31. 7. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/3 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger 
mod emission af forurenende luftarter fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer 
KOM(86) 273 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 23. juni 1986) 
(86/C 193/03) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske økonomiske Fælleskab, særlig artikel 100, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, de tekniske forskrifter, der er godkendt af FN's Econo-
mic Commission for Europe i regulativ nr. 49, bør over­
tages (ensartede forskrifter for godkendelse af dieselmo­
torer med hensyn til emission af forurenende luftarter); 
dette regulativ er som bilag vedføjet aftalen om gennem­
førelse af ensartede betingelser for godkendelse af ud-
rustningsgenstande og dele af motorkøretøjer og om 
gensidig anerkendelse af godkendelse af 20. marts 
1958 (3). 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og 
sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
De tekniske forskrifter, som motordrevne køretøjer skal 
opfylde efter national lovgivning, vedrører også emission 
af forurenende luftarter fra dieselmotorer til fremdrift af 
køretøjer; 
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til med­
lemsstat; de kan hindre den frie omsætning af de pågæl­
dende produkter; det er derfor nødvendigt, at alle med­
lemsstater, ved siden af eller i stedet for deres nuværende 
lovgivning gennemfører ensartede forskrifter, navnlig 
med henblik på, at EØF-standardtypegodkendelse i hen­
hold til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om god­
kendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer 
dertil ('), senest ændret ved direktiv 80/1267/EØF (2), 
kan anvendes på alle køretøjstyper; UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
Ved køretøjer forstås i dette direktiv alle motordrevne 
køretøjer, som drives af en dieselmotor, med eller uden 
karrosseri, der er bestemt til færdsel på vej, og som har 
mindst fire hjul og en konstruktivt bestemt maksimalha­
stighed på mere end 25 km/t, med undtagelse af køretø­
jer i klasse M1} som defineret i punkt 0.4 i bilag I til 
direktiv 70/156/EØF, med en totalmasse på ikke over 
3,5 t og skinnekøretøjer, landbrugstraktorer og -arbejds­
redskaber samt andre arbejdsredskaber. 
Artikel 2 
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegod­
kendelse eller national godkendelse af: 
— en køretøjstype med hensyn til dens dieselmotor, 
eller 
— en type dieselmotor 
(') EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1. 
(2) EFT nr. L 375 af 31. 12. 1980, s. 34. (3) Dok. E/ECE/324, E/ECE/TRANS/505, Rev. 1/Add. 48, 
5. 4. 1982. 
Nr. C 193/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 7. 86 
af grunde, der vedrører luftforurening fra udstødnings­
gas fra en sådan motor, hvis: 
— køretøjstypen drives af en dieselmotor, for hvilken 
der er udstedt typegodkendelse som en teknisk enhed 
i henhold til artikel 9a i direktiv 70/156/EØF i over­
ensstemmelse med kravene i bilagene til nærværende 
direktiv, 
— en sådan dieselmotor, når den betragtes som en tek­
nisk enhed i henhold til artikel 9a i direktiv 70/156/ 
EØF, opfylder de pågældende krav i bilagene til nær­
værende direktiv. 
Artikel 3 
1. Den medlemsstat, der har meddelt godkendelse af 
en type dieselmotor, træffer de nødvendige foranstaltnin­
ger med henblik på at blive underrettet om enhver ænd­
ring, der vedrører en konstruktionsdel eller en specifika­
tion som omfattet af bilag I, punkt 2.3. De kompetente 
myndigheder i den pågældende medlemsstat træffer af­
gørelse med hensyn til, om den ændrede motor skal un­
derkastes ny afprøvning, og om der skal udarbejdes en 
ny afprøvningsrapport. Viser afprøvningen, at forskrif­
terne i dette direktiv ikke er overholdt, godkendes æn­
dringen ikke. 
2. Den medlemsstat, der har meddelt godkendelsen af 
en køretøjstype med hensyn til dens dieselmotor, træffer 
de nødvendige foranstaltninger med henblik på at blive 
underrettet om enhver ændring, der vedrører en sådan 
køretøjstype, for så vidt angår den monterede motor. De 
kompetente myndigheder i denne medlemsstat træffer af­
gørelse med hensyn til, om der efter en ændring skal 
træffes foranstaltninger efter direktiv 70/156/EØF, sær­
lig artikel 4 eller 6. Artikel 4 
Ændringer, der er nødvendige for at tilpasse bilagenes 
forskrifter til den tekniske udvikling, gennemføres efter 
fremgangsmåden i artikel 5. 
Artikel 5 
Henvises der til fremgangsmåden i denne artikel, træffer 
Kommissionen beslutning efter høring af det udvalg, der 
er nedsat i henhold til direktiv 70/156/EØF, i det føl­
gende benævnt »udvalget«. Udvalget behandler Kommis­
sionens anmodninger om udtalelse. Kommissionen kan, 
samtidig med at den beder udvalget om en udtalelse, 
fastsætte en frist for afgivelse af udtalelse. Der foretages 
ingen afstemning i udvalget. Ethvert medlem af udvalget 
kan kræve, at hans synspunkter optages i referatet. 
Artikel 6 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige bestemmel­
ser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 
1. april 1988. De giver straks Kommissionen underret­
ning herom. 
2. Indtil den 30. september 1990 må medlemsstaterne 
kun anvende disse bestemmelser på de køretøjstyper, 
hvortil der også søges om typegodkendelse i henhold til 
direktiv 72/306/EØF. 
3. Efter meddelelsen af dette direktiv underretter med­
lemsstaterne Kommissionen om alle senere forslag til de 
ved lov eller administrativt fastsatte forskrifter, som de 
påtænker at udstede på det område, der er omfattet af 
dette direktiv, i så god tid, at den kan fremsætte be­
mærkninger hertil. 
Artikel 7 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
31.7.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/5 
BILAG I 
ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG FORKORTELSER, ANSØGNING OM EØF-
STANDARDTYPEGODKENDELSE, FORSKRIFTER OG TESTS, PRODUKTIONENS OVERENS­
STEMMELSE MED DEN GODKENDTE TYPE 
1. ANVENDELSESOMRÅDE 
Dette direktiv finder anvendelse på forurenende luftarter fra alle motorkøretøjer udstyret 
med motorer med kompressionstænding som specificeret i artikel 1 med undtagelse af de 
køretøjer af klasse Nj, for hvilke der er udstedt typegodkendelse i henhold til direktiv 
70/220/EØF (a), som ændret ved direktiv ../..../EØF. 
2. DEFINITIONER OG FORKORTELSER 
I dette direktiv forstås ved: 
2.1. »godkendelse af motor«: godkendelse af en motortype, for så vidt angår niveauet for dennes 
emission af forurenende luftarter; 
2.2. »dieselmotor«: en motor, der arbejder efter princippet »kompressionstænding«; 
2.3. »motortype«: en motorkategori, som ikke på væsentlige punkter adskiller sig fra de i bilag II 
til dette direktiv angivne specifikationer; 
2.4. »forurenende luftarter«: carbonmonoxid, carbonhydrider (i forholdet CiH185) og nitrogen­
oxider, idet de sidste udtrykkes i nitrogendioxid N02aekvivalent; 
2.5. »nettoeffekt«: effekten i ECE kW bestemt på prøvestanden ved enden af krumtapakslen, eller 
tilsvarende del, målt efter metoden til måling af effekten som anført i direktiv 80/1269/ 
EØF(b); 
2.6. »nominel hastighed«: den maksimale hastighed, som regulatoren tillader ved fuld belastning, 
og som er angivet af fabrikanten i dennes salgs- eller servicelitteratur; 
2.7. »procent belastning«: den brøkdel, som udgøres af det størst mulige drejningsmoment ved en 
bestemt motorhastighed; 
2.8. »middelhastighed«: den hastighed, som svarer til det maksimale drejningsmoment, hvis denne 
hastighed ligger inden for 60-75 % af den nominelle hastighed; i andre tilfælde betyder det 
en hastighed, som svarer til 60 % af den nominelle hastighed. 
2.9. Forkortelser og enheder 
ukorrigeret nettoeffekt (c) 
carbonmonoxidemission 
carbonhydridemission 
nitrogenoxidemission 
koncentration (ppm/volumen) 
de forurenende stoffers massestrøm 
vægtningsfaktor 
udstødsgassens massestrømningshastighed på våd basis 
udstødsgassens volumen på tør basis 
udstødsgassens volumen på våd basis 
indsugningsluftens massestrømningshastighed 
indsugningsluftens volumenstrømningshastighed 
brændstoffets massestrømningshastighed 
flammeionisationsdetektor 
ikke-dispersiv ultraviolet resonansabsorption 
ikke-dispersivt infrarødt 
kemiluminescent analysator. 
(a) EFT nr. L 76 af 6. 4. 1970, s. 1. 
(b) EFT nr. L 375 af 31. 12. 1980, s. 46. 
(c) Som beskrevet i bilag I til direktiv 80/1269/EØF (EFT. Nr. L 375 af 31. 12. 1980, s. 49). p 
CO 
HC 
NOx 
conc 
mass 
WF 
GEXH 
V'EXH 
V'EXH 
GAIR 
VAIR 
GFUEL 
FID 
NDUVR 
NDIR 
CLA kW 
g/kWh 
g/kWh 
g/kWh 
ppm 
g/h 
kg/h 
mVh 
rnVh 
kg/h 
mVh 
kg/h 
Nr. C 193/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.86 
3. ANSØGNING OM EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE 
3.1. Ansøgning om EØF-standardtypegodkendelse for en motortype som en teknisk enhed. 
3.1.1. Ansøgning om godkendelse af en motortype, med hensyn til dennes niveau for emission af 
forurenende luftarter, indsendes af motorens fabrikant eller af en godkendt repræsentant'. 
3.1.2. Ansøgningen ledsages af de her nævnte dokumenter i tre eksemplarer og af følgende oplys­
ninger: 
3.1.2.1. en beskrivelse af motortypen indeholdende de i bilag II til dette direktiv anførte oplysninger, 
som er i overensstemmelse med kravene i artikel 9a i direktiv 70/156/EØF, 
3.1.2.2. tegninger af forbrændingskammer og stempeltop; 
3.1.3. en motor, som er i overensstemmelse med motortypespecifikationerne i bilag II til dette di­
rektiv, stilles til rådighed for den tekniske tjeneste, der står for de i punkt 5 beskrevne tests. 
3.2. Ansøgning om EØF-standardtypegodkendelse for en køretøjstype med hensyn til dennes 
motor. 
3.2.1. Ansøgning om godkendelse af et køretøj, med hensyn til dettes emission af forurenende 
luftarter fra motoren, indsendes af køretøjets fabrikant eller en godkendt repræsentant. 
3.2.2. Ansøgningen ledsages af de her nævnte dokumenter i tre eksemplarer og af følgende oplys­
ninger: 
3.2.2.1. en beskrivelse af køretøjstypen, som indeholder alle oplysningerne i bilag II til dette direktiv, 
samt den krævede dokumentation i henhold til artikel 3 i direktiv 70/156/EØF, 
eller 
3.2.2.2. en kopi af EØF-typegodkendelsesattesten (bilag VIII til dette direktiv) for motoren som en 
teknisk enhed, der er monteret på køretøjstypen, samt den krævede dokumentation i hen­
hold til artikel 3 i direktiv 70/156/EØF. 
4. EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE 
4.1. En attest, som svarer til eksemplet i bilag VIII, udstedes for godkendelser nævnt under punkt 
3.1. 
4.2. En attest, som svarer til eksemplet i bilag IX, udstedes for godkendelser nævnt under punkt 
.3.2 som supplement til dokumentationen i henhold til artikel 4 og 10 i direktiv 70/156/EØF. 
5. Mærker 
5.1. En motor, der er godkendt som en teknisk enhed, skal være forsynet med: 
5.1.1. — motorfabrikantens fabriks-eller handelsmærke; 
5.1.2. — fabrikantens handelsbeskrivelse; 
5.1.3. — kendingsbogstav(er) for det land, der udsteder EØF-standardtypegodkendelsen ('), efter­
fulgt af EØF-standardtypegodkendelsesnummeret. 
5.2. Disse mærker skal være tydelige og må ikke kunne fjernes. 
(') B = Belgien; D = Forbundsrepublikken Tyskland; DK = Danmark; F = Frankrig; GR = Grækenland; I = Italien; 
IRL = Irland; L = Luxembourg; NL = Nederlandene; UK = Det forenede Kongerige. 
31.7.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/7 
6. FORSKRIFTER OG TESTS 
6.1. Almindelige forhold 
Alle dele, der kan have indflydelse på emissionen af forurenende luftarter, skal være udfor­
met, konstrueret og anbragt således, at motoren under normale driftsforhold og trods even­
tuelle vibrationer opfylder dette direktivs bestemmelser. 
6.2. Forskrifter vedrørende emission af forurenende stoffer 
Emissionen af forurenende stoffer fra motorer, som underkastes testning, måles efter meto­
den i bilag III til dette direktiv. Andre metoder kan godkendes, såfremt det godtgøres, at de 
giver samme resultater. 
6.2.1. Carbonmonoxidmassen, carbonhydridmassen og nitrogenoxidmassen må ikke overskride de 
angivne mængder i denne tabel: 
Carbonmonoxidmasse (CO) 
gram pr. kWh 
11,2 Carbonhydridmasse (HC) 
gram pr. kWh 
2,4 Nitrogenoxidmasse (NOx) 
gram pr. kWh 
14,4 
7. MONTERING PÅ KØRETØJET 
7.1. Monteringen af motoren på køretøjet skal være i overensstemmelse med følgende karakteri­
stika med hensyn til typegodkendelsen af motoren: 
7.1.1. — indsugningsundertrykket må ikke overstige trykket for den typegodkendte motor; 
7.1.2. — udstødningsmodtrykket må ikke overstige trykket for den typegodkendte motor; 
7.1.3. — udstødningssystemets volumen skal ligge inden for ± 40 procent af den typegodkendte 
motor. 
8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE MED DEN GODKENDTE TYPE 
8.1. Enhver motor, som er forsynet med et EØF-standardtypegodkendelsesnummer i henhold til 
dette direktiv, skal være i overensstemmelse med den godkendte type. 
8.2. For at kontrollere den i punkt 8.1 foreskrevne overensstemmelse udtages en motor med et 
EØF-standardtypegodkendelsesnummer af produktionsserien. 
8.3. I almindelighed kontrolleres motorens overensstemmelse med den godkendte type på grund­
lag af beskrivelsen i typegodkendelsesattesten og dens bilag, og i påkommende tilfælde un­
derkastes motoren den i punkt 6.2 omtalte test. 
8.3.1. Kontrolleres motorens overensstemmelse med den godkendte type ved hjælp af en test, føl­
ges denne procedure: 
8.3.1.1. En motor udtages af serien og underkastes den i bilag III beskrevne test. 
8.3.1.2. Hvis den udtagne motor ikke opfylder kravene i punkt 6.2.1 kan fabrikanten anmode om, at 
der foretages målinger på en stikprøve af motorer, som udtages fra serien og omfatter den 
oprindeligt udtagne motor. Fabrikanten bestemmer stikprøvens størrelse i samråd med den 
tekniske tjeneste. Alle motorerne med undtagelse af den oprindeligt udtagne underkastes en 
test. Det aritmetiske gennemsnit IT af stikprøvens resultater bestemmes derpå for hver enkelt 
forurenende luftart. Produktionsserien anses for at være i overensstemmelse med den god­
kendte type, hvis følgende betingelse er opfyldt: 
Nr. C 193/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.86 
Y + k.S < L (a), 
idet: 
L er den i punkt 6.2.1 fastsatte grænseværdi for hver af de pågældende forurenende luftarter, 
og 
k er en statistisk faktor, som er afhængig af h og angivet i følgende tabel: 
n 
k 
n 
k 2 
0,973 
11 
0,265 3 
0,613 
12 
0,253 4 
0,489 
13 
0,242 5 
0,421 
14 
0,233 6 
0,376 
15 
0,224 7 
0,342 
16 
0,216 8 
0,317 
17 
0,210 9 
0,296 
18 
0,203 10 
0,279 
19 
0,198 
u • ^ on k - 0,860 
hvis n > 20 r1 
/ri 
8.3.2. Den tekniske tjeneste, der kontrollerer overensstemmelsen mellem den godkendte type og 
den øvrige produktion, udfører tests på motorer, som er helt eller delvis tilkørt, efter fabri­
kantens angivelser. 
(a) s> _ i2L=Zl n — 1 
hvor x er et hvilket som helst af de individuelle resultater af stikprøven n. 
BILAG II 
KØRETØJETS OG MOTORENS VIGTIGSTE DATA, 
OPLYSNINGER OM TESTUDFØRELSE (a) 
1. BESKRIVELSE AF MOTOREN 
1.1. Mærke: 
1.2. Type: 
1.3. Arbejdsmåde: firetakt/totakt (b) 
1.4. Boring: mm 
1.5. Slaglængde: mm 
1.6. Cylinderantal, cylinderarrangement og tændingsrækkefølge 
1.7. Slagvolumen cm1 
(a) For ikke-konventionelle motorer og systemer anfører fabrikanten oplysninger svarende til de her angivne. 
(b) Det ikke gældende overstreges. 
31. 7. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/9 
1.8. Kompressionsforhold (c): 
1.9. Tegninger af forbrændingskammer og stempeltop 
1.10. Mindste tværsnit i indsugnings- og udsugningskanaler 
1.11. Kølesystem 
1.11.1. Væskekøling 
Væskens art Cirkulationspumper: ja/nej (b) 
Data eller angivelse af mærke(r) og type(r) 
Udvekslingsforhold 
Termostat: indstilling 
Køler: tegning(er) eller mærke(r) og type(r) 
Overtryksventil og indstillingstryk 
Ventilator: data eller angivelse af mærke(r) og type(r) 
Ventilatordrivsystem Udvekslingsforhold 
Ventilatorskærm 
1.11.2. Luftkøling 
Blæser: data eller angivelse af mærke(r) og type(r) 
Udvekslingsforhold 
Luftkanaler (standardproduktion) 
Temperaturreguleringssystem: ja/nej (b) Kort beskrivelse 
1.11.3. De af fabrikanten tilladte temperaturer 
1.11.3.1. Væskekøling: Maksimal temperatur ved afgangsåbningen 
1.11.3.2. Luftkøling: Referencepunkt 
Maksimal temperatur ved referencepunktet 
1.11.3.3. Ladeluftkølerens maksimale afgangstemperatur 
1.11.3.4. Maksimal udstødstemperatur ved det punkt i udstødsrøret (-rørene), som støder op til 
udstødsmanifoldens (-manifoldenes) afgangsflange(r) 
1.11.3.5. Brændstoftemperatur: min max 
1.11.3.6. Smøremidlets temperatur: min max 
(b) Det ikke gældende overstreges. 
(c) Angiv tolerancen. 
Nr. C 193/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.86 
1.12. Trykladning: ja/nej (b) Beskrivelse af systemet: 
Mærke Type , 
1.13. Indsugningssystem 
Indsugningsmanifold Beskrivelse 
Luftfilter: Mærke Type 
Indsugningslyddæmper , Mærke Type 
2. EKSTRA ANTI-RØGANORDNINGER 
(hvis sådanne forefindes eller ikke henhører under et andet punkt) 
Beskrivelse og diagrammer 
3. LUFT- OG BRÆNDSTOFTILFØRSEL 
3.1. Beskrivelse og diagrammer af luftindsugning og tilbehør (opvarmningsanordning, indsug­
ningslyddæmper, osv.): 
3.2. Brændstof system 
3.2.1. Fødepumpe 
Tryk (c) eller beskrivende diagram (c) 
3.2.2. Indsprøjtningssystem 
3.2.2.1. Pumpe 
3.2.2.1.1. Mærke(r) 
3.2.2.1.2. Type(r) 
3.2.2.1.3. Indsprøjtningsmængde mm3 (c) pr slag ved en 
pumpehastighed på o/m ved fuld indsprøjtning eller beskrivende diagram (b) (c) 
Angiv den anvendte fremgangsmåde: På motoren/på pumpeprøvestanden (b) 
3.2.2.1.4. Tidlig indsprøjtning (c): 
3.2.2.1.4.1. Kurve for indsprøjtningstidspunkt 
3.2.2.1.4.2. Justering 
3.2.2.2. Indsprøjtningsledninger 
3.2.2.2.1. Længde 
3.2.2.2.2. Indvendig diameter 
(b) Det ikke gældende overstreges. 
(c) Angiv tolerancen. 
31.7.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/11 
3.2.2.3. Indsprøjtningsdyse(r) 
3.2.2.3.1. Mærke(r) 
3.2.2.3.2. Type(r) 
3.2.2.3.3. »Åbningstryk« bar (c) 
eller beskrivende diagram (b) (c) 
3.2.2.4. Regulator 
3.2.2.4.1. Mærke(r) 
3.2.2.4.2. Type(r) 
3.2.2.4.3. Hastighed, hvorved lukning begynder under fuld belastning o/m 
3.2.2.4.4. Maksimal hastighed uden belastning o/m 
3.2.2.4.5. Tomgangshastighed o/m 
3.3. Koldstartsystem 
3.3.1. Mærke(r) 
3.3.2. Type(r) 
3.3.3. Beskrivelse 
4. VENTILINDSTILLING 
4.1. Maksimal ventilløftehøjde og vinkler for åbning og lukning i forhold til dødpunkterne eller 
tilsvarende data 
4.2. Reference- og/eller indstillingsområder (b) 
5. UDSTØDSSYSTEM 
5.1. Beskrivelse af udstødsmanifold 
5.2. Beskrivelse af udstødssystemets øvrige dele, hvis testen foretages på det af fabrikanten leve­
rede, fuldstændige udstødssystem, eller angivelse af det maksimale modtryk ved den af fabri­
kanten angivne maksimale effekt (b) 
6. SMØRESYSTEM 
6.1. Beskrivelse af systemet 
6.1.1. Placering af oliesump 
(b) Det ikke gældende overstreges. 
(c) Angiv tolerancen. 
Nr. C 193/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.86 
6.1.2. Tilførselssystem (pumpe, indsprøjtning i indsugning, blanding med brændstof, 
osv.) 
6.2. Pumpe (b) 
6.2.1. Mærke 
6.2.2. Type og specifikationer 
6.2.3. Beskrivelse af luftkølet pumpe (b) 
6.3. Blanding med brændstof (b) 
6.3.1. Procentdel 
6.4. Oliekøling: ja/nej (b) 
6.4.1. Tegning(er) eller mærke(r) og type(r) 
ELEKTRISK UDSTYR 
Dynamo/vekselstrømsgenerator (b): data eller mærke(r) og type(r) 
ANDET MOTORDREVET UDSTYR 
(Opregning og eventuelt kort beskrivelse) 
9. TRANSMISSION 
9.1. Motorsvinghjulets inertimoment 
9.2. Yderligere inertimoment ved frigear 
10. ANDRE OPLYSNINGER OM TESTBETINGELSERNE 
10.1. Det anvendte smøremiddel 
10.1.1. Mærke 
10.1.2. Type 
(Ved blanding mellem smøremiddel og brændstof angives oliens procentdel af blandingen). 
(b) Det ikke gældende overstreges. 
31.7.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/13 
11. MOTORYDELSE 
11.1. Tomgangshastighed: o/m (c) 
11.2. Effekt kW ved o/m (c) 
11.3. Maksimal effekt kW ved o/m (c) 
11.4. Effekt ved de i direktiv 72/306/EØF, bilag III, punkt 2.1, omtalte seks målepunkter og målt 
i overensstemmelse med direktiv 80/1269/EØF ('). 
(Test udført af fabrikanten) (b) 
(Test udført af den tekniske tjeneste, som foretager godkendelsesprøverne) (b) 
Målepunkter 
1 (») 
2 
3 
4 
5 
6(»»). 
Højeste resultat ved 
målepunkt Motorhastighed (n) Målt effekt (P) 
kW 
(*) Svarer til den højeste af følgende to værdier: 
45 % af motorhastigheden svarende til maksimal effekt, 1 000 o/m. 
(**) Svarer til maksimal n ifølge regulator ved normeret fuld belastning. 
(') EFT nr. L 375 af 31. 12. 1980, s. 46. 
(b) Det ikke gældende overstreges. 
(c) Angiv tolerancen. 
BILAG III 
TESTPROCEDURE 
1. 
1.1. 
1.2. 
2. 
3. 
3.1. 
3.1.1. INDLEDNING 
I dette bilag beskrives bestemmelsesmetoderne for emissioner af forurenende luftarter fra de 
motorer, testen gælder. 
Motoren skal under testen være anbragt på en prøvestand og forbundet med et dynamome­
ter. 
MÅLEMETODE 
De emitterede luftarter fra motorens udstødssystem omfatter carbonhydrider, carbonmonoxi-
der og nitrogenoxider. Under en fastlagt arbejdssekvens med opvarmet motor foretages lø­
bende undersøgelse af udstødningens indhold af de nævnte luftarter. Den fastlagte arbejds­
sekvens består af en række hastigheds- og ydelsesforløb, som dækker alle en dieselmotors 
typiske funktioner. Under hvert forløb bestemmes de enkelte, forurenende stoffers koncen­
tration, udstødsstrømmen og den afgivne effekt, og de målte værdier vægtes og benyttes ved 
beregning af, hvor mange g af hvert forurenende stof der emitteres pr. kilowatt time, således 
som beskrevet i dett bilag. 
UDSTYR 
Dynamometer og motorudstyr 
Følgende udstyr benyttes ved testning af motorers emission ved hjælp af dynamometre: 
Et dynamometer, hvis egenskaber er tilstrækkelige til, at den i dette bilags punkt 4.1 be­
skrevne testcyklus kan udføres; 
Nr. C 193/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7. 86 
3.1.2. Instrumenter til måling af hastighed, drejningsmoment, brændstofforbrug, luftforbrug, køle­
væskens og smøremidlets temperatur, udstødstryk og trykfald i udstødsrøret, udstødnings­
gassens temperatur, luftindsugningstemperatur, atmosfærisk tryk, brændstoffets temperatur 
og fugtighed. Disse instrumenters nøjagtighed skal opfylde de krav, der stilles af EØF's me­
tode til måling af effekten hos forbrændingsmotorer til landevejskøretøjer; 
3.1.3. Et kølesystem, hvis kapacitet er tilstrækkelig til at holde motoren på normal driftstemperatur 
under den foreskrevne test; 
3.1.4. Et uisoleret og ukølet udstødssystem, som rager mindst 0,5 m ud over det punkt, hvor ud-
stødssonden er anbragt, og har et modtryk, som ligger højst ± 650 Pa (± 5 mm Hg) fra den 
øvre grænse ved den nominelle maksimumseffekt, som i motorfabrikantens salgs- og service­
litteratur er angivet for anvendelse i vej gående køretøjer. 
3.1.5. Et luftindsugningssystem med en indsugningsmodstand, som ligger højst ± 300 Pa (30 mm 
H2O fra den øvre grænse for de funktionsbetingelser, der fører til den af motorfabrikanten 
angivne maksimale luftstrøm for den testede motors luftfilter. Når en motor testes for ud-
stødsemissioner, skal motoren testes som helhed, og alt det standardtilbehør, som med rime­
lighed kan forventes at påvirke afgivelsen af emissioner til atmosfæren, skal være installeret 
og i funktion. 
3.2. Analyse- og prøveudtagningsudstyr 
Systemet skal omfatte en FID-analysator til måling af ubrændte carbonhydrider (HC) og en 
NDIR-analysator til måling af carbonmonoxid (CO) samt en CLA- eller NDUVR-analy-
sator til måling af nitrogenoxid (NOx). På grund af de tunge carbonhydrider i dieseludstød­
ningen skal FID-systemet opvarmes og holdes på en temperatur mellem 423 K og 473 K (150 
og 200 °C). 
Analysatorernes nøjagtighed skal være ± 2,5 % af det fulde skalaområde eller bedre. Ana­
lysatorernes måleområde udvælges i forhold til måleværdierne. 
Følgende kalibrerings- og nulstillingsgasser må benyttes: 
Analy: 
CO 
NOx 
HC \ator Kalibreringsgas 
COiN2 
N02 i N2 
C3H8 i luft Nulstillingsgas 
nitrogen eller tør, renset luft 
nitrogen eller tør, renset luft 
tør, renset luft 
I bilag V beskrives de anbefalede analysesystemer. Andre systemer eller analysatorer, som 
har vist sig at give samme resultater, kan benyttes. 
4. TESTPROCEDURE 
4.1. Testcyklus 
Følgende cyklus, bestående af 13 forløb, skal følges ved anvendelse af dynamometer på den 
testede motor: 
Forløb nr. Hastighed Belastning 
1 
2 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
11 
12 
13 tomgang 
middelhastighed 
middelhastighed 
middelhastighed 
middelhastighed 
middelhastighed 
tomgang 
nominel hastighed 
nominel hastighed 
nominel hastighed 
nominel hastighed 
nominel hastighed 
tomgang 10 
25 
50 
75 
100 
100 
75 
50 
25 
10 
31.7.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/15 
4.2. Måling af udstødsgassens gennemstrømning 
For at kunne beregne emissionen, er det nødvendigt at kende udstødsgassens gennemstrøm­
ning (se pkt. 4.8.1.1). Bestemmelse af udstødningens gennemstrømning kan foretages ved 
hjælp af en af følgende metoder: 
a) direkte måling af udstødningens gennemstrømning ved hjælp af en måledyse eller et til­
svarende målesystem; 
b) måling af luftens og brændstoffets gennemstrømning ved hjælp af egnede målesystemer 
og beregning af udstødningens gennemstrømning ved hjælp af følgende ligninger: 
GEXH = GAIR + GpUEL 
eller 
VEXH = VAIR — 0>75 GpUEL 
eller 
V"EXH = VAIR + 0,77 GpUEL 
Udstødningens gennemstrømning skal bestemmes med en nøjagtighed på ± 2,5 % eller 
bedre. Koncentrationen af carbonmonoxid og nitrogenoxid måles i den tørre udstødning. 
Emissionerne af CO og NOx skal derfor beregnes ved hjælp af den tørre udstødsgas' volu­
men VEXH- Anvendes der et analysessystem med opvarmet prøveledning, skal NOx-emissio-
nerne imidlertid beregnes ved hjælp af udstødsgassens volumen V'EXH- Hvis udstødsgassens 
massestrømningshastighed (GEXH) benyttes ved beregningen af CO og NOx skal koncentra­
tionerne sættes i forhold til den våde udstødning. Beregningen af HO-emissionen omfatter 
GEXH °g V"EXH afhængigt af den benyttede målemetode. 
4.3. Anvendelsesprocedurer for analysatorer og prøveudtagningsystem 
Anvendelsesproceduren for analysatorer skal følge instrumentfabrikantens instruktioner for 
igangsættelse og anvendelse. Følgende minimumskrav skal være omfattet heraf: 
4.3.1. Kalibreringsprocedure 
Kalibreringsproceduren udføres tidligst én måned før emissionstesten. Alle instrumenterne 
kalibreres, og kalibreringskurverne kontrolleres ved hjælp af standardgasser. Der benyttes 
samme strømningshastigheder for gas, som ved udtagning af udstødningsprøver. 
4.3.1.1. Der beregnes mindst to timer til opvarmning af analysatorerne. 
4.3.1.2. Systemet testes for utætheder. Sonden frigøres fra udstødssystemet og udmundingen tilstop­
pes. Analysatorpumpen tilsluttes. Efter en indledende stabiliseringsperiode skal alle strøm-
ningsmålere og trykmålere vise nul. Hvis ikke, skal prøveledningen kontrolleres og fejlen 
rettes. 
4.3.1.3. NDIR analysatoren indstilles, hvor dette er påkrævet, og FID-analysatorens forbrænding 
optimeres. 
4.3.1.4. Benyttes der renset, tør luft (eller nitrogen), nulstilles CO- og NOx-analysatorerne; den 
tørre luft renses, hvis den benyttes til HC-analysatoren. Benyttes de dertil beregnede kali-
breringsgasser, genindstilles analysatorerne. 
4.3.1.5. Nulstillingen kontrolleres igen, og den i pkt 4.3.1.4 beskrevne procedure gentages, såfremt 
det er påkrævet. 
4.3.1.6. NDIR analysatorerne kalibreres med kalibreringsgasser, som er på ca. 25, 50, 75 og 90 % af 
hvert af de benyttede områder; CLA- og FID-analysatorerne kalibreres, og ca. 50 % og 
90 % af hvert område benyttes. Standardgasserne skal være koncentreret med en nøjagtig­
hed, som ligger inden for ± 2,5 %. 
4.3.1.7. Kalibreringsresultaterne sammenlignes med tidligere data. Enhver større ændring kan være 
tegn på en fejl i systemet, som skal lokaliseres, korrigeres og kalibreres på ny. Den mest 
korrekte kalibreringskurve udvælges, idet der tages hensyn til den nøjagtighed, hvormed 
standardgasserne er blevet kalibreret. 
4.3.2. Kontrol forud for testen 
Der beregnes mindst to timer til opvarmning af de infrarøde NDIR-analysatorer, men 
strømmen bør helst være tilsluttet analysatorerne hele tiden. Choppermotorerne kan slås fra, 
når de ikke er i brug. 
4.3.2.1. HC-analysatoren nulstilles med tør luft eller nitrogen, og en stabil nulstilling findes på for­
stærkeren og måleren. 
Nr. C 193/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.86 
4.3.2.2. Kalibreringsgassen indføres og forstærkningen bringes i overensstemmelse med kalibrerings­
kurven. Der benyttes samme strømningshastighed til kalibrering og udtagning af udstød-
ningsprøver for at undgå korrektion for målecelietryk. Der benyttes kalibreringsgas hvis 
koncentration af den pågældende bestanddel er på 75-95 % af det fulde skalaområde. 
Koncentrationen skal have en nøjagtighed på ± 2,5 %. 
4.3.2.3. Nulstillingen kontrolleres, og de i pkt. 4.3.2.1 og 4.3.2.2 beskrevne procedurer gentages, 
såfremt det er påkrævet. 
4.3.2.4. Strømningshastighederne kontrolleres. 
4.4. Brændstof 
Brændstoffet skal være det i bilag IV til dette direktiv angivne referencebrændstof. 
4.5. Testlaboratorium 
4.5.1. Den absolutte temperatur T i laboratoriet, udtrykt i grader Kelvin, og det tørre atmosfæriske 
tryk ps, udtrykt i kilopascal, måles, og parameteret F bestemmes efter følgende formel. 
0,65 0,5 
'" ( 5 ) x (£). 
4.5.2. For at testen kan anerkendes som gyldig, skal parameteret F have følgende værdi: 
0,96 < F < 1,06 
4.6. Testudførelse 
Under hver af testcyklens forløb skal den angivne hastighed holdes inden for ± 50 o/m og 
det angivne drejningsmoment skal holdes inden for ± 2 % af det maksimale drejningsmo­
ment ved testhastigheden. Brændstoftemperaturen ved indsprøjtningspumpens indgang skal 
være på 311 + 5 K (38 ± 5 °C). Regulatoren og brændstofsystemet justeres som angivet i 
fabrikantens salgs- og servicelitteratur. Følgende forholdsregler træffes i forbindelse med 
hver test: 
4.6.1. instrumenter og prøveudtagningssonder anbringes som angivet; 
4.6.2. kølesystemet sættes i gang; 
4.6.3. motoren startes og opvarmes, indtil alle temperaturer og tryk er kommet i balance; 
4.6.4. kurven for drejningsmomentet ved fuld belastning bestemmes ved forsøg, således at drej­
ningsmomentets værdier under de angivne testforløb kan beregnes; 
4.6.5. Emissionsanalysatorerne skal være nulstillet og kalibreret; 
4.6.6. testcyklen igangsættes (se pkt. 4.1); motoren kører i seks minutter i hvert forløb, idet motor­
hastighed opnås og belastningsforandringer foretages i løbet af det første minut; analy­
satorernes udslag registreres af en papirbåndsskriver i samtlige seks minutter, idet udstøds-
gassen strømmer gennem analysatorerne i mindest de sidste tre minutter; 
motorens hastighed og belastning, luftindsugningens temperatur, undertryksudstødningens 
modtryk, brændstoffets, luftens og udstødningens gennemstrømning registreres i hvert for­
løbs sidste fem minutter, idet hastigheds- og belastningskrav opfyldes i hvert forløbs sidste 
minut; 
4.6.7. alle yderligere data, som er nødvendige for beregningen, aflæses og registreres (se pkt. 4.7); 
4.6.8. emissionsanalysatorernes nulstilling og kalibrering kontrolleres og korrigeres i givet fald, i 
hvert fald ved testens slutning; testen betragtes som tilfredsstillende, hvis de nødvendige ju­
steringer efter testen ikke overskrider den nøjagtighed, der er fastsat for analysatorerne i 
pkt. 3.2. 
4.7. Papirbåndsskriverens registrering 
De sidste 60 sekunder i hvert forløb afgrænses, og papirbåndsskriverens gennemsnitlige regi­
strering for HC, CO og NOx i dette tidsrum bestemmes. Koncentrationen af HC, CO og 
NOx i hvert forløb bestemmes på grundlag af den gennemsnitlige registrering og de tilsva­
rende kalibreringsdata. En anden type registrering kan imidlertid anvendes, såfremt den 
sikrer en tilsvarende dataindsamling. 
31.7.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/17 
4.8. Beregninger 
4.8.1. De endelige registrerede testresultater findes via følgende etaper: 
4.8.1.1. Udstødsgassens massestrømningshastighed GEXH eHer VEXH og VEXH bestemmes (se 
pkt. 4.2) for hvert forløb. 
4.8.1.2. Hvis GEXH benyttes, omregnes den målte carbonmonoxid- og nitrogenoxid-koncentration til 
våd basis i overensstemmelse med bilag VI. Anvendes der et analysesystem med opvarmet 
prøveledning, skal NOx-koncentrationen imidlertid ikke omregnes i overensstemmelse med 
bilag VI. 
4.8.1.3. NOx-koncentrationen korrigeres i overensstemmelse med bilag VII. 
4.8.1.4. De forurenende stoffers massestrøm i hvert forløb beregnes således: 
(1) NOx masse - 0,001587 x NOxkonc. x GEXH 
(2) COmasse - 0,000966 x COkonc. x GEXH 
(3) HCmasse = 0,000478 x HCkonc. x GEXH 
eller 
(1) NOx masse = 0,00205 x NOx konc. x V'EXH 
(2) COmasse - 0,00125 x COkonc. x VEXH 
(3) HCmasse - 0,000618 x HCkonc. x VEXH 
4.8.2. Emissionerne beregnes således: 
Y NOx x WF 
*•* * masse NOx £PxWF 
S COmasse x WF 
CO J P x WF 
71 "-^--masse * "'r 
HC £Px WF 
Til denne beregning benyttes vægtningsfaktorerne i følgende tabel: 
Forløb nr. WF 
1 0,25/3 
2 0,08 
3 0,08 
4 0,08 
5 0,08 
6 0,25 
7 0,25/3 
8 0,10 
9 0,02 
10 0,02 
11 0,02 
12 0,02 
13 0,25/3 
Nr. C 193/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.86 
BILAG IV 
SPECIFIKATIONER FOR REFERENCEBRÆNDSTOF TIL BENYTTELSE VED GODKENDEL-
SESTESTS OG KONTROL MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE MED DEN GOD­
KENDTE TYPE 
REFERENCEBRÆNDSTOF CEC RF-03-A-80 
Type: Dieselbrændstof 
Massefylde ved 15 ° C 
Cetantal 
Destillation (2) 
50 % Vol. 
90 % Vol. 
Slutkogepunkt 
Viskositet, 40 ° C 
Svovlindhold 
Flammepunkt 
Koldfilterpunkt 
Kulstofrest ved Conradson-test på 
10 %-destillationsrest 
Askeinhold 
Vandinhold 
Kobberkorrosionstest ved 100° C 
Syretal (stærk syre) Grænseværdier og enheder ASTM-metode (') 
min. 0,835 
max. 0,845 
min. 51 
max. 57 
min. 245 °C 
330 ± 10 °C 
max. 370 °C 
min. 2,5 cSt ( 
max. 3,5 mmVs) 
min. 0,20 % masse 
max. 0,50 
min. 55 °C 
max. — 5° C 
max. 0,30 % 
max. 0,01 % 
max. 0,05 % 
max. 1 
max. 0,20 mg masse 
masse 
masse 
KOH/g 1298 
976 
86 
445 
1266, 2622 
eller 2785 
93 
CEN udkast pr. 
EN 116 eller IP 309 
189 
482 
95 eller 1744 
130 
974 
Note 1: 
Note 2: 
Note 3: 
Note 4: 
Note 5: De tilsvarende ISO-metoder vil blive anvendt, så snart de kan benyttes på alle de her 
anførte egenskaber. 
Tallene viser de fordampede mængder i alt (°/o genvinding + °/o tab). 
Dette brændstof kan være baseret på straight run og krakdestillater; afsvovlning er 
tilladt. Det må ikke indeholde metalliske tilsætningsstoffer. 
Specifikationens værdier er »sande værdier«. Deres grænseværdier er blevet fastlagt 
ved hjælp af retningslinjerne i ASTM D 3244 om grundlaget for bestemmelse af olie­
produkters kvalitet, og der er ved fastsættelse af maksimumsværdien benyttet en mini-
mumsforskel på 2 R over nul; ved fastsættelse af maksimums- og minimumsværdien 
har minimumsforskellen været 4 R (R = reproducerbarhed). 
Til trods for dette mål, som er nødvendigt af statistiske grunde, bør brændstoffabri­
kanten tilstræbe en nulværdi, når den fastsatte maksimumsværdi er 2 R, og en gen­
nemsnitsværdi, når der anføres maksimums- og minimumsgrænser. Dersom det bliver 
nødvendigt at afgøre, om et brændstof opfylder specifikationens krav, anvendes 
ASTM D 3244. 
Såfremt en motors eller et køretøjs termiske effektivitet skal beregnes, kan brændstof­
fets brændværdi beregnes således: 
Specifik energi (brændværdi) (netto) MJ/kg — 
(46,423-8,792d2 + 3,170d) 1 — (x + y + s) + 9,420s — 2,449x hvor: 
d er massefylden ved 15 ° C, 
x er masseforholdet for vand (% divideret med 100), 
y er masseforholdet for aske (% divideret med 100), 
s er masseforholdet for svovl (°/o divideret med 100). 
31. 7. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/19 
BILAG V 
ANALYTISKE SYSTEMER 
Der beskrives tre analytiske systemer, som bygger på anvendelse af: 
— FID-analysator til maling af carbonhydrider, 
— NDIR-analysator til måling af carbonmonoxid og nitrogenoxider, eller, som et alternativ, 
— NDIR-analysator til måling af carbonmonoxid og CLA-analysator med eller uden opvarmet prøveled­
ning til måling af nitrogenoxider. 
System 1 
Figur 1 viser et skematisk diagram over et analyse- og prøveudtagningssystem, hvori der benyttes en kemi-
luminescent analysator til måling af NOx 
SP — Prøvesonde af rustfrit stål, hvormed der tages prøver fra udstødssystemet. En sta­
tisk flerhulssonde med lukkede ender, som dækker mindst 80 % af udstødsrørets 
tværmål, anbefales. Udstødsgassens temperatur ved sonden må ikke være under 
343K(70°C). 
HSL — Opvarmet prøveledning, temperaturen holdes mellem 423 K og 473 K (150 ° C og 
200 °C); ledningen skal være lavet af rustfrit stål eller PTFE. 
Fj — Opvarmet forfilter, såfremt et sådant benyttes; temperaturen skal være den samme 
som for HSL. 
Tj — Registrering af den udtagne prøves temperatur ved dens indgang i ovnkammeret. 
Vj — Passende ventilsystem, hvormed prøver, kalibrerings- eller nulstillingsgas udtages 
til systemet; ventilen skal være i ovnkammeret eller være opvarmet til prøvelednin­
gens temperatur. 
V2, V3 — Nåleventiler, hvormed kalibreringsgassen og nulstillingsgassen reguleres. 
F2 — Filter til fjernelse af partikulater; et filter bestående af en glasfiberskive på 70 mm 
i diameter vil være passende; filteret skal være let tilgængeligt og udskiftes dagligt 
eller oftere, såfremt det er påkrævet. 
Pi — Opvarmet prøvepumpe. 
Gi — Trykmåler, hvormed trykket i prøveledningen måles. 
V4 — Trykreguleringsventil, hvormed trykket i prøveledningen og strømmen til detekto­
ren kontrolleres. 
FID — Opvarmet flammeionisationsdetektor til carbonhydrider. Ovnens temperatur skal 
holdes mellem 423 K og 473 K (150 °C og 200 °C). 
FLi — Strømningsmåler, hvormed prøvens by-pass strøm måles. 
Ri, R2 — Trykregulatorer til luft og brændstof. 
SL — Prøveledning; ledningen skal være fremstillet af PTFE eller rustfrit stål; den kan 
være opvarmet eller uopvarmet. 
B — Bad, hvori vand fra udstødsprøven afkøles og fortættes; badet skal holdes på en 
temperatur på 273 K-277 K (0-4 °C) ved hjælp af is eller afkøling. 
C — Kølespiral og kondenspotte, hvormed vanddamp fortættes og opsamles; et spiral­
snoet rør på 2,5-3 mm af rustfrit stål fastgjort til en 150 mm lang kondenspotte på 
25 mm i diameter vil være typisk. 
T2 — Registrering af badets temperatur. 
Nr. C 193/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.86 
V5, V6 — Aftapningshaner, hvormed kondenspotte og bad udtømmes. 
V7 — Tregangsventil. 
F3 — Filter, hvormed forurenende partikulater fjernes fra prøven forud for analysen; en 
glasfibermodel på mindst 70 mm i diameter vil være passende. 
P2 — Prøvepumpe. 
V8 — Trykregulator, hvormed prøvens gennemstrømning kontrolleres. 
V9, V10, Vn, V12 — Tregangskugleventil eller magnetventiler, hvormed prøve, nulstillingsgas og kali-
breringsgas dirigeres til analysatorerne. 
V13, V14 — Nåleventiler, hvormed strømmen til analysatorerne reguleres. 
CO — NDIR-analysator til carbonmonoxid. 
NOx — CLA-analysator til nitrogenoxid. 
FL2, FL3, FL4 — By-pass strømningsmålere. 
System 2 
Figur 2 viser et skematisk diagram over et analyse- og prøveudtagningssystem, hvori der benyttes 
NDUVR-analysator til måling af NO. 
SP — Prøvesonde af rustfrit stål, hvormed der tages prøver fra udstødssystemet; en sta­
tisk flerhulssonde med lukkede ender, som dækker mindst 80 % af udstødsrørets 
tværmål, anbefales; temperaturen ved sonden skal være mindst 343 K (70° C) (i 
overensstemmelse med direktiv 72/306/EØF); sonden skal være anbragt i ud­
stødssystemet i en afstand af 1-5 m fra udstødsmanifoldens afgangsflange eller 
turboladerens afgangsåbning. 
HSL — Opvarmet prøveledning, temperaturen holdes mellem 423 K og 473 K (150 °C og 
200 °C); ledningen skal være lavet af rustfrit stål eller PTFE. 
Fi — Opvarmet forfilter, såfremt et sådant benyttes; temperaturen skal være den samme 
som for HSL. 
Ti — Registrering af prøvestrømmens temperatur ved dens indgang i ovnkammeret. 
Vi — Passende ventilsystem, hvormed prøver, kalibrerings- eller nulstillingsgas udtages 
til systemet; ventilen skal være i ovnkammeret eller være opvarmet til prøvelednin- ^ 
gens temperatur. 
V2, V3 — Nåleventiler, hvormed kalibreringsgassen og nulstillingsgassen reguleres. 
F2 — Filter til fjernelse af partikulater; et filter bestående af en glasfiberskive på 70 mm 
i diameter vil være passende; filteret skal være let tilgængeligt og udskiftes dagligt 
eller oftere, såfremt det er påkrævet. 
Pi — Opvarmet prøvepumpe. 
Gi — Trykmåler, hvormed trykket i prøveledningen måles. 
V4 — Trykreguleringsventil, hvormed trykket i prøveledningen og strømmen til detekto­
ren kontrolleres. 
FID — Opvarmet flammeionisationsdetektor til carbonhydrider; ovnens temperatur skal 
holdes mellem 423 K og 473 K (150 ° C og 200 °C). 
FLi — Strømningsmåler, hvormed prøvens by-pass strøm måles. 
Ri, R2 — Trykregulatorer til luft og brændstof. 
SL . — Prøveledning; ledningen skal være fremstillet af PTFE eller rustfrit stål. 
31. 7. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/21 
B — Bad, hvori vand fra udstødsprøven afkøles og fortættes; badet skal holdes på en 
temperatur på 273 K-277 K (0-4 °C) ved hjælp af is eller afkøling. 
C — Kølespiral og kondenspotte hvormed vanddamp fortættes og opsamles. Et spiral­
snoet rør på 2,5-3 mm af rustfrit stål fastgjort til en 150 mm lang kondenspotte på 
25 mm i diameter vil være typisk. 
T'2 — Registrering af badets temperatur. 
V5, V^ — Aftapningshaner, hvormed kondenspotte og bad udtømmes. 
V7 — Tregangsventil. 
F3 — Filter, hvormed forurenende partikulater fjernes fra prøven forud for analyse; en 
glasfibermod,el på mindst 70 mm i diameter vil være passende. 
P2 — Prøvepumpe. 
Vg — Trykregulator, hvormed prøvens gennemstrømning kontrolleres. 
V9 — Kugleventil eller magnetventil, hvormed prøve, nulstillingsgas eller kalibreringsgas 
dirigeres til analysatorerne. 
V1(), Vu — Tregangsventil til by-pass tørreapparatet. 
D — Tørreapparat, hvormed fugt fjernes fra prøvestrømmen; benyttes der prøveapparat 
forud for NOx-analyse, skal apparatet have den mindst mulige virkning på NOx-
koncentrationen. 
V12 — Nåleventil, hvormed strømmen til analysatorerne reguleres. 
G2 — Måler, som angiver indgangstrykket ved analysatorerne. 
CO — NDIR-analysator til carbonmonoxid. 
NOx — NDIR-analysator til nitrogenoxid. 
FL2, FL3 — By-pass strømningsmåler. 
System 3 
Figur 3 i dette bilag viser et skematisk diagram over et analyse- og prøveudtagningssystem. 
SP — Prøvesonde af rustfrit stål, hvormed der tages prøver fra udstødssystemet; en lige 
flerhulssonde med lukkede ender, som dækker mindst 80 % af udstødsrørets 
tværmål, anbefales; udstødsgassens temperatur ved sonden må ikke være under 
343 K (70° C). 
HSLi — Opvarmet prøveledning, temperaturen holdes mellem 453 K og 473 K (180 ° C og 
200 °C); ledningen skal være lavet af rustfrit stål eller FTFE. 
Fj — Opvarmet forfilter, såfremt et sådant benyttes; temperaturen skal være den samme 
som for HSLj. 
Tj — Registrering af den udtagne prøves temperatur ved dens indgang i ovnkammeret. 
Vi — Passende ventilsystem, hvormed prøver, kalibrerings- eller nulstillingsgas udtages 
til systemet. Ventilen skal være i ovnkammeret eller være opvarmet til temperatu­
ren i prøveledningen HSLi. 
V2, V3 — Nåleventiler, hvormed kalibreringsgassen og nulstillingsgassen reguleres. 
F2 — Filter til fjernelse af partikulater; et filter bestående af en glasfiberskive på 70 mm 
i diameter vil være passende; filteret skal være let tilgængeligt og udskiftes dagligt 
eller oftere, såfremt det er påkrævet. 
Pi — Opvarmet prøvepumpe. 
Gi — Trykmåler, hvormed trykket i prøveledningens HC-analysator måles. 
Nr. C 193/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.86 
R3 — Trykreguleringsventil, hvormed trykket i prøveledningen og strømmen til detekto­
ren kontrolleres. 
FID — Opvarmet flammeionisationsdetektor til carbonhydrider; ovnens temperatur skal 
holdes mellem 453 K og 473 K (180 ° C og 200 °C). 
FLi — Strømningsmåler, hvormed prøvens by-pass strøm måles. 
Ri, R2 — Trykregulatorer til luft og brændstof. 
HSL2 — Opvarmet prøveledning, temperaturen holdes mellem 368 K og 473 K (95 °C og 
200 °C); ledningen skal være lavet af rustfrit stål eller PTFE. 
T2 — Registrering af prøvestrømmens temperatur ved dens indgang i CL-analysatoren. 
T3 — Registrering af temperaturen i NO2-NO konverteren. 
V9, VJO — Tregangsventil til by-pass af NO2-NO konverteren. 
V(1 — Nåleventil, hvormed strømmen gennem NO2-NO konverter og by-pass udlignes. 
SL — Prøveledning; ledningen skal være fremstillet af PTFE eller rustfrit stål; den kan 
være opvarmet eller uopvarmet. 
B — Bad, hvori vand fra udstødsprøven afkøles og fortættes; badet skal holdes på en 
temperatur på 273 K — 277 K (0 — 4 °C) ved hjælp af is eller afkøling. 
C — Kølespiral og kondenspotte, hvormed vanddamp fortættes og opsamles; et spiral­
snoet rør på 2,5-3 mm af rustfrit stål, ydre diameter 6 mm, fastgjort til en 150 mm 
lang kondenspotte på 25 mm i diameter vil være typisk. 
— Registrering af badets temperatur. 
— Aftapningshaner, hvormed kondenspotte og bad udtømmes. 
— Trykregulator, hvormed prøvens gennemstrømning kontrolleres. 
— Kugleventil eller magnetventiler, hvormed prøve, nulstillingsgas og kalibreringsgas 
dirigeres til analysatorerne. 
— Nåleventiler, hvormed strømmen til analysatorerne reguleres. 
— NDIR-analysator til carbonmonoxid. 
— CL-analysator til nitrogenoxid. 
— By-pass strømningsmålere. 
— By-pass strømningsmåler. 
— Tregangskugleventiler eller magnetventiler; ventilerne skal være i et ovnkammer 
eller være opvarmet til temperaturerne i prøveledningen HSLi. T4 
v5, 
R4, 
v7, 
V,2: 
CO 
NO 
FL2 
FL5 
v4, v6 
R5 
v8 
,V13 
, FL3, FL4 
V14 
31. 7. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/23 
o. 
O 
o. 
IS 
T3 ,-- A 
CC 
o 
2 "o M T3 
.S 
u 
X 
•Z>£3-E *£<• 
•>& 
fEEC HST 
D 
Nr. C 193/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 7. 86 
C* 
Q 
Z 
13 
o. 
H 
j? 
-o 
S! i 
••o 
o 
.S 
u 
X 
a •X-
in i x iL 
*=<i i c c 
"O 
W 
T3 
3 
31. 7. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/25 
Arbejdsdiagram for system til analyse af udstødsgas for CH, CO og NOx 
1^-. Kalibreringsgas 
=^«T^ 
0 Tilbageslag 
Udstødning 
Tegnforklaring 
Prøvesonde (SP) 
&\ Opvarmet luftfilter (F) 
Z". Z. Opvarmet prøveledning (HSL) 
O Temperaturmåler (T) 
O Trykmåler (G) 
| Badafkøler (B) 
D Filter (F) 
£j Prøvepumpe (P) 
I *~1 
j i Opvarmet ovn 
I I Konverter 
U I Analysator 
-t>j<*- Afløbsventil (V) 
-fc*3- Nåleventil (V) 
J^**- Trykregulator (R) 
-t>3<3- Tregangsventil (V) 
-D&Ch Vælgerventil (V) 
Udstrømning (FL) V Luft nulstil-
lingsgas Luft Brændstof 
> ^v3 00, RJ^ 
r. *** HC -> Aftræk 
Kalibreringsgas -> Aftræk 
FL, 
HSL, 
*V?|T, Nulstillingsgas 
ØG2 
1 4-*£ NO (CL), opvarmet 
TV, 
^3<^. I 
fc&3 N02-NO —t>h—>*<— INOL 
VQ V,n V« Li 1 + 
-fl 
Kalibreringsgas 
SL FL2 
Nulstillingsgas CO (N.D.I.R.) 
0 G3 > 
FL4 
CO 
x v5 
Kalibreringsgas 
Figur 3 
Nr. C 193/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7. 86 
BILAG VI 
CO- OG NOx-KONCENTRATIONENS OMREGNING TIL VÅD BASIS 
Udstødsgassens CO- og NOx-koncentration måles efter denne procedure på tør basis. Omregning af de 
fundne værdier for koncentrationerne i udstødningen (våd basis) kan foretages ved hjælp af følgende for­
hold: 
ppm (våd basis) = ppm (tør basis) x 
hvor 1 — 1,85 (GAIR / 
GFUEL = brændstofstrømmen (kg/sek) (kg/h) 
QAIR = luftstrømmen (kg/sek) (kg/h). 
BILAG VII 
KORREKTIONSFAKTOR FOR NITROGENOXIDENS FUGTIGHED 
Værdierne for nitrogenoxiden multipliceres med følgende korrektionsfaktor for fugtighed udelukkende i 
tilfælde, hvor prøveledningen ikke er opvarmet. Anvendes der et analysesystem med opvarmet prøveledning 
anvendes ingen korrektionsfaktor. 
1 
1 + A (7 m — 75) + B x 1,8 (T — 302) 
hvor: 
A = 0,044 -|UEL — 0,0038 
^AIR 
B = — 0,116 Py£k + 0,0053 
GAIR 
m = indsugningsluftens fugtighed i gram vand pr. kilogram tør luft, 
T = luftens temperatur i K, 
J[ = forholdet brændstof — luft (tør luft baisis). 
31.7.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/27 
BILAG VIII 
MODEL 
Største format: A4 (210 mm X 297 mm) 
Myndighed 
EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSESATTEST MED HENSYN TIL EN TEKNISK ENHED 
(Artikel 9a i Rådets direktiv af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om stan­
dardtypegodkendelse for motorkøretøjer og påhængsmotorkøretøjer dertil) 
Teknisk enhed: Dieselmotor. Emission af forurenende luftarter. 
EØF-standardtypegodkendelsesnummer for den tekniske enhed ('): 
1. Motorens fabriks- eller handelsmærke: 
2. Motortype: 
3. Fabrikantens navn og adresse: 
4. Eventuelt navn og adresse på fabrikantens befuldmægtigede: 
5. Emissionsværdier 
Emissionsværdier ifølge test på 13 forløb: 
CO g/kWh, 
HC g/kWh, 
NOx g/kWh. 
6. Eventuelle begrænsninger vedrørende anvendelse eller betingelser for montering: 
7. Model fremstillet med henblik på udstedelse af en EØF-typegodkendelsesattest den: 
8. Teknisk tjeneste, der foretager afprøvning: 
9. Dato for afprøvningsrapport: 
10. Afprøvningsrapportens nr.: 
11. Standardtypegodkendelse for den tekniske enhed meddelt/nægtet (a) 
12. Sted: 
13. Dato: 
14. Underskrift: 
15. Følgende dokumenter med ovennævnte typegodkendelsesnummer for den pågældende tekniske enhed 
er vedhæftet til dette bilag (udfyldes evt.): 
1 eksemplar af bilag II behørigt udfyldt og ledsaget af tegninger og skemaer fotografi(er) af 
motoren. 
16. Kommentarer: 
(') Foran nummeret anføres kendingsbogstav(er) for det land, der udsteder standardtypegodkendelsen: 
B = Belgien, D = Forbundsrepublikken Tyskland; DK = Danmark, F = Frankrig; GR = Grækenland; I = Italien, 
IRL = Irland, L = Luxembourg, NL == Nederlandene, UK = Det forenede Kongerige. 
(a) Det ikke gældende overstreges. 
Nr. C 193/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.86 
BILAG IX 
Myndighed 
BILAG TIL EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSEN VEDRØRENDE EMISSION AF FOR­
URENENDE LUFTARTER FRA DIESELMOTORER 
(Artikel 4, stk. 2, og artikel 10 i Rådets direktiv af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om standardtypegodkendelse for motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil). 
EØF-standardtypegodkendelsesnummer: 
1. Køretøjets fabriks- eller handelsmærke: 
2. Køretøjstype: 
3. Fabrikantens navn og adresse: 
4. Eventuelt navn og adresse på fabrikantens befuldmægtigede: 
5. Motor 
5.1. Fabriks- eller handelsmærke: 
5.2. Type: 
5.3. EØF-standardtypegodkendelsesnummer som en teknisk enhed: 
6. Motor fremstillet til godkendelsesprøver den: 
7. Teknisk tjeneste, der foretager godkendelsesprøverne: 
8. Dato for afprøvningsrapport: 
9. Afprøvningsrapportens nr.: 
10. Standardtypegodkendelse meddelt/nægtet (a) 
11. Anbringelsessted på køretøjet for standardtypegodkendelsesmærke: 
12. Sted: 
13. Dato: 
14. Underskrift: 
15. Følgende dokumenter med ovennævnte godkendelsesnummer er vedlagt denne meddelelse: 
1 eksemplar af bilag II behørigt udfyldt og ledsaget af tegninger og skemaer samt en kopi af EØF-
standardtypegodkendelsesattesten for motoren. 
(a) Det ikke gældende overstreges.