Forslag til Rådets forordning om rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger til fordel for udviklingslandene (95/C 235/08) KOM(95) 291 endelig udg. - 95/0165(SYN)

(Forelagt af Kommissionen, den 28. juni 1995)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 W,

under henvisning til forslag til Kommissionen,

i samarbejde med Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

I Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 12. maj 1993 om et `særprogram til støtte for genopretningen i udviklingslandene` (2) fremhæves det, at der eksisterer et særligt og omfattende behov for støtte til rehabilitering og genopbygning i de udviklingslande, som er ramt af alvorlige ødelæggelser som følge af perioder med krig, civile uroligheder eller naturkatastrofer;

i Rådets (udvikling) konklusioner af 2. december 1993 om bistand til rehabilitering (3) fastlægges de væsentligste mål, betingelser og kriterier for en sådan bistand, idet det understreges, at det er nødvendigt, at bistanden planlægges og gennemføres på grundlag af en nøje samordning mellem Kommissionen og medlemsstaterne;

Europa-Parlamentet understreger i sin beslutning af 16. november 1993 (4) udviklingslandenes store behov for rehabiliteringsbistand og finder det hensigtsmæssigt at oprette en særlig finansiel ramme i Det Europæiske Fællesskabers almindelige budget med henblik på at opfylde disse behov;

budgetmyndigheden har i 1994-budgettet oprettet en ny post, der er bestemt til finansiering af rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger til fordel for udviklingslandene (B7-5076);

der bør fastsættes bestemmelser for forvaltningen heraf -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Fællesskabet iværksætter rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger til fordel for udviklingslande eller -regioner, der er ramt af alvorlige ødelæggelser som følge af perioder med krig, civile uroligheder eller naturkatastrofer. Foranstaltningerne, som er af begrænset varighed, skal bidrage til at genetablere den økonomiske proces og den institutionelle kapacitet, som er nødvendige for at genoprette den sociale og politiske stabilitet i de berørte lande og imødekomme behovene hos alle de berørte befolkningsgrupper. Foranstaltningerne skal gradvis afløse den humanitære indsats og forberede en genoptagelse af den langsigtede udviklingsbistand.

Artikel 2

De foranstaltninger, der iværksættes i henhold til denne forordning, skal fortrinsvis omfatte følgende områder: genstart af produktionssystemet, materiel og funktionel rehabilitering af basisinfrastrukturer, social reintegration, genetablering af den institutionelle kapacitet, der er nødvendig for at gennemføre rehabiliteringsfasen, især på lokalt plan.

Artikel 3

De samarbejdsaktører, hvortil der kan ydes finansiel bistand i henhold til denne forordning, er bl.a. offentlige administrationer og organer på nationalt, regionalt eller lokalt plan, lokalsamfund og andre decentrale enheder, internationale organisationer og ikke-statslige organisationer.

Artikel 4

1. De midler, der kan tages i anvendelse som led i de i artikel 1 omhandlede foranstaltninger, omfatter bl.a. undersøgelser, faglig bistand, uddannelse eller andre tjenesteydelser, leverancer og arbejder samt revisioner og evaluerings- og kontrolmissioner.

2. Fællesskabsfinansieringen kan både dække anlægsudgifter, dog ikke køb af fast ejendom, og driftsudgifter, og disse kan både afholdes i fremmed valuta og i lokal valuta, alt efter hvad der er nødvendigt af hensyn til foranstaltningernes gennemførelse.

3. Der gøres systematisk en særlig indsats for at tilstræbe, at de aktører eller partnere, som foranstaltningen i sidste ende skal komme til gode (hele landet, lokalsamfund, virksomheder eller andet), selv yder et (navnlig finansielt) bidrag inden for rammerne af deres muligheder og afpasset efter den enkelte foranstaltnings særlige karakter.

4. Der vil blive tilstræbt samfinansieringer, navnlig med medlemsstaterne. Der vil blive truffet de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at fællesskabskarakteren af den bistand, der ydes i henhold til denne forordning, kommer til udtryk.

5. Til sikring af sammenhængen og komplementariteten mellem de foranstaltninger, der finansieres af Fællesskabet, og dem, der finansieres af medlemsstaterne, træffer Kommissionen for at sikre optimal effektivitet i disse foranstaltninger som helhed alle fornødne koordinerende foranstaltninger, bl.a.:

a) indførelse af et system til systematisk udveksling af oplysninger om de foranstaltninger, der finansieres eller påtænkes finansieret af Fællesskabet og medlemsstaterne

b) koordination på stedet for foranstaltningernes gennemførelse ved hjælp af regelmæssige møder og udvekslinger af oplysninger mellem Kommissionens og medlemsstaternes repræsentanter i modtagerlandet eller modtagerlandene.

Artikel 5

Den finansielle bistand i henhold til denne forordning har form af gavebistand.

Artikel 6

1. Det pålægges Kommissionen at forberede, vedtage og forvalte de i denne forordning omhandlede foranstaltninger efter gældende budgetprocedurer og andre gældende procedurer, herunder procedurerne i finansforordningen vedrørende Fællesskabernes almindelige budget.

2. Afgørelser om foranstaltninger, hvis finansiering i henhold til denne forordning overstiger 2 mio. ECU pr. foranstaltning, og alle ændringer af disse foranstaltninger, der medfører overskridelser på mere end 20 % af det oprindelig fastsatte beløb til den pågældende foranstaltning, træffes efter den i artikel 7 fastsatte procedure.

3. Enhver finansieringsaftale eller -kontrakt, der indgås i medfør af denne forordning, skal bl.a. indeholde en bestemmelse om, at Kommissionen og Revisionsretten kan foretage kontrol på stedet efter de sædvanlige bestemmelser, som Kommissionen fastsætter i henhold til gældende bestemmelser, navnlig bestemmelserne i finansforordningen vedrørende Fællesskabernes almindelige budget.

4. Dersom foranstaltningerne fastsættes i finansieringsaftaler mellem Fællesskabet og modtagerlandet, skal disse indeholde en bestemmelse om, at skatter, afgifter og andre belastninger ikke skal udredes af Fællesskabet.

5. Deltagelse i udbud og aftaler er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og modtagerstaten. Den kan udvides til også at omfatte andre udviklingslande og i behørigt begrundede ekstraordinære tilfælde andre tredjelande.

6. Leverancer skal have oprindelse i medlemsstaterne, modtagerstaten eller andre udviklingslande. I behørigt begrundede ekstraordinære tilfælde kan leverancerne have oprindelse i andre lande.

Artikel 7

1. Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand, dvs. afhængigt af, hvilket land eller hvilken region der nyder godt af foranstaltningerne:

a) For så vidt angår landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet, EUF-Udvalget nedsat ved artikel 21 i den interne aftale nr. 91/401/EØF om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for den fjerde Lomé-konvention (5), vedtaget den 16. juli 1990 af medlemsstaternes repræsentanter forsamlet i Rådet

b) for så vidt angår landene i Middelhavsområdet, MED-udvalget nedsat ved artikel 6 i forordning (EØF) nr. 1762/92 (6)

c) for så vidt angår landene i Asien og Latinamerika, ALA-Udvalget nedsat ved artikel 15 i forordning (EØF) nr. 443/92 (7).

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.

Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstater ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.

Artikel 8

Der udveksles én gang om året på et fælles møde med de tre udvalg, der er nævnt i artikel 7, stk. 1, synspunkter på grundlag af de af Kommissionens repræsentant fremlagte generelle retningslinjer for foranstaltninger, der skal gennemføres i det efterfølgende år.

Artikel 9

Efter hvert regnskabsårs afslutning forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en årsberetning, der indeholder et resumé af de foranstaltninger, som er finansieret i regnskabsårets løb, og en evaluering af gennemførelsen af denne forordning i regnskabsårets løb.

Resuméet indeholder bl.a. oplysninger om de aktører, hvormed der er indgået gennemførelsesaftaler eller -kontrakter.

Beretningen indeholder desuden et resumé af eventuelle eksterne evalueringer vedrørende særlige foranstaltninger.

Artikel 10

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) Udtalelse af . . . (EFT nr. . . . af . . .) og afgørelse af . . . (EFT nr. . . . af . . .).

(2) KOM(93) 204 af 12. 5. 1993.

(3) Rådet 10641/93 af 2. 12. 1993.

(4) EP A3-0329/93, dokument 176.642 af 16. 11. 1993.

(5) EFT nr. L 229 af 17. 8. 1991, s. 288.

(6) EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 1.

(7) EFT nr. L 52 af 27. 2. 1992, s. 1.