fabrikantens samlede pro­
duktion af dem er 20 både om året eller derunder: intern 
fabrikationskontrol (modul A). jf. bilag V; 
- både med en skroglængde under 6 m, hvis fabrikantens samlede produk­
tion af dem er over 20 både om året, 
samt alle både med en skroglængde fra 6 til 12 m: intern 
fabrikationskontrol plus prøvninger (modul Aa. valgmulighed 1). jf. 
b i I ag V i ; 
- alle både med en skrog længde fra 12 ti I 24 m og de i bi lag I I omtalte 
monterede og umonterede dele, følgende moduler: 
Enten: EF-typeafprøvning (modul B), jf. bilag VII, fulgt af et af 
følgende moduler: 
- typeoverensstemmelse (modul C), jf. bilag VIII, 
el ler 
- kvalitetssikring af produktionen (modul D), jf. bilag IX, 
el ler 
~Y3 -
- produktverifikation (modul F), jf. bilag X 
EI ler: et af modulerne G eller H 
(G: enhedsverifikation, Jf. bilag XI) 
(H: fuld kvalitetssikring, jf. bilag XII) 
Artikel 9 
1. Hver enkelt medlemsstat underretter Kommissionen, som derefter 
underretter de øvrige medlemsstater om, hvilke organer den har udpeget 
til at forestå den i artikel 8 beskrevne overensstemmelsesvurdering. 
Kommissionen offentliggør til orientering i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende en liste over disse organer og deres identificeringsmærker og 
sørger for, at listen føres ajour. 
2. Ved vurderingen af, hvilke organer der skal opføres på denne liste, 
anvender medlemsstaterne de kriterier, der er fastsat i bilag XIV. 
Organer, der opfylder de kriterier, der er fastsat i de relevante 
harmoniserede standarder, skal formodes at opfylde disse kriterier. 
3. En medlemsstat skal trække sin godkendelse af et sådant organ tilbage, 
såfremt den konstaterer, at organet ikke længere opfylder kriterierne i 
bilag XIV. Den underretter straks Kommissionen og de øvrige 
medlemsstater om dette skridt. 
-ti,-
KAPITEL III 
EF-mærke 
Artikel 10 
1. EF-mærket, der betyder overensstemmelse med dette direktivs bestemmelser 
og er gengivet i bilag IV, anbringes på de i bilag II omtalte dele eller 
på bådene, så det er tydeligt, let læseligt og ikke kan slettes. 
2. Mærker eller påskrifter, der på grund af indhold eller tegn kan 
forveksles med EF-mærket, må ikke anbringes på dele eller både, som 
omfattes af dette direktiv. 
-19 -
KAPITEL IV 
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
Artikel 11 
Afgørelser truffet i medfør af dette direktiv, der medfører begrænsninger i 
markedsføringen og anvendelsen af lystfartøjer, skal nøje begrundes. Den 
berørte part skal hurtigst muligt underrettes om sådanne afgørelser og om, 
hvilke retsmidler der findes i gældende lov i den pågældende medlemsstat, 
og hvilke tidsfrister der gælder for anvendelse heraf. 
Artikel 12 
Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at alle 
data, der kan have betydning for beslutninger vedrørende forvaltningen af 
dette direktiv, stilles til rådighed. 
Artikel 13 
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 31. december 1994 de 
bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De 
underretter straks Kommissionen herom. 
Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 1. juli 1995. 
Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri ti i 
dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan 
henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af 
medlemsstaterne. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale 
retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette 
direkt iv. 
Artikel 14 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne 
Udfærdiget i Bruxelles, 
På Rådets vegne 
Formand 
(3) 
-11-
BILAG I 
VÆSENTLIGE SIKKERHEDSKRAV 
TIL 
LYSTFARTØJERS 
KONSTRUKTION OG BYGNING 
1. GENERELT 
1.1. Bådklassi f ikat ion 
A. Beregnet til lange sejladser som stort set selvforsynende 
fartøjer. 
B. Beregnet til kystsejlads. 
C. Beregnet til kortere sejladser i kystfarvande, bugter, 
flodmundinger, større floder og søer. 
D. Beregnet til sejlads på mindre floder, mindre søer og kanaler. 
1.2. Def init ioner 
Robåd: 
En robåd er et fartøj, hvis vigtigste fremdrivningsmiddeI er årer. 
Sejlbåd: 
En sejlbåd er et fartøj, hvis vigtigste fremdrivningsmiddeI er sejl. 
Motorbåd: 
En motorbåd er et fartøj, hvis vigtigste fremdrivningsmiddeI er 
mask inkraft. 
-1#-
2. GENERELLE FORSKRIFTER 
2.1. Bådident if ikat ion 
Alle fartøjer skal være forsynet med et skrogidentifikationsnummer 
omfattende følgende oplysninger: 
- fabrikantens kode 
fabrikations land 
- entydigt identificerende serienummer 
- fabrikationsmåned og -år 
- mode I år. 
Detailforskrifterne skal være i overensstemmelse med den relevante 
harmoniserede standard. 
2.2. Bådebyggerplade 
Hvert fartøj skal være forsynet med en fastmonteret plade, der skal 
anbringes separat fra skrogidentifikationsnummeret, og hvorpå der er 
angivet mindst følgende oplysninger: 
- fabrikantens navn 
- bådtype i henhold til punkt 1.1. 
- maksimal lasteevne 
- højeste antal personer, fartøjet er konstrueret til. 
For fartøjer udstyret med eller beregnet til at blive anvendt med 
påhængsmotor(er) skal angives følgende supplerende oplysning: 
- den maksimale motoreffekt, båden er konstrueret til. 
-f\-
2.3. Beskyttelse mod risikoen for at falde over bord 
bjaergningsmul igheder 
Afhængigt af bådklassifikationen 
2.3.1. skal arbejdsområder, fodlister, s ikkerhedsrækværk og håndlister 
være således udført, at risikoen for at falde over bord bliver den 
mindst mulige, 
2.3.2. skal båden være udformet, så det kan lade sig gøre at komme ombord 
igen. 
2.4. Udsyn fra hovedstyrepIadsen 
2.4.1. Fra motorbådes hovedstyreplads skal bådføreren under normale 
hastigheds- og belastningsforhold have godt direkte udsyn fremad 
og til siden under betjening af hastighedsregulator, gear og 
styregrej. 
2.4.2. Der skal også være rimeligt udsyn agterud. 
2.5. Instrukt ionsbog 
Alle fartøjer skal være forsynet med en instruktionsbog på det 
eller de sprog, der benyttes i det land, hvori de markedsføres. 
Denne instruktionsbog skal specielt henlede opmærksomheden på 
risikoen for brand og oversvømmelse. 
3. STRUKTUREL STYRKE OG KONSTRUKTI0NSF0RSKRIFTER 
3.1. Struktur 
Materialevalg og materialekombination samt byggemåde skal sikre, 
at fartøjet i forhold til den i pkt. 1.1. opstillede klassi­
fikation og den i pkt. 1.2. opstillede definition i enhver 
henseende er stærkt nok til det beregnede formål og til 
lasteevnen. 
-20 
3.2. Stabi Iitet 
Fart0jet skal vaere t i Istraekkel ig stabi It i forhold til den i pkt. 
1.1. opstillede k I assifikation, den i pkt. 1.2. opstillede 
definition, det beregnede formal og til lasteevnen. 
3.3. Qpdrift 
Skroget skal vaere konstrueret saledes, at fart0jet har 
opdriftsegenskaber, der svarer til dets type og st0rrelse i forhold 
til den i pkt. 1.1. opstillede k lass i f ikat ion, den i pkt. 1.2. 
opstillede definition, det beregnede formal og tiI lasteevnen. 
3.4. Abninger i skrog. daek og overbygning 
Abninger i skrog, daek og overbygning ma ikke svaekke fart0jets 
strukturelle styrke eller vejrtaethed. 
Vinduer, ko0jer og luger skal kunne modsta det vandtryk, der kan 
forekomme i deres specifikke placering, samt de punktbelastninger, de 
paf0res af vaegten af personer, der bevaeger sig omkring pa daekket. 
Udrustning, der gar gennem skroget under nedsaenkningsI in Jen og er 
konstrueret til at lade vand passere gennem skroget, skal vaere 
forsynet med let t i I gaenge I i ge lukkem idler, undtagen i de tilfaelde, 
hvor der er monteret et r0r med samme styrke som skroget, som munder 
ud over den statiske nedsaenkn ings I in je. 
-2J-
3.5. Cockpitter og brønde 
Afhængigt af bådklassifikationen i pkt. 1.1. skal fartøjet 
- være selvlænsende, eller 
- være forsynet med opdriftselementer, der sikrer, at forskrifterne 
i punkt 3.3. overholdes, eller 
- være forsynet med andre effektive midler ti I at holde vand ude fra 
bådens indre. 
3.6. Lænsning 
Alle fartøjer, der kan bordfyldes, skal være forsynet med 
lænseudstyr. 
3.7. Bæreevne 
Det højeste antal personer om bord og den maksimale last, fartøjet 
ifølge bådebyggerpladen er konstrueret til, fastsættes ud fra 
stabiliteten (punkt 3.2.), opdriften (punkt 3.3.) og under 
hensyntagen til bådklassifikationen (punkt 1.1.) og båddefinitionen 
(punkt 1.2.). 
3.8. Opdeling i vandtætte rum 
Alle både bør opdeles i vandtætte rum i overensstemmelse med deres 
klassifikation, idet der tages særligt hensyn til kolIisionsskotter. 
3.9. Redningsfladens anbringelsessted 
Alle fartøjer skal have plads til en redningsf lade, hvis 
bådklassifikationen kræver det. Anbringelsesstedet skal til enhver 
tid være tilgængeligt, selv på et kæntret fartøj med flere skrog. 
C C -
3.10. Nødudgangs I uger til fartøjer med flere skrog 
Et beboeligt fartøj med flere skrog skal være forsynet med luger, der 
kan benyttes som nødudgang i tilfælde af kæntring. 
3.11. Fortøjning og bugsering 
Alle fartøjer skal i forhold til deres klassifikation og egenskaber 
være forsynet med udstyr til bugsering og brug af fortøjningstrosser 
eller fortøjningskabler. 
Alle fartøjer skal være forsynet med udstyr til bugsering af 
fartøjet. 
4. YDEEVNE 
Fabrikanten sikrer, at båden uden vanskelighed kan manøvreres med den 
kraftigste motor, den er konstrueret og bygget til. Motoreffekten skal være 
i overensstemmelse med den relevante harmoniserede standard. 
- c •"> -
5. MONTERINGSFORSKRIFTER 
5.1. Fremdr ivningssystem 
5.1.1. Generelt 
Alle indenbordsmotorer skal være anbragt i et aflukke, adskilt fra 
opholdsafdelingen. Fartøjet skal være bygget således, at opholds-
afdelingen udsættes for mindst mulig gene i form af ildelugtende 
eller giftige dampe, varme, støj og vibrationer. 
Motordele og -tilbehør, der kræver hyppig kontrol og/eller 
eftersyn, skal være let tilgængelige. 
De isolerende materialer i motorrummet skal kunne hindre ild i at 
brede sig. 
5.1.2. Vent ilat ion 
Motorrummet skal være passende ventileret alt efter, hvilket 
udstyr det indeholder, og under hensyntagen til motorens 
(motorernes) af fabrikanten angivne temperaturkrav og 
luftforbrug. 
5.1.3. Udragende dele 
Hvis ikke motoren selv er beskyttet af overdækning eller 
afskærmning, skal udragende bevægelige eller varme motordele være 
effektivt afskærmet. 
5.1.4. Start af udenbordsmotorer 
Alle både med udenbordsmotorer skal være forsynet med en 
anordning, der forhindrer start af motoren, medens denne står i 
gear, undtagen 
a) hvis motoren frembringer et statisk skruetryk på mindre end 500 
N eller har en effekt på mindre end x kW 
b) hvis motoren er forsynet med en gasgivningsbegrænser, der 
begrænser skruetrykket til 500 N eller effekten til x kW ved 
start af motoren. 
-/4 
5.2. Brændstofsysterner 
5.2.1. Generelt 
Udstyr og installationer til påfyldning og udluftning af brænd­
stoftanken, opbevaring af brændstof samt brændstofforsyning skal 
være udformet og installeret med henblik på at mindske risikoen 
for brand og eksplosioner mest muligt. 
5.2.2. Brændstoftanke 
Brændstoftankene skal være afskærmet fra eller beskyttet mod 
enhver større varmekilde. Ved valg af tankmateriale og tankenes 
udførelse skal der tages hensyn til tankvolumet og brændstoftypen. 
Medmindre tankene er fuldt afskærmet fra motorrummet og enhver 
antændingski Ide, skal alle tankrum være ventilerede. 
Flydende brændstof med et flammepunkt på under 55"C skal opbevares 
i tanke, der ikke er en del af skroget, og være 
a) afskærmet fra motorrummet, hvis ikke alle elinstallationer heri 
er eksplosionssikrede 
b) afskærmet fra opholdsafdelingen. 
Flydende brændstof med et flammepunkt på eller over 55'C må 
opbevares i tanke, der er en del af skroget. 
5.3. Elektrisk system 
5.3.1. Generelt 
Det elektriske system skal være konstrueret og udført således, at 
fartøjet fungerer korrekt under normale brugsforhold og risikoen 
for brand og elektrisk stød er mindst mulig. 
(4) 
-2<T-
Det er særlig vigtigt, at alle elektriske kredsløb, der forsynes 
fra batterierne, undtagen motorstartkredsløbene, beskyttes mod 
overbelastning og kortslutning. 
Der skal være passende ventilation for at mindske eventuel 
ophobning af gasser fra batterierne mest muligt. 
5.4. Styresystem 
5.4.1. Generelt 
Styresystemet skal være konstrueret, udført og installeret 
således, at styreudslag kan overføres under normale driftsforhold. 
5.4.2. Styring i nødsituationer 
Både med en enkelt indenbords motor og fjernstyret styresystem 
samt sejlbåde uden hjælpemotor skal være forsynet med nødudstyr, 
hvormed fartøjet kan styres med nedsat hastighed. 
5.5. Gasanlæg 
Gasanlæg til husholdningsbrug skal have indbygget fordamper og 
være konstrueret og installeret således, at lækage og 
eksplosionsfare undgås. De anvendte materialer og dele skal være 
egnet til brug sammen med den benyttede gas og være konstrueret 
til at kunne modstå de ydre påvirkninger, de kan blive udsat for 
t i I søs. 
-?é 
Alle apparater skal være forsynet med tændsikring, der virker på 
alle brændere. Hvert enkelt gasforbrugende apparat skal forsynes 
fra distributionssystemet via en separat stikledning med egen 
afspærringshane. 
Gasflasker skal opbevares i et aflukke, som er adskilt fra 
opholdsafdel ingen, og som er ventileret til det fri, således at 
gassen ledes udenbords; dette krav skal dog ikke være opfyldt, 
hvis flasken indeholder mindre end 3 kg F-gas og er sluttet 
direkte til apparatet uden vægtbelastning på gastilslutningen. 
Anlægget skal afprøves efter installering. 
5.6. Brandbeskyttelse 
5.6.1. Generelt 
Ved valget af den type udstyr, der installeres, og ved fartøjets 
indretning skal brandrisikoen og brandspredningen tages i 
betragtning. 
Dette er særlig vigtigt ved indretning af omgivelserne omkring 
apparater, der bruger åben ild. 
5.6.2. Brandslukningsudstyr 
Fartøjet skal være forsynet med brandslukningsudstyr, der svarer 
til dets størrelse og type. Antallet, størrelsen og fordelingen af 
ildslukkere skal vælges under hensyntagen til 
fremdrivningsmidlernes type og antal, motorrummets størrelse og 
mængden af udstyr, der kan udgøre en brandfare. 
Transportable ildslukkere skal i fastmonteret stand være let 
tilgængelige, og én ildslukker skal være placeret således, at den 
uden besvær kan nås fra bådens hovedstyreplads. 
5.7. Skibs lys 
Der skal være mulighed for montering af eventuelt påkrævede 
skibs lys. 
-<?v-
BI LAG II 
DELE 
1. Tændingsbeskyttelse til indenbords motorer og hækmotorer. 
2. Beskyttelse til startanordninger til udenbords motorer. 
3. Rat, styremekanismer og kåbe I aggregater. 
4. Brændstoftanke og brændstof ledninger. 
5. Antændingssikrede dele i motor- og brændstofrum, hvor der benyttes 
brændstof med et flammepunkt på under 55'C. 
6. Præfabrikerede luger og koøjer. 
-?«p-
BILAG I I I 
ERKLÆRING FRA FABRIKANTEN ELLER DENNES I FÆLLESSKABET 
ETABLEREDE REPRÆSENTANT 
(ARTIKEL 4, STK. 2) 
Den i artikel 4, stk. 2, anførte fabrikanterklæring skal indeholde følgende 
op lysninger: 
- navn og adresse på fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede 
repræsentant 
- en beskrivelse af de i bilag II anførte dele 
- en udtalelse om, at det er forbudt at benytte det lystfartøj, hvori 
delene skal indbygges, indtil lystfartøjet er blevet erklæret i 
overensstemmelse med forskrifterne i dette direktiv 
- navn og adresse på den underskrivende person. 
??-
BILAG IV 
EF-OVERENSSTEMMELSESMÆRKE 
EF-overensstemmelsesmærket består af de her viste bogstaver "CE" 
CE 
Disse bogstaver skal være ha I ve irkeI formede. Midterstregen i "E" skal have 
en længde på mindst 80% af halvcirklens ydre radius. 
Bogstavernes bredde skal være mindt en femtedel af EF-mærkets højde. 
EF-mærkets forskellige dele skal have nogenlunde samme vertikale dimension, 
som ikke må være under 5 mm. 
Efter EF-mærket følger det bemyndigede organs identifikationsmærke, hvis 
det deltager i fabrikationskontrollen, samt det år, hvor EF-mærket er 
anbragt, angivet ved årstallets to sidste cifre. 
yO -
BILAG V 
INTERN FABRIKAT IONSKONTROL 
(modul A) 
1. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant, der 
opfylder forpligtelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at de 
pågældende produkter opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. 
Fabrikanten anbringer EF-mærket på hvert enkelt produkt og udsteder en 
skr i f11 i g overensstemmeIseserklær ing. 
2. Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation, der er beskrevet i 
punkt 3, og fabrikanten eller dennes i Fællesskabets etablerede 
repræsentant stiller den til rådighed for de nationale myndigheder med 
henblik på inspektion i mindst ti år fra datoen for ophøret med 
fremstillingen af produktet. 
Er hverken fabrikanten eller dennes repræsentant etableret i 
Fællesskabet, påhviler pligten til at fremlægge den tekniske 
dokumentation den person, som er ansvarlig for markedsføringen af 
produktet i Fællesskabet. 
- o7 / -
3. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere produktets 
overensstemmelse med direktivets krav. Dokumentation skal i det omfang, 
det er nødvendigt for vurderingen, dække produktets konstruktion, 
fremstilling og funktion (jf. bilag XIII). 
4. Fabrikanten eller dennes repræsentant opbevarer sammmen med den tekniske 
dokumentation en kopi af overensstemmelseserklær ingen. 
5. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger for, at fremstil­
lingsprocessen sikrer, at de fremstillede produkter er i 
overensstemmelse med den tekniske dokumentation, der er omhandlet i 
punkt 2, og med de relevante krav i direktivet. 
-li' 
BILAG VI 
INTERN FABRIKATIONSKONTROL PLUS PRØVNINGER 
(modul Aa. valgmulighed I) 
1. Dette modul består af modul A, jf. bilag V, plus følgende supplerende 
krav-. 
På en eller flere både, som er repræsentative for fabrikantens produk­
tion, udfører fabrikanten en eller flere af følgende afprøvninger eller 
dertil svarende beregninger eller former for kontrol eller lader dem 
udføre: 
- stabiI itetsprøve i overensstemmelse med pkt. 3.2 i de væsentlige krav 
- opdriftsprøve i overensstemmelse med pkt. 3.3 i de væsentlige krav. 
Prøvningerne udføres under ansvar af et bemyndiget organ, udvalgt af 
fabrikanten. Under fremstillingsprocessen anbringer fabrikanten på det 
bemyndigede organs ansvar dettes identificeringsmærke på produktet. 
° } 
BILAG VII 
EF-TYPEAFPRØVNING (modul B) 
1. Et bemyndiget organ konstaterer og attesterer, at en prøve, som er 
repræsentativ for den pågældende produktion, opfylder de relevante krav 
i direktivet. 
2. Anmodning om EF-typeafprøvning indgives af fabrikanten eller dennes i 
Fællesskabet etablerede repræsentant til et bemyndiget organ efter eget 
valg. 
Anmodningen skal indeholde: 
- fabrikantens navn og adresse samt navn og adresse på fabrikantens 
repræsentant, hvis anmodningen indgives af denne 
- en skriftlig erklæring om, at samme anmodning ikke er indgivet til 
andre bemyndigede organer 
den tekniske dokumentation, jf. punkt 3. 
Ansøgeren stiller en prøve, som er repræsentativ for den pågældende 
produktion, og som i det følgende benævnes "type" (*), til rådighed for 
det bemyndigede organ. Det bemyndigede organ kan anmode om yderligere 
prøveeksemplarer, såfremt dette er nødvendigt af hensyn til 
gennemførelsen af prøvningsprogrammet. 
(*) En type kan omfatte flere forskellige produktvarianter, når blot 
forskellene mellem varianterne ikke berører sikkerhedsniveauet eller 
de Øvrige krav til produktets kvalitet. 
- ZA -
3. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere produktets 
overensstemmelse med direktivets krav. I det omfang, det er 
nødvendigt for vurderingen, skal den omfatte produktets konstruktion, 
fremstilling og funktion (jf. bilag XIII). 
4. Det bemyndigede organ: 
4.1 undersøger den tekniske dokumentation, kontrollerer, at typen er 
fremstillet i overensstemmelse med denne, og fastslår, hvilke 
elementer der er konstrueret i overensstemmelse med de relevante 
bestemmelser i de i artikel 5 nævnte standarder, samt hvilke 
elementer der er konstrueret, uden at de relevante bestemmelser i 
disse standarder er blevet anvendt. 
4.2 gennemfører eller lader gennemføre de nødvendige undersøgelser og 
prøvninger til kontrol af, om fabrikantens løsninger opfylder de 
væsentlige krav i direktivet i de tilfælde, hvor de i artikel 5 
nævnte standarder ikke er anvendt. 
4.3 gennemfører eller lader gennemføre de nødvendige undersøgelser og 
prøvninger til kontrol af, om de relevante standarder rent faktisk er 
blevet anvendt i de tilfælde, hvor fabrikanten har valgt at anvende 
disse. 
4.4 aftaler med ansøgeren, hvor undersøgelserne og de nødvendige 
prøvninger skal gennemføres. 
5. Konstateres det, at typen opfylder direktivets bestemmelser, udsteder 
det bemyndigede organ en EF-typeafprøvningsattest til ansøgeren. 
Attesten skal indeholde fabrikantens navn og adresse, undersøgelsens 
resultater, betingelserne for dens gyldighed samt de nødvendige data 
til identificering af den godkendte type. 
- 4 C 
En oversigt over de relevante dele af den tekniske dokumentation 
vedlægges attesten, og en kopi heraf opbevares af det bemyndigede organ. 
Afslår det bemyndigede organ at udstede en typeafprøvningsattest til 
fabrikanten, skal det give en detaljeret redegørelse for årsagerne 
hertiI. 
6. Ansøgeren skal underrette det bemyndigede organ, som opbevarer den 
tekniske dokumentation vedrørende EF-typeafprøvningen, om enhver ændring 
af det godkendte produkt; produktet skal godkendes på ny, hvis sådanne 
ændringer kan påvirke overensstemmelsen med de væsentlige krav eller de 
foreskrevne betingelser for anvendelse af produktet. Denne 
ti Ilægsgodkendelse gives i form af en tilføjelse til den oprindelige EF-
typeafprøvningsattest. 
7. Alle bemyndigede organer meddeler de øvrige bemyndigede organer 
relevante oplysninger om udstedte EF-typeafprøvningsattester og udstedte 
eller tilbagekaldte ti IlægsgodkendeIser. 
8. De Øvrige bemyndigede organer kan indhente kopi af EF-typeafprøvnings-
attesterne og/eller ti IlægsgodkendeIserne. Bilagene til attesterne 
stilles ti I de øvrige bemyndigede organers rådighed. 
9. Fabrikanten eller dennes repræsentant skal ud over den tekniske 
dokumentation tillige opbevare en kopi af EF-typeafprøvningsattesten og 
eventuelle tillæg til denne i mindst ti år fra datoen for ophøret af 
fremstillingen af produktet. 
Er hverken fabrikanten eller dennes repræsentant etableret i 
Fællesskabet, påhviler pligten til at fremlægge den tekniske 
dokumentation den person, som er ansvarlig for markedsføringen af 
produktet i Fællesskabet. 
-?é 
BI LAG VIII 
TYPEOVERENSSTEMMELSE (modul C) 
1. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant 
garanterer og erklærer, at de pågældende produkter er i overensstemmelse 
med typen som beskrevet i EF-typeafprøvningsattesten og opfylder de krav 
i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten anbringer EF-mærket på 
hvert enkelt produkt og udsteder en skriftlig 
overensstemmelseserklær ing. 
2. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger for, at 
fremstillingsprocessen sikrer, at de fremstillede produkter er i 
overensstemmelse med typen som beskrevet i EF-typeafprøvningsattesten og 
med de relevante krav i direktivet. 
3. Fabrikanten eller dennes repræsentant skal opbevare en kopi af 
overensstemmelseserklær ingen i mindst ti år fra datoen for ophøret af 
fremstillingen af produktet. 
Er hverken fabrikanten eller dennes repræsentant etableret i 
Fællesskabet, påhviler pligten til at fremlægge den tekniske 
dokumentation den person, som er ansvarlig for markedsføringen af 
produktet i Fællesskabet. 
-.!?-
BILAG IX 
KVALITETSSIKRING AF PRODUKTIONEN (modul D) 
1. Fabrikanten, der opfylder bestemmelserne i punkt 2, garanterer og 
erklærer, at de pågældende produkter er i overensstemmelse med typen 
som beskrevet i EF-typeafprØvningsattesten og opfylder de krav i 
direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten anbringer EF-mærket på 
hvert enkelt produkt og udsteder en skriftlig 
overensstemmelseserklæring. Sammen med EF-mærket anføres det 
i dentificeringsmærke, der anvendes af det bemyndigede organ, som er 
ansvarlig for den i punkt 4 omhandlede kontrol. 
2. Fabrikanten skal anvende et godkendt kvalitetssystem for produktion 
og foretage kontrol af prøvninger af de færdige produkter som 
beskrevet i punkt 3, og er underlagt den i punkt 4 omhandlede 
kontrol . 
3. Kval i tetssystem 
3.1 Fabrikanten indsender en ansøgning om vurdering af kvalitetssystemet 
for de pågældende produkter ti I et bemyndiget organ efter eget valg. 
Ansøgningen skal indeholde: 
- alle oplysninger, der er relevante for den planlagte 
produktkategor i 
- dokumentation vedrørende kvalitetssystemet 
- den tekniske dokumentation for den godkendte type (jf. bilag XIII) 
og en kopi af EF-typeafprøvningsattesten. 
•te 
3.2 Kvalitetssystemet skal sikre, at produkterne er i overensstemmelse 
med typen som beskrevet i EF-typeafprøvningsattesten samt med de 
relevante krav i direktivet. 
Alle de forhold, krav og bestemmelser, som fabrikanten har taget 
hensyn til, skal dokumenteres på systematisk og overskuelig måde i en 
skriftlig redegørelse for forholdsregler, procedurer og 
instruktioner. Denne dokumentation vedrørende kvalitetssystemet skal 
sikre, at kvalitetsprogrammer, -planer, -manualer og -registre 
fortolkes ens. 
Redegørelsen skal navnlig indeholde en fyldestgørende beskrivelse af: 
- kvalitetsmålsætninger og organisationsstruktur samt ledelsens 
ansvar og beføjelser med hensyn til produktkvalitet 
- fremstillingsprocesser, teknikker vedrørende kvalitetskontrol og 
-sikring samt de systematiske foranstaltninger, der vil blive 
anvendt 
- de undersøgelser og prøvninger, der skal udføres før, under og 
efter fremstillingen, og den hyppighed, hvormed dette sker 
- kval itetsregistre, herunder kontrolrapporter og prøvnings- og 
kalibreringsdata, rapporter over personalets kvalifikationer mv. 
- hvordan det kontrolleres, at den krævede produktkvalitet er 
opnået, og at kvalitetssystemet fungerer effektivt. 
-?7f-
3.3 Det bemyndigede organ vurderer kvalitetssystemet for at fastslå, om 
det opfylder kravene i punkt 3.2. Organet skal antage, at disse krav 
er opfyldt, hvis kval itetssystemerne anvender den harmoniserende 
standard på området. 
Kontrolholdet skal mindst omfatte ét medlem, som har erfaring med at 
vurdere den pågældende produktteknologi. Vurderingsproceduren skal 
omfatte et besøg på fabrikantens anlæg. 
Afgørelsen skal meddeles fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde 
resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgøreIse. 
3.4 Fabrikanten forpligter sig til at opfylde sine forpligtelser i 
henhold til kvalitetssystemet, således som det er godkendt, og til at 
vedligeholde det, således at det forbliver hensigtsmæssigt og 
effekt ivt. 
Fabrikanten eller dennes repræsentant underretter det bemyndigede 
organ, som har godkendt kvalitetssystemet, om enhver påtænkt ændring 
af kvalitetssystemet. 
Det bemyndigede organ vurderer foreslåede ændringer og afgør, om det 
ændrede kvalitetssystem stadig opfylder de i punkt 3.2 omhandlede 
krav, eller om en fornyet vurdering er nødvendig. 
Det bemyndigede organ meddeler fabrikanten afgørelsen. Meddelelsen 
skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede 
vurder ingsafgøreI se. 
-Ao-
4. Kontrol på det bemyndigede organs ansvar 
4.1 Formålet med EF-kontrollen er at sikre, at fabrikanten fuldt ud 
opfylder sine forpligtelser i henhold til det godkendte kvalitets­
system. 
4.2 Fabrikanten skal give den bemyndigede organ adgang til at inspicere 
produktions-, kontrol-, prøvnings- samt oplagringsfaciliteterne og 
give det alle nødvendige oplysninger, herunder: 
- dokumentation vedrørende kvalitetssystemet 
- kvaI itetsregistreringer, herunder kontrolrapporter, prøvnings- og 
kal ibreringsdata, rapporter vedrørende personalets kvalifikationer 
mv. 
4.3 Det bemyndigede organ skal gennemføre periodiske kontrolbesøg for at 
sikre, at fabrikanten vedligeholder og anvender kvalitetssystemet; 
det udsteder en kontrolrapport til fabrikanten. 
4.4 Det bemyndigede organ kan derudover aflægge uanmeldte besøg hos 
fabrikanten. Under disse besøg kan det foretage eller lade foretage 
prøvninger for om nødvendigt at kontrollere, om kvalitetssystemet 
fungerer hensigtsmæssigt. Det udsteder en besøgsrapport og i givet 
fald en prøvningsrapport til fabrikanten. 
-y 
5. Fabrikanten skal i mindst ti år fra datoen for ophøret af 
fremstillingen af produktet kunne forelægge de nationale myndigheder: 
- den i punkt 3.1, andet afsnit, omhandlede dokumentation 
- de i punkt 3.4, andet afsnit, omhandlede meddelelser om ændringer 
- de i punkt 3.4, sidste afsnit, og punkt 4.3 og 4.4 omhandlede 
afgørelser og rapporter fra det bemyndigede organ. 
6. Hvert bemyndiget organ meddeler de øvrige bemyndigede organer 
relevante oplysninger om udstedte eller tilbagekaldte godkendelser af 
kvaI i tetssystemer. 
49 6 -
BILAG X 
PRODUKTVERIFIKATION (modul F) 
1. Dette modul beskriver den procedure, hvorved fabrikanten eller dennes 
i Fællesskabet etablerede repræsentant garanterer og erklærer, at de 
produkter, som bestemmelserne i punkt 3 er blevet anvendt på, er i 
overensstemmelse med typen som beskrevet i EF-typeafprøvningsattesten 
og opfylder de relevante krav i direktivet. 
2. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at 
fremstillingsprocessen sikrer, at produkterne er i overensstemmelse 
med typen som beskrevet i EF-typeprøvningsattesten og med de 
relevante krav i direktivet. Fabrikanten anbringer EF-mærket på hvert 
enkelt produkt og udsteder en overensstemmelseserklæring. 
3. Det bemyndigede organ foretager de nødvendige undersøgelser og 
prøvninger for at verificere, at produktet er i overensstemmelse med 
direktivets krav; dette kan efter fabrikantens valg foregå enten ved 
kontrol og prøvning af hvert enkelt produkt som beskrevet i punkt 4 
eller ved kontrol og prøvning af produkterne på et statistisk 
grundlag som beskrevet i punkt 5. 
3.a Fabrikanten eller dennes repræsentant opbevarer en kopi af 
overensstemmeIseserklær ingen i mindst ti år fra datoen for ophøret af 
fremstillingen af produktet. 
4. Verifikation ved kontrol og prøvning af hvert enkelt produkt 
4.1 Alle produkter undersøges enkeltvis, og der gennemføres de 
prøvninger, der er omhandlet i den (de) relevante standard(er), jf. 
artikel 5, eller tilsvarende prøvninger »"or at verificere, at 
produkterne er i overensstemmelse med ypen som beskrevet i 
Å1 -
EF-typeafprøvningsattesten og med de relevante krav i direktivet. 
4.2 Det bemyndigede organ anbringer eller lader anbringe sit identifice-
ringsmærke på hvert godkendt produkt og udsteder en skriftlig 
overensstemmelsesattest vedrørende de gennemførte prøvninger. 
4.3 Fabrikanten eller dennes repræsentant skal på opfordring kunne 
forevise den overensstemmelsesattest, der er udstedt af det 
bemyndigede organ. 
5. Statistisk verifikation 
5.1 Fabrikanten fremlægger sine produkter i form af ensartede partier og 
træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fremstil­
lingsprocessen garanterer, at alle producerede partier bliver 
ensartede. 
5.2 Alle produkter skal kunne verificeres i form af ensartede partier. 
Der udtages en stikprøve af hvert parti. Produkterne i en prøve 
undersøges enkeltvis, og der gennemføres de prøvninger, der er 
omhandlet i den (de) relevante standard(er), jf. artikel 5, eller 
tilsvarende prøvninger for at verificere, om produkterne er i 
overensstemmelse med de relevante krav i direktivet, og for at 
fastslå, om partiet skal godkendes eller kasseres. 
5.3 Der anvendes følgende elementer under den statistiske procedure: 
- den statistiske metode, der skal anvendes 
- karakteristika ved prøveudtagningen 
5.4 For så vidt angår godkendte partier skal det bemyndigede organ 
anbringe eller lade anbringe sit identificeringsmærke på hvert enkelt 
produkt og udstede en skriftlig overensstemmelsesattest vedrørende de 
foretagne prøvninger. Alle produkter i partiet kan markedsføres, 
undtagen de produkter fra prøven, der ikke opfylder 
overensstemmeIseskravene. 
hh-
Kasseres et parti, træffer vedkommende bemyndigede organ de 
nødvendige foranstaltninger ti I at forhindre, at det pågældende parti 
markedsføres. Hvis der ofte må kasseres partier, kan det bemyndigede 
organ stille den statistiske verifikation i bero. 
Fabrikanten kan under fremstillingsprocessen på det bemyndigede 
organs ansvar anbringe dettes identificeringsmaerke på produktet. 
5.5 Fabrikanten eller dennes repræsentant skal på opfordring kunne 
forevise den overensstemmelsesattest, der er udstedt af det 
bemyndigede organ. 
-/i 9 
BILAG XI 
ENHEDSVERIFIKATION 
(modul G) 
1. Dette modul beskriver den procedure, hvorved fabrikanten garanterer og 
erklærer, at det pågældende produkt, for hvilket der er udstedt den i 
punkt 2 omhandlede attest, er i overensstemmelse med de relevante krav i 
direktivet. Fabrikanten anbringer EF-mærket på produktet og udsteder en 
overensstemmelseserklær ing. 
2. Det bemyndigede organ undersøger produktet og gennemfører de prøvninger, 
der er omhandlet i den (de) relevante standard(er), jf. artikel 5, eller 
tilsvarende prøvninger for at sikre, at det er i overensstemmelse med de 
relevante krav i direktivet. 
Det bemyndigede organ anbringer eller lader anbringe sit identi­
ficer i ngsmærke på det godkendte produkt og udsteder en overens-
stemme Isesattest vedrørende de gennemførte prøvninger. 
3. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere produktets 
overensstemmelse med direktivets krav samt forstå dets konstruktion, 
fremstilling og funktion (jf. bilag XIII) 
-tt-
BILAG XII 
FULD KVALITETSSIKRING 
(modul H) 
1. Dette modul beskriver den procedure, hvorved en fabrikant, der 
opfylder bestemmelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at de 
pågældende produkter opfylder de relevante krav i direktivet. 
Fabrikanten anbringer EF-mærket på hvert enkelt produkt og udsteder 
en skriftlig overensstemmelseserklæring. Sammen med EF-mærket anføres 
det i dent ificeringsmærke, der anvendes af det bemyndigede organ, som 
er ansvarligt for den i punkt 4 omhandlede kontrol. 
2. Fabrikanten anvender et godkendt kvalitetssystem for konstruktion, 
fremstilling, endelig produktkontrol og prøvning som beskrevet i 
punkt 3 og er underlagt den i punkt 4 omhandlede kontrol. 
3. Kval itetssystem 
3.1 Fabrikanten indsender en ansøgning om vurdering af kvalitetssystemet 
ti I et bemyndiget organ. 
Ansøgningen skal indeholde: 
- alle relevante oplysninger for den planlagte produktkategori 
- dokumentation vedrørende kvalitetssystemet. 
3.2 Kvalitetssystemet skal sikre, at produkterne opfylder de relevante 
krav i direktivet. 
Alle de forhold, krav og bestemmelser, som fabrikanten har taget 
hensyn til, skal dokumenteres på systematisk og overskuelig måde i en 
skriftlig redegørelse for 
-/fl-
forholdsregler, procedurer og instruktioner. Denne dokumentation for 
kvalitetssystemet skal sikre, at kvalitetspolitik og -procedurer, 
såsom kvalitetsprogrammer, -planer, -manualer og -registre fortolkes 
ens. 
Redegørelsen skal navnlig indeholde en fyldestgørende beskrivelse af: 
- Kvalitetsmålsætninger og organisationsstruktur samt ledelsens 
ansvar og beføjelser med hensyn til konstruktions- og produktkva-
I itet 
- de tekniske konstruktionsspecifikationer, herunder standarder, der 
vil blive anvendt, samt, hvis de i artikel 5 omhandlede standarder 
ikke anvendes fuldt ud, hvordan det sikres, at de væsentlige krav 
i direktivet, der gælder for produkterne, vil blive opfyldt 
- de teknikker til konstruktionskontrol og -verifikation samt de 
processer og systematiske foranstaltninger, der vil blive anvendt 
ved konstruktionen af produkterne, for så vidt angår pågældende 
produktkategor i 
- de tilsvarende teknikker for fremstilling, kvalitetskontrol og 
kvalitetssikring samt de systematiske fremgangsmåder og 
foranstaltninger, der vil blive anvendt 
- de undersøgelser og prøvninger, der skal udføres før, under og 
efter produktionen, og den hyppighed, hvormed dette sker 
- kvaI itetsregistre, herunder kontrolrapporter og prøvnings- og 
kalibreringsdata, rapporter over personalets kvalifikationer mv. 
- metoderne til verifikation af, at den krævede konstruktions- og 
produktkvalitet er opnået, og at kvalitetssystemet fungerer 
effektivt. 
hr,f> 
3.3 Det bemyndigede organ vurderer kvalitetssystemet for at fastslå, 
om det opfylder kravene i punkt 3.2. Organet skal antage, at disse 
krav er opfyldt, hvis kval itetssystemerne anvender den relevante 
harmoniserede standard (EN 29001). 
Vurderingsholdet skal mindst omfatte ét medlem, som har erfaring 
med at vurdere den pågælodende produktteknologi. 
Vurderingsproceduren skal omfatte et besøg på fabrikantens anlæg. 
Afgørelsen skal meddeles til fabrikanten. Meddelelsen skal 
indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede 
vurder i ngsafgøre I se. 
3.4 Fabrikanten forpligter sig til at opfylde sine forpligtelser i 
henhold til kvalitetssystemet, således som det er godkendt, og ti I 
at vedligeholde det, således at det forbliver hensigtsmæssigt og 
effekt ivt. 
Fabrikanten eller dennes repræsentant underretter det bemyndigede 
organ, som har godkendt kvalitetssystemet, om enhver påtænkt 
ændr ing af dette. 
Det bemyndigede organ vurderer de foreslåede ændringer og afgør, 
om det ændrede kvalitetssystem stadig opfylder de i punkt 3.2 
omhandlede krav, eller om en fornyet vurdering er nødvendig. 
Det bemyndigede organ meddeler fabrikanten afgørelsen. Meddelelsen 
skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede 
vurder ingsafgørelse. 
4- EF-kontrol på det bemyndigede organs ansvar 
4.1 Formålet med EF-kontrollen er at sikre, at fabrikanten fuldt ud 
opfylder sine forpligtelser i henhold til det godkendt 
kval i tetssystem. 
u 
4.2 Fabrikanten skal give det bemyndigede organ adgang ti I at kontrollere 
konstruktions-, produktions-, kontrol- og prøvnings- samt oplagrings­
faciliteterne og skal give det alle nødvendige oplysninger, herunder: 
- dokumentation vedrørende kvalitetssystemet 
- kval itetsregistreringer i henhold til konstruktionsdelen i 
kvalitetssystemet såsom resultater af analyser, beregninger, 
prøvninger mv. 
- kval itetsregistreringer i henhold til produktionsdelen i 
kvalitetssystemet, såsom kontrolrapporter samt prøvnings- og 
kalibreringsdata, rapporter over personalets kvalifikationer mv. 
4.3 Det bemyndigede organ skal gennemføre periodiske kontrolbesøg for at 
sikre, at fabrikanten vedligeholder og anvender kvalitetssystemet, og 
udarbejde en kontrolrapport til fabrikanten. 
4.4 Det bemyndigede organ kan desuden aflægge uanmeldte besøg hos 
fabrikanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ om 
nødvendigt foretage prøver for at kontrollere, om kvalitetssystemet 
fungerer tilfredsstillende. Det udsteder en besøgsrapport og, i givet 
fald, en prøverapport til fabrikanten. 
5. Fabrikanten skal i et tidsrum på mindst ti år fra datoen for ophøret 
af fremstillingen af produktet kunne forelægge de nationale 
myndigheder: 
- den i punkt 3.1, andet afsnit, andet led, omhandlede dokumentation 
- de i punkt 3.4, andet afsnit, omhandlede meddelelser om ændringer 
- de i punkt 3.4, sidste afsnit, og i punkt 4.3 og 4.4 omhandlede 
afgørelser og rapporter fra det bemyndigede organ. 
- ^c 
6. Alle bemyndigede organer meddeler de øvrige bemyndigede organer 
relevante oplysninger om udstedte eller tilbagekaldte godkendelser af 
kval i tetssystemer. 
-<r/ 
BILAG XIII 
TEKNISK DOKUMENTATION 
FREMLAGT AF FABRIKANTEN 
Den tekniske dokumentation, der er omhandlet i bilag V, VII, VIII, IX og 
XI, skal omfatte alle relevante data og midler, som fabrikanten benytter 
til at sikre, at fartøjer og dele hertil opfylder de væsentlige krav, der 
gælder for dem. 
Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at forstå produktets 
konstruktion, fremstilling og funktion samt at vurdere overensstemmelsen 
med direktivets krav. 
Dokumentationen skal indeholde følgende oplysninger, for så vidt som de er 
relevante for vurderingen: 
- en almindelig beskrivelse af typen 
- konstruktionstegninger og produktionstegninger samt lister over 
komponenter, delmontager, kredsløb osv. 
- de nødvendige beskrivelser og forklaringer til forståelse af ovennævnte 
tegninger og lister samt af produktets funktion 
- en liste over de standarder, der er nævnt i artikel 5, og som helt eller 
delvis finder anvendelse, samt beskrivelser af de løsninger, der er 
valgt med henblik på at opfylde de væsentlige krav i de tilfælde, hvor 
de i artikel 5 nævnte standarder ikke er anvendt 
- resultater af konstruktionsberegninger og kontrolundersøgelser mv. 
- prøverapporter, eller beregninger af stabilitet efter pkt. 3.2 i de 
væsentlige krav og af fiydeevne efter pkt. 3.3 i de væsentlige krav. 
BILAG XIV 
MINIMUMSKRITERIER, SOM MEDLEMSSTATERNE SKAL IAGTTAGE 
VED BEMYNDIGELSE AF ORGANER 
1. Organet, dets leder og det personale, der skal udføre kontrolarbejdet, 
må hverken være konstruktør, fabrikant eller leverandør af både og dele 
hertil, som skal kontrolleres, eller være beskæftiget med montage heraf 
eller være nogen af de nævnte personers repræsentant. De må hverken 
direkte eller som repræsentanter deltage i konstruktion, fabrikation, 
markedsføring eller vedligeholdelse af disse produkter. Dette udelukker 
ikke muligheden for, at der udveksles tekniske oplysninger mellem fabri­
kanten og organet. 
2. Organet og det personale, der skal udføre kontrollen, skal udføre 
kontrolarbejdet med den størst mulige faglige uafhængighed og den 
største, tekniske kompetence samt være uafhængig af enhver form for 
pression og incitament, navnlig af finansiel art, som kan påvirke deres 
bedømmelse eller resultaterne af deres kontrol, især fra personer eller 
grupper af personer, der berøres af afprøvningsresuI taterne. 
3. Organet skal råde over personale og besidde de nødvendige midler for på 
fyldestgørende måde at udføre de tekniske og administrative opgaver i 
forbindelse med gennemførelsen af kontrollen; det skal ligeledes have 
adgang til det nødvendige materiel for at kunne foretage særkontrol. 
4. Det personale, som skal foretage kontrollen, skal have: 
- en god teknisk og faglig uddannelse 
- et tilstrækkeligt kendskab til forskrifterne vedrørende den kontrol, 
det udfører, og tilstrækkelig praktisk erfaring med hensyn til et 
sådant kontrolarbejde 
- den nødvendige færdighed i at udarbejde de attester, redegørelser og 
rapporter, som indeholder resultaterne af den gennemførte kontrol. 
5. Det personale, som skal foretage kontrollen, skal sikres fuld 
uafhængighed. Aflønningen af hver enkelt ansat må hverken være afhængig 
aharmoniserede det antal kontrolfunktioner, den pågældende udfører, 
eller af resultaterne af denne kontrol. 
6. Organet skal være ansvarsforsikret, medmindre det civilretlige ansvar 
efter national ret dækkes af staten eller kontrollen gennemføres direkte 
af medlemsstaten. 
7. Organets ansatte er undergivet den med deres arbejde forbundne pligt til 
at iagttage tavshed om alt, hvad de får kendskab til under udførelsen af 
deres arbejde (undtagen over for de kompetente administrative 
myndigheder i den at, hvor de udfører deres arbejde) i forbindelse med 
dette direktiv eller enhver anden national retsforskrift, udstedt i ør 
af dette. 
-TA -
LYSTFARTØJER 
FINANSI ER INGSOVERSIGT 
Afsnit 1: Finansielle virkninger 
1. Aktion: Direktiv om teknisk harmonisering - Art. 100 A: 
"Lystfartøjer". 
2. Budgetposter: B5-300 Foranstaltninger vedrørende gennemførelse af det 
indre marked (ex 7750). 
3. Retsgrundlag: artikel 100 A EØF. 
4. Beskrivelse af aktionen 
4.1 Aktionens mål: fjernelse af handelshindringer og tekniske 
barr ierer. 
4.2 Varighed: direktivets planlagte gennemføre I sesdato-. 1.7.95. 
4.3 Følgende sektorer er omfattet af aktionen: medlemsstaternes 
administrationer, maritime industrier og brugere af lystfartøjer. 
5. Klassifikation af udgifter og indtægter 
5.1 Obligatoriske/ikke-obligatoriske udgifter - Ikke-obIigatoriske 
udgi fter. 
5.2 Opdelte bevillinger. 
5.3 Omfattede indtægtstyper - ingen indtægter 
6. Udgifternes eller indtægternes art 
6.1 100% ti I skud : NEJ 
6.2 Tilskud kombineret med finansiering fra andre offentlige og/eller 
private bidragydere: JA 
6.3 Rentegodtgørelse: NEJ 
6.4 Andet : eventuel dækning af mødeudgifter. 
6.5 Forventes der hel eller delvis tilbagebetaling af EF's tilskud, 
hvis foranstaltningen bliver økonomisk rentabel: NEJ 
6.6 indebærer foranstaltningen en ændring af indtægtsniveauet? I 
bekræftende fald, hvilken ændring og hvilken indtægtstype drejer 
det sig om? NEJ 
9$--
7. Finansielle virkninger på interventionsbevi11ingerne (budgettets B-del) 
7.1 Inden for den pågældende budgetprocedure skal der regnes med 
midler svarende til: 
- transponeringen af 5 offentliggjorte ISO-standarder(2) til 
CEN-standarderO), 
færdiggørelsen af 13 standarder, hvis udarbejdelse er langt 
fremme, som CEN-standarder 
- udarbejdelsen af 7 standarder inden for områder, hvor arbejdet 
endnu ikke er startet 
D.v.s. 
transponering af 5 offentliggjorte ISO-standadarder , 10 000 ECU 
x 5 - 50 000 
- færdiggørelse som CEN-standarder af 13 standarder hvis 
udarbejdelse er langt fremme, 30 000 ECU x 13 - 390 000 
- udarbejdelse af 7 standarder inden for områder, hvor arbejdet 
endnu ikke er påbegyndt 
50 000 ECU x 7 - 350 000 
790 000 # 800 000 
7.2 Angiv "mini-budgettets" andel af foranstaltningens samlede 
omkostninger. Angiv beregningsmåden: ingen. 
7.3 Vejledende forfaldsplan for forpligtelses- og 
betalingsbevillinger: forpligtelsesbevillinger 1992: 800 000 ECU 
beta I ingsbev i I Iinger 1992: 
1993: 
1994: 300 
350 
150 000 
000 
000 ECU 
ECU 
ECU 
8. Hvilke forholdsregler er der taget i handlingsforslaget med henblik på 
at imødegå bedrageri?: forholdsreglerne mod bedrageri (kontrol, eventuel 
regnskabskontrol, kontrahentens forpligtelser) er omfattet i ramme­
aftalen mellem Kommissionen og CEN. 
(2) International Organization for Standard ization 
(1) European Committee for Standard ization 
ré 
Afsnit 2: Administrative udgifter 
(budgettets A-del) 
1. Medfører den foreslåede aktion en forøgelse af antallet af ansatte i 
Kommissionen? I bekræftende fald, hvor stor? Inkludering i 
arbejdsopgaverne i afdelingerne II I/E/4 og lll/B/2. 
2. Angiv handlingsforslagets indvirkning på personale- og 
driftsomkostningerne. Angiv beregningsmåden: 83/189 + eventuelt 
særudvalg: (20 000 ECU årligt). 
Afsnit 3: Analyse af omkostnings-effektiviteten 
1. Mål og sammenhæng med finansieringspI an lægningen. 
1.1 Den foreslåede aktions særmål. Den skal kvantificeres (hvis det er 
muligt) og fremlægges separat for hvert år, hvis det drejer sig om 
en flerårig aktion: gennemførelse af det indre marked og 
forbedring af den pågældende industrisektors konkurrenceevne-, 
udarbejdelse af de harmoniserede normer, der er nødvendige for 
direktivets gennemførelse. 
1.2 Er aktionen medtaget i GD's finansieringspIanlægning for de 
pågældende år?: JA 
1.3 Angiv hvilke generelle mål, i GD's finansieringspIanlægning, den 
foreslåede aktion henhører under. 
- ophævelse af de tekniske barrierer, 
harmonisering af de tekniske lovgivninger og standardisering. 
2. Aktionens begrundelse 
2.1 Begrundelse for den valgte aktion i stedet for et alternativ, 
hvormed de samme mål kunne nås. Begrundelsen skal særlig tage 
udgangspunkt i tre kriterier: 
Gensidig anerkendelse kan ikke anvendes; eftersom godkendelsen af 
lystfartøjer berører et stort antal systemer, er et direktiv 
nødvend igt. 
a) omkostninger: aftale mellem Kommissionen og CEN. 
b) afledte virkninger (virkninger ud over de(t) specifikke mål: 
sektor-udv ikIing 
c) multiplikatoreffekt (mulighed for at mobilisere andre 
finansieringskilder): NEJ 
-r? 
3. Opfølgning og evaluering af aktionen 
3.1 Udvalgte indikatorer: overholdelse af fristerne for standardernes 
udarbejdelse og kontrol med de datoer, der er angivet i mandatet 
3.2 Hvorledes og hvor tit skal der foretages en evaluering: opfølgning 
af CEN-mandatet på årlig basis 
3.3 Vigtigste usikkerhedsfaktorer, der vil kunne indvirke på aktionens 
resultater: INGEN 
-r#-
KONSEKVEN S A N A L Y S E 

r 
1. Forslaget 
Direktivet er foreslået for at fjerne em række omfattende handelshin­
dringer i to af de større sønationer med omfattende bådebygningsindu­
strier, idet der er fare for, at også andre lande træffer lignende for­
holdsregler . 
Indvirkningen på erhvervet 
a) Alle sektorer af bådebygningsindustrien vil blive berørt med 
undtagelse af nogle få virksomheder, der fremstiller fartøjer, som 
er undtaget fra direktivet (både fremstillet udelukkende til 
kaproning, tro kopier af historiske fartøjer, kanoer, kajakker, u-
både, hovercrafts m.v.). 
Producenterne af komponenter hertil vil blive berørt ligesom 
bådebyggerne selv, skønt producenter af komponenter generelt set 
normalt ikke kun fremstiller deres produkter til brug for 
bådebygnings industr ien. 
b) 98 % af bådebyggerne har under 200 ansatte 
80 % af bådebyggerne har under 20 ansatte 
45 % af bådebyggerne har under 10 ansatte. 
c) Mindre virksomheder eksisterer generelt set ligeligt fordelt over 
hele EF. 
d) Der findes tre selskaber med mellem 1.000 og 1.500 ansatte (nemlig 
to i Frankrig og ét i Det Forenede Kongerige). 
Virksomhedernes opfyldelse af overensstemmeIseskravene 
Direktivet tilstræber at reducere overensstemmeIsesbyrden for mindre 
producenter af små fartøjer mest muligt, så omkostningerne kan holdes 
på et minimum. 
Mindre virksomheder, som anvender en intern produktionskontrolproce­
dure, er nødt ti I at føre nøje regnskab over tegninger, prøvninger, ud­
førte beregninger m.v. i et tidsrum på ti år, efter at det sidste pro­
dukt er blevet fremstillet, for at dette materiale kan stå til rådighed 
for de pågældende nationale myndigheder til brug for inspektion. 
- éo-
Større virksomheder skal samarbejde med de bemyndigede organer, hvilket 
indebærer større omkostninger. 
Der vil blive udfoldet alle mulige bestræbelser for at holde certifice-
ringsomkostningerne på et minimum. 
Økonomiske virkninger 
Fordelene ved ikke at have handelshindringer og ved at indføre stan­
dardmetoder for bådebyggeri og certificering og forpligelsen ti I at fø­
re nøje regnskab over tegninger, prøvninger og beregninger vil medføre 
større effektivitet og i visse tilfælde stordriftsfordele. Det forven­
tes således, at priserne vil blive holdt på et rimeligt niveau og sal­
get af fartøjer opretholdt. Dette vil resultere i større investeringer 
og oprettelse af nye virksomheder. 
Særlige foranstaltninger til fordel for små og mellemstore virksomheder 
Forslaget går ud på, at de mindre bådebyggere, der fremstiller små far­
tøjer (under 20 fartøjer om året af mindre end 6 m længde), skal prak­
tisere intern produktionskontrol. Er en mindre bådebygningsvirksomhed 
pålidelig og effektiv, kan den undgå inspektion fra et bemyndiget organ 
og følgelig også undgå de dermed forbundne omkostninger. 
Hør ing 
1. Samtlige EF-medlemsstaters regeringer. 
2. De enkelte EF-landes branchesammenslutninger inden for bådebyg-
ningsindustrien, repræsenteret ved "International Counci I of Marine 
Industry Associations". ICOMIA har ikke blot anmodet om et sådant 
direktiv, men også aktivt medvirket ved udformningen af de 
væsentlige krav heri og forberedelsen af de standarder, der er 
nødvendige for gennemførelsen heraf. 
3. "European Boating Association", som repræsenterer bådbruger­
organisationerne i otte EF-medlemsstater. Denne sammenslutning går 
generelt set ind for direktivet, men understreger, at direktivets 
procedure for overensstemmelsesvurdering bør medføre mindst mulige 
byrder. 

ISSN 0254-1459 
KOM(92) 141 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 06 
Katalognummer: CB-CO-92-169-DA-C 
ISBN 92-77-43287-X 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
1^2985 Luxembourg