DA

Bruxelles, den 30.11.2005

KOM(2005) 617 endelig

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2006 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

baggrunden for forslaget |

110 | Begrundelse og formålForordningen om fastsættelse af de årlige fiskerimuligheder er det vigtigste bevarelsesinstrument i den fælles fiskeripolitik. Den er i de seneste par år blevet stadig mere kompleks. Det skyldes, at der er indført begrænsninger af fiskeriindsatsen i henhold til genopretningsplaner, og at der er indsat midlertidige foranstaltninger og undtagelser fra andre retsforskrifter (som fx forordningen om tekniske foranstaltninger, forordningen om begrænsning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse dybhavsarter m.m.). Hensynet til blandede fiskerier øger kompleksiteten, fordi fastsættelsen af TAC'er for arter, der fanges i de samme fiskerier, kædes sammen.ICES' videnskabelige rådgivning forelå den 14. oktober for de fleste af de bestande, der er omfattet af forordningen om fastsættelse af fiskerimuligheder, og Kommissionens Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STEFC) mødtes fra 7.-11. november. Deres rapporter danner grundlaget for denne forordning.Rådgivningen fra ICES understreger endnu engang, hvor dårligt det står til for mange fiskeressourcer i EU's farvande. De fleste af bestandene udnyttes ud over det, der svarer til det maksimale potentielle udbytte. Mange udnyttes ud over forsigtighedsniveauet, og en række vigtige bestande, herunder de fleste torskebestande, udnyttes så kraftigt, at der er en meget høj risiko for, at de ikke kan reproducere sig selv.Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Kommissionen hvert år foreslå fangst- og fiskeriindsatsbegrænsninger for at sikre, at EU's fiskeri er miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtigt. |

120 | Generel baggrundDe fleste fiskeressourcer udnyttes i mange tilfælde for kraftigt, hvilket skyldes forskellige faktorer, herunder især overfiskning. Rådet fastsætter hvert år fangstbegrænsninger, men det reelle fangstniveau ligger i mange tilfælde fortsat over det bæredygtige niveau. Dette skyldes, at fangstbegrænsningerne nogle gange bliver fastsat på et for højt niveau til at sikre bæredygtighed, og at de ikke altid bliver håndhævet tilstrækkeligt effektivt. I de seneste år er der blevet indført indsatsbegrænsninger i nogle fiskerier for at skærpe fangstbegrænsningerne, og der er blevet indført flerårige genopretningsplaner for nogle bestande for at fastsætte årlige fangstbegrænsninger med henblik på at opnå bæredygtighed ved en gradvis reduktion af fiskeridødeligheden. Lykkes det ikke at kontrollere fangsterne og fiskeriindsatsen effektivt, vil det føre til yderligere decimering af fiskeressourcerne. Det er i modstrid med den fælles fiskeripolitiks mål, som er at opnå bæredygtigt fiskeri i EU. |

139 | Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrørerDe gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører, udløber den 31. december 2005. |

140 | Overensstemmelse med andre EU-politikker og -målDe foreslåede foranstaltninger er udarbejdet i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål og er i tråd med EU's politik for bæredygtig udvikling. |

Høring af interesserede parter og konsekvensanalyse |

| Høring af interesserede parter |

211 | Høringsmetoder, hovedmålgrupper og respondenternes overordnede profilForslaget bygger på høringer efter de grundlægende principper, som er fastsat i det følgende, af de regionale rådgivende råd, der allerede er oprettet, og Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur. |

212 | Sammenfatning af svarene og af, hvordan der er taget hensyn til demDe regionale rådgivende råd fastholder, at det er nødvendigt at sørge for, at ændringerne i de årlige TAC'er og kvoter indføres gradvis, for at erhvervets aktiviteter forstyrres mindst muligt. Som det fremgår af den nærmere redegørelse for forslaget i det følgende, er princippet om gradvis regulering og begrænsning af de årlige ændringer i fiskerimulighederne blevet fulgt i forslaget. |

| Ekspertbistand |

221 | Relevante videnskabelige områder/eksperterFiskeribiologi og fiskeriøkonomi |

222 | MetodevalgHøring af uvildigt internationalt videnskabeligt organ (ICES) og afholdelse af plenarmøde i Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) i november 2005. |

223 | Væsentligste organer/eksperter, der er blevet hørt- Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) - oktober 2005- Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) |

2244 | Sammendrag af den rådgivning, der er modtaget og anvendtDet blev nævnt, at der var potentielt alvorlige risici, som kunne få uoprettelige følger. Der var enstemmighed om, at der er sådanne risici. |

225 | STECF bekræfter og har i nogle tilfælde bygget videre på rådgivningen fra ICES. |

226 | Tiltag til at gøre ekspertrådgivningen offentlig tilgængeligAlle STECF-rapporter er tilgængelige på GD FISH' netsted, når Kommissionen har godkendt dem officielt. |

230 | KonsekvensanalyseRådet skal fastsætte foranstaltninger for så vidt angår fangst- og indsatsbegrænsningerne, jf. artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002. De foreslåede foranstaltninger vil, hvis de bliver gennemført, føre til en generel reduktion af fiskerimulighederne for EU-fartøjer. Forslaget omfatter ikke kun kortsigtede beslutninger, men indgår også i en mere langsigtet strategi, hvorefter fiskeriindsatsen gradvis nedsættes til et niveau, som er bæredygtigt på lang sigt.Den strategi, der er stukket ud i forslaget, vil på kort sigt føre til reducerede TAC'er, men efterhånden som de overfiskede bestande bliver genopbygget, vil fangstmulighederne øges. Strategiens konsekvenser på mellemlang til lang sigt forventes at blive reduceret miljøpåvirkning som følge af den faldende fiskeriindsats, indskrænkninger i fangstsektoren i form af reduktioner i antallet af fiskerfartøjer og/eller i den gennemsnitlige fiskeriindsats pr. fartøj og uændrede eller øgede landinger. |

Forslagets retlige aspekter |

305 | Resumé af forslagetVed forslaget fastsættes de fangst- og indsatsbegrænsninger, der gælder for EU-fiskeriet og for internationalt fiskeri, som EU-fartøjer deltager i, for at nå den fælles fiskeripolitiks mål, som er at sikre, at fiskeriet er miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtigt. |

310 | RetsgrundlagArtikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 |

329 | SubsidiaritetsprincippetForslaget falder ind under Fællesskabets enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. |

| ProportionalitetsprincippetForslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende årsager: |

331 | Den fælles fiskeripolitik er en fælles politik og bør derfor gennemføres ved rådsforordninger. Den pågældende rådsforordning fordeler fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, men det står dem fuldstændigt frit for, hvordan de vil fordele disse muligheder mellem regioner eller fiskere, således at medlemsstaterne har rige muligheder for at selv at bestemme, hvilken social/økonomisk model de vil lægge til grund for udnyttelsen af deres tildelte fiskerimuligheder. |

332 | Forslaget har ingen nye finansielle virkninger for medlemsstaterne. Denne forordning vedtages af Rådet hvert år, og de offentlige og private midler til gennemførelse af den, foreligger allerede. |

| Reguleringsmiddel/-form |

341 | Foreslåede instrumenter: Forordning |

342 | Andre retlige instrumenter ville ikke være hensigtsmæssige, hvilket skyldes følgende forhold:Dette er et forslag til fiskeriforvaltning, som ifølge forordning (EF) nr. 2371/2002 skal gennemføres ved en årlig rådsforordning, som vedtages med kvalificeret flertal. |

Budgetmæssige konsekvenser |

409 | Forslaget har ingen konsekvenser for EU's budget. |

Yderligere oplysninger |

510 | Forenkling |

511 | Forslaget indebærer en forenkling af de administrative procedurer for de offentlige myndigheder (på EU- og medlemsstatsplan). |

513 | Kravene til overførsel af data om anvendelsen af indsatsforvaltningen er blevet forenklet. Nogle af kravene er allerede indført ved andre forordninger (dataindsamling), og medlemsstaterne skal ikke længere regelmæssigt sende data, men indsamle dem og stille dem til rådighed for Kommissionen, når den anmoder om det. |

| Fornyet gennemgang/revision/udløbsklausul |

532 | Forslaget indeholder en bestemmelse om revision. |

570 | Nærmere redegørelse for forslagetSom tidligere år er fiskebestandene inddelt i kategorier efter deres bevaringsstatus. Dette er med til at bevare en åben og retfærdig behandling af de EU-bestande, der befinder sig i tilsvarende situationer, og en mere upartisk linje over for medlemsstaterne.i) Bestande, der er omfattet af genopretningsplanerFørste kategori omfatter bestande, som Rådet har vedtaget genopretningsplaner for (dvs. torsk og nordlig kulmule). For disse bestande bør TAC'erne være i overensstemmelse med de høstkontrolregler, der er fastsat i genopretningsplanerne. Regulering af fiskeriindsatsen indgår også i genopretningsplanerne. Dette er af grundlæggende betydning. De TAC'er, som er fastsat i genopretningsplanerne, er større end dem, som forskerne anbefaler, og blev kun accepteret af Kommissionen til gengæld for Rådets accept af en langsigtet strategi. Hvis de genopretningsplaner, som Rådet har vedtaget, ikke overholdes, kommer den langsigtede strategi for fiskeriforvaltningen ikke til at holde.Nogle torskebestande kan dog være så små (og de foreliggende oplysninger om de reelle fangster så utilstrækkelige), at det langt fra er ligetil at anvende genopretningsplanerne efter bogstaven. For så vidt angår de bestande, for hvilke Kommissionen har fremsat forslag til en genopretningsplan, som Rådet endnu ikke har vedtaget (tunge i Biscayabugten og den vestlige del af Den Engelske Kanal, nordsøfladfisk og østersøtorsk), indeholder forslaget TAC'er, der svarer til høstreglen i den foreslåede genopretningsplan. ii) Andre bestande, der befinder sig uden for sikre biologiske grænserOvennævnte aftale, som gik ud på at acceptere højere TAC'er end anbefalet af videnskaben til gengæld for et løfte om en langsigtet strategi (fx i form af en rådserklæring) bør også indgås for de bestande, som befinder sig uden for sikre biologiske grænser, hvor en pludselig nedskæring af TAC'en ville skabe forstyrrelser for erhvervet og ville være vanskelig for Rådet at acceptere. Som i forbindelse med genopretningsplanerne har denne strategi kun mening, hvis Rådet overholder sine løfter i årene fremover.I overensstemmelse med Rådets tilsagn på sidste års rådsmøde i december bør fiskeridødeligheden reduceres for bestande, der befinder sig uden for sikre biologiske grænser, for at mindske risikoen for, at disse bestande biologisk bryder sammen. En sådan reduktion bør dog ske under hensyntagen til behovet for at mindske de økonomiske forstyrrelser for erhvervet. I dette forslag begrænses TAC-nedsættelserne til 15 %, hvilket tal erhvervet gentagne gange har fremført som et acceptabelt maksimum for fangstudsving fra år til år. Dette er en kompromisløsning, hvor de biologiske risici reduceres i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning, samtidig med at der bevares stabile TAC'er som ønsket af fiskeriet. iii) Overfiskede bestandeFor de bestande, der befiskes ud over det bæredygtige niveau (i modsætning til dem, der er udsat for risiko for sammenbrud), er formålet de foreslåede TAC'er ikke at øge fiskeridødeligheden i afventning af den planlagte debat i 2006 om, hvordan fiskeridødeligheden kan mindskes i overensstemmelse med Johannesburg-gennemførelsesplanen (som går ud på at stabilisere udnyttelsen til den maksimale bæredygtige høst (MSY) senest i 2015). Selv om forslaget ikke foregriber den kommende debat om MSY-meddelelsen, bør TAC'erne i 2006 i det mindste ikke være i strid med det tilstræbte mål.iv) Bestande, der tages i blandede fiskerierDe foreslåede TAC'er er baseret på, at mange fiskerier er blandede. Der fanges ofte sårbare arter sammen med andre kommercielt vigtige arter, så dette er der taget hensyn til i TAC'erne for tilknyttede arter for at undgå fangst og genudsætning (eller "sorte landinger") af sårbare arter, når kvoterne er opbrugt.v) Bestande af "papirfisk"Som tidligere år foreslås TAC'erne nedsat med 20 % for bestande, som underfiskes af alle medlemsstaterne.vi) Andre bestandeForslaget indbefatter fangstbegrænsninger, som er aftalt i visse regionale fiskeriorganisationer. Der foreligger endnu ingen TAC'er for bestande i grønlandske farvande og bestande, der deles med Norge, fordi konsultationerne først afsluttes i november og december. Disse TAC'er er anført som pm. - Indsatsforvaltning (bilag III)Indsatsbegrænsninger er fortsat en væsentlig bestanddel i genopretningsplanerne. Bilag III i dette forslag begrænser det antal dage, som fiskerfartøjer kan tilbringe til havs, afhængigt af hvilket fiskeredskab de anvender, og i hvilke områder de fisker.De strengeste restriktioner er blevet anvendt over for trawlere, der fisker med store maskestørrelser, for at indskrænke aktiviteten hos fartøjer, der traditionelt fisker efter torsk. Selv om fiskeridødeligheden hos torsk er faldet for disse fartøjers vedkommende, er den samlede fiskeridødelighed for nordsøtorsk kun faldet med ca. 12 %, fordi torsken findes overalt, og næsten alle fiskeredskaber fanger en vis mængde torsk. Fiskeridødeligheden kan endda være steget for nogle redskabers vedkommende i nogle områder. En del af forklaringen er, at bilag III og andre bevarelsesforanstaltninger har tilskyndet fartøjerne til at anvende mindre maskestørrelser for at opnå flere dage til havs. Den øgede indsats i disse fartøjskategorier har udlignet den faldende indsats i kategorien med stormaskede redskaber og har antagelig ført til øget genudsætning af små torsk. I nogle af fiskerierne med småmaskede redskaber tages der meget betydelige mængder torsk ifølge en nylig rapport fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF).Selv om den videnskabelige rådgivning ikke giver nok information til, at de årlige mål i genopretningsplanen for torsk kan anvendes, (30 % forøgelse af biomassen), er det klart, at torskebiomassen stadig er meget lille, så fiskeriindsatsen bør reduceres yderligere for alle de berørte fartøjskategorier for at sikre, at der er en rimelig chance for at nå planens mål.Antallet af dage for sydlig kulmule og jomfruhummer og tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal svarer til genopretningsplanerne for disse bestande.På mødet i STECF i Ispra i september 2005 blev det konkluderet, at lukkede områder ikke er en god erstatning for indsatsbegrænsninger, og under Rådets drøftelser af dette spørgsmål i september 2005 var der kun ringe tilslutning til dette alternativ.Den nuværende ordning med indsatsbegrænsninger (baseret på dage til havs pr. fartøj) er relativt ufleksibel, og det bliver politisk vanskeligere at nå til enighed om at nedsætte antallet at tilladte fiskedage pr. fartøj. Kommissionen foreslår, at Rådet i 2006 overvejer at indføre en anden begrænsningsordning baseret på et maksimalt antal kilowattdage pr. national flåde.- Andre spørgsmål vedrørende fiskeriforvaltningi) Indsatsforvaltning for dybhavsbestandeI december 2004 vedtog Rådet at nedsætte indsatsen for dybhavsarter med 10 % i forhold til 2003. Denne reduktion er imidlertid mindre end de 30 %, som Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) krævede. Det er nødvendigt med en yderligere reduktion på 20 %, for at EU kan opfylde sine internationale forpligtelser og for at beskytte bestande, der, som ICES har understreget igennem flere år, er yderst sårbare, og som kræver øjeblikkelig beskyttelse på grund af deres ekstremt lave reproduktionsrate.ii) Forvaltning i løbet af året af arter med kort levetidDer indføres ordninger for forvaltning i løbet af året af truede bestande som fx ansjos i Biscayabugten og tobis i Nordsøen. For disse arter foreslås der ingen fiskerimuligheder for den første del af 2006. Kun hvis videnskabelige data kan dokumentere, at de pågældende bestande er blevet så store, at de kan bære erhvervsmæssigt fiskeri, vil disse fiskerier blive genåbnet ved en kommissionsforordning, der vedtages efter en hasteprocedure.iii) Undtagelser for middelhavsfiskerierneIndtil den foreslåede rådsforordning om forvaltningsforanstaltninger med henblik på bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet er blevet vedtaget, hvilket ventes at ville ske i 2006, foreslår Kommissionen, at de nugældende undtagelser for visse fiskerier i området forlænges til kun at gælde for 2006. |

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2006 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik [1], særlig artikel 20,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år [2],

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande [3], særlig artikel 6 og 8,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 af 21. april 2004 om foranstaltninger til genopretning af den nordlige kulmulebestand [4], særlig artikel 5,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF).

(2) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande i overensstemmelse med de kriterier, som er fastlagt i artikel 20 i nævnte forordning.

(3) For at TAC'erne og kvoterne kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige betingelser for fiskeriet.

(4) Principperne og visse procedurer for fiskeriforvaltningen bør fastlægges på EF-plan, således at medlemsstaterne kan forvalte de fartøjer, der fører deres flag.

(5) Artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 indeholder definitioner, der vedrører fordelingen af fiskerimuligheder.

(6) Ifølge artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96 skal det bestemmes, hvilke bestande de deri fastsatte forskellige foranstaltninger skal gælde for.

(7) EF har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne, forhandlet fiskerirettigheder med Norge [5], Færøerne [6], Grønland [7] og Island [8].

(8) EF er kontraherende part i en række regionale fiskeriorganisationer. Disse fiskeriorganisationer har anbefalet, at der fastsættes fangstbegrænsninger og andre bevarelsesbestemmelser for visse arter. EF bør derfor følge disse anbefalinger.

(9) Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtog på sit årsmøde i juni 2005 fangstbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit samt tekniske foranstaltninger for behandling af bifangster. Selv om EF ikke er medlem af IATTC, bør disse foranstaltninger gennemføres for at sikre bæredygtig forvaltning af bestandene under denne organisations jurisdiktion.

(10) På sit årsmøde i 2005 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) tabeller, der viser de kontraherende parters under- eller overudnyttelse af deres fiskerimuligheder. I den forbindelse vedtog ICCAT en afgørelse, hvoraf det fremgår, at EF i 2004 underudnyttede sine kvoter for flere bestandes vedkommende.

(11) For at overholde de justeringer af EF's kvoter, som ICCAT har fastsat, er det nødvendigt at fordele de fiskerimuligheder, der skyldes underudnyttelsen, på grundlag af de enkelte medlemsstaters respektive andele i underudnyttelsen uden at ændre den i denne forordning fastsatte fordelingsnøgle for den årlige fordeling af TAC'er.

(12) Udnyttelsen af fiskerimulighederne bør ske i overensstemmelse med de gældende EF-retsforskrifter på området, navnlig Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer [9], Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster [10], Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik [11], Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF [12], Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet [13], Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser [14], Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 af 22. marts 2004 om kontrolforanstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis [15], Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer [16], Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav [17], Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien [18], Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande [19], Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer [20], Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 af 22. september 1986 om definition af fiskerfartøjers karakteristika [21], Rådets forordning (EF) nr. 973/2001 af 14. maj 2001 om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter [22], Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande [23] og Rådets forordning (EF) nr. 2270/2004 af 22. december 2004 om fastsættelse af fiskerimulighederne for EF-fiskerfartøjer for visse dybhavsbestande for 2005 og 2006 [24].

(13) Ifølge Det Internationale Havundersøgelsesråds (ICES) videnskabelige rådgivning bør der anvendes en midlertidig ordning til forvaltning af fangstbegrænsningerne for ansjos i underområde VIII.

(14) Ifølge ICES' rådgivning bør der anvendes en midlertidig ordning til forvaltning af fiskeriindsatsen i forbindelse med fiskeri efter tobis i ICES-underområde IV og -afsnit III a nord.

(15) Som en overgangsforanstaltning bør fiskeriindsatsen på baggrund af den allerseneste videnskabelige rådgivning fra ICES reduceres yderligere for visse dybhavsarter.

(16) Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for torsk som fastsat i forordning (EF) nr. 423/2004 foreslås der alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 8, stk. 3, i nævnte forordning.

(17) Det fremgår af den videnskabelige rådgivning, at rødspættebestanden i Nordsøen ikke fiskes på en bæredygtig måde, og at de genudsatte mængder er meget store. Det fremgår af videnskabelig rådgivning samt rådgivning fra North Sea Regional Advisory Council, at det er hensigtsmæssigt at tilpasse fiskerimulighederne ved at tilpasse fiskeriindsatsen for fartøjer, der fisker efter rødspætter.

(18) For tungebestandene i den vestlige del af Den Engelske Kanal bør der anvendes en foreløbig indsatsforvaltningsordning. For torskebestandene i Kattegat, Nordsøen, Skagerrak og den vestlige del af Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og vest for Skotland og kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-afsnit VIII c og IX a bør indsatsforvaltningsordningerne tilpasses.

(19) Artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien [25] sikrer ikke, at sildefangsterne holdes inden for de fangstbegrænsninger, der er fastsat for arten. Der bør derfor indføres overgangsforanstaltninger, så der sikres en passende kontrol og tælling af sild i usorterede landinger.

(20) Ved fiskeri med garn på store dybder vest for Skotland og Irland anvendes der for øjeblikket usædvanligt lange garn, hvilket resulterer i usædvanligt lange sættetider og stor genudsætning. Garn, der er gået tabt, eller som forsætligt er kastet over bord, kan blive ved med at fiske i en årrække uden at blive halet ind. Videnskabelige undersøgelser har vist, at denne praksis udgør en alvorlig trussel for dybhavsarterne, og at der bør indføres overgangsforanstaltninger for at forbyde denne form for fiskeri, indtil der vedtages varigere foranstaltninger.

(21) For at sikre en bæredygtig udnyttelse af kulemulebestandene og reducere genudsætningen bør der indføres overgangsforanstaltninger i afsnit VIII a, b og d for at udnytte den seneste udvikling inden for selektive redskaber.

(22) Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) vedtog på sit årsmøde i 2005 en henstilling om at begrænse fiskeriet i visse områder for at beskytte sårbare dybhavslevesteder. Denne henstilling bør gennemføres af EF.

(23) For at bidrage til bevarelsen af ottearmede blæksprutter og især beskytte unge individer bør der i 2006 fastsættes et mindstemål for ottearmet blæksprutte, der forekommer i farvande henhørende under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion i CECAF-området, indtil der vedtages en forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer [26].

(24) I november 2005 vedtog Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) en henstilling om at opføre en række fartøjer på listen over fartøjer, der bevisligt har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Henstillingen bør gennemføres i EF-retten.

(25) Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet (GFCM) vedtog på sit årsmøde i 2005 en anbefaling om forvaltning af visse fiskerier efter dybhavsarter og en anbefaling om oprettelse af et GFCM-register over fartøjer på over 15 m med tilladelse til at fiske i GFCM-området. Da EF er kontraherende part i GFCM, er disse anbefalinger bindende for EF og bør derfor gennemføres.

(26) Som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene bør der i år 2006 iværksættes en række supplerende kontrolforanstaltninger og tekniske fiskeribestemmelser.

(27) Der bør indføres bestemmelser om anvendelsen af FOS-data, for at kontrollen og overvågningen af indsatsforvaltningen kan blive mere effektiv.

(28) For at sikre, at tredjelandsfartøjers fangster af blåhvilling i EF-farvande registreres korrekt, bør bestemmelserne om kontrol af disse fartøjer skærpes.

(29) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet træffe afgørelse om betingelserne i forbindelse med fangstbegrænsninger og/eller fiskeriindsatsbegrænsninger. Det fremgår af den videnskabelige rådgivning, at betydelige fangster ud over de aftalte TAC'er er til skade for fiskeriets bæredygtighed. Der bør derfor indføres tilknyttede betingelser, der vil medføre en forbedret gennemførelse af de aftalte fiskerimuligheder.

(30) ICCAT vedtog på sit årsmøde i 2004 en række tekniske foranstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter i Atlanterhavet og Middelhavet og fastsatte bl.a. et nyt mindstemål for almindelig tun, restriktioner for fiskeri i visse områder og perioder for at beskytte storøjet tun, foranstaltninger vedrørende sports- og fritidsfiskeri i Middelhavet og indførelse af et prøveudtagningsprogram til vurdering af størrelsen af almindelig tun anbragt i bur. For at bidrage til bevarelsen af fiskebestandene er det nødvendigt at gennemføre disse foranstaltninger i 2006, indtil Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 973/2001 af 14. maj 2001 om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter [27] bliver vedtaget.

(31) Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) vedtog på sit årsmøde i 2005 en foranstaltning, der går ud på, at der fra den 1. januar 2006 skal være videnskabelige observatører om bord på alle fartøjer, der fisker i konventionsområdet, og som går efter arter, der ikke er omfattet af andre regionale fiskeriorganisationers bevarelses- og forvaltningsordninger. Denne foranstaltning er bindende for EF og bør derfor gennemføres.

(32) Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 25. årsmøde den 15.-19. september 2003 en genopretningsplan for hellefisk i NAFO-underområde 2 og -afsnit 3 K, L, M, N og O. Ifølge planen skal TAC'en reduceres frem til 2007, lige som der skal indføres yderligere foranstaltninger, for at planen kan blive effektiv. Planen bør gennemføres for 2006, i afventning af at der vedtages en rådsforordning om gennemførelse af flerårige foranstaltninger til genopretning af hellefiskbestanden.

(33) NAFO vedtog på sit 27. årsmøde den 19.-23. september 2005 forvaltningsforanstaltninger for en række bestande, der ikke tidligere har været reguleret, nemlig rokker i afsnit 3 L, N og O, rødfisk i afsnit 3 O og hvid skægbrosme i afsnit 3 N og O. Disse foranstaltninger bør derfor gennemføres, og der bør fastsættes en fordeling mellem medlemsstaterne.

(34) Med henblik på at overholde de internationale forpligtelser, som EF har påtaget sig som kontraherende part i konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (CCAMLR), herunder forpligtelsen til at anvende de foranstaltninger, der vedtages af CCAMLR-Kommissionen, bør de TAC'er, som denne har vedtaget for fangståret 2005/06 og de tilsvarende fangstperioder anvendes.

(35) CCAMLR vedtog på sit XXIV. årsmøde i 2005 relevante fangstbegrænsninger for bestande, som etablerede fiskerier i de lande, der er medlemmer af CCAMLR, har adgang til. CCAMLR godkendte også EF-fartøjers deltagelse i forsøgsfiskeri efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a) og 58.4.3b) og fastsatte fangst- og bifangstbegrænsninger samt særlige tekniske foranstaltninger for det pågældende fiskeri. Disse begrænsninger og tekniske foranstaltninger bør ligeledes finde anvendelse.

(36) For at sikre EF-fiskernes udkomme er det vigtigt at åbne for disse fiskerier fra den 1. januar 2006. På grund af sagens hastende karakter er det absolut nødvendigt at fravige den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

Anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1

Emne

Ved denne forordning fastsættes der for 2006 fiskerimuligheder for visse fiskerbestande og grupper af fiskebestande og dertil knyttede betingelser for udnyttelse af disse fiskerimuligheder.

For visse antarktiske bestande fastsættes fiskerimulighederne og de særlige betingelser dog for de perioder, der er anført i bilag IE.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Medmindre andet fastsættes, gælder denne forordning for:

a) EF-fiskerfartøjer, i det følgende benævnt "EF-fartøjer", og

b) fiskerfartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland, i det følgende benævnt "tredjelandsfiskerfartøjer", i EF's farvande, i det følgende benævnt "EF-farvande".

2. Uanset stk. 1 gælder denne forordning ikke for fiskeri, som udelukkende drives med henblik på videnskabelige undersøgelser, der udføres med tilladelse fra en medlemsstat og under dennes myndighed, og som Kommissionen og den medlemsstat, i hvis farvande undersøgelserne foregår, på forhånd er blevet informeret om.

Artikel 3

Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002:

a) "samlet tilladt fangstmængde (TAC)": den mængde, der hvert år kan tages af hver bestand

b) "kvote": en andel af den TAC, som er tildelt EF, en medlemsstat eller et tredjeland.

c) "internationale farvande": farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion

d) "NAFO-reguleret område": den del af området under NAFO-konventionen (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav), der ikke omfattes af kyststaternes højhedsområde eller jurisdiktion

e) "Skagerrak": farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst

f) "Kattegat": farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen

g) "Cadizbugten": farvandet under ICES-afsnit IX a øst for 7°23′48″ V.

Artikel 4

Fiskerizoner

I denne forordning forstås følgende ved:

a) "ICES-områder" (Det Internationale Havundersøgelsesråd): områder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91. Føjes "EF-farvande" til et område, betyder det, at der kun er tale om EF-farvandene i det område

b) "CECAF-områder" (det Østlige Centrale Atlanterhav eller FAO-område 34): områder som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 2597/95 af 25. oktober 1995 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster, taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav [28]

c) "NAFO-områder" (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93 af 30. juni 1993 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktivitet i det nordvestlige Atlanterhav [29]

d) "CCAMLR-områder" (konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis): områder som defineret i forordning (EF) nr. 601/2004 af 22. marts 2004 om kontrolforanstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis, og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 3943/90, (EF) nr. 66/98 og (EF) nr. 1721/1999 [30].

KAPITEL II

Fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for EF-fartøjer

Artikel 5

Fangstbegrænsninger og fordeling

1. I bilag I fastsættes der fangstbegrænsninger for EF-fartøjer i EF-farvande og visse andre farvande og fordeling af dem mellem medlemsstaterne og yderligere betingelser i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. EF-fartøjer bemyndiges på betingelserne i artikel 10, 17 og 18 og under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområderne omkring Jan Mayen.

3. Kommissionen fastsætter TAC'en for ansjos i område VIII i henhold til reglerne i bilag II.

4. Kommissionen fastsætter de fangstbegrænsninger for lodde i område V og XIV (grønlandske farvande), der gælder for EF, svarende til 7,7 % af TAC'en for lodde, så snart TAC'en er fastsat.

5. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 forhøje fangstbegrænsningerne for blåhvilling i område I-XIV (EF-farvande og internationale farvande) og sild i område I og II (EF-farvande og internationale farvande), hvis tredjelande ikke forvalter disse bestande forsvarligt.

Artikel 6

Særlige fordelingsbestemmelser

1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat i bilag I, er ikke til hinder for følgende:

a) udvekslinger i overensstemmelse med artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) omfordelinger i henhold til artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93

c) supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96

d) tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96

e) nedsættelser i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. Med henblik på tilbageholdelse af kvoter, der skal overføres til 2007, anvendes artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 847/96 som undtagelse fra samme forordning på alle bestande, der er underlagt en analytisk TAC.

Artikel 7

Fiskeriindsatsbegrænsninger og dertil knyttede betingelser for forvaltningen af bestande

1. De fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i bilag IIIa, gælder for forvaltningen af bestande i Kattegat, Skagerrak, underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande), III a, VI a, VII a og VII d.

2. De fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i bilag IIIb, gælder for forvaltningen af kulmule i ICES-afsnit VIII c og IX a med undtagelse af Cadizbugten.

3. De fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i bilag IIIc, gælder for forvaltningen af tungebestandene i afsnit VII e.

4. Alle fartøjer, der anvender redskabstyper som omhandlet i punkt 4 i henholdsvis bilag IIIa, IIIb og IIIc og fisker i områder som afgrænset i punkt 2 i henholdsvis bilag IIIa, IIIb og IIIc skal have en særlig fiskeritilladelse, der er udstedt i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 1627/94.

5. De fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i bilag IIId, gælder for forvaltningen af tobisbestandene i Skagerrak, ICES-underområde IV og -afsnit II a (EF-farvande).

6. Kommissionen fastsætter den endelige fiskeriindsats for 2006 for tobisfiskeriet i ICES-afsnit II a (EF-farvande) og III a og ICES-underområde IV i henhold til reglerne i punkt 6 i bilag IIId.

7. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2006, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med en dybhavsfiskeritilladelse ikke overstiger 70 % af medlemsstatens fartøjers gennemsnitlige årlige fiskeriindsats i 2003 på fangsttogter, hvor der var givet dybhavsfiskeritilladelse, og der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og punkt 15 i bilag III til forordning 2347/2002, med undtagelse af guldlaks.

Artikel 8

Betingelser for landing af fangster og bifangster

1. Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:

a) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller

b) fangsterne udgør en del af EF's andel, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne andel ikke er opbrugt.

2. Uanset stk. 1 kan følgende fisk opbevares om bord og landes, selv om en medlemsstat ikke har nogen kvoter eller kvoterne eller andelene er opbrugt:

a) andre arter end sild og makrel, hvis

i) de er fanget blandet med andre arter med redskaber, hvis maskestørrelse er under 32 mm, i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98, og

ii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing

b) makrel, hvis

i) den fanges blandet med hestemakrel eller sardin

ii) makrelmængden ikke overstiger 10 vægtprocent af den samlede mængde makrel, hestemakrel og sardin om bord, og

iii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing.

3. Artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1434/98 gælder ikke for sild, der er taget i ICES-underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande), III a og VII d.

4. Samtlige landinger afskrives på kvoten eller, såfremt EF's andel ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på EF's andel, medmindre det drejer sig om fangster taget i henhold til stk. 2.

5. Når en medlemsstats muligheder for at fiske sild i ICES-underområde II (EF-farvande) og IV og ICES-afsnit III a og VII d er udtømt, er det forbudt for fartøjer, der fører dens flag, og som er registreret i EF, og som udøver de fiskerier, som disse fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.

6. Beregningen af den procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem sker i overensstemmelse med artikel 4 og 11 i forordning (EF) nr. 850/98.

Artikel 9

Usorterede landinger i ICES-underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande), III a og VII d

1. Medlemsstaterne sørger for, at der indføres en passende stikprøveordning, så der kan foretages effektiv kontrol af de enkelte arter i usorterede landinger taget i ICES-underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande), III a og VII d.

2. Usorterede fangster taget i ICES-underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande), III a og VII d må kun landes i havne og på landingssteder, hvor der findes en stikprøveordning som nævnt i stk. 1.

Artikel 10

Adgangsbegrænsninger

1. EF-fartøjer må ikke fiske i Skagerrak inden for 12 sømil fra Norges basislinjer. Fartøjer, der fører dansk eller svensk flag, kan dog fiske indtil 4 sømil fra Norges basislinjer.

2. EF-fartøjers fiskeri i farvande, der hører under Islands jurisdiktion, er begrænset til det område, der er afgrænset af rette linjer mellem følgende skæringspunkter:

Det sydvestlige område

1. 63°12′ N og 23°05′ V gennem 62°00′ N og 26°00′ V

2. 62°58′ N og 22°25′ V

3. 63°06′ N og 21°30′ V

4. 63°03'N og 21°00' V derfra 180°00' S

Det sydøstlige område

1. 63°14′ N og 10°40′ V

2. 63°14′ N og 11°23′ V

3. 63°35′ N og 12°21′ V

4. 64°00′ N og 12°30′ V

5. 63°53′ N og 13°30′ V

6. 63°36′ N og 14°30′ V

7. 63°10' N og 17°00' V derfra 180°00' S.

Artikel 11

Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode

I bilag IV fastsættes der tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode for EF-fartøjer.

KAPITEL III

Fangstbegrænsninger og tilknyttede betingelser for tredjelandsfiskerfartøjer

Artikel 12

Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode

I bilag IV fastsættes der tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, som skal anvendes i en overgangsperiode for tredjelandsfiskerfartøjer.

Artikel 13

Tilladelse

Fiskerfartøjer, der sejler under Barbados', Guyanas, Japans, Sydkoreas, Norges, Surinams, Trinidad og Tobagos eller Venezuelas flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EF-farvande inden for de i bilag I fastsatte fangstbegrænsninger og under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 14 til 16 og 19 til 25.

Artikel 14

Geografiske begrænsninger

1. Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, eller som er registreret på Færøerne, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i ICES-underområde IV, Kattegat og Atlanterhavet nord for 43°00′ N, undtagen det område, der er nævnt i artikel 18 i forordning (EF) nr. 2371/2002.

2. Fiskeri i Skagerrak med fiskerfartøjer, der fører norsk flag, er tilladt i områder, der ligger mere end 4 sømil fra Danmarks og Sveriges basislinjer.

3. Fiskerfartøjer, der fører Barbados', Guyanas, Japans, Sydkoreas, Surinams, Trinidad og Tobagos eller Venezuelas flag, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra det franske departement Guyanas basislinjer.

Artikel 15

Gennemsejling af EF-farvande

Tredjelandsfiskerfartøjer, der gennemsejler EF-farvande, skal stuve deres redskaber i overensstemmelse med følgende betingelser, at de ikke umiddelbart kan bruges:

a) redskabets net, synk og lignende udstyr skal være adskilt fra dets skovle og dets slæbe- og trawlliner samt wirer

b) redskaber, der befinder sig på eller over dækket, skal være solidt fastgjort til en del af overbygningen.

Artikel 16

Betingelser for landing af fangster og bifangster

Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af fiskerfartøjer fra et tredjeland, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.

KAPITEL IV

Licensordninger for EF-fartøjer

Artikel 17

Licenser og tilknyttede betingelser

1. Uanset de generelle bestemmelser om fiskerilicenser og særlige fiskeritilladelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1627/94, skal EF-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, have en licens, som er udstedt af tredjelandets myndigheder.

2. Stk. 1 gælder imidlertid ikke for følgende EF-fartøjer, der fisker i Norges del af Nordsøen:

a) fartøjer med en tonnage på højst 200 GT eller

b) fartøjer, der fisker efter andre arter til konsum end makrel, eller

c) fartøjer, der fører svensk flag, og som fisker i henhold til etableret praksis.

3. Det maksimale antal licenser og andre tilknyttede betingelser fastsættes som anført i del I i bilag V. Licensansøgningerne, som medlemsstaternes myndigheder skal sende til Kommissionen, skal indeholde oplysninger om fiskeritype og navnet på og en beskrivelse af de EF-fartøjer, som licenserne skal udstedes til. Kommissionen forelægger disse ansøgninger for myndighederne i det pågældende tredjeland.

4. Hvis en medlemsstat overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale i de fiskeriområder, der er nævnt i del I i bilag V, skal overførslen inkludere en passende overførsel af licenser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal licenser for hvert fiskeriområde, jf. del I i bilag V, må dog ikke overskrides.

5. EF-fartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og alle de andre bestemmelser, der gælder for det område, hvor de udøver fiskeri.

Artikel 18

Færøerne

EF-fartøjer, som har licens til direkte fiskeri efter en bestemt art i færøske farvande, kan udøve direkte fiskeri efter andre arter, forudsat at de på forhånd informerer de færøske myndigheder herom.

KAPITEL V

Licensordninger tredjelandsfiskerfartøjer

Artikel 19

Pligt til at have licens og særlig fiskeritilladelse

1. Uanset artikel 28b i forordning (EØF) nr. 2847/93 er fartøjer på under 200 GT, der fører norsk flag, fritaget for forpligtelsen til at have en licens og en særlig fiskeritilladelse.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser skal opbevares om bord. Fartøjer registreret på Færøerne eller i Norge er dog fritaget for denne forpligtelse.

3. Tredjelandsfiskerfartøjer, som har tilladelse til at fiske den 31. december 2005, kan fortsætte med at fiske fra den 1. januar 2006, indtil listen over fiskerfartøjer, der har tilladelse til fiskeri, er forelagt for og godkendt af Kommissionen.

Artikel 20

Ansøgning om licens og særlig fiskeritilladelse

I forbindelse med ansøgninger om licenser og særlige fiskeritilladelser, som tredjelandes myndigheder indgiver til Kommissionen, skal der gives følgende oplysninger:

a) fartøjets navn

b) registreringsnummer

c) havnekendingsbogstaver og -nummer

d) registreringshavn

e) ejerens eller befragterens navn og adresse;

f) bruttotonnage og længde overalt

g) maskinkraft

h) kaldesignal og radiofrekvens

i) planlagt fangstmetode

j) planlagt fangstområde

k) arter, der vil blive fisket efter

l) periode, for hvilken der ansøges om licens.

Artikel 21

Antal licenser

Antallet af licenser og særlige tilknyttede betingelser fastsættes som anført i del II i bilag V.

Artikel 22

Annullering og inddragelse

1. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan annulleres med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Annulleringen får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages helt eller delvis inden udløbsdatoen, såfremt den i bilag I fastsatte kvote for den pågældende bestand er opbrugt.

3. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages, hvis forpligtelserne i denne forordning ikke overholdes.

Artikel 23

Manglende overholdelse af gældende regler

1. For en periode på højst tolv måneder udstedes der ikke licens og særlig fiskeritilladelse til tredjelandsfiskerfartøjer, som ikke har overholdt deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

2. Kommissionen sender myndighederne i det berørte tredjeland navnene på og en beskrivelse af de tredjelandsfiskerfartøjer, som med virkning fra den (de) efterfølgende måned(er) ikke har tilladelse til at fiske i EF-fiskeriområdet, fordi de har overtrådt de gældende regler.

Artikel 24

Licensindehaverens pligter

1. Tredjelandsfiskerfartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for EF-fartøjers fiskeri i det område, som de driver fiskeri i, herunder forordning (EØF) nr. 1381/87, forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94, (EF) nr. 88/98, (EF) nr. 850/98 og (EF) nr. 1434/98.

2. De tredjelandsfiskerfartøjer, der er nævnt i stk. 1, skal føre en logbog, hvori de oplysninger, som er omhandlet i del I i bilag VI, indføres.

3. Tredjelandsfiskerfartøjer, som fisker i ICES-afsnit III a, undtagen fartøjer, der fører norsk flag, skal i henhold til reglerne i bilag VII sende Kommissionen de oplysninger, der er omhandlet i det bilag.

Artikel 25

Særlige bestemmelser for departementet Fransk Guyana

1. Udstedelsen af licenser til fiskeri i departementet Fransk Guyanas farvande er betinget af, at tredjelandsfiskerfartøjets ejer forpligter sig til på anmodning af Kommissionen at give tilladelse til, at der kommer en observatør om bord.

2. Førere af tredjelandsfiskerfartøjer, hvortil der er udstedt en licens til fiskeri efter finnefisk eller tun i departementet Fransk Guyanas farvande, skal i forbindelse med landinger efter hver fangstrejses afslutning til de franske myndigheder indgive en opgørelse over de mængder rejer, der er taget og beholdt om bord siden sidste opgørelse. Opgørelsen udfærdiges efter forlægget i del III i bilag V. Skibsføreren er ansvarlig for opgørelsens nøjagtighed. De franske myndigheder træffer de fornødne foranstaltninger til at kontrollere opgørelsernes nøjagtighed, navnlig ved at sammenholde dem med den i artikel 24, stk. 2, omhandlede logbog. Efter kontrollen underskrives opgørelsen af den ansvarlige embedsmand. De franske myndigheder sender inden udgangen af hver måned Kommissionen alle opgørelser vedrørende den foregående måned.

3. De tredjelandsfiskerfartøjer, der fisker i departementet Fransk Guyanas farvande, skal føre en logbog svarende til den, der er vist i del II i bilag VI. En kopi af denne logbog sendes til Kommissionen gennem de franske myndigheder senest 30 dage efter hver fangstrejses sidste dag.

4. Hvis Kommissionen for en periode på en måned ikke modtager oplysninger vedrørende et tredjelandsfiskerfartøj, der har licens til fiskeri i departementet Fransk Guyanas farvande, inddrages det pågældende fartøjs licens.

KAPITEL VI

Særlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri i det NAFO-regulerede område

Afdeling 1

EF-deltagelse

Artikel 26

Fartøjsliste

1. Kun EF-fartøjer på over 50 GT, som har fået udstedt en særlig fiskeritilladelse af deres flagmedlemsstat, og som er opført i NAFO's fartøjsregister, har tilladelse til på de betingelser, der er fastsat i tilladelsen, at fiske, opbevare om bord, omlade og lande fiskeressourcer fra det NAFO-regulerede område.

2. Medlemsstaterne underretter mindst 15 dage, før det nye fartøj sejler ind i det NAFO-regulerede område, Kommissionen elektronisk om eventuelle ændringer af deres liste over fartøjer, som fører deres flag, og som er registreret i EF og har tilladelse til at fiske i det NAFO-regulerede område. Kommissionen sender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.

3. De oplysninger, der er nævnt i stk. 2, omfatter bl.a. følgende:

a) fartøjets interne nummer, jf. bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 af 30. december 2003 om et EF-fiskerflåderegister [31]

b) internationalt radiokaldesignal

c) befragter, hvis det er relevant

d) fartøjstype.

4. For fartøjer, der midlertidigt fører en medlemsstats flag (bare boat charter), skal oplysningerne endvidere omfatte:

a) den dato, fra hvilken fartøjet har fået tilladelse til at føre medlemsstatens flag

b) den dato, fra hvilken fartøjet har fået medlemsstatens tilladelse til at udøve fiskeri i det NAFO-regulerede område

c) navnet på den stat, hvor fartøjet er registreret eller tidligere var registreret, og den dato, fra hvilken det er ophørt med at føre den pågældende stats flag

d) fartøjets navn

e) det officielle registreringsnummer, som de nationale myndigheder har tildelt fartøjet

f) fartøjets registreringshavn efter overførslen

g) navnet på fartøjets ejer eller befragter

h) en erklæring om, at skibsføreren har fået udleveret et eksemplar af de bestemmelser, der gælder i det NAFO-regulerede område

i) de væsentlige arter, som fartøjet fisker efter i det NAFO-regulerede område

j) de underområder, hvor fartøjet kan forventes at udøve fiskeri.

Afdeling 2

Tekniske foranstaltninger

Artikel 27

Maskestørrelse

1. Anvendelse af trawl, som på noget sted i nettet har masker på under 130 mm, er forbudt ved direkte fiskeri efter de i bilag VIII nævnte bundfiskearter. Denne maskestørrelse kan nedsættes til 60 mm for direkte fiskeri efter tiarmet blæksprutte (Illex illecebrosus). For direkte fiskeri efter rokker (Rajidae) skal maskestørrelsen øges til mindst 280 mm i fangstposen og 220 mm i alle trawlets andre dele.

2. Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende redskaber med en mindstemaskestørrelse på 40 mm.

Artikel 28

Anordninger fastgjort til redskaber

1. Anvendelse af andre anordninger end de i denne artikel nævnte, som lukker maskerne i et redskab eller formindsker deres størrelse, er forbudt.

2. Sejldug, net eller andet materiale kan fastgøres på undersiden af fangstposen med det formål at mindske eller forhindre beskadigelse.

3. Der kan fastgøres anordninger på fangstposens overside, såfremt de ikke lukker dens masker. Anvendelse af slidgarn på oversiden skal begrænses til dem, der er anført i bilag IX.

4. Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende sorteringsriste med en maksimumsafstand mellem stængerne på 22 mm. Fartøjer, der fisker efter rejer i afsnit 3 L, skal også være udrustet med ophængskæder, der er mindst 72 cm lange, jf. bilag X.

Artikel 29

Bifangster

1. Fiskerfartøjer må ikke udøve direkte fiskeri efter arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger. Der udøves direkte fiskeri efter en art, hvis den pågældende art tegner sig for den største vægtprocent i et træk.

2. Bifangster af de arter, for hvilke EF ikke har fastsat nogen kvote for en del af det NAFO-regulerede område, og som tages i denne del i forbindelse med direkte fiskeri efter en anden art, må for hver art ikke overstige 2 500 kg eller 10 vægtprocent af alle ombordværende fangster, hvis sidstnævnte mængde er større. I en del af det NAFO-regulerede område, hvor direkte fiskeri efter visse arter er forbudt eller en "andre"-kvote er udnyttet fuldt ud, må bifangsten af hver af de arter, der er opført i bilag ID, dog ikke overstige henholdsvis 1 250 kg eller 5 %.

3. Hvis den samlede mængde af de arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger, i et træk overstiger de i stk. 2 fastsatte begrænsninger, uanset hvilken bestemmelse der er tale om, skal fartøjet øjeblikkelig sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget. Hvis den samlede mængde af de arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger, i et af de efterfølgende træk endnu en gang overstiger de fastsatte begrænsninger, skal fartøjet med det samme atter sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget og må tidligst vende tilbage til området 48 timer senere.

4. Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal, hvis de samlede bifangster af alle arter i et givet træk overstiger 5 vægtprocent i afsnit 3 M og 2,5 % i afsnit 3 L, omgående sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget.

5. Rejefangster medregnes ikke ved beregningen af bifangsten af bundfiskearter.

Artikel 30

Mindstemål

1. Fisk, der stammer fra det NAFO-regulerede område, og som ikke opfylder de mindstemål, der er opført i bilag XI, må ikke forarbejdes, opbevares om bord, omlades, landes, transporteres, opbevares, sælges, frembydes eller udbydes til salg, men skal straks genudsættes.

2. Hvis den andel af fangsten, som ikke opfylder mindstemålene, overstiger 10 % af den samlede mængde, skal fartøjet sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget, inden fiskeriet genoptages. Forarbejdet fisk, som der er fastsat et mindstemål for, og som er under den i bilag XI fastsatte størrelse, anses for at stamme fra fisk, som er mindre end mindstemålet.

Afdeling 3

Kontrolforanstaltninger

Artikel 31

Produktmærkning og separat stuvning

1. Al forarbejdet fisk fra det NAFO-regulerede område skal mærkes på en sådan måde, at hver art og produktkategori kan identificeres, jf. artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 104/2000. Fisken skal også mærkes med, at den er fanget i det NAFO-regulerede område.

2. Alle rejer, der tages i afsnit 3 L, og alle hellefisk, der tages i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O, skal mærkes med, at de er fanget i disse respektive områder.

3. Fangster af de samme arter skal stuves tydeligt adskilt fra fangster af andre arter. Alle fangster, der tages i det NAFO-regulerede område, skal stuves separat fra fangster, der er taget uden for dette område.

Fangsterne kan stuves i mere end én del af lastrummet, men i hver del af lastrummet, hvor de stuves, skal de holdes tydeligt adskilt fra fangster af andre arter ved hjælp af plast, krydsfiner, net eller lignende.

Artikel 32

Fiskeri- og produktionslogbog og stuveplan

1. Foruden at overholde artikel 6, 8, 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal skibsførerne indføre de i bilag XII nævnte oplysninger i logbogen.

2. Inden den 15. i hver måned underretter medlemsstaterne elektronisk Kommissionen om, hvor store mængder af de bestande, som er nævnt i bilag XIII, der er landet i løbet af den foregående måned, og sender eventuelle oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93.

3. Førerne af EF-fartøjer skal opfylde følgende forpligtelser i forbindelse med fangster af de arter, der er opført i bilag IC:

a) de skal føre en produktionslogbog med oplysning om den samlede produktion for hver art om bord angivet i kg produktvægt

b) de skal udarbejde en stuveplan, der viser, hvor de forskellige arter er anbragt i lastrummet.

4. Produktionslogbogen og stuveplanen, der er nævnt i stk. 3, skal ajourføres dagligt for den foregående dag fra kl. 00.00 (UTC) til kl. 24.00 (UTC) og skal opbevares om bord, indtil fartøjet har landet hele sin last.

5. Føreren skal yde den nødvendige bistand, så det bliver muligt at kontrollere de mængder, der er anført i produktionslogbogen, og de forarbejdede produkter, der opbevares om bord.

6. Medlemsstaterne bekræfter hvert andet år kapacitetsplanernes nøjagtighed for alle EF-fartøjer med tilladelse til at fiske, jf. artikel 26, stk. 1. Føreren sørger for, at der opbevares en kopi af bekræftelsen om bord, så den på begæring kan forevises for en kontrollør.

Artikel 33

Redskaber om bord

1. Ved direkte fiskeri efter en eller flere af de arter, der er anført i bilag VIII, må EF-fartøjer ikke medføre redskaber med en maskestørrelse, som er mindre end den, der er fastsat i artikel 27.

2. EF-fartøjer, der under samme fangstrejse driver fiskeri i andre områder end det NAFO-regulerede område, kan dog medføre redskaber med en maskestørrelse, som er mindre end den, der er fastsat i artikel 27, forudsat at de er forsvarligt fastsurret og stuvet og ikke er umiddelbart tilgængelige til brug. Redskaberne skal:

a) være hægtet af skovle og af slæbeliner og trawlwirer og

b) skal, hvis de befinder sig på eller over dækket, være sikkert fastsurret til en del af overbygningen.

Artikel 34

Omladning

1. EF-fartøjer må ikke foretage omladninger i det NAFO-regulerede område, medmindre de forinden har fået tilladelse hertil af deres ansvarlige myndigheder.

2. EF-fartøjer må ikke foretage omladninger af fisk fra eller til ikke-kontraherende parters fartøjer, der er blevet set eller på andet måde identificeret som havende udøvet fiskeri i det NAFO-regulerede område.

3. EF-fartøjer skal indberette de omladninger, der foretages i det NAFO-regulerede område, til deres ansvarlige myndigheder. Donorfartøjer skal foretage denne indberetning mindst 24 timer i forvejen, og modtagerfartøjer skal gøre det senest en time efter omladningen.

4. Den indberetning, der er nævnt i stk. 3, skal indeholde oplysning om tidspunkt, geografisk position, den samlede vægt af hver art, der skal losses eller lastes, angivet i kg rund vægt og kaldesignalet for de fartøjer, der er involveret i omladningen.

5. Modtagerfartøjet skal ud over den samlede fangst om bord og den samlede vægt, der skal landes, indberette navnet på landingshavnen og det forventede landingstidspunkt mindst 24 timer før landingen.

6. Medlemsstaterne sender straks de indberetninger, der er nævnt i stk. 3 og 5, til Kommissionen, som straks videresender dem til NAFO's sekretariat.

Artikel 35

Befragtning af EF-fartøjer

1. Medlemsstaterne kan gå med til, at der indgås en aftale om befragtning af et fiskerfartøj, der fører deres flag, og som har tilladelse til at fiske i det NAFO-regulerede område, med henblik på hel eller delvis udnyttelse af en kvote og/eller fiskedage, som er tildelt en anden kontraherende part i NAFO. Det er dog forbudt at indgå aftaler om befragtning af fartøjer, som ifølge NAFO eller en anden regional fiskeriorganisation har deltaget i ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (UUU).

2. Den dag, befragtningsaftalen indgås, sender flagmedlemsstaten følgende oplysninger til Kommissionen, som videresender dem til NAFO's sekretariatschef:

a) dens godkendelse af befragtningsaftalen

b) de arter, der er omfattet af befragtningen, og de fiskerimuligheder, der tildeles ved befragtningsaftalen

c) befragtningsaftalens varighed

d) befragterens navn

e) den kontraherende part, der har befragtet fartøjet

f) de foranstaltninger, medlemsstaten har truffet for at sikre, at de befragtede fartøjer, der fører dens flag, overholder NAFO's bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger i hele befragtningsperioden.

3. Når befragtningsaftalen udløber, underretter flagmedlemsstaten Kommissionen, som straks videresender oplysningen til NAFO's sekretariatschef.

4. Flagmedlemsstaten sørger for:

a) at fartøjet i befragtningsperioden ikke får tilladelse til at afskrive fangster på de fiskerimuligheder, som flagmedlemsstaten har fået tildelt

b) at fartøjet ikke får tilladelse til at fiske i henhold til mere end en befragtningsaftale i samme periode

c) at fartøjet overholder NAFO's bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger i hele befragtningsperioden

d) at alle fangster og bifangster, der er taget i henhold til indberettede befragtningsaftaler, registreres i fiskerilogbogen af det befragtede fartøj adskilt fra andre fangstdata.

5. Medlemsstaterne indberetter alle fangster og bifangster som nævnt i stk. 4, litra d), til Kommissionen adskilt fra andre nationale fangstdata. Kommissionen videresender straks disse data til NAFO's sekretariatschef.

Artikel 36

Kontrol med fiskeriindsatsen

1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at dens fartøjers fiskeriindsats står i forhold til de fiskerimuligheder, som medlemsstaten har til rådighed i det NAFO-regulerede område.

2. Medlemsstaterne sender senest den 31. januar 2006 Kommissionen fangstplaner for de af deres fartøjer, som fisker efter arter i det NAFO-regulerede område, eller efter denne dato mindst 30 dage inden fiskeriet påbegyndes. I fangstplanen angives bl.a. det eller de fartøjer, som vil påbegynde dette fiskeri, og det antal fiskedage, de vil tilbringe i det NAFO-regulerede område.

3. Medlemsstaterne giver Kommissionen en vejledende underretning om fartøjernes planlagte aktiviteter i andre områder.

4. Fangstplanen skal angive den samlede planlagte fiskeriindsats i det NAFO-regulerede område i forhold til omfanget af de fiskerimuligheder, der er til rådighed for den medlemsstat, der giver underretning.

5. Medlemsstaterne sender senest den 31. december 2006 en meddelelse til Kommissionen om, hvordan deres fangstplaner er blevet gennemført. I disse meddelelser anføres det antal fartøjer, der reelt har udøvet fiskeri i det NAFO-regulerede område, hvert fartøjs fangster og det samlede antal dage, hvert fartøj har fisket i området. For de fartøjer, der fisker efter rejer i afsnit 3 M og 3 L, skal der sendes en særskilt meddelelse for hvert afsnit.

Afdeling 4

Særlige dataindsamlingskrav

1. Medlemsstaterne indfører så vidt muligt særlige dataindsamlingskrav for de af deres fartøjer, der fisker i følgende områder:

Område Koordinat 2 Koordinat 2 Koordinat 3 Koordinat 4 |

Orphan Knoll | 50.00.3047.00.30 | 51.00.3045.00.30 | 51.00.3047.00.30 | 50.00.3045.00.30 |

CornerSeamounts | 35.00.0048.00.00 | 36.00.0048.00.00 | 36.00.0052.00.00 | 35.00.0052.00.00 |

NewfoundlandSeamounts | 43.29.0043.20.00 | 44.00.0043.20.00 | 44.00.0046.40.00 | 43.29.0046.40.00 |

New EnglandSeamounts | 35.00.0057.00.00 | 39.00.0057.00.00 | 39.00.0064.00.00 | 35.00.0064.00.00 |

2. Data, der skal indsamles i henhold til stk. 1, indsamles for hvert sæt og skal så vidt muligt omfatte følgende:

a) artssammensætning angivet i antal og vægt

b) længdefrekvenser

c) øresten

d) sættested, længde- og breddegrad

e) fiskeredskab

f) fiskedybde

g) tidspunkt på døgnet

h) sættetid

i) træk påbegyndt (for mobile redskaber)

j) udtagelse af andre biologiske prøver til undersøgelse af fx kønsmodenhed, hvis det er muligt.

3. De data, der indsamles i henhold til stk. 1, sendes til medlemsstaternes myndigheder, som videresender dem til NAFO's sekretariat hurtigst muligt efter hver fangstrejses afslutning.

Afdeling 5

Særlige bestemmelser for dybvandsrejer

Artikel 37

Fiskeri efter dybvandsrejer

Hver medlemsstat giver dagligt Kommissionen meddelelse om de mængder dybvandsrejer (Pandalus borealis), som fartøjer, der fører dens flag og er registreret i EF, har taget i afsnit 3 L i det NAFO-regulerede område. Alt fiskeri skal finde sted på over 200 m dybde og må højst udøves af et fartøj pr. medlemsstat ad gangen.

Afdeling 6

Særlige bestemmelser for genopretningsplan for hellefisk

Artikel 38

Forbud vedrørende hellefisk

Det er forbudt for EF-fartøjer at fiske efter hellefisk i NAFO-underområde 2 og NAFO-afsnit 3 K, L, M, N, O og at have hellefisk fanget i det pågældende område om bord eller at omlade eller lande sådan fisk, hvis fartøjerne ikke medfører en særlig fiskeritilladelse udstedt af deres flagmedlemsstat.

Artikel 39

Fartøjsliste

1. Medlemsstaterne sørger for, at EF-fartøjer, der skal have udstedt en særlig fiskeritilladelse som nævnt i artikel 38, optages på en liste med angivelse af navn og internt nummer som omhandlet i bilag I til forordning (EF) nr. 26/2004. Medlemsstaterne udsteder først den særlige fiskeritilladelse, når fartøjet er blevet opført i NAFO's fartøjsregister.

2. Hver medlemsstat sender Kommissionen den i stk. 1 omhandlede liste og alle senere ændringer heraf i elektronisk form.

3. Ændringer af den liste, der er omhandlet i stk. 1, sendes til Kommissionen senest fem dage før den dato, hvor det fartøj, der er nyopført på listen, sejler ind i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O. Kommissionen videresender straks oplysninger om ændringer af listen til NAFO's sekretariat.

4. Hver enkelt medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til at fordele sin hellefiskkvote mellem de fartøjer, der er opført på den liste, som er omhandlet i stk. 1. Senest 15 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse sender medlemsstaterne Kommissionen oplysninger om, hvordan kvoterne er fordelt.

Artikel 40

Meddelelser

1. Førerne af de EF-fartøjer, der er nævnt i artikel 39, stk. 1, sender flagmedlemsstaten meddelelser om følgende:

a) De mængder hellefisk, EF-fartøjet har om bord, når det sejler ind i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O. Denne meddelelse skal hver gang sendes, tidligst 12 timer og senest 6 timer før fartøjet sejler ind i dette område

b) Den ugentlige fangst af hellefisk. Denne meddelelse sendes første gang, senest den syvende dag efter at fartøjet sejlede ind i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O, eller, når fangstrejserne tager mere end syv dage, senest om mandagen, for så vidt angår fangster, der er taget i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O i den forudgående uge, som sluttede om søndagen ved midnat.

c) De mængder hellefisk, EF-fartøjet har om bord, når det sejler ud af underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O. Denne meddelelse skal hver gang sendes, tidligst 12 timer og senest 6 timer før fartøjet sejler ud af dette område, og skal indeholde oplysning om antallet af fiskedage og de samlede fangster i dette område.

d) De mængder, der lastes og losses i forbindelse med hver omladning af hellefisk under fartøjets ophold i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O. Disse meddelelser skal sendes, senest 24 timer efter at omladningen er afsluttet.

2. Medlemsstaterne skal ved modtagelsen af de meddelelser, de får i henhold til stk. 1, litra a), c) og d), videresende dem til Kommissionen.

3. Når fangsterne af hellefisk, som der er givet meddelelse om i henhold til stk. 2, skønnes at være nået op på 70 % af medlemsstaternes kvote, skal førerne sende de meddelelser, der er nævnt i stk. 1, litra b), hver tredje dag.

Artikel 41

Udpegede havne

1. Det er forbudt at lande hellefisk andre steder end i havne udpeget af de kontraherende parter i NAFO. Det er forbudt at lande hellefisk i havne, der ikke henhører under de kontraherende parter.

2. Medlemsstaterne udpeger havne, hvor der kan landes hellefisk, og fastsætter de dermed forbundne inspektions- og overvågningsprocedurer, herunder betingelserne for registrering og fremsendelse af meddelelse om hellefiskmængden i forbindelse med hver landing.

3. Senest 15 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse sender medlemsstaterne Kommissionen en liste over de udpegede havne og giver senest 15 dage derefter meddelelse om de dermed forbundne inspektions- og overvågningsprocedurer, der er nævnt i stk. 2. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.

4. Kommissionen sender straks alle medlemsstaterne den liste over udpegede havne, der er nævnt i stk. 2, samt den liste over havne, som andre kontraherende parter i NAFO har udpeget.

Artikel 42

Inspektion i havn

1. Medlemsstaterne sørger for, at alle fartøjer, der anløber en udpeget havn for at lande og/eller omlade hellefisk fanget i NAFO-underområde 2 og NAFO-afsnit 3 K, L, M, N, O, inspiceres i havn i henhold til NAFO's havneinspektionsordning.

2. Det er forbudt at losse og/eller omlade fangster fra fartøjer som nævnt i stk. 1, før kontrollørerne er til stede.

3. Alle de mængder, der losses, skal vejes efter art, før de transporteres til et kølehus eller et andet bestemmelsessted.

4. Medlemsstaterne sender den relevante havneinspektionsrapport til NAFO's sekretariat med kopi til Kommissionen senest 7 arbejdsdage efter inspektionens afslutning.

Artikel 43

Landings- og omladningsforbud for ikke-kontraherende parters fartøjer

Medlemsstaterne sørger for, at ikke-kontraherende parters fiskerfartøjer, der har udøvet fiskeri i det NAFO-regulerede område, får forbud mod at lande eller omlade hellefisk.

Artikel 44

Opfølgning af fiskeriaktiviteter

Medlemsstaterne underretter senest den 31. december 2006 Kommissionen om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 38 til 43, herunder om det samlede antal fiskedage.

Afdeling 7

Særlige bestemmelser for rødfisk

Artikel 45

Rødfiskfiskeri

1. Førerne af EF-fartøjer, som driver fiskeri efter rødfisk i underområde 2 og afsnit I F, 3 K og 3 M i det NAFO-regulerede område, underretter hver anden mandag myndighederne i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, eller i hvilken det er registreret, om de mængder rødfisk, der er fanget i de pågældende områder i den periode på to uger, der sluttede kl. 24 den foregående søndag.

Når de samlede fangster når op på 50 % af TAC'en, skal underretningen ske hver uge om mandagen.

2. Medlemsstaterne skal hver anden tirsdag inden kl. 12 for de 14 dage, der sluttede kl. 24 den foregående søndag, underrette Kommissionen om de mængder rødfisk, som fartøjer, der fører deres flag og er registreret på deres område, har taget i underområde 2 og afsnit I F, 3 K og 3 M i det NAFO-regulerede område.

Når de samlede fangster når op på 50 % af TAC'en, skal underretningen ske hver uge.

KAPITEL VII

Særlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri CCAMLR-området

Afdeling 1

Restriktioner og krav om fartøjsinformation

Artikel 46

Forbud og fangstbegrænsninger

1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag XIV, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.

2. For nyt fiskeri og forsøgsfiskeri gælder de fangst- og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag XV, i de underområder, som er anført i samme bilag.

Artikel 47

Krav om information om fartøjer med tilladelse til at fiske i CCAMLR-området

1. Ud over de krav om information om fartøjer med fiskeritilladelse, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 601/2004, skal medlemsstaterne fra den 1. august 2006 for disse fartøjer meddele/sende Kommissionen følgende:

a) fartøjets eventuelle IMO-nummer

b) eventuelt tidligere flag

c) internationalt radiokaldesignal

d) rederens/redernes navn og adresse og den eller de retmæssige ejeres navn og adresse, hvis bekendt

e) fartøjstype

f) byggested og -dato

g) længde

h) farvefotos af fartøjet bestående af:

i) et foto på mindst 12 x 7 cm af fartøjets styrbordsside, der viser fartøjet i dets fulde længde og alle strukturelle træk

ii) et foto på mindst 12 x 7 cm af fartøjets bagbordsside, der viser fartøjet i dets fulde længde og alle strukturelle træk

iii) et foto på mindst 12 x 7 cm, der viser agterstavnen, taget direkte bagfra

i) foranstaltninger, der er truffet for at forhindre, at der pilles ved den satellitovervågningsanordning, som er installeret om bord.

2. Fra den 1. august 2006 skal medlemsstaterne så vidt muligt også give Kommissionen følgende oplysninger om fartøjer med tilladelse til at fiske i CCAMLR-området:

a) navn og adresse på brugeren, hvis denne ikke er den samme som fartøjets ejer/ejere

b) førerens navn og nationalitet og eventuelt den fiskeriansvarliges navn og nationalitet

c) fangstmetode eller -metoder

d) bom (m)

e) BRT

f) kommunikationstyper og -numre (Inmarsat A-, B- og C-numre)

g) normal besætning

h) hovedmaskinens eller hovedmaskinernes effekt (kW)

i) lastekapacitet (t), antal fiskelastrum og deres kapacitet (m³)

j) anden information (fx isklassifikation), der anses for relevant.

Afdeling 2

Forsøgsfiskeri

Artikel 48

Deltagelse i forsøgsfiskeri

1. Fiskerfartøjer, der fører spansk flag og er registreret i Spanien, og som der er givet meddelelse om til CCAMLR i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 601/2004, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a) uden for områder under national jurisdiktion og afsnit 58.4.3.b) uden for områder under national jurisdiktion.

2. Der må højst være et fiskerfartøj ad gangen, der fisker i afsnit 58.4.3a) og 58.4.3b).

3. Hvad angår underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 and 58.4.2 er de samlede fangst- og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag XV. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den indberettede fangst når op på den mængde, der højst må fanges, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangståret.

4. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er det dog forbudt at fiske på under 550 meters dybde.

Artikel 49

Rapporteringssystemer

For fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 48, gælder følgende fangst- og indsatsrapporteringssystemer:

a) det femdages fangst- og indsatsrapporteringssystem, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EF) nr. 601/2004, bortset fra at medlemsstaterne skal sende Kommissionen fangst- og indsatsrapporterne senest to arbejdsdage efter hver rapporteringsperiodes udløb, hvorefter de straks videresendes til CCAMLR. I underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1 og 58.4.2 foretages indberetningen pr. SSRU

b) det månedlige detaljerede rapporteringssystem, der omhandles i artikel 13 i forordning (EF) nr. 601/2004

c) det samlede antal og den samlede vægt af genudsatte Dissostichus eleginoides og Dissostichus mawsoni, herunder dem med "geleagtig", konsistens, skal indberettes.

Artikel 50

Særlige bestemmelser

1. Det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 48, skal foregå i henhold til artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 600/2004 af 22. marts 2004 om tekniske foranstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de levende maritime ressourcer i Antarktis [32], når det gælder foranstaltninger til nedsættelse af havfugles utilsigtede dødelighed ved langlinefiskeri. Derudover gælder følgende:

a) det er forbudt at kaste affald over bord i dette fiskeri

b) fartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i afsnit 58.4.1 og 58.4.2, og som overholder CCAMLR-protokollerne (A, B og C) for langlinesynk, er fritaget for kravet om udsætning om natten; fartøjer, der fanger i alt tre (3) havfugle, skal dog straks gå tilbage til udsætning om natten, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 601/2004

c) fartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.3a) og 58.4.3b), og som fanger i alt tre (3) havfugle, skal straks indstille fiskeriet og må ikke fiske uden for den normale fangstperiode i resten af fangståret 2005/06.

2. For fiskerfartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i FAO-underområde 88.1 og 88.2, gælder følgende yderligere bestemmelser:

a) Fartøjerne har forbud mod at udlede eller kaste følgende over bord:

i) olie eller olieprodukter eller olierester, undtagen hvis det er tilladt i henhold til bilag I til MARPOL 73/78 (den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe)

ii) affald

iii) madaffald, der ikke kan passere gennem en sigte med en maskevidde på højst 25 mm

iv) fjerkræ eller dele heraf (inkl. æggeskaller)

v) spildevand inden for 12 sømil fra land eller isshelfe eller spildevand, når skibet sejler med en hastighed på under 4 knob

vi) aske fra forbrændingsanlæg.

b) Der må ikke bringes levende fjerkræ eller andre levende fugle ind i underområde 88.1 og 88.2, og eventuelt ikke-udtaget fjerkræ, som ikke er spist, skal tages med ud af underområde 88.1 og 88.2.

c) Det er forbudt at fiske efter Dissostichus spp. i underområde 88.1 og 88.2 inden for 10 sømil fra Balleny Øernes kyst.

Artikel 51

Definition af udsætninger

1. I denne afdeling forstås ved "udsætning" anvendelse af en eller flere langliner på samme fangstplads. Med henblik på fangst- og indsatsrapportering bestemmes en udsætnings nøjagtige geografiske position ved den eller de udsatte langliners midtpunkt.

2. For at blive betegnet som forskningsudsætning:

a) skal hver forskningsudsætning finde sted mindst fem sømil fra enhver anden forskningsudsætning, idet afstanden måles fra hver forskningsudsætnings geografiske midtpunkt

b) hver udsætning skal omfatte mindst 3 500 kroge og højst 10 000 kroge; i den forbindelse kan der udsættes en række separate langliner på samme sted

c) skal hver langline have en sættetid på mindst seks timer regnet fra udsætningens afslutning til indhalingens begyndelse.

Artikel 52

Forskningsplaner

Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 48, skal iværksætte forskningsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Forskningsplanen skal iværksættes på følgende måde:

a) Første gang et fartøj sejler ind i et SSRU, gælder de første 10 udsætninger, der betegnes som "første række", som forskningsudsætninger og skal opfylde kriterierne i artikel 51, stk. 2.

b) De næste 10 udsætninger eller de første 10 tons fangst, hvis denne mængde opnås ved færre udsætninger, betegnes som "anden række". Skibsføreren kan beslutte, at udsætninger i anden række skal foregå som led i et normalt forsøgsfiskeri. Hvis disse udsætninger opfylder kravene i artikel 51, stk. 2, kan de dog også betegnes som forskningsudsætninger.

c) Hvis føreren efter at have afsluttet den første og den anden række udsætninger ønsker at fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU, skal fartøjet gennemføre en "tredje række", således at der foretages i alt 20 forskningsudsætninger i alle tre rækker. Den tredje række udsætninger skal afsluttes under det samme ophold i det pågældende SSRU som den første og anden række.

d) Når de 20 forskningsudsætninger i tredje række er afsluttet, kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

e) I SSRU A, B, C, E og G i underområde 88.1, og 88.2, hvor det fiskbare havbundsareal er på under 15 000 km², gælder litra b), c), og d) ikke, og efter at have afsluttet 10 forskningsudsætninger kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

Artikel 53

Dataindsamlingsplaner

1. Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 48, skal iværksætte dataindsamlingsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Dataindsamlingsplanen skal indeholde følgende data:

a) position og havdybde ved hver ende af hver langline i en udsætning

b) udsætningstidspunkt, sættetid og indhalingstidspunkt

c) antal fisk mistet ved overfladen med angivelse af arter

d) antal udsatte kroge

e) agntype

f) bidprocent

g) krogtype og

h) sø- og skyforhold og månefase på udsætningstidspunktet.

2. Alle de data, der er nævnt i stk. 1, skal indsamles for hver forskningsudsætning; alle fisk i en forskningsudsætning, hvor der fanges op til 100 fisk, skal måles, og der skal udtages prøver af mindst 30 fisk til biologiske undersøgelser. Hvis der fanges over 100 fisk, anvendes der en metode, hvorefter der tages tilfældige delstikprøver af fiskene.

Artikel 54

Mærkningsprogram

Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 48, skal endvidere iværksætte følgende mærkningsprogram:

a) Dissostichus spp.-individer skal mærkes og genudsættes i forholdet 1 individ pr. ton levende vægt, der fanges i hele fangståret, jf. CCAML-mærkningsprotokollen. Fartøjerne må først ophøre med mærkningen, når de har mærket 500 styk eller ophører med fiskeriet efter at have mærket et individ pr. ton levende vægt, der er fanget

b) Målgruppen for programmet er individer af alle størrelser med henblik på at opfylde kravet om, at der skal mærkes et individ pr. ton levende vægt, der er fanget. Alle genudsatte individer skal dobbeltmærkes, og genudsætningen skal ske over så stort et geografisk område som muligt

c) På alle mærker skal der tydeligt være trykt et individuelt løbenummer og en returadresse, så det kan spores, hvor mærkerne kommer fra, hvis de mærkede individer fanges igen

d) genfangede mærkede individer (dvs. fangede fisk, der er mærket ved en tidligere lejlighed) genudsættes ikke, selv om de kun har været genudsat i en kort periode

e) der skal udtages biologiske prøver af alle genfangede mærkede individer (længde, vægt, køn, gonadeudvikling), der skal så vidt muligt tages et digitalt foto af dem, ørestenene skal udtages og mærket fjernes

f) alle relevante mærkningsdata og data om genfangster af mærkede individer skal indberettes elektronisk i CCAMLR-format til CCAMLR senest tre måneder, efter at fartøjet er ophørt med dette fiskeri

g) alle relevante mærkningsdata, data om genfangede mærkede individer og prøver fra genfangede individer skal indberettes elektronisk i CCAMLR-format til det relevante regionale mærkningsdataarkiv, jf. CCAMLR-mærkningsprotokollen.

Artikel 55

Videnskabelige observatører

Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 48, skal i forbindelse med alle fiskeriaktiviteter i fangstperioden have mindst to videnskabelige observatører om bord, hvoraf en skal være udpeget i henhold til CCAMLR-ordningen for international videnskabelig observation.

KAPITEL VIII

Afsluttende bestemmelser

Artikel 56

Salg af marine organismer, der er fanget i videnskabeligt øjemed

Marine organismer, der fanges med henblik på videnskabelige undersøgelser, jf. artikel 2, stk. 2, kan sælges, opbevares, udstilles og udbydes til salg, forudsat:

a) at de fiskerimuligheder, der er fastsat i bilag I-III, ikke er opbrugt

b) at de sælges direkte til andre formål end konsum.

Artikel 57

Dataoverførsel

Når medlemsstaterne i henhold til artikel 15, stk. 1, og artikel 18, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.

Artikel 58

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2006.

Hvis der er fastsat TAC'er for CCAMLR-området for perioder, der begynder inden den 1. januar 2006, finder artikel 46 anvendelse fra begyndelsen af de respektive perioder for anvendelse af TAC'erne.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

[2] EFT L 115 af 9.5.1996, s. 3.

[3] EUT L 70 af 9.3.2004, s. 8.

[4] EUT L 150 af 30.4.2004, s. 1.

[5] EFT L 226 af 29.8.1980, s. 48.

[6] EFT L 226 af 29.8.1980, s. 12.

[7] EFT L 29 af 1.2.1985, s. 9.

[8] EFT L 161 af 2.7.1993, s. 1.

[9] EFT L 132 af 21.5.1987, s. 9.

[10] EFT L 276 af 10.10.1983, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1965/2001 (EFT L 268 af 9.10.2001, s. 23).

[11] EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1954/2003 (EUT L 289 af 7.11.2003, s. 1).

[12] EFT L 289 af 7.11.2001, s. 1.

[13] EFT L 171 af 6.7.1994, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 813/2004 (EUT L 150 af 30.4.2004, s. 32).

[14] EFT L 171 af 6.7.1994, s. 7.

[15] EUT L 97 af 1.4.2004, s. 16.

[16] EFT L 125 af 27.4.1998, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 602/2004 (EUT L 97 af 1.4.2004, s. 30).

[17] EFT L 365 af 31.12.1991, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 448/2005 (EUT L 74 af 19.3.2005, s. 5).

[18] EFT L 191 af 7.7.1998, s. 10.

[19] EUT L 70 af 9.3.2004, s. 8.

[20] EUT L 333 af 20.12.2003, s. 17.

[21] EFT L 274 af 25.9.1986, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 3259/94 (EFT L 339 af 29.12.1994, s. 11).

[22] EFT L 137 af 19.5.2001, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 831/2004 (EUT L 127 af 29.4.2004, s. 33).

[23] EFT L 351 af 28.12.2002, s. 6.

[24] EUT L 396 af 31.12.2004, s. 4.

[25] EFT L 191 af 7.7.1998, s. 10.

[26] EFT L 125 af 27.4.1998, s. 1.

[27] EFT L 137 af 19.5.2001, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 831/2004 (EUT L 127 af 29.4.2004, s. 33).

[28] EFT L 270 af 13.11.1995, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003.

[29] EFT L 186 af 28.7.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003.

[30] EUT L 97 af 1.4.2004, s. 16.

[31] EUT L 5 af 9.1.2004, s. 25.

[32] EUT L 97 af 1.4.2004, s. 1.

--------------------------------------------------