Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum (omarbejdning) /* COM/2013/0410 final - 2013/0186 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET Formålet med initiativet vedrørende det fælles europæiske luftrum (Single European Sky – SES) er generelt at effektivisere det europæiske luftrums organisation og styring gennem en reform af luftfartstjenestebranchen. Udviklingen af initiativet medførte to omfattende lovgivningspakker – SES I og SES II, som består af fire forordninger[1] – og over 20 gennemførelsesbestemmelser og -afgørelser fra Kommissionen[2]. Rammen om de fire SES-forordninger er tæt forbundet med udviklingen af lovgivningen om den europæiske luftfartssikkerhed[3]. Sidstnævnte omfatter en række opgaver, der er overdraget til Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA)[4], og lanceringen af et omfattende projekt, der skal føre til en modernisering af udstyr og systemer til luftfartstjenester i SESAR-regi[5]. De eksisterende regler hviler på fem indbyrdes forbundne søjler, nemlig præstation, sikkerhed, teknologi, den menneskelige faktor og lufthavne. Den erfaring, der er opnået med SES I siden 2004 og med SES II siden 2009, har vist, at SES-initiativet bygger på gyldige principper og følger en hensigtsmæssig kurs, der berettiger den fortsatte gennemførelse. Der er dog opstået store forsinkelser i initiativets gennemførelse, navnlig med opfyldelsen af præstationsmålene og anvendelsen af de grundlæggende elementer (såsom funktionelle luftrumsblokke og nationale tilsynsmyndigheder). I forbindelse med vedtagelsen af SES II-pakken i 2009 besluttede lovgiveren, at SES II skulle gennemføres i to trin, og opfordrede Kommissionen til senere at afstemme SES- og EASA-forordningerne, når den første række af EASA-gennemførelsesbestemmelser var indført, og der var indhentet erfaringer med audit af luftfartstjenester[6]. En omarbejdning af lovgivningspakken var derfor allerede ventet, navnlig for at forenkle og tydeliggøre grænsen mellem de retlige rammer for EASA og SES. Omarbejdningsprocessen giver også mulighed for at vurdere effektiviteten af de eksisterende retsforskrifter i lyset af, at SES-initiativet ikke er blevet gennemført rettidigt. Hensigten med denne revision af den retlige ramme for SES, som forkortes SES 2+, er at fremskynde gennemførelsen af reformen af luftfartstjenester uden at fravige de oprindelige mål og principper. Den indgår også i initiativet vedrørende akten for det indre marked II[7] og skal således forbedre den generelle konkurrenceevne og vækst i EU's økonomi og ikke kun inden for lufttrafikstyringssystemet. Formålet med SES 2+-pakken er at forbedre kontrollen med reglerne, præstationsordningen, tjenesteudøvernes kundefokus og den generelle præstation. SES 2+-pakken vil desuden indebære en forenkling af lovgivningen, da visse overlapninger i den eksisterende ramme fjernes. Der er blevet påpeget flere overlappende områder i SES-rammen, og det er desuden nødvendigt at klarlægge de forskellige aktørers rolle på EU-niveau. Denne afstemning af de fire SES-forordninger med EASA-grundforordningen[8] er alene en teknisk tilpasningsforanstaltning, som i forvejen er påkrævet i henhold til lovgivningen. På grund af omfanget af overlapningen mellem forordningerne vil en logisk følge af denne tilpasning være at omarbejde de tilbageværende dele af de fire SES-forordninger og samle dem i én forordning. Problemstillinger Den første problemstilling, der behandles i SES 2+, er den utilstrækkelige effektivitet i forbindelse med udøvelsen af luftfartstjenester med hensyn til omkostningseffektivitet og effektiv afvikling af flytrafikken samt den udbudte kapacitet. Dette fremhæves i en sammenligning med USA, hvis luftrum har en tilsvarende størrelse. I USA kontrolleres en route-luftrummet af en enkelt tjenesteudøver i modsætning til 38 en route-tjenesteudøvere i Europa. Den amerikanske tjenesteudøver kontrollerer næsten 70 % flere flyvninger med 38 % færre ansatte. I Europa skyldes denne produktivitetsforskel primært problemerne med etableringen og håndhævelsen af præstationsordningen, ineffektive tilsynsmyndigheder og tjenesteudøvernes uforholdsmæssigt store støttepersonale. Den anden problemstilling, der behandles, er det fragmenterede lufttrafikstyringssystem. Det europæiske lufttrafikstyringssystem består af 27 nationale myndigheder, som fører tilsyn med i alt over 100 luftfartstjenesteudøvere, der har hver deres systemer, regler og procedurer. Der er mange ekstraomkostninger forbundet med, at Europa har et stort antal tjenesteudøvere, som hver især anskaffer sig deres egne systemer, primært uddanner deres eget personale, udvikler deres egne arbejdsprocedurer og territorialt er begrænset til at udøve tjenester i et lille luftrum. For at afhjælpe fragmenteringen indførtes med SES konceptet med funktionelle luftrumsblokke på tværs af grænserne og en centraliseret netforvalter, som skal styre visse tjenester på netniveau. Funktionelle luftrumsblokke er dog endnu ikke præstationsorienterede, og netforvalteren er også fortsat for svag. Overordnet mål: At forbedre det europæiske lufttrafiksystems konkurrenceevne over for andre sammenlignelige regioner og især videreudvikle initiativet vedrørende det fælles europæiske luftrum. Specifikke mål: · At forbedre præstationsniveauet for lufttrafiktjenester for så vidt angår effektivitet. · At forbedre udnyttelsen af lufttrafikstyringskapaciteten. Operative mål: · At sikre, at udøvelsen af luftfartstjenester er gennemsigtig og bygger på de markedsøkonomiske principper og kundeværdi. · At styrke de nationale tilsynsmyndigheders rolle. · At forbedre processen med at fastsætte mål og styrke præstationsordningen (bl.a. styrke præstationsvurderingsorganet/præstationsvurderingsenheden). · At foretage en strategisk omlægning af de funktionelle luftrumsblokke. · At styrke netforvalterens styringsmæssige og operationelle rækkevidde. 2. RESULTATER AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER Der blev afholdt en offentlig høring af tre måneders varighed fra september til december 2012 på GD MOVE's hjemmeside. Derudover har der været to begivenheder på højt niveau – en konference i Limassol og en høring i Bruxelles – samt talrige bilaterale møder med alle berørte interesserede parter, som har bidraget til forberedelsen af dette initiativ. GD MOVE har udarbejdet en konsekvensanalyse til støtte for forslagene til retsakter om forbedring af det fælles europæiske luftrums effektivitet, sikkerhed og konkurrenceevne. Pakken indeholder forslag om at revidere de fire SES-forordninger (forordning (EF) nr. 549-552/2004 som ændret ved forordning (EF) nr. 1070/2009) og EASA-grundforordningen (forordning (EF) nr. 216/2008 som ændret ved forordning (EF) nr. 1108/2009)[9]. Dette initiativ vedrører referencenummer (EU) nr. 2014/MOVE/001. Køreplanen for konsekvensanalysen er desuden blevet offentliggjort på Kommissionens hjemmeside[10]. 3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET 3.1. Omarbejdning (hele forordningen) De fire SES-forordninger er blevet samlet i en enkelt forordning, hvilket har krævet en række ændringer i dem alle. Den nye forordning er inddelt i fem kapitler, der tager udgangspunkt i de berørte aktører: - Kapitel I: Almindelige bestemmelser - Kapitel II: Nationale myndigheder - Kapitel III: Tjenesteudøvelse - Kapitel IV: Luftrummet - Kapitel V: Afsluttende bestemmelser Desuden er dele af det indhold, som overlappede med den eksisterende forordning (EF) nr. 216/2008, udgået af SES-forordningerne, og visse mindre enkeltheder fra disse udgåede afsnit er blevet gengivet i forordning (EF) nr. 216/2008 for at understrege kontinuiteten. De fleste bestemmelser er udgået af forordning (EF) nr. 552/2004, som nu er ophævet i sin helhed, med undtagelse af visse enkeltheder vedrørende bilaget om bemyndigede organer, som er blevet indarbejdet i bilag I om kvalificerede organer, samt visse generelle beskrivende afsnit i bilag II, som er gengivet i bilag Vb i forordning (EF) nr. 216/2008 for at understrege behovet for at videreføre eksisterende politikker. I tråd med det synspunkt, at Kommissionen bør fokusere på økonomisk regulering og især på præstationsordningen og SESAR, mens EASA (nu EAA i henhold til aftalen om standardisering af agenturer) skal støtte processen ved at koordinere al udformning af tekniske forskrifter, er der indføjet en ny artikel 28 for at beskrive den måde, hvorpå overensstemmelsen med SESAR-politikker og nye tekniske forskrifter kan sikres. Endelig er de nye bestemmelser om gennemførelsesretsakter og delegerede retsakter, som følger af Lissabontraktaten, blevet indarbejdet i forordningen. 3.2. Nationale myndigheder (artikel 3, 4 og 5 og artikel 2, definition 36) Ifølge konsekvensanalysen skal der især sættes ind for at styrke de nationale myndigheder, både med hensyn til deres uafhængighed og deres ekspertise og ressourcer. Med henblik herpå beskriver artikel 3 den grad af uafhængighed, der kræves fra myndighedernes side over for de tjenesteudøvere, som de skal føre tilsyn med. Eftersom nogle medlemsstater er nødt til at foretage visse administrative omstruktureringer, indføres der en overgangsperiode, som løber frem til 2020. Der er desuden fastsat mere eksplicitte krav til de ansattes kompetencer og uafhængighed, og myndighedernes uafhængige finansiering er blevet styrket via ordningen med en route-afgifter (artikel 14). For at forbedre myndighedernes ekspertise oprettes der med artikel 5 et netværk af nationale myndigheder, som bl.a. giver mulighed for at dele eksperter, således at landene kan drage nytte af eksperter fra andre medlemsstater. Endelig er der blevet tilføjet en definition af begrebet "national tilsynsmyndighed", hvor det gøres klart, at i denne forordning betragtes kompetente myndigheder efter forordning (EF) nr. 216/2008 som nationale tilsynsmyndigheder, således at der ikke er behov for endnu et forvaltningsniveau. 3.3. Præstations- og afgiftsordninger (artikel 11, 12, 13 og 14) Artikel 11 om en præstationsordning er blevet ændret for at sikre en mere effektiv fastsættelse af mål og give mulighed for at fokusere på målfastsættelse på lokalt niveau. Det åbner op for en mere oplyst og bedre tilpasset fastsættelse af mål. Der er desuden foretaget små justeringer til støtte herfor i artikel 12 og 13 om afgifter, og teksten er tillige blevet ajourført, så bestemmelsen om finansiering af myndighedsopgaver også omfatter udvidelsen af EASA's beføjelser efter forordning (EF) nr. 1108/2009 til at varetage nogle af disse opgaver. 3.4. Funktionelle luftrumsblokke (artikel 16) Denne artikel blev allerede ændret ved forordning (EF) nr. 1070/2009 for at give de funktionelle luftrumsblokke et større præstationsfokus, og denne proces er fortsat i forbindelse med denne revision. De funktionelle luftrumsblokke bør ikke betragtes som statiske luftrumsblokke, men som branchestyrede initiativer, der skal forsøge at forbedre den generelle tjenesteudøvelse. Det forudsætter, at branchen får større råderum til at udvikle funktionelle luftrumsblokke og også til at udtænke andre typer funktionelle luftrumsblokke, afhængig af, hvor de forventer at kunne skabe de største synergier. Denne artikel har derfor nu større fokus på fleksible "branchepartnerskaber", og de opnåede præstationsforbedringer vil blive anvendt som succeskriterium. 3.5. Støttetjenester (artikel 10 og artikel 2, definition 37) Eftersom analysen har vist, at de største effektivitetsforbedringer kan opnås inden for de tjenester, der udøves til støtte for kernetjenesterne inden for luftfart, og eftersom disse tjenester i kraft af deres natur også kan udøves på markedsvilkår, udgår den tidligere artikel 9 i forordning (EF) nr. 550/2004 og erstattes af en artikel vedrørende udøvelse af støttetjenester efter de almindelige bestemmelser om offentlige indkøb. Det er fortsat et krav, at kernetjenesterne inden for luftfart, som betragtes som naturlige monopoler, skal udpeges, men støttetjenester bør kunne udvikles frit ved hjælp af det fulde ekspertisepotentiale også fra andre sektorer. Der er indføjet en beskyttelsesklausul, som bygger på modellen i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1008/2008, for at sikre, at vigtige sikkerhedsmæssige og økonomiske interesser ikke bringes i fare. Der indføres en overgangsperiode, som løber frem til 2020. Endelig er der indføjet en definition af støttetjenester i artikel 2, nr. 37, for at præcisere, hvilke tjenester denne bestemmelse er rettet mod. 3.6. Netstyring (artikel 17 og artikel 2, definition 7, 9 og 10) Artikel 19 om netstyring er blevet ajourført på to måder. For det første er den tidligere inkonsekvente artikel blevet omstruktureret, så listen over samtlige tjenester, som netforvalteren udøver, er opført i stk. 2, og elementer, som vedrørte de tekniske gennemførelsesbestemmelser om lufttrafikregulering – og altså ikke dem, som vedrørte selve netforvalteren – er flyttet til bilag Vb i forordning (EF) nr. 216/2008, som i forvejen indeholdt de relevante bestemmelser vedrørende trafikreguleringsregler. I den forbindelse nævnes luftfartsinformationsportalen nu i stk. 2, da denne tjeneste allerede i en vis udstrækning er underlagt netforvalteren, men ikke eksplicit er nævnt i forordningen. For det andet er artiklen blevet tilpasset sprogbrugen i forordning (EF) nr. 1108/2009, således at "funktioner" nu benævnes "tjenester", og netforvalteren konsekvent behandles på samme måde som andre tjenesteudøvere hvad certificerings-, tilsyns- og sikkerhedskrav angår. Sprogbrugen i de relevante definitioner er blevet ajourført i overensstemmelse hermed. Endelig er der i artikel 17 blevet indføjet en bestemmelse for at dække videreudviklingen af netforvalteren i retning af et branchepartnerskab senest i 2020. 3.7. Inddragelse af luftrumsbrugere (artikel 19) Ifølge konsekvensanalysen er der behov for at indføre et større kundefokus i forbindelse med luftfartstjenesteudøvere. Der er udarbejdet en ny artikel 21 for at sikre, at luftrumsbrugere høres og også inddrages i godkendelsen af investeringsplaner. 4. FAKULTATIVE ELEMENTER Der er udarbejdet en kortere separat begrundelse som ledsagetekst til de foreslåede ændringer af EASA-grundforordningen, dvs. forordning (EF) nr. 216/2008. Forslaget har ingen indvirkning på EU-budgettet, da alle de funktioner, der er omhandlet i det, allerede findes i dag. ê 549/2004 (tilpasset) 2013/0186 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om rammerne for oprettelse af et Ö om gennemførelsen af det Õ fælles europæiske luftrum (omarbejdning) (EØS-relevant tekst) ê 549/2004 (tilpasset) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Ö Den Europæiske Unions funktionsmåde Õ oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel Ö 100 Õ 80, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen[11], efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[12], under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[13], efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: ò ny (1) Forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum ("rammeforordningen")[14], forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum ("luftfartstjenesteforordningen")[15], forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum ("luftrumsforordningen")[16] og forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet ("interoperabilitetsforordningen")[17] er blevet ændret væsentligt. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør de af klarhedshensyn omarbejdes. ê 549/2004 betragtning 1 (2) Gennemførelsen af den fælles transportpolitik kræver et effektivt lufttrafiksystem, der gør det muligt at afvikle lufttrafikken sikkert og regelmæssigt, således at den frie bevægelighed for varer, personer og tjenesteydelser lettes. ê 549/2004 betragtning 2 (tilpasset) På sit ekstraordinære møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til at fremsætte forslag om luftrumsstyring, lufttrafikstyring og lufttrafikregulering på grundlag af arbejdet i Gruppen på Højt Plan om det Fælles Europæiske Luftrum, nedsat af Kommissionen. Denne gruppe, der bestod af navnlig civile og militære luftfartsmyndigheder i medlemsstaterne, aflagde rapport i november 2000. ê 1070/2009 betragtning 2 (tilpasset) (3) Med Europa-Parlamentets og Rådets vedtagelse af den første lovpakke om et fælles europæisk luftrum, nemlig forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum ("rammeforordningen"), forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum ("luftfartstjenesteforordningen"), forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum ("luftrumsforordningen"), og forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet ("interoperabilitetsforordningen") er der fastlagt et solidt retsgrundlag for et homogent og sikkert lufttrafikstyringssystem (ATM-system). ò ny Vedtagelsen af den anden lovpakke, dvs. forordning (EF) nr. 1070/2009, styrkede initiativet vedrørende det fælles europæiske luftrum yderligere i kraft af indførelsen af koncepterne præstationsordning og netforvalter, som skulle forbedre det europæiske lufttrafikstyringssystems præstation yderligere. ê 550/2004 betragtning 3 (tilpasset) I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 fastsættes rammerne for oprettelsen af et fælles europæisk luftrum ("rammeforordningen")[18]. ê 551/2004 betragtning 4 (tilpasset) I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 fastsættes rammerne for oprettelsen af et fælles europæisk luftrum ("rammeforordningen")[19]. ê 551/2004 (tilpasset) (4) I artikel 1 i Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart anerkender de kontraherende stater, at "enhver stat har fuldstændig og udelukkende højhedsret over luftrummet over dens territorium". Det er inden for rammerne af denne højhedsret, at Ö Unionens Õ Fællesskabets medlemsstater med forbehold af gældende internationale konventioner udøver en offentlig myndigheds beføjelser, når de kontrollerer lufttrafikken. ê 552/2004 betragtning 3 (tilpasset) I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 ("rammeforordningen")[20] fastsættes rammerne for oprettelsen af et fælles europæisk luftrum. ê 1070/2009 betragtning 1 (5) Gennemførelsen af den fælles transportpolitik kræver et effektivt lufttrafiksystem, der gør det muligt at afvikle lufttrafikken sikkert, regelmæssigt og bæredygtigt, idet kapaciteten optimeres og den frie bevægelighed for varer, personer og tjenesteydelser lettes. ê 1070/2009 betragtning 37 (6) Den samtidige forfølgelse af målene om at øge sikkerhedsstandarderne for lufttrafikken og forbedre den generelle ydeevne for ATM og ANS for almindelig lufttrafik i Europa kræver, at der tages højde for den menneskelige faktor. Derfor bør medlemsstaterne overveje indførelsen af principperne om en åben rapporteringskultur ("just culture"). ê 549/2004 betragtning 6 (tilpasset) (7) Medlemsstaterne har vedtaget en generel erklæring om militære spørgsmål i forbindelse med det fælles europæiske luftrum[21]. I henhold til denne erklæring bør medlemsstaterne navnlig udvide det civile/militære samarbejde og, hvis og i den udstrækning alle berørte medlemsstater anser det for nødvendigt, lette samarbejdet mellem deres væbnede styrker i alle sager i forbindelse med lufttrafikstyring. ê 549/2004 betragtning 3 Hvis lufttrafiksystemet skal fungere tilfredsstillende, kræves der et ensartet, højt sikkerhedsniveau i luftfartstjenesterne, der muliggør en optimal udnyttelse af det europæiske luftrum og et ensartet, højt sikkerhedsniveau for lufttrafikken, i overensstemmelse med det forhold, at luftfartstjenester er en opgave af almen interesse, hvilket også omfatter public service-forpligtelser. Lufttrafiksystemet skal derfor anvendes i overensstemmelse med de højeste standarder for ansvarsbevidsthed og kompetence. ê 549/2004 betragtning 4 Initiativet vedrørende det fælles europæiske luftrum bør gennemføres i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af Fællesskabets og dets medlemsstaters medlemskab af Eurocontrol og med de principper, der er fastlagt i Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart. ê 549/2004 betragtning 5 (tilpasset) (8) Beslutninger vedrørende indholdet, omfanget og gennemførelsen af militære operationer og militær træningsflyvning henhører ikke under Ö Unionens Õ Fællesskabets beføjelser Ö efter artikel 100, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Õ. ê 549/2004 betragtning 23 (tilpasset) Aftaler om udvidet samarbejde i forbindelse med anvendelsen af Gibraltar lufthavn blev indgået i London den 2. december 1987 af Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige i en fælles erklæring fra de to landes udenrigsministre, og disse aftaler er endnu ikke trådt i kraft. ê 550/2004 betragtning 1 (tilpasset) ð ny (9) Medlemsstaterne har i forskelligt omfang omstruktureret deres nationale luftfartstjenesteudøvere ved at give dem større selvstændighed og frihed til at udøve tjenester. Det er under disse nye forhold ð under de nuværende teknologiske forhold ï i stigende grad nødvendigt at ð sikre, at der findes et velfungerende indre marked for de tjenester, som kan udøves på markedsvilkår, og at ï minimumskrav med hensyn til almenhedens interesse bliver tilgodeset ð for så vidt angår de tjenester, der betragtes som naturlige monopoler ï. ê 550/2004 betragtning 4 For at oprette det fælles europæiske luftrum bør der vedtages foranstaltninger, der sikrer, at luftfartstjenester udøves sikkert og effektivt på en måde, som er forenelig med organisationen og udnyttelsen af luftrummet som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum ("luftrumsforordningen")[22]. Det er vigtigt at fastlægge en harmoniseret ramme for udøvelsen af luftfartstjenester, for at luftrumsbrugernes behov kan tilgodeses i tilstrækkeligt omfang, og lufttrafikken reguleres sikkert og effektivt. ê 551/2004 betragtning 1 Oprettelse af et fælles europæisk luftrum kræver, at luftrummets organisation og udnyttelse reguleres efter harmoniserede principper. ê 551/2004 betragtning 2 (tilpasset) I rapporten fra november 2000 fra Gruppen på Højt Plan om det Fælles Europæiske Luftrum anføres det, at luftrummet bør udformes, reguleres og styres strategisk på et europæisk grundlag. ê 551/2004 betragtning 3 (tilpasset) I Kommissionens meddelelse af 30. november 2001 om oprettelse af et fælles europæisk luftrum foreslås der strukturelle reformer, så der kan oprettes et fælles europæisk luftrum gennem en gradvist mere integreret luftrumsstyring og udvikling af nye koncepter og procedurer for lufttrafikstyring. ê 551/2004 betragtning 6 Luftrummet er en fælles ressource for alle brugerkategorier, som bør udnyttes fleksibelt af dem alle for at sikre lige adgang og gennemskuelige vilkår, idet der dog må tages hensyn til medlemsstaternes sikkerheds- og forsvarsbehov og til deres forpligtelser i internationale organisationers regi. ê 551/2004 betragtning 7 Effektiv luftrumsstyring er en nødvendig forudsætning for at kunne øge lufttrafiktjenestesystemets kapacitet, tilgodese de forskellige brugerbehov optimalt og udnytte luftrummet så fleksibelt som muligt. ê 552/2004 betragtning 1 For at oprette det fælles europæiske luftrum bør der træffes foranstaltninger vedrørende systemer, komponenter og tilhørende procedurer med henblik på at sikre interoperabiliteten i det europæiske lufttrafikstyringsnet (EATMN), idet disse foranstaltninger bør stemme overens med udøvelsen af luftfartstjenester som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum ("luftfartstjenesteforordningen")[23] og med organisationen og udnyttelsen af luftrummet som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum ("luftrumsforordningen")[24]. ê 552/2004 betragtning 2 (tilpasset) I rapporten fra Gruppen på Højt Plan om det Fælles Europæiske Luftrum slås det fast, at der er behov for at fastsætte tekniske regler på grundlag af den nye metode i overensstemmelse med Rådets resolution af 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder[25], hvor væsentlige krav, regler og standarder er komplementære og samstemmende. ê 552/2004 betragtning 4 (tilpasset) Rapporten fra Gruppen på Højt Plan har bekræftet, at selv om der er gjort fremskridt i de senere år hen imod homogen drift af det europæiske lufttrafikstyringsnet, er situationen stadig utilfredsstillende, idet integrationen mellem de nationale lufttrafikstyringssystemer fortsat er ringe, og det går langsomt med at indføre de nye driftskoncepter og teknologier, som er en forudsætning for at kunne levere den påkrævede kapacitetsforøgelse. ê 552/2004 betragtning 5 En øget integration på fællesskabsniveau vil føre til større effektivitet, lavere omkostninger i forbindelse med anskaffelse og vedligeholdelse af systemer samt bedre samordning af driften. ê 552/2004 betragtning 6 Der anvendes overvejende nationale tekniske specifikationer ved anskaffelser, og dette har ført til opsplitning af markedet for systemer, hvilket ikke letter industrisamarbejdet på fællesskabsplan. Det er således særlig industrien, der mærker virkningerne, eftersom den i udstrakt grad må tilpasse sine produkter til det enkelte lands marked. Udvikling og implementering af ny teknologi bliver på denne måde et unødigt vanskeligt forehavende, og indførelsen af nye driftskoncepter, der er nødvendige for at øge kapaciteten, forsinkes. ê 549/2004 betragtning 8) Af disse grunde og med henblik på at udvide det fælles europæiske luftrum til at omfatte et større antal europæiske lande bør Fællesskabet - under hensyntagen til udviklingen inden for Eurocontrol - opstille en række fælles mål og en handlingsplan, som kan mobilisere Fællesskabets, medlemsstaternes og de forskellige økonomiske interessenters indsats for at skabe et mere integreret operativt luftrum, nemlig det fælles europæiske luftrum. ê 549/2004 betragtning 24 Målet for denne forordning, nemlig oprettelsen af et fælles europæisk luftrum, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens grænseoverskridende omfang bedre gennemføres på fællesskabsplan, idet der dog i gennemførelsesbestemmelser skal tages hensyn til specifikke lokale forhold; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. ê 549/2004 betragtning 9 Hvor medlemsstaterne handler for at sikre opfyldelsen af fællesskabskrav, bør de myndigheder, der verificerer overensstemmelsen, være tilstrækkeligt uafhængige af luftfartstjenesteudøverne. ê 549/2004 betragtning 10 Luftfartstjenester, navnlig lufttrafiktjenester, der kan sammenlignes med offentlige myndigheder, kræver en funktionel eller strukturel adskillelse og antager meget forskellige retlige former i de forskellige medlemsstater. ê 549/2004 betragtning 11 Hvor der kræves uafhængig revision af luftfartstjenesteudøvere, bør de inspektioner, der foretages af de officielle revisionsmyndigheder i de medlemsstater, hvor disse tjenester udøves af administrationen, eller af et offentligt organ, som er underlagt ovennævnte myndigheders tilsyn, anerkendes som en uafhængig revision, uanset om de revisionsberetninger, der udarbejdes, offentliggøres eller ej. ê 1070/2009 betragtning 9 (10) For at sikre et sammenhængende og forsvarligt tilsyn med luftfartstjenesterne i Europa bør de nationale tilsynsmyndigheder garanteres en tilstrækkelig uafhængighed og tilstrækkelige midler. Denne uafhængighed bør ikke forhindre disse myndigheder i at varetage deres opgaver inden for en administrativ ramme. ê 1070/2009 betragtning 10 (11) De nationale tilsynsmyndigheder har en central rolle i gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum, og Kommissionen bør derfor lette samarbejdet imellem dem for at muliggøre udveksling af bedste praksis og udvikle en fælles strategi, herunder gennem øget samarbejde på regionalt plan. Dette samarbejde bør foregå regelmæssigt. ê 550/2004 betragtning 6 Det påhviler medlemsstaterne at overvåge, at luftfartstjenesterne udøves sikkert og effektivt, og at kontrollere, at luftfartstjenesteudøverne opfylder de fælles krav, der er fastsat på fællesskabsplan. ê 550/2004 betragtning 7 Medlemsstaterne bør have mulighed for at overdrage det til anerkendte organisationer, der har den fornødne tekniske erfaring, at verificere, at luftfartstjenesteudøverne opfylder de fælles krav, der er fastsat på fællesskabsplan. ê 549/2004 betragtning 20 De sanktioner, der gælder for overtrædelse af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning uden at begrænse sikkerheden. ê 549/2004 betragtning 17 Arbejdsmarkedets parter bør på passende måde informeres og høres om alle foranstaltninger, der har vigtige sociale virkninger. Sektordialogudvalget, der er nedsat i henhold til Kommissionens afgørelse 98/500/EF af 20. maj 1998 om oprettelse af sektordialogudvalg til fremme af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan[26], bør ligeledes høres. ê 1070/2009 betragtning 11 (tilpasset) (12) Arbejdsmarkedets parter bør informeres bedre og høres om alle foranstaltninger, der har vigtige sociale virkninger. På Ö EU-plan Õ fællesskabsplan bør Sektordialogudvalget, der er nedsat i henhold til Kommissionens afgørelse 98/500/EF[27], ligeledes høres. ê 550/2004 betragtning 11 Betingelser, der knyttes til et certifikat, bør være objektivt begrundede og bør være ikke-diskriminerende, rimelige og gennemskuelige samt forenelige med de relevante internationale standarder. ê 550/2004 betragtning 2 (tilpasset) I rapporten fra november 2000 fra Gruppen på Højt Plan om det Fælles Europæiske Luftrum slås det fast, at der er behov for regler på fællesskabsniveau for at skelne mellem regulering og tjenesteudøvelse og for at indføre en certificeringsordning, der tager sigte på at tilgodese kravene med hensyn til almenhedens interesse, især for så vidt angår sikkerhed, samt for at forbedre mekanismerne for afgiftsopkrævning. ê 550/2004 betragtning 10 Der bør uden at bryde kontinuiteten i tjenesteudøvelsen indføres en fælles ordning for certificering af luftfartstjenesteudøvere, hvorved man fastlægger udøvernes rettigheder og forpligtelser. ê 550/2004 betragtning 12 Alle medlemsstater bør gensidigt anerkende hinandens certifikater, så luftfartstjenesteudøvere inden for rammerne af sikkerhedskravene kan udøve tjenester i en anden medlemsstat end det land, hvori de fik tildelt deres certifikat. ê 550/2004 betragtning 14 Med henblik på at fremme en sikker afvikling af lufttrafikken på tværs af medlemsstaternes grænser til gavn for luftrumsbrugerne og deres passagerer bør certificeringsordningen tilvejebringe en ramme, der tillader medlemsstaterne at udpege lufttrafiktjenesteudøvere uden hensyn til, hvor de er blevet certificeret. ê 550/2004 betragtning 5 Udøvelse af lufttrafiktjenester som omhandlet i denne forordning er forbundet med udøvelse af en offentlig myndigheds beføjelser, som ikke er af en økonomisk art, der kan begrunde anvendelse af traktatens konkurrenceregler. ê 550/2004 betragtning 13 ð ny (13) Udøvelse af kommunikations-, navigations- og overvågningstjenester samt ð meteorologiske informationstjenester ï og luftfartsinformationstjenester bør tilrettelægges på markedsvilkår, men samtidig bør der tages hensyn til de særlige karakteristika ved sådanne tjenester, og der bør opretholdes et højt sikkerhedsniveau. ê 550/2004 betragtning 15 På grundlag af en analyse af de sikkerhedsmæssige hensyn bør medlemsstaterne kunne udpege en eller flere vejrtjenesteudøvere for så vidt angår hele eller en del af det luftrum, der hører ind under deres ansvarsområde, uden at skulle iværksætte en udbudsprocedure. ê 550/2004 betragtning 19 Betingelserne for opkrævning af afgifter fra luftrumsbrugere bør være rimelige og gennemskuelige. ê 550/2004 betragtning 20 Brugerafgifter bør være en betaling for brug af de faciliteter og tjenester, som luftfartstjenesteudøverne og medlemsstaterne stiller til rådighed. Brugerafgifternes størrelse bør stå i et rimeligt forhold til omkostningerne under hensyntagen til målene om sikkerhed og økonomisk effektivitet. ê 550/2004 betragtning 21 (14) Der bør ikke finde nogen forskelsbehandling sted mellem luftrumsbrugere for så vidt angår adgang til ækvivalente luftfartstjenester. ê 550/2004 betragtning 22 Luftfartstjenesteudøvere tilbyder visse faciliteter og tjenester, som har direkte relation til flyvning med luftfartøjer, og omkostningerne herved bør de kunne få dækket efter "brugeren betaler"-princippet, dvs. at luftrumsbrugerne bør betale for de omkostninger, de forårsager, på selve brugsstedet eller så tæt som muligt på dette. ê 550/2004 betragtning 23 Det er vigtigt at sikre, at de omkostninger, som sådanne tjenester eller faciliteter giver anledning til, er gennemskuelige. Derfor bør luftrumsbrugerne orienteres om enhver ændring af afgiftsordningen eller afgifternes størrelse; sådanne ændringer eller investeringer, som luftfartstjenesteudøverne foreslår, bør forklares som led i en udveksling af oplysninger mellem udøvernes ledelsesorganer og luftrumsbrugerne. ê 550/2004 betragtning 24 Der bør være mulighed for at tilpasse afgifterne for derigennem at bidrage til at gøre systemets samlede kapacitet så stor som mulig. Økonomiske incitamenter kan være et hensigtsmæssigt redskab til at fremskynde indførelsen af kapacitetsforøgende jordbaseret eller luftbåret udstyr, til at belønne gode resultater eller til at afbøde ulemperne ved at vælge mindre ideelle ruteføringer. ê 550/2004 betragtning 25 Inden for rammerne af de indtægter, der indhentes for at opnå et rimeligt afkast, samt i direkte sammenhæng med de besparelser, som effektivitetsforbedringerne medfører, bør Kommissionen undersøge muligheden for at oprette en reserve med det formål at undgå pludselige afgiftsstigninger for luftrumsbrugere i perioder med reduceret trafik. ê 550/2004 betragtning 26 Kommissionen bør undersøge muligheden for at indføre midlertidig økonomisk støtte til foranstaltninger, som kan øge kapaciteten inden for det europæiske flyvekontrolsystem som helhed. ê 1070/2009 betragtning 7 (tilpasset) (15) Konceptet med fælles projekter, der tager sigte på at hjælpe luftrumsbrugere og/eller luftfartstjenesteudøvere med at forbedre den kollektive luftfartsinfrastruktur, udøvelsen af luftfartstjenester og brugen af luftrummet, især dem der måtte være nødvendige for implementeringen af ATM-masterplanen Ö som godkendt ved Rådets afgørelse 2009/320/EF[28], i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 219/2007 Õ , bør ikke få indflydelse på allerede eksisterende projekter, der er vedtaget af en eller flere medlemsstater med lignende målsætninger. Bestemmelserne om finansiering af implementeringen af fælles projekter bør ikke berøre udformningen af disse fælles projekter. Kommissionen kan foreslå, at fællesskabsmidler, såsom midler til transeuropæiske net eller ydelser fra Den Europæiske Investeringsbank, kan anvendes til at støtte fælles projekter, især for at fremskynde implementeringen af SESAR-programmet inden for den flerårige finansielle ramme. Uden at det berører adgangen til denne finansiering, bør medlemsstaterne frit kunne træffe afgørelse om, hvordan indtægter fra auktionering af tilladelser til luftfartssektoren i medfør af emissionshandelsordningen skal anvendes, og i denne forbindelse overveje, hvorvidt en del af disse indtægter eventuelt skal bruges til at finansiere fælles projekter i forbindelse med funktionelle luftrumsblokke. ê 550/2004 betragtning 27 Kommissionen bør regelmæssigt vurdere fastlæggelsen og opkrævningen af afgifter fra luftrumsbrugere i samarbejde med Eurocontrol og med nationale tilsynsmyndigheder og luftrumsbrugere. ê 551/2004 betragtning 8 Eurocontrols aktiviteter bekræfter, at det ikke er realistisk at udvikle rutenettet og luftrumsstrukturen isoleret i hver medlemsstat, eftersom alle medlemsstater er en integrerende del af det europæiske lufttrafikstyringsnet, både inden for og uden for Fællesskabet. ê 551/2004 betragtning 13 Det er vigtigt at skabe en fælles, harmoniseret luftrumsstruktur for så vidt angår ruter og sektorer, at basere den nuværende og fremtidige organisation af luftrummet på fælles principper og at udforme og styre luftrummet efter harmoniserede regler. ò ny (16) Konceptet med en netforvalter er afgørende, hvis lufttrafikstyringens præstation på netniveau skal forbedres, idet det indebærer centralisering af udøvelsen af visse tjenester, som bedst udøves på netniveau. For at lette håndteringen af en luftfartskrise bør koordineringen af en sådan krise varetages af netforvalteren. (17) Kommissionen, der er overbevist om, at en sikker og effektiv udnyttelse af luftrummet kun kan opnås gennem et tæt samarbejde mellem civile og militære luftrumsbrugere, der hovedsageligt bygger på konceptet om en fleksibel udnyttelse af luftrummet og en effektiv civil/militær koordinering som fastlagt af ICAO, understreger betydningen af at styrke det civile/militære samarbejde mellem civile og militære luftrumsbrugere. (18) Præcise informationer om luftrumsstatus og om de enkelte lufttrafiksituationer og rettidig formidling heraf til civile og militære flyveledere har direkte indvirkning på operationernes sikkerhed og effektivitet. Rettidig adgang til opdaterede informationer om luftrumsstatus er væsentlig for alle parter, der ønsker at udnytte disponible luftrumsstrukturer, når de indleverer eller genindleverer deres flyveplan. ê 550/2004 betragtning 16 Luftfartstjenesteudøvere bør gennem passende ordninger etablere og opretholde et nært samarbejde med de militære myndigheder, der er ansvarlige for aktiviteter, som kan påvirke den almene lufttrafik. ê 550/2004 betragtning 17 Alle luftfartstjenesteudøveres regnskaber bør være så gennemskuelige som muligt. ê 550/2004 betragtning 18 Indførelsen af harmoniserede principper og betingelser for adgang til operationelle data bør lette udøvelsen af luftfartstjenester og lette luftrumsbrugernes og lufthavnenes driftsbetingelser under nye forhold. ê 551/2004 betragtning 9 Der bør oprettes et gradvist mere integreret operativt luftrum for almen en route-lufttrafik i det øvre luftrum; grænsefladen mellem dette luftrum og det nedre luftrum bør fastlægges i overensstemmelse hermed. ê 551/2004 betragtning 10 En europæisk øvre flyveinformationsregion, der omfatter det øvre luftrum under medlemsstaternes ansvarsområde inden for denne forordnings anvendelsesområde, vil kunne lette den fælles planlægning og offentliggørelsen af luftfartsinformation med henblik på at afhjælpe regionale flaskehalse. ê 1070/2009 betragtning 30 (tilpasset) (19) Tilvejebringelsen af moderne, komplet og tidstro luftfartsinformation af høj kvalitet har væsentlig indflydelse på sikkerheden og letter adgangen til Fællesskabets Ö Unionens Õ luftrum og den frie bevægelighed inden for dette. Med ATM-masterplanen for øje bør Fællesskabet Ö Unionen Õ tage initiativ til at modernisere denne sektor i samarbejde med Eurocontrol Ö netforvalteren Õ og sikre, at brugere kan få adgang til disse data via et fælles offentligt kontaktpunkt, der leverer en moderne, brugervenlig og valideret integreret briefing. ê 551/2004 betragtning 11 Luftrumsbrugerne har ikke alle de samme betingelser med hensyn til adgang til og fri bevægelighed i Fællesskabets luftrum. Dette skyldes manglende harmonisering af luftrumsklassifikationen. ê 551/2004 betragtning 12 Omstruktureringen af luftrummet bør baseres på driftsmæssige krav uden hensyn til eksisterende grænser. Fælles generelle principper for oprettelse af ensartede funktionelle luftrumsblokke bør udarbejdes efter høring af og på grundlag af teknisk rådgivning fra Eurocontrol. ê 551/2004 betragtning 14 Konceptet fleksibel udnyttelse af luftrummet bør anvendes effektivt. Udnyttelsen af luftrumssektorerne bør optimeres, navnlig i perioder med tæt almen lufttrafik og i stærkt trafikerede luftrum, gennem samarbejde mellem medlemsstaterne om anvendelsen af disse sektorer til militære operationer og militær træningsflyvning. Det er derfor nødvendigt at afsætte passende ressourcer til effektivt at implementere konceptet fleksibel udnyttelse af luftrummet under hensyn til såvel civile som militære behov. ê 551/2004 betragtning 15 Medlemsstaterne bør bestræbe sig for at samarbejde med nabomedlemsstater om gennemførelsen af den fleksible udnyttelse af luftrummet på tværs af nationale grænser. ê 551/2004 betragtning 16 Forskellene i organiseringen af civilt/militært samarbejde i Fællesskabet begrænser ensartet og rettidig luftrumsstyring og gennemførelse af ændringer. Skal det fælles europæiske luftrum virkeliggøres, er der brug for et effektivt samarbejde mellem civile og militære myndigheder, uden at dette dog berører medlemsstaternes prærogativer og ansvar på forsvarsområdet. ê 551/2004 betragtning 17 Hvor anvendelsen af fælles principper og kriterier virker hæmmende på militære operationer og militær træningsflyvning, bør det sikres, at sådan flyvning kan gennemføres sikkert og effektivt. ê 551/2004 betragtning 18 Der bør træffes passende foranstaltninger til at effektivisere lufttrafikreguleringen for at bistå eksisterende operationelle enheder, herunder Eurocontrols centrale trafikreguleringsenhed (CFMU), med at sikre effektive flyvninger. ê 552/2004 betragtning 10 Der bør udarbejdes gennemførelsesbestemmelser vedrørende systemernes interoperabilitet, når dette er nødvendigt for at supplere eller præcisere de væsentlige krav. Sådanne gennemførelsesbestemmelser bør desuden udarbejdes, hvor det er nødvendigt for at lette samordnet indførelse af nye aftalte og validerede driftskoncepter og teknologier. Disse bestemmelser bør til enhver tid overholdes. Bestemmelserne bør bygge på regler og standarder, der er udarbejdet af internationale organisationer som Eurocontrol og ICAO. ê 552/2004 betragtning 7 Alle, der er involveret i lufttrafikstyring, har derfor interesse i at få etableret en ny form for partnerskab, der inddrager alle parter på en afbalanceret måde og stimulerer kreativiteten og udvekslingen af viden, erfaringer og risici. Et sådant partnerskab bør sigte mod i samarbejde med industrien at opstille et sammenhængende sæt fællesskabsspecifikationer, der kan imødekomme det bredest mulige spektrum af behov. ê 552/2004 betragtning 11 Udvikling og vedtagelse af fællesskabsspecifikationer vedrørende det europæiske lufttrafikstyringsnet samt dets systemer, komponenter og tilhørende procedurer er et egnet middel til at fastlægge de tekniske og driftsmæssige betingelser, der er nødvendige for at opfylde de væsentlige krav og overholde de relevante gennemførelsesbestemmelser vedrørende interoperabilitet. Overholdelse af offentliggjorte fællesskabsspecifikationer, hvilket forbliver frivilligt, skaber en formodning om, at de væsentlige krav er opfyldt og de relevante gennemførelsesbestemmelser vedrørende interoperabilitet overholdt. ê 552/2004 betragtning 12 Fællesskabsspecifikationer bør udformes af de europæiske standardiseringsorganer i samarbejde med European Organisation for Civil Aviation Equipment (Eurocae) og af Eurocontrol i overensstemmelse med Fællesskabets almindelige standardiseringsprocedurer. ê 552/2004 betragtning 13 Procedurerne for vurdering af komponenters overensstemmelse eller anvendelsesegnethed bør bygge på modulerne i Rådets afgørelse 93/465/EØF af 22. juli 1993 om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anvendelse af "CE-overensstemmelsesmærkningen", med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering[29]. Disse moduler bør i nødvendigt omfang kunne udvides til at dække særlige behov hos de berørte industrier. ê 552/2004 betragtning 14 Det drejer sig om et lille marked, som omfatter systemer og komponenter, der næsten udelukkende bruges til lufttrafikstyring og ikke er bestemt for almindelige forbrugere. Det ville derfor være urimeligt at CE-mærke komponenter, da en fabrikanterklæring om overensstemmelse på grundlag af en vurdering af overensstemmelsen og/eller anvendelsesegnetheden er tilstrækkelig. Dette bør ikke berøre fabrikanternes pligt til at CE-mærke visse komponenter for at angive, at disse er i overensstemmelse med anden EF-lovgivning, som de er omfattet af. ê 552/2004 betragtning 15 Ibrugtagning af lufttrafikstyringssystemer bør betinges af, at opfyldelsen af de væsentlige krav og overholdelsen af de relevante gennemførelsesbestemmelser vedrørende interoperabilitet er verificeret. Brug af fællesskabsspecifikationer skaber en formodning om, at de væsentlige krav er opfyldt og de relevante gennemførelsesbestemmelser vedrørende interoperabilitet overholdt. ê 552/2004 betragtning 16 Den fulde anvendelse af denne forordning bør tilvejebringes gennem en overgangsstrategi, som tilstræber at nå målene for denne forordning uden at skabe urimelige cost-benefit-hindringer for en bevaring af den eksisterende infrastruktur. ê 549/2004 betragtning 7 Luftrummet udgør en begrænset ressource, og en optimal og effektiv udnyttelse er kun mulig, hvis alle brugeres behov tages i betragtning, og hvis de, hvor det er relevant, er repræsenteret under hele udviklings- og beslutningsprocessen og gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum, herunder i Udvalget for det Fælles Luftrum. ê 549/2004 betragtning 25 De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tildeles Kommissionen[30]. ê 549/2004 betragtning 26 (tilpasset) I henhold til artikel 8, stk. 2, i standardforretningsordenen for udvalg[31], jf. artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, kan formanden for et udvalg indbyde tredjemand til at deltage i udvalgets møder. Formanden for Udvalget for det Fælles Luftrum bør, når dette er relevant, indbyde repræsentanter for Eurocontrol til at deltage i møder som observatører eller eksperter — ê 549/2004 betragtning 18 Interessenter som f.eks. luftfartstjenesteudøvere, luftrumsbrugere, lufthavne, fabrikanter og faglige sammenslutninger bør have mulighed for at rådgive Kommissionen om de tekniske aspekter af gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum. ê 549/2004 betragtning 12 Det fælles europæiske luftrum bør udvides til at omfatte europæiske tredjelande, enten inden for rammerne af Fællesskabets deltagelse i Eurocontrols arbejde — når Fællesskabet har tiltrådt Eurocontrol — eller gennem aftaler, som Fællesskabet indgår med disse lande. ê 549/2004 betragtning 13 Fællesskabets tiltrædelse af Eurocontrol er et vigtigt led i oprettelsen af et fælleseuropæisk luftrum. ê 549/2004 betragtning 14 I forbindelse med oprettelsen af det fælles europæiske luftrum bør Fællesskabet i passende omfang indgå i så nært et samarbejde som muligt med Eurocontrol for at sikre synergi i regeludstedelsen og samstemmende strategier og undgå overlapning mellem de to parter. ê 549/2004 betragtning 15 (tilpasset) I henhold til konklusionerne fra Gruppen på Højt Plan er Eurocontrol det organ, der har den relevante ekspertise til at støtte Fællesskabet i dets rolle som regeludsteder. Der bør derfor for sager, der hører ind under Eurocontrols ansvarsområde, udarbejdes gennemførelsesbestemmelser på grundlag af mandater til Eurocontrol og på betingelser, der skal indgå i rammerne for samarbejdet mellem Kommissionen og Eurocontrol. ê 549/2004 betragtning 16 Udarbejdelsen af de foranstaltninger, der er nødvendige for at oprette det fælles europæiske luftrum, forudsætter en bred høring af økonomiske og sociale interessenter. ê 550/2004 betragtning 8 For at lufttransportsystemet kan fungere tilfredsstillende, er det endvidere nødvendigt, at luftfartstjenesteudøverne anvender de samme høje sikkerhedsstandarder. ê 550/2004 betragtning 9 Der bør foretages en harmonisering af licensordningerne for flyveledere for at øge antallet af flyveledere og fremme gensidig anerkendelse af licenser ê 550/2004 betragtning 28 Oplysninger vedrørende luftfartstjenesteudøvere er meget følsomme, og de nationale tilsynsmyndigheder bør derfor ikke videregive oplysninger, som er omfattet af tavshedspligt, hvilket dog ikke må hindre, at der tilrettelægges en ordning for overvågning og offentliggørelse af udøvernes præstationer — ê 549/2004 betragtning19 Det bør under behørig hensyntagen til opretholdelsen af et højt sikkerhedsniveau regelmæssigt evalueres, hvordan luftfartstjenestesystemet som helhed fungerer på europæisk plan, for at sikre, at de vedtagne foranstaltninger er effektive, og for at kunne foreslå yderligere foranstaltninger. ê 549/2004 betragtning 21 Virkningerne af de foranstaltninger, der træffes i henhold til denne forordning, bør evalueres på grundlag af de rapporter, som Kommissionen regelmæssigt skal forelægge. ê 551/2004 betragtning 19 Det bør overvejes at udvide konceptet for det øvre luftrum til at omfatte det nedre luftrum i overensstemmelse med en tidsplan og relevante undersøgelser — ê 549/2004 betragtning 22 Denne forordning berører ikke medlemsstaternes beføjelse til at fastsætte bestemmelser om organisationen af deres væbnede styrker. Denne beføjelse kan foranledige medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger, der sikrer, at deres væbnede styrker har tilstrækkeligt luftrum til at opretholde et passende uddannelses- og træningsberedskab. Der bør derfor fastsættes en beskyttelsesklausul, der gør det muligt at udøve denne beføjelse. ê 552/2004 betragtning 19 (tilpasset) Af hensyn til retssikkerheden er det vigtigt at sørge for, at substansen i visse bestemmelser i fællesskabslovgivningen, der er vedtaget med hjemmel i direktiv 93/65/EØF, fortsat vil være gældende uændret. Det vil tage en vis tid at vedtage de gennemførelsesbestemmelser, der svarer til nævnte bestemmelser, i henhold til denne forordning — ê 552/2004 betragtning 18 (tilpasset) Rådets direktiv 93/65/EØF af 19. juli 1993 om definition og anvendelse af kompatible tekniske specifikationer for erhvervelse af udstyr og systemer til regulering af lufttrafikken (air-traffic-management equipment and systems)[32], omhandler kun ordregivende myndigheders forpligtelser. Denne forordning er mere omfattende, idet den vedrører alle interessenters forpligtelser, herunder luftfartstjenesteudøvere, luftrumsbrugere, industrien og lufthavne, og både giver mulighed for at fastsætte regler, der gælder for alle, og for at vedtage fællesskabsspecifikationer, der, selv om de er frivillige, skaber en formodning om opfyldelse af de væsentlige krav. Derfor bør direktiv 93/65/EØF, Kommissionens direktiv 97/15/EF af 25. marts 1997 om vedtagelse af Eurocontrolstandarder og om ændring af Rådets direktiv 93/65/EØF om definition og anvendelse af kompatible tekniske specifikationer for erhvervelse af udstyr og systemer til regulering af lufttrafikken (air-traffic-management equipment and systems)[33] og Kommissionens forordning (EF) nr. 2082/2000 af 6. september 2000 om vedtagelse af Eurocontrolstandarder og om ændring af direktiv 97/15/EF[34] samt Kommissionens forordning (EF) nr. 980/2002 af 4. juni 2002 om ændring af forordning (EF) nr. 2082/2000 ophæves efter en overgangsperiode. ê 552/2004 betragtning 8 Det indre marked er et fællesskabsmål, og foranstaltninger, der træffes i henhold til denne forordning, bør derfor bidrage til gradvis at udvikle det indre marked inden for denne sektor. ê 552/2004 betragtning 9 Der må derfor fastsættes væsentlige krav, som skal gælde for det europæiske lufttrafikstyringsnet og for dets systemer, komponenter og tilhørende procedurer. ê 552/2004 betragtning 17 Inden for rammerne af den relevante fællesskabslovgivning bør der tages behørigt hensyn til behovet for at sikre – harmoniserede betingelser for adgang til og effektiv udnyttelse af radiofrekvenserne, hvilket er nødvendigt for implementeringen af det fælles europæiske luftrum, herunder aspekter vedrørende elektromagnetisk kompatibilitet – beskyttelse af Safety of Life-tjenester mod skadelig interferens – effektiv og hensigtsmæssig udnyttelse af frekvenser, som tildeles luftfartssektoren og forvaltes af denne alene. ò ny (20) Af hensyn til de ændringer, der blev indført med forordning (EF) nr. 1108/2009 og (EF) nr. 1070/2009, er det, jf. artikel 65a i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 af 20. februar 2008 om fælles regler for civil luftfart og om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur[35], nødvendigt at bringe indholdet i denne forordning i overensstemmelse med indholdet i forordning (EF) nr. 216/2008. (21) De tekniske bestemmelser i forordning (EF) nr. 549/2004, (EF) nr. 550/2004, (EF) nr. 551/2004 og (EF) nr. 552/2004, som blev vedtaget i 2004 og 2009, bør desuden ajourføres, og der bør foretages tekniske korrektioner for at tage hensyn til udviklingen. (22) Denne forordnings geografiske anvendelsesområde, som også omfatter ICAO NAT-området, bør ændres af hensyn til de eksisterende og planlagte ordninger for udøvelse af luftfartstjenester og behovet for at sikre en ensartet anvendelse af reglerne på luftfartstjenesteudøverne og luftrumsbrugere, der opererer i dette område. (23) Netforvalterens funktion bør i lyset af dennes rolle som operationel organisation og i lyset af den fortsatte reform af Eurocontrol videreudvikles i retning af et branchestyret partnerskab. (24) Konceptet med funktionelle luftrumsblokke, der har til formål at forbedre samarbejdet mellem luftfartstjenesteudøvere, er et vigtigt redskab til at forbedre det europæiske lufttrafikstyringssystems præstation. For at styrke dette redskab yderligere bør de funktionelle luftrumsblokke gøres mere præstationsorienterede og bygge på branchepartnerskaber, og branchen bør lettere kunne ændre luftrumsblokkene med henblik på at nå og om muligt overgå præstationsmålene. (25) De funktionelle luftrumsblokke bør fungere på en fleksibel måde, der bringer tjenesteudøvere fra hele Europa sammen, så de kan udnytte hinandens styrker. Denne fleksibilitet bør give mulighed for synergier mellem udøvere uanset deres geografiske placering eller nationalitet og give mulighed for, at der opbygges forskellige former for tjenesteudøvelse under bestræbelserne på at forbedre præstationen. (26) For at styrke luftfartstjenesteudøveres kundefokus og give luftrumsbrugere bedre mulighed for at påvirke beslutninger, som berører dem, bør den måde, hvorpå interessenter høres og inddrages i luftfartstjenesteudøveres vigtige operationelle beslutninger, gøres mere effektiv. (27) Præstationsordningen er et vigtigt redskab til økonomisk regulering af luftfartstjenester, og kvaliteten og uafhængigheden af beslutninger, der træffes i henhold til ordningen, bør fastholdes og om muligt forbedres. (28) For at tage hensyn til den tekniske eller operationelle udvikling, navnlig ved at ændre bilagene eller ved at supplere bestemmelserne om netstyring og præstationsordningen, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Indholdet og omfanget af de enkelte delegerede beføjelser er nærmere fastsat i de relevante artikler. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. (29) Når Kommissionen udvider listen over netstyringstjenester, bør den afholde en reel høring af interessenter i branchen. (30) Kommissionen bør tildeles gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning, navnlig med hensyn til de nationale tilsynsmyndigheders udøvelse af deres beføjelser, en tjenesteudøvers eller en gruppe af tjenesteudøveres udøvelse af støttetjenester med eneret, afhjælpende foranstaltninger, der skal sikre overholdelsen EU-dækkende og tilknyttede lokale præstationsmål, kontrol med overholdelsen af afgiftsordningen, styring og vedtagelse af fælles projekter vedrørende netrelaterede funktioner, funktionelle luftrumsblokke, betingelser for interessenters inddragelse i luftfartstjenesteudøveres vigtige operationelle beslutninger, adgang til og beskyttelse af data, elektronisk luftfartsinformation samt teknologisk udvikling og interoperabilitet af lufttrafikstyringen. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser[36]. (31) Med hensyn til gennemførelsesretsakter, som vedtages efter denne forordning, bør undersøgelsesproceduren anvendes til vedtagelse af generelle gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. (32) Rådgivningsproceduren bør anvendes til vedtagelse af specifikke gennemførelsesretsakter. ê 549/2004 betragtning 20 (tilpasset) (33) De sanktioner, der gælder for overtrædelse af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning uden at begrænse sikkerheden. ò ny (34) Indkøb af støttetjenester bør i givet fald foregå i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter[37] og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester[38]. Der bør i givet fald også tages hensyn til retningslinjerne i Kommissionens fortolkningsmeddelelse 2006/C179/02 om den fællesskabsret, der finder anvendelse på tildelingen af kontrakter, som ikke eller kun delvis er omfattet af udbudsdirektiverne[39]. ê 1070/2009 betragtning 42 (35) Ministererklæringen vedrørende Gibraltar lufthavn, der blev opnået enighed om den 18. september 2006 i Córdoba ("ministererklæringen") under det første møde på ministerplan i dialogforummet vedrørende Gibraltar, erstatter den fælles erklæring vedrørende lufthavnen, der blev vedtaget den 2. december 1987 i London, og fuld iagttagelse heraf anses for at være ensbetydende med fuld iagttagelse af erklæringen fra 1987. ê 1070/2009 betragtning 43 (36) Denne forordning gælder fuldt ud for Gibraltar lufthavn i kraft af ministererklæringen. Med forbehold af ministererklæringen skal anvendelsen på Gibraltar lufthavn og alle foranstaltninger i forbindelse med dens gennemførelse svare fuldt ud til denne erklæring og alle de deri indeholdte arrangementer. ê 549/2004 betragtning 24 (tilpasset) (37) Målet for denne forordning, nemlig oprettelsen Ö gennemførelsen Õ af et fælles europæisk luftrum, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens grænseoverskridende omfang bedre gennemføres på fællesskabsplan Ö EU-plan Õ , idet der dog i gennemførelsesbestemmelser skal tages hensyn til specifikke lokale forhold; Fællesskabet Ö Unionen Õ kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål — ê 552/2004 VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I ALMINDELIGE BESTEMMELSER ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 1 (tilpasset) ð ny Artikel 1 Formål Ö Genstand Õ og anvendelsesområde 1. ð Denne forordning fastsætter bestemmelser vedrørende ï Formålet med initiativet vedrørende oprettelse af det fælles europæiske luftrums ð oprettelse og hensigtsmæssige drift ï Ö med henblik på at sikre Õ er at forbedre lufttrafikkens nuværende sikkerhedsstandarder, at bidrage til en bæredygtig udvikling af lufttrafiksystemet, og at forbedre præstationerne generelt inden for systemet af lufttrafikstyring (ATM) og luftfartstjenester (ANS) for den almene lufttrafik i Europa for derigennem at tilgodese alle luftrumsbrugeres behov. Dette Ö Det Õ fælles europæiske luftrum består af et sammenhængende paneuropæisk net af ruter, ð et integreret operativt luftrum, ï netstyrings- og lufttrafikstyringssystemer, som udelukkende er baseret på sikkerhedsmæssige, effektivitetsmæssige og tekniske hensyn ð interoperabilitet ï til fordel for alle luftrumsbrugere. I den sammenhæng fastsættes et harmoniseret regelsæt for oprettelsen af det fælles europæiske luftrum ved denne forordning. ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 2 (tilpasset) 2. Anvendelsen af denne forordning og de i artikel 3 omhandlede foranstaltninger berører ikke medlemsstaternes højhedsret over deres luftrum og medlemsstaternes krav for så vidt angår den offentlige orden, den offentlige sikkerhed og forsvarsspørgsmål som omhandlet i artikel 3813. Denne forordning og de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, omfatter ikke militære operationer og militær træningsflyvning. ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 3 (tilpasset) 3. Anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, berører ikke medlemsstaternes rettigheder og forpligtelser i henhold til Chicagokonventionen af 1944 angående international civil luftfart ("Chicagokonventionen"). I denne forbindelse er en yderligere målsætning i Ö hensigten med Õ denne forordning på det relevante område at bistå medlemsstaterne med at opfylde deres forpligtelser i henhold til Chicagokonventionen ved at skabe et grundlag for en fælles fortolkning og ensartet gennemførelse af dens bestemmelser og ved at sikre, at der tages behørigt hensyn til disse bestemmelser i denne forordning og i de tilsvarende gennemførelsesbestemmelser. ê 550/2004 KAPITEL I ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 Formål og anvendelsesområde 1. Denne forordning omhandler inden for rammeforordningens anvendelsesområde udøvelsen af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum. Den har til formål at fastsætte fælles krav med henblik på sikker og effektiv udøvelse af luftfartstjenester i Fællesskabet. 2. Denne forordning gælder for udøvelse af luftfartstjenester for den almene lufttrafik i overensstemmelse med og inden for rammeforordningens anvendelsesområde. ê 551/2004 KAPITEL I GENERELLE BESTEMMELSER Artikel 1 Formål og anvendelsesområde 1. Denne forordning omhandler inden for rammeforordningens anvendelsesområde organisationen og udnyttelsen af det fælles europæiske luftrum. Den har til formål at understøtte konceptet et gradvist mere integreret operativt luftrum som led i den fælles transportpolitik og at fastlægge fælles procedurer for udformning, planlægning og styring, så lufttrafikstyringen kan foregå effektivt og sikkert. 2. Luftrummet skal udnyttes på en måde, der støtter driften af luftfartstjenesterne som en sammenhængende, logisk helhed i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum ("luftfartstjenesteforordningen")[40]. ê 551/2004 (tilpasset) ð ny 43. Med forbehold af artikel 10 finder dDenne forordning finder anvendelse på det luftrum i ICAO EUR-, og AFI- og ð NAT- ïområderne, hvor medlemsstaterne er ansvarlige for udøvelsen af lufttrafiktjenester i overensstemmelse med luftfartstjenesteforordningen Ö denne forordning Õ . Medlemsstaterne kan også anvende denne forordning på luftrum, der hører ind under deres ansvarsområde inden for andre ICAO-områder, forudsat at de underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom. ê 551/2004 4. Flyveinformationsregionerne i det luftrum, som denne forordning finder anvendelse på, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 4 54. Anvendelsen af denne forordning på Gibraltar lufthavn foregriber ikke henholdsvis Spaniens og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands retlige holdning i forbindelse med deres uoverensstemmelse med hensyn til suveræniteten over det område, hvorpå lufthavnen er beliggende. ê 552/2004 Artikel 1 Formål og anvendelsesområde 1. Denne forordning omhandler inden for rammeforordningens anvendelsesområde interoperabiliteten i det europæiske lufttrafikstyringsnet. 2. Denne forordning gælder for systemer, disses komponenter og tilhørende procedurer, jf. bilag I. 3. Formålet med denne forordning er at opnå interoperabilitet mellem de forskellige systemer, komponenter og tilhørende procedurer i det europæiske lufttrafikstyringsnet, idet der tages behørigt hensyn til de relevante internationale regler. Denne forordning tager også sigte på at sikre samordnet og hurtig indførelse af nye aftalte og validerede driftskoncepter og teknologier i lufttrafikstyringen. ê 549/2004 (tilpasset) Artikel 2 Definitioner Med henblik på anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, gælder følgende definitioner: ê 549/2004 ð ny 1) "flyvekontroltjeneste": en tjeneste, som har til opgave: a) at forebygge sammenstød: – mellem luftfartøjer og – mellem luftfartøjer og hindringer på manøvreområdet, og b) at fremme og opretholde en velordnet regulering af lufttrafikken 2) "tårnkontroltjeneste": flyvekontroltjeneste for flyvepladstrafik 3) "luftfartsinformationstjeneste": en tjeneste, der er oprettet inden for det fastlagte dækningsområde, og som har ansvaret for at tilvejebringe luftfartsoplysninger og ‑data, som er nødvendige for luftfartens sikkerhed, regelmæssighed og effektivitet 4) "luftfartstjenester": lufttrafiktjenester, kommunikations-, navigations- og overvågningstjenester, vejrtjenester til luftfartsformål og luftfartsinformationstjenester 5) "luftfartstjenesteudøvere": enhver offentlig eller privat enhed, der udøver luftfartstjenester for den almene lufttrafik 6) "luftrumsblok": et luftrum af nærmere angivne dimensioner i tid og rum, inden for hvilket der udøves luftfartstjenester 7) "luftrumsstyring": en planlægningsfunktion ð planlægningstjeneste ï , der primært tager sigte på at maksimere udnyttelsen af det disponible luftrum gennem dynamisk fordeling af tiden og eventuelt opdeling af luftrummet mellem de forskellige kategorier af luftrumsbrugere ud fra kortfristede behov ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 2, litra a) 8) "luftrumsbrugere": operatører af luftfartøjer, der anvendes i forbindelse med almen lufttrafik ê 549/2004 9) "lufttrafikregulering (air traffic flow management)": en tjeneste, som er etableret med det formål at medvirke til sikker, velordnet og hurtig afvikling af lufttrafikken ved at sikre, at flyvekontrolkapaciteten udnyttes maksimalt, og at trafikmængden er forenelig med den kapacitet, som er angivet af vedkommende lufttrafiktjenesteudøvere ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 2, litra b) ð ny 10) "lufttrafikstyring (ATM)": de samlede luftbårne og jordbaserede funktioner ð tjenester ï (lufttrafiktjenester, luftrumsstyring og lufttrafikregulering), der kræves for at sikre, at luftfartøjer kan operere sikkert og effektivt i alle faser af en flyvning ê 549/2004 11) "lufttrafiktjenester": de forskellige flyveinformationstjenester, alarmeringstjenester, lufttrafikrådgivningstjenester og flyvekontroltjenester (område‑, indflyvnings- og tårnkontroltjenester) 12) "områdekontroltjeneste": en flyvekontroltjeneste for kontrollerede flyvninger inden for en luftrumsblok 13) "indflyvningskontroltjeneste": en flyvekontroltjeneste for ankommende og afgående flyvninger ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 2, litra c) 1413a) "ATM-masterplanen": den plan, som Rådet har godkendt ved Rådets afgørelse 2009/320/EF[41] i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 219/2007 af 27. februar 2007 om oprettelse af et fællesforetagende til udvikling af en ny generation af det europæiske lufttrafikstyringssystem (SESAR)[42] ò ny 15) "luftfartskrise": omstændigheder, hvorunder luftrumskapaciteten er usædvanligt lav på grund af meget dårlige vejrforhold eller manglende tilgængelighed af store dele af luftrummet enten af naturrelaterede eller politiske grunde ê 549/2004 1614) "bundt af tjenester": to eller flere luftfartstjenester ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 2, litra d) 1715) "certifikat": et dokument, som udstedes af en national tilsynsmyndighed i en form foreskrevet i national lovgivning, og som bekræfter, at en luftfartstjenesteudøver opfylder de krav, der er forbundet med at udøve en bestemt tjeneste ê 549/2004 1816) "kommunikationstjenester": faste og mobile luftfartstjenester med henblik på jord til jord-, luft til jord- og luft til luft-kommunikation i forbindelse med flyvekontrol 17) "det europæiske lufttrafikstyringsnet": den samling af systemer opført i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet ("interoperabilitetsforordningen")[43], som muliggør udøvelse af luftfartstjenester i Fællesskabet, herunder interface ved grænserne med tredjelande 18) "driftskoncept": kriterierne for operativ anvendelse af det europæiske lufttrafikstyringsnet eller dele deraf 19) "komponenter": materielle genstande såsom hardware og immaterielle genstande såsom software, som det europæiske lufttrafikstyringsnets interoperabilitet bygger på ò ny 20) "erklæring": i forbindelse med ATM/ANS enhver skriftlig erklæring: - om systemers og komponenters overensstemmelse eller anvendelsesegnethed udstedt af en organisation, der beskæftiger sig med konstruktion, fabrikation og vedligeholdelse af ATM/ANS-systemer og -komponenter - om overholdelse af gældende krav for en tjeneste eller et system, der skal tages i anvendelse, udstedt af en tjenesteudøver - om kvalifikationer og midler til at varetage det ansvar, der er forbundet med visse flyveinformationstjenester ê 549/2004 (tilpasset) 20) "Eurocontrol": Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed, som blev oprettet i henhold til den internationale konvention af 13. december 1960 vedrørende samarbejde om luftfartens sikkerhed[44] ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 2, litra f) (tilpasset) 2122) "fleksibel udnyttelse af luftrummet": et luftrumsstyringskoncept, der anvendes i ECAC-området (ECAC – Den Europæiske Konference for Civil Luftfart), på grundlag af "Airspace Management Handbook for the application of the Concept of the Flexible Use of Airspace", som er udgivet af Ö Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed Õ (Eurocontrol) Ö [45] Õ ê 549/2004 23) "flyveinformationsregion": et nærmere afgrænset luftrum, inden for hvilket der udøves flyveinformations- og alarmeringstjeneste ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 2, litra g) 2223a) "flyinformationstjeneste": en tjeneste, som har til formål at levere rådgivning og informationer, der fremmer en sikker og effektiv afvikling af lufttrafikken 2323b) "alarmtjenester": en tjeneste, som har til formål at underrette relevante organisationer om fly, der har brug for eftersøgnings- og redningsbistand, og i givet fald at bistå sådanne organisationer ê 549/2004 24) "flyveniveau": flade med konstant lufttryk, som bestemmes med trykværdien 1013,2 hektopascal som udgangspunkt, og som er adskilt fra andre sådanne flader med bestemte trykintervaller ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 2, litra h) 2425) "funktionel luftrumsblok": en luftrumsblok, som er baseret på operationelle krav og er oprettet uden hensyntagen til landegrænser, hvori udøvelsen af luftfartstjenester og tilknyttede funktioner er præstationsorienteret og optimeret med henblik på, at der i hver funktionel luftrumsblok indføres øget samarbejde blandt luftfartstjenesteudøverne eller i givet fald en integreret tjenesteudøver ê 549/2004 (tilpasset) 2526) "almen lufttrafik": al flyvning, der foretages med civile luftfartøjer, samt al flyvning, der foretages med statsluftfartøjer (herunder militærets, toldvæsenets og politiets luftfartøjer), hvis denne flyvning foretages i overensstemmelse med ICAO's procedurer Ö (Organisationen for International Civil Luftfart oprettet ved Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart) Õ 27) "ICAO": Organisationen for International Civil Luftfart, der blev oprettet ved Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart 2628) "interoperabilitet": et sæt funktionelle, tekniske og operationelle egenskaber, som kræves af systemerne og komponenterne i det europæiske lufttrafikstyringsnet og af de procedurer, der gælder for drift heraf, for at muliggøre en sikker, homogen og effektiv drift. Interoperabilitet opnås ved at sørge for, at systemerne og komponenterne opfylder de væsentlige krav 2729) "vejrtjenester": faciliteter og tjenester, der forsyner luftfartøjer med vejrmeldinger, underretninger og observationer samt alle andre former for meteorologiske oplysninger og data, som stater leverer til luftfartsformål 2830) "navigationstjenester": faciliteter og tjenester, der forsyner luftfartøjer med oplysninger om position og tid 2931) "operationelle data": oplysninger vedrørende alle faser af en flyvning, der er nødvendige for, at luftfartstjenesteudøvere, luftrumsbrugere, lufthavnsoperatører og andre involverede aktører kan træffe operationelle beslutninger 32) "procedure" som anvendt i interoperabilitetsforordningen: en standardmetode for enten den tekniske eller den operationelle anvendelse af systemer i forbindelse med aftalte og validerede driftskoncepter, der kræver ensartet gennemførelse i det europæiske lufttrafikstyringsnet 3033) "ibrugtagning": den første operationelle anvendelse efter den oprindelige installation eller efter en opgradering af et system 3134) "rutenet": et net af nærmere fastsatte ruter til kanalisering af den almene lufttrafik, hvor dette er nødvendigt for udøvelse af flyvekontroltjeneste 35) "ruteføring": den valgte rute, der skal følges af et luftfartøj under en flyvning 36) "homogen drift": drift af hele det europæiske lufttrafikstyringsnet på en sådan måde, at det for brugeren at se fungerer, som om der kun var tale om ét system ê 549/2004 3238) "overvågningstjenester": de faciliteter og tjenester, der anvendes til bestemmelse af de enkelte luftfartøjers positioner med henblik på sikker adskillelse 3339) "system": samlingen af jordbaserede og luftbårne komponenter samt luftrumsbaseret udstyr, der understøtter luftfartstjenesterne i alle faser af en flyvning 3440) "opgradering": enhver ændring, der påvirker et systems operationelle egenskaber ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 2, litra j) 3541) "grænseoverskridende tjenester": en situation, hvor luftfartstjenesterne udøves i en medlemsstat af en tjenesteudøver, der har certifikat i en anden medlemsstat. ò ny 36. "national tilsynsmyndighed": det eller de nationale organer, som en medlemsstat har overdraget tilsynsopgaverne til i henhold til denne forordning, og de nationale kompetente myndigheder, som har fået overdraget de opgaver, der er omhandlet i artikel 8b i forordning (EF) nr. 216/2008 37. "støttetjenester": andre luftfartstjenester end lufttrafiktjenester samt andre tjenester og aktiviteter, der har tilknytning til og understøtter udøvelsen af luftfartstjenester 38. "lokale præstationsmål": præstationsmål, som medlemsstaterne har fastsat på lokalt niveau, dvs. funktionelt luftrumsblokniveau, nationalt niveau, afgiftszoneniveau eller lufthavnsniveau. ê 549/2004 Artikel 3 Fællesskabets indsatsområder 1. Denne forordning fastsætter et harmoniseret regelsæt for oprettelsen af det fælles europæiske luftrum sammen med: a) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum ("luftrumsforordningen")[46] b) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum ("luftfartstjenesteforordningen")[47], og c) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det fælles europæiske lufttrafikstyringsnet ("interoperabilitetsforordningen")[48] og sammen med de gennemførelsesbestemmelser, som Kommissionen vedtager på grundlag af denne forordning og ovennævnte forordninger. 2. De i stk. 1 omhandlede forordninger finder anvendelse med forbehold af denne forordning. ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 3 (tilpasset) ð ny KAPITEL II Ö nationale myndigheder Õ Artikel 34 Nationale tilsynsmyndigheder 1. Medlemsstaterne enten udpeger eller opretter i fællesskab eller hver for sig et eller flere organer som deres nationale tilsynsmyndighed til at varetage de opgaver, som påhviler en sådan myndighed i henhold til denne forordning og de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3. 2. De nationale tilsynsmyndigheder er ð , især med hensyn til organisation, ledelsesforhold og beslutningstagning, juridisk adskilt fra og ï uafhængige af ð enhver ï luftfartstjenesteudøverne ð og enhver privat eller offentlig enhed, der har interesser i sådanne udøveres aktiviteter ï. Denne uafhængighed opnås gennem en passende adskillelse mellem de nationale tilsynsmyndigheder og tjenesteudøvere, i det mindste på det funktionelle plan. ò ny 3. Med forbehold af stk. 2 kan de nationale tilsynsmyndigheder rent organisatorisk lægges sammen med andre tilsynsorganer og/eller sikkerhedsmyndigheder. 4. Nationale tilsynsmyndigheder, som på denne forordnings ikrafttrædelsestidspunkt ikke er juridisk adskilt fra enhver luftfartstjenesteudøver og enhver privat eller offentlig enhed, der har interesser i sådanne udøveres aktiviteter, jf. stk. 2, skal opfylde dette krav senest den 1. januar 2020. ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 3 ð ny 35) De nationale tilsynsmyndigheder udøver deres beføjelser på en uvildig, uafhængig og gennemskuelig måde. Dette opnås ved at anvende hensigtsmæssige ledelses- og kontrolmekanismer ð Navnlig skal deres opbygning, personale, ledelse og finansiering give dem mulighed for at udøve deres beføjelser på denne måde ï , herunder inden for en medlemsstats administration. Imidlertid hindrer dette ikke de nationale tilsynsmyndigheder i at gennemføre deres opgaver inden for rammerne af de organisationsregler, der er gældende for nationale civile luftfartsmyndigheder eller andre offentlige organer. ò ny 6. Nationale tilsynsmyndigheders personale: a) ansættes i henhold til klare og gennemsigtige regler, som garanterer deres uafhængighed, og udnævnes, hvad angår personer med strategisk beslutningsansvar, af den nationale regering eller det nationale ministerråd eller enhver anden offentlig myndighed, som ikke direkte kontrollerer eller drager fordel af luftfartstjenesteudøvere b) udvælges efter en gennemsigtig procedure på grundlag af deres specifikke kvalifikationer, herunder relevante kompetencer og relevant erfaring, bl.a. inden for audit og luftfartstjenester og -systemer c) handler uafhængigt, især af alle interesser med forbindelse til luftfartstjenesteudøvere, og må hverken søge eller modtage instruktioner fra nogen regering eller nogen anden offentlig eller privat enhed, når de udøver den nationale tilsynsmyndigheds funktioner d) afgiver, hvad angår personer med strategisk beslutningsansvar, årligt en loyalitetserklæring og en interesseerklæring, hvori de angiver alle direkte eller indirekte interesser, der kan anses for at berøre deres uafhængighed og have indflydelse på udøvelsen af deres hverv, og e) må, hvad angår personer med strategisk beslutningsansvar eller auditansvar eller ansvar for andre hverv, der er direkte knyttet til tilsynet med luftfartstjenesteudøveres præstationsmål, først varetage en stilling eller et ansvar hos en luftfartstjenesteudøver tidligst ét år efter ophør af deres ansættelse hos den nationale tilsynsmyndighed. ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 3 ð ny 74) Medlemsstaterne sørger for, at de nationale tilsynsmyndigheder råder over nødvendige ressourcer og kapaciteter til at udføre de opgaver effektivt og rettidigt, som de har fået pålagt i henhold til denne forordning. ð De nationale tilsynsmyndigheder har fuld bemyndigelse til at ansætte og administrere deres personale på grundlag af deres egne bevillinger, som bl.a. stammer fra overflyvningsafgifter, og som fastsættes i forhold til de opgaver, som de skal varetage, jf. artikel 4. ï 85) Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navne og adresser på de nationale tilsynsmyndigheder samt ændringer heraf og anfører, hvilke foranstaltninger der er truffet for at sikre, at stk. 2, 3 og 4 ð denne artikel ï overholdes. ò ny 9) Kommissionen fastsætter de nærmere krav til ansættelses- og udvælgelsesprocedurerne med henblik på anvendelsen af stk. 6, litra a) og b). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 27, stk. 3. ê 1070/2009 Artikel 2, stk.1 (tilpasset) Artikel 42 De nationale tilsynsmyndigheders opgaver 1. Ö Navnlig følgende opgaver overdrages til Õ de De i rammeforordningens artikel 34 omhandlede nationale tilsynsmyndigheder: a) fører passende tilsyn med anvendelsen af denne forordning og påser navnlig påse, at luftfartstjenesteudøvere, der udøver tjenester vedrørende det luftrum, der hører ind under den medlemsstats ansvarsområde, som har udpeget eller oprettet den relevante myndighed, opererer sikkert og effektivt. ò ny b) tildele certifikater til luftfartstjenesteudøvere, jf. artikel 8b i forordning (EF) nr. 216/2008, og føre tilsyn med overholdelsen af de betingelser, i henhold til hvilke de er blevet tildelt c) udstede licenser, ratings, godkendelser og certifikater til flyveledere, jf. artikel 8b i forordning (EF) nr. 216/2008, og føre tilsyn med overholdelsen af de betingelser, i henhold til hvilke de er blevet udstedt d) udarbejde præstationsplaner og føre tilsyn med deres gennemførelse, jf. artikel 11 e) føre tilsyn med gennemførelsen af afgiftsordningen, jf. artikel 12 og 13 f) godkende betingelserne for adgang til operationelle data, jf. artikel 22 og g) kontrollere erklæringer vedrørende systemer og ibrugtagning af systemer. ê 1070/2009 Artikel 2, stk. 1 (tilpasset) ð ny 2. Med henblik herpå foretager dDen enkelte nationale tilsynsmyndighed foretager behørige inspektioner og undersøgelser for at verificere, at kravene i denne forordning opfyldes, herunder kravene til personaleressourcer til udøvelse af luftfartstjenester. Den berørte luftfartstjenesteudøver letter dette arbejde. ò ny Artikel 5 Samarbejde mellem nationale tilsynsmyndigheder 1. De nationale tilsynsmyndigheder udveksler oplysninger om deres arbejds- og beslutningsprincipper, praksis og procedurer samt gennemførelse af EU-ret. De samarbejder med henblik på at samordne deres beslutningstagning i hele Unionen. De nationale tilsynsmyndigheder deltager og arbejder sammen i et netværk, som træder sammen regelmæssigt. Kommissionen og Den Europæiske Unions Agentur for Luftfart (i det følgende benævnt "EAA") er medlem, koordinerer og støtter netværkets arbejde og fremsætter anbefalinger til netværket efter behov. Kommissionen og EAA fremmer de nationale tilsynsmyndigheders aktive samarbejde samt deres indbyrdes udveksling og fælles anvendelse af personale på grundlag af en gruppe af eksperter, som EAA opretter i henhold til artikel 17, stk. 2, litra f), i forordning (EF) nr. 216/2008. Med forbehold af bestemmelserne om databeskyttelse i artikel 22 i denne forordning og i forordning (EF) nr. 45/2001 støtter Kommissionen den i første og andet afsnit omhandlede udveksling af oplysninger blandt netværkets medlemmer, om muligt ved hjælp af elektroniske redskaber, idet det sikres, at luftfartstjenesteudøvernes forretningshemmeligheder behandles fortroligt. 2. De nationale tilsynsmyndigheder arbejder tæt sammen, bl.a. via samarbejdsordninger, for at yde hinanden gensidig bistand i forbindelse med deres tilsynsopgaver og undersøgelser af forskellig art. ê 1070/2009 Artikel 2, stk. 1 ð ny 3. Når der er tale om funktionelle luftrumsblokke, som strækker sig over luftrum, der hører under mere end én medlemsstats ansvarsområde, indgår de berørte medlemsstater en aftale om det tilsyn, der er omhandlet i denne artikel, for så vidt angår de luftfartstjenesteudøvere, der udøver tjenester i forbindelse med de pågældende luftrumsblokke. ð De berørte nationale tilsynsmyndigheder udarbejder en plan, der fastsætter retningslinjerne for deres samarbejde, med henblik på aftalens anvendelse. ï ê 1070/2009 Artikel 2, stk. 1 (tilpasset) 4. De nationale tilsynsmyndigheder arbejder tæt sammen om at sikre et tilstrækkeligt tilsyn med luftfartstjenesteudøvere med gyldigt certifikat fra en medlemsstat, som også udøver tjenester i forbindelse med luftrum, der hører ind under en anden medlemsstats ansvarsområde. Et sådant samarbejde skal omfatte ordninger for aftaler om, hvordan manglende overholdelse af Ö denne forordning og Õ manglende opfyldelse de relevante fælles krav, Ö der er vedtaget i henhold til Õ jf. artikel Ö 8b, stk. 1, i forordning (EF) nr. 216/2008 Õ 6, eller betingelser, jf. bilag II, skal behandles. ê 1070/2009 Artikel 2, stk. 1 (tilpasset) ð ny 5. Hvor der leveres udøves luftfartstjenester på tværs af grænser ð i et luftrum, der hører under en anden medlemsstats ansvarsområde ï , skal Ö de Õ en sådan ordninger ð , der er omhandlet i stk. 2 og 4, ï omfatte en aftale om gensidig anerkendelse af de tilsynsopgaver, der er nævnt i artikel 4, stk. 1 og 2, samt af resultatet af disse opgaver. Denne gensidige anerkendelse gælder ligeledes i forbindelse med ordninger for anerkendelse de nationale tilsynsmyndigheder imellem af certificeringsprocessen for tjenesteudøvere. 6. De nationale tilsynsmyndigheder kan endvidere, såfremt det er tilladt ifølge national lovgivning og med henblik på regionalt samarbejde, indgå aftaler om opdeling af ansvarsområderne i forbindelse med tilsynsopgaverne. ê 1070/2009 Artikel 2, stk. 1 (tilpasset) Artikel 63 Kvalificerede enheder 1. De nationale tilsynsmyndigheder kan beslutte helt eller delvis at overdrage de inspektioner og undersøgelser, der er nævnt i artikel 42, stk. 2, til kvalificerede enheder, som opfylder kravene i bilag I. 2. En sådan overdragelse fra en national tilsynsmyndighed er gyldig i Fællesskabet Ö Unionen Õ i en periode på tre år, der kan forlænges. Nationale tilsynsmyndigheder kan pålægge enhver af de kvalificerede enheder, som er beliggende i Fællesskabet Ö Unionen Õ , at foretage disse inspektioner og undersøgelser. ê 552/2004 (tilpasset) ð ny Artikel 8 Bemyndigede organer 13. Medlemsstaterne underretter Kommissionen ð , EAA ï og de øvrige medlemsstater om, hvilke Ö kvalificerede enheder, de har overdraget opgaver til i overensstemmelse med stk. 1 Õ organer de har udpeget til at varetage opgaver i forbindelse med vurdering af overensstemmelse eller anvendelsesegnethed, jf. artikel 5, og/eller verifikation, jf. artikel 6, og angiver kompetenceområdet for hvert enkelt Ö enhed Õ organ samt og detns identifikationsnummer Ö samt eventuelle ændringer heraf Õ , som Kommissionen har tildelt det. Kommissionen offentliggør en fortegnelse over Ö de kvalificerede enheder Õ organerne, deres identifikationsnumre og kompetenceområder i Den Europæiske Unions Tidende og holder denne fortegnelse ajour. 2. Medlemsstaterne anvender kriterierne i bilag V ved bedømmelsen af de organer, der skal bemyndiges. Organer, som opfylder bedømmelseskriterierne i de relevante europæiske standarder, anses for at opfylde ovennævnte kriterier. 34. Medlemsstaterne trækker bemyndigelsen Ö overdragelsen Õ tilbage, hvis et bemyndiget organ Ö en kvalificeret enhed Õ ikke længere opfylder Ö kravene Õ kriterierne i bilag IV. De underretter straks Kommissionen ð , EAA ï og de øvrige medlemsstater herom. 4. Medlemsstaterne kan beslutte at udpege de organisationer, der er anerkendt efter artikel 3 i luftfartstjenesteforordningen, som bemyndigede organer, uden at dette dog berører kravene i stk. 1, 2 og 3. ò ny 5. Enheder, der inden denne forordnings ikrafttræden udpeges som bemyndigede organer, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 552/2004, betragtes som kvalificerede enheder med henblik på denne artikels anvendelse. ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 5 ð ny Artikel 710 Høring af interessenter 1. Medlemsstaterne ð De nationale tilsynsmyndigheder ï , som handler i overensstemmelse med deres nationale lovgivning, opretter høringsmekanismer med henblik på passende inddragelse af interessenterne i gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum, herunder faglige sammenslutninger ð i forbindelse med varetagelsen af deres opgaver ï , i oprettelsen af det fælles europæiske luftrum. ò ny 2. Interessenterne kan omfatte: – luftfartstjenesteudøvere – lufthavnsoperatører – relevante luftrumsbrugere eller relevante grupper, der repræsenterer luftrumsbrugere – militære myndigheder – fabrikanter og – faglige sammenslutninger. ê 550/2004 (tilpasset) KAPITEL III BESTEMMELSER VEDRØRENDE TJENESTEUDØVELSE ê 550/2004 (tilpasset) ð ny Artikel 6 Fælles krav De fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester fastlægges efter proceduren i rammeforordningens artikel 5, stk. 3. De fælles krav omfatter følgende aspekter: – teknisk og operativ kompetence og egnethed – sikkerheds- og kvalitetsstyringssystemer og -processer – rapporteringssystemer – tjenesternes kvalitet – økonomisk styrke – ansvars- og forsikringsdækning – ejerforhold og organisatorisk struktur, herunder forebyggelse af interessekonflikter – menneskelige ressourcer, herunder passende bemandingsplaner – sikkerhed (security). Artikel 87 Certificering af luftfartstjenesteudøvere 1. Udøvelsen af enhver form for luftfartstjenester i Fællesskabet Ö Unionen Õ kræver certificering fra ð eller afgivelse af en erklæring til ï medlemsstaterne ð de nationale tilsynsmyndigheder eller EAA i overensstemmelse med artikel 8b i forordning (EF) nr. 216/2008 ï . ê 550/2004 2. Ansøgninger om certificering indgives til den nationale tilsynsmyndighed i den medlemsstat, hvor ansøgeren har sit hovedaktivitetssted og eventuelt sit vedtægtsmæssige hjemsted. ò ny 2. Certificeringsprocessen skal også sikre, at ansøgerne kan opvise tilstrækkelig finansiel styrke og har opnået ansvars- og forsikringsdækning, såfremt dette ikke er garanteret af den berørte medlemsstat. ê 550/2004 (tilpasset) ð ny 3. De nationale tilsynsmyndigheder udsteder et certifikat til en luftfartstjenesteudøver, hvis denne opfylder de fælles krav, jf. artikel 6. Certifikaterne kan udstedes særskilt for hver enkelt type luftfartstjeneste som defineret i rammeforordningens artikel 2 eller for et bundt af sådanne tjenester, bl.a. hvor en lufttrafiktjenesteudøver, uanset dennes retlige status, driver og vedligeholder sit eget kommunikations-, navigations- og overvågningssystem. Der gennemføres regelmæssig kontrol med certifikaterne. 43. ð Certifikatet skal give ï Certifikaterne skal angive luftfartstjenesteudøvernes rettigheder og forpligtelser, herunder ikke-diskriminerende adgang til tjenester for luftrumsbrugere, navnlig med hensyn til sikkerhed. Certificeringen må Ö skal Õ kun underlægges opfylde betingelserne i bilag II. Disse skal være objektivt begrundede og skal være ikke-diskriminerende, forholdsmæssige og gennemskuelige. 5. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne tillade udøvelse af luftfartstjenester i hele eller en del af luftrummet under deres ansvarsområde uden certificering, hvis udøveren af sådanne tjenester primært udbyder disse til anden flyvning end almen lufttrafik. I sådanne tilfælde underretter den berørte medlemsstat Kommissionen og de øvrige medlemsstater om sin beslutning og om de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at de fælles krav opfyldes i videst muligt omfang. ê 1070/2009 Artikel 2, stk. 3 (tilpasset) ð ny 46. Uden at det berører artikel 8 og 9, giver uUdstedelsen af et certifikat giver luftfartstjenesteudøvere mulighed for at tilbyde deres tjenester til medlemsstater, andre luftfartstjenesteudøvere, luftrumsbrugere og lufthavne i Fællesskabet Ö Unionen Õ . ð Det gælder også støttetjenester, såfremt artikel 10, stk. 2, er overholdt. ï 7. De nationale tilsynsmyndigheder overvåger opfyldelsen af de fælles krav og de betingelser, der er knyttet til certifikaterne. De nærmere detaljer i forbindelse med tilsynet indgår i de årlige rapporter, som medlemsstaterne indsender i henhold til artikel 12, stk. 1, i rammeforordningen. Hvis en national tilsynsmyndighed finder, at indehaveren af et certifikat ikke længere opfylder disse krav eller betingelser, træffer den passende foranstaltninger, idet den samtidig sikrer kontinuiteten i tjenesterne, så længe sikkerheden ikke bringes i fare. Sådanne foranstaltninger kan også omfatte en tilbagekaldelse af certifikatet. ê 550/2004 8. En medlemsstat anerkender alle certifikater, der er udstedt i en anden medlemsstat i overensstemmelse med denne artikel. 9. Medlemsstaterne kan under ganske særlige omstændigheder udsætte anvendelsen af denne artikel indtil seks måneder efter den dato, der følger af artikel 19, stk. 2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om en sådan udsættelse og begrunder den. ê 1070/2009 Artikel 2, stk. 4 (tilpasset) ð ny Artikel 98 Udpegelse af lufttrafiktjenesteudøvere 1. Medlemsstaterne sikrer for så vidt angår luftrummet under deres ansvarsområde, at der udøves lufttrafiktjenester med eneret inden for specifikke luftrumsblokke. Med henblik herpå udpeger medlemsstaterne en lufttrafiktjenesteudøver, som er indehaver af et certifikat ð eller har afgivet en erklæring ï , der er gyldigt i Fællesskabet Ö Unionen Õ . 2. I forbindelse med levering af grænseoverskridende tjenester skal medlemsstaterne sikre, at overholdelse af denne artikel og artikel 18 10, stk. 3, ikke hindres af deres nationale retsregler, der kræver, at lufttrafiktjenesteudøvere, som udøver tjenester i et luftrum, der hører ind under denne medlemsstats ansvarsområde ð , opfylder en af følgende betingelser ï : a) de skal ejes, enten direkte eller i kraft af en ejermajoritet, af denne medlemsstat eller dennes statsborgere, eller b) de skal have deres hovedaktivitetssted eller vedtægtsmæssige hjemsted på denne medlemsstats område, eller c) de må alene må benytte faciliteter i denne medlemsstat. 3. Medlemsstaterne definerer, hvilke rettigheder og forpligtelser de udpegede lufttrafiktjenesteudøvere har. Forpligtelserne kan omfatte vilkår for rettidig levering af relevante oplysninger, der gør det muligt at identificere al flyvning med luftfartøjer i det luftrum, som hører ind under medlemsstaternes ansvarsområde. ê 1070/2009 Artikel 2, stk.4 ð ny 4. Medlemsstaterne skal kunne udøve et skøn ved valget af lufttrafiktjenesteudøver, forudsat at denne opfylder de krav og betingelser, der er omhandlet i artikel 6 og 7 ð er certificeret eller har afgivet en erklæring i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 216/2008 ï . ê 1070/2009 Artikel 2, stk. 4 5. For så vidt angår de funktionelle luftrumsblokke, som er oprettet i medfør af artikel 16 9a, og som strækker sig over luftrum, der hører ind under mere end én medlemsstats ansvarsområde, udpeger de berørte medlemsstater sammen, jf. stk. 1, én eller flere lufttrafiktjenesteudøvere mindst en måned før iværksættelsen af den funktionelle luftrumsblok. 6. Medlemsstaterne underretter omgående Kommissionen og de andre medlemsstater om enhver beslutning truffet i medfør af denne artikel vedrørende udpegelse af lufttrafiktjenesteudøvere inden for de specifikke luftrumsblokke i det luftrum, der hører ind under deres ansvarsområde. ò ny Artikel 10 Udøvelse af støttetjenester 1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at udøvere af støttetjenester, i overensstemmelse med denne artikel, kan konkurrere inden for Unionen på retfærdige, ikke-diskriminerende og gennemsigtige vilkår, når de udøver disse tjenester. Det i denne artikel fastsatte krav skal være opfyldt senest den 1. januar 2020. 2. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at udøvelsen af lufttrafiktjenester er adskilt fra udøvelsen af støttetjenester. Denne adskillelse omfatter et krav om, at lufttrafiktjenester og støttetjenester skal udøves af særskilte virksomheder. 3. Når udøveren af støttetjenester udvælges, tager den enhed, der køber disse tjenester, især højde for omkostningseffektivitet, den overordnede servicekvalitet og tjenesternes sikkerhed. 4. En udøver af støttetjenester kan kun udvælges til at udøve tjenester i en medlemsstats luftrum, når: a) tjenesteudøveren er certificeret i overensstemmelse med artikel 8b i forordning (EF) nr. 216/2008 b) tjenesteudøverens hovedaktivitetssted er beliggende på en medlemsstats område c) medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstaterne ejer mere end 50 % af tjenesteudøveren, og denne er underlagt deres effektive kontrol, enten direkte eller indirekte gennem et eller flere andre foretagender, medmindre andet er fastsat i en aftale med et tredjeland, som Unionen er part i, og d) tjenesteudøveren opfylder de nationale sikkerheds- og forsvarsmæssige krav. 5. Støttetjenester med forbindelse til det europæiske lufttrafikstyringsnets operationer kan også udøves fra centralt hold af netforvalteren ved at føje disse tjenester til de tjenester, der er omhandlet i artikel 17, stk. 2, i overensstemmelse med artikel 17, stk. 3. De kan også udøves med eneret af en luftfartstjenesteudøver eller en gruppe af luftfartstjenesteudøvere, især støttetjenester med forbindelse til tilrådighedsstillelse af ATM-infrastrukturerne. Kommissionen fastsætter reglerne for udvælgelsen af tjenesteudøvere eller grupper af tjenesteudøvere ud fra deres faglige kapacitet og evne til at udøve tjenester på en upartisk og omkostningseffektiv måde og foretager en overordnet vurdering af de anslåede omkostninger og fordele ved en centraliseret udøvelse af støttetjenesterne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 27, stk. 3. Kommissionen udpeger tjenesteudøvere eller grupper af tjenesteudøvere i overensstemmelse med disse gennemførelsesretsakter. ê 550/2004 Artikel 9 Udpegelse af vejrtjenesteudøvere 1. Medlemsstaterne kan ud fra sikkerhedsmæssige hensyn udpege en vejrtjenesteudøver til med eneret at levere alle eller en del af de meteorologiske data for hele eller en del af det luftrum, der hører ind under deres ansvarsområde. 2. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om enhver beslutning truffet i medfør af denne artikel vedrørende udpegelse af en vejrtjenesteudøver. ê 1070/2009 Artikel 1, stk. 5 (tilpasset) ð ny Artikel 11 Præstationsordning 1. For at forbedre luftfartstjenesters og netfunktioners ð nettjenesters ï præstationer i det fælles europæiske luftrum oprettes en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner ð nettjenester ï . Den skal omfatte: a) fællesskabsdækkende Ö EU-dækkende Õ ð og tilknyttede lokale ï præstationsmål om centrale præstationsområder, herunder sikkerhed, miljø, kapacitet og omkostningseffektivitet b) nationale planer eller planer for funktionelle luftrumsblokke, herunder præstationsmål, der