DA Den Europæiske Unions Tidende C 218/130

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om angreb på informationssystemer og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA

KOM(2010) 517 endelig — 2010/0273 (COD)

2011/C 218/27

Hovedordfører: Peter MORGAN

Rådet besluttede den 20. januar 2011 under henvisning til artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om angreb på informationssystemer og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA

KOM(2010) 517 endelig — 2010/0273 (COD).

Den 15. februar 2011 henviste EØSU's præsidium det forberedende arbejde til EØSU's Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet.

På grund af sagens hastende karakter (forretningsordenens artikel 59) udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg Peter Morgan til hovedordfører på sin 471. plenarforsamling den 4. og 5. maj 2011), mødet den 4. maj, og vedtog følgende udtalelse med 173 stemmer for, 1 imod og 7 hverken for eller imod.

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 EØSU bifalder Kommissionens meddelelse om et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om angreb på informationssystemer. Ligesom Kommissionen er EØSU meget bekymret over omfanget af it-kriminalitet i Europa og over, hvor stor skade denne voksende trussel i øjeblikket gør og i fremtiden vil gøre på borgernes økonomi og velfærd.

1.2 EØSU er ligesom Kommissionen skuffet over, at indtil videre kun 17 ud af 27 medlemsstater har ratificeret Europarådets konvention om it-kriminalitet. (1) Udvalget opfordrer de resterende medlemsstater (2) – Østrig, Belgien, Tjekkiet, Grækenland, Irland, Luxembourg, Malta, Polen, Sverige og Det Forenede Kongerige – til at ratificere konventionen om it-kriminalitet så hurtigt som muligt.

1.3 EØSU er enigt med Kommissionen i, at der et påtrængende behov for et direktiv, der opdaterer definitionen af strafbare forhold i forbindelse med angreb på informationssystemer og fastlægger mere koordination og tættere samarbejde inden for strafferet, så dette store problem kan tackles effektivt.

1.4 Da der er et påtrængende behov for lovgivningsmæssige regler, der specifikt omhandler angreb på informationssystemer, er udvalget enigt i Kommissionens beslutning om at foreslå et direktiv med politiske løsninger, der ledsages af ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger, som specielt er målrettet mod dette særlige aspekt af it-kriminalitet.

1.5 Som EØSU imidlertid også har opfordret til i en tidligere udtalelse, (3) så udvalget gerne, at Kommissionen samtidig gik i gang med at udarbejde en omfattende EU-lovgivning til bekæmpelse af it-kriminalitet. EØSU mener, at overordnede rammer er en forudsætning for at gøre den digitale dagsorden og Europa 2020-strategien til en succes. (4) Rammerne bør håndtere spørgsmål vedrørende forebyggelse, afsløring og uddannelse samt retshåndhævelse og straf.

1.6 Når det bliver aktuelt, vil EØSU gerne overveje Kommissionens forslag til en omfattende handlingsplan, der skal løse de grundlæggende problemer omkring internetsikkerhed. Om ti år vil størstedelen af befolkningen bruge internettet, og de fleste økonomiske og sociale aktiviteter vil være afhængige af internettet. Det er utænkeligt, at vi vil kunne fortsætte med den uformelle og ustrukturerede tilgang til internetbrug, vi kender i dag – særligt fordi vi ikke kan sætte tal på den økonomiske værdi af disse aktiviteter. Der vil være en lang række spørgsmål, herunder udfordringer såsom beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred samt it-kriminalitet. Luftfartssikkerheden kontrolleres af en central myndighed, der fastlægger standarder for fly, lufthavne og lufthavnsydelser. Tiden er inde til at skabe en tilsvarende myndighed, der fastlægger standarder for idiotsikkert terminaludstyr (pc'er, tablet-pc'er, smartphones), netsikkerhed, sikkerhedscertificering af hjemmesider, og datasikkerhed. Internettets fysiske konfiguration er et centralt element i forsvaret mod it-kriminalitet. EU får brug for et kontrolorgan med beføjelser over internettet.

1.7 Direktivet vil fokusere på definitionen af kriminalitet og truslen om straf. EØSU tilskynder til et parallelt fokus på forebyggelse gennem bedre sikkerhedsforanstaltninger. Udstyrsproducenter bør opfylde standarderne for levering af idiotsikkert udstyr. Det er uacceptabelt, at udstyrssikkerheden og dermed netværket skal afhænge af ejerens luner. Man bør overveje at indføre et europæisk elektronisk ID-system, som dog bør udformes med stor omtanke for at undgå at krænke privatlivets fred. Man bør arbejde hen imod fuld udnyttelse af sikkerhedskapaciteten i IPv6. Undervisning af borgerne i personlig it-sikkerhed, herunder beskyttelse af oplysninger, bør være en grundlæggende bestanddel i ethvert »computerkørekort«. Kommissionen bør konsultere EØSU's tidligere udtalelser vedrørende disse spørgsmål. (5)

1.8 Udvalget ser med tilfredshed, at direktivforslaget i tilstrækkelig grad dækker angreb på informationssystemer ved brug af botnet, (6) herunder »denial of service«-angreb (DoS). (7) EØSU mener også, at direktivet vil hjælpe myndighederne med at retsforfølge it-kriminalitet, som søger at udnytte den internationale sammenkobling af netværk, og med at retsforfølge gerningsmænd, der forsøger at skjule sig bag den anonymitet, som de avancerede it-kriminalitetsværktøjer kan give dem.

1.9 EØSU ser også med tilfredshed på den liste over strafbare forhold, som direktivet dækker, særligt »ulovlig opfangning« og den klare beskrivelse af »værktøjer, der anvendes til at begå strafbare handlinger«.

1.10 I betragtning af, hvor vigtigt tillid og sikkerhed er for den digitale økonomi og de enorme årlige omkostninger ved it-kriminalitet, (8) foreslår EØSU, at de sanktioner, der beskrives i direktivet, skal stå i forhold til, hvor alvorlig overtrædelsen er, og skal have en reel præventiv virkning på forbryderne. Direktivforslaget foreskriver en minimumsstraf på 2 eller 5 års fængsel (5 år ved skærpende omstændigheder). EØSU foreslår en strafferamme, der står i forhold til, hvor grove overtrædelserne er.

1.11 EØSU foreslår, at anledningen benyttes til at fastlægge strengere straffe og herved sende et stærkt signal til forbryderne, og de borgere, der har behov for at blive beroliget. Det Forenede Kongerige (9) har f.eks. straffe på op til 10 år for omfattende angreb på informationssystemer, og Estland har øget straffen for omfattende terrorismeangreb til op til 25 års fængsel. (10)

1.12 EØSU bifalder Kommissionens forslag om, at direktivet skal underbygges af ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger for yderligere at fremme en koordineret EU-indsats og en mere effektiv håndhævelse. EØSU vil også fremhæve behovet for at udvide koordineringen til også at omfatte et tæt samarbejde med alle EFTA-lande samt NATO.

1.13 EØSU bakker stærkt op om de foreslåede uddannelsesprogrammer og fremsatte anbefalinger om bedste praksis for at øge effektiviteten af de retshåndhævende myndigheders døgnbemandede kontaktpunkter.

1.14 Ud over de ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger, der nævnes i forslaget, anmoder EØSU Kommissionen om at målrette F&U-fonde mod udvikling af systemer, der gør det muligt hurtigt at opdage, reagere på og dermed tackle angreb på informationssystemer. De mest avancerede teknologier inden for cloud computing (11) og grid computing (12) vil kunne give EU større beskyttelse mod mange trusler.

1.15 EØSU foreslår, at Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) finansierer et udviklingsprogram, der har fokus på at udvikle kompetencer til at styrke Europas sektor for it-sikkerhed, hvilket bør række videre end retshåndhævelse. (13)

1.16 For at styrke Europas forsvar mod it-angreb ønsker EØSU igen at give udtryk for, hvor vigtigt det er at udvikle europæiske offentlig-private partnerskaber for en robust infrastruktur (EP3R) og at koordinere deres arbejde med ENISA og den europæiske styringsgruppe for it-beredskabsenheder EGC (European Governmental Group of CERTs).

1.17 En stærk informationssikkerhedsindustri bør fremmes i EU, så man kommer på højde med det kompetenceniveau, som den særdeles velfinansierede industri i USA opviser. (14) Der bør investeres væsentligt mere i F&U og uddannelse i it-sikkerhed.

1.18 EØSU bemærker, at Det Forenede Kongerige, Irland og Danmark i medfør af nogle protokoller til traktaten er fritaget for at give det foreslåede direktiv retsvirkning. EØSU opfordrer disse medlemsstater til, på trods af fritagelserne, i videst muligt omfang at samarbejde om at gennemføre direktivets bestemmelser og således hindre forbrydere i at udnytte den manglende politikdækning på EU's område.

2. Indledning

2.1 Europa er i dag stærkt afhængig af ikt til skabelse af velstand og livskvalitet. Det er vigtigt, at denne større afhængighed følges op af mere avancerede sikkerhedsforanstaltninger og stærke retsregler, der kan beskytte informationssystemerne mod angreb.

2.2 Internettet er det digitale samfunds nøgleplatform. Bekæmpelse af trusler mod sikkerheden af informationssystemer er yderst vigtigt for udviklingen af det digitale samfund og den digitale økonomi. Det meste af Europas kritiske informationsstruktur er internetbaseret, ligesom det er tilfældet med informations- og kommunikationsplaforme, hvorigennem de vigtigste varer og tjenesteydelser leveres. Angreb på informationssystemer (offentlige systemer, finansielle systemer, sociale tjenester og kritiske infrastruktursystemer som f.eks. energiforsyning, vand, transport, sundhed og beredskabstjenester) er blevet et stort problem.

2.3 Internettets arkitektur bygger på, at millioner af computere er indbyrdes forbundet, og at edb, kommunikation og kontrol distribueres globalt. Denne distribuerede arkitektur er nøglen til at gøre internettet stabilt og robust, med hurtig genetablering af trafikstrømme, når et problem opstår. Det indebærer imidlertid også, at storstilede it-angreb kan lanceres fra udkanten af et netværk, f.eks. ved hjælp af botnet, af enhver, som har sat sig det for, og som besidder den grundlæggende viden.

2.4 Udviklingen i informationsteknologi har gjort disse problemer større, idet det er blevet lettere at fremstille og distribuere værktøjer (»malware« (15) og »botnet«), samtidig med at forbryderne kan bevare deres anonymitet, og ansvaret spredes over flere jurisdiktioner. På grund af de vanskeligheder, der er forbundet med retsforfølgning, kan organiseret kriminalitet være særdeles indbringende, uden at der løbes nogen større risiko.

2.5 Ifølge et studie fra 2009, (16) som blev fremlagt på Det Verdensøkonomiske Forum, andrager de samlede omkostninger ved it-kriminalitet 1 billion dollar og er hastigt stigende. Og i en nylig regeringsrapport (17) fra Storbritannien vurderes de årlige omkostninger alene i Storbritannien til at være 27 mia. pund. De høje omkostninger ved it-kriminalitet berettiger en effektiv håndhævelse og hårde straffe til gerningsmændene.

2.6 Som det beskrives i Kommissionens arbejdsdokument, der ledsager direktivforslaget, (18) drager organiseret kriminalitet og fjendtlige styrer fordel af det destruktive potentiale i angreb på informationssystemer i hele EU. Angreb fra sådanne botnet kan være meget farlige for det berørte land som helhed og kan bruges af terrorister eller andre som et værktøj til at lægge politisk pres på en stat.

2.7 Angrebet på Estland i april-maj 2007 bragte problemet frem i lyset. Dette angreb fik vigtige dele af den kritiske informationsinfrastruktur i den offentlige og private sektor til at gå ned i flere dage på grund af storstilede angreb på dem, hvilket kostede mellem 19 og 28 mio. euro ud over væsentlige politiske omkostninger. Lignende destruktive angreb blev også iværksat mod Litauen og Georgien.

2.8 Globale kommunikationsnetværk indebærer en høj grad af sammenkobling henover grænserne. Det er absolut nødvendigt med en samlet og ensartet indsats fra alle 27 medlemsstater for at bekæmpe it-kriminalitet, særligt angreb på informationssystemer. Den internationale gensidige afhængighed forpligter EU til at føre en integreret politik for at beskytte informationssystemer mod angreb og straffe gerningsmænd.

2.9 I sin udtalelse fra 2007 om »En strategi for et sikkert informationssamfund« (19) efterlyste udvalget en overordnet EU-lovgivning til bekæmpelse af it-kriminalitet. Ud over angreb på informationssystemer skulle de overordnede rammer dække økonomisk it-kriminalitet, ulovligt internetindhold, indsamling/lagring/overførsel af elektroniske beviser og mere detaljerede regler om jurisdiktionskompetence.

2.10 Udvalget erkender, at det er meget vanskeligt at udvikle overordnede rammer, hvilket ikke gøres nemmere af den manglende politiske konsensus (20) og problemer med betydelige forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til, om elektroniske beviser accepteres i retten. Sådanne overordnede rammer ville imidlertid sikre et maksimalt udbytte af både de lovgivningsmæssige og ikke-lovgivningsmæssige instrumenter med henblik på at tackle det store spektrum af problemer relateret til it-kriminalitet. Det ville også omfatte de strafferetlige rammer og samtidig forbedre samarbejdet om retshåndhævelse i EU. EØSU opfordrer stærkt Kommissionen til fortsat at arbejde hen imod målet om en omfattende lovgivningsmæssig ramme for it-kriminalitet.

2.11 Det kræver specielle færdigheder at bekæmpe it-kriminalitet. I sin udtalelse om forslaget til forordning om ENISA (21) påpegede EØSU betydningen af uddannelse af det retshåndhævende personale. Udvalget ser med tilfredshed, at Kommissionen gør fremskridt med oprettelsen af en uddannelsesplatform vedrørende cyberkriminalitet, der inddrager de retshåndhævende myndigheder og den private sektor, som foreslået i KOM(2007) 267. (22)

2.12 Interessenter i EU's internetsikkerhed omfatter alle borgere, hvis liv kan afhænge af vitale serviceydelser. De samme borgere har et ansvar for at beskytte deres internetforbindelse fra angreb efter bedste evne. Et endnu større ansvar har de teknologi- og tjenesteleverandører af ikt, som udbyder informationssystemer.

2.13 Det er afgørende, at alle interessenter bliver tilstrækkeligt informeret om internetsikkerhed. Det er også vigtigt, at EU har et stort antal kompetente eksperter i it-sikkerhed.

2.14 En stærk informationssikkerhedsindustri bør fremmes i EU, så man kommer på højde med det kompetenceniveau, som den særdeles velfinansierede industri i USA opviser. (23) Der bør investeres væsentligt mere i F&U og uddannelse i it-sikkkerhed.

3. Resume af forslaget til direktiv

3.1 Formålet med direktivforslaget er at erstatte Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA af 24. februar 2005 om angreb på informationssystemer. (24) Denne rammeafgørelse er som anført i betragtningerne en konsekvens af ønsket om at forbedre samarbejdet mellem de retlige og andre kompetente myndigheder, herunder politiet og andre specialiserede retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne, ved at foretage en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes strafferetlige regler om angreb på informationssystemer. Med rammeafgørelsen blev der indført EU-lovgivning om lovovertrædelser, såsom ulovlig adgang til informationssystemer, ulovligt indgreb i informationssystemer og ulovligt indgreb i data, samt særlige regler om juridiske personers ansvar, straffemyndighed og udveksling af oplysninger. Medlemsstaterne skulle træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme rammeafgørelsen senest den 16. marts 2007.

3.2 Den 14. juli 2008 offentliggjorde Kommissionen en beretning om gennemførelsen af rammeafgørelsen. (25) I konklusionerne anførtes det, at »de nylige angreb på tværs af Europa har sat fokus på adskillige nye trusler, siden rammeafgørelsen blev vedtaget, navnlig de nye massive simultane angreb på informationssystemer og øget kriminel brug af såkaldte botnet«. Der var ikke særlig opmærksomhed på disse angreb, da rammeafgørelsen blev vedtaget.

3.3 Dette forslag tager hensyn til de nye metoder til at begå it-kriminalitet, navnlig brug af botnet. (26) Det er meget vanskeligt at opspore gerningsmændene, fordi de computere, der udgør botnettet og udfører angrebet, kan befinde sig et andet sted end gerningsmanden selv.

3.4 Angreb, der foretages ved hjælp af botnet, er ofte meget omfattende. Sådanne storstilede angreb er angreb, der enten udføres ved hjælp af værktøjer, der griber ind i et betydeligt antal informationssystemer (computere), eller angreb, der volder betydelig skade, f.eks. i form af afbrydelse af systemtjenester, økonomiske omkostninger eller tab af personlige data. Skade, som forvoldes ved omfattende angreb, har betydelige konsekvenser for funktionen af det, der er målet for angrebet, og/eller påvirker dets arbejdsomgivelser. På den baggrund forstås der ved »et stort botnet« et botnet, der er i stand til at volde betydelig skade. Det er svært nærmere at afgrænse størrelsen af botnet, men de største, der er set, har man anslået til at have mellem 40 000 og 100 000 forbindelser (dvs. inficerede computere) i døgnet. (27)

3.5 Rammeafgørelsen har en række mangler på grund af tendensen i overtrædelsernes omfang og antal (it-angreb). Rammeafgørelsen medfører kun en tilnærmelse af lovgivningen, for så vidt angår et begrænset antal lovovertrædelser, men tager ikke i fuldt omfang højde for den potentielle trussel, som omfattende angreb udgør for samfundet. Den tager heller ikke tilstrækkeligt hensyn til forbrydelsernes grovhed og sanktionerne mod dem.

3.6 Direktivets formål er at tilnærme medlemsstaternes strafferetlige regler til hinanden med hensyn til angreb på informationssystemer og at forbedre samarbejdet mellem de retlige og andre kompetente myndigheder, herunder politiet og andre specialiserede retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne.

3.7 Angreb på informationssystemer, især som led i organiseret kriminalitet, er en voksende trussel, og der er i stigende grad bekymring for mulige terrorangreb eller politisk motiverede angreb på informationssystemer, der indgår i medlemsstaternes og EU's kritiske infrastruktur. Dette er en trussel mod etableringen af et sikrere informationssamfund og et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, og kræver derfor en reaktion fra Den Europæiske Unions side.

3.8 Der er en klar tendens til, at angrebene på informationssystemer af afgørende betydning for staterne eller for enkelte funktioner i den offentlige eller private sektor bliver stadig farligere, sker hyppigere og er mere omfattende. Denne tendens falder sammen med udviklingen af stadigt mere avancerede værktøjer, der kan bruges af forbrydere til at foretage forskellige typer angreb over internettet.

3.9 Fælles definitioner på dette område, især af informationssystemer og edb-data, er vigtige for at sikre samme holdning i alle medlemsstaterne til anvendelsen af dette direktiv.

3.10 Der er behov for at nå frem til en fælles tilgang til gerningsindholdet af strafbare handlinger ved at indføre fælles definitioner af lovovertrædelser med hensyn til ulovlig adgang til informationssystemer, ulovligt indgreb i informationssystemer, ulovligt indgreb i data og ulovlig opfangning.

3.11 Medlemsstaterne bør træffe bestemmelse om sanktioner for angreb på informationssystemer. Sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.

3.12 Selv om direktivet ophæver rammeafgørelse 2005/222/RIA, vil det bevare rammeafgørelsens gældende bestemmelser og indeholde følgende nye elementer: (a) Det strafbelægger fremstilling, salg, erhvervelse med henblik på brug, import, distribution eller på anden måde stillen til rådighed af anordninger eller værktøj, der anvendes til at begå lovovertrædelserne. (b) Det indeholder bestemmelser om skærpende omstændigheder: — Omfattende angreb - der vil blive taget hensyn til botnet eller tilsvarende værktøjer, idet der indføres et nyt forhold som skærpende omstændighed, således at det, at der etableres et botnet eller et tilsvarende værktøj, vil være en skærpende omstændighed, når de forbrydelser, der er opført i den gældende rammeafgørelse, begås. — Når angrebene begås ved at skjule gerningsmandens rigtige identitet og skade den, som identiteten egentlig tilhører. (c) Det indfører »ulovlig opfangning« som en lovovertrædelse. (d) Det indfører foranstaltninger til at forbedre EU-samarbejdet om strafferetspleje ved at styrke den eksisterende struktur med døgnbemandede kontaktpunkter. (28) (e) Det opfylder behovet for at skabe statistiske oplysninger om it-forbrydelser, herunder lovovertrædelser, der omhandles i den eksisterende rammeafgørelse, og den for nyligt indførte overtrædelse »ulovlig opfangning«. (f) I definitionerne af de strafbare forhold i artikel 3, 4 og 5 (ulovlig adgang til informationssystemer, ulovligt indgreb i informationssystemer, ulovligt indgreb i data) indeholder direktivet en bestemmelse, der giver adgang til kun at kriminalisere »grovere tilfælde« i forbindelse med gennemførelsen af direktivet i national ret.

Bruxelles, den 4. maj 2011 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Europarådets konvention om it-kriminalitet, Budapest, 23.11.2001, CETS nr. 185.

(2) Se http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/ChercheSig.asp?NT=185&CM=&DF=&CL=ENG.

(3) EØSU's udtalelse om »Et sikkert informationssamfund«, EUT C 97 28.4.2007, s. 21.

(4) KOM(2010) 245 og KOM(2010) 2020.

(5) EØSU's udtalelse om »Et sikkert informationssamfund«, EUT C 97 28.4.2007, s. 21. EØSU's udtalelse om »Videreudvikling af internettet«, EUT C 175 28.7.2009, s. 92. EØSU's udtalelse om beskyttelse af kritisk informationsinfrastruktur, EUT C 255, 22.9.2007, s. 98. EØSU's udtalelse om en europæisk digital dagsorden, EUT C 54, 19.2.2011, s. 58. EØSU's udtalelse om en »Ny« ENISA-forordning, endnu ikke offentliggjort i EUT. EØSU's udtalelse om »Styrkede it-kundskaber, e-færdigheder og e-integration«, endnu ikke offentliggjort i EUT.

(6) Udtrykket »botnet« betyder et netværk af computere, der er blevet inficeret af ondsindet software (computervirus). Et sådant netværk af inficerede computere (»zombier«) kan aktiveres, så de udfører nærmere bestemte handlinger, såsom at angribe informationssystemer (it-angreb). »Zombierne« kan styres – ofte uden at brugerne af de inficerede computere har kendskab til det – fra en anden computer. Det er vanskeligt at opspore gerningsmændene, fordi de computere, der udgør botnettet og udfører angrebet, kan befinde sig et andet sted end gerningsmanden selv.

(7) »Denial of service«-angreb (DoS) er en handling, der gør en computerressource (f.eks. et websted eller en internettjeneste) utilgængelig for dets tilsigtede brugere. »Denial of service«-angreb (DoS) er en handling, der gør en computerressource (f.eks. et websted eller en internettjeneste) utilgængelig for dets tilsigtede brugere. Et sådant angreb kan f.eks. gøre onlinebetalingssystemer funktionsudygtige, hvilket kan give tab for brugerne.

(8) Ifølge et studie fra 2009, som blev fremlagt på Det Verdensøkonomiske Forum, andrager de samlede omkostninger ved it-kriminalitet 1 billion dollar og er hastigt stigende. Se nedenstående punkter 2.5 og 2.7.

(9) http://www.legislation.gov.uk/ukpga/2006/48/contents.

(10) SEK(2010) 1122 endelig – Kommissionens arbejdsdokument og konsekvensanalyse, der ledsager dokumentet om Forslag om et direktiv om angreb på informationssystemer.

(11) Cloud computing betyder levering af it-ressourcer efter anmodning, eller automatisk, over internettet. Cloud-ydelser præsenteres for brugerne på en enkel måde, der er let at forstå, uden at brugerne er nødt til at vide, hvordan ydelserne stilles til rådighed. Avanceret antivirus- og it-sikkerhedssoftware til slutbrugere kan stilles til rådighed for alle internetbrugere i Europa ved hjælp af en cloud-platform og reducere brugerens behov for at beskytte sig selv.

(12) Grids er en form for distribueret databehandling, hvor en »virtuel supercomputer« sammensættes af mange forbundne, løst sammenkoblede computere, der samarbejder om at udføre meget store opgaver. Grid computing-teknologier kan danne en platform for analyser af og reaktioner på it-angreb i realtid.

(13) EØSU's udtalelse om en »Ny« ENISA-forordning, EUT C 107 6.4.2011, s. 58.

(14) Officielle tal fra Det Hvide Hus viser, at USA's regering brugte 407 mio. dollar på forskning, udvikling og uddannelse i it-sikkerhed i 2010 og har i sinde at afsætte 548 mio. dollar hertil i regnskabsåret 2012, http://www.whitehouse.gov/sites/default/files/microsites/ostp/FY12-slides.pdf.

(15) »Malware«, som er en forkortelse for »malicious software« (ondsindet software), er software, der er udviklet til i hemmelighed at inficere et computersystem, uden at ejeren har givet tilladelse til det.

(16) »Unsecured Economies: Protecting Vital Information«, udarbejdet af forskere ved Purdue University, Centre for Education and research in Information assurance and Security for McAfee (2009), http://www.cerias.purdue.edu/assets/pdf/mfe_unsec_econ_pr_rpt_fnl_online_012109.pdf.

(17) http://www.cabinetoffice.gov.uk/resource-library/cost-of-cyber-crime

(18) SEK(2010) 1122.

(19) EØSU's udtalelse om »Et sikkert informationssamfund«, EUT C 97, 28.4.2007, s. 21 (TEN/254).

(20) SEK(2010) 1122, konsekvensanalyse af KOM(2010) 517.

(21) EØSU's udtalelse om en »Ny« ENISA-forordning, EUT C 107 6.4.2011, s. 58.

(22) KOM(2007) 267 »Hen imod en general politik til bekæmpelse af cyberkriminalitet«.

(23) Officielle tal fra Det Hvide Hus viser, at USA's regering brugte 407 mio. dollar på forskning, udvikling og uddannelse i it-sikkerhed i 2010 og har i sinde at afsætte 548 mio. dollar hertil i regnskabsåret 2012, http://www.whitehouse.gov/sites/default/files/microsites/ostp/FY12-slides.pdf.

(24) EUT L 69 af 16.3.2005, s. 68.

(25) Beretning fra Kommissionen til Rådet i henhold til artikel 12 i Rådets rammeafgørelse af 24. februar 2005 om angreb på informationssystemer, KOM(2008) 448.

(26) Se ovenstående fodnote 6.

(27) Antallet af forbindelser i døgnet er det mål, der sædvanligvis anvendes til at angive størrelsen af botnet.

(28) Indført ved konventionen og rammeafgørelse 2005/222/RIA om angreb på informationssystemer.