Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

- "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om overvågning af zoonoser og zoonotiske agenser, om ændring af Rådets beslutning 90/424/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 92/117/EØF", og

- "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om bekæmpelse af salmonella og andre fødevarebårne zoonotiske agenser og om ændring af Rådets direktiv 64/432/EØF, 72/462/EØF og 90/539/EØF"

(2002/C 94/06)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 12. september 2001 under henvisning til EF-traktatens artikel 152 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om de ovennævnte emner.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Ann Davison til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 29. januar 2002.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 388. plenarforsamling af 20. og 21. februar 2002, mødet den 20. februar 2002, følgende udtalelse med 85 stemmer for, 1 imod og 7 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Zoonoser er sygdomme eller infektioner, som kan overføres fra dyr til mennesker. Inficeringen sker som regel ved indtagelse af produkter af dyreoprindelse. Salmonellosis er den mest rapporterede zoonotiske sygdom i de europæiske lande. Salmonella omfatter over 150 serotyper og findes i en lang række fødevarer, såsom rå æg, fjerkræ, svinekød, oksekød, andre kødprodukter og mejeriprodukter. Symptomerne og deres styrke varierer fra den ene serotype til den anden: diarré, feber, hovedpine og opkastning. Salmonellosis er ikke desto mindre en alvorlig sygdom og kan til tider endog være dødelig. Sygdommen kan ramme alle, men spædbørn, ældre mennesker og gravide er navnlig udsatte.

1.2. Salmonella er blot én af de zoonotiske agenser. Den næstalmindeligste agens hos mennesker er campylobacter. Det vigtigste symptom er diarré, men en campylobacter-infektion kan i sjældne tilfælde medføre nervelidelser og lammelser. Agensen findes hovedsageligt i kyllingekød.

1.3. Listeria og visse typer E. coli er også zoonotiske agenser for to andre almindelige infektionssygdomme(1).

2. Zoonosers indvirkning på menneskers sundhed

2.1. Der findes ingen pålidelige og sammenlignelige tal for antallet af sygdomstilfælde eller dødsfald i EU som følge af zoonoser. De nationale rapporteringssystemer er forskellige, og kun et mindre antal af sygdomstilfældene anmeldes. Campylobacter er ansvarlige for yderligere 127000 rapporterede tilfælde af fødevarebåren sygdom i 1999(2). I henhold til de data, som Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE) offentliggjorde i 2000(3), blev over 219141 tilfælde af salmonellainfektioner hos mennesker anmeldt i EU's medlemsstater. Kommissionen indsamler også data, der offentliggøres i en årlig rapport om salmonellosis(4). Den anslår, at der i 1999 var i alt 165569 tilfælde af salmonellose hos mennesker. De store og uforklarlige forskelle, der er på dataene fra medlemsstater, tyder på, at der er mangler i både overvågningen og koordineringen.

2.2. Ud over at påføre lidelser og være skyld i for tidlig død er zoonoser også ansvarlige for store udgifter på sundhedsområdet og tabt arbejdstid. Ifølge WHO(5) udgør de anslåede omkostninger pr. indberettet tilfælde af salmonella hos mennesker mellem ca. 1100 EUR og 1500 EUR i Europa. Den britiske sammenslutning af levnedsmiddel- og drikkevareproducenter ("Food and Drink Federation") har anslået, at behandlingen af sygdomme forårsaget af salmonella og campylobacter i 1999 kostede sundhedsvæsenet i Wales og England 27,8 mio. GBP.

2.3. ØSU anbefaler derfor en meget mere handlekraftig og hurtig strategi end den, som Kommissionen foreslår.

3. Resumé af Kommissionens forslag

3.1. Den 1. august 2001 vedtog Europa-Kommissionen to forslag med henblik på revision af gældende lovgivning og forbedring af forebyggelsen og bekæmpelsen af zoonoser: et forslag til direktiv om overvågning af zoonoser og zoonotiske agenser, om ændring af Rådets beslutning 90/424/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 92/117/EØF, samt et forslag til forordning om bekæmpelse af salmonella og andre fødevarebårne zoonotiske agenser og om ændring af Rådets direktiv 64/432/EØF, 72/462/EØF og 90/539/EØF. Forslagene er en del af opfølgningen på hvidbogen om fødevaresikkerhed(6).

3.2. Direktivforslaget forpligter medlemsstaterne til at oprette forbedrede og bedre koordinerede overvågningssystemer. Det fastlægger bestemmelser om et system til overvågning af visse zoonotiske agenser i hele fødekæden for både mennesker og dyr. Medlemsstaterne skal desuden tage del i samordnede overvågningsprogrammer med henblik på at få fastsat et grundlag for basisværdier for de vigtigste zoonotiske infektioner i hver enkelt medlemsstat. Disse programmer vil blive medfinansieret over fællesskabsbudgettet. De nye krav om overvågning omfatter også indsamling af data om tilfælde af zoonotiske sygdomme hos mennesker, om tilfælde af fødevarebårne udbrud og om overvågning af antimikrobiel resistens hos visse zoonotiske agenser.

3.3. I forslaget til forordning opstilles der rammer for reduktion af patogener for at mindske forekomsten af disse organismer. Der fastsættes mål for hele EU for zoonotiske agenser i særlige dyrepopulationer og eventuelt også for de forskellige led i fødevarekæden. EF-målene for denne reduktionspolitik skal fastsættes progressivt på grundlag af videnskabelige udtalelser i henhold til en fast tidsramme. Salmonella er det vigtigste mål, og navnlig i fjerkræprodukter og æg.

3.4. Målene skal fra og med 2005 gælde for avlsflokke af kyllinger, fra og med 2006 for æglæggere, fra og med 2007 for slagtekyllinger og fra og med 2008 for kalkuner og avlssvin. Efter en overgangsperiode skal markedsføringsrestriktionerne gælde for konsumæg fra flokke, der mistænkes for at være bærere af særlige former for salmonella eller identificeres som sådanne (fra og med 2008 og frem). Fjerkrækød skal ligeledes opfylde bestemte mikrobiologiske kriterier fra og med 2009 og frem. Der fastsættes ligeledes en procedure for opstilling af mål for andre dyrepopulationer og for andre zoonotiske agenser end salmonella.

3.5. For at nå reduktionsmålene bliver medlemsstaterne nødt til at vedtage nationale kontrolprogrammer og opfordre den private sektor til at samarbejde. Certificering af salmonellastatus vil blive gjort obligatorisk for relevante levende dyr og rugeæg i forbindelse med handel mellem medlemsstaterne i henhold til den ovennævnte tidsplan. Hvad angår EU's import fra tredjelande vil der blive krævet en lignende certificering i henhold til samme tidsplan. Forslaget giver Kommissionen mulighed for at udelukke visse kontrolmetoder fra at blive anvendt i forbindelse med zoonoser, som for eksempel anvendelse af vaccination eller antibiotika i dyrepopulationer, eller for at træffe beslutninger om betingelserne for at anvende dem.

4. Gældende fællesskabslovgivning

4.1. I Rådets direktiv 92/117/EØF tilstræbes det at skabe et pålideligt rapporteringssystem for forekomsten af zoonoser generelt og ligeledes at indføre foranstaltninger såsom overvågning, bekæmpelse og på længere sigt udryddelse af visse salmonellaserotyper i avlsfjerkræflokke. Direktivet opstiller også metoder til udvikling af bekæmpelsesforanstaltninger for andre zoonotiske agenser end salmonella.

4.2. For øjeblikket omfatter bekæmpelsesforanstaltningerne kun to typer salmonella i avlsfjerkræflokke.

4.3. Direktiv 90/667/EØF og 92/118/EØF og de dertil knyttede kommissionsbeslutninger vedrører bekæmpelse af zoonotiske agenser i animalsk affald og ved fremstilling af foder.

4.4. Bestemmelser om bekæmpelse af bestemte zoonoser på bedrifterne er fastsat i forskellige direktiver vedrørende dyresundhedsbetingelser ved handel med levende dyr, f.eks. bestemmelserne om kvægtuberkulose og brucellose i direktiv 64/432/EØF. Desuden indeholder visse hygiejnedirektiver bestemmelser om bekæmpelse af zoonoser på bedrifterne, f.eks. direktiv 92/46/EØF vedrørende malkekvægsbesætninger. Foranstaltninger til bekæmpelse af zoonotiske agenser ved fremstilling og distribution af animalske fødevarer er fastsat i de tilsvarende hygiejnedirektiver. Denne lovgivning er i øjeblikket ved at blive omredigeret og revideret med henblik på at få fastsat et konsekvent sammenhængende sæt hygiejnebestemmelser baseret på en integreret fremgangsmåde (udtalelse om fødevarehygiejne)(7).

4.5. EF-forskrifterne om overvågning og bekæmpelse af zoonoser har udviklet sig gradvis og med forskellig styrke i de forskellige medlemsstater. Erfaringen viser imidlertid, at ikke alle medlemsstater har været i stand til fuldt ud at gennemføre den ordning, der var forudset i zoonosedirektivet. Kun syv medlemsstater (DK, IRL, FIN, S, A, F og NL) har fået anerkendt, at de fuldt ud har gennemført bestemmelserne om salmonellabekæmpelse i avlsflokke. Kommissionen anfører, at myndighederne i alle medlemsstater har truffet effektive foranstaltninger over for salmonella og andre zoonotiske organismer, enten på egen hånd eller i samarbejde med private virksomheder. ØSU beklager, at disse foranstaltninger ikke er udførligt nævnt i Kommissionens rapport.

5. Henstillinger

Generelle henstillinger

5.1. I april 1999 vedtog ØSU en udtalelse om zoonoser(8). ØSU støtter alle de punkter, som blev vedtaget i 1999, hvoraf mange stadig er relevante for den nuværende situation. Udvalget prioriterer navnlig sundhedsområdet, beklager forsinkelserne i gennemførelsen af EU-lovgivningen og foreslår, at der afholdes en konference på højt niveau med alle implicerede parter med henblik på at nå frem til politiske og økonomiske beslutninger.

5.2. ØSU hilser offentliggørelsen af Kommissionens forslag velkommen. Forebyggelse af zoonoser er en vigtig del af fødevaresikkerheden. Desuden er zoonoser, som anført ovenfor, skyld i store menneskelige lidelser og dødsfald, og de medfører store udgifter på sundhedsområdet samt tab af arbejdstid. ØSU er overbevist om, at forebyggelse af zoonoser bør have højeste prioritet i EU og medlemsstaterne, og at der skal afsættes passende ressourcer til dette formål.

5.3. ØSU tager udgangspunkt i forslaget om, at de fødevarer, der leveres til forbrugerne skal være sikre. De nylige fødevarekriser har medført tab af forbrugernes tillid og nedgang i forbruget af de pågældende produkter. Efter ØSU's mening har de offentlige myndigheder ikke været i stand til at sikre effektiv gennemførelse, kontrol og styrkelse af lovgivnings- og certificeringsprocessen.

5.4. ØSU er derfor af den opfattelse, at det er til alle de i fødekæden involverede parters og de offentlige myndigheders fælles bedste at sikre gennemførelsen og overholdelsen af stramme sikkerhedsnormer i hele fødekæden. Det vil også bidrage til sikring af europæisk landbrugs konkurrencedygtighed på internationalt plan, som fortsat skal kunne associeres med normer og produktionsmetoder af bedste kvalitet.

5.5. Medlemsstaterne kommer til at bære det største ansvar for oprettelse af de nationale bekæmpelsesprogrammer og kontrollen med anvendelsen af dem. Rapporter har tydeligt vist, at medlemsstaternes gennemførelse af direktiv 92/117/EØF har været utilstrækkelig. De frister, der er fastsat i direktiv 92/117/EØF er ikke blevet overholdt, og ØSU mener, at Kommissionen burde have reageret længe før over for dette problem. ØSU kritiserede i sin udtalelse om zoonoser fra 1999(9) stærkt denne situation og dens negative indflydelse på fødevaresikkerhed, forbrugerbeskyttelse og EU-handelen. ØSU giver derfor udtryk for sin betænkelighed med hensyn til gennemførelsen af denne nye foreslåede forordning, som stiller yderligere krav til medlemsstaterne, når gennemførelsen af direktiv 92/117/EØF stadig ikke er fuldendt. ØSU er enig i, at medlemsstaterne har det største ansvar for gennemførelsen af forordningsforslaget, men anmoder Kommissionen om at afsætte passende ressourcer til regelmæssig fællesskabskontrol af de nationale programmer og navnlig gennem Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor (FVO) med henblik på at lægge mere pres på medlemsstaterne. For ganske nylig kontrollerede FVO salmonella under en række kontrolbesøg hos producenter af fjerkrækød. Rapporten er endnu ikke færdig. FVO bør også se det som en vigtig opgave at tilskynde Kommissionen til at anvende overtrædelsesproceduren, som aldrig har været anvendt i forbindelse med lovgivningen om zoonoser.

5.6. Kommissionens forslag henviser til antibiotikaresistens, hvilket ØSU hilser velkomment. Bekæmpelse af zoonoser og antibiotikaresistens er nært forbundet med hinanden, Zoonoser hos husdyr medfører øget brug af antibiotika, der er blevet udpeget som en af de vigtigste grunde til udviklingen af bakterier, som er resistente over for antibiotika. Forebyggelse af zoonoser er derfor en vigtig del af en omfattende strategi for bekæmpelse af antibiotikaresistens. ØSU er klar over, at der i forbindelse med problemet med antibiotikaresistens må tages hensyn til, at humanmedicin, veterinærmedicin og husdyravl indgår i det samme økosystem(10). Bekæmpelsen af antibiotikaresistens kan kun lykkes, såfremt der vedtages omfattende politikker, der dækker områder som f.eks. anvendelse af antibiotika til mennesker og dyr, kontrol med anvendelsen af antibiotika, overvågning af antibiotikaresistens, forskning osv.

6. Overvågning af zoonoser og zoonotiske agenser

6.1. Direktivforslaget om overvågning af zoonoser og zoonotiske agenser forpligter medlemsstaterne til at deltage aktivt i overvågningen af zoonotiske organismer generelt og til at sikre en bedre koordinering og offentliggørelse af data. Som nævnt af Kommissionen er det af særdeles stor betydning, at der indsamles persondata med hensyn til tilfælde af zoonotiske sygdomme, således at lovgivningen om fødevaresikkerhed baseres på videnskabelige råd, og der gives tilbagemelding om effektiviteten af den anvendte bekæmpelsesmetode.

6.2. ØSU glæder sig over, at der er medtaget en lang række zoonoser og zoonotiske agenser i overvågningen, som anbefalet af Den Videnskabelige Komité for Veterinærforanstaltninger(11). I betragtning af dette emnes betydning, bør alle operatører i fødevarekæden, herunder foderstofproducenterne, involveres i bekæmpelsen af zoonoser.

6.3. ØSU bemærker, at forslaget ikke nærmere angiver, hvilke dyrearter bekæmpelsen skal dække. Det skal i det "nye" direktiv klart anføres, at bekæmpelsen omfatter alle slags husdyrpolulationer, da målet er at opnå tilstrækkelig viden til udarbejdelsen af specifikke forebyggelsesprogrammer. Desuden skal forslaget beskæftige sig med spørgsmålet om multiresistente bakterier.

6.4. ØSU understreger betydningen af pålidelig og effektiv bekæmpelse af zoonoser. Der dukker nye zoonoser op af flere årsager, som f. eks. øget og friere bevægelighed for mennesker og dyr, globale klimaændringer, svindel med organer og væv osv. EU bør være rede til at afdække, forhindre og være forberedt på disse nye zoonoser.

6.5. Medlemsstaterne skal udarbejde årsrapporter om zoonosetendenser og -kilder, som de skal indsende til Kommissionen og den kommende nye Europæiske Fødevaremyndighed. Fødevaremyndigheden skal udarbejde en sammenfattende rapport. Det er vigtigt, at både nationale og EU-rapporter gøres offentligt tilgængelige. Indsamling af nationale rapporter og udarbejdelse af de sammenfattende rapporter samt indsamling og spredning af oplysninger om zoonoser bør være et af Fødevaremyndighedens vigtigste mål. ØSU insisterer på, at rapporteringsproceduren bliver fuldstændig gennemsigtig. Forbrugere og andre interesserede skal have let adgang til de oplysninger, som medlemsstaterne giver. Det er et vigtigt element i oplysningsproceduren og overvågningen af de foranstaltninger, der træffes på nationalt plan.

6.6. Endelig støtter ØSU til fulde forslaget om at medtage overvågning af zoonotiske organismers antibiotikaresistens i forslaget til direktiv. Som ØSU allerede bemærkede i sin udtalelse om antibiotika i september 1998(12), er antibiotikaresistens et stadigt større problem for menneskers og dyrs sundhed, som der bør slås hårdt ned på.

7. Bekæmpelse af salmonella og andre fødevarebårne zoonotiske agenser

7.1. I forslaget til forordning om bekæmpelse af salmonella og andre fødevarebårne zoonotiske agenser opstilles der rammer for en indsats for reduktion af patogener, men ØSU har mange betænkeligheder med hensyn til den praktiske gennemførelse af forslaget.

7.1.1. Forslaget dækker i princippet alle zoonoser, men de særlige krav om bekæmpelse dækker kun visse typer af salmonella, især i fjerkræprodukter og æg. ØSU sætter spørgsmålstegn ved begrænsningen af omfanget af forordningen, som bør omfatte en længere række patogener og dyrepopulationer. Det er for eksempel blevet påvist, at kødprodukter, og især svinekød, også er en af hovedkilderne til salmonella, og at bakterier som campylobacter og E. coli er alvorlige kilder til sygdomme hos mennesker.

7.1.2. Målene for reduktion af patogener på fællesskabsplan for udvalgte zoonotiske agenser i udvalgte husdyrpopulationer fastsættes i henhold til en fast tidsramme. ØSU støtter Kommissionens forslag og den vedtagne metode, men mener, at de foreslåede tidsfrister er alt for lange. ØSU er bekymret over, at de første mål for reduktionen af forekomsterne(13) først fastsættes i slutningen af 2003 for alle typer salmonella hos avlsflokke med betydning for sundhedsområdet og i slutningen af 2006 for alle typer salmonella hos flokke af avlssvin med betydning for sundhedsområdet. Tvungen kontrol og certificering med handel for øje gælder først fra 2005 for salmonella i avlsflokke og fra 2008 for salmonella hos flokke af avlssvin. ØSU anser dette for uacceptabelt. - Zoonoser er et meget alvorligt problem, som kræver en hurtig løsning ved hjælp af omfattende foranstaltninger. Reduktion af forekomsten af zoonoser er i alle fødekædens aktørers interesse, lige fra landbrugere til forbrugere.

7.1.3. Det er nødvendigt at handle hurtigt blandt andet for at få løst handelsproblemerne i EU. De forskellige zoonose-profiler i de forskellige EU-lande er årsag til konkurrenceforvridninger. Lande, der fører en streng politik vedrørende zoonoser, kræver garantier med hensyn til import fra andre medlemsstater. Dette problem skal løses under iagttagelse af de højeste sikkerhedsnormer, før det indre marked kan fungere efter hensigten.

7.2. ØSU glæder sig over indførelsen af et certifikat for salmonellastatus inden for EU. For så vidt angår import fra tredjelande, kræver ØSU, at der foretages streng kontrol af anvendelsen af "tilsvarende foranstaltninger". Dette system er hovedsageligt baseret på Kommissionens tjenestegrenes evaluering af nationale bekæmpelsesprogrammer eller på erklæringer fra tredjelandene. Systemet bør ligeledes omfatte FVO's grundige stikprøvekontrol. ØSU insisterer på, at produkter, der importeres fra tredjelande, skal opfylde de samme normer som produkter, der produceres i EU. Det er både i producenternes og forbrugernes interesse og kan ikke sikres blot med erklæringer fra de eksporterende lande. Der bør oprettes en kontrolsystem, som retter sig efter de internationale handelsregler.

7.3. I forordningsforslaget henvises der til fællesskabslovgivningen om fødevarehygiejne(14). ØSU har opfordret til, at gennemførelse og fuld anvendelse af principperne HACCP-systemet(15), på alle trin i fødevarekæden, er et grundlæggende element i bekæmpelsen af zoonoser. HACCP-systemet opstiller nogle logiske trin, som skal følges af operatører i hele produktionskæden for ved hjælp af en risikoanalyse at muliggøre afdækningen af punkter, hvor det er vigtigt at føre kontrol af hensyn til fødevaresikkerhed.

7.4. Kommissionens forslag til forordning når ikke de fastsatte mål, hvis HACCP-principperne ikke gennemføres i hele fødevarekæden. I marts 2001 gav ØSU udtryk for, at "De samme hygiejnebestemmelser og de samme kontrolmetoder skal anvendes i alle fødevarekædens led fra primærproduktion til den endelige levering til forbrugeren", og at "Hver virksomhedsleder i hvert led af fødevarekæden er fuldt ansvarlig for produktsikkerheden"(16).

7.5. For så vidt angår hygiejne og god praksis gentager ØSU sin bekymring over, at der skal tages skridt til bekæmpelse af zoonoser på alle trin i fødevarekæden, herunder producenter i første led, producenter af dyrefoder og fødevarer, slagterier, handel og distribution. Der kan navnlig gøres hurtige fremskridt gennem foranstaltninger, der sikrer strengere hygiejnebetingelser i slagterierne, hvor forurening ofte finder sted, fordi salmonella i forurenede dyr spreder sig fra halsen og indvoldene til kødet. Forbrugerne har ligeledes et ansvar: hygiejnen i forbindelse med madlavning er også meget vigtig. Forbrugeroplysningen må forbedres og koordineres på EU-plan. I dette øjemed kunne man eksempelvis støtte sig til de europæiske kampagner for fødevaresikkerhed og den årlige europæiske konkurrence for unge forbrugere, som Kommissionen afholder.

7.6. I Kommissionens forslag om fødevarehygiejne(17) omtales muligheden for at anvende metoder til fjernelse af forurening. ØSU er meget bekymret over anvendelsen af metoder, der ikke bør anvendes til at genoprette sikkerheden ved et produkt, som er blevet fremstillet under dårlige hygiejniske forhold. Anvendelsen af metoder til fjernelse af forurening skal være underlagt streng kontrol og i alle tilfælde tydeligt angivet på det færdige produkt, herunder importvarer.

7.7. Siden 1996 har ØSU to gange indkaldt Kommissionen og andre interesserede til en konference med henblik på at træffe foranstaltninger vedrørende zoonoser. ØSU deltager aktivt i aktiviteter, der skal gøre offentligheden mere bevidst om problemet med zoonoser, dets omfang og nødvendigheden af en hurtig indsats. Hvis aktørerne i fødevarekæden kan blive enige om at gøre en fælles indsats, kan forekomsten af zoonoser reduceres relativt hurtigt.

7.8. En omfattende politik for bekæmpelse af zoonoser bør også tage fat på spørgsmålet om at fremme godt landmandskab generelt. Godt landmandskab vil i høj grad bidrage til en reduktion af zoonoser. Den fælles landbrugspolitik bør sigte mod at øge bevidstheden om problemet og yde uddannelse og støtte til landbrugere, der er villige til at forbedre deres produktionsmetoder med henblik på bedre at kunne opfylde forbrugernes krav og bidrage til en så god fødevaresikkerhed som muligt.

Bruxelles, den 20. februar 2002.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Listeria monocytogener, Escherichia coli (kilde: 10. betragtning i Forslag til direktiv om overvågning af zoonoser og zoonotiske agenser).

(2) Kilde: Kommissionens beretning om foranstaltninger, der skal iværksættes til bekæmpelse og forebyggelse af zoonoser.

(3) Kilde: OIE, Handistatus/OIE, website: www.OIE.int.

(4) Ifølge Kommissionen (KOM(2001) 452 endelig) skal rapporten fortolkes med forsigtighed. For visse zoonotiske agenser findes der ikke sammenlignelige eller ensartede overvågningsplaner i EU. Dataene bygger ikke nødvendigvis på nationale planer, som omfatter specifik og statistisk planlagt prøvetagning.

(5) WHO Fact Sheet nr. 139, januar 1997.

(6) KOM(1999) 719 endelig.

(7) EFT C 155 af 29.5.2001, s. 39-46.

(8) ØSU's udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 92/117/EØF om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbårne infektioner og forgiftninger", 28. april 1999, EFT C 169 af 16.6.1999.

(9) ØSU's udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 92/117/EØF om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbårne infektioner og forgiftninger", 28. april 1999, EFT C 169 af 16.6.1999.

(10) ØSU's udtalelse om Antibiotikaresistens: En trussel mod folkesundheden, EFT C 407 af 28.12.1998.

(11) Udtalelse om fødevarebårne zoonoser, 12.4.2000.

(12) ØSU's udtalelse om Antibiotikaresistens: En trussel mod folkesundheden, EFT C 407 af 28.12.1998.

(13) Se Bilag I til forslaget til forordning om bekæmpelse af zoonoser.

(14) KOM(2000) 438 endelig, EFT C 365 af 19.12.2000, s. 132.

(15) HACCP: Hazard Analysis Critical Control Points.

(16) ØSU's udtalelse om 5 forslag fra Kommissionen om hygiejnebestemmelser, EFT C 155 af 29.5.2001, s. 39-46.

(17) KOM(2000) 438 endelig, EFT C 365 af 19.12.2000, s. 132.