RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET

om vurdering af de fremskridt, som Italien har meddelt Kommissionen og Rådet vedrørende inddrivelsen af den tillægsafgift, som mælkeproducenter skylder for perioderne fra 1995/96 til 2001/02

(i henhold til artikel 3 i Rådets beslutning 2003/530/EF)

Denne vurderingsrapport er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 3 i Rådets beslutning 2003/530/EF af 16. juli 2003 om foreneligheden mellem en støtte, som Den Italienske Republik agter at yde sine mælkeproducenter, og fællesmarkedet (herefter "Rådets beslutning"), ifølge hvilken de kompetente italienske myndigheder hvert år aflægger rapport til Rådet og Kommissionen om de fremskridt, som de har gjort med at inddrive det beløb, som producenterne skylder i henhold til tillægsafgiften for perioden fra 1995/96 til 2001/02.

I henhold artikel 1 i Rådets beslutning betragtes den støtte, som Den Italienske Republik agter at yde mælkeproducenterne ved at træde ind og betale Den Europæiske Unions Budget det beløb, som producenterne skylder Den Europæiske Union i tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter for perioden1995/96 til 2001/02, og ved at tillade disse producenter at tilbagebetale deres gæld ved hjælp af betalingshenstand uden renter over et antal år, undtagelsesvis som forenelig med det indre marked, på betingelse af:

–at producenterne tilbagebetaler gælden fuldt ud i lige store årlige rater, og

–at tilbagebetalingsperioden ikke overstiger 14 år fra 1. januar 2004.

I henhold til artikel 2 i Rådets beslutning er ydelsen af støtten betinget af, at Italien meddeler Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) den samlede tillægsafgift for de pågældende perioder, og at Italien i tre lige store årlige rater trækker den udestående gæld fra de udgifter, som EUGFL har finansieret for henholdsvis november 2003, november 2004 og november 2005. Italien har ved brev af 26. august 2003 behørigt meddelt beløbet for den samlede tillægsafgift for den pågældende periode. Den udestående gæld er behørigt fratrukket de udgifter, som EUGFL har finansieret for november 2003, november 2004 og november 2005.

Efter artikel 3 i Rådets beslutning skal de kompetente italienske myndigheder årligt aflægge rapport til Rådet og Kommissionen om de fremskridt, som de har gjort med at inddrive de beløb, som producenterne skylder i tillægsafgift til finansiering af markedsføringskampagner for perioderne fra 1995/96 til 2001/02.

De italienske myndigheder har i henhold til nævnte bestemmelse forelagt Kommissionen deres tiende rapport ved brev af 27. november 2015 fra Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) vedrørende betalingen af afdraget for 2014.

Denne rapport indeholder Kommissionens vurdering af de fremskridt, som de italienske myndigheder har meddelt for året 2014, hvad angår inddrivelsen af tillægsafgiften for både de syv perioder, der er omfattet af Rådets beslutning, og de perioder, der ikke er omfattet.

Betaling af afgiften efter afdragsordningen af 2003

Rådets beslutning om at bemyndige Italien til at træde ind og indbetale den tillægsafgift, som mælkeproducenterne skylder, til Den Europæiske Unions budget, vedrørte 25 123 afgiftspligtige producenter i 2005, hvor Rådet udsendte sin første rapport. Tallet var i 2014 faldet til 21 657.

Af det samlede antal producenter, der skylder afgift for de syv perioder, som rådsbeslutningen oprindelig vedrører, har 15 431 valgt at betale efter afdragsordningen af 2003. De 15 431 producenter, som havde valgt afdragsordningen, skyldte i alt 345 mio. EUR i 2004, inden første afdrag blev betalt. Det svarer til ca. en fjerdedel af det samlede beløb for udestående tillægsafgift, som skyldes af de producenter, der har nægtet at benytte sig af afdragsordningerne. Det ser derfor ud til, at et flertal af de producenter, der var ansvarlige for de mindre, individuelle leveringsoverskridelser, valgte at tilslutte sig afdragsordningen. De producenter, der var ansvarlige for større, individuelle leveringsoverskridelser (ca. 8 000 producenter, som har fået opgjort en afgiftsgæld på omkring 1 mia. EUR for de syv produktionsår), har derimod foretrukket ikke at indgå i afdragsordningen. Det skal dog bemærkes, at de italienske myndigheder hvert år modtager nye ansøgninger om at blive omfattet af ordningen. I 2014 blev der indsendt 154 nye ansøgninger for et beløb på i alt 14,9 mio. EUR. De samlede afgiftsbeløb, der var omfattet af afdragsordningen af 2003, var 373,80 mio. EUR.

Det ellevte afdrag på i alt 25 348 650,96 EUR skulle betales af 10 686 producenter og forfaldt den 31. december 2014. Ifølge de italienske myndigheders undersøgelser har 10 418 producenter tilsammen betalt 24 312 190 EUR i 2014. Det vil sige, at 97,5 % af producenterne har indbetalt 95,9 % af afgifterne rettidigt i forbindelse med det ellevte afdrag. I forbindelse med de ti foregående afdrag blev henholdsvis 99,6 %, 97,9 %, 99,5 %, 99,7 %, 96,4 %, 96,2 %, 90,5 %, 98,3 %, 96,9 % og 98,2 % af de skyldige beløb betalt rettidigt. I forbindelse med de elleve første afdrag blev der således indbetalt i alt ca. 294 051 830 mio. EUR, dvs. omkring 97,2 % af den samlede skyldige afgift i form af afdrag.

Selv om disse procentsatser afgjort tyder på, at de producenter, der deltager i afdragsordningen, ønsker at opfylde deres forpligtelser, mener Kommissionen, at opfølgningen på de sager, hvor betalingerne ikke er registreret inden fristens udløb, er en vigtig indikator for, i hvilket omfang de italienske myndigheder bestræber sig på at sørge for, at ordningens betingelser overholdes, og at hele den skyldige afgift i sidste ende inddrives.