[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 5.12.2007

KOM(2007) 766 endelig

2007/0280 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af visse offentlige bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet

(forelagt af Kommissionen) {SEK(2007) 1598}{SEK(2007) 1599}

BEGRUNDELSE

1) BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET

- Begrundelse og formål

Oprettelsen af et europæisk marked for forsvarsmateriel er af afgørende betydning for den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP). I den forbindelse er der behov for en ny europæisk lovgivningsramme for indgåelse af følsomme offentlige kontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet. Dette direktiv har til formål at etablere denne ramme og samtidig udbedre den nuværende lovgivningsrammes mangler, som Kommissionen opgjorde efter høring af de berørte parter.

Indgåelsen af offentlige kontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet er i øjeblikket omfattet af direktiv 2004/18/EF[1] med forbehold af de undtagelser, der svarer til de i traktatens artikel 30, 45, 46, 55 og 296 omhandlede situationer.

Det fremgår klart af Domstolens faste praksis, at undtagelserne i fællesskabsretten, herunder den, der er nævnt i traktatens artikel 296, kun må anvendes i usædvanlige, klart definerede tilfælde. På forsvars- og sikkerhedsområdet anvender medlemsstaterne imidlertid sjældent direktiv 2004/18/EF, idet de påberåber sig undtagelsesbestemmelserne i traktatens artikel 296 for offentlige forsvarskontrakter og i direktivets artikel 14 for offentlige sikkerhedskontrakter. Hvad der altså i henhold til traktaten og Domstolens praksis burde være undtagelsen, er i realiteten reglen.

Som følge heraf indkøbes forsvars- og sikkerhedsmateriel for størsteparten på grundlag af ikke-samordnede nationale udbudsprocedurer, dvs. bestemmelser, som er meget forskellige med hensyn til offentliggørelse, procedurer for afgivelse af tilbud, udvælgelses- og tildelingskriterier osv. Disse retlige forskelle udgør en betydelig hindring for oprettelsen af et europæisk marked for forsvarsmateriel og kan føre til krænkelse af traktatens principper i forbindelse med store dele af det europæiske forsvarsmarked, navnlig principperne om gennemsigtighed, ikke-forskelsbehandling og ligebehandling.

At undtagelserne anvendes så ofte, skyldes i høj grad, at direktiv 2004/18/EF, til trods for at det har forbedret de tidligere gældende samordningsregler, ikke tager tilstrækkelig højde for de særlige krav, som visse indkøb af varer og tjenesteydelser på forsvars- og sikkerhedsområdet skal opfylde.

Kommissionen agter derfor i forbindelse med forsvar og sikkerhed at begrænse anvendelsen af undtagelsesbestemmelserne i traktaten og i direktiv 2004/18/EF til usædvanlige tilfælde i overensstemmelse med Domstolens praksis og under samtidig hensyntagen til medlemsstaternes sikkerhedsinteresser.

Formålet med dette forslag er således at indføre et nyt retligt instrument, der er afpasset efter de særlige forhold, der gør sig gældende for indkøb i disse sektorer, som betegnes som "følsomme", og for hvilke indgåelsen af kontrakter er forbundet med særlige krav og forholdsregler. Direktivet vil give medlemsstaterne fælles regler for indgåelse af offentlige kontrakter, som sikrer, at traktatens principper overholdes, og at der tages hensyn til de særlige forhold, der gælder for disse indkøb, f.eks. informationssikkerhed, forsyningssikkerhed og den nødvendige proceduremæssige fleksibilitet.

- Generel baggrund

I 1996 og 1997 forelagde Kommissionen to meddelelser om forsvarsrelaterede industrigrene med henblik på at tilskynde til omstrukturering og oprettelse af et effektivt europæisk marked for forsvarsmateriel. De blev i nogle henseender fulgt op af konkrete forslag og foranstaltninger. Med hensyn til de væsentligste reformer fandt visse medlemsstater imidlertid, at det var for tidligt med foranstaltninger på europæisk plan.

Efter en periode med ændringer i denne sektor og i EU's institutionelle rammer, herunder de første skridt i retning af en reel europæisk sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP), opfordrede Europa-Parlamentet ved beslutning af 10. april 2002 Kommissionen til at tage rustningsspørgsmålet op i en ny meddelelse.

I efteråret 2002 oprettede Det Europæiske Konvent en arbejdsgruppe vedrørende forsvarsspørgsmål under kommissær Michel Barniers formandskab. I den rapport, der blev udarbejdet af gruppen[2], understreges det bl.a., at den europæiske forsvarspolitiks troværdighed må bygge på eksistensen og udviklingen af en europæisk forsvarskapacitet og en styrkelse af forsvarssektorens industrielle og teknologiske grundlag. Med henblik herpå oprettedes allerede i juli 2004 Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA), der oprindeligt var planlagt i udkastet til forfatningstraktat, og som viser medlemsstaternes vilje til at udbygge deres forsvarskapacitet.

Sideløbende med medlemsstaternes indsats igangsatte Kommissionen med sin meddelelse fra 2003 " På vej mod en EU-politik med hensyn til forsvarsmateriel" [3] syv initiativer med henblik på at oprette et mere effektivt europæisk marked for forsvarsmateriel. I denne meddelelse understregede Kommissionen nødvendigheden af, at der anstilles overvejelser over, hvordan man optimerer indkøb af forsvarsmateriel, og bebudede, at der ville blive vedtaget en fortolkningsmeddelelse om anvendelsesområdet for traktatens artikel 296 og udarbejdet en grønbog som grundlag for drøftelser med alle interesserede parter for at nå til enighed om de regler, der skal finde anvendelse på indgåelse af offentlige kontrakter om forsvarsmateriel, alt efter hvor følsomme disse kontrakter er.

I 2004 offentliggjorde Kommissionen grønbogen " Offentlige indkøb af forsvarsmateriel "[4]. Ved afslutningen af høringen havde Kommissionen modtaget 40 indlæg fra 16 medlemsstater, institutioner og virksomheder.

I 2005 offentliggjorde Kommissionen, efter en analyse af disse indlæg og under hensyntagen til dialogen med de berørte kredse, en meddelelse " om resultaterne af den høring, der blev lanceret ved grønbogen om offentlige indkøb af forsvarsmateriel, og om Kommissionens kommende initiativer" [5]. Indlæggene bekræftede det hensigtsmæssige i at udarbejde en fortolkningsmeddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 296 - som blev vedtaget i 2006[6] - og viste, at der var et behov for fællesskabsregler for indgåelse af forsvarskontrakter, som tager hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for visse indkøb i denne sektor.

Det fremgik af høringerne af de berørte parter, at der i forbindelse med sikkerhedsrelaterede indkøb gør sig lignende krav gældende, som nødvendiggør lovgivning på europæisk plan. Som Det Europæiske Råd fastslog i 2003 i den europæiske sikkerhedsstrategi " Et sikkert Europa i en bedre verden ", sker der på grund af de nye tværnationale og asymmetriske trusler som f.eks. terrorisme og organiseret kriminalitet en gradvis udviskning af skillelinjen mellem ekstern og intern, militær og ikke-militær sikkerhed. Dette skal imødegås på globalt plan. Til at bekæmpe disse trusler anvender sikkerhedsstyrkerne desuden materiel, som i teknologisk henseende ofte kan sammenlignes med forsvarsmateriel. Indkøb på sikkerhedsområdet er derfor i stadig højere grad kendetegnet ved en vis følsomhed, navnlig med hensyn til kompleksitet og fortrolighed, der sidestiller dem med indkøb på forsvarsområdet.

- Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører

De kontrakter, som dette forslag vedrører, er i øjeblikket omfattet af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter.

- Overensstemmelse med andre politikker

Forslaget er et led i politikken for det indre marked og vil bidrage til den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik og den europæiske industripolitik.

Det falder også ind under de syv indsatsområder, som Kommissionen gjorde rede for i 2003 i sin meddelelse " På vej mod en EU-politik med hensyn til forsvarsmateriel ", og supplerer Kommissionens øvrige initiativer i forbindelse med forsvarsindustrien og forsvarsmarkedet.

2) HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE

- Høring af interesserede parter

Kommissionen indledte allerede i starten af sit initiativ vedrørende offentlige forsvarskontrakter i 2003 en dialog med alle berørte parter, som mundede ud i dette forslag. Der blev afviklet bilaterale høringer i Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler (CCMP), gennem Det Europæiske Forsvarsagentur samt under bilaterale møder med medlemsstaterne og den europæiske industri. Kommissionen var også i regelmæssig kontakt med medlemmerne af Parlamentets udvalg "Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse".

Grønbogen " Offentlige indkøb af forsvarsmateriel " blev udarbejdet med hjælp fra eksperter fra medlemsstaterne og den europæiske industri (se nedenfor). Den var udgangspunkt for en omfattende høring, som affødte 40 indlæg fra medlemsstater, virksomheder og andre parter. Kommissionen arbejdede videre på grundlag af resultaterne af høringen.

Medlemsstaterne deltog aktivt i udarbejdelsen af den fortolkningsmeddelelse, der blev vedtaget i december 2006, og Kommissionen opfordrede dem til at fremsætte bemærkninger til den første udgave af teksten, som de modtag via CCMP. Alle interesserede parter var ligeledes tæt involveret i udarbejdelsen af nærværende forslag, idet de deltog i en lang række multi- og bilaterale møder og indsendte skriftlige svar på fire dokumenter stilet til medlemmerne af CCMP. Herudover blev regeringer og virksomheder hørt i forbindelse med konsekvensanalysen via fem undersøgelser, bestilt hos eksterne konsulenter, som dækkede alle aspekter af forsvarsmarkedet (udbud og efterspørgsel, lovgivningsramme og varer).

- Ekspertbistand

Fra januar til april 2004 afholdt Kommissionen seks refleksionsmøder med ekspertgrupper repræsenterende medlemsstaternes regeringer og den europæiske industri for at indsamle oplysninger om den nuværende praksis inden for offentlige forsvarskontrakter. Emnerne for disse møder var "afdækning af særlige kendetegn og økonomiske aspekter i forbindelse med forsvarskontrakter", "nationale, mellemstatslige og europæiske bestemmelser om offentlige forsvarskontrakter" og "fremgangsmåde med henblik på vedtagelse af en fællesskabsretsakt om offentlige forsvarskontrakter".

- Konsekvensanalyse

I forbindelse med konsekvensanalysen overvejede Kommissionen tre løsningsmuligheder: ikke at gribe ind på fællesskabsplan, at indføre en ikke-lovgivningsmæssig foranstaltning og at vedtage en lovgivningsmæssig foranstaltning.

De ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger, der indgik i overvejelserne, var en fortolkningsmeddelelse om anvendelsen af artikel 14 i direktiv 2004/18/EF på sikkerhedsområdet, en mere energisk politik i forbindelse med overtrædelser og et uddannelsesprogram for ordregivende myndigheder og Kommissionens personale for at sætte dem i stand til at drage konsekvenserne af fortolkningsmeddelelsen om anvendelsen af traktatens artikel 296.

De lovgivningsmæssige foranstaltninger, der indgik i overvejelserne, var en forordning, et sektordirektiv for alle ordregivende myndigheder på forsvars- og sikkerhedsområdet, et selvstændigt direktiv for følsomme offentlige forsvars- og sikkerhedskontrakter og endelig et direktiv om ændring af direktiv 2004/18/EF med henblik på at indsætte nye specifikke bestemmelser for disse kontrakter.

Kommissionen gik hurtigt bort fra idéen om at indføre ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger. Sådanne foranstaltninger kan ganske vist have deres berettigelse, men ville ikke alene kunne begrænse anvendelsen af undtagelsesbestemmelserne i traktatens artikel 296 og i artikel 14 i direktiv 2004/18/EF. Dette mål kan kun nås, hvis fællesskabsretten om offentlige kontrakter indeholder regler, som er afpasset efter de særlige forhold, der gør sig gældende for følsomme offentlige forsvars- og sikkerhedskontrakter. Da der ikke i øjeblikket findes sådanne regler, skal de indføres, hvilket kræver en lovgivningsmæssig foranstaltning.

Hvis Kommissionen ikke griber ind, vil den udbredte fravigelse af bestemmelserne om det indre marked i forbindelse med offentlige forsvars- og sikkerhedskontrakter uden tvivl fortsætte. Som den retlige ramme er i dag, ville de fleste forsvars- og sikkerhedskontrakter således hverken blive mere gennemsigtige eller mere åbne.

I afsnittet "Reguleringsmiddel/reguleringsform" begrundes Kommissionens valg af retsakttype nærmere.

Ud over spørgsmålet om reguleringsmiddel overvejede Kommissionen en lang række sekundære løsningsmuligheder vedrørende:

° de nye bestemmelsers anvendelsesområde

° deres indhold, især med hensyn til forsyningssikkerhed, informationssikkerhed og tildelingsprocedurer.

Løsningsmulighederne vedrørende anvendelsesområdet blev evalueret ud fra målsætningen om at begrænse fravigelser af fællesskabsreglerne til usædvanlige tilfælde og samtidig opretholde medlemsstaternes ret til ikke at anvende fællesskabsreglerne af hensyn til beskyttelsen af deres væsentlige sikkerhedsinteresser.

De forskellige løsningsmuligheder vedrørende indholdet af de nye bestemmelser, især med hensyn til forsyningssikkerhed, informationssikkerhed og tildelingsprocedurer, blev evalueret ud fra målsætningen om at indføre størst mulig gennemsigtighed, ligebehandling og ikke-forskelsbehandling på området for følsomme forsvars- og sikkerhedskontrakter. Denne målsætning må imidlertid ikke skade medlemsstaternes legitime sikkerhedsinteresser.

Dette direktiv vil forbedre lovgivningsrammen for offentlige kontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet betydeligt. Det vil gøre det muligt at samordne den nationale ret på området og sikre overholdelse af principperne om gennemsigtighed, ligebehandling og ikke-forskelsbehandling.

Konsekvensanalysen viste endvidere, at direktivets virkninger for de ordregivende myndigheders og virksomhedernes administrative omkostninger er meget begrænsede. Den stigning i omkostningerne, der muligvis vil være forbundet med anvendelsen af de nye regler i starten, vil efter alt at dømme være begrænset og vil på mellemlang eller lang sigt give plads for et fald i virksomhedernes administrative omkostninger, især for små og mellemstore virksomheder.

Den større åbenhed om forsvars- og sikkerhedskontrakter forventes, set ud fra en økonomisk synsvinkel, at forbedre virksomhedernes chancer for at få tildelt kontrakter i andre medlemsstater, hvilket vil gøre det muligt for de mest konkurrencedygtige at opnå stordriftsfordele og udvide deres aktiviteter. Produktionsomkostningerne pr. enhed vil blive reduceret, hvilket vil gøre europæiske varer mere konkurrencedygtige på verdensmarkedet. De ordregivende myndigheders indkøb vil blive økonomisk mere fordelagtige. Endelig vil skatteydernes penge blive anvendt mere effektivt, og EU's borgere vil være bedre beskyttet mod sikkerhedstrusler.

De internationale, og især de transatlantiske, handelsforbindelser på forsvars- og sikkerhedsområdet ændres ikke ved bestemmelserne i dette forslag. Disse forbindelser er underlagt aftaler, som er indgået i Verdenshandelsorganisationens (WTO's) regi, navnlig aftalen om offentlige indkøb (GPA). Følsomme offentlige kontrakter, der indgås af ordregivende myndigheder på forsvarsområdet, dvs. kontrakter om indkøb af våben, ammunition og krigsmateriel, er ikke omfattet af denne aftale. For offentlige kontrakter på sikkerhedsområdet gælder, at de enkeltvis kan undtages fra anvendelsen af denne aftale på grundlag af dennes artikel XXIII. Ordregivende myndigheder, der berøres af dette forslag, bevarer således retten til at vælge at opfordre eller ikke opfordre økonomiske aktører fra tredjelande til at afgive tilbud.

3) FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

- Resumé af forslaget

Dette forslag til direktiv finder anvendelse på følsomme offentlige bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet. De foreslåede tærskelværdier for anvendelsen er de samme som dem, der i øjeblikket anvendes på fællesskabsplan i henhold til direktiv 2004/18/EF.

Dette forslag er i høj grad baseret på opbygningen af og filosofien bag direktiv 2004/18/EF, men er på en række punkter afpasset efter de særlige forhold, der gør sig gældende for følsomme offentlige forsvars- og sikkerhedskontrakter. Det er specifikke punkter, der giver de ordregivende myndigheder mere fleksibilitet, og som samtidig indeholder de fornødne forholdsregler til at sikre informations- og forsyningssikkerhed. De vigtigste bestemmelser i forslaget vedrører:

° udbudsprocedurer: Udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse tillades uden nogen særlig begrundelse for at tilvejebringe den fleksibilitet, der er nødvendig i forbindelse med indgåelsen af følsomme forsvars- og sikkerhedskontrakter. Begrænsede udbud og konkurrencepræget dialog kan også anvendes. Derimod blev offentlige udbud, der indebærer, at udbudsbetingelserne udleveres til enhver økonomisk aktør, der måtte anmode derom, anset for uegnede i betragtning af de krav om fortrolighed og informationssikkerhed, der er forbundet med disse kontrakter.

° forsyningssikkerhed: Medlemsstaternes særlige behov for forsyningssikkerhed i forbindelse med følsomme offentlige kontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet berettiger specifikke bestemmelser, både hvad angår de kontraktmæssige krav og kriterierne for udvælgelse af ansøgere.

° informationssikkerhed: Den ofte fortrolige karakter af oplysningerne i forbindelse med følsomme offentlige forsvars- og sikkerhedskontrakter nødvendiggør ligeledes visse forholdsregler, både i forbindelse med selve tildelingsproceduren, kriterierne for udvælgelse af ansøgere og de ordregivende myndigheders kontraktmæssige krav.

- Retsgrundlag

Retsgrundlaget er EF-traktatens artikel 47, stk. 2, artikel 55 og artikel 95, da der er tale om bestemmelser, som skal sikre, at de fremgangsmåder, der anvendes i forbindelse med offentlige indkøb af varer og tjenesteydelser, overholder principperne om frie varebevægelser, etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser.

- Subsidiaritetsprincippet

I overensstemmelse med resultaterne af de seneste års høringer har der vist sig at være et behov på fællesskabsplan for et særligt direktiv om samordning af EU's udbudsprocedurer for følsomme indkøb på forsvars- og sikkerhedsområdet.

Et sådant mål ville ikke kunne nås ved ikke at gribe ind og heller ikke ved en foranstaltning i medlemsstaterne.

Det er helt klart nødvendigt med et lovgivningsinitiativ for at bringe overtrædelser til ophør, der udspringer af mangler i de nugældende fællesskabsbestemmelser om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige kontrakter.

- Proportionalitetsprincippet

Den valgte retsaktstype er et direktiv, som giver medlemsstaterne en vis grad af fleksibilitet ved gennemførelsen.

Bestemmelserne bygger på direktiv 2004/18/EF for så vidt angår forslagets generelle områder. De bestemmelser, der herudover tager specifikt hensyn til de særlige forhold på forsvars- og sikkerhedsområdet, giver medlemsstaterne og de ordregivende myndigheder en bred skønsmargen med hensyn til de valg, der skal foretages ved indgåelsen af kontrakterne.

Med forbehold af at direktivets bestemmelser overholdes fuldt ud, vil hver enkelt medlemsstat ved gennemførelsen heraf i national ret kunne tage hensyn til de særlige forhold og karakteristika, der gør sig gældende i forbindelse med dens følsomme indkøb på forsvars- og sikkerhedsområdet.

- Reguleringsmiddel/reguleringsform

I betragtning af at retsgrundlaget er EF-traktatens artikel 47, stk. 2, artikel 55 og artikel 95, ville det, til bestemmelser, der skal finde anvendelse på både offentlige vareindkøb og indkøb af ydelser, være i strid med traktaten at anvende en forordning. Det foreslåede reguleringsmiddel er derfor et direktiv.

Da formålet er at forbedre den måde, hvorpå det indre marked fungerer for så vidt angår indkøb, der frembyder særlige karakteristika, og samtidig bibeholde nylig indført lovgivning (direktiv 2004/18/EF) og gældende retspraksis for så vidt angår indkøb, der ikke er underlagt de samme hensyn og krav, synes et forslag til selvstændigt direktiv at være den bedste løsning. Det sikrer desuden større klarhed og læsbarhed.

Ved gennemførelsen står det medlemsstaterne frit for at indføre en lovgivning, der skal anvendes på alle deres offentlige kontrakter, herunder følsomme indkøb på forsvars- og sikkerhedsområdet, hvis de ønsker det.

4) BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER

JA

Dette direktiv får budgetmæssige konsekvenser i forbindelse med følgende opgaver:

- daglig offentliggørelse af udbudsbekendtgørelser i Den Europæiske Unions Tidende

- årlig opfølgning af gennemførelsen af direktivet

- evaluering på mellemlang sigt (tidligst efter fem år) af de administrative konsekvenser af gennemførelsen af direktivet ved de ordregivende myndigheder og i virksomhederne

- evaluering på lang sigt (tidligst efter ti år) af direktivets økonomiske konsekvenser.

Til en del af eller alle ovennævnte opfølgnings- og evalueringsopgaver kan det blive nødvendigt at gøre brug af eksterne tjenesteydere, det være sig som led i en kontrakt om teknisk bistand, som led i en eksisterende rammekontrakt om evaluering eller efter afholdelse af et offentligt eller begrænset udbud.

I finansieringsoversigten, der er vedlagt direktivforslaget, gøres der nærmere rede for formålet med og overslaget over udgifterne til de foranstaltninger, der har budgetmæssige konsekvenser.

5) YDERLIGERE OPLYSNINGER

- Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

Den foreslåede retsakt er relevant for EØS og bør derfor omfatte hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

2007/0280 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af visse offentlige bygge- og anlæg s-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet (EØS–relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, og artikel 55 og 95,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[7],

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[8],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[9],

efter proceduren i traktatens artikel 251[10], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det er nødvendigt at skabe et europæisk marked for forsvarsmateriel for at styrke det europæiske forsvars industrielle og teknologiske grundlag og udvikle den militære kapacitet, der kræves for at gennemføre EU's sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP).

(2) For at skabe et europæisk marked for forsvarsmateriel skal der indføres tilpassede retlige rammer. For så vidt angår offentlige kontrakter kræver det en samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige kontrakter, der opfylder medlemsstaternes sikkerhedskrav og forpligtelserne i henhold til traktaten.

(3) Samtidig bør bestemmelserne afspejle EU's overordnede tilgang på sikkerhedsområdet, som afhænger af den strategiske udvikling. Nye asymmetriske trusler på tværs af grænser har i realiteten efterhånden udvisket grænsen mellem eksterne og interne, militære og ikke-militære sikkerhedsforhold.

(4) Forsvars- og sikkerhedsmateriel er både af afgørende betydning for medlemsstaternes sikkerhed og suverænitet og for EU's uafhængighed. Derfor er køb af varer og ydelser inden for forsvars- og sikkerhedssektoren ofte af følsom karakter.

(5) Der stilles derfor særlige krav, navnlig med hensyn til forsyningssikkerhed og informationssikkerhed. Kravene gør sig først og fremmest gældende i forbindelse med indkøb af våben, ammunition og krigsmateriel (samt tjenesteydelser og bygge- og anlægsarbejder i direkte tilknytning hertil) til de væbnede styrker, men også i forbindelse med visse særligt følsomme indkøb inden for det ikke-militære sikkerhedsområde.

(6) Indgåelse af kontrakter i medlemsstaterne på vegne af staten, regionale eller lokale myndigheder og andre offentligretlige organer er underlagt traktatens principper og navnlig principperne om fri bevægelighed for varer, fri etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser og de principper, der er afledt heraf, såsom principperne om ligebehandling, ikke-forskelsbehandling, gensidig anerkendelse, proportionalitet og gennemsigtighed. For offentlige kontrakter over en vis værdi er det tilrådeligt at udarbejde bestemmelser om fællesskabssamordning af nationale procedurer for indgåelse af sådanne kontrakter, der bygger på disse principper, for at sikre deres virkninger og garantere en effektiv konkurrence ved tildeling af offentlige kontrakter. Disse samordningsbestemmelser bør derfor fortolkes i overensstemmelse med såvel ovennævnte regler og principper som traktatens øvrige bestemmelser.

(7) Traktaten indeholder i artikel 30, 45, 46, 55 og 296 særlige undtagelser med hensyn til anvendelsen af de principper, den fastsætter, og dermed af de nævnte principper i afledt ret. Bestemmelserne i dette direktiv bør derfor ikke være til hinder for, at der indføres eller anvendes foranstaltninger, som kunne vise sig at være nødvendige for at beskytte interesser, som anses for at være legitime i henhold til disse bestemmelser i traktaten. I henhold til Domstolens praksis bør muligheden for at anvende sådanne undtagelser imidlertid fortolkes således, at virkningerne ikke overstiger, hvad der er strengt nødvendigt for at beskytte de legitime interesser, som de nævnte artikler i traktaten gør det muligt at bevare. Tilsidesættelsen af direktivet bør derfor både stå i et rimeligt forhold til de tilstræbte mål og samtidig være det middel, som mindst muligt hindrer varernes frie bevægelighed og/eller fri udveksling af tjenesteydelser.

(8) Kontrakter om våben, ammunition og krigsmateriel, som indgås af de ordregivende myndigheder på forsvarsområdet, er ikke omfattet af den aftale om offentlige indkøb, der er indgået inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen, i det følgende benævnt "WTO-aftalen". De øvrige kontrakter, som er omfattet af dette direktiv, kan udelukkes fra nævnte WTO-aftale i henhold til dens artikel XXIII.

(9) En kontrakt kan kun betragtes som en offentlig bygge- og anlægskontrakt, hvis dens genstand specifikt omfatter udførelse af de aktiviteter, der henhører under afdeling 45 i "Det fælles glossar for offentlige kontrakter" i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2195/2002 af 5. november 2002 om det fælles glossar for offentlige kontrakter (CPV)[11], i det følgende benævnt "CPV", selv om kontrakten kan omfatte andre tjenesteydelser, der er nødvendige for udførelsen af sådanne aktiviteter. Offentlige tjenesteydelseskontrakter kan under visse omstændigheder omfatte bygge- og anlægsarbejder. Hvis et sådant bygge- og anlægsarbejde imidlertid er accessorisk i forhold til kontraktens hovedformål og derfor udgør en mulig følge heraf eller et supplement hertil, berettiger det forhold, at kontrakten omfatter sådant bygge- og anlægsarbejde, ikke til at betragte den som en offentlig bygge- og anlægskontrakt.

(10) Offentlige aftaler på forsvars- og sikkerhedsområdet indeholder ofte følsomme informationer, som af hensyn til sikkerheden bør beskyttes mod uautoriseret adgang. På det militære område har medlemsstaterne systemer til klassificering af sådanne oplysninger. På det ikke-militære sikkerhedsområde er situationen til gengæld mere uensartet. Det anbefales derfor at anvende et begreb, som tager hensyn til forskellig praksis i medlemsstaterne og gør det muligt at inddrage det militære og det ikke-militære område. Under alle omstændigheder bør indgåelse af offentlige aftaler på de pågældende områder i givet fald ikke være i strid med forpligtelserne i henhold til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden[12] eller afgørelse 2001/264/EF om vedtagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter[13].

(11) De ordregivende myndigheder bør have mulighed for at anvende rammeaftaler. Det er derfor nødvendigt med en definition af rammeaftaler og særlige regler. Når en ordregivende myndighed indgår en rammeaftale i henhold til dette direktivs bestemmelser, navnlig om offentliggørelse, frister og betingelser for afgivelse af tilbud, kan den ifølge disse regler inden for rammeaftalens gyldighedsperiode indgå kontrakter, der er baseret på rammeaftalen, enten ved at anvende vilkårene i rammeaftalen eller, hvis ikke alle vilkårene allerede er fastsat heri, ved at iværksætte en fornyet konkurrence mellem rammeaftalens parter om de ikke fastsatte vilkår. Den fornyede konkurrence bør overholde visse regler, der har til formål at sikre den nødvendige fleksibilitet og overholdelsen af de generelle principper, herunder især princippet om ligebehandling. Af denne grund bør rammeaftalers gyldighed være begrænset, og de bør ikke kunne gælde for perioder på over fem år undtagen i tilfælde, hvor de ordregivende myndigheder behørigt begrunder, at det er nødvendigt med en længere periode.

(12) De ordregivende myndigheder bør kunne anvende elektroniske indkøbsteknikker, dog forudsat at det sker i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv og principperne om ligebehandling, ikke-forskelsbehandling og gennemsigtighed.

(13) For mange tærskelværdier for anvendelse af samordningsbestemmelserne er en kilde til komplikationer for de ordregivende myndigheder. Tærskelværdierne for dette direktivs anvendelse skal derfor svare til dem, de ordregivende myndigheder allerede skal overholde ved anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter[14]. Derfor bør tærskelværdierne tilpasses dem i direktiv 2004/18/EF, når disse ændres.

(14) For at anvende bestemmelserne i dette direktiv og under hensyn til overvågningen beskrives tjenesteydelsesområdet bedst ved at inddele det i kategorier, der svarer til bestemte positioner i CPV.

(15) Endvidere bør der tages højde for de tilfælde, hvor direktivet ikke finder anvendelse, fordi der gælder specifikke regler om indgåelse af kontrakter, som bygger på internationale aftaler eller vedrører internationale organisationer.

(16) Det er muligt, at medlemsstaternes væbnede styrker gennemfører militæroperationer uden for EU's grænser. I sådanne tilfælde bør de ordregivende myndigheder, der er deployeret på operationsområdet, bemyndiges til at undlade at anvende dette direktivs bestemmelser, når de indgår kontrakter med de lokale økonomiske aktører.

(17) Der er behov for, at de tekniske specifikationer, der udarbejdes af det offentlige som indkøber, sikrer, at der skabes muligheder for en konkurrencesituation ved tildeling af offentlige kontrakter. Derfor skal det være muligt at afgive tilbud, så de afspejler mange forskellige tekniske løsningsmuligheder. For at dette skal kunne lade sig gøre, skal det dels være muligt at fastsætte de tekniske specifikationer i form af funktionsdygtighed og funktionelle krav. Endvidere skal de ordregivende myndigheder tage hensyn til tilbud baseret på andre tilsvarende løsningsmuligheder, hvis der refereres til en europæisk standard - eller, hvor en sådan ikke findes, til en international eller national standard, herunder standarder for forsvarsområdet. Tilsvarende løsningsmuligheder kan bl.a. vurderes i forhold til kravene om interoperabilitet og operationel effektivitet. Tilbudsgiverne bør kunne benytte ethvert bevismiddel for at godtgøre, at der er tale om en tilsvarende løsning. De ordregivende myndigheder skal kunne begrunde enhver beslutning om, at der i et givet tilfælde ikke er tale om en tilsvarende løsning. I øvrigt findes der internationale standardiseringsaftaler, som skal sikre de væbnede styrkers interoperabilitet, og som kan have retsgyldighed i medlemsstaterne. I det tilfælde en af de pågældende aftaler finder anvendelse, kan de ordregivende myndigheder kræve, at tilbuddene er i overensstemmelse med de standarder, der er omhandlet i aftalerne. De tekniske specifikationer bør være klart angivet, således at alle tilbudsgivere er klar over, hvad de krav, som de ordregivende myndigheder har stillet, omfatter.

(18) De nærmere detaljer om de tekniske specifikationer og de supplerende oplysninger vedrørende kontrakterne bør, således som det er almindeligt i medlemsstaterne, indgå i udbudsbetingelserne for hver enkelt kontrakt eller i et tilsvarende dokument.

(19) Forsvars- og sikkerhedsmateriel skal ofte integreres i mere komplekse strukturer (system eller system af systemer). I så fald kan visse tekniske specifikationer vedrørende denne integration udelades i udbudsbetingelser og kun oplyses over for den tilbudsgiver, hvis tilbud antages, forudsat at de pågældende tekniske specifikationers betydning for tilbuddet begrænser sig til præciseringer eller justeringer, som ikke ændrer kontraktens genstand. De ordregivende myndigheder giver under alle omstændigheder de samme informationer til samtlige tilbudsgivere og sikrer ligebehandling af dem.

(20) Vilkårene for udførelse af en kontrakt er i overensstemmelse med dette direktiv, hvis de hverken direkte eller indirekte er diskriminerende, og hvis de er anført i udbudsbekendtgørelsen eller i udbudsbetingelserne.

(21) Vilkårene for udførelse af kontrakten kan navnlig indeholde krav fra de ordregivende myndigheder med hensyn til informationssikkerhed og forsyningssikkerhed. De pågældende krav er særdeles vigtige i betragtning af den følsomme karakter, der kendetegner det materiel, der er omfattet af dette direktiv, og vedrører hele forsyningskæden.

(22) For så vidt angår forsyningssikkerheden, vedrører den ordregivende myndigheds krav til tilbudsgivers organisation og lokalisering af forsyningskæden f.eks. også virksomhedens interne regler for forholdet mellem datter- og moderselskabet med hensyn til intellektuelle ejendomsrettigheder.

(23) Vilkårene for udførelse af kontrakten må under alle omstændigheder kun vedrøre krav, som er forbundet med selve kontraktens udførelse.

(24) De love, administrative bestemmelser og kollektive overenskomster, der gælder i de enkelte medlemsstater eller i Fællesskabet for så vidt angår arbejdsforhold og sikkerhed på arbejdspladsen, finder anvendelse ved udførelsen af en offentlig kontrakt, hvis sådanne bestemmelser og deres anvendelse er i overensstemmelse med fællesskabsretten. I tilfælde af grænseoverskridelse, hvor en medlemsstats arbejdstagere leverer tjenesteydelser i en anden medlemsstat for at udføre en offentlig kontrakt, indeholder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser[15] de mindstekrav, der skal opfyldes i værtslandet over for de udstationerede arbejdstagere. Hvis den nationale lovgivning indeholder bestemmelser herom, kan tilsidesættelse af sådanne forpligtelser betragtes som en alvorlig fejl eller som en strafbar handling, der rejser tvivl om den økonomiske aktørs faglige hæderlighed, og som kan medføre, at denne økonomiske aktør udelukkes fra udbudsproceduren.

(25) De offentlige kontrakter, der er omfattet af dette direktiv, er kendetegnet ved særlige krav med hensyn til kompleksitet, informationssikkerhed og forsyningssikkerhed. For at kunne dække disse behov er det ofte nødvendigt med indgående forhandlinger ved kontraktens indgåelse. I forbindelse med de kontrakter, der er omfattet af dette direktiv, kan de ordregivende myndigheder derfor foruden begrænset udbud også anvende udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse.

(26) Ordregivende myndigheder, som udfører særligt komplekse projekter, kan uden egen skyld befinde sig i en situation, hvor det er umuligt objektivt at fastlægge de vilkår, der kan opfylde deres behov, eller at vurdere, hvad markedet kan tilbyde af tekniske og/eller finansielle og juridiske løsninger. Det kan bl.a. ske i forbindelse med gennemførelse af projekter, som nødvendiggør integration eller kombination af mange teknologiske eller operationelle kapaciteter, eller projekter, der indebærer en kompleks, struktureret finansiering, hvis finansielle og juridiske forhold ikke kan fastsættes i forvejen. I så fald er det ikke praktisk muligt at anvende begrænset udbud eller udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, for det er ikke muligt at beskrive kontrakten så præcist, at ansøgerne kan udforme et tilbud. Der bør derfor indføres en fleksibel procedure, som både tilgodeser konkurrencen mellem økonomiske aktører og de ordregivende myndigheders behov for at drøfte alle kontraktens aspekter med hver ansøger. Denne procedure må dog ikke anvendes på en sådan måde, at konkurrencen begrænses eller fordrejes, navnlig ikke ved at ændre grundlæggende elementer i tilbuddene, pålægge den valgte tilbudsgiver væsentlige nye elementer eller inddrage en anden tilbudsgiver end den, der har afgivet det økonomisk mest fordelagtige tilbud.

(27) Visse særlige omstændigheder kan gøre det umuligt eller fuldstændig uhensigtsmæssigt at anvende en tildelingsprocedure med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse. De ordregivende myndigheder bør derfor under visse helt præcise omstændigheder kunne anvende udbud med forhandling uden offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse.

(28) Visse omstændigheder bør til dels være de samme som dem, der er omhandlet i direktiv 2004/18/EF. I den forbindelse skal der navnlig tages hensyn til, at forsvars- og sikkerhedsmateriel ofte er teknisk komplekst. Uforenelighed eller uforholdsmæssigt store tekniske problemer ved drift og vedligeholdelse, som gør det berettiget at anvende udbud med forhandling uden offentliggørelse i forbindelse med indkøbskontrakter med henblik på supplerende leverancer, bør derfor ses i lyset af den nævnte kompleksitet og de hermed forbundne krav om interoperabilitet og standardisering af materiellet. Det er f.eks. tilfældet i forbindelse med integration af nye bestanddele i eksisterende systemer eller modernisering af sådanne systemer.

(29) De særlige forhold, der kendetegner de kontrakter, der er omhandlet i dette direktiv, viser endvidere, at det er nødvendigt at tage højde for nye omstændigheder, som kan gøre sig gældende på de områder, direktivet omfatter.

(30) Medlemsstaternes væbnede styrker kan således skulle intervenere i forbindelse med kriser eller væbnede konflikter. Ved begyndelsen af eller under en sådan intervention kan medlemsstaternes og de væbnede styrkers sikkerhed gøre det nødvendigt at indgå visse kontrakter med en hastighed, som er uforenelig med de frister, der gælder for de procedurer, som normalt anvendes i henhold til dette direktiv. Sådanne hastende tilfælde kan også opstå i forbindelse med sikkerhedsstyrkernes behov, f.eks. ved et terrorangreb inden for EU's område.

(31) Tilskyndelse til forskning og teknologisk udvikling er et centralt middel til udbygning af den industrielle og teknologiske grundlag for EU's forsvar, og tildeling af offentlige kontrakter medvirker til at nå dette mål. Men forskningens betydning inden for dette specifikke område berettiger dog til maksimal fleksibilitet ved indgåelse af kontrakter, navnlig for at tilskynde medlemsstaterne til at gå sammen om at investere i deres fremtidige kapacitet.

(32) Salg af våben, ammunition og krigsmateriel regeringer imellem er også offentlige kontrakter af særlig karakter, som kan være nyttige til at forbedre interoperabiliteten.

(33) I betragtning af den nye informations- og kommunikationsteknologi og de forenklinger, som den giver mulighed for, bør de elektroniske kommunikationsmidler ligestilles med de traditionelle midler til kommunikation og udveksling af information. Der skal i størst muligt omfang vælges midler og teknologi, som er forenelig med de teknologier, der anvendes i de øvrige medlemsstater.

(34) Udviklingen af effektive konkurrenceforhold inden for de offentlige kontrakter, der er omhandlet af dette direktiv, nødvendiggør offentliggørelse på fællesskabsplan af de udbudsbekendtgørelser, som medlemsstaternes ordregivende myndigheder udsteder. De oplysninger, som indeholdes i disse bekendtgørelser, skal gøre det muligt for Fællesskabets økonomiske aktører at vurdere, om de udbudte kontrakter er af interesse for dem. Der bør med henblik herpå gives dem tilstrækkeligt kendskab til kontraktens genstand og til de betingelser, der er knyttet til den. Det er derfor vigtigt at gøre udbudsbekendtgørelserne mere synlige ved at bruge de dertil egnede instrumenter, som f.eks. standardformularerne for udbudsbekendtgørelser og CPV, som er referencenomenklatur for offentlige kontrakter.

(35) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer[16] og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked ("direktivet om elektronisk handel")[17] bør finde anvendelse på fremsendelse af oplysninger ad elektronisk vej i forbindelse med nærværende direktiv. Procedurerne for indgåelse af offentlige kontrakter kræver et højere sikkerhedsniveau og strengere fortrolighed end det niveau, der er fastsat i disse direktiver. Derfor bør systemerne til elektronisk modtagelse af ansøgninger om deltagelse og tilbud opfylde yderligere specifikke krav. Med henblik herpå bør anvendelsen af elektroniske signaturer, navnlig avancerede elektroniske signaturer, så vidt som muligt tilskyndes. Desuden kan eksistensen af frivillige akkrediteringsordninger udgøre en gunstig ramme for at øge niveauet for certificeringstjenesteydelser for disse anordninger.

(36) Elektronisk fremsendelse af udbudsbekendtgørelser er tidsbesparende. Derfor bør det være muligt at reducere minimumsfristen for modtagelse af ansøgninger om deltagelse, dog under forudsætning af at de anvendte elektroniske midler er forenelige med de særlige bestemmelser for fremsendelsesmetoder, der er fastsat på fællesskabsplan.

(37) Undersøgelsen af ansøgernes egnethed samt udvælgelsen skal foretages under iagttagelse af gennemsigtighed. Der skal derfor anføres ikke-diskriminerende kriterier, som de ordregivende myndigheder kan anvende til at udvælge konkurrenterne og de midler, som de økonomiske aktører kan anvende til at bevise, at de opfylder kriterierne. Af hensyn til gennemsigtigheden skal den ordregivende myndighed, så snart en kontrakt udbydes, meddele, hvilke udvælgelseskriterier der vil blive anvendt, og hvilke specifikke kvalifikationer der eventuelt kræves af de økonomiske aktører, for at de kan deltage i udbuddet.

(38) En ordregivende myndighed kan begrænse antallet af ansøgere ved begrænset udbud, udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse og konkurrencepræget dialog. En sådan begrænsning af antallet af ansøgere skal foretages på basis af objektive kriterier, der angives i udbudsbekendtgørelsen. Hvad angår kriterierne vedrørende de økonomiske aktørers personlige forhold kan en generel henvisning i udbudsbekendtgørelsen til tilfældene i artikel 30 være tilstrækkelig.

(39) I udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse og i den konkurrenceprægede dialog bør de ordregivende myndigheder under hensyntagen til den smidighed, som kan være nødvendig, og til de store omkostninger, der er forbundet med sådanne former for udbud, kunne tilrettelægge udbudsproceduren i flere på hinanden følgende faser, så antallet af tilbud, som stadig drøftes eller forhandles, gradvis begrænses på grundlag af forud meddelte tildelingskriterier. En sådan begrænsning skal, hvor antallet af egnede løsninger eller ansøgere tillader det, sikre en reel konkurrence.

(40) I forbindelse med krav om dokumentation af særlige kvalifikationer for at kunne deltage i en udbudsprocedure anvendes de relevante fællesskabsbestemmelser om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater eller anden dokumentation for formelle kvalifikationer.

(41) Det skal undgås, at offentlige kontrakter tildeles økonomiske aktører, der har deltaget i en kriminel organisation, eller som er blevet fundet skyldige i bestikkelse eller svig til skade for De Europæiske Fællesskabers økonomiske interesser, i hvidvaskning af penge eller finansiering af terrorisme eller terrorhandlinger eller forbrydelser forbundet med terrorisme. De ordregivende myndigheder kan eventuelt anmode ansøgerne/tilbudsgiverne om passende dokumentation og kan, når de er i tvivl om disse ansøgeres/tilbudsgiveres personlige forhold, anmode de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat om samarbejde. Sådanne økonomiske aktører bør udelukkes, når den ordregivende myndighed har fået kendskab til en dom vedrørende sådanne strafbare handlinger, der er afsagt i overensstemmelse med gældende national lovgivning og er endelig og dermed retskraftig. Hvis den nationale lovgivning indeholder bestemmelser herom, kan tilsidesættelse af lovgivningen om offentlige kontrakter i forbindelse med ulovlige aftaler, for hvilken der er afsagt en endelig dom eller truffet en afgørelse med tilsvarende virkning, betragtes som en strafbar handling, der rejser tvivl om den økonomiske aktørs faglige hæderlighed, eller som en alvorlig fejl.

(42) Tilsidesættelse af nationale bestemmelser om gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv[18] og Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår[19], som har været genstand for en endelig dom eller afgørelse med tilsvarende virkning, kan betragtes som en strafbar handling, der rejser tvivl om den pågældende økonomiske aktørs faglige hæderlighed, eller som en alvorlig fejl.

(43) Da der er tale om en følsom sektor, er pålideligheden af de økonomiske aktører, der tildeles kontrakter, af helt afgørende betydning. Pålideligheden afhænger bl.a. af deres forudsætninger for at opfylde de krav, som den ordregivende myndighed stiller til forsyningssikkerhed og informationssikkerhed.

(44) Tildelingen af kontrakter skal foretages på grundlag af objektive kriterier, der sikrer, at principperne om gennemsigtighed, ikke-forskelsbehandling og ligebehandling overholdes, og at tilbuddene vurderes på gennemsigtig og objektiv måde og på reelle konkurrencevilkår. Derfor bør der kun tillades anvendelse af to tildelingskriterier, nemlig "den laveste pris" og "det økonomisk mest fordelagtige tilbud".

(45) For at sikre overholdelsen af princippet om ligebehandling ved tildelingen af kontrakter bør der indføres pligt - i overensstemmelse med retspraksis - til at fastholde den nødvendige gennemsigtighed, for at alle ansøgere kan være rimeligt informeret om de kriterier og regler, der anvendes til afdækning af det økonomisk mest fordelagtige tilbud. De ordregivende myndigheder skal derfor oplyse, hvilke tildelingskriterier de anvender, og hvordan de vægter kriterierne, på et så tidligt tidspunkt, at ansøgerne har disse oplysninger, når de udarbejder deres tilbud. De ordregivende myndigheder kan i særlige tilfælde undlade at oplyse, hvordan de vægter tildelingskriterierne, når en sådan vægtning ikke kan fastsættes i forvejen, især på grund af kontraktens kompleksitet, men de bør kunne begrunde dette. I disse tilfælde bør de oplyse kriteriernes prioriterede rækkefølge med de vigtigste først.

(46) Når de ordregivende myndigheder vælger at tildele kontrakten til den, der har givet det økonomisk mest fordelagtige tilbud, vurderer de tilbuddene for at fastslå, hvilket der indebærer det bedste forhold mellem kvalitet og pris. Med henblik herpå fastsætter de økonomiske og kvalitative kriterier, der tilsammen skal gøre det muligt at fastslå, hvilket tilbud er det økonomisk mest fordelagtige for den ordregivende myndighed. Disse kriterier fastsættes ud fra kontraktgenstanden, idet de skal gøre det muligt at vurdere de enkelte tilbuds resultatniveau i forhold til kontraktgenstanden som defineret i de tekniske specifikationer og at måle forholdet mellem kvalitet og pris for hvert tilbud.

(47) Det er nødvendigt, at nogle af de tekniske betingelser navnlig vedrørende bekendtgørelser, statistiske opgørelser samt anvendt nomenklatur og betingelser for henvisning til denne nomenklatur ændres, fordi de tekniske krav ændrer sig. Med henblik herpå bør der derfor fastsættes en smidig og hurtig vedtagelsesmåde.

(48) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbestemmelser, der tillægges Kommissionen[20] -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

INDHOLDSFORTEGNELSE

AFSNIT I

Anvendelsesområde, definitioner og generelle principper

Artikel 1 - Anvendelsesområde

Artikel 2 - Definitioner

Artikel 3 - Principper for indgåelse af offentlige kontrakter

AFSNIT II

Regler for offentlige kontrakter

KAPITEL I

Almindelige bestemmelser

Artikel 4 - Økonomiske aktører

Artikel 5 - Fortrolighed

KAPITEL II

Anvendelsesområde: tærskelværdier og undtagelser

Afdeling 1 - Tærskelværdier

Artikel 6 - Tærskelværdier for offentlige kontrakter

Artikel 7 - Metoder til beregning af offentlige kontrakters og rammeaftalers anslåede værdi

Afdeling 2 - Kontrakter, der ikke er omfattet af direktivet

Artikel 8 - Kontrakter indgået i henhold til internationale regler

Artikel 9 - Særlige undtagelser

KAPITEL III

Særlige regler vedrørende udbudsbetingelserne og udbudsmaterialet

Artikel 10 - Tekniske specifikationer

Artikel 11 - Alternative tilbud

Artikel 12 - Underentreprise

Artikel 13 - Betingelser vedrørende kontraktens udførelse

Artikel 14 - Informationssikkerhed

Artikel 15 - Forsyningssikkerhed

Artikel 16 - Forpligtelser vedrørende skatter og afgifter, miljøbeskyttelse, bestemmelser om beskyttelse på arbejdspladsen og arbejdsforhold i øvrigt

KAPITEL IV

Udbudsprocedurer

Artikel 17 - Gældende udbudsprocedurer

Artikel 18 - Udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse

Artikel 19 – Konkurrencepræget dialog

Artikel 20 - Tilfælde, der kan begrunde anvendelsen af udbud med forhandling uden offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse

Artikel 21 - Rammeaftaler

KAPITEL V

Bestemmelser om offentliggørelse og gennemsigtighed

Afdeling 1 – Offentliggørelse af bekendtgørelser

Artikel 22 – Bekendtgørelser

Artikel 23 – Udarbejdelse og offentliggørelse af bekendtgørelser

Afdeling 2 – Frister

Artikel 24 – Frister for modtagelse af ansøgninger om deltagelse og for modtagelse af tilbud

Afdeling 3 – Hvilke oplysninger der skal fremsendes, og hvordan de skal fremsendes

Artikel 25 – Opfordringer til at afgive tilbud, til forhandling eller til dialog

Artikel 26 – Meddelelse til ansøgere og tilbudsgivere

Afdeling 4 – Meddelelser

Artikel 27 – Regler for kommunikation

Afdeling 5 – Rapporter

Artikel 28 – Rapporternes indhold

KAPITEL VI

Procedureforløb

Afdeling 1 – Almindelige bestemmelser

Artikel 29 – Egnethedsundersøgelse af ansøgere og udvælgelse af deltagere, tildeling af kontrakter

Afdeling 2 – Kriterier for kvalitativ udvælgelse

Artikel 30 – Ansøgerens forhold

Artikel 31 – Retten til at udøve det pågældende erhverv

Artikel 32 – Økonomisk og finansiel formåen

Artikel 33 – Teknisk og/eller faglig formåen

Artikel 34 – Kvalitetssikringsstandarder

Artikel 35 – Miljøstyringsstandarder

Artikel 36 – Supplerende dokumenter og oplysninger

Afdeling 3 – Kontrakttildeling

Artikel 37 – Kriterier for tildeling af kontrakter

Artikel 38 – Unormalt lave tilbud

AFSNIT III

Indberetning af statistiske oplysninger, gennemførelsesbestemmelser og afsluttende bestemmelser

Artikel 39 – Indberetning af statistiske oplysninger

Artikel 40 – Indhold af den statistiske opgørelse

Artikel 41 - Udvalgsprocedure

Artikel 42 – Justering af tærskelværdierne

Artikel 43 – Ændringer

Artikel 44 – Ændring af direktiv 2004/18/EF

Artikel 45 – Gennemførelse

Artikel 46 – Ikrafttræden

Artikel 47 – Adressater

***

Bilag

Bilag I – Tjenesteydelser omhandlet i artikel 1

Bilag II - Definition af visse tekniske specifikationer omhandlet i artikel 10

Bilag III – Oplysninger, der skal angives i bekendtgørelser omhandlet i artikel 22 (bekendtgørelse om offentliggørelse af en vejledende forhåndsmeddelelse vedrørende en køberprofil, forhåndsmeddelelse, udbudsbekendtgørelse, bekendtgørelse om indgåede kontrakter)

Bilag IV – Karakteristika vedrørende offentliggørelse

Bilag V – Registre

Bilag VI – Krav til anordninger til elektronisk modtagelse af ansøgninger om deltagelse og tilbud

AFSNIT I

Anvendelsesområde, definitioner og generelle principper

Artikel 1

Anvendelsesområde

Dette direktiv finder anvendelse på offentlige kontrakter, der indgås på forsvars- og sikkerhedsområdet, og som vedrører:

a) levering af våben, ammunition og/eller krigsmateriale som omhandlet i Rådets afgørelse af 15. april 1958[21], og i givet fald på offentlige bygge- og anlægskontrakter og offentlige tjenesteydelseskontrakter, som er nødvendige for disse leveringer

b) levering af dele, komponenter og/eller samlede elementer, der er bestemt til anvendelse eller montering i de i litra a) omhandlede varer eller til reparation, modernisering eller vedligeholdelse heraf

c) levering af alle varer til brug for uddannelsesformål eller afprøvning af de i litra a) omhandlede varer

d) udførelse af arbejder, levering af varer og/eller tjenesteydelser, hvortil der anvendes, som nødvendiggør, eller som indebærer følsomme oplysninger, og hvis udførelse/levering er nødvendig for EU's og medlemsstaternes sikkerhed med hensyn til beskyttelse mod terrorhandlinger og organiseret kriminalitet, grænsekontrol og krisemissioner.

Dette direktiv berører ikke traktatens artikel 30, 45, 46, 55 og 296.

Artikel 2

Definitioner

1. I dette direktiv forstås ved:

1) "Det fælles glosar for offentlige kontrakter" (CPV - Commun Procurement Vocabulary ): den referencenomenklatur, der gælder for offentlige kontrakter, og som er fastlagt ved forordning (EF) nr. 2195/2002

2) "offentlige kontrakter": gensidigt bebyrdende aftaler, der indgås skriftligt mellem en eller flere økonomiske aktører og en eller flere ordregivende myndigheder, og som vedrører udførelsen af arbejde samt levering af varer eller tjenesteydelser, der er omfattet af dette direktiv

3) "offentlige bygge- og anlægskontrakter": offentlige kontrakter om enten udførelse eller både projektering og udførelse af arbejder vedrørende en af de i afdeling 45 i CPV omhandlede aktiviteter eller af bygge- og anlægsarbejde eller om udførelse ved et hvilket som helst middel af et bygge- og anlægsarbejde, der svarer til behov præciseret af den ordregivende myndighed

4) "bygge- og anlægsarbejde": resultatet af et sæt bygge- og anlægsaktiviteter bestemt til i sig selv at udfylde en økonomisk eller teknisk funktion

5) "offentlige vareindkøbskontrakter": andre offentlige kontrakter end bygge- og anlægskontrakter, som vedrører køb, leasing eller leje med eller uden forkøbsret af varer

6) "offentlige tjenesteydelseskontrakter": offentlige kontrakter, der vedrører tjenesteydelser nævnt i bilag I

7) "følsomme oplysninger": alle oplysninger, dvs. viden, der kan meddeles i en eller anden form, eller materiale, der kræver beskyttelse mod uautoriseret videregivelse, og som er blevet betegnet som sådan af sikkerhedshensyn

8) "terrorisme": forsætlige handlinger, der i kraft af deres karakter eller den sammenhæng, hvori de begås, kan tilføje et land eller en international organisation alvorlig skade, når de begås med det formål alvorligt at intimidere en befolkning eller uretmæssigt at tvinge offentlige myndigheder eller en international organisation til at foretage eller til at undlade at foretage en handling eller alvorligt at destabilisere eller ødelægge et lands eller en international organisations grundlæggende politiske, forfatningsmæssige, økonomiske eller samfundsmæssige strukturer, dvs.:

a) legemsangreb, der kan have døden til følge

b) alvorlige overgreb mod en persons fysiske integritet

c) bortførelse eller gidseltagning

d) massive ødelæggelser af et regeringsanlæg eller et offentligt anlæg, et transportsystem, en infrastruktur, herunder et edb-system, en fast platform på kontinentalsoklen, et offentligt sted eller en privat ejendom, der kan bringe menneskeliv i fare eller forårsage betydelige økonomiske tab

e) kapring af luftfartøjer, skibe eller andre kollektive transportmidler eller godstransportmidler

f) fremstilling, besiddelse, erhvervelse, transport eller levering eller brug af skydevåben, sprængstoffer, kernevåben, biologiske og kemiske våben samt, for så vidt angår biologiske og kemiske våben, forskning og udvikling

g) spredning af farlige stoffer, brandstiftelse, fremkaldelse af oversvømmelser eller eksplosioner med den følgevirkning, at menneskeliv bringes i fare

h) forstyrrelse eller afbrydelse af vand- eller elforsyningen eller forsyningen med andre grundlæggende naturressourcer med den følgevirkning, at menneskeliv bringes i fare

i) fremsættelse af trusler om at ville begå en af de i litra a) til h) nævnte handlinger

9) "kriminel organisation": en struktureret sammenslutning af en vis varighed, bestående af mere end to personer, som handler i forening med henblik på at begå strafbare handlinger, som kan medføre frihedsstraf eller en frihedsberøvende foranstaltning af en varighed på mindst fire år eller en strengere straf, uanset om de nævnte strafbare handlinger er et mål i sig selv eller et middel til at opnå økonomisk vinding, og i givet fald til at øve uberettiget indflydelse på offentlige myndigheders virke

10) "krise": enhver menneskeskabt situation i en medlemsstat eller et tredjeland, der udgør en alvorlig direkte fysisk trussel mod personer eller institutioner i dette land

11) "rammeaftale": en aftale indgået mellem en eller flere ordregivende myndigheder og en eller flere økonomiske aktører med det formål at fastsætte vilkårene for de kontrakter, der skal indgås i løbet af en given periode, især med hensyn til pris og i givet fald påtænkte mængder

12) "entreprenør", "leverandør" og "tjenesteyder": enhver fysisk eller juridisk person og enhver offentlig enhed samt enhver sammenslutning af sådanne personer og/eller organer, som på markedet tilbyder henholdsvis udførelse af arbejder og/eller bygge- og anlægsarbejder, varer eller tjenesteydelser

13) "økonomisk aktør": entreprenør, leverandør eller tjenesteyder. Begrebet "økonomisk aktør" anvendes udelukkende for at forenkle teksten

14) "ansøger": en økonomisk aktør, der har anmodet om en opfordring til at deltage i et begrænset udbud eller et udbud med forhandling eller en konkurrencepræget dialog

15) "tilbudsgiver": en økonomisk aktør, der har afgivet et tilbud i forbindelse med et begrænset udbud eller et udbud med forhandling eller en konkurrencepræget dialog

16) "ordregivende myndigheder": staten, regionale eller lokale myndigheder, offentligretlige organer og sammenslutninger af en eller flere af disse myndigheder eller et eller flere af disse offentligretlige organer

17) "offentligretligt organ": ethvert organ:

a) der er oprettet specielt med henblik på at imødekomme almenhedens behov, dog ikke behov af industriel eller kommerciel karakter

b) som er en juridisk person, og

c) hvis drift enten for størstedelens vedkommende finansieres af staten, regionale eller lokale myndigheder eller andre offentligretlige organer, eller hvis drift er underlagt disses kontrol, eller hvortil staten, regionale eller lokale myndigheder eller andre offentligretlige organer udpeger mere end halvdelen af medlemmerne i administrations-, ledelses- eller tilsynsorganet

18) "begrænset udbud": procedurer, som enhver økonomisk aktør kan ansøge om at deltage i, men hvor kun de økonomiske aktører, der af de ordregivende myndigheder modtager opfordring dertil, kan afgive tilbud

19) "udbud med forhandling": procedurer, hvor de ordregivende myndigheder opfordrer økonomiske aktører, som de selv udvælger, til at afgive tilbud og forhandler kontraktens vilkår med dem

20) "konkurrencepræget dialog": en procedure, som enhver økonomisk aktør kan ansøge om at deltage i, men hvor den ordregivende myndighed fører en dialog med de ansøgere, der har fået adgang til at deltage i proceduren, med henblik på at udvikle en eller flere løsninger, der kan opfylde dens behov, og som skal være grundlag for de tilbud, de valgte ansøgere dernæst opfordres til at afgive

21) "særligt kompleks kontrakt" med henblik på anvendelsen af proceduren med konkurrencepræget dialog: en offentlig kontrakt, for hvilken den ordregivende myndighed:

- ikke er i stand til i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3, litra b), c) eller d), objektivt at præcisere de tekniske vilkår, der kan opfylde dens behov og formål, og/eller

- ikke er i stand til objektivt at præcisere de retlige og/eller finansielle forhold i forbindelse med et projekt

22) "skriftlig(t)": ethvert udtryk bestående af en helhed af ord eller tal, som kan læses, reproduceres og derefter videresendes. Denne helhed kan omfatte informationer overført og lagret ved hjælp af elektroniske midler

23) "elektronisk middel": et middel, der anvender elektronisk databehandlingsudstyr (herunder digital kompression) og datalagringsudstyr, og hvor data sendes, rutes og modtages via tråd, radio, optiske midler eller andre elektromagnetiske midler.

2. En offentlig kontrakt, der vedrører levering af varer, og som også accessorisk omfatter monterings- og installationsarbejde, betragtes som en "offentlig vareindkøbskontrakt".

En offentlig kontrakt, der vedrører både varer og tjenesteydelser som defineret i bilag I, betragtes som en "offentlig tjenesteydelseskontrakt", hvis værdien af de pågældende tjenesteydelser overstiger værdien af de varer, kontrakten omfatter.

En offentlig kontrakt, der vedrører tjenesteydelser som defineret i bilag I og kun som accessoriske aktiviteter i forhold til kontraktens hovedgenstand omfatter de aktiviteter, der er nævnt i afdeling 45 i "Det fælles glosar for offentlige kontrakter", betragtes som en offentlig tjenesteydelseskontrakt.

Artikel 3

Principper for indgåelse af offentlige kontrakter

De ordregivende myndigheder overholder principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling af økonomiske aktører og handler på en gennemsigtig måde.

AFSNIT II

Regler for offentlige kontrakter

KAPITEL I

Almindelige bestemmelser

Artikel 4

Økonomiske aktører

1. Ansøgere eller tilbudsgivere, der i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor de er etableret, har ret til at levere den pågældende ydelse, kan ikke afvises alene med den begrundelse, at det i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor kontrakten tildeles, kunne kræves, at de skal være enten en fysisk eller en juridisk person.

Når der er tale om offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter samt om offentlige vareindkøbskontrakter, der tillige omfatter tjenesteydelser og/eller monterings- og installationsarbejde, kan det imidlertid forlanges af juridiske personer, at de i ansøgningen om deltagelse eller i tilbuddet opgiver navn og faglige kvalifikationer for de personer, der skal levere den pågældende ydelse.

2. Grupper af økonomiske aktører kan være ansøgere. I forbindelse med indgivelse af en ansøgning om deltagelse eller afgivelse af et tilbud kan de ordregivende myndigheder ikke kræve, at grupper af økonomiske aktører antager en bestemt retlig form, men den udvalgte gruppe kan være nødsaget til at antage en bestemt retlig form, når den har fået tildelt kontrakten, i det omfang det er nødvendigt for at sikre en tilfredsstillende opfyldelse af denne.

Artikel 5

Fortrolighed

Med forbehold af bestemmelserne i dette direktiv, navnlig bestemmelserne vedrørende de forpligtelser med hensyn til meddelelse til ansøgere og tilbudsgivere, som er omhandlet i artikel 23, stk. 4, og artikel 27, og i overensstemmelse med den nationale lovgivning, som den ordregivende myndighed er underlagt, må den ordregivende myndighed ikke offentliggøre oplysninger, som de økonomiske aktører har fremsendt, og som de har betegnet som fortrolige; sådanne oplysninger omfatter navnlig tekniske hemmeligheder, forretningshemmeligheder og fortrolige aspekter af tilbud.

KAPITEL II

Anvendelsesområde: tærskelværdier og undtagelser

AFDELING 1

Tærskelværdier

Artikel 6

Tærskelværdier for offentlige kontrakter

Dette direktiv gælder for offentlige kontrakter, hvis anslåede værdi eksklusive moms svarer til eller overstiger følgende tærskelværdier:

a) 137 000 EUR for offentlige vareindkøbskontrakter og offentlige tjenesteydelseskontrakter, der indgås af statslige myndigheder, bortset fra myndigheder, der opererer på forsvarsområdet

b) 211 000 EUR for følgende offentlige kontrakter:

- vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter, der indgås af ordregivende myndigheder, som ikke er statslige myndigheder, og af statslige myndigheder, der opererer på forsvarsområdet

- offentlige tjenesteydelseskontrakter, der indgås af en ordregivende myndighed, når disse kontrakter vedrører tjenesteydelserne i kategori 8 i bilag I eller de teletjenester i kategori 5 i nævnte bilag, hvis CPV-positioner svarer til CPV-referencenumrene 64228000-0, 64221000-1 og 64228000-0

c) 5 278 000 EUR for offentlige bygge- og anlægskontrakter.

Artikel 7

Metoder til beregning af offentlige kontrakters og rammeaftalers anslåede værdi

1. Den anslåede værdi af en offentlig kontrakt beregnes på grundlag af det samlede beløb eksklusive moms, som den ordregivende myndighed som anslået kan komme til at betale. I denne beregning tages der hensyn til det anslåede samlede beløb, herunder enhver form for optioner og eventuelle forlængelser af kontrakten.

Hvis den ordregivende myndighed forudser præmier eller betalinger til ansøgere eller tilbudsgivere, tager den hensyn hertil ved beregning af kontraktens anslåede værdi.

2. Den anslåede værdi skal være gældende på tidspunktet for afsendelsen af den i artikel 23, stk. 2, omhandlede udbudsbekendtgørelse eller, såfremt der ikke kræves en sådan bekendtgørelse, på det tidspunkt, hvor den ordregivende myndighed indleder tildelingsproceduren.

3. Et bygge- og anlægsprojekt eller et projekt til indkøb af en vis mængde varer og/eller tjenesteydelser må ikke opdeles med henblik på at udelukke det fra dette direktivs anvendelsesområde.

4. Ved offentlige bygge- og anlægskontrakter skal der ved beregning af den anslåede værdi tages hensyn til arbejdets værdi samt den anslåede samlede værdi af de til arbejdets udførelse nødvendige materialer og materiel, som stilles til entreprenørens rådighed af de ordregivende myndigheder.

5. a) Når et påtænkt bygge- og anlægsarbejde eller et påtænkt indkøb af tjenesteydelser kan opdeles på en række delkontrakter, der indgås samtidig, skal den anslåede værdi af alle disse delkontrakter tilsammen lægges til grund.Når den samlede værdi af delkontrakterne er lig med eller overstiger tærsklen i artikel 6, finder direktivet anvendelse på indgåelsen af hver enkelt delkontrakt.De ordregivende myndigheder kan dog undlade at anvende direktivet på delkontrakter, hvis anslåede værdi eksklusive moms er under 80 000 EUR for tjenesteydelser og 1 mio. EUR for bygge- og anlægsarbejder, forudsat at den samlede værdi af disse delkontrakter ikke overstiger 20 % af delkontrakternes samlede værdi.

b) Når et projekt, der tager sigte på at anskaffe ensartede varer, kan give anledning til opdeling på en række delkontrakter, der indgås samtidig, skal den anslåede værdi af alle disse delkontrakter tilsammen lægges til grund for anvendelsen af artikel 6, litra a) og b).

Når den samlede værdi af delkontrakterne er lig med eller overstiger tærsklen i artikel 6, finder direktivet anvendelse på indgåelsen af hver enkelt delkontrakt.

De ordregivende myndigheder kan dog undlade at anvende direktivet på delkontrakter, hvis anslåede værdi eksklusive moms er under 80 000 EUR, forudsat at den samlede værdi af disse delkontrakter ikke overstiger 20 % af delkontrakternes samlede værdi.

6. Ved offentlige kontrakter om leasing eller leje med eller uden forkøbsret af varer er grundlaget for beregning af kontraktens anslåede værdi:

a) den offentlige kontrakts anslåede samlede værdi for så vidt angår tidsbegrænsede kontrakter, hvis løbetid er ti år eller derunder, eller kontraktens samlede værdi for så vidt angår tidsbegrænsede kontrakter, hvis løbetid er over ti år, inklusive den anslåede overskydende værdi

b) den månedlige værdi, multipliceret med 120, for så vidt angår tidsubegrænsede offentlige kontrakter eller offentlige kontrakter, hvis løbetid ikke kan fastsættes nærmere.

7. For offentlige vareindkøbs- eller tjenesteydelseskontrakter, der indgås med regelmæssige mellemrum, eller som skal fornyes inden for et bestemt tidsrum, beregnes kontraktens anslåede værdi på grundlag af:

a) enten den samlede faktiske værdi af lignende successive kontrakter, der er indgået i løbet af de foregående ti år, så vidt muligt korrigeret for at tage hensyn til forventede ændringer i mængde eller værdi i løbet af de ti år, der følger efter indgåelsen af den oprindelige kontrakt

b) eller den samlede anslåede værdi af de successive kontrakter, der indgås i løbet af de ti år, der følger efter den første levering, eller i løbet af kontraktperioden, hvis denne er over ti år.

Metoden til beregning af en offentlig kontrakts anslåede værdi må ikke vælges med det formål at udelukke kontrakten fra dette direktivs anvendelsesområde.

8. Ved beregningen af den anslåede værdi af offentlige tjenesteydelseskontrakter skal der tages hensyn til følgende:

a) i forbindelse med følgende tjenesteydelser:

i) forsikringstjenesteydelser: den præmie, der skal betales, og andre former for vederlag

ii) banktjenesteydelser og andre finansielle tjenesteydelser: honorarer, provisioner og renter samt andre former for vederlag

iii) kontrakter vedrørende projektering: honorarer, provision samt andre former for vederlag.

b) i forbindelse med tjenesteydelseskontrakter, hvori der ikke er fastsat en samlet pris:

i) for tidsbegrænsede kontrakter, hvis de løber i 120 måneder eller derunder: den anslåede samlede værdi for hele løbetiden

ii) for tidsubegrænsede kontrakter eller kontrakter, hvis løbetid er over 120 måneder: den månedlige værdi multipliceret med 120.

9. I forbindelse med rammeaftaler skal der tages hensyn til den anslåede maksimumsværdi eksklusive moms af alle de kontrakter, der forventes tildelt inden for hele rammeaftalens løbetid.

AFDELING 2

Kontrakter, der ikke er omfattet af direktivet

Artikel 8

Kontrakter indgået i henhold til internationale regler

Dette direktiv finder ikke anvendelse på offentlige kontrakter, som er omfattet af andre procedureregler, og som indgås i henhold til:

a) en i overensstemmelse med traktaten indgået international aftale mellem en medlemsstat og et eller flere tredjelande om vareleverancer eller bygge- og anlægsarbejder med henblik på signatarstaternes fælles udførelse eller udnyttelse af et bygge- og anlægsarbejde, eller om tjenesteydelser med henblik på signatarstaternes fælles gennemførelse eller udnyttelse af et projekt. Alle aftaler meddeles Kommissionen, der med den eller de pågældende medlemsstaters samtykke kan høre Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler, jf. artikel 41.

b) en international organisations særlige procedure.

Artikel 9

Særlige undtagelser

Dette direktiv finder ikke anvendelse på følgende offentlige kontrakter:

a) tjenesteydelseskontrakter om erhvervelse eller leje - uanset finansieringsform - af jord, eksisterende bygninger eller anden fast ejendom eller vedrørende rettigheder hertil

b) kontrakter, der indgås med lokale økonomiske aktører i tredjelande med henblik på deployering af militære styrker eller gennemførelse af eller støtte til en militæroperation uden for EU.

KAPITEL III

Særlige regler vedrørende udbudsbetingelserne og udbudsmaterialet

Artikel 10

Tekniske specifikationer

1. De tekniske specifikationer som defineret i punkt 1 i bilag II anføres i udbudsdokumenterne, f.eks. udbudsbekendtgørelsen, udbudsbetingelserne eller de supplerende dokumenter.

Når en offentlig kontrakt indeholder følsomme tekniske specifikationer, som kun må videregives til den tilbudsgiver, som kontrakten tildeles, kan disse udelades i udbudsbekendtgørelsen, udbudsbetingelserne eller de supplerende dokumenter, hvis det ikke er nødvendigt at kende de pågældende specifikationer for at kunne udarbejde tilbud.

I så fald anføres disse tekniske specifikationer i den i artikel 28 omhandlede rapport, inden udbudsbetingelserne sendes til ansøgerne.

Sådanne tekniske specifikationer må kun vedrøre forhold som præciserer eller kompletterer tilbuddet, og som ikke har nogen væsentlig teknisk eller finansiel betydning for genstanden for den offentlige kontrakt.

Efter at have tildelt kontrakten på grundlag af tildelingskriterierne meddeler den ordregivende myndighed den tilbudsgiver, hvis tilbud er antaget, de følsomme tekniske specifikationer, der ikke er angivet i udbudsbekendtgørelsen, udbudsbetingelserne eller de supplerende udbudsdokumenter, så tilbudsgiveren kan tilpasse sit tilbud i overensstemmelse hermed.

2. De tekniske specifikationer skal give tilbudsgiverne lige muligheder, og de må ikke bevirke, at der skabes ubegrundede hindringer for konkurrence med hensyn til offentlige kontrakter.

3. De tekniske specifikationer affattes:

a) enten ved henvisning til tekniske specifikationer som angivet i bilag II og, i nævnte rækkefølge, ved henvisning til nationale standarder til gennemførelse af europæiske standarder, europæiske tekniske godkendelser, fælles tekniske specifikationer, internationale standarder, andre tekniske referencer udarbejdet af europæiske standardiseringsorganer eller - når sådanne ikke eksisterer - nationale standarder, nationale tekniske godkendelser eller nationale tekniske specifikationer for projektering, beregning og udførelse af bygge- og anlægsarbejder og anvendelse af varer eller ved henvisning til de i bilag II, punkt 3), definerede "forsvarsstandarder". Hver henvisning skal efterfølges af udtrykket "eller tilsvarende"

b) eller som en angivelse af funktionsdygtighed eller funktionelle krav: sådanne angivelser kan omfatte miljøegenskaber. De skal imidlertid være så præcise, at tilbudsgiverne kan identificere kontraktens genstand og de ordregivende myndigheder tildele kontrakten

c) eller som en angivelse af funktionsdygtighed eller funktionelle krav, jf. litra b), idet der som et middel til formodning om overensstemmelse med denne funktionsdygtighed eller disse krav henvises til specifikationerne i litra a)

d) eller ved henvisning til specifikationerne i litra a) for så vidt angår visse karakteristika og til funktionsdygtigheden eller de funktionelle krav i litra b) for så vidt angår andre karakteristika.

Hvis de tekniske specifikationer er forenelige med fællesskabsretten, berører første afsnit ikke de retligt bindende nationale tekniske forskrifter og de tekniske krav, som medlemsstaten skal opfylde i henhold til internationale aftaler for at sikre den interoperabilitet, der kræves i disse aftaler.

4. Når de ordregivende myndigheder benytter muligheden for at henvise til de specifikationer, der er omhandlet i stk. 3, litra a), kan de ikke afvise et tilbud med den begrundelse, at de tilbudte varer og tjenesteydelser ikke er i overensstemmelse med de specifikationer, som de har henvist til, hvis tilbudsgiveren i sit tilbud godtgør på passende måde til den ordregivende myndigheds tilfredshed, at de løsninger, han tilbyder, på tilsvarende måde opfylder de krav, der er fastsat i de pågældende tekniske specifikationer.

En "passende måde" kan være teknisk dokumentation fra producenten eller en prøvningsrapport fra et anerkendt organ.

5. Når de ordregivende myndigheder benytter sig af den mulighed, der er omhandlet i stk. 3, for at fastsætte specifikationer i form af funktionsdygtighed eller funktionelle krav, kan de ikke afvise et tilbud om bygge- og anlægsarbejder, varer eller tjenesteydelser, der er i overensstemmelse med en national standard til gennemførelse af en europæisk standard, en europæisk teknisk godkendelse, en fælles teknisk specifikation, en international standard eller en teknisk reference udarbejdet af et europæisk standardiseringsorgan, hvis disse specifikationer tager sigte på at dække de funktionelle krav eller krav til funktionsdygtighed, som de har fastsat.

Tilbudsgiveren skal i sit tilbud på en passende måde godtgøre til den ordregivende myndigheds tilfredshed, at bygge- og anlægsarbejderne, varerne eller tjenesteydelserne i overensstemmelse med standarden opfylder den ordregivende myndigheds krav til funktionsdygtighed og funktionelle krav.

En "passende måde" kan være teknisk dokumentation fra producenten eller en prøvningsrapport fra et anerkendt organ.

6. Når de ordregivende myndigheder fastsætter miljøegenskaber i form af funktionsdygtighed eller funktionelle krav som omhandlet i stk. 3, litra b), kan de anvende detaljerede specifikationer eller om nødvendigt dele heraf som fastlagt i de europæiske og (multi)nationale miljømærker eller ethvert andet miljømærke, forudsat:

- at de er egnede til at definere egenskaberne ved de varer eller ydelser, som kontrakten handler om

- at kravene til mærket er udviklet på grundlag af videnskabelig information

- at miljømærkerne vedtages gennem en proces, i hvilken alle interessenter, såsom statslige institutioner, forbrugere, fabrikanter, detailhandlere og miljøorganisationer, kan deltage, og

- at de er tilgængelige for alle interesserede parter.

De ordregivende myndigheder kan angive, at de varer eller tjenesteydelser, der er forsynet med et miljømærke, anses for at opfylde de tekniske specifikationer, der er fastlagt i udbudsbetingelserne; de skal acceptere enhver anden passende dokumentation, såsom teknisk dokumentation fra fabrikanten eller en prøvningsrapport fra et anerkendt organ.

7. Ved "anerkendte organer" som omhandlet i denne artikel forstås prøvningslaboratorier, kalibreringslaboratorier og inspektions- og certificeringsorganer, som opfylder gældende europæiske standarder.

De ordregivende myndigheder accepterer attester fra anerkendte organer i andre medlemsstater.

8. Medmindre kontraktens genstand gør det berettiget, må de tekniske specifikationer ikke angive et bestemt fabrikat, en bestemt oprindelse eller en bestemt fremstillingsproces, og de må ikke henvise til et bestemt mærke, et bestemt patent eller en bestemt type, til en bestemt oprindelse eller til en bestemt produktion med det resultat, at visse virksomheder eller varer favoriseres eller elimineres. En sådan angivelse eller henvisning er undtagelsesvis tilladt, hvis en tilstrækkelig nøjagtig og forståelig beskrivelse af kontraktens genstand ikke kan lade sig gøre ved anvendelse af stk. 3 og 4; en sådan angivelse eller henvisning skal efterfølges af udtrykket "eller tilsvarende".

Artikel 11

Alternative tilbud

1. Når kriteriet for tildeling er det økonomisk mest fordelagtige tilbud, kan de ordregivende myndigheder give tilbudsgiverne tilladelse til at præsentere alternative tilbud.

2 De ordregivende myndigheder skal i udbudsbekendtgørelsen angive, om de tillader alternative tilbud eller ej; hvis dette ikke er angivet, vil alternative tilbud ikke være tilladt.

3. De ordregivende myndigheder, der tillader alternative tilbud, angiver i udbudsbetingelserne, hvilke mindstekrav alternative tilbud skal opfylde, og hvilke specifikke krav der stilles til deres indgivelse.

De tager kun de alternative tilbud i betragtning, som opfylder de krævede minimumskrav.

4. I udbudsprocedurerne for offentlige vareindkøbs- eller tjenesteydelseskontrakter kan ordregivende myndigheder, der har givet tilladelse til alternative tilbud, ikke afvise et alternativt tilbud alene med den begrundelse, at der, såfremt det antages, enten vil blive tale om en tjenesteydelseskontrakt i stedet for en offentlig vareindkøbskontrakt eller omvendt.

Artikel 12

Underentreprise

I udbudsbetingelserne kan den ordregivende myndighed anmode eller kan af en medlemsstat forpligtes til at anmode tilbudsgiveren om i tilbuddet at angive, hvilke dele af en kontrakt han har til hensigt at give i underentreprise til tredjemand, samt hvilke underentreprenører han foreslår.

Denne angivelse berører ikke den økonomiske aktørs ansvar som hovedmand.

Artikel 13

Betingelser vedrørende kontraktens udførelse

De ordregivende myndigheder kan fastsætte særlige betingelser vedrørende kontraktens udførelse, hvis disse er forenelige med fællesskabsretten og de er nævnt i udbudsbekendtgørelsen eller i udbudsbetingelserne. Disse betingelser kan navnlig handle om at varetage sikkerheden af følsomme oplysninger og forsyningssikkerheden som krævet af den ordregivende myndighed eller om at inddrage miljøhensyn eller sociale hensyn.

Artikel 14

Informationssikkerhed

I forbindelse med offentlige kontrakter, hvortil der anvendes, som nødvendiggør, og/eller som indebærer følsomme oplysninger, anfører den ordregivende myndighed i udbudsbetingelserne alle nødvendige foranstaltninger og krav med henblik på at varetage sikkerheden af disse oplysninger på det krævede niveau.

Med henblik herpå kan den ordregivende myndighed forlange af tilbudsgiveren, at hans tilbud skal indeholde følgende:

a) bevis for, at allerede udpegede underentreprenører har den formåen, der kræves for at kunne beskytte fortroligheden af følsomme oplysninger, som de har adgang til, eller som de vil skulle frembringe i forbindelse med udførelsen af deres underentreprise

b) tilsagn om også at forelægge sådanne beviser for nye underentreprenører, som kommer i betragtning under udførelsen af kontrakten

c) tilsagn om at behandle alle følsomme oplysninger fortroligt under hele udførelsen af kontrakten og efter dennes opsigelse eller udløb.

Artikel 15

Forsyningssikkerhed

Den ordregivende myndighed kan fastsætte krav med henblik på at varetage forsyningssikkerheden, forudsat at disse krav er i overensstemmelse med fællesskabsretten.

Den ordregivende myndighed kan derfor forlange af tilbudsgiveren, at hans tilbud skal indeholde følgende:

a) godtgørelse af, at han vil være i stand til at opfylde de kontraktlige forpligtelser med hensyn til eksport, overførsel og transit af varer, herunder også ved hjælp af et tilsagn fra den eller de berørte medlemsstater

b) godtgørelse af, at hans forsyningskæde er af en sådan organisatorisk karakter og geografisk beliggenhed, at den gør det muligt for ham at opfylde den ordregivende myndigheds krav til forsyningssikkerhed som anført i udbudsbetingelserne

c) tilsagn om at imødekomme eventuelle større behov fra den ordregivende myndigheds side som følge af en nødsituation, en krise eller en væbnet konflikt

d) tilsagn fra de nationale myndigheder i hans land om ikke at modsætte sig opfyldelsen af eventuelle større behov fra den ordregivende myndigheds side som følge af en nødsituation, en krise eller en væbnet konflikt

e) tilsagn om at sikre vedligeholdelse, modernisering og tilpasning af de leveringer, der er omfattet af kontrakten

f) tilsagn om i tide at give underretning om enhver organisatorisk eller industristrategisk ændring, der kan berøre hans forpligtelser over for den ordregivende myndighed.

De krav, der skal opfyldes, anføres i udbudsbetingelserne eller de øvrige udbudsdokumenter.

Artikel 16

Forpligtelser vedrørende skatter og afgifter, miljøbeskyttelse, bestemmelser om beskyttelse på arbejdspladsen og arbejdsforhold i øvrigt

1. Den ordregivende myndighed kan i udbudsbetingelserne oplyse eller af en medlemsstat forpligtes til at oplyse, hos hvilket eller hvilke organer ansøgerne eller tilbudsgiverne kan få relevante oplysninger om forpligtelser vedrørende skatter og afgifter, miljøbeskyttelse og forpligtelser i henhold til gældende bestemmelser med hensyn til beskyttelse på arbejdspladsen og arbejdsforhold i øvrigt i den medlemsstat eller region eller på det sted, hvor ydelserne skal præsteres, og som finder anvendelse på arbejdets udførelse på byggepladsen eller på de leverede tjenesteydelser under kontraktens opfyldelse.

2. Den ordregivende myndighed, der giver de i stk. 1 nævnte oplysninger, anmoder tilbudsgiverne om at angive, at de ved udarbejdelsen af deres tilbud har taget hensyn til de forpligtelser, der gælder i henhold til bestemmelserne om beskyttelse på arbejdspladsen og om arbejdsforhold i øvrigt på det sted, hvor ydelsen skal præsteres.

Første afsnit er ikke til hinder for anvendelse af bestemmelserne i artikel 38 om undersøgelse af unormalt lave tilbud.

KAPITEL IV

Udbudsprocedurer

Artikel 17

Gældende udbudsprocedurer

For at indgå offentlige kontrakter anvender de ordregivende myndigheder de nationale procedurer, der er tilpasset til brug i forbindelse med dette direktiv.

De indgår disse offentlige kontrakter ved anvendelse af begrænsede udbud, udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse eller under de omstændigheder, der er nævnt i artikel 19, konkurrencepræget dialog.

I de tilfælde og under de omstændigheder, der udtrykkeligt er nævnt i artikel 20, kan de ordregivende myndigheder anvende udbud med forhandling uden offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse.

Artikel 18

Udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse

1. Ved udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse forhandler de ordregivende myndigheder med tilbudsgiverne om tilbuddene med henblik på at tilpasse dem til de krav, de har stillet i udbudsbekendtgørelsen, i udbudsbetingelserne og i eventuelle supplerende dokumenter, og for at finde frem til det bedste tilbud i overensstemmelse med artikel 37.

2. Under forhandlingerne sikrer de ordregivende myndigheder, at alle tilbudsgivere behandles ens. De udøver især ikke forskelsbehandling ved at give oplysninger, som kan stille nogle tilbudsgivere bedre end andre.

3. De ordregivende myndigheder kan bestemme, at udbuddet med forhandling skal forløbe i flere faser for at begrænse antallet af tilbud, der skal forhandles, på grundlag af de tildelingskriterier, der er indeholdt i udbudsbekendtgørelsen eller i udbudsbetingelserne. Muligheden for at gøre brug af denne fremgangsmåde skal være anført i udbudsbekendtgørelsen eller i udbudsbetingelserne.

Artikel 19

Konkurrencepræget dialog

1. I tilfælde af særligt komplekse kontrakter kan de ordregivende myndigheder, i den udstrækning de mener, at anvendelse af et begrænset udbud eller et udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse ikke gør det muligt at indgå en kontrakt, gøre brug af konkurrencepræget dialog i overensstemmelse med denne artikel.

Tildelingen af den offentlige kontrakt sker udelukkende på grundlag af kriteriet om det økonomisk mest fordelagtige tilbud.

2. De ordregivende myndigheder offentliggør en udbudsbekendtgørelse, hvori de meddeler deres behov og krav, som de definerer i denne bekendtgørelse og/eller i et beskrivende dokument.

3. De ordregivende myndigheder indleder med de ansøgere, som er udvalgt i henhold til de relevante bestemmelser i artikel 29-36, en dialog, hvis formål er at indkredse og fastslå, hvorledes deres behov bedst kan opfyldes. Under denne dialog kan de drøfte alle aspekter ved kontrakten med de udvalgte ansøgere.

Under dialogen sikrer de ordregivende myndigheder, at alle tilbudsgivere behandles ens. De udøver især ikke forskelsbehandling ved at give oplysninger, som kan stille nogle tilbudsgivere bedre end andre.

De ordregivende myndigheder må ikke over for de andre deltagere afsløre de løsninger, som en anden deltager har foreslået, eller andre fortrolige oplysninger, som en deltager i dialogen har meddelt, uden dennes samtykke.

4. De ordregivende myndigheder kan bestemme, at udbuddet skal forløbe i flere faser for at begrænse antallet af løsninger, der skal diskuteres under dialogen, på grundlag af de tildelingskriterier, der er indeholdt i udbudsbekendtgørelsen eller i det beskrivende dokument. Muligheden for at gøre brug af denne fremgangsmåde skal være anført i udbudsbekendtgørelsen eller i det beskrivende dokument.

5. Den ordregivende myndighed fortsætter denne dialog, indtil den har indkredset den eller de løsninger, der kan opfylde dens behov, efter om nødvendigt at have sammenlignet dem.

6. Efter at have erklæret dialogen for afsluttet og efter at have underrettet deltagerne herom opfordrer de ordregivende myndigheder deltagerne til at afgive deres endelige tilbud på grundlag af de løsninger, der er forelagt og præciseret under dialogen. Disse tilbud skal indeholde alle de elementer, der er nødvendige for projektets udførelse.

På den ordregivende myndigheds anmodning kan disse tilbud afklares, præciseres og tilpasses. Imidlertid kan disse præciseringer, afklaringer og tilpasninger eller supplerende oplysninger ikke medføre, at der ændres ved grundlæggende elementer i tilbuddet eller i indkaldelsen af tilbud, som ikke vil kunne ændres uden fare for konkurrencefordrejning eller forskelsbehandling.

7. De ordregivende myndigheder vurderer tilbuddene som afgivet på grundlag af de i udbudsbekendtgørelsen eller det beskrivende dokument fastsatte tildelingskriterier og vælger det økonomisk mest fordelagtige tilbud i overensstemmelse med artikel 37.

Efter anmodning fra den ordregivende myndighed kan den tilbudsgiver, hvis tilbud er valgt som det økonomisk mest fordelagtige, blive bedt om at præcisere visse aspekter af tilbuddet eller bekræfte forpligtelser, som er indeholdt i tilbuddet, forudsat at dette ikke bevirker, at væsentlige aspekter af tilbuddet eller udbuddet ændres, og at det ikke fører til konkurrencefordrejning eller forskelsbehandling.

8. De ordregivende myndigheder kan træffe bestemmelse om priser eller betalinger til deltagerne i dialogen.

Artikel 20

Tilfælde, der kan begrunde anvendelsen af udbud med forhandling uden offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse

1. De ordregivende myndigheder kan indgå offentlige kontrakter ved udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse i de i stk. 2-6 omhandlede tilfælde:

Første afsnit finder også anvendelse, når disse kontrakter indgås som led i et samarbejdsprogram mellem to eller flere medlemsstater.

2. For så vidt angår offentlige bygge- og anlægskontrakter, offentlige vareindkøbskontrakter og offentlige tjenesteydelseskontrakter kan der anvendes udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse i følgende tilfælde:

a) når den nødsituation, der opstår som følge af en krise eller en væbnet konflikt, ikke gør det muligt at overholde de tidsfrister, der gælder ved begrænsede udbud og udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse

b) når kontrakten af tekniske grunde eller af årsager, der vedrører beskyttelsen af enerettigheder, kun kan overdrages til en bestemt økonomisk aktør.

3. For så vidt angår offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige vareindkøbskontrakter kan der anvendes udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse ved tjenesteydelser vedrørende forskning og udvikling og ved varer, som alene er fremstillet med henblik på forskning, forsøg, undersøgelse eller udvikling, bortset fra serieproduktion til påvisning af varens handelsmæssige levedygtighed eller til dækning af forsknings- og udviklingsomkostninger.

4. For så vidt angår offentlige vareindkøbskontrakter kan der anvendes udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse ved følgende leveringer og varer:

a) ved supplerende leveringer fra den oprindelige leverandør til delvis fornyelse af sædvanlige leveringer eller installationer eller til udvidelse af allerede foretagne leveringer eller installationer, når et leverandørskifte ville gøre det nødvendigt for den ordregivende myndighed at anskaffe udstyr, som på grund af en forskel i teknisk beskaffenhed ville medføre teknisk uforenelighed eller uforholdsmæssigt store tekniske vanskeligheder ved drift og vedligeholdelseLøbetiden for disse kontrakter samt for kontrakter, der kan fornyes, må generelt ikke overstige fem år

b) ved levering af våben, ammunition og/eller krigsmateriale fra en medlemsstats regering til en anden medlemsstats regering.

5. For så vidt angår offentlige bygge- og anlægskontrakter og offentlige tjenesteydelseskontrakter kan der anvendes udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse ved supplerende arbejder eller tjenesteydelser, som ikke er omfattet af det oprindelige udbud eller den oprindelige kontrakt, og som på grund af uforudsete forhold er blevet nødvendige for udførelsen af bygge- og anlægsarbejderne eller tjenesteydelserne som deri beskrevet, forudsat at kontrakten tildeles den økonomiske aktør, som udfører disse bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser:

i) når disse supplerende bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser ikke teknisk eller økonomisk kan adskilles fra den oprindelige kontrakt uden væsentlige ulemper for de ordregivende myndigheder

eller

ii) når disse bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser, til trods for at de kan adskilles fra den oprindelige kontrakt, er absolut nødvendige af hensyn til dennes fuldstændige gennemførelse.

. Den samlede værdi af kontrakter, som indgås om supplerende bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser, må dog ikke overstige 50 % af værdien af den oprindelige kontrakt.

6. Der kan anvendes udbud med forhandling uden offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse ved nye bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser, der er en gentagelse af tilsvarende bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser, og som overdrages til den økonomiske aktør, der blev tildelt den oprindelige kontrakt af de samme ordregivende myndigheder, forudsat at disse bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser er i overensstemmelse med et basisprojekt, og at den oprindelige kontrakt om dette arbejde er indgået i henhold til procedurerne for begrænsede udbud, udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse eller konkurrencepræget dialog.Muligheden for at anvende denne fremgangsmåde skal anføres allerede ved det oprindelige udbud, og de ordregivende myndigheder skal tage den anslåede samlede værdi af de nye bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser i betragtning ved anvendelse af artikel 6.Denne fremgangsmåde kan kun benyttes inden for en periode på fem år efter indgåelsen af den oprindelige kontrakt.

Artikel 21

Rammeaftaler

1. Medlemsstaterne kan give de ordregivende myndigheder mulighed for at indgå rammeaftaler.

2. Med henblik på indgåelse af en rammeaftale følger de ordregivende myndigheder de procedureregler, der er omhandlet i dette direktiv, i alle faser indtil tildelingen af de kontrakter, der er baseret på denne rammeaftale. Valget af parter i rammeaftalen sker på grundlag af de tildelingskriterier, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 37.

Kontrakter, der er baseret på en rammeaftale, indgås efter procedurerne i stk. 3 og 4. Disse procedurer finder kun anvendelse mellem de ordregivende myndigheder og de økonomiske aktører, der oprindelig var parter i rammeaftalen.

Når der indgås kontrakter, der er baseret på en rammeaftale, kan parterne under ingen omstændigheder foretage væsentlige ændringer i aftalevilkårene, navnlig ikke i det i stk. 3 omhandlede tilfælde.

Rammeaftaler må højst gælde for en periode på fem år, undtagen i særlige tilfælde, som er behørigt begrundet navnlig i rammeaftalens formål.

De ordregivende myndigheder må ikke misbruge rammeaftaler eller anvende dem på en sådan måde, at konkurrencen hindres, begrænses eller fordrejes.

3. Når en rammeaftale indgås med en enkelt økonomisk aktør, indgås kontrakter baseret på denne rammeaftale på de vilkår, der er fastsat i rammeaftalen.

De ordregivende myndigheder kan i forbindelse med indgåelsen af sådanne kontrakter skriftligt konsultere den aktør, der er part i rammeaftalen, og om nødvendigt anmode ham om at komplettere sit tilbud.

4. Når en rammeaftale indgås med flere økonomiske aktører, skal der være mindst tre, forudsat at der er et tilstrækkeligt antal økonomiske aktører, der opfylder udvælgelseskriterierne, og/eller et tilstrækkeligt antal antagelige tilbud, der opfylder tildelingskriterierne.

Tildeling af kontrakter baseret på en rammeaftale, der er indgået med flere økonomiske aktører, kan ske enten på grundlag af de vilkår, der er fastsat i rammeaftalen, uden at der iværksættes en fornyet konkurrence, eller, hvis ikke alle vilkårene er fastsat i rammeaftalen, efter at der er iværksat en fornyet konkurrence mellem parterne på grundlag af de samme vilkår, der om nødvendigt præciseres, og i givet fald på andre vilkår, der anføres i udbudsbetingelserne i rammeaftalen.

I sidstnævnte tilfælde gælder følgende:

a) for hver kontrakt, som skal indgås, konsulterer de ordregivende myndigheder skriftligt de økonomiske aktører, der er i stand til at udføre kontrakten

b) de ordregivende myndigheder fastsætter en tilstrækkelig lang frist til indgivelse af tilbud på de enkelte kontrakter under hensyntagen til elementer såsom kontraktgenstandens kompleksitet og den tid, der medgår til fremsendelse af tilbud

c) tilbuddene indsendes skriftligt, og deres indhold forbliver fortroligt indtil udløbet af den fastsatte svarfrist

d) de ordregivende myndigheder tildeler hver kontrakt til den tilbudsgiver, der har afgivet det bedste tilbud på grundlag af tildelingskriterier, der er fastsat i udbudsbetingelserne i rammeaftalen.

KAPITEL V

Bestemmelser om offentliggørelse og gennemsigtighed

AFDELING 1

Offentliggørelse af bekendtgørelser

Artikel 22

Bekendtgørelser

1. Ordregivende myndigheder kan bekendtgøre ved en vejledende forhåndsmeddelelse, der offentliggøres af Kommissionen eller af dem selv, i deres "køberprofil", som defineret i bilag IV, nr. 2:

a) for vareindkøb: for hvert vareområde den anslåede samlede værdi for de kontrakter eller rammeaftaler, som de agter at indgå i løbet af de næste tolv måneder, når den anslåede samlede værdi, jf. artikel 6 og 7, er 750 000 EUR eller derover

Vareområderne fastsættes af de ordregivende myndigheder ved henvisning til CPV-nomenklaturen

b) for tjenesteydelser: den anslåede samlede værdi af de kontrakter eller rammeaftaler inden for hver af de i bilag I anførte kategorier af tjenesteydelser, som de agter at indgå i løbet af de næste tolv måneder, når denne anslåede samlede værdi, jf. artikel 6 og 7, er på 750 000 EUR eller derover

c) for bygge- og anlægsarbejder: de væsentlige karakteristika ved de kontrakter eller rammeaftaler, som de agter at indgå, og hvis anslåede værdi mindst er på den tærskelværdi, der er anført i artikel 6, jf. artikel 7.

De i litra a) og b) omhandlede meddelelser fremsendes snarest muligt efter begyndelsen af regnskabsåret til Kommissionen eller offentliggøres i køberprofilen.

Den i litra c) omhandlede meddelelse fremsendes til Kommissionen eller offentliggøres i køberprofilen hurtigst muligt efter godkendelsen af det program, der omfatter de bygge- og anlægskontrakter eller rammeaftaler, som de ordregivende myndigheder agter at indgå.

Ordregivende myndigheder, der offentliggør forhåndsmeddelelsen i deres køberprofil, sender elektronisk i det format og efter de fremsendelsesregler, der er anført i bilag IV, nr. 3, en meddelelse til Kommissionen om, at der offentliggøres en forhåndsmeddelelse i en køberprofil.

Dette stykke find