KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 21.01.1998 
KOM(1998)29 endelig udg. 
HP 
puras MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
På vej mod et transeuropæisk net 
af positionsbestemmelses- og navigationssystemer: 
En europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 21.01.1998 
KOM(1998)29 endelig udg. 
HP 
puras MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
På vej mod et transeuropæisk net 
af positionsbestemmelses- og navigationssystemer: 
En europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 21.01.1998 
KOM(1998)29 endelig udg. 
HP 
puras MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
På vej mod et transeuropæisk net 
af positionsbestemmelses- og navigationssystemer: 
En europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 21.01.1998 
KOM(1998)29 endelig udg. 
HP 
puras MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
På vej mod et transeuropæisk net 
af positionsbestemmelses- og navigationssystemer: 
En europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS) 

SAMMENFATNING 
1. INDLEDNING 9 
2. MÅL 10 
3. DEN NUVÆRENDE SITUATION 10 
3.1 Jordbaserede systemer 10 
3.2 Satellitbaserede systemer 11 
3.2.1 Potentielle fordele ved satellitbaseret navigation 11 
3.2.2 GPS og GLONASS 12 
3.3 USA's politik 13 
3.3.1 Fremme af GPS som global standard 13 
3.3.2 WAAS og LAAS og Loran-C 13 
3.3.3 En ny generation af GPS 14 
3.4 Den Russiske Føderations og SNGs politik 14 
3.5 Andre landes politik 14 
3.6 De internationale organisationer 15 
4. EU'S ROLLE OG DEN NUVÆRENDE SITUATION 16 
5. EN STRATEGI FOR EU 18 
6. ETABLERING AF OMKOSTNINGSEFFEKTIV OG SIKKER 
SATELLITNAVIGATION I EUROPA (I STARTEN VED HJÆLP AF 
GNSS-1) 20 
6.1 Brugerbehov og opgaveformulering 20 
6.2 Garantier og ansvar 21 
6.3 Certificering 22 
6.4 Sikring af frekvenser og kredsløb 22 
6.5 Interoperabilitet og optimal udvikling og anvendelse af EGNOS 23 
6.6 Undersøgelser, forskning og teknologiudvikling 24 
7. GNSS-2 24 
7.1 Gennemførelsesplan 24 
7.2 Undersøgelser, forskning og udvikling 25 
8. ERHVERVSPOLITISKE SPØRGSMÅL 25 
9. INTERNATIONALE SPØRGSMÅL 26 
9.1 Hvad der hidtil er opnået 26 
9.2 De næste skridt 27 
10. ORGANISATORISK OG INSTITUTIONEL RAMME 28 
10.1 Rollefordeling og ansvarsområder 28 
10.2 Forholdet mellem civile og militære anvendelser 31 
11. FINANSIERINGSSPØRGSMÅL 31 
12. RUM- OG JORDBASEREDE SYSTEMER: OPSTILLING AF EN 
EUROPÆISK RADIONAVIGATIONSPLAN 33 
13. KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER 34 
BILAG I: HANDLINGSPLAN 
BILAG II: INITIALNAVNE 
BILAG III: FINANSIERINGSOVERSIGT 
BILAG IV: JORDBASEREDE SYSTEMER 
3/49 
SAMMENFATNING 
I denne meddelelse stilles der forslag til en EU-strategi for, hvordan man kan sikre sig, at 
det globale navigationssatellitsystem GNSS får en europæisk dimension. Strategien 
bidrager til etableringen af et transeuropæisk positionsbestemmelses- og navigationsnet. 
EU's institutioner og medlemsstater opfordres til at tilslutte sig den foreslåede strategi og 
den handlingsplan for GNSS, der skal understøtte strategiens gennemførelse (bilag I til 
meddelelsen). 
EU har betydelige strategiske, politiske, økonomiske, industrielle, 
beskæftigelsesmæssige, sikkerhedsmæssige og forsvarsmæssige interesser i GNSS: 
• 
• 
• Satellitbaserede systemer for positionsbestemmelse og navigation rummer mulighed 
for kraftige sikkerheds- og effektivitetsmæssige forbedringer af transportsystemer 
inden for alle transportmåder. Derudover kan de anvendes på mange andre områder, 
fra landbrug til olie- og gasefterforskning. 
Der gør sig sikkerheds- og forsvarsmæssige betragtninger gældende, for de to 
nuværende globale satellitsystemer er stadigvæk under USA's og Den Russiske 
Føderations militære kontrol. 
Fornuftige skøn tyder på at verdensmarkedet kunne være 50 mia. dollars værd om syv 
år. Europa råder ikke blot et stort hjemmemarked, men har også en chance for at skabe 
et nyt marked for systemer og tjenester i tredjelande. Skal chancen udnyttes, kræver 
det dog, at vores erhvervsliv får alle muligheder for at bidrage til udviklingen af 
GNSS, og det kan vise sig at være svært, hvis de grundlæggende systemer og 
teknologier udvikles uden europæisk indflydelse. 
Der er strategiske og politiske interesser knyttet til Europas evne til at kontrollere 
positionsbestemmelses- og navigationstjenesterne inden for sit eget område. 
Disse overvejelser får omfattende virkninger for vores forhold til andre lande, idet 
spørgsmålet er, om vi kan udvikle systemer i fællesskab med dem eller bliver nødt til at 
klare os selv. 
Et af Kommissionens hovedformål med at fremlægge en strategi er at fa EU og 
medlemsstaterne til at vise deres engagement i en fuldgyldig europæisk deltagelse i 
GNSS, så Europas industri og potentielle brugere kan have tillid til, at de kan investere i 
systemets udvikling. Et sådant signal er også vigtigt for Europas troværdighed i 
forhandlinger med andre lande. 
EU's strategi må stadig omfatte de to faser af GNSS: 
• En første europæisk komponent (EGNOS1) til første generation af det globale 
satellitsystem (GNSS-1) skal etableres og sættes i drift. Det indebærer, at man må 
bygge på de amerikanske og russiske basissignaler, men øge deres præcision og 
integritet ved hjælp af supplerende jord- og rumbascret infrastruktur. Dette 
European Geostationary Navigation Overlay Service. 
4/49 
overgangssystem, som skal udfyldet hullet frem til det endelige system træder til, 
tænkes sat i drift fra år 2000. 
• GNSS-2 tænkes udviklet som et system, der er udformet til civil brug, og skal afløse 
de eksisterende miltære systemer. Dette system er stadig i projekteringsfasen. 
Ved at deltage i GNSS-1 får Europa foden indenfor i denne vigtige sektor og kommer 
lettere med i GNSS-2 på lige vilkår. 
Overordnet strategi 
Det afgørende strategiske spørgsmål er, hvordan man bedst sikrer EU en effektiv rolle i 
den langsigtede udvikling af GNSS. 
Både teknisk og politisk rejser GNSS komplekse problemstillinger. Der er både tekniske 
og økonomiske usikkerhedsmomenter, og der er usikkerhed om vores internationale 
partneres samarbejdsvillighed. EU's strategi må være smidig nok til at rumme disse 
usikkerhedsmomenter. 
Både medlemsstaterne, brugerverdenen (især den civile luftfart) og militære kredse har 
lagt vægt på de politiske og strategiske farer ved - hinsides EGNOS - at bygge på et 
system, der kontrolleres af et eller flere tredjelande: 
• Det må sikres, at europæiske brugere ikke tages som gidsler for mulige kommende 
afgifter eller gebyrer, der synes overdrevne: hvis der etableres en dominerende stilling 
eller et de facto-monopol, bliver de svært at modstå sådanne afgifter og måske umuligt 
at udvikle alternativer i en fart. 
• EU-industriens konkurrenceevne på dette lukrative marked ville blive alvorligt 
hæmmet. (Europas konkurrenceevne på det potentielt lukrative marked for tjenester 
ville blive undermineret, hvis der ikke er lige adgang til den teknologiske udviklingen 
inden for systemet selv, og især USA viser alle tegn på vilje til at udnytte sin 
strategiske fordel af det militære positionsbestemmelsessystem GPS til at skaffe sig en 
dominerende stilling på verdensmarkedet for systemer og tjenester. 
• Der ligger alvorlige problemer med både suverænitet og sikkerhed i en situation, hvor 
Europas navigationssystemer ligger uden for Europas kontrol. 
Dette er grunden til at Kommissionen foreslår, at EU og medlemsstaterne i utvetydige 
vendinger bør bekræfte deres forpligtelse på at yde et fuldgyldigt europæisk bidrag til 
GNSS. 
I store træk er der tre mulig veje at gå: 
• GNSS udvikles i fællesskab af alle større aktører. 
• EU udvikler et GNSS sammen med en eller flere internationale partnere. Der kunne 
blive tale om et af de to lande, der allerede nu råder over et system, og/eller andre 
større aktører som f.eks. Japan. 
• EU udvikler selv sit eget system. 
5/49 
På langt sigt ville det ideelle være et globalt system med EU og nogle af eller helst alle 
vores internationale partnere som deltagere i et GNSS til civil brug. Lader det sig ikke 
gøre på acceptable vilkår, må EU satse på et selvstændigt europæisk GNSS, hvori der 
tages hensyn til teknologiske fornyelser, som potentielt kunne reducere omkostningerne 
ved et sådant system væsentligt. 
Gennem intense kontakter med vore vigtigste internationale partnere bør vi hurtigst 
muligt undersøge mulighederne for at nå frem til et acceptabelt fælles system, der bør 
bygge på følgende vilkår: 
• Der skal straks fra starten være sikre garantier for, at tjenesten (som bliver grundlaget 
for en række vitale, sikkerhedsrelevante anvendelser i Europa) ikke inddrages eller 
afbrydes, og EU skal være ligeberettiget med i kontrollen med systemet. 
• Der skal være fuldgyldig europæisk deltagelse i systemets udformning, udvikling og 
drift. 
• Europæisk industri skal have lejlighed til at konkurrere på alle dele af markedet og 
ligeberettiget adgang til den grundlæggende teknologi. 
Det er vigtigt at være opmærksom på betydningen af disse drøftelser. Derfor foreslås det 
at de lanceres på højeste plan i de strukturer, der er oprettet til varetagelse af vores 
bilaterale forbindelser. Kommissionen tænkes at skulle føre forhandlingerne og vil holde 
Rådet fuldt orienteret. 
Det er ingenlunde givet, at de andre hovedaktører vil imødekomme disse betingelser. 
Derfor foreslås det, at Europa intensiverer arbejdet med GNSS-2 (forskning, 
demonstration osv.) for at holde muligheden for at udvikle et helt uafhængigt europæisk 
system åben. 
Endelige afgørelser om det europæiske bidrag til GNSS kan træffes i lyset af resultaterne 
af disse drøftelser og af de igangværende tekniske og costbenefitmæssige vurderinger af 
GNSS-mulighederne. Afgørelserne må træffes på grundlag af Europas interesser på 
længere sigt, og ikke ud fra kortsigtede betragtninger. Det foreslås, at man sigter mod 
første kvartal 1999 som det tidspunkt, hvor beslutningsprocessen om GNSS skal sættes i 
gang. Da vil Kommissionen fremsætte sine anbefalinger. Med en længere tidsplan 
risikerer man, at Europa forspilder sin mulighed for at blive konkurrencedygtig på dette 
marked. 
Gennemførelse 
Der er mange spørgsmål at tage stilling til, hvis EGNOS skal etableres med held. 
Tilsvarende spørgsmål vil dukke op for GNSS-2. Medlemsstaterne og EF's institutioner 
må arbejde tæt sammen med de andre organisationer, der er involveret på dette område, 
ikke mindst ESA og Eurocontrol. De vigtigste problemer skitseres i denne meddelelse, og 
handlingsplanen i bilag I redegør for hvem der skal tage sig af dem og hvornår. 
De mest følsomme spørgsmål vedrører internationale forhandlinger, 
organisationsspørgsmål og finansiering. 
6/49 
Den internationale dimension 
Kontakterne med vores internationale partnere skal intensiveres. Det vigtigste er at 
vurdere muligheden for at udvikle et fælles globalt system, som opfylde Europas behov. 
Men der må også forhandles om etablering af ordninger, der gør det muligt at etablere 
GNSS-1 som et primært navigationssystem sammen med EGNOS, både i Europa og 
andre steder. Kommissionen vil udforme mandater til forhandling: 
- med USA og Den Russiske Føderation som dem, der stiller de grundlæggende 
satellitsendte signaler til rådighed, specielt om tjenestegaranti og ansvar for GNSS-1 
- med USA Den Russiske Føderation og Japan om driftskompatibilitet mellem deres 
GNSS-systemer og -komponenter og vores. 
Derudover må der føres forhandlinger med andre lande, som kunne tænkes at ønske at 
benytte EGNOS. I denne forbindelse bør man måske overveje at sætte ind med EF's 
finansieringsinstrumenter. 
Organisatoriske og institutionelle spørgsmål 
Rettidig etablering af EGNOS forudsætter klare ordninger for lovpligtige godkendelser af 
sikkerhedsmæssigt følsomme aktiviteter og sikring af en driftsstruktur for systemet: 
- Et egnet organ på EU-niveau ser ud til at være den mest praktiske måde at få etablere 
ordninger i en fart, som kan regulere de tjenester, der udbydes via EGNOS, således at 
systemets multimodale karakter afspejles, og under fuld udnyttelse af eksisterende 
organisationers ekspertise. 
- På grundlag af det videre arbejde og i samråd med højniveaugruppen om GNSS-2 bør 
der træffes beslutninger - helst før udgangen af 1998 - om en juridisk og driftsmæssig 
struktur, i første omgang for EGNOS og GNSS-1. Denne struktur bør omfatte en 
"tjenestegarant" (som påtager sig ansvaret for at holde tjenesten i gang) og en operatør 
for EGNOS-tjenesten. 
Det er helt afgørende, at der findes tilfredsstillende løsninger på disse spørgsmål, hvis 
europæiske systemer skal være klar i tide til at blive konkurrencedygtige. Dette anser den 
private sektor som lakmusprøven på EU's beslutsomhed, når det gælder om at 
gennemføre GNSS. 
Også spørgsmålene vedrørende grænsefladen mellem civile og militære anvendelser må 
drøftes på et tidligt tidspunkt. Adgangen til meget præcise navigations- og 
positionsbestemmelsessystemer, der dækker hele kontinentet indebærer både risici og 
muligheder. Muligheden for GNSS med dobbelt anvendelsesformål må udforskes, ikke 
mindst af hensyn til omkostningseffektiviteten. Men det er også vigtigt at sikre, at 
funktionerne i et system, der er udformet med henblik på civil brug, ikke kan udnyttes på 
måder, der giver anledning til sikkerhedsmæssige bekymringer. 
Finansiering 
Der må tilvejebringes enighed om finansieringen af den fremtidige udvikling af GNSS 
samtidig med at de strategiske beslutninger træffes i begyndelsen af 1999. Det må 
7/49 
udforskes, hvilke muligheder der er for at opkræve afgifter for brug af GNSS-1- og 
GNSS-2-tjenester, og målet bør være at systemet nærmer sig selvfinansiering på 
mellemlangt sigt. Dette vil sammen med costbenefitanalyserne være et nøgleelement i 
beslutningsprocessen om finansieringen af GNSS-2, uanset hvilken form den får. 
Erhvervsmæssige spørgsmål 
I erkendelse af at GNSS byder på en vigtig chance for EU's rum- og højteknologiske 
industrier og har potentielt dobbelt civilt-militært anvendelsesformål, bør der igangsættes 
en dialog om GNSS med erhvervsinteresser, både brugere og producenter. 
Konklusion 
Rådet og de øvrige institutioner bedes derfor give klar støtte til den overordnede strategi 
og tilslutte sig handlingsplanen, så Kommissionen sammen med den brede vifte af andre, 
bade offentlige og private aktører kan tage fat på gennemførelsen. 
8/49 
1. INDLEDNING 
I denne meddelelse stilles der forslag om en EU-strategi for, hvordan man kan sikre 
sig, at det globale navigationssatellitsystem GNSS får en europæisk dimension. 
Strategien bidrager til etableringen af et net af transeuropæiske 
positionsbestemmelses- og navigationssystemer, som i nødvendigt omfang under­
støttes af jordbaserede systemer. Strategien bygger på fremgangsmåden i Rådets 
resolution af 19. december 19942 og satser på udvikling af et GNSS, som yder en 
optimal service til en acceptabel pris. 
Satellitbaseret positions- og tidsbestemmelse giver mulighed for anvendelse på 
mange områder som f.eks. navigation, kortlægning, landbrug og olie- og 
gasefterforskning. Hvor stor støtte der bliver behov for fra jordbaserede systemer vil 
i vid udstrækning afhænge af, hvordan GNSS udvikler sig. Men meddelelsen 
indeholder en foreløbig analyse af de eksisterende systemers potentielle fremtidige 
rolle og søger at sikre en sammenhængende fremgangsmåde under planlægningen 
af, hvordan navigationsstøttesystemerne skal stykkes sammen, så fremtidens behov 
kan blive dækket. 
Et af Kommissionens hovedmål med at fremlægge denne strategi er at få EU og 
medlemsstaterne til at vise deres engagement i en europæisk deltagelse i et globalt 
navigationssatellitsystem, så europæisk industri og potentielle brugere trygt kan 
investere i udviklingen af systemet. Der står transportpolitiske, økonomiske, 
industrielle, sikkerhedsmæssige og militære interesser på spil. 
GNSS udgør en strategisk udfordring, der har betydning for Europas stilling i 
verden. 
Strategien underbygges af en særlig handlingsplan for udvikling af GNSS3 som 
foreslået i Kommissionens meddelelse om rumfart4 og under hensyntagen til 
arbejdet i "højniveaugruppen"5. Derudover har man arbejdet med den nuværende 
situation med hensyn til Loran-C og nogle af de andre primære jordbaserede 
2 Rådets resolution af 19. december 1994 om et europæisk bidrag til udvikling af et 
verdensomspændende satellitnavigationssystem (GNSS), EFT nr. C 379 af 31.12.1994, s. 2, herefter 
omtalt som rådsresolutionen fra 94. 
Handlingsplanen er gengivet i bilag I til denne meddelelse. 
Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlament - Den Europæiske Union og rummet: 
Fremme af applikationer, markeder og industriens konkurrenceevne, KOM (96) 617 endelig udgave af 
4. december 1996. 
Samordningsgruppen på højt niveau er sammensat af repræsentanter for de nationale regeringer, 
brugere, teleoperatører, de relevante internationale organisationer, herunder Den Europæiske Rum­
organisation, ICAO og Eurocontrol samt industrien for at sikre, at aktiviteter, der iværksættes i Europa 
på området satellitnavigation, sigter mod samme mål, og for at bistå Kommissionen i dens opgaver. 
9/49 
radionavigationssystemer6, og Kommissionens tjenestegrene er i færd med at 
udarbejdet er arbejdsdokument herom. 
2. MÅL 
På linje med det overordnede mål om bæredygtig mobilitet og i overensstemmelse 
med Europas erhvervsmæssige og strategiske interesser har Kommissionen 
udstukket følgende mål for udvikling af nettet af positionsbestemmelses- og 
navigationssystemer: 
• Der skal udvikles effektive og prismæssigt fordelagtige navigations- og 
positionsbestemmelsessystemer, der er bestemt til civil brug og forenelige med 
militære nødvendigheder. 
• Der skal tilvejebringes et højt sikkerhedsniveau, som indbefatter garantier for 
tilstrækkelig europæisk kontrol med et eventuelt fremtidigt system, der bliver 
afgørende for sikkerhedsmæssigt forsvarlig transport i Europa. 
• Det skal sikres, at europæisk industri er i stand til at konkurrere på lige fod i 
konkurrencen på det kommende marked for satellitnavigation. 
Når de foreliggende muligheder skal bedømmes i forhold til disse kriterier, må man 
afbalancere hensynene til økonomiske, politiske og militære forhold. 
3. DEN NUVÆRENDE SITUATION 
3.1 Jordbaserede systemer 
De eksisterende jordbaserede systemer er overvejende udviklet med henblik 
på bestemte transportformer. Efterhånden som satellitnavigation vinder 
accept til brug i stadig mere præcisionskrævende anvendelser, opstår der 
muligheder for at rationalisere den eksisterende infrastruktur. Mange 
jordbaserede systemer står derfor over for udfasning i det kommende årti. 
Men i det mindste ind til videre vil nogle af de jordbaserede systemer fortsat 
være vigtige for lokal præcision og måske også som opbakning til 
satellitsystemerne. I denne meddelelse diskuteres forholdet mellem de jord-
og de rumbaserede komponenter i det transeuropæiske net af 
positionsbestemmelses- og navigationssystemer og hovedpunkterne i 
spørgsmålet om opretholdelse og eventuel videreudvikling af jordbaserede 
systemer. 
I sin planlægning må EU i fuldt omfang tage hensyn til medlemsstaternes 
planer og særlige behov og de investeringer, de allerede har gjort, til 
rekommandationer og krav fra de relevante regel udstedende organisationer, 
6 Rapporten er en opfølgning af Rådets beslutning 92/143/EF af 25. februar 1992 om radionavigations­
systemer for Europa, EFT L 59 af 4. marts 1992, i det følgende omtalt som rådsbeslutningen fra 92. 
10/49 
som f.eks. ICAO og IMO, samt til andre indflydelsesrige landes planer. 
Disse faktorer vil tilsammen få afgørende indflydelse på fremtiden for de 
forskellige jordbaserede systemer. 
3.2 Satellitbaserede systemer 
3.2.1 Potentielle fordele ved satellitbaseret navigation 
Som påpeget i tidligere meddelelser7 kan satellitbaseret navigation og 
positionsbestemmelse komme til at spille en central rolle for, om det skal 
lykkes at nå det politiske mål om effektiv og bæredygtig mobilitet - transport 
af gods og personer på en måde, der er prismæssigt overkommelig, 
sikkerhedsmæssigt forsvarlig, produktiv og så godartet som muligt i forhold 
til nutidens og fremtidens miljø. Satellitbaserede systemer kan nemlig være 
en mere omkostningseffektiv måde at håndtere positionsbestemmelse og 
navigation på end jordbaserede hjælpemidler, og det forventes, at 
udviklingen af sådanne systemer kan mindske belastningen af statsfinanserne 
på mellemlangt sigt. Hvis regeringerne er villige til at lade brugerne betale 
for ydelserne, kan systemerne blive helt selvfinansierende. 
Dertil kommer, at der vil opstå stadig større produktions- og jobmuligheder i 
forbindelse med satellitnavigation i takt med en hurtig vækst i den civile 
brug af sateliitsendte signaler til navigation og til tids- og stedsbestemmelse. 
Fornuftige skøn peger på, at verdensmarkedet kunne få en værdi på 50 mia. 
dollars i løbet af syv år8. 
Systemerne kan give udbytte inden for alle transportformer: 
- Lufttrafikstyringen kan blive forandret til ukendelighed. En stor del af fly­
veledelsesopgaverne kan flyttes til flyene selv; flyenes hastighed og 
spredning kan styres, så kapaciteten øges, uden at det går ud over 
sikkerheden, og så der spares tid, brændstof og omkostninger. Desuden 
vil mange lufthavne, som ikke selv har udstyr til start og landing i al slags 
vejr, kunne tilbyde denne mulighed via satellitsystemer uden at skulle 
foretage de store investeringer i fysisk infrastruktur, som der ellers ville 
være behov for. 
- I skibsfarten vil man kunne styre sikkert uden om farer og hårdt vejr, og 
tilkajlægning vil blive forenklet. 
- Biler kan udnytte vejledningstjenester, der drives via satellit; det kan 
mindske trængslen på vejene og i kombination med GSM bidrage til at 
revolutionere udnyttelsen af bilparker ved at reducere tomkørslen i 
forhold til de nuværende europæiske niveau på omkring 30%. 
7 Meddelelserne "Satellitbårne navigationsydelser: en europæisk strategi", KOM (94) 248 af 14. juni 
1994 og "Den Europæiske Union og rummet", KOM (96) 617 endelig udgave af 4. december 1996. 
8 Se afsnit 8 i denne meddelelse. 
11/49 
Satellitsystemerne kan også bidrage til gennemførelsen af et omfattende 
system til elektronisk opkrævning som led i en politik for fair og effektiv 
prissætning på vejbenyttelse, enten for godstransport eller mere generelt. 
- Også forvaltningen af jernbanevirksomhedernes rullende materiel bliver 
enklere. Der bliver nye muligheder for signalering og togstyring, især i 
tyndt befolkede områder - også her til en brøkdel af den pris, det ville 
koste at udbygge den fysiske infrastruktur. Desuden vil logistikken i 
forbindelse med kombineret transport blive kraftigt forbedret ved 
lokalisering af lastenheder. 
Til alt dette kommer, at satellitsystemer kan lette interoperabiliteten. fordi de 
er tilgængelige over hele Europa. Her er udbyttet umiddelbart størst i ud­
kantsområder, hvor den eksisterende navigationsinfrastruktur i 
almindelighed er mindre veludviklet. 
Endelig er der store muligheder for anvendelse til andet end transport, f.eks. 
inden for fritidsaktiviteter (sejlsport, vandring, fjeldsport), landbrug (gødsk­
ning), fiskeri (genfinding af net, lokalisering af stimer, overvågning af fiske­
riaktiviteter), præcis tidsbestemmelse, vejledning af blinde, jordobservation 
og kortlægning, håndtering af naturskabte risici (seismisk aktivitet, 
jordskred, vulkanologi), meteorologi, forebyggelse af svig (ved lokalisering 
af stjålne varer) samt olie- og gasefterforskning. Udviklingen af GNSS 
skulle derfor kunne understøtte andre EF-politikker, f.eks. på områder som 
beskæftigelse, industri, samhørighed, miljø og udviklingssamarbejde. 
3.2.2 GPSogGLONASS 
Der findes i øjeblikket to globale satellitsystemer til positionsbestemmelse 
og navigation, som udsender signaler i rummet. Systemerne er udviklet af 
USA (GPS) og af USSR (GLONASS9) hovedsagelig af militære grunde. I 
grove træk valgte begge lande konstellationer af 24 satellitter i kredsløb, som 
udsender: 
• kodede præcisionssignaler, som i øjeblikket kun kan modtages af god­
kendte (som regel militære) brugere; 
• standardsignaler, som kan modtages af alle, men som ikke er præcise nok 
til de mest sikkerhedsfølsomme anvendelser (f.eks. til at vejlede fly under 
indflyvning eller skibe, der skal lægge til en havn). Derfor skal der i 
sådanne situationer bruges supplerende navigationsly ælpemidler. 
Det globale navigationssatellitsystem (GLONASS) kontrolleres nu af Den Russiske Føderation. 
12/49 
Hverken GPS eller GLONASS yder tilstrækkelig sikkerhed for driftsbered-
skab og integritet10 (det kan f.eks. vare over 12 timer, inden brugerne bliver 
advaret om ukorrekte signaldata). 
3.3 USA's politik 
3.3.1 Fremme af GPS som global standard 
GPS's standardsignal sendes uden direkte gebyr for brugerne, og USA's 
præsident har forsikret, at dette vil fortsætte i overskuelig fremtid. Dette har 
tilskyndet til udviklingen af et stort US A-domineret marked for GPS-udstyr 
til civile anvendelser. USA forringer imidlertid standardsignalet af for at 
gøre det mindre præcist, men regeringen har lovet at tage nødvendigheden af 
denne forringelse op til nyvurdering en gang om året fra år 2000. 
Ifølge USA's føderale radionavigationsplan vil man som hovedstrategi 
fortsat fremme international accept og gennemførelse af GPS som en del af 
GNSS til navigation under alle faser af flyvning og sideløbende hermed 
gradvis afvikle jordbaserede systemer. Et udkast til tidsplan for inddragelse 
af de forskellige systemer tyder på, at GPS bliver det eneste hovedsystem i 
2010. 
3.3.2 WAAS og LAAS og Loran-C 
USA erkender dog, at GPS uden forstærkning ikke vil kunne opfylde alle 
ydeevnekrav for luftfarten, for havneanløbs- og indsejlingsfaserne i søfarten 
og for mange anvendelser på landjorden. Derfor vil der blive udviklet et 
langtrækkende forstærkningssystem {Wide Area Augmentation System, 
WAAS) i to faser over de kommende seks år: de første tjenester skulle være 
klar til certificering i 1999 og mere avancerede tjenester stå til rådighed fra 
2001. 
Til supplement af GPS og WAAS forventer USA, at der vil opstå et behov 
for lokale forstærkningssystemer {Local Area Augmentation Systems, LAAS), 
som skal understøtte visse præcisionsoperationer. LAAS-specifikationerne 
skal være udviklet i slutningen af 1998, og systemerne skal kunne tilbydes 
brugerne i 2005. Ind til LAAS er fuldt driftsklar, skal kravene fra præcis 
indsejling og/eller indflyvning imødekommes med andre jordbaserede 
systemer. 
USA føderale radionavigationsplan erkender, at Loran-C er det 
radionavigationssystem, der har flest brugere. Det forventes imidlertid, at 
brugen af Loran-C vil gå tilbage, efterhånden som GPS slår igennem, og 
10 Præcision: (Militære) præcisionssignaler viser rigtigt ned til ±20 m. For (civile) standardsignaler for 
positionsbestemmelse er præcisionen ±70-100 m. 
Integritet (eller sikkerhed): brugerne skal være sikre på at kunne modtage de signaler, de har brug for. 
Ethvert svigt skal meddeles brugerne inde for en given tidsperiode. 
Driftsberedskab: Systemet skal være til rådighed for kontinuerlig brug i et givet geografisk område. 
13/49 
planen regner med at systemet inddrages i 2000. Transportministeriet har 
allerede udviklet et differentielt GPS-net1 ' langs USA's kyster, og det 
forventes, at nettet vil blive udvidet, så det også kan betjene banesektoren. 
3.3.3 En ny generation af GPS 
USA er allerede i færd med at udvikle næste generation af GPS-systemet12 
med et ekstra signal til civil brug: frekvensen skal være fastlagt og en plan 
for dets tilvejebringelse udarbejdet i marts 1998. Det nye signal bliver 
præcisere end de signaler, der kan fås fra GPS nu. Det nye system forventes 
at være fuldt driftsklart kort efter 2010. 
3.4 Den Russiske Føderations og SNGs politik 
GLONASS-konstellationen byder på større præcision end den, der kan fås 
fra GPS's civile del, og bedre dækning af de nordeuropæiske breddegrader. 
Standardsignalet fra GLONASS vil ligesom GPS-signalet, i overskuelig 
fremtid være fri for direkte brugerafgifter. Systemforbedringer er under 
udvikling, men vedligeholdelsen af det gamle system vil kræve store 
ressourcer, som Den Russiske Føderation måske får svært ved at stille til 
rådighed uden hjælp udefra. 
SNG-medlemsstaternes mellemstatslige radionavigationsprogram sigter mod 
at samordne udviklingen af hjælpemidlerne til radionavigation for at øge 
sikkerheden. Det er planen at øge samarbejdet med de relevante 
internationale organisationer og andre stater med sigte på udvikling af en 
sammenhængende radionavigationspolitik. Programmet dækker perioden 
frem til år 2000. Det indebærer ikke inddragelse af noget af de systemer, der 
nu drives af SNG-staterne. 
3.5 Andre landes politik 
Flere andre lande arbejder på at udvikle deres egne forstærkninger af de 
rumbaserede systemer, eller forhandler om at kunne benytte EGNOS-
signalet13 med størst muligt udbytte. Ikke mindst arbejder Japan, Indien og 
Australien på mulige regionale bidrag til GNSS; disse lande har væsentlige 
andele i jordbaserede systemer, især til brug for flyveruter og til søfarten. 
Det er vigtigt at holde nøje øje med, hvordan deres radionavigationsplaner 
udvikler sig, så der bliver mulighed for at samordne regionale 
fremgangsmåder og opnå størst mulig interoperabilitet for systemerne til 
1 ' Et differentielt GPS korrigerer GPS-signalerne for at forbedre tjenesten i et givet lokalområde. 
12 Kongressen har godkendt, at der iværksættes forundersøgelser vedrørende udviklingen af en tredje 
generation af GPS-satellitter med dobbelt (civilt og militært) anvendelsesformål; satellitterne skal være 
beskyttet mod kernevåbenangreb. 
13 EGNOS: European Geostationary Navigation Overlay Service, et system, som er under udvikling som 
Europas bidrag til GNSS-1. 
14/49 
gavn for brugerne. Dermed skulle man også kunne undgå overlappende 
arbejde og således minimere omkostningerne. 
De afrikanske lande er opmærksomme på det presserende behov for at 
udvikle en navigationsinfrastruktur, især for den civile luftfart. Der er en 
ganske stor lufttrafik gennem Afrikas luftrum. Det er bl.a. europæiske 
selskaber, som arbejder her, og der er alvorlig bekymring for sikkerheden. 
De berørte lande har erkendt, at GNSS, og specielt ved brug af EGNOS, kan 
tilbyde en løsning for hele regionen. De forhandler derfor om en egnet 
udviklingsplan, fortrinsvis med Europa.14 
En tilsvarende situation foreligger for Sydamerikas og det caribiske områdes 
vedkommende, hvor der er betydelig europæisk trafik og stærkt begrænset 
infrastruktur. Også her vises der interesse for at udnytte GNSS. Desuden 
betyder regionens geografi, at det er svært at etablere jordbaseret dækning, 
hvorfor en rumbaseret løsning er tillokkende. Støtte til udviklingen af en 
egnet navigationsinfrastruktur vil være i både Europas og de berørte landes 
interesse. 
3.6 De internationale organisationer 
Den Internationale Søfartsorganisation og Den Internationale Organisation 
for Civil Luftfart er de vigtigste af de internationale organisationer, der 
fastlægger standarder og anbefaler fremgangsmåder inden for luft- og søfart. 
De fleste af disse er ikke umiddelbart bindende, men bliver det, når 
medlemsstaterne eller de relevante organisationer (f.eks. de civile 
luftfartsmyndigheder) ratificerer dem. For GNSS's vedkommende arbejdes 
der allerede på at fastlægge en ramme for anbefalede fremgangsmåder og 
minimumsstandarder for drift. 
IMO erkender, at der netop nu er behov for mindst to forskellige og 
indbyrdes uafhængige systemer for positionsbestemmelse. I juli 1996 
noterede IMO's underkomité for navigationssikkerhed, at regeringerne i 
Frankrig, Tyskland, Irland, Nederlandene, Norge, Rusland, Japan, Korea og 
Kina havde til hensigt at foreslå, at deres Loran-C/Chayka-kæder anerkendes 
som egnede systemer. Verdensomspændende systemer som GPS og 
GLONASS anerkendes også15. Disse synspunkter har i vid udstrækning fået 
tilslutning fra andre relevante organisationer, herunder IALA {International 
Association of Lighthouse Authorities), General Lighthouse Authorities of 
UK and Ireland og SNG's Internavigationsråd. 
14 Regionale møde i ICAO, AFI 7, Abuja, maj 1997. 
15 IMO anerkendte GPS i juni 1996 som et egnet system. Men IMO advarede brugerne om, at det 
nuværende system ikke er egnet til navigation ved havneanløb og -indsejling og i andre farvande, hvor 
manøvrefriheden er begrænset, og at det ikke har samtidig advarsel om fejlfunktion. GLONASS blev 
med samme forbehold anerkendt i december 1996. 
15/49 
ICAO har accepteret GNSS, som organisationen vil bruge til sit fremtidige 
system for kommunikation, navigation, overvågning/lufttrafikstyring 
(CNS/ATM: communication, navigation, surveillance/air traffic 
management). De har indset betydningen af at have to basissystemer (GPS + 
GLONASS) og har anbefalet anvendelse af forstærkningstjenester til 
sikkerhedsformål. Disse spørgsmål drøftes videre af et GNSS-panel, som vil 
udarbejde globale standarder. Desuden er der nedsat et juridisk panel, som 
skal drøfte juridiske aspekter af GNSS, herunder ansvarsspørgsmål. 
4. EU'S ROLLE OG DEN NUVÆRENDE SITUATION 
Konventionelle jordbaserede navigationssystemer er generelt blevet organiseret på 
nationalt plan, og det er medlemsstaterne, der har påtaget sig bindende forpligtelser i 
forskellige internationale organer til at sikre en vis minimumsstandard på 
navigationsområdet. Medlemsstaterne vil således fortsat spille en førende rolle i 
udviklingen af satellitsystemer. 
Der er dog enighed om, at satellitnavigation ifølge sagens natur er et 
grænseoverskridende anliggende, og EF-institutionerne har erkendt, at der må gøres 
en fælles indsats for at sikre, at Europa får muligheden for at deltage i udviklingen i 
fuldt omfang. For at sikre, at bestræbelserne hænger sammen og udnytter den 
forhåndenværende ekspertise optimalt, er der nedsat en trepartsgruppe (ETG: 
European Tripartite Group16). De tre involverede organisationer har paraferet en 
aftale om, hvilken rolle hver af parterne skal spille, og forelagt den for EF's 
institutioner til godkendelse17. Aftalen fastlægger følgende hovedansvarsområder: 
• institutionelle, erhvervsmæssige og strategiske forhold samt forskning: 
Det Europæiske Fællesskab, repræsenteret ved Kommissionen (som bistås af 
rådgivende grupper fra medlemsstaterne, internationale organisationer og 
industrien); 
• teknisk-videnskabelig udvikling: 
Den Europæiske Rumorganisation (ESA) med bistand fra medlemsstaternes 
nationale rumorganisationer; 
• fastlæggelse af brugerkrav: 
Eurocontrol (for civil luftfart) og Kommissionen (for andre brugere). 
De nuværende EU-strategi, som den er opstillet i rådsresolutionen fra 94, omfatter 
de to faser i GNSS: 
16 ETG består af Fællesskabet (repræsenteret ved Kommissionen), ESA og Eurocontrol. 
17 Forslag til Rådets afgørelse om aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab, Den Europæiske 
Rumorganisation og Den Europæiske Organisation for Luftfartssikkerhed om et europæisk bidrag til 
udvikling af et globalt navigationssatellitsystem, KOM (97) 442 endelig udgave, 23. september 1997. 
16/49 
19 • GNSS-1, som EU bidrager til med EGNOS, indebærer anvendelse af de 
basissignalerne fra USA og Rusland, men sådan at disse signalers præcision og 
integritet forstærkes ved hjælp af supplerende jord- og rumbaseret udstyr. 
EGNOS skal efter planerne være på plads inden år 2000. 
• GNSS-2, der tænkes udviklet som et civilt kontrolleret system som afløser for de 
eksisterende miltære systemer. Dette system befinder sig stadig i de tidlige 
udviklingsfaser. 
Ved at deltage i GNSS-1 med EGNOS-projektet far Europa foden indenfor i denne 
vigtige sektor og kommer lettere med i GNSS-2. Selvom de to faser er principielt 
adskilte, så vil der nok i praksis blive tale om en glidende overgang mellem dem, 
efterhånden som eksisterende systemer ældes. 
Tidligt udbytte af Europas bidrag til forstærkning af 
GPS og GLONASS (GNSS-1) 
Europa arbejder allerede nu på at udvikle et bidrag til GNSS-1 i form af EGNOS18. 
Denne tjeneste skal overvåge signalerne fra GPS/GLONASS og levere tidstro 
korrektioner, således at signalernes præcision, integritet og driftsberedskab sikres i 
et stort område, der strækker sig fra det nordvestlige Atlanterhav til Fjernøsten, fra 
Arktis til Afrikas Horn og fra Sydamerika til ASEAN-landene og det vestlige 
Australien. Der er særlige fordele ved at benytte både GPS og GLONASS frem for 
at bygge på kun ét af dem: hvis en satellit eller signalerne svigter kan det ene system 
fungere som opbakning for det andet; og den omstændighed, at GPS og GLONASS 
arbejder på forskellige frekvenser gør generelt systemet mere robust 
(modstandsevne over for interferens, jamming m.v.). 
Denne fremgangsmåde i forbindelse med GNSS-1 vil forbedre 
navigationstjenesterne19 ved at sikre GPS- og GLONASS-signalernes integritet, ved 
som noget helt nyt at tilvejebringe fuldt ud harmoniseret og integreret dækning af 
hele det europæiske område, ved at øge transportkapaciteten, fordi det muliggør 
mindre separation, og ved i sidste ende mindske navigationslyælpemidlernes 
omkostninger. Dertil kommer, at europæisk industri får en trædesten på vejen til 
GNSS-2. 
Udbyttet vil i starten blive særlig mærkbart i områder, hvor der i øjeblikket savnes 
navigationsinfrastruktur, og dermed især være til gavn for samhørighedspolitikken. 
Udviklingen af EGNOS giver den europæisk rumfartsindustri mulighed for i hvert 
fald en vis deltagelse i GNSS og tilbyder transporterhvervet (som er den vigtigste 
målgruppe) et system, der imødekommer de fleste behov inden for navigation og 
trafikstyring. 
8 European Geostationary Navigation Overlay Service. 
I begyndelsen med en præcision på ±20 meter. 
17/49 
Enhver troværdig EU-strategi må indebære et klart engagement i fuld gennemførelse 
af EGNOS, så EU kan etablere et solidt grundlag for at spille en rolle i den videre 
udvikling. 
Senere udbytte og et system konstrueret til civil anvendelse (GNSS-2) 
GNSS-2 bør byde på en række fordele, ud over hvad man kan få ud af GNSS-1. 
Disse bør omfatte navigationstjenester, der indbefatter alle faser under flyvning (og 
ligeledes præcisionsanvendelser inden for andre transportformer, som f.eks. skibes 
tilkajlægning) og mulighed for at rationalisere den eksisterende infrastruktur. 
Der foreligger en række interessante forslag fra europæisk industri, f.eks. om brug af 
mikrosatellitter eller om at udnytte muligheden for at installere navigationsudstyr i 
telekommunikationssatellitter. En sådan fremgangsmåde kunne hjælpe industrien til 
at engagere sig meget stærkere i et stort og ekspanderende marked for udstyr og 
tjenester. Omkostninger og udbytte ved de forskellige muligheder må vurderes, og 
det må fastlægges, hvad der er det optimale serviceniveau for rumbaseret teknologi. 
5. EN STKATKC;I FOR Eli 
I dette afsnit fremstilles i grove træk de valgmuligheder, som EU står over for, 
hvorefter der fremlægges en strategi for, hvordan Europa kan sikres en fuldgyldig 
rolle i GNSS på de bedst mulige vilkår. 
GNSS-strategien må naturligvis bygges op om en praktisk anvendelig vision, som 
alle berørte parter (den offentlige og den private sektor, myndigheder, 
markedsregulerende instanser, industrien og brugerne) kan samles om i et 
fungerende arbejdsfællesskab. 
Fællesskabet har allerede forpligtet sig på EGNOS som et middel til på kort sigt at 
stille en satellittjeneste til rådighed i Europa. Den praktiske indsats for at 
gennemføre programmet med et godt resultat er dog endnu ikke sat i værk. Senere i 
dokumentet og i bilag I redegøres der for, hvad der skal gøres på dette punkt. 
Medlemsstater, brugerverdenen (især den civile luftfart) og militære interesser har 
peget på, at der hinsides EGNOS ligger politiske og strategiske farer i at basere sig 
på et system, som kontrolleres af et eller flere tredjelande. 
• Det må sikres, at europæiske brugere ikke tages som gidsler i en strid om 
eventuelle fremtidige afgifter eller gebyrer, der forekommer overdrevne; hvis der 
skulle opstå en situation med en dominerende virksomhed eller et de facto-
monopol, ville det være svært at modstå sådanne afgifter og måske umuligt at 
udvikle alternativer i en fart. 
• Dette ville også være alvorligt hæmmende for EU-industriens konkurrenceevne 
på dette lukrative marked. 
• Der ligger alvorlige problemer med både suverænitet og sikkerhed i en situation, 
hvor Europas navigationssystemer ligger uden for Europas kontrol. 
18/49 
Derfor er det afgørende vigtigt, at EU kommer til at spille en fuldgyldig rolle i 
GNSS. I store træk er der tre mulig veje at gå: 
• GNSS udvikles i fællesskab af alle større aktører. 
• EU udvikler et GNSS sammen med en eller flere internationale partnere. Der 
kunne blive tale om et af de to lande, der allerede nu råder over et system, 
og/eller andre større aktører som f.eks. Japan. I denne forbindelse vil det være 
relevant at notere sig, at Rusland agter at lade kontrollen med GLONASS overgå 
til deri civile sektor og finder byrden ved at opretholde systemet tung. Derfor er 
der måske store muligheder for samarbejde med Rusland. 
• EU udvikler selv sit eget system - enten som et regionalt eller et globalt system. 
Allerede nu er der omfattende kontakter mellem de andre aktører på scenen, og USA 
indtager her hovedrollen i overensstemmelse med deres strategiske stræben efter at 
sikre GPS-systemets dominans. 
Principielt vil fælles udvikling nok være det mest omkostningseffektive, fordi man 
så ville undgå fordobling af eksisterende satellitkonstellationer og kunne dele 
udgifterne til systemudvikling. Men skal der udvikles et system sammen med USA 
eller Rusland, bliver der sandsynligvis tale om at benytte GPS og/eller GLONASS 
som udgangspunkt. EU bliver derfor som absolut minimum nødt til at forhandle sig 
frem til rimelige og bindende ordninger med sine internationale partnere - ordninger 
som i realiteten sikrer, at man efterhånden går over til et system, der kontrolleres i 
fællesskab. Ordningen skal omfatte følgende vilkår: 
• Der skal straks fra starten være sikre garantier for, at tjenesten (som bliver 
grundlaget for en række vitale, sikkerhedsrelevante anvendelser i Europa) ikke 
inddrages eller afbrydes, og EU skal spille en fuldgyldig rolle i kontrollen med 
systemet. 
• 
• Der skal være fuldgyldig europæisk deltagelse i systemets udformning, udvikling 
og drift. 
Europæisk industri skal have lejlighed til at konkurrere frit og loyalt på alle dele 
af markedet. 
På grundlag af denne analyse foreslås følgende strategi: 
Det bedste ville være, hvis EU kunne udvikle et civilt GNSS i fællesskab med vores 
internationale partnere, dog kun hvis de ovenfor skitserede betingelser for fælles 
udvikling imødekommes. Derfor er der brug for intensive kontakter med de berørte 
lande til bedømmelse af, om der er realistisk mulighed for at nå frem til et 
acceptabelt globalt system, der imødekommer Europas strategiske interesser. Hvis 
de europæiske betingelser ikke kan imødekommes, bør der træffes beslutning om at 
arbejde for et selvstændigt europæisk system, idet der tages hensyn til teknologiske 
udviklinger, som kunne bringe prisen for et sådant system betydeligt ned. 
19/49 
I mellemtiden bør Europa fortsat investere i GNSS-2 (forskning, demonstration 
osv.20) for at sikre, at det bliver muligt at tage fat på udviklingen af et europæisk 
system, som sætter europæisk industri i stand til at konkurrere effektivt på dette felt, 
hvis fælles udvikling viser sig at være urealistisk. 
Bedømmelsen af vores partneres hensigter bliver et afgørende moment i afgørelsen 
af, hvilke strategiske beslutninger der må tages om GNSS. Det er vigtigt at indse, 
hvor stor betydning disse drøftelser far, og de bør lanceres på højeste plan inden for 
rammerne af vores bilaterale forbindelser: den transatlantiske dialog med USA og 
partnerskabs- og samarbejdsaftalerne med Rusland. Der er al mulig grund til at føre 
tilsvarende drøftelser med Japan. Kommissionen forestiller sig, at den skal føre 
samtalerne og holde Rådet fuldt informeret. 
Endelige afgørelser om det europæiske bidrag til GNSS kan træffes i lyset af 
resultaterne af disse drøftelser og af de igangværende tekniske og costbenefit-
mæssige vurderinger af GNSS-mulighederne. Afgørelserne må træffes på grundlag 
af Europas interesser på længere sigt, og ikke ud fra kortsigtede betragtninger. Det 
foreslås, at man sigter mod første kvartal 1999 som det tidspunkt, hvor 
beslutningsprocessen om GNSS skal sættes i gang. 
På grund af sin multinationale, multimodale og multifunktionelle karakter rejser 
GNSS en hel række komplekse politiske, tekniske, finansielle, industrielle og 
organisatoriske spørgsmål. Dem redegøres der for i de følgende afsnit og i 
handlingsplanen2 '. 
6. ETABLERING AF OMKOSTNINGSEFFEKTIV OG SIKKER SATELLITNAVIGATION I 
EUROPA (I STARTEN VED HJÆLP AF GNSS-1) 
Mange af de spørgsmål, der opstår omkring etablering af et omkostningseffektivt og 
sikkert system for satellitnavigation, og som drøftes i dette afsnit, har også 
betydning for GNSS-2. Især spørgsmålene om ansvar og certificering, frekvens og 
kredsløbsbeskyttelse samt interoperabilitet er afgørende. 
6.1 Brugerbehov og opgaveformulering 
En omkostningseffektiv tjeneste skal udformes og indføres til både 
sikkerhedsrelaterede og forretningsmæssige anvendelser, som kan tænkes at 
blive udviklet, efterhånden som der fremkommer nye tjenester. Derfor er det 
vigtigt, at brugerbehovene identificeres i så tidlig en fase som muligt. 
Brugerbehovene bør hurtigst muligt vurderes endelig inden for rammerne af 
ETG. Kommissionen bør så vidt muligt holde øje med situationen ved at 
konsultere brugergrupper og industrien og rapportere om udviklingen til 
20 Der arbejdes under det fjerde rammeprogram og i andre sammenhænge med forskning og teknologisk 
udvikling, herunder demonstration (FTU). I det femte rammeprogram vil der blive medtaget flere 
projekter. 
21 Se bilag I. 
20/49 
GNSS-ekspertgruppen og Ad hoc-gruppen på Satellitområdet. Brugerne bør 
kunne bidrage til Kommissionens arbejde, og det netsted, som er under 
oprettelse for det nuværende GNSS-kontor22, bliver en af kanalerne for 
sådanne bidrag. 
Blandt de tekniske problemer, der skal besvares, kan nævnes fastlæggelsen 
af, hvilket serviceniveau, som EGNOS-tjenesten skal kunne betjene en 
multimodal målgruppe med ('opgaveformulering'), og hvilket geografisk 
område den skal dække (hvad der indebærer afklaring af, hvilke andre lande 
der ønsker at benytte EGNOS), samt hvordan signalerne skal være 
karakteriseret. 
EGNOS udvikles med henblik på at sætte de første tjenester i gang fra år 
2000, og det er meningen, at den skal kunne udvides til at omfatte mere 
sikkerhedskritiske anvendelser fra år 200323. 
6.2 Garantier og ansvar 
Hvis GNSS-tjenesterne skal kunne benyttes til sikkerhedsfølsomme civile 
anvendelser, må der etableres et solidt juridisk grundlag, der omfatter: 
- garantier for at signalerne vil blive stillet permanent til rådighed med et 
mindste garanteret præcisionsniveau; 
- varslingsperioder før der må indføres væsentlige ændringer (f.eks. 
signalkarakteristik, frekvens eller infrastruktur), således at regeringerne, 
industrien og brugerne har tid til at indrette sig; 
- en afgrænsning af, hvilke handlinger der er tilladelige, og tidsplaner for 
permanent eller midlertidig inddragelse af signalerne, herunder i tilfælde 
af force majeure (som f.eks. et uundgåeligt teknisk svigt i et system eller 
en del af et system eller fjendtlige handlinger); 
- bestemmelser om, hvilke administrative eller retslige klageprocedurer der 
skal følges, og en ordning, der fastlægger omfanget af og grænserne for 
ansvarligheden for forskellige applikationer (med forskellige 
forsikringsniveauer). 
Det får afgørende indflydelse på den endelige udformning af GNSS-
systemet, om disse spørgsmål kan besvares tilfredsstillende. For GNSS-1, 
som vil være afhængigt af signalerne fra GPS- og GLONASS-
konstellationerne, må der derfor hurtigst muligt forhandles med USA og Den 
Russiske Føderation for at finde ud af, om der kan indgås acceptable og 
bindende aftaler. Der bliver også brug for aftaler om de langtrækkende 
22 I ETG-aftalens artikel 5, stk. 2, er der hjemmel for oprettelse af et sekretariat, som skal yde 
administrativ støtte og teknisk bistand til ETG. 
23 Tidspunkter på grundlag af ARTES-9-planerne. 
21/49 
forstærkningssystemer EGNOS, WAAS og MS AS. Hvis der kan indgås 
sådanne aftaler, kan de eventuelt danne grundlag for en bredere international 
konvention, som kan tænkes tilpasset, efterhånden som GNSS udvikler sig. 
Hvis der ikke kan opnås garantier, må der hurtigst muligt træffes afgørelse 
om mulige alternative fremgangsmåder: disse kunne påvirke udviklingen af 
anden fase af EGNOS og strukturen i GNSS-2. 
Kommissionen bør med bistand fra ETG følge de internationale 
organisationers (især ICAO, IMO og IALA) drøftelser om ansvar og sikre, at 
der tages behørigt hensyn til Fællesskabets holdning. Dette stiller i det 
mindste krav om samarbejde mellem medlemsstaterne om mødeforberedelse 
og samarbejde med andre indflydelsesrige lande og blokke, hvis holdninger 
ligger tæt på Fællesskabets. 
6.3 Certificering 
Før GNSS kan benyttes til sikkerhedsrelaterede anvendelser, skal det 
certificeres af de relevante organer (på grundlag af ICAO's retningslinjer for 
luftfartens vedkommende og IMO's for søfarten; for transport på landjorden 
findes der ingen tilsvarende organer i øjeblikket). Certificeringen skal gælde 
signalet i rummet, det jordbaserede net og brugerudstyret. 
EGNOS er et europæisk system og bør derfor naturligvis certificeres på 
europæisk plan. Supplerende systemer (de amerikanske og japanske 
langtrækkende forstærkningssystemer, WAAS og MSAS) skal også 
certificeres af de relevante myndigheder, og derefter vil en form for gensidig 
anerkendelse måske være hensigtsmæssig. EGNOS-tjenesten bliver muligvis 
lettere at få certificeret for sikkerhedsfølsomme anvendelser end WAAS og 
MSAS, fordi den ikke bygger på GPS alene, men får en alternativ kilde til 
satellitsignaler, hvis enten GPS eller GLONASS svigter eller bliver 
upålidelig (midlertidigt eller permanent). 
Det andet nøglespørgsmål er, om systemerne bør certificeres for hver 
transportform for sig, eller om der bør gennemføres en generel certificering, 
der gælder for alle transportformer. Effektivitetshensyn taler for den 
sidstnævnte fremgangsmåde, hvis den kan gennemføres i praksis. 
6.4 Sikring af frekvenser og kredsløb 
Det er afgørende, at de nødvendige frekvenser stilles til rådighed og, når 
GNSS er sat i drift, beskyttes tilstrækkeligt. Desuden er det vigtigt, at de 
relevante kredsløbsbaner beskyttes, og at det så vidt muligt sikres, at 
satellitterne ikke trues af affald i rummet. Tilsvarende må enhver strategi 
anvise, hvordan disse navigationssatellitter selv skaffes af vejen på fornuftig 
vis, når de er udtjente. 
Den verdensomspændende konference for radiokommunikation (WRC) i 
1997 satte projektør på vigtigheden af spørgsmålet om frekvenser til GNSS, 
både med hensyn til kravet om tildeling af flere frekvenser og med hensyn til 
nødvendigheden af at sikre, at driften af GNSS ikke forstyrres af andre 
22/49 
radiokommunikationstjenester. Disse spørgsmål vil blive drøftet på den 
kommende WRC i 1999. Det er en kendsgerning, at den stigende 
efterspørgsel efter telekommunikationstjenester (f.eks. personlig 
mobilkommunikation) kan føre til flere og flere interessekonflikter, når der 
søges adgang til frekvensbånd, som i øjeblikket er forbeholdt navigation. 
De konkrete frekvensbehov til EGNOS og andre europæiske elementer i 
GNSS bør identificeres og mulighederne for at dele frekvensbånd 
undersøges. Derefter må Fællesskabet fastlægge en fælles indstilling til 
frekvensspørgsmål i internationale organisationer som Den Internationale 
Teleunion og dens WRC-konferencer, og det må gøre det klart, at det står 
fast på, at der skal stilles de nødvendige frekvenser til rådighed for GNSS, 
samtidig med at det sikres, at dette gennemføres på en måde, der begrænser 
mulighederne for andre frekvensbrugere mindst muligt. 
Der bør tages de nødvendige skridt, herunder samordning med andre berørte 
lande, ikke mindst USA, Den Russiske Føderation og Japan, i deres 
egenskab af bidragydere til GNSS, til at sikre, at det internationale samfund 
støtter frekvenskravene for GNSS på den kommende WRC i 1999, og at 
parterne overholder deres forpligtelser i henhold til den internationale ramme 
for tildeling af radiofrekvenser. 
6.5 Interoperabilitet og optimal udvikling og anvendelse af EGNOS 
Hvis GNSS-1-infrastrukturens effektivitet skal optimeres, er det nødvendigt, 
at der er fuld interoperabilitet mellem alle dens komponenter i forskellige 
lande, f.eks. overvågningsstationer og kontrolcentre, såvel som de 
rumbaserede forstærkningssystemer, der er under udvikling, (f.eks. Japan og 
USA). Der bør lægges stor energi i at videreføre de tekniske drøftelser om 
interoperabilitet (se afsnit 8 nedenfor). 
I øjeblikket udvikles GNSS-systemets jordbaserede infrastruktur i det store 
og hele af nationale organer, som bidrager med deres arbejde. Hvis dette 
arbejde ikke samordnes, er der fare for, at der udvikles en uafbalanceret 
infrastruktur. Kommissionen foreslår derfor, at den i samarbejde med ESA 
tager initiativ til at udarbejde en detaljeret plan for den påkrævede 
infrastruktur (både de rum- og jordbaserede segmenter). Derefter bør 
organisationer der bidrager til programmet vælge elementer fra denne plan. 
Mange lande uden for den europæiske region vil kunne modtage EGNOS-
signalet. I en række af disse lande er de nuværende navigationsly ælpemidler 
utilstrækkelige. Derfor bør det overvejes at udvide EGNOS-systemets 
jordbaserede net til at omfatte disse regioner, især da hensigtsmæssige 
overvågningsaktiviteter uden for EU i høj grad vil styrke EGNOS/GNSS-1-
løsningen. En sådan udvidelse vil give brugerne en række yderligere 
driftsfordele i kraft af forbedret sikkerhed for transportsystemet. Også her 
bør konfigurationen bygge på en helhedsplan, der fastlægger en optimal 
jordbaseret driftsinfrastruktur for EGNOS for at sikre den bedst mulige 
betjening til de lavest mulige omkostninger. 
23/49 
Etablering af jordstationer uden for EU's område er ikke kun vigtigt for 
EGNOS, men kunne også lette udviklingen af GNSS-2. 
Et sidste teknisk punkt er behovet for et harmoniseret system for geografiske 
referencer, så signaliserede positioner kan forbindes direkte med 
digitaliserede kort. Her er der behov for samordning med de relevante 
internationale standardiseringsorganisationer. 
6.6 Undersøgelser, forskning og teknologiudvikling 
Flere vigtige GNSS-relaterede FTU-projekter og forundersøgelser har fået 
eller er indstillet til støtte fra Fællesskabet. Et at disse går ud på at udvikle 
flerkanalsmodtagere af høj kvalitet, hvad der afgørende for GNSS-
programmets succes og levedygtighed. Blandt de fremtidige FTU-behov kan 
særlig nævnes samarbejde med de øst- og centraleuropæiske lande, især Den 
Russiske Føderation, og opgaver i forbindelse med forbedring af 
fremstillingsprocesser, indkredsning afløsninger på frekvensspørgsmål og 
problemet med affald i rummet. 
Der dannes i stadig større omfang konsortier omkring fælles undersøgelser 
og FTU - en udvikling, som har Kommissionens fulde støtte. Det bliver 
desuden af stor betydning at sikre, at den indsats, der gøres af EU, 
medlemsstaterne, ETG og organisationer, supplerer hinanden; dette gælder 
særlig for arbejdet i ESA og denne organisations ARTES-programmer samt 
temaprogrammerne og de direkte og indirekte aktioner under det femte 
rammeprogram. 
7. GNSS-2 
7.1 Gennemførelsesplan 
Fællesskabet og ESA har arbejdet på GNSS-2 sammen med industrien, som 
allerede har fundet frem til en række forslag24, især ved brug af 
forskningsrammerne. Forslagene er for tiden til bedømmelse. De omfatter 
særlige satellitter til transportanvendelser, hvor der bygges videre på 
erfaringerne med de vellykkede GPS- og GLONASS-systemer; 
konstellationer i lavt eller mellemhøjt kredsløb, hvis formål primært er 
telekommunikation, men som også kan medtage navigationsudstyr; samt 
mikrosatellitter. De spørgsmål, der skal undersøges, vil uundgåeligt komme 
til at omfatte navigationssignalets kvalitet og de samlede omkostninger ved 
at udvikle og vedligeholde hele navigationsnettet i forhold det udbytte, man 
kan få af det. Under alle omstændigheder bør det sikres, at der er 
interoperabilitet i forhold til andre satellitnavigationssystemer og -tjenester. 
Brugerbehov og mulige anvendelser og markeder må indkredses tidligst 
muligt, så man kan fastlægge et optimalt ydeevneniveau, som systemet 
24 De nuværende forslag til anskaffelser til GNSS-2 anslås at ville koste mellem 300 og 4000 mio. ECU. 
24/49 
(rumsegmentet, jordsegmentet og eventuelle forstærkninger) skal 
konstrueres til at klare. Muligheden for samtidig at tage højde for navigation 
og andre behov (f.eks. militære behov eller forebyggelse af svindel) vil også 
blive undersøgt grundigt. 
Så snart de tekniske og sammenlignende undersøgelser er afsluttet og 
resultaterne vurderet i lyset af fremskridtene med certificering og med 
tilrådighedsstillelse af udvidede GPS-tjenester, må der som anført i 
strategiafsnittet straks træffes beslutning om etablering af GNSS-2. Derpå 
kunne der foreslås en tidsplan for indkøbsfaserne til GNSS-2, herunder 
udarbejdelse af en helhedsplan for infrastrukturen og for afprøvning, 
etablering og validering af systemet. Det må fastlægge, hvordan 
rollefordelingen skal være mellem ESA og andre bidragydere til GNSS-2. 
7.2 Undersøgelser, forskning og udvikling 
Fortsatte undersøgelser, forskning og udvikling samt gennemførligheds­
undersøgelser spiller en særlig stor rolle for GNSS-2. Der skal især sigtes 
mod validering og demonstration af koncepter, udvikling og validering af 
generiske teknologier, optimering af systemudformning, gennemførelse af de 
første demonstrations- eller pilotprojekter, specificering af innovative syste­
mer, som kan understøtte avancerede tjenester, forbedring af fremstillings­
processer og indkredsning afløsninger på frekvensspørgsmålene. 
Det reviderede forslag til femte rammeprogram25 åbner mulighed for denne 
form for indsats. 
8. ERHVERVSPOLITISKE SPØRGSMÅL 
I år 2000 forventes det europæiske marked for udstyr og tjenester i forbindelse med 
GNSS at nå op over 4 mia. ECU . Tilsvarende markeder er under udvikling i USA, 
Japan og andre dele af verden. 
Europæisk erhvervsliv er opmærksom på den store økonomiske betydning af dette 
hastigt voksende marked og på de muligheder, det vil byde på i fremtiden26. Men for 
udstyrets vedkommende er udgangspositionen svag: europæisk industri har kun en 
andel på ca. 15% af det europæiske marked og 5% af verdensmarkedet. 
25 Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om femte rammeprogram for Det Europæiske 
Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002), 
KOM (97) 142 endelig udgave. 
26 Til det amerikanske GPS-system (Global Positioning System) skønnes det i amerikanske kilder, at 
salget af udstyr, som var på 600 mio. $ i 1993, vil stige til 2 mia. i år 2000 og 30 mia. i 2005. Alene 
for integrerede bilistinformationssystemer forventes det årlige salg at nå op på 14 mia. $ i 2011, heraf 
størstedelen i Europa og Japan. Dette har også foranlediget Højniveaugruppen om den Europæiske 
Rumindustris Udvikling og Konkurrenceevne til i januar 1996 at anbefale Kommissionen, at der gøres 
en indsats på EU-plan. 
25/49 
Udviklingen af GNSS stilller EF over for det vigtige spørgsmål om sikringen af 
europæisk industris muligheder for at konkurrere på alle markedssegmenter (rum-, 
jord- og brugersegmenterne samt tillægstjenester). Under de foreslåede 
internationale forhandlinger agter Kommissionen at lægge stor vægt på 
nødvendigheden af at opstille retfærdige rammer for industrielt samarbejde. Dette 
indebærer bl.a. fremme af adgangen til teknologi, som udvikles af militæret, og 
adgang til nyudviklede specifikationer eller standarder samtidig med internationale 
konkurrenter samt brug af åbne indkøbsprocedurer. 
Ved regelmæssige konsultationer kan industrien holdes orienteret, og dette skulle 
være nok til at sikre det størst mulige engagement på det globale marked. Specielt i 
betragtning af det store antal af berørte grupper, satellitløsningernes tekniske 
komplikationer og betydningen af europæisk samordning foreslår Kommissionen, at 
der iværksættes en særlig dialog med industrielle interessegrupper, både producenter 
i hele kæden fra rumbaseret infrastruktur til tjenesteudbud og brugere inden for alle 
transportformer. 
Hensigten med en sådan dialog er at fremme udvekslingen af tekniske, 
videnskabelige og industrielle synspunkter og at øge det praktiske samarbejde om 
GNSS. Den vil også være et vigtigt middel til at bekræfte de formodede 
brugerbehov. Tilsvarende bør der udvikles kontakter med andre sektorer, der 
benytter satellitteknologi med henblik på fælles anvendelser og synergivirkninger. 
Der skal tages stilling til spørgsmål om forretningshemmeligheder og 
immaterialrettigheder. De berørte erhvervsbrancher vil sandsynligvis omfatte rum-
og jordbaseret udstyr, applikationer og tillægstjenester. Det vil blive overvejet, hvad 
der bør gøres for at stimulere fremkomsten af nye applikationer og tillægstjenester. 
Den foreslåede fremgangsmåde for internationalt samarbejde og udvikling bør også 
skabe muligheder for eventuel etablering af konsortier mellem europæiske og lokale 
virksomheder. 
9. INTERNATIONALE SPØRGSMÅL 
9.1 Hvad der hidtil er opnået 
Kommissionen er allerede begyndt på sonderende samtaler med nogle af de 
internationale aktører, der er direkte berørt af gennemførelsen af GNSS. 
Drøftelserne med USA finder sted på to planer. Den nye transatlantiske 
dagsorden har GNSS som hovedemne for drøftelser mellem EU og USA. I 
denne ramme har der allerede fundet møder sted. Gennem disse drøftelser vil 
Kommissionen vurdere, hvor realistisk udsigt der er til at opnå garantier for, 
at GPS-signalerne vil stå til rådighed for EGNOS. Derudover har der fundet 
tekniske drøftelser sted for at vurdere mulighederne for en fælles 
fremgangsmåde i forbindelse med benyttelsen af geostationære satellitter, 
der skal forstærke GPS-signalerne, og for at se på kravene med hensyn til 
interoperabilitet. 
26/49 
EU og Rusland erkender også behovet for samarbejde på dette område inden 
for rammerne af aftalen om partnerskab og samarbejde. Der er opnået 
enighed om, at parterne skal gennemføre og styrke EU-Rusland-dialogen om 
rummet, idet bestræbelserne på at iværksætte et samarbejde om GLONASS-
systemet videreføres og forstærkes med henblik på videreudvikling af den 
globale satellitnavigation til civile formål. Sonderende drøftelser har allerede 
fundet sted, og der er udført undersøgelser under Tacis-programmet for at 
finde frem til samarbejdsmuligheder. 
For at sikre interoperabilitet mellem det japanske program MSAS og 
EGNOS er der indledt tekniske drøftelser om samarbejde og 
interoperabilitet. Disse drøftelser skule gøre det muligt at forbedre 
navigationsforholdene mellem Japan og Europa. 
Kommissionen støtter en studiegruppe af eksperter fra den afrikanske region, 
som vil undersøge mulighederne for at indføre GNSS. 
9.2 De næste skridt 
Den foreslåede strategi for GNSS indebærer, at der skal bygges videre på de 
hidtidige kontakter for at vurdere de strategiske valgmuligheder, og at der 
skal forhandles om rimelige og bindende ordninger med EU's internationale 
partnere. Hvordan det fremtidige GNSS kommer til at se ud, vil i vid 
udstrækning afhænge af resultatet af disse forhandlinger. 
Den ovenfor skitserede fremgangsmåde rejser en formidabel dagsorden: 
a) Strategiske drøftelser på højt niveau med relevante lande, især USA og 
Den Russiske Føderation, om hvordan de ser på udviklingen af 
andengenerationssystemer, for at vurdere, om det er realistisk at stræbe 
mod et globalt system, der udvikles i fællesskab, eller om EU bør arbejde 
videre med sit eget særskilte, men driftskompatible system - enten som 
en regional komponent eller som et globalt system. 
b) Forhandlinger med USA og Den Russiske Føderation, som har 
kontrollen over grundsignalerne, om servicegarantier og ansvar samt om 
industrispørgsmål for GNSS-1. 
c) Forhandlinger med USA, Den Russiske Føderation og Japan, som 
operatører af grundsystemer og langtrækkende forstærkningssystemer, 
om den afgørende interoperabilitet: GNSS kan kun blive helt vellykket, 
hvis den infrastruktur, der udvikles og installeres i forskellige lande og i 
rummet er fuldt kompatibel. Derfor skal der både være politisk enighed 
om målet og teknisk enighed om midlerne. 
d) Regionalt samarbejde med andre interesserede lande og blokke, hvis den 
europæiske fremgangsmåde skal vinde accept som en del af en global 
satellitnavigationstjeneste. Alle mulighederne i EGNOS skal udnyttes, 
især til gavn for lande, hvor signalet kan modtages, men som ikke har de 
fornødne navigationslyælpemidler (Afrika, Indien, Sydøstasien, SNG, 
27/49 
Kina, Sydamerika og det caribiske område). De sonderende drøftelser 
bør videreføres hurtigst muligt med henblik på at nå frem til foreløbige 
politiske og tekniske aftaler, hvor det er muligt inden for rammerne af 
eksisterende samarbejdsaftaler mellem EU og tredjelande. 
e) Fremme af Fællesskabets strategi i internationale organisationer (f.eks. 
ICAO, IMO, ITU) og fremhævelse af Fællesskabets forpligtelse på 
frihandel og åbne markeder; ethvert brud på internationale regler, som 
f.eks. regler om offentlige indkøb eller om handelshindringer, bør 
henvises til de relevante mæglingsinstanser, f.eks. WTO. 
På denne måde kan Europa påvirke fastlæggelsen af globale standarder. Hvis 
EU ikke griber denne lejlighed, så vil andre lande med en stærkt proaktiv 
politik sætte sig på markedet, og store industrielle, handelsmæssige og 
beskæftigelsesmæssige muligheder vil gå uigenkaldeligt tabt for EU. 
De strategiske drøftelser, der er nævnt ovenfor under a) kræver ikke noget 
formelt forhandlingsmandat, men har naturligvis afgørende betydning. På 
grundlag af Rådets tilslutning af den samlede strategi og betingelserne for 
samarbejde om et fælles system, vil Kommissionen gennemføre drøftelser 
inden for rammerne af den nye atlantiske dagsorden og partnerskabs- og 
samarbejdsaftalen og rapportere tilbage til Rådet. 
For emneområderne under b) og c) vil Kommissionen anmode Rådet om et 
forhandlingsmandat. Dertil kan der blive behov for fælles standpunkter eller 
forhandlingsmandater i forbindelse med det arbejde, der foregår i de 
internationale institutioner. 
10. ORGANISATORISK OG INSTITUTIONEL RAMME 
10.1 Rollefordeling og ansvarsområder 
Hvis EGNO S -planerne skal blive til virkelighed i rette tid, er det afgørende 
vigtigt, at det lykkes at tilrettelægge de organisatoriske forhold rigtigt. Her 
må der blive tale om to hovedkomponenter: en til at varetage 
myndighedsopgaver og en til at varetage driftsopgaver. Om begge disse 
organer må der hurtigst muligt træffes en afgørelse. Oprettelsen af egnede 
organisatoriske strukturer ses også af den private sektor som en prøve på 
myndighedernes forpligtethed på GNSS. 
Hidtil har flere forskellige europæiske aktører, herunder ETG, været 
involveret i udviklingen af det europæiske bidrag til GNSS. Mange af 
opgaverne vil før eller senere blive overdraget til andre organisationer, om 
end hvert organ instans fortsat bør varetage sine hidtidige opgaver, indtil 
overdragelsen kan finde sted på en effektiv måde. For så vidt muligt at sikre 
at udførelsen og forvaltningen af de europæiske bidrag til GNSS følger den 
fastlagte tidsplan og overholder budgettet, vil eksisterende 
samarbejdsordninger blive udnyttet fuldt ud, og effektiviteten af de 
28/49 
nuværende strukturer vil blive overvåget. Viser det sig tydeligt, at de kan 
forbedres, vil der blive grebet ind på passende måde. 
Der er to hovedgrunde til, at GNSS rejser en række nye institutionelle 
spørgsmål: Systemet har pr. definition international rækkevidde, og dets 
potentielle anvendelser dække en lang række forskellige transportformer og 
mere til. Derfor slår de nationale institutioner, som hidtil har løst 
myndigheds- og driftsopgaver i forbindelse med tilrådighedsstillelse og 
vedligeholdelse af navigationshjælpemidler, ikke længere til. De enkelte 
stater vil ikke længere stille navigationssignaler til rådighed, men de vil 
bevare ansvaret for signalerne inden for deres territorium. Tilsvarende har de 
eksisterende internationale organisationer ansvaret for en enkelt 
transportform (f.eks. Eurocontrol). 
Som på andre områder mener Kommissionen, at myndighedsopgaver og 
driftsopgaver skal holdes adskilte. 
Myndighedsopgaver 
Myndighedsinstansen skal tilrettelægge certificeringen af EGNOS med 
henblik på sikkerhedsfølsomme aktiviteter. Den kunne også få en rolle ved 
udstedelsen af licenser til lokale tjenesteudbydere og applikationer og ved 
overvågning af interoperabilitetsaftaler med tredjelande. 
I år 2000 bliver der behov for en fungerende sikkerhedsmyndighed. Hvis 
ikke der kommer en sådan i stand, forsinkes etableringen af EGNOS, i hvert 
fald for sikkerhedsfølsomme aktiviteter. 
Derfor er det nødvendigt at træffe hurtige afgørelser på dette punkt, i 
betragtning af at det tager tid at gennemføre ordningerne. 
Myndighedsinstansen bør: 
• først og fremmest oprettes i en fart 
• bygge på eksisterende organer 
• afspejle GNSS-systemets multimodale karakter 
• sikre, at ansvaret for certificering af satellitsystemer for Europa varetages 
i Europa (på længere sigt bliver det måske muligt at varetage disse 
opgaver på globalt plan, hvis der udvikler sig et globalt system for civile 
formål) 
• sikre, at medlemsstaternes og Fællesskabets kompetenceområder 
respekteres. 
Intet af de eksisterende organer opfylder disse kriterier. Fællesskabet kunne 
overveje et system, der bygger på aftaler mellem de kompetente nationale 
myndigheder om certificering af EGNOS-tjenesten, men det ville 
29/49 
sandsynligvis medføre overlappende arbejde og kunne skabe usikkerhed om, 
hvad de lovbestemte krav går ud på. 
Da det er så vigtigt, at der vedtages en struktur i god tid inden EGNOS-
tjenesten går i luften, mener Kommissionen, at den bedste mulighed er at 
oprette en organisation på EU-plan under hensyntagen til alle EF-rettens 
krav, herunder især vedrørende uddelegering af beføjelser. Dette vil 
sandsynligvis gå hurtigere en at forhandle en ny international organisation 
med en større medlemskreds på plads, og selvom det kunne være 
ønskværdigt, er det ikke afgørende, at alle lande (europæiske eller fra andre 
regioner, der måtte vælge at benytte EGNOS) er medlemmer af 
myndighedsinstansen, i hvert fald i begyndelsen. Det må drøftes nøjere, 
hvordan man bedst trækker på eksisterende organisationers ekspertise, f.eks. 
Eurocontrols, og hvordan tredjelande kan inddrages. 
Driftsopgaver 
På driftssiden kan der udskilles en række særskilte roller, og der må arbejdes 
videre med spørgsmålet om, hvilken organisationsstruktur de bedst kan 
indgå i. 
Der skelnes mellem følgende roller: 
• Tjenestegarant: Tjenestegaranten pålægges ansvaret for, at der udbydes en 
tjeneste af et vist kvalitetsniveau. Denne instans skal påtage sig 
medlemsstaternes ansvar for at etablere og vedligeholde tjenesten. Det 
anbefales at garantorganet oprettes hurtigst muligt. 
• Operatør: Driften af EGNOS-tjenesten er et særskilt ansvarsområde i 
forhold til sikringen af, at tjenesten udbydes. Det kunne f.eks. et 
offentligt-privat partnerskab påtage sig. 
• Ejer: Ejendomsforholdet til infrastrukturen er det sidste organisatoriske 
spørgsmål, som skal behandles i denne fase af GNSS-udviklingen. Hidtil 
er infrastrukturen blevet anlagt af nationale bidragydere og ESA. Men 
ESA kan ifølge sin vedtægt ikke eje infrastruktur, når først udviklingen 
og installationen er afsluttet. Derfor må der inden 2001/2002 oprettes en 
instans til dette formål. 
Den arbejdsgruppe, som højniveaugruppen27 har nedsat, bør drøfte disse 
spørgsmål og sammenknytningen af ejendomsforhold, drift og 
tjenestegaranti. Den bør fremsætte sine anbefalinger senest i juli 1998. 
27 Koordineringsgruppen på højt niveau er sammensat af repræsentanter for de nationale regeringer, 
brugerne, teleoperatørerne, de relevante internationale organisationer, bl.a. Den Europæiske 
Rumorganisation, ICAO og Eurocontrol, samt industrien. Se rådsresolutionen fra 94. 
30/49 
10.2 Forholdet mellem civile og militære anvendelser 
Også den militære side af GNSS må tages op. Det skal vurderes, om et 
system, der kontrolleres af militæret, kan godkendes til civile anvendelser, 
og om et GNSS-2 kan imødekomme militære krav om dels sikkerhed mod 
misbrug, dels opfyldelse af militære behov. Endvidere bliver det nødvendigt 
at undersøge en eventuel videre udvikling af teknologi med dobbelt 
anvendelsesformål (civilt og militært)28, risikoen for jamming samt en mulig 
synergi mellem militære og civile brugerbehov. Disse spørgsmål behandles 
for tiden i en arbejdsgruppe, som højniveaugruppen har nedsat, i kontakt 
med de relevante organisationer og interessegrupper. Der bør findes frem til 
kanaler, som egner sig til udveksling af oplysninger mellem civile og 
militære interessegrupper. 
11. FINANSIERINGSSPØRGSMÅL 
i. Udviklingsomkostninger 
Foreløbige undersøgelser af EGNOS tyder på, at det fremtidige GNSS kan levere 
navigationstjenester til civil luftfart og andre transportmåder mere økonomisk end 
de nuværende systemer. 
Første fase af EGNOS-udviklingen koster rundt regnet 270 mio. ECU, inklusive 
bidrag fra ESA, medlemsstaterne og Eurocontrol (bidrager med arbejdsindsats). EF-
bidraget (1995-1999) skulle beløbe sig til 50 mio. ECU, hovedsagelig til dækning af 
afgifter for brug af navigationstranspondere på satellitterne Inmarsat og Artemis. 
Anden fase af EGNOS-udviklingen vil kræve yderligere investeringer i 
størrelsesordenen 130 mio. ECU. Også hertil vil Fællesskabet skulle bidrage, men 
det er for tidligt at skønne over, hvor meget der bliver brug for. Det afhænger bl.a. af 
hvor meget brugerne kommer til at betale for systemet. 
Til støtte for udvikling i tredjelande, hvor Fællesskabets bistandsprogrammer i 
forvejen udnyttes, og for at øge nytten af EGNOS-tjenesten mest muligt, bliver der 
brug for jordstationer i Afrika, Sydamerika og Caribien, Øst- og Centraleuropa samt 
det forhenværende Sovjetunionen til en anslået udgift på omkring 50 mio. ECU. 
For GNSS-2's vedkommende skal der vælges mellem mange muligheder, som 
bygger på forskellige koncepter, og som det stadig står tilbage at bedømme. 
Anskaffelsesomkostningerne svinger mellem 300 mio. ECU og 4000 mio. ECU. 
ii. Finansplanlægning 
I den nuværende fase er det svært at sige noget præcist om, hvordan man bedst kan 
finansiere udviklingen og driften af andengenerations GNSS, eftersom systemets art 
28 Jf. Kommissionens meddelelse om Europas forsvarsrelaterede industri og de udfordringer, den står 
overfor, et bidrag til indsats på europæisk plan, KOM (96) 10 af 24. januar 19196. 
31/49 
og dets specifikationer endnu ikke er fastlagt endeligt. Kommissionen har igangsat 
undersøgelser af de forskellige muligheder og skulle kunne fremsætte anbefalinger i 
1998 på grundlag af costbenefitoverslag2<). Også andre lande undersøger 
omkostninger og udbytte ved de forskellige muligheder, og Kommissionen vil holde 
øje med, hvad de når frem til. Før der skal træffes beslutninger, vil der blive 
fremlagt en redegørelse for de forretningsmæssige muligheder og 
omkostningso verslag. 
Det europæiske bidrag til GNSS bør betragtes som en højt prioriteret strategisk 
projekt, som der kan bevilges penge til fra budgetterne for de transeuropæiske net. 
Alt efter hvordan projektet skrider frem, kan det også blive aktuelt at etablere et 
flerårigt vejledende program. Hvad angår forsknings- og udviklingsaktiviteterne, er 
det hensigten at benytte det femte rammeprogram til at støtte udviklingen af GNSS. 
Desuden bør Fællesskabet sikre, at EGNOS giver driftsmæssige fordele over så stort 
et område og så tidligt som muligt. Dette indebærer bl.a., at der skal tilvejebringes 
infrastruktur uden for EF's område (f.eks. jordstationer til EGNOS's 
overvågningsnet). Også fra Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske 
Investeringsfond vil der måske være mulighed for at yde støtte til udviklingen af 
GNSS. Hvilke muligheder der er for at bruge EF's finansieringsinstrumenter til 
støtte herfor, vil blive yderligere undersøgt. Projekter af denne art ville være en 
effektiv og prisbillig måde at opfylde udviklingslandenes infrastrukturbehov på. 
iii. Afgiftsmuligheder 
Det offentlige spiller naturligvis en central rolle for sikringen af, at der står 
navigationstjenester til rådighed, men dermed er ikke sagt, at det offentlige 
nødvendigvis skal bære omkostningerne ved sådanne systemer. Brugerbetaling ville 
faktisk være mere på linje med EF's overordnede transportpolitik. Derfor bør målet 
for GNSS være, at tjenesten på mellemlangt sigt skal komme tæt på at være 
selvfinansierende: udvikling, etablering og drift på forretningsmæssigt grundlag er 
faktisk ingen umulighed. Afgifter på dette område bør stemme overens med de mere 
generelle principper for infrastrukturafgifter, som der vil blive gjort rede for i den 
kommende hvidbog. 
Der er dog to væsentlige bindinger på dette område: 
- GPS og GLONASS leverer allerede nu gratis signaler, og det kan sætte grænser 
for brugernes villighed til at betale for en ny tjeneste, selvom den er bedre. 
- De potentielle brugere er meget forskelligartede, og en del af dem kan det vise 
sig svært at finde frem til og afkræve brugerbetaling. 
Det er afgjort for tidligt at træffe beslutninger om afgiftsspørgsmålet. Sådanne 
beslutninger forudsætter, at hovedvalgene for GNSS-2 er truffet, og det er afklaret, 
2y I hele denne meddelelse benyttes 'costbenefit'-begrebet ikke kun om forholdet mellem indkomst og 
udgifter, men omfatter en bedømmelse af alle relevante hensyn, som f.eks. omkostningsbesparelser og 
effektivitetsgevinster, miljøvirkninger, beskæftigelsespotentiale og samfundsøkonomiske virkninger. 
32/49 
hvordan organisationsstrukturen udvikler sig. Men ethvert system bør sikre, at 
forskellige brugergrupper ikke forskelsbehandles. Kommissionen vil derfor arbejde 
videre med spørgsmålet om muligheden for og ønskeligheden af forskellige 
afgiftsformer. Der kunne blive tale om: 
- afgifter på køb af modtagere (for alle transportformer) 
- integration i eksisterende brugerbetalingssystemer (hovedsagelig luft- og søfart) 
- afgifter på licenser til tjenesteudbydere (eller en eller anden form for auktion) 
- kodning af EGNOS-signalet, hvad der ville gøre det muligt at lægge afgifter på 
dekodere (lige som ved satellit-tv) 
- dækning af omkostninger ved en slags forsikringsordning, hvor brugere betaler et 
registreringsgebyr til en udpeget myndighed (ligesom en forsikringspræmie). 
Kommissionen modtager gerne kommentarer om, hvilke af disse muligheder der bør 
udforskes nøjere. 
12. RUM- OG JORDBASEREDE SYSTEMER: OPSTILLING AF EN EUROPÆISK 
RADIONAVIGATIONSPLAN 
Selvom der satses på en optimal udvikling af satellitsystemer, er det vigtigt, at EU 
har en strategi for både satellitsystemer og konventionelle jordbaserede systemer. 
Denne strategi vil tage form af dén europæiske radionavigationsplan (ERNP), som 
der lægges op til som led i de transeuropæiske net for at undgå unødige udgifter og 
opretholde navigationssikkerheden. Denne meddelelse er et første skridt hen imod 
en ENRP. 
Jordbaserede systemer (som beskrives nærmere i bilag IV) vil nok fortsat spille en 
stor rolle, både i sig selv og som opbakningsssystem til satellitbaserede systemer på 
kort og mellemlangt sigt, selvom satellitbaserede navigationshjælpemidler, når først 
de er på plads, vil være billigere at vedligeholde og drive end alternative 
jordbaserede hjælpemidler. Nogle af de eksisterende systemer vil blive afviklet; 
andre må måske videreføres og udbygges. Kriterierne for den fremtidige afvikling af 
jordbaserede systemer kan defineres: jordbaserede hjælpemidler bliver overflødige, 
når GNSS er certificeret for et givet serviceniveau i et givet geografisk område, 
forudsat at der er tilstrækkelige opbakningssystemer, så længe der er fare for at 
GN S S-tjene sten svigter. 
Derimod kan de væsentlige beslutninger om jordbaserede systemer (dvs. hvilke 
systemer der skal videreføres og udbygges, og hvornår) først træffes, når de 
overordnede planer for GNSS er afklaret, og når der er fundet løsninger på 
ydeevnestandarder og en tidsplan for certificerede GNSS-tjenester. 
Men højniveaugruppen er sammen med Kommissionen i gang med vigtigt 
forberedende arbejde med finde frem til, hvilke tekniske betingelser med hensyn til 
tjenesteudbud der skal være opfyldt, før bestemte jordbaserede tjenester kan 
33/49 
afvikles. Medlemsstaternes og tredjelandes nationale radionavigationsplaner får 
også væsentlig betydning for de endelige forslag. 
Det er ikke sandsynligt, at et enkelt system i nær fremtid vil kunne opfylde alle krav. 
Etablering af et positionsbestemmelses- og navigationsnet forudsætter derfor, at det 
defineres, hvilken rolle jordbaserede systemer skal spille, og at deres rolle 
regelmæssigt tages op til nyvurdering, efterhånden som GNSS-tjenesterne 
udbygges. På den måde skulle det være muligt at finde frem til, hvordan 
radionavigationssystemerne skal skrues sammen, så der kan leveres omfattende 
tjenester på kort til mellemlangt sigt. Brugerne vil blive inddraget i høringerne. Det 
forventes, at Kommissionen i 1999 kan begynde på arbejdet med at udarbejde en 
sådan europæisk radionavigationsplan, der omfatter både rum- og jordbaserede 
systemer. 
I mellemtiden vil Kommissionen også samarbejde med medlemsstater, der ønsker at 
forbedre dækningsgraden eller ydelserne for radionavigationshjælpemidler og 
tilhørende udstyr, som f.eks. geografiske referencesystemer og digitale kort. Til den 
ende vil Kommissionen se på egnede finansieringsansøgninger under FTU-rammen 
og TEN-budgettet. Kommissionen vil således søge at tilskynde til vedligeholdelse 
og i givet fald udbygning af eksisterende systemer for at sikre, at jordbaserede 
radionavigationshjælpemidler opfylder brugernes behov på en måde, der er forenelig 
med udviklingen af GNSS. 
13. KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER 
1. Overordnet strategi 
• EU bør bekræfte betydningen af GNSS for de transeuropæiske net. 
• EU bør fortsætte etableringen af EGNOS med brug af både GPS- og GLONASS-
signaler. Dette bør være vores bidrag til GNSS-1. 
• 
• På langt sigt ville idealet være et globalt enhedssystem, hvor EU og helst alle, 
men i hvert fald nogle af vores internationale partnere deltager i et GNSS-system 
med civile anvendelsesformål. Lader dette sig ikke gøre, må EU vælge et 
selvstændigt europæisk GNSS. 
Der bør hurtigst muligt optages intense kontakter med vores vigtigste 
internationale partnere for at vurdere, hvilke muligheder der er for at nå frem til 
et acceptabelt fælles system, hvor følgende betingelser er opfyldt: 
Der skal fra starten være sikre garantier for at tjenesten (som Europa bliver 
afhængig af med hensyn til visse vitale og sikkerhedsrelaterede applikationer) 
ikke inddrages eller afbrydes, idet EU i sidste ende får en fuldgyldig rolle at 
spille i kontrollen af systemet. 
Der skal være fuldgyldig europæisk deltagelse i systemets udformning, udvikling 
og drift. 
34/49 
- Europæisk industri skal have lejlighed til at konkurrere frit og loyalt på alle dele 
af markedet. 
• Det skal anerkendes, at disse drøftelser har stor betydning. Derfor forslås det, at 
de lanceres på højeste plan inden for rammerne af vores bilaterale forbindelser, 
idet drøftelserne føres af Kommissionen, som holder Rådet fuldt orienteret. 
• I mellemtiden bør Europa intensivere arbejdet med at udvikle en europæisk 
strategi for GNSS-2, herunder ved udnyttelse af det femte rammeprogram for at 
sikre, at muligheden for at udvikle et helt selvstændigt europæisk system ikke går 
tabt. 
• En beslutning om, hvordan man skal bevæge sig frem mod GNSS-2, bør træffes 
under hensyntagen til, hvordan det går med de internationale drøftelser, hvordan 
GPS og GLONASS udvikler sig, og hvordan vurderingen af de tekniske og 
finansieringsmæssige muligheder falder ud. Måldatoen for påbegyndelse af 
beslutningsprocessen vedrørende GNSS bør fastsættes til første kvartal 1999. Til 
den tid vil Kommissionen fremsætte anbefalinger. 
2. Gennemførelse 
Etablering af GNSS-1 
• Der bør søges bindende garantier fra USA og Den Russiske Føderation for, at 
signalerne sendes og er korrekte, således at EGNOS/GNSS-1 kan opnå accept 
som primært navigationshjælpemiddel for nærmere afgrænsede, 
sikkerhedsfølsomme anvendelser. 
• Der bør opstilles en detaljeret plan for den påkrævede infrastruktur (både rum- og 
jordsegmenter), så man undgår unødvendigt dobbeltarbejde og får mest muligt ud 
af pengene. 
Finansiering 
• EF bør fortsat finansiere arbejdet med GNSS-1 og 2 over TEN- og 
forskningsbudgetterne, indtil der træffes beslutninger i begyndelsen af 1999. Der 
bør etableres stabile finansieringsordninger for det europæiske bidrag til GNSS, 
når der er truffet strategiske beslutninger i begyndelsen af 1999. 
• Forskellige muligheder for, hvordan der kan opkræves afgifter for GNSS-1's og 
2's tjenester med det mål at gøre dem selvfinansierende på mellemlangt sigt, bør 
udforskes. Disse finansieringsmuligheder vil sammen med costbenefitanalyserne 
af dem indgå som centrale dele af beslutningsgrundlaget for, hvordan GNSS-2 
skal finansieres, uanset hvilken form finansieringen ender med at tage. 
Erhvervspolitiske forhold 
• I erkendelse af, at GNSS rummer en væsentlig chance for EU's rumindustri og 
højteknologiske industri, og at systemet har mulighed for dobbelt civil og militær 
anvendelse, bør der iværksættes en særlig dialog om GNSS-spørgsmål med 
deltagelse af erhvervsinteresser, herunder både producenter og brugere. 
35/49 
Internationale dimensioner 
• 
• Højeste prioritet må gives til drøftelserne med vores partnere om muligheden for 
fælles udvikling af et system, der imødekommer vores kriterier for acceptabilitet, 
for dette er afgørende for kommende strategiske afgørelser. 
Desuden bør kontakterne med relevante tredjelande intensiveres om andre emner 
med fokus på spørgsmål om servicegarantier og ansvar, interoperabilitet og bred 
accept af det europæiske bidrag til GNSS. 
Europæiske institutioner, medlemsstater og erhvervsliv bør fremme EU's 
standpunkt under internationale møder. Navnlig bør Fællesskabet indkredse 
særlige behov for frekvensadgang, kredsløb osv. og sikre, at disse anerkendes og 
får tislutning i de relevante internationale fora, samt sikre, at EGNOS præsenteres 
for tredjelande som en levedygtig komponent i GNSS og et værdifuldt 
navigationshjælpemiddel, som står til deres rådighed. 
• Der bør udarbejdes mandater for forhandlinger: 
- med USA og Den Russiske Føderation, især om servicegarantier og ansvar for 
GNSS-1; 
- med USA, Den Russiske Føderation og Japan om interoperabilitet mellem 
EGNOS, WAAS og MSAS; samt i givet fald 
• Endelig bør der føres drøftelser med andre lande, som selv kunne tænkes at være 
interesseret i at benytte EGNOS. Hertil kan der blive brug for at overvej brug af 
Fællesskabets finansieringsinstrumenter. 
Organisatoriske og institutionelle spørgsmål 
• En rettidig etablering af EGNOS forudsætter klare myndighedsstrukturer og en 
driftsorganisation for systemet. Derfor: 
- bør der oprettes et organ på EU-plan, som skal regulere satellitbaserede 
navigationstjenester og muligvis lokale forstærkningstjenester. Dette organ skulle 
i princippet omfatte alle transportformer og andre anvendelser. Hvordan organets 
mandat nærmere skal se ud, og hvilke forbindelser det skal have til andre 
organisationer, som f.eks. Eurocontrol og den kommende europæiske 
sikkerhedsstyrelse, kræver yderligere overvejelser. 
- er der behov for at arbejde videre med den juridiske og driftsmæssige struktur for 
i første omgang EGNOS og GNSS-1 sammen med højniveaugruppen for GNSS, 
således at der kan træffes afgørelser inden udgangen af 1998. Der skal arbejdes 
med spørgsmålet om, hvilke funktioner der skal varetages af en 'tjenestegaranf 
(der påtager sig det juridiske ansvar for at tjenesten holdes i drift) og en operatør 
for EGNOS-tjenesten (muligvis et offentligt-privat partnerskab); desuden skal det 
drøftes, hvem der skal overtage ESA's rolle og generelle ejerskab til 
infrastrukturen. 
36/49 
• Som noget af det første må der arbejdes med spørgsmålene om den civil-militære 
grænseflade. 
Jordbaserede/konventionelle systemer 
• GNSS vil gøre det muligt at afvikle en række af de konventionelle 
navigationssystemer, men der kan ikke lægges nøjere planer herfor, før der er 
truffet endelige beslutninger om etablering af GNSS. Når den tid kommer vil 
Kommissionen stille forslag, som udarbejdes i samråd med højniveaugruppen. I 
mellemtiden forekommer det ikke rimeligt at foretage større nye investeringer i 
sådanne systemer. 
3. De næste skridt 
Fællesskabets institutioner opfordres til at tilslutte sig denne helhedsstrategi og 
handlingsplan. På dette grundlag vil Kommissionen videreføre den indsats, som der 
er redegjort for i disse konklusioner. 
37/49 
n iv 
BILAGI: HANDLINGSPLAN 
Afsnit 
5 
5 
5 
5 Handling: Overordnet strategi 
Der skal arbejdes videre med etablering af EGNOS med brug af både GPS- og GLON AS S-signaler. 
Dette bør være vores bidrag til GNSS-1. 
Det skal vurderes, om det er muligt at nå frem til et globalt enhedssystem, hvor Unionen og dens 
internationale partnere eller nogle af dem bidrager til et GNSS-system, der fuldt ud opfylder EU's 
betingelser. Dertil kræves intense kontakter med EU's internationale hovedpartnere. 
Den samordnede indsats for GNSS-2 skal intensiveres for at sikre, at muligheden for at udvikle et helt 
selvstændigt europæisk system ikke går tabt. 
Det skal afgøres, hvordan man skal bevæge sig frem mod GNSS-2, under hensyntagen til, hvordan det 
går med de internationale drøftelser, hvordan GPS og GLONASS udvikler sig, og hvad der sker med 
hensyn til udvikling af nye koncepter. Hovedansvarlige 
ETG 
Kommissionen, på 
grundlag af Rådets 
konklusioner 
Kommissionen, ETG 
med bistand fra 
høj niveaugruppen 
Rådet efter forslag 
fra Kommissionens Tidspunkt 
Fremskreden 
driftsfase i år 
2000 
Rapport med 
henblik på 
afgørelser i 
l.kvt. 1999 
Løbende fra 
nu af 
Afgørelser 
senest medio 
1999 
Afsnit 
6.1 
6.2 
6.5 
6.5 
6.3 
6.5 
6.5 
6.6 Handling: Etablering af omkostningseffektiv og sikkerhedsmaissigt forsvarlig satellitnavigation i 
Europa (i starten gennem GNSS-1) 
En endelig opgaveformulering for EGNOS skal fastlægges med udgangspunkt i en vurdering af 
brugerbehov og et ønskværdigt geografisk dækningsområde for systemet. 
Fastlæggelse af brugerbehov i luftfarten. 
Fastlæggelse af brugerbehov i andre transportformer. 
Der skal søges bindende garantier fra USA og Den Russiske Føderation for, at signalerne sendes og er 
korrekte, således at EGNOS/GNSS-1 kan opnå accept som primært navigationshjælpemiddel for 
nærmere afgrænsede, sikkerhedsfølsomme anvendelser. 
Der skal sikres interoperabilitet mellem langtrækkende forstærkningssystemer (især EGNOS, WAAS 
og MSAS), herunder relevante garantier og ansvarsbestemmelser. 
Det skal overvejes om der skal udarbejdes en international konvention om rettigheder og forpligtelser 
(herunder ansvar) 
Der skal ydes støtte til certificering af EGNOS gennem udvikling af datasæt vedrørende varetagelse 
sikkerhedshensyn for at muliggøre godkendelse til regulerede anvendelser inden for alle 
transportformer. 
Harmonisering af geografiske referencer skal fremmes i samarbejde med relevante internationale 
organisationer. 
Der skal opstilles en detaljeret plan for den påkrævede infrastruktur (både rum- og jordsegmenter), så 
man undgår unødvendigt dobbeltarbejde og far mest muligt ud af pengene: 
til det indledende serviceniveau 
FTU-behov og påkrævede forundersøgelser skal indkredses. Støtte hertil fra EF-midler i tæt samarbejde 
med ES A-programmer (validering, demonstration, pilotprojekter, fremme af forretningsmæssige 
applikationer, udvikling af brugerudstyr osv.). Hovedansvarlige 
ETG 
Eurocontrol 
Kommissionen 
Kommissionen på 
grundlag af 
rådsmandat 
Kommissionen med 
bistand fra ETG 
Kommissionen 
ETG, indtil et særligt 
organ er oprettet 
ETG/Fællesskabet 
ETG-medlemmer + 
undergruppe under 
høj niveaugruppen 
Kommissionen, 
medlemsstater, 
ESA/ETG Tidspunkt 
Afsluttes ved 
udgangen af 
1998 
Afslutning i 
1999 
Afslutning i 
1999 
1999-
1998 
Afslutning i 
1999 
inden 
udgangen af 
1998 
1998-
39/56 
Afsnit 
7.1 
7.1 
7.2 Handling: GNSS-2 
Undersøgelser og FTU-aktiviteter skal samordnes med henblik på vurdering af den tekniske 
gennemførlighed af alternative forslag til systemarkitektur, disses potentielle imødekommelse af 
brugerbehov, anslåede udviklings- og driftsomkostninger, mulighed for certificering til bestemte 
sikkerhedsfølsomme anvendelser og finansieringsmuligheder. 
Der skal ydes bistand til sammenligning af alternative forslag og udvælgelse af den bedste mulighed. 
Behovene for yderligere undersøgelser og forskning under femte rammeprogram skal indkredses med 
henblik på støtte til udvikling, demonstration, designoptimering og endelig validering af det valgte 
system. Hovedansvarlige 
Kommissionen/ETG 
/mer 
Kommissionen 
Kommissionen Tidspunkt 
1998 
1998-99 
1999 
Afsnit 
7 Handling: Erhvervsforhold 
Der skal etableres en systematisk og regelmæssig dialog om GNSS-spørgsmål med erhvervsinteresser, 
både producenter og brugere med henblik på: 
at validere brugerkrav 
at holde erhvervslivet underrettet 
at fremme synergi mellem forskellige sektorer 
at fremme udbygningen med tillægstjenester og -applikationer Hovedansvarlige 
Kommissionen/ETG Tidspunkt 
Start i 
l.kvtl998 
40/56 
Afsnit 
5 
9.b, 9.c 
og9.d 
6.4 
9 
9 
9.e Handling: Internationale dimensioner 
Der skalk føres drøftelser på højt plan inden for rammerne af de eksisterende bilaterale forbindelser 
(især "den nye transatlantiske dagsorden' og partnerskabs- og samarbejdsaftalen med Rusland) 
Kontakterne med de relevante lande skal intensiveres med henblik på at fastlægge en egnet ramme for 
drift og brug af GNSS. Dette vedrører især: 
USA og Den Russiske Føderation om henholdsvis GPS og GLONASS, især om servicegarantier 
og ansvar i forbindelse med GNSS-1. 
USA, Den Russiske Føderation og Japan om interoperabilitet mellem EGNOS, WAAS og 
MSAS. 
Afrika, Indien, Kina, SNG, Sydamerika og Caribien om anvendelse af GNSS til at forbedre den 
nuværende navigationsinfrastruktur og optimere dækningen samt om anvendelse af det globale 
system. 
Der bør udarbejdes forhandlingsmandater på de to første punkter. 
Det skal sikres, at der findes en fælles holdning til frekvens- og kredsløbskrav i forbindelse med GNSS 
med henblik på internationale møder som f.eks. WRC. Holdningen baseres på konstaterede behov. 
Der skal sørges for nødvendig samordning og fremme af EUrs holdninger på internationale møder 
(f.eks. ICAO, IMO, ITU) til spørgsmål som mulighederne for at afbryde eller væsentligt ændre 
tilrådighedsstillelsen af tjenester, ansvar, standarder og tilladte anvendelser af GNSS-tjenester. 
Der skal søges samarbejde med ligesindede tredjelande i drøftelser om GNS S-udviklingen, standarder 
og praksisser i internationale fora; søge relevante forhandlingsmandater. 
Der skal føres frihandelspolitik på GNSS-området. Enhver illoyal praksis skal henvises til det relevante 
internationale organ. Hovedansvarlige 
Kommissionen på 
grundlag af Rådets 
konklusioner 
Kommissionen/ETG 
Kommissionen med 
henblik på 
forelæggelse for 
Rådet 
Kommissionen, 
medlemsstaterne 
Kommissionen, 
medlemsstaterne 
medlemsstaterne, 
Kommissionen/ETG 
Fællesskabet Tidspunkt 
Rapportering 
med henblik 
på afgørelser 
il.kvt. 1999 
1998 
Udgangen af 
1998 
1998-99 
1998-
1998-
1998-
41/56 
Afsnit 
10.1 
10.1 
10.2 Handling: Organisatoriske og institutionelle spergsmal 
Der skal oprettes et myndighedsorgan for EGNOS: Under hensyntagen til mulige forbindelser til andre 
organisationer, som f.eks. Eurocontrol og den kommende europæiske sikkerhedsstyrelse bør der 
oprettes et selvstændigt EU-organ, som skal regulere de tjenester, der udbydes via EGNOS og muligvis 
lokale forstærkningstjenester. 
Arbejdet med en juridisk og organisatorisk struktur for EGNOS skal intensiveres, så der kan træffes 
afgørelser inden udgangen af 1998, i første omgang for EGNOS og GNSS-1, omfattende ansvar for, at 
tjenesten holdes i drift og står til rådighed samt ejerskabsspørgsmål. 
Der skal etableres en overgangsordning indtil den juridiske og organisatoriske struktur er på plads. 
Spørgsmål vedrørende den civil/militære grænseflade skal analyseres hurtigt, så de kan tages i 
betragtning i beslutningen om den overordnede strategi og i udviklingen af GNSS. Hovedansvarlige 
Kommissionen / 
Højniveaugruppen / 
ETG 
Undergruppe under 
højniveaugruppen og 
ETG 
ETG 
Arbejdsgruppe 
nedsat af 
højniveaugruppen Tidspunkt 
I drift ved 
udgangen af 
1999 
1998 
1998 
Første rapport 
inden 
udgangen af 
1998 
42/56 
Afsnit 
ll.ii 
ll.iii Handling: Finansiering 
På grundlag af det nedenfor anførte arbejde skal der fremsættes forslag til finansiering af den foreslåede 
EU-strategi for GNSS. 
• Forretningsplan for EGNOS færdiggøres på grundlag af trufne tekniske valg. af arbejde vedrørende 
brugerafgifter samt på grundlag af udsigterne for inddragelse af den private sektor i driften. 
• Behovet for et flerårigt bidrag til EF-budgettet til GNSS skal vurderes. 
• Anvendelse af EF's finansieringsinstrumenter til støtte for tilbud om anvendelse af EGNOS i 
tredjelande skal drøftes. 
Mulighederne for opkrævning af afgifter for brug af GNSS-1 og GNSS-2 sonderes (med eksterne 
undersøgelser) med det formål at gøre systemet tilnærmelsesvis selvfinansierende på mellemlangt sigt. Hovedansvarlige 
Kommissionen 
ETG 
Kommissionen 
Kommissionen 
Kommissionen 
sammen med ETG 
og medlemsstaterne Tidspunkt 
l.kvt. 1999 
inden udg. 98 
inden udg. 98 
1998-
1998-
43/56 
Afsnit 
12 
12 Handling: Jordbaserede systemer 
Der skal afklares, hvilke jordbaserede systemer der kan afvikles hvornår. 
Der skal ydes støtte til udvikling af nødvendige lokale forstærkningssystemer i et sammenhængende net 
for at minimere omkostninger og sikre interoperabilitet. Hovedansvarlige 
Kommissionen og 
undergruppe under 
høj niveaugruppen 
medlemsstaterne / 
Kommissionen / 
ETG Tidspunkt 
Indledende 
arbejde i 
1998; 
validering 
efter 
beslutninger 
om GNSS-
strategi 
1998-
Afsnit 
12 Handling: Opstilling afen sammenhcengende europceisk radionavigationsplan 
Handlingsplanen skal revideres efter behov, og der skal udarbejdes en europæisk radionavigationsplan, 
der omfatter både satellit- og jordbaserede systemer. Hovedansvarlige 
Kommissionen Tidspunkt 
Påbegyndes i 
1999 
44/56 
BILAG II: INITIALNAVNE 
GNSS: Et verdensomspasndende system til positions-, 
(Global Navigation Satellite hastigheds- og tidsbestemmelse, som varigt 
System) imodekommer potentielle brugerkrav inden for civile 
anvendelser. 
• GNSS-1 Forste fase af GNSS. Etableres pa grundlag af GPS 
og GLONASS, forstaerket med civile systemer (som 
f.eks. EGNOS, WAAS og MSAS). Systemet udfor-
mes sadan, at brugerne sikres tilstraekkelig uafhaengig 
kontrol med hele systemet. 
• GNSS-2 Et verdensomspasndende civilt navigationssatellit-
system, som skal kontrolleres og ledes pa inter­
national! plan. Det skal imodekomme alle bruger-
kategoriers krav til positions-, hastigheds- og tids­
bestemmelse og kunne fungere som eneste naviga-
tionsmiddel for naermere bestemte anvendelser. 
GPS Et satellitbaseret navigations- og positionsbestem-
(Global Positioning System) melsessystem, som er udviklet og drives af USA. 
GLONASS: Et satellitbaseret navigations- og positionsbestem-
(Global Navigation Satellite melsessystem, som er udviklet og blev drevet af 
System) USSR (og nu drives af Den Russiske Foderation) 
Differentielt GNSS: I differentiel GNSS korrigeres de satellitsendte ud-
gangssignaler (fra GPS og GLONASS) ved bereg-
ninger udfort pa en jordstation. Korrigerede signaler 
udsendes som lokal eller langtraskkende forstaerkning 
af tjenesterne. 
EGNOS: En regional forstaerkning af GPS og GLONASS, der 
(European Geostationary er under udvikling i Europa. Der benyttes geostatio-
Navigation Overlay Service) naere satellitter med et net af jordbaserede overvag-
ningsstationer og et kontrolcenter. EGNOS er den 
europasiske komponent i GNSS 1. 
1. Serviceniveau i forste fase (fra 2000): primaert 
navigationsmiddel for naermere bestemte 
anvendelser (praecision: ± 20 meter). 
2. Fuldt udbygget (fra 2003): eneste 
navigationsmiddel for bestemte anvendelser 
(precision: ± 5 meter). Dette forudsastter 
yderligere infrastruktur. 
38/49 
MSAS: Regionalt forstaerkningssystem til GPS under 
(Multi Satellite-based udvikling i Japan. 
Augmentation System) 
WAAS: Regionalt forstaerkningssystem under udvikling i 
(Wide Area Augmentation USA. 
System) 
LAAS: Lokalt forstaerkningssystem, som der generelt er brug 
(Local Area Augmentation for ved bestemte anvendelser, som f.eks. 
System) prascisionsnavigation (landing af fly ved darlig 
sigtbarhed, f.eks.) eller forstaerkning af 
satellitsignaler, hvor det er nodvendigt af geografiske 
arsager (f.eks. egne langt mod nord, som er langt fra 
de geostationaere forstaerkningssatellitter over 
aekvator). Sadanne systemer kan indga i subregionale 
net. 
39/49 
BILAG III: FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
Meddelelse fra Kommissionen: "På vej mod et transeuropæisk net af 
positionsbestemmelses- og navigationssystemer" 
2. BUDGETPOST - De vigtigste berørte budgetposter: 
B2-702 Særlige foranstaltninger, navnlig transportsikkerhed. 
B2-704 Etablering og udvikling af en fælles, bæredygtig transportpolitik. 
B5-700 Finansieringsstøtte til projekter af fælles interesse i transeuropæiske 
net 
B6-7 Støtte til teknisk-videnskabelig indsats 
Telematikapplikationer af fælles interesse 
Transport (forskningsprogram) 
Der vil også blive benyttet andre relevante budgetposter, bl.a. efter vedtagelsen af 
det femte rammeprogram. 
3. RETSGRUNDLAG 
Et eller flere af følgende, alt efter hvilke foranstaltninger der er tale om: 
Traktatens artikel 74, 84, stk. 2, 113, og 129 C og 130 I. 
Europa-Parlamentet og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om 
Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet. 
Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 af 18. september 1995 om generelle regler for 
Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net. 
Rådets beslutning af 23. november 1994 om et særprogram for forskning og 
teknologisk udvikling samt demonstration inden for telematiksystemer af almen 
interesse (1994-1998) 
Rådets beslutning af 15. december 1994 om et særprogram for forskning og 
teknologisk udvikling samt demonstration inden for transport (1994-1998) 
Forslag til rådsafgørelse om en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab, Den 
Europæiske Rumorganisation og Den Europæiske Organisation for 
Luftfartssikkerhed om et europæisk bidrag til udvikling af et globalt 
navigationssatellitsystem, KOM (97) 442 endelig udgave af 23. september 1997. 
40/49 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Den forslåede strategi bidrager til etablering af et transeuropæisk 
positionsbestemmelses- og navigationsnet. Målet med etableringen af et sådant 
net er at forbedre transportsystemernes effektivitet ved at tilbyde brugerne et 
system, som giver dem mulighed for at bestemme deres geografiske position. 
Dermed højnes person- og godstransportens bæredygtighed og sikkerhed - et af de 
grundlæggende mål for den fælles transportpolitik. Strategien understøtter også 
f.eks. beskæftigelses-, industri-, miljø-, samhørighed- og udviklingspolitikken i 
EF. 
Endelig vil dette initiativ sætte europæisk industri i stand til at trænge ind på 
eksportmarkeder, som i øjeblikket beherskes af USA, der støtter sin nationale 
industri med offentlige midler. 
4.2 Foranstaltningens varighed og bestemmelser for dens forlængelse eller 
fornyelse 
1998-2002 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTER ELLER INDTÆGTER 
5.1 Ikke-obligatoriske udgifter 
5.2 Opdelte bevillinger 
5.3 Indtægtstype 
Ikke relevant. 
6. UDGIFTERNES ART 
- Tilskud til samfinansiering med andre parter (Den Europæiske 
Rumorganisation, Eurocontrol) 
- Forsknings- og udviklingsaktiviteter (rammeprogrammet) 
- Forundersøgelser og demonstrationsprojekter (maksimalt EF-tilskud: 50%) der 
er støtteberettigede i henhold til støttereglerne for transeuropæiske net. 
- Forundersøgelser og demonstrationsprojekter. 
41/49 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER 
7.1 De vedtagelser, der fremlægges i denne meddelelse har kun begrænset finansiel 
rækkevidde og kræver ikke supplerende midler ud over hvad der i forvejen er 
påtænkt i finansplanlægningen eller, for TEN's vedkommende, udgør en rimelig 
ekstrapolering af ressourcerne ud over 1999. Men den foreslåede strategi indebærer 
påfølgende beslutninger (f.eks. om GNSS-2, hvor de muligheder, der drøftes, 
anslås at koste mellem 355 mio. og 4 mia. ECU). 
Finansieringsoversigten her omfatter derfor kun de områder, hvor de 
finansieringsmæssige implikationer er tydeligere: 
• Løbende udgifter fra TEN-budgettet til gennemførelse af EF's del af GNSS-1, 
EGNOS, og til de første faser af GNSS-2. 
• Forskning og udvikling, hovedsagelig vedrørende GNSS-2, som allerede er udpeget 
som prioritet i Kommissionens forslag til femte rammeprogram: både i nøgleaktionen 
om bæredygtig mobilitet og intermodalitet og i programmet om konkurrence- og 
bæredygtig vækst samt endelig i delprogrammet om systemer og tjenester for borgerne 
under informationssamfundsprogrammet. 
På to hovedområder vil den foreslåede strategi indebære følgebeslutninger, som vil 
kræve supplerende finansiering: 
• En beslutning om gennemførelse af GNSS-2, hvor det forventes at beslutningerne skal 
træffes i begyndelsen af 1999. EF's bidrag må finansieres hovedsagelig af TEN- og 
forskningsbudgetterne. 
• Hvis EGNOS-systemet skal stilles til rådighed for tredjelande - i Østeuropa, ex-Sovjet, 
Latinamerika og Caribien eller Afrika - kan dette forudsætte, at der efter aftale med de 
pågældende lande sættes ind med EF's finansieringsinstrumenter. 
7.2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer3" 
mio. ECU (løbende priser) 
Fordeling 
TEN (B5-70) 
Forskning (B6-7) 
I alt 1998 
17 
4 
[21] 1999 
[20] 
[20] 
pm 2000 
[20] 
pm 
pm 2001 
[25] 
pm 
pm 2002 
[205] 
pm 
pm I alt 
[107] 
pm 
pm 
30 Tallene for 1999 og fremefter er vejledende og afhænger af godkendelsesprocedurerne i de forskellige 
finansieringsinstrumenter og af handlingsplanens tidsskema. 
42/49 
7.3 Vejledende forfaldsplan for bevillingerne31 
mio. ECU (løbende priser) 
Forpligtelses-
bevillinger 
Betalings-
bevillinger 
1998 
1999 
2000 
2001 
2002 
N+5 og fig. ar 
I ALT 1998 
[21] 1999 
pm 2000 
pm 2001 
pm 2002 
pm I ALT 
pm 
[8] 
[8] 
[5] 
[21] pm 
pm 
pm 
pm pm 
pm 
pm 
pm pm 
pm 
pm 
pm pm 
pm 
pm pm 
FORHOLDSREGLER MOD SVIG (OG FORVENTEDE RESULTATER 
HERAF) 
Hvert af de finansieringsinstrumenter, som foreslås anvendt til finansiering af de 
forskellige aktiviteter, omfatter forholdsregler mod svig. I henhold til forordning 
2236/95 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for 
transeuropæiske net omfatter disse forholdsregler inspektioner, rapportering, 
overvågning og evaluering. Specielt artikel 12, stk. 4 og 5, hjemler Kommissionens 
personale ret til at foretage regelmæssig kontrol på stedet, og iflg. artikel 15, stk. 5 
og 7 skal der foretages overvågning og evaluering. Tilsvarende forholdsregler 
træffes i henhold til Fællesskabets andre finansieringsinstrumenter. 
31 Tal for 1999 og fremefter er vejledende og afhænger af godkendelsesprocedurerne for de forskellige 
finansieringsmidler. 
43/49 
9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 
9.1 Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe 
Det europæiske bidrag til udviklingen af GNSS er stærkt ressourcekrævende (se 
Kommissionens meddelelse KOM (94) 248 fra juni 1994 om satellitnavigations-
tjenester). I det nuværende GPS har USA allerede investeret 10 mia. dollars og de 
årlige omkostninger ved at holde konstellationen i drift anslås til 420 mio. dollars. 
Den Russiske Føderation driver også en satellitkonstellation, der har opslugt store 
offentlige midler. 
Niveauet for USA's og Den Russiske Føderations investeringer illustrerer, hvilken 
strategisk betydning disse landes regeringer tillægger denne infrastruktur. Uden en 
klar strategi og er lige så klart engagement på dette nye område gør EU sig 
afhængig af deres systemer på områder, hvor sikkerheden er afgørende (luft- og 
søfart), og uden at have nogen garantier for tjenestekontinuitet og acceptabelt 
serviceniveau. 
Fællesskabets strategi har følgende mål: 
- Effektivisering af det multimodale transportsystem (større trafikkapacitet, 
mindre transportforårsaget miljøbelastning, overvågning af transport af farligt 
eller forurenende stoffer osv.) og samtidig forøgelse af sikkerheden. 
- Sikring af tæt samarbejde mellem medlemsstater og institutioner for at 
maksimere udbyttet og minimere omkostningerne på EF-plan samt støtte til 
udviklingen af interoperabilitet i et globalt system, der modsvarer dagens og 
fremtidens transportbehov. 
- Sikring af EF-industriens muligheder for at konkurrere loyalt og frit på alle dele 
af det marked for satellitudstyr og -tjenester, som er ved at udvikle sig, med 
applikationer inden for transport og andre områder. 
- Støtte til teknologisk udvikling i rumsektoren (adgang til ny satellitteknologi). 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
- EF's bidrag bør ses i sammenhæng med de foranstaltninger, der iværksættes til 
gennemførelse af retningslinjerne for udbygningen af det transeuropæiske 
transportnet. Kun ved at tilrettelægge et samarbejde på baggrund af en klar 
strategi og udnytte de ressourcer, der findes i Europa kan Fællesskabet sikres en 
rolle i udviklingen af GNSS. 
- En indsats fra Fællesskabets side kan gøre det muligt at etablere en rumbaseret 
infrastruktur, der kan transmittere signaler over et stort område til gavn for 
Europa som helhed. Men skal dette lykkes, forudsætter det, at der iværksættes et 
projekt af betydeligt omfang. Rådets resolution 378/94 af 19. december 1994 
44/49 
opfordrede Kommissionen til at udarbejde de fornødne forslag. Rådet har 
desuden vedtaget et forhandlingsmandat i juni 1996 om indgåelse af en aftale 
mellem EU. ESA og Eurocontrol. 
Kommissionen anbefalede i sin meddelelse om rumfart (KOM (96) 617 endelig 
udgave, 4. december 1996) at der udarbejdes en særlig handlingsplan for 
udvikling af GNSS som en nøgleapplikation for europæisk rumfartsindustri. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
Foranstaltningen skal overvåges og evalueres på grundlag af følgende kriterier: 
- Bidrag til bæredygtig mobilitet gennem øget kapacitet i luftrummet og anden 
trafikkapacitet. 
- Mindskelse af miljøbelastning forårsaget af transport og overvågning af 
sendinger af farlige eller forurenende stoffer. 
- Bedre sikkerhed og derpå følgende fald i antallet af ulykker, der forårsages af 
fejl eller svigt i vejledningssystemer (landing, havneanløb, kollisioner mellem 
fartøjer osv.). 
- Rationalisering og optimering af navigationssystemer med henblik på en mere 
sammenhængende og driftskompatibel global struktur for 
navigationshjælpemidler, der modsvarer dagens og fremtidens transportbehov. 
- Sikring af EF-industriens muligheder for at konkurrere loyalt og frit på alle dele 
af det marked for satellitudstyr og -tjenester, som er ved at udvikle sig, herunder 
markeder for forretningsmæssige transportapplikationer, udvikling og 
vedligeholdelse af satellitudstyr, jordstationer og modtagere. 
- Støtte til teknologisk udvikling i rumfartssektoren (adgang til ny 
satellitteknologi). 
10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION (Det Almindelige Budget, del A, afsnit 
III) 
De fornødne administrative ressourcer vil blive afsat af Kommissionens årlige 
beslutning om ressourcefordelingen under hensyntagen til budgetmyndighedens 
bevillinger til øget personale og beløb. 
45/49 
10.1 Virkninger for personalestørrelsen 
Stillingstype 
Tjeneste-
maend eller 
midlertidigt 
ansatte A 
B 
C 
Andre midler 
I ALT Personate til forvaltning af 
foranstaltningen 
Faste stillinger 
4 
2 
1 
7 Midlertidige 
stillinger Kilde 
Eksisterende 
midler i vedk. 
GD eller 
afdeling 
2 
1 
1 
4 Supplerende 
midler 
2 
1 
3 Varighed 
3 
3 
3 
3 
10.2 Hvor store drifts- og personaleudgifter medfører foranstaltningen? 
(ECU) 
Beleb Beregningsmetode 
Tjenestemaend 2 205 000 7x3arx 105 000 
Midlertidig ansatte 
Andre ressourcer (anfor 
budgetpost) 
I ALT 2 205 000 
De anførte beløb omfatter de samlede omkostninger til ekstra stillinger i hele 
foranstaltningens varighed (fast varighed) eller for 12 måneder (ubestemt 
varighed). 
10.3. Stigning i andre driftsudgifter som følge af foranstaltningen 
(ECU) 
Budgetpost Beleb Beregningsmetode 
(nummer og betegnelse) 
A-7010 (Tjenesterejser...) 105 000 30 arlige tjenesterejser i EF 
25 arlige tjenesterejser uden 
for EF 
I ALT 1Q5 000 
Anslåede udgifter til tjenesterejser ved omprioritering af eksisterende midler: 
Artikel A-130: 
46/49 
BILAG IV: JORDBASEREDE SYSTEMER 
Lokal forstærkning 
Der er brug for jordbaserede forstærkningssystemer som supplement til 
langtrækkende systemer og til at dække særlige lokale behov, som f.eks. 
præcise positionsbestemmelsessignaler på de nordligste breddegrader. For 
tiden bruges de meget som differentialstationer for GNSS-signaler32. 
Lokale forstærkningssystemer vil for fremtiden retransmittere signaler, der 
tilvejebringes aflangtrækkende forstærkningssystemer. En planløs 
fremvækst af lokale forstærkningssystemer kan føre til unødvendige 
statsudgifter og vil måske skade interoperabiliteten (hvis tjenesten ikke er 
kontinuert eller der er uoverensstemmelse mellem de lokale signaler). Det er 
derfor afgørende vigtigt, at de lokale forstærkningssystemer udvikles som et 
net. Dette problem er allerede på vej til at blive løst på de nordlige 
breddegrader (hvor signaler fra geostationære satellitter over ækvator ikke er 
gode nok) ved etablering af et integreret subregionalt net. 
Differentiel GNSS med Loran-C 
Undersøgelser har vist, at der gennem Loran-C-nettet kan transmitteres 
differentielle satellitkorrektioner og integritetssignaler, så Loran-C's 
præcision kan forbedres til 10-20 meter. Systemet kaldes 'Eurofix'; det kan 
byde på langtrækkende dækning og omkostningseffektiv udnyttelse af 
eksisterende infrastruktur samt fungere som opbakningssystem hvis et af de 
andre svigter. Desuden betyder Loran-C-signalet lave frekvens, at det kan 
trænge igennem, hvor satellitsignaler måske er svage (f.eks. i byområder). 
Denne faktor betyder, at Loran-C også potentielt egner sig til visse 
specialiserede anvendelser som f.eks. 'tracking and tracing'-systemer. Også 
disse muligheder må undersøges nærmere. ESA har foreløbigt tilsluttet sig 
tanken om Loran-C's værdi til forbedring af GNSS's integritet, men kræver 
mere forskning før endelig stillingtagen. 
En effektiv udnyttelse af disse muligheder kræver dog, at der udvikles en 
kombineret GNSS/Loran-C-modtager - et emne som er under overvejelse i 
forbindelse med FTU-indsatsen. 
L uftfartssystemer 
På luftfartsområdet arbejder Eurocontrol med et omfattende program for at 
udvikle et nyt harmoniseret og integreret europæisk flyveledelsessystem 
''European Air Traffic Control Harmonisation and Integration Programme'' 
(EATCHIP). Der er nedsat flere arbejdsgrupper under programmet til at tage 
sig af navigation. Arbejdet her og gruppernes anbefalinger om krav til 
32 Differentiel GNSS er et middel til at tilvejebringe korrektioner til basissignalerne fra satellitter (GPS 
og GLONASS) for at øge kvaliteten af den tjeneste, der kan fås i et bestemt område. EGNOS er et 
eksempel på langtrækkende differentiel GNSS. 
"i? •48/49 
fremtidige navigationssystemer for luftfarten må følges nøje og skal 
afspejles i udviklingen af EF's strategi. Relevante standarder, som 
Eurocontrol vedtager, kan indarbejdes i EF-retten via bestemmelserne i 
direktivet om harmonisering af udstyr og systemer til regulering af 
lufttrafikken (direktiv 93/65/EØF af 19. juli 1993). 
Søfartssystemer 
På søfartsområdet er man i færd med at udvikle et nyt harmoniseret og 
integreret europæisk system for kontrol og rapportering. Udstyr, som skal 
opfylde navigationsbehov, skal certificeres i overensstemmelse med de 
relevante prøvningsstandarder, som er fastlagt i EF-retten gennem direktivet 
om udstyr på skibe (direktiv 96/98/EØF af 20. december 1996), som bl.a. 
handler om modtagere til både satellit- og jordsendte navigationssignaler. 
Udviklingen i internationale fora og disses anbefalinger vedrørende 
fremtidige krav til navigationssystemer må følges nøje og skal afspejles i 
udviklingen af EF's strategi. 
49/49 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 29 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 07 10 11 15 
Katalognummer : CB-CO-98-042-DA-C 
ISBN 92-78-30410-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
w