Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2)

BEGRUNDELSE

I. PROCEDURE

1. Kommissionen vedtog den 14. juli 2000 en pakke bestående af fem forslag, der udgør en omarbejdning af EU-bestemmelserne om fødevarehygiejne [dokument KOM(2000) 438]. Forslaget blev forelagt for Rådet og Europa-Parlamentet den 24. juli 2000 med henblik på vedtagelse efter den fælles beslutningsprocedure (bortset fra forslag 2000/0181, som har traktatens artikel 37 som retsgrundlag).

2. Europa-Parlamentet havde førstebehandling den 15. maj 2002 og afgav positiv udtalelse om tre af pakkens fem forslag.

3. Det forslag, det her drejer sig om, er en ændring af pakkens andet forslag vedrørende særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer [dokument 2000/0179 (COD)], så der tages hensyn til de af Europa-Parlamentets ændringsforslag, som Kommissionen har accepteret.

4. Europa-Parlamentet vedtog 122 ændringsforslag til forslag 2000/0179 (COD). Der var ikke afstemning om ændringsforslag 36, 39, 48, 78, 99, 119, 121, 126 og 127, da det drejer sig om sproglige ændringer.

Kommissionen kan acceptere de fleste af ændringsforslagene, enten fuldt ud eller delvis, og med redaktionelle ændringer, bortset fra ændringsforslag 8, 17, 33, 38, 44, 55, 58, 65, 69, 91, 101, 116 og 132.

Ændringer ifølge ændringsforslagene er angivet med fede typer og understreget. En række ændringsforslag er blevet omformuleret for at sikre en konsekvent terminologi gennem hele forslaget. Større redaktionelle ændringer nævnes i det følgende.

Udgået tekst af større betydning angives med overstregning.

Visse tekniske ændringer er foretaget i teksten for at sikre, at den er i overensstemmelse med den interinstitutionelle overenskomst af 22. december 1998 om fælles retningslinjer for EF-lovgivningens affattelse (EFT C 73 af 17.3.1999, s. 1), der er udarbejdet i henhold til den erklæring nr. 39 om kvaliteten af EF-lovgivningens affattelse, der er knyttet som bilag til slutakten til Amsterdam-traktaten. I overensstemmelse med overenskomstens litra b) og g) er teksten blevet revideret for at tage hensyn til de fælles retningslinjer og den fælles praktiske vejledning, der er udarbejdet i henhold til overenskomstens litra a).

II. FORMÅL MED FORSLAGET

5. Pakkens andet forslag har til formål at fastsætte nærmere hygiejneregler, der skal overholdes af alle fødevarevirksomhedsledere ved håndtering af animalske fødevarer. Det drejer sig især om følgende:

- Det gælder for uforarbejdede og forarbejdede animalske produkter.

- Det gælder også for animalske produkter, som anvendes til fremstilling af produkter, der er sammensat af vegetabilske produkter og af forarbejdede animalske produkter.

- Ledere af fødevarevirksomheder må kun markedsføre animalske produkter, der er fremstillet i Fællesskabet, når disse udelukkende er forarbejdet i virksomheder, der er registreret hos de kompetente myndigheder samt, hvis det er nødvendigt, autoriseret af disse.

- De kompetente myndigheder autoriserer kun virksomheder, når en inspektion forud for påbegyndelsen af driften har vist, at hygiejnebetingelserne i denne forordning er opfyldt.

- Medlemsstaterne kan tilpasse nogle af bestemmelserne i bilaget til denne forordning for at tilgodese virksomheder, der ligger i områder med særligt vanskelige geografiske forhold og kun leverer til det lokale marked.

- Animalske fødevarer, der importeres fra tredjelande, skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning.

6. Forslaget svarer til foranstaltning 8 i bilaget til Kommissionens hvidbog om fødevaresikkerhed.

III. KORT GENNEMGANG AF EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGS-FORSLAG

7. Tekniske/redaktionelle ændringsforslag

De fleste af ændringsforslagene tager sigte på at forbedre forslaget fra et teknisk og redaktionelt synspunkt. Kommissionen har stort set accepteret disse ændringsforslag (Det drejer sig om ændringsforslag 1-3, 7 (delvis), 9-12,15, 16, 18-32, 34-37, 39-43, 45-54, 56, 57, 59, 61-64, 66-68, 70-77, 80-90, 92-100, 102-110, 113-115, 117, 118 og 122-125).

8. Forbindelse med forordning (EF) nr. 178/2002 (generel fødevarelovgivning)

En række ændringsforslag har til formål at tilpasse forslaget til den ret nye forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed. Kommissionen har stort set accepteret disse ændringsforslag. (Det drejer sig om ændringsforslag 4, 6, 14, 60, 78, 79, 111, 112, 119, 120, 121 og 126-128).

9. Anvendelsesområde (artikel 1)

Ændringsforslag 5 tager sigte på bedre at definere anvendelsesområdet, ved at elementer fra bilagene flyttes til artiklerne. Kommissionen er enig i dette ændringsforslag, da vedtagelsen heraf ville give fødevarevirksomhedslederne større retssikkerhed.

10. Definitioner (artikel 2)

Ifølge ændringsforslag 6 skal definitionerne i bilag I indarbejdes i artikel 2. Kommissionen kan ganske vist tilslutte sig hensigten med ændringsforslaget, men i det ændrede forslag bibeholdes definitionerne i bilag I, da teksten ikke bliver klarere af, at definitionerne indarbejdes i artikel 2. I stedet fastsættes det i artikel 8, at bilag I ikke kan ændres ved anvendelse af proceduren i artikel 9.

11. Fleksibilitet (artikel 4)

Ifølge forslaget bliver der fleksibilitet for traditionel fødevareproduktion, fjerntliggende områder og fødevarevirksomheder. Muligheden for at anvende fleksibilitet bygger hovedsagelig på nærhedsprincippet. Det bliver især små virksomheder, der får gavn af denne fleksibilitet.

Der er almindelig enighed om fleksibiliteten. For at sikre konsekvens i forhold til forslag 2000/0178 (COD) om fødevarehygiejne mener Kommissionen imidlertid, at ændringsforslag 9 bør være i overensstemmelse med principperne i Europa-Parlamentets ændringsforslag 31 til forslag 2000/0178 (COD). I det ændrede forslag er det derfor snarere sidstnævnte ændringsforslag, der er indarbejdet, end ændringsforslag 9 til forslag 2000/0179 (COD).

12. Procedure for ændring af bilagene (artikel 8)

Ændringsforslag 13 tager sigte på at fastlægge proceduren for Kommissionen i forbindelse med ændring af bilag. Det anerkender Kommissionens initiativret og kan derfor accepteres. I ændringsforslagets stk. 3 er der imidlertid krav om, at Kommissionen skal fremlægge en rapport om gennemførelsen af den nye forordning. Denne del af ændringsforslag 13 afvises, da den griber ind i Kommissionens initiativret.

13. Kød af vildt

Mange af ændringsforslagene (82-97, 129 og 132) vedrører afsnittet om vildt og kød af vildt. Alt i alt synes ændringsforslagene imidlertid ikke i alle tilfælde at sikre, at teksten i afsnittet er sammenhængende. Det ændrede forslag har derfor til formål at forbedre afsnittets redaktionelle udformning, samtidig med at Parlamentets ønsker imødekommes. Det gælder navnlig følgende:

- Eget forbrug og tilberedning af kød af vildt til eget forbrug udelukkes fra anvendelsesområdet, og det samme gælder direkte leverancer af små mængder vildtlevende vildt og vildtkød til den endelige forbruger eller den lokale detailhandel.

- Det sikres, at vildt og kød af vildt, der skal markedsføres, undersøges af myndighederne.

- Det sikres, at der er tilstrækkelig fleksibilitet til, at der kan tages hensyn til jagttraditioner og jagtskik, der evt. er forskellige medlemsstaterne imellem.

14. Ikrafttrædelsesdato

Ifølge ændringsforslag 15 træder forordningen i kraft på dagen for offentliggørelsen, og den anvendes fra "et år efter ikrafttrædelsen". Det må anses for realistisk.

15. Særlige krav i bilag II

Ændringsforslagene til bilag II tager generelt sigte på at forbedre forslaget fra et teknisk synspunkt. Nogle af ændringsforslagene risikerer dog at skabe unødvendige byrder for små virksomheder eller udgør en overlapning i forhold til forslag 2000/0178 (COD). Kommissionen kan ikke acceptere disse ændringsforslag. Det drejer sig om ændringsforslag 33, 38, 44, 55, 58,65, 69, 91, 101 og 116.

2000/0179 (COD)

Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152, stk. 4, litra b),

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [2],

[2] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [3],

[3] EFT C

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 [4], og

[4] EFT C

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../... af ... (om fødevarehygiejne) fastsættes de grundlæggende hygiejnebestemmelser, som fødevarevirksomhedslederne skal overholde for at garantere fødevaresikkerheden.

(2) Nogle fødevarer kan udgøre særlige farer for menneskers sundhed, hvorfor der bør fastsættes særlig hygiejnebestemmelser for at garantere fødevaresikkerheden.

(3) Dette gælder især animalske fødevarer, i forbindelse med hvilke der har været hyppige indberetninger af mikrobiologiske og kemiske farer.

(4) Som led i den fælles landbrugspolitik er der fastsat særlige sundhedsbestemmelser for produktion og markedsføring af produkter, der står på listen i traktatens bilag I.

(5) Ved hjælp af disse sundhedsbestemmelser har handelsbarriererne for de pågældende produkter kunnet fjernes, hvilket har bidraget til oprettelsen af det indre marked og samtidig sikret et højt niveau for beskyttelse af folkesundheden.

(6) Disse særlige bestemmelser findes i en lang række direktiver, herunder:

- Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fersk kød [5], senest ændret ved direktiv 95/23/EF [6]

[5] EFT 121 af 29.7.1964, s. 2012-32.

[6] EFT L 243 af 11.10.1995, s. 7.

- Rådets direktiv 71/118/EØF af 15. februar 1971 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med produktion og afsætning af fersk fjerkrækød [7], senest ændret ved direktiv 97/79/EF [8]

[7] EFT L 55 af 8.3.1971, s. 23.

[8] EFT L 24 af 30.1.1998, s. 31.

- Rådets direktiv 77/96/EØF af 21. december 1976 om trikinundersøgelse i forbindelse med indførsel af fersk kød af tamsvin fra tredjelande [9], senest ændret ved direktiv 94/59/EF [10]

[9] EFT L 26 af 31.1.1977, s. 67.

[10] EFT L 315 af 8.12.1994, s. 18.

- Rådets direktiv 77/99/EØF af 21. december 1976 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med produktion og markedsføring af kødprodukter og visse produkter af animalsk oprindelse [11], senest ændret ved direktiv 97/76/EF [12]

[11] EFT L 26 af 31.1.1977, s. 85.

[12] EFT L 10 af 16.1.1998, s. 25.

- Rådets direktiv 89/437/EØF af 20. juni 1989 om hygiejne- og sundhedsproblemer i forbindelse med produktion og markedsføring af ægprodukter [13], senest ændret ved direktiv 96/23/EF [14]

[13] EFT L 212 af 22.7.1989, s. 87.

[14] EFT L 125 af 23.5.1996, s. 10.

- Rådets direktiv 91/492/EØF af 15. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af levende toskallede bløddyr [15], senest ændret ved direktiv 97/79/EF

[15] EFT L 268 af 24.9.1991, s. 1.

- Rådets direktiv 91/493/EØF af 22. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fiskerivarer [16], senest ændret ved direktiv 97/79/EF

[16] EFT L 268 af 24.9.1991, s. 15.

- Rådets direktiv 91/495/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige og dyresundhedsmæssige problemer i forbindelse med produktion og afsætning af kaninkød og kød af opdrættet vildt [17], senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse

[17] EFT L 268 af 24.9.1991, s. 41.

- Rådets direktiv 92/45/EØF af 16. juni 1992 om sundhedsmæssige og dyresundhedsmæssige problemer i forbindelse med nedlægning af vildtlevende vildt og afsætning af kød deraf [18], senest ændret ved direktiv 97/79/EF

[18] EFT L 268 af 14.9.1992, s. 35.

- Rådets direktiv 92/46/EØF af 16. juni 1992 om sundhedsbestemmelser for produktion og afsætning af rå mælk, varmebehandlet mælk og mælkebaserede produkter [19], senest ændret ved direktiv 96/23/EF

[19] EFT L 268 af 14.9.1992, s. 1.

- Rådets direktiv 92/48/EØF af 16. juni 1992 om fastsættelse af minimumshygiejnebestemmelser for fiskerivarer fremstillet om bord på visse fartøjer i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), i direktiv 91/493/EØF [20]

[20] EFT L 187 af 7.7.1992, s. 41.

- Rådets direktiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyresundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af produkter, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbestemmelser, som omhandlet i bilag A, kapitel I, i direktiv 89/662/EØF, og for så vidt angår patogener, i direktiv 90/425/EØF [21], senest ændret ved Kommissionens beslutning 1999/724/EF [22]

[21] EFT L 62 af 15.3.1993, s. 49.

[22] EFT L 290 af 12.11.1999, s. 32.

- Rådets direktiv 94/65/EF af 14. december 1994 om krav til fremstilling og afsætning af hakket kød og tilberedt kød [23].

[23] EFT L 368 af 31.12.1994, s. 10.

(7) Med hensyn til folkesundhed indeholder disse direktiver fælles principper for så vidt angår det ansvar, som producenter af animalske produkter har, myndighedernes forpligtelser, de tekniske krav til strukturen i og driften af virksomheder, der håndterer animalske produkter, de hygiejnekrav, der gælder for disse virksomheder, procedurerne for autorisation af virksomheder, oplagrings- og transportbetingelser, sundhedsmærkning af produkterne mv.

(8) Mange af disse principper er med i forordning ....(om fødevarehygiejne) og gælder for alle fødevarer

(9) Som følge af dette fælles grundlag kan ovennævnte direktiver forenkles.

(10) Disse særlige bestemmelser kan forenkles yderligere, ved at uoverensstemmelser, der eventuelt er opstået siden vedtagelsen af dem, fjernes.

(11) Med indførelsen af HACCP-proceduren skal fødevarevirksomhedslederne udvikle metoder til at kontrollere og reducere eller eliminere biologiske, kemiske eller fysiske risici.

(12) De særlige hygiejnebestemmelser bør derfor omarbejdes.

(13) Hovedformålet med omarbejdningen er at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau med hensyn til fødevaresikkerheden, ved at fødevarevirksomhedsledere overalt i Fællesskabet underkastes samme forskrifter, og ved at der sikres større gennemsigtighed.

(14) Det er derfor nødvendigt at bevare, og hvis det kræves for at beskytte forbrugerne, at skærpe de særlige hygiejnebestemmelser for animalske produkter.

(15) Primærproduktionen, herunder fodersektoren, transporten af dyr, slagtningen og forarbejdningen frem til salgsstedet i detailleddet skal betragtes som dele af et indbyrdes sammenhængende hele, hvor dyresundhed, dyrevelfærd og folkesundhed hører uløseligt sammen.

(16) Dette kræver ordentlig kommunikation mellem de forskellige parter i fødevarekæden i alle led i produktionen, tilvirkningen og distributionen.

(17) Der kan fastsættes mikrobiologiske kriterier, mål og/eller præstationsstandarder efter de relevante procedurer i forordning .... (om fødevarehygiejne). Indtil der fastsættes nye mikrobiologiske kriterier, gælder kriterierne i ovennævnte direktiver fortsat, jf. Rådets direktiv .../... om ophævelse af visse direktiver om levnedsmiddelhygiejne og sundhedsbetingelser for produktion og afsætning af visse animalske produkter til konsum og om ændring af direktiv 89/662/EØF og 91/67/EØF [24].

[24] EFT L

(18) Medlemsstaterne skal have de nødvendige midler til at fastsætte særlige hygiejnebestemmelser for virksomheder, der har begrænset produktionskapacitet til håndtering af animalske fødevarer, og som er udsat for særlige vanskeligheder eller kun leverer til det lokale marked, når blot fødevaresikkerheden ikke bringes i fare, og der tages hensyn til, at det lokale marked i nogle tilfælde kan gå ud over de nationale grænser.

(19) Importerede animalske fødevarer bør mindst være af samme eller tilsvarende sundhedsstandard som dem, der produceres i EF, og der bør indføres ensartede procedurer for at sørge for, at dette mål nås.

(20) Denne omarbejdning af de gældende EF-fødevarehygiejnebestemmelser betyder, at de gældende EF-fødevarehygiejnebestemmelser kan ophæves ved Rådets direktiv .../.../EF.

(21) De produkter, som denne forordning omfatter, står i traktatens bilag I.

(22) EF-lovgivningen om fødevarehygiejne er baseret på videnskabelig rådgivning. Derfor bør Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, der er oprettet ved forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed [25], høres, når det er nødvendigt.

[25] EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

(23) For at tage hensyn til den tekniske og videnskabelige udvikling bør der være en procedure, så der kan vedtages bestemmelser som krævet i denne forordning. Der bør ligeledes være en procedure, så der om nødvendigt kan skabes en blød overgang til det krævede sundhedsniveau.

(24) Da gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning er generelle foranstaltninger, jf. artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [26], bør de vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 5 i nævnte afgørelse -

[26] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1 Formål og anvendelsesområde

1. Ved denne forordning fastsættes der med sigte på ledere af fødevarevirksomheder særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer; disse bestemmelser supplerer bestemmelserne i forordning (EF) nr. .../.. [om fødevarehygiejne].

2. Denne forordning gælder for:

a) uforarbejdede og forarbejdede animalske produkter

b) animalske produkter, som anvendes til fremstilling af produkter, der er sammensat af vegetabilske produkter og af forarbejdede animalske produkter.

Den gælder ikke for:

a) detailsalgssteder, medmindre andet er fastsat

b) primærproduktion af fødevarer til eget forbrug

c) tilberedning af fødevarer til eget forbrug

d) produkter, der er sammensat af vegetabilske produkter og af forarbejdede animalske produkter.

3. Denne forordning anvendes, uden at følgende bestemmelser tilsidesættes:

a) de relevante dyresundheds- og hygiejnemæssige bestemmelser vedrørende forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier

b) de relevante bestemmelser om officiel kontrol, der er fastsat i, eller som er vedtaget til gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../... om officiel foderstof- og fødevarekontrol [27]

[27] EFT L

c) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../... om nærmere bestemmelser for tilrettelæggelsen af den officielle kontrol af animalske produkter til konsum [28].

[28] EFT L

Artikel 2 Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder definitionerne i forordning (EF) nr. 178/2002, i forordning (EF) nr. .../... (om fødevarehygiejne) og i bilag I til nærværende forordning.

Artikel 3 Registrering og autorisation af virksomheder

1. Ledere af fødevarevirksomheder må kun markedsføre animalske produkter, der er fremstillet i Fællesskabet, når disse udelukkende er forarbejdet i virksomheder, der

a) opfylder kravene i bilag II og

b) er registreret hos de kompetente myndigheder samt, hvis det kræves i henhold til stk. 2 og 3, autoriseret af disse.

2. Virksomheder, der håndterer animalske produkter henhørende under bestemmelserne i bilag II, bortset fra virksomheder i primærproduktionsleddet eller transportleddet, må ikke drives, før de er autoriseret af de kompetente myndigheder i henhold til stk. 3.

3. Virksomheder autoriseres ikke, medmindre en inspektion forud for påbegyndelsen af driften har vist, at betingelserne i denne forordning er opfyldt. En virksomhed kan dog autoriseres midlertidigt

a) i henhold til artikel 3, stk. 1, forordning (EF) nr. .../... om nærmere bestemmelser for tilrettelæggelsen af den officielle kontrol af animalske produkter til konsum, eller

b) hvis den kun producerer små mængder fødevarer og hovedsagelig leverer til det lokale marked, indtil der er foretaget et kontrolbesøg på stedet.

Artikel 4 Særlige ordninger

1. En medlemsstat kan, forudsat at fødevarehygiejnens mål ikke bringes i fare, i samarbejde med Kommissionen og efter proceduren i stk. 2 tilpasse kravene i bilag II for at:

a) imødekomme fødevarevirksomheder, der ligger i områder med særlige geografiske vanskeligheder, eller som har forsyningsvanskeligheder og leverer til det lokale marked, eller

b) tage hensyn til traditionelle produktionsmetoder eller anvendelse af råvarer, som ifølge videnskaben, indhøstede erfaringer eller traditionen er karakteristisk for produktionsprocessen.

2. Medlemsstater, der udnytter den mulighed, der er omhandlet i stk. 1, underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom og sender dem en liste over de pågældende produkter og regioner samt de ændringer, der er foretaget for at tilpasse hygiejnebestemmelserne. Medlemsstaterne kan senest en måned, fra de har modtaget meddelelsen, sende Kommissionen skriftlige bemærkninger. I givet fald vedtages en beslutning efter proceduren i artikel 9, stk. 2.

Artikel 5 Yderligere garantier

1. Sendinger af okse- og kalvekød og svinekød, herunder hakket kød, samt fjerkrækød og æg til Sverige og Finland underkastes en mikrobiologisk undersøgelse for salmonella ved udtagelse af stikprøver på oprindelsesvirksomheden i overensstemmelse med artikel 4, stk. 6, 7 og 8, i forordning (EF) nr. .../... [om fødevarehygiejne].

2. Sendinger af okse- og kalvekød, svinekød og fjerkrækød skal ikke undersøges som nævnt i stk. 1, hvis de skal sendes til en virksomhed for at blive pasteuriseret, steriliseret eller underkastet en behandling med tilsvarende virkning.

3. Kød med oprindelse i en virksomhed, der er omfattet af et operationelt kontrolprogram, som Kommissionen efter proceduren i artikel 9, stk. 2, har anerkendt som svarende til det, der er godkendt for Sverige og Finland, skal ikke undersøges som nævnt i stk. 1.Artikel 6 Generel forpligtelse

Ud over at overholde bestemmelserne i forordning (EF) nr. .... (om fødevarehygiejne) skal fødevarevirksomhedslederne sørge for, at animalske fødevarer fremstilles og markedsføres i overensstemmelse med bilag II til nærværende forordning.

Ethvert stof, undtagen drikkevand, der bruges på produkter for at mindske farer, samt betingelserne for anvendelse heraf skal, inden det anvendes, godkendes efter proceduren i artikel 9, stk. 2, efter høring af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet. Anvendelsen af sådanne stoffer tilsidesætter ikke en korrekt gennemførelse af denne forordning.

Artikel 7 Import fra tredjelande

Fødevarevirksomhedslederne sikrer, at animalske fødevarer fra tredjelande importeres i overensstemmelse med kravene i bilag III, medmindre andet er fastsat i dyresundhedsbestemmelserne for import af animalske produkter i Rådets forordning (EF) nr. ..../.... [om dyresundhedsbestemmelser for produktion, markedsføring og import af animalske produkter til konsum] [29].

[29] EFT L

Artikel 8 Ændring af bilag og gennemførelsesforanstaltninger

1. Bestemmelserne i bilag II kan ændres efter proceduren i artikel 9, stk. 2, for at tage hensyn til

- udarbejdelsen af retningslinjer for god praksis

- fødevarevirksomhedsledernes gennemførelse af fødevaresikkerheds-programmer

- nye risikovurderinger og udtalelser fra Den Europæiske Fødevaresikkerheds-autoritet

- eventuel fastsættelse af fødevaresikkerhedsmål og/eller præstationsstandarder.

2. Gennemførelsesbestemmelser med henblik på en ensartet gennemførelse af bilagene vedtages efter proceduren i artikel 9, stk. 2.

Artikel 9 Den stående komité-procedure

1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der er nedsat ved artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/2002.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 8.

3. Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

Artikel 10

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes fra den DD/MM/ÅÅ.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG I DEFINITIONER

1. KØD

1.1 kød: alle konsumegnede dele af dyr, herunder blod

1.1.1 kød af tamhovdyr: kød af tamkvæg (herunder arterne Bubalus og Bison ), -svin, -får og -geder og tamdyr af hestefamilien

1.1.2 fjerkrækød: kød af opdrættet fjerkræ, herunder fjerkræ, der ikke betragtes som tamfjerkræ, men som opdrættes som tamfjerkræ (opdrættet fuglevildt)

1.1.3 kød af lagomorfer: kød af kaniner og harer og gnavere opdrættet til konsum

1.1.4 kød af vildtlevende vildt: kød af:

- vildtlevende jagtbare landpattedyr, herunder pattedyr, der lever frit i indhegnede områder på samme betingelser som vildtlevende vildt

- vildtlevende jagtbare fugle

1.1.5 kød af opdrættet vildt: kød af opdrættede vilde parrettåede hovdyr (herunder hjortedyr og dyr af svinefamilien) og opdrættede strudsefugle.

1.2 vildtlevende storvildt: vildtlevende pattedyr af ordenen Artiodactyla, Perissodactyla og Marsupialia og andre pattedyrarter, der i national jagtlovgivning er klassificeret som storvildt

1.3 vildtlevende småvildt: vildtlevende fuglevildt og vildtlevende pattedyr, der ikke er klassificeret som storvildt

1.4 slagtekrop (af tamhovdyr): hele et slagtet tamhovdyrs krop efter afblødning, udtagning af organer, afskæring af lemmerne i forknæled og haseled, af hoved, hale og eventuelt yver og endvidere for kvæg, får, geder og dyr af hestefamilien efter afhudning

1.5 slagtekrop (af fjerkræ): hel fjerkrækrop efter afblødning, plukning og udtagning af organer; dog er udtagning af hjerte, lever, lunger, kråse, kro og nyrer og afskæring af fødder i haseled, af hoved og af luft- og spiserør ikke obligatorisk

1.6 "New York dressed" fjerkræ: fjerkrækroppe til senere eviscerering

1.7 fersk kød: kød, herunder kød, der er vakuumpakket eller pakket i kontrolleret atmosfære, og som med undtagelse af køling, frysning eller lynfrysning ikke har undergået nogen behandling, der forlænger holdbarheden

1.8 slagteaffald: kød, for så vidt det ikke hører til slagtekroppen, også selv om det stadig er i naturlig forbindelse med slagtekroppen

1.9 organer: slagteaffald fra bryst-, bug- og bækkenhule, inklusive luft- og spiserør, og hos fjerkræ og fugle kroen

1.10 slagteri: en virksomhed til slagtning af dyr, hvis kød skal sælges til konsum, inklusive arealer, der er til rådighed i forbindelse hermed til opstaldning af dyr, der afventer slagtning det pågældende sted

1.11 opskæringsvirksomhed: en virksomhed, der udbener og/eller opskærer slagtekroppe, dele af slagtekroppe og andre spiselige dele af dyr, herunder lokaler ved salgssteder, hvor dette arbejde udføres med henblik på levering til forbrugerne, eller andre salgssteder

1.12 vildtindsamlingscentral: en virksomhed, hvor nedlagt vildtlevende vildt anbringes, indtil det transporteres til en vildtforarbejdningsvirksomhed

1.13 vildtforarbejdningsvirksomhed: en virksomhed, der håndterer nedlagt vildt med henblik på udnyttelse af kødet fra vildtlevende vildt til kommercielle formål

1.14 hakket kød: udbenet kød, som er findelt eller hakket i en hakkemaskine med snegl

1.15 maskinudbenet kød: produkt, der fremkommer ved mekanisk adskillelse af kød, der sidder tilbage på knoglerne efter udbening, således at kødets cellestruktur ødelægges

1.16 tilberedt kød: fersk kød, herunder hakket kød, der er tilsat fødevarer, smagskorrigerende stoffer eller tilsætningsstoffer, eller som har undergået en behandling, der ikke er tilstrækkelig til at ændre kødets interne cellestruktur og dermed fjerne dets karakter af fersk kød

2. LEVENDE TOSKALLEDE BLØDDYR

2.1 toskallede bløddyr: bløddyr af klassen Lamellibranchiata, der filtrerer føden, inden den optages, herunder også pighuder, sækdyr og havsnegle

2.2 marine biotoksiner: giftstoffer, der ophobes i toskallede bløddyr, som lever af plankton, der indeholder disse toksiner

2.3 konditionering: midlertidig opbevaring af levende toskallede bløddyr, der kommer fra et klasse A-område, fra et rensecenter, hvor de er blevet renset, eller fra et ekspeditionscenter, i tanke eller i andre anlæg med rent havvand eller på naturlige voksesteder for at fjerne sand, mudder eller slim, for at forbedre de organoleptiske egenskaber og for forud for emballering at sikre en god sundhedstilstand

2.4 producent: fysisk eller juridisk person, der høster levende toskallede bløddyr fra et produktionsområde med alle former for hjælpemidler for at håndtere og markedsføre dem

2.5 produktionsområde: hav-, delta- eller laguneområde med naturlige voksesteder for toskallede bløddyr eller steder, der anvendes til dyrkning af toskallede bløddyr, og hvorfra der høstes levende toskallede bløddyr

2.6 genudlægningsområde: hav-, delta- eller laguneområde, der er godkendt af myndighederne, og som er klart afgrænset og afmærket ved hjælp af bøjer, pæle eller andre fastgjorte anordninger, og som udelukkende er beregnet til naturlig rensning af levende toskallede bløddyr

2.7 ekspeditionscenter: godkendt landbaseret eller vandbaseret anlæg til modtagelse, konditionering, vaskning, rengøring, sortering og indpakning af levende toskallede bløddyr, som er egnet til konsum

2.8 renseanlæg: godkendt anlæg med tanke, som tilføres rent havvand, og hvori de levende toskallede bløddyr anbringes i tilstrækkeligt lang tid til, at de bliver mikrobiologisk dekontamineret, så de bliver egnet til konsum

2.9 genudlægning: en proces, der består i under myndighedernes tilsyn at overføre levende toskallede bløddyr til godkendte hav-, delta- eller laguneområder i tilstrækkeligt lang tid til, at de dekontamineres. Flytning af toskallede bløddyr til mere lovende områder med henblik på yderligere vækst er ikke omfattet af definitionen

2.10 fækale colibakterier: fakultativt aerobe, gramnegative, ikke-sporedannende, cytochromoxidasenegative stavbakterier, der kan fermentere laktose under gasudvikling ved tilstedeværelse af galdesalte eller andre overfladeaktive stoffer med tilsvarende væksthæmmende egenskaber ved 44 °C + 0,2 °C inden for 24 timer

2.11 E. coli: fækale colibakterier, der kan omdanne tryptophan til indol ved 44 °C + 0,2 °C inden for 24 timer

2.12 rent havvand: havvand, brakvand eller saltvand fremstillet af ferskvand, som er fri for mikrobiologisk forurening, skadelige stoffer og/eller toksisk marint plankton i sådanne mængder, at det kan skade de toskallede bløddyrs og fiskerivarernes sundhedskvalitet. Når forsyningsforholdene berettiger det, renses dette vand via en hensigtsmæssig behandling.

3. FISKERIVARER

3.1 fiskerivarer: alle vildtlevende eller opdrættede saltvands- og ferskvandsdyr, undtagen levende toskallede bløddyr, havpattedyr og frøer, og dele deraf, herunder deres rogn og mælke

3.2 akvakulturprodukter: alle fiskerivarer, der er blevet til og er opdrættet under kontrollerede forhold, indtil de markedsføres som fødevarer, samt saltvands- og ferskvandsfisk og -krebsdyr, der fanges som unge i deres naturlige miljø og opdrættes, indtil de når den ønskede handelsstørrelse til konsum. Fisk og krebsdyr af handelsstørrelse, som fanges i deres naturlige miljø og opbevares levende, indtil de sælges på et senere tidspunkt, betragtes ikke som akvakulturprodukter, hvis de blot holdes i live, uden at der gøres forsøg på at øge deres størrelse eller vægt.

3.3 fabriksfartøj: ethvert fartøj, også fiskerfartøj, om bord på hvilket fiskerivarerne undergår en eller flere af følgende processer efterfulgt af indpakning: filetering, udskæring, flåning, hakning eller forarbejdning; fiskerfartøjer, hvor der kun koges krebsdyr eller bløddyr om bord, betragtes ikke som fabriksfartøjer

3.4 frysefartøj: ethvert fartøj, også fiskerfartøj, om bord på hvilket der fryses fiskerivarer efter eventuel afblødning, hovedskæring, rensning og fjernelse af finner. Om nødvendigt efterfølges dette arbejde af indpakning og/eller emballering

3.5 maskinudbenet fiskekød: kød, der er udvundet mekanisk af renset, hel fisk eller af ben efter filetering

3.6 rent havvand: se definitionen i punkt 2.12

3.7 rent flod- eller søvand: flod- eller søvand, der er fri for mikrobiologisk forurening og skadelige stoffer i sådanne mængder, at det kan skade fiskerivarernes sundhedskvalitet.

4. ÆG

4.1 æg: fugleæg i skal, som er egnet til direkte konsum eller fremstilling af ægprodukter, undtagen æg med brud, rugede eller kogte æg

4.2 flydende æg: ubehandlet ægindhold efter fjernelse af skallen

4.3 ægproducerende bedrift: bedrift, der producerer æg til konsum

4.4 knækæg: æg med defekt skal, uden brud og med ubrudte hinder.

5. MÆLK

5.1 mælk: sekretion fra mælkekirtlerne, fri for råmælk

5.2 rå mælk: uforandret mælkekirtelsekret fra husdyr, der ikke er blevet opvarmet til over 40 °C, eller som ikke har været genstand for behandling med tilsvarende virkning

5.3 mælkeproducerende bedrift: en bedrift, hvor der holdes husdyr med henblik på mælkeproduktion

5.4 mejeri: en virksomhed, der forarbejder mælk eller videreforarbejder forarbejdet mælk.

6. FRØLÅR OG SNEGLE

6.1 frølår: de bageste dele af kroppen, afskåret på tværs bag forlemmerne, udtaget og flået, af arten Rana (frøfamilien)

6.2 snegle: landsnegle af arten Helix pomatia Linné, Helix aspersa Muller, Helix lucorum og arter af Achatinides-familien.

7. FORARBEJDEDE PRODUKTER

7.1 kødprodukter: produkter, der fremkommer ved behandling af kød

7.2 fiskeprodukter: fiskerivarer, der er behandlet

7.3 ægprodukter: produkter, der fremkommer ved behandling af æg, deres forskellige bestanddele eller blandinger deraf efter fjernelse af skal og hinder. De kan delvis suppleres med andre fødevarer eller tilsætningsstoffer. De kan være i flydende, koncentreret, tørret, krystalliseret, frossen, lynfrossen eller koaguleret form

7.4 mejeriprodukter: produkter, der fremkommer ved behandling af rå mælk, såsom varmebehandlet konsummælk, mælkepulver, valle, smør, ost, yoghurt (også tilsat syre, salt, krydderier eller frugt) og rekonstitueret konsummælk

7.5 afsmeltet animalsk fedt: fedt fremkommet ved afsmeltning af kød, herunder knogler, og bestemt til konsum

7.6 grever: de proteinholdige rester fra afsmeltning efter delvis adskillelse af fedt og vand

7.7 gelatine: naturligt, opløseligt protein, også geldannende, som fremkommer ved delvis hydrolyse af kollagen fremstillet af knogler, huder og skind og sener fra dyr (herunder fisk og fjerkræ)

7.8 behandlede maver, blærer og tarme: maver, blærer og tarme, der er behandlet, herunder saltet, varmebehandlet eller tørret, efter at de er udtaget og renset.

8. ANDRE DEFINITIONER

8.1 sammensatte produkter: fødevarer, der både indeholder animalske og vegetabilske produkter, som kan være uforarbejdede eller forarbejdede.

8.2 ompakning: fjernelse af produktets oprindelige indpakning for at erstatte den med en ny indpakning efter eventuel fysisk behandling af det uindpakkede produkt, såsom opskæring eller skiveskæring.

8.3 engrosmarked: en fødevarevirksomhed, der omfatter flere separate enheder, som har fælles anlæg og afdelinger, hvor der sælges fødevarer til fødevarevirksomheder og ikke til den endelige forbruger.

BILAG II SÆRLIGE BESTEMMELSER

MÆRKNING

1. Hvis virksomheder skal autoriseres i henhold til artikel 3 , gælder følgende:

a) Autoriserede virksomheder tildeles et autorisationsnummer, som suppleres med koder for de typer animalske produkter, der fremstilles. For engrosmarkeder kan autorisationsnummeret suppleres med et sekundært nummer, der angiver enheder eller grupper af enheder, som sælger eller fremstiller animalske produkter.

b) Medlemsstaterne fører ajourførte lister over autoriserede virksomheder med deres respektive autorisationsnumre.

Endvidere kræves der også autorisation af engrosmarkeder, hvor der håndteres uforarbejdede eller forarbejdede animalske produkter.

2. Hvis det kræves i henhold til dette bilag, skal animalske produkter være forsynet med et ovalt sundhedsmærke i henhold til følgende bestemmelser:

a) Sundhedsmærket skal anbringes under eller umiddelbart efter fremstillingen på virksomheden på en sådan måde, at det ikke kan genanvendes.

b) Sundhedsmærket skal være let læseligt og må ikke kunne slettes. Kontrolmyndighederne skal tydeligt kunne se sundhedsmærket.

c) Sundhedsmærket skal mindst være forsynet med følgende oplysninger:

- afsenderlandets navn, som kan skrives helt ud eller angives med en forkortelse: A, B, DK, D, EL, E, F, FIN, IRL, I, L, NL, P, S, UK

- virksomhedens autorisationsnummer

d) Sundhedsmærket kan, afhængigt af hvordan de forskellige animalske produkter præsenteres, anbringes direkte på produktet, indpakningen eller emballagen eller påtrykkes en etiket, der fastgøres på produktet, indpakningen eller emballagen. Sundhedsmærket kan også bestå af en uaftagelig mærkeplade af et solidt materiale.

Når det drejer sig om animalske produkter i transportcontainere eller engrosemballager, der skal yderligere håndteres, forarbejdes eller indpakkes på en anden virksomhed, kan sundhedsmærket anbringes uden på containeren eller emballagen. I så fald skal den modtagende fødevarevirksomhedsleder føre bog over mængderne af animalske produkter, deres type, oprindelse og destination.

e) Det er ikke nødvendigt at sundhedsmærke individuelle animalske produkter i en detailsalgspakning, hvis sundhedsmærket er anbragt uden på den pågældende detailsalgspakning.

f) Når sundhedsmærket anbringes direkte på de animalske produkter, skal farverne være godkendt i henhold til EF-bestemmelserne om anvendelse af farvestoffer i fødevarer.

g) Hvis animalske produkter udpakkes og siden ompakkes, håndteres eller videreforarbejdes på en anden virksomhed, skal denne virksomhed være autoriseret og anbringe sit eget sundhedsmærke på produktet. I ledsagedokumenterne angives den oprindelige fremstillingsvirksomhed eller i givet fald den forudgående leverandør.

Produkter, der ikke skal forsynes med ovennævnte sundhedsmærke, skal være forsynet med et mærke, der kan bruges til at spore produkternes oprindelse, og som tydeligt adskiller sig fra det ovale sundhedsmærke.

AFSNIT I: KØD AF TAMHOVDYR

KAPITEL I: BETINGELSER FOR SLAGTERIER

Slagterier skal være opført og udstyret i overensstemmelse med følgende betingelser:

1. De skal have egnede, hygiejniske opstaldningslokaler eller, hvis klimaforholdene tillader det, ventefolde, der er lette at rengøre og desinficere. Anlæggene skal have faciliteter til vanding og om nødvendigt fodring af dyrene. Bortledningen af spildevand må ikke bringe fødevaresikkerheden i fare.

De skal have særskilte aflåselige opstaldningslokaler eller, hvis klimaforholdene tillader det, folde med særskilt afløb til syge eller mistænkte dyr beliggende på et sådant sted, at andre dyr ikke bliver kontamineret, medmindre de kompetente myndigheder vurderer, at det ikke er nødvendigt.

Opstaldningslokalerne skal være af en sådan størrelse, at dyrevelfærdsreglerne overholdes. De skal være udformet, så det er let at foretage levende syn og identificere dyrene eller grupperne af dyr.

2. De skal have et slagtelokale og, hvis det er relevant, et tilstrækkeligt antal lokaler til det arbejde, der skal udføres, og skal være opført på en sådan måde, at kødet ikke forurenes, idet følgende krav i videst muligt omfang skal være opfyldt:

a) der skal være en særskilt afdeling til bedøvelse og afblødning

b) ved slagtning af svin skal skoldning, afhåring, skrabning og svidning af dyrene foregå adskilt fra andet arbejde

c) der skal være installationer, så kødet ikke kommer i berøring med gulve, vægge eller udstyr

ved håndværksmæssig slagtning og slagtning på ét sted skal installationerne være udformet, så arbejdsgangene så vidt muligt kan udføres på det hængende dyr; gulvkontakt skal under alle omstændigheder undgås

d) anvendes der slagtekæder, skal de være udformet, så slagteprocessen skrider kontinuerligt frem og der undgås krydskontaminering mellem de forskellige dele af slagtekæderne;

er der flere slagtekæder på den samme virksomhed, skal disse kæder være adskilt på behørig måde for at undgå krydskontaminering

e) følgende arbejde skal udføres adskilt fra kødfremstillingen:

- tømning af maver og tarme, medmindre myndighederne i hvert enkelt tilfælde tillader, at disse arbejdsgange foregår på forskellige tidspunkter i slagtelokalet

- videre håndtering af tarme og kallun, hvis dette arbejde udføres på slagteriet

- behandling og rensning af andet slagteaffald; afhudede hoveder skal håndteres i tilstrækkelig afstand fra kød og andet slagteaffald, hvis dette arbejde udføres på slagteriet uden dog at finde sted på slagtekæden

f) der skal være en særlig afdeling til emballering af slagteaffald, hvis dette arbejde udføres på slagteriet

g) der skal være et tilstrækkeligt beskyttet område til ekspedition af kød.

3. De skal have faciliteter til at desinficere værktøj med mindst 82 °C varmt vand eller et alternativt system med tilsvarende virkning.

4. Håndvaskene til det personale, der håndterer uindpakket kød, skal være udstyret med haner, der ikke er håndbetjente.

5. Der skal være aflåselige lokaler til kølelagring af kasseret kød og opbevaring af kød, der er erklæret uegnet til konsum.

6. Der skal være et separat sted med de nødvendige faciliteter til rengøring og desinfektion af transportmidler til dyr. Disse steder og faciliteter er ikke obligatoriske, hvis der findes officielt godkendte steder og faciliteter i nærheden.

7. De skal have aflåselige lokaler, der er forbeholdt slagtning af syge og mistænkte dyr. Dette er ikke nødvendigt, hvis slagtningen af disse dyr finder sted på andre virksomheder, der er autoriseret hertil af myndighederne, eller ved afslutningen af den normale slagteperiode. Lokalerne skal rengøres og desinficeres under officielt tilsyn, inden slagtningen genoptages.

8. Hvis der opbevares gødning og mave- og tarmindhold på slagteriets område, skal der være et specielt areal eller aflukke hertil.

9. Der skal være tilstrækkeligt udstyrede, aflåselige faciliteter eller om nødvendigt et lokale, som udelukkende er til dyrlægens rådighed.

10. Samtlige arbejdsgange ved slagtning af rensdyr til handel inden for EF kan foregå i mobile slagteenheder i henhold til bestemmelserne for kød af tamhovdyr. Betingelserne for anvendelse af mobile slagteenheder til slagtning af andre arter fastsættes, når Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet har afgivet udtalelse.

KAPITEL II: BETINGELSER FOR OPSKÆRINGSVIRKSOMHEDER

Opskæringsvirksomheder skal:

1. være opført, så arbejdet skrider kontinuerligt frem , og der skal træffes foranstaltninger for at undgå krydskontaminering af kødet

2. have rum til separat oplagring af emballeret og uindpakket kød, medmindre det oplagres på forskellige tidspunkter

3. have opskæringslokaler, der er udstyret, så kølekæden ikke afbrydes under opskæringen, og opfylder kravene i kapitel IV i dette afsnit

4. have håndvaske med haner, der ikke er håndbetjente, til det personale, som håndterer uindpakket kød

5. have faciliteter til at desinficere værktøj med mindst 82 °C varmt vand eller et alternativt system med tilsvarende virkning.

KAPITEL III: SLAGTEHYGIEJNE

1. Dyr skal slagtes hurtigst muligt efter ankomsten til slagteriet. Dyrene skal dog hvile, før de slagtes, hvis det kræves af velfærdsårsager. Kun levende dyr til slagtning må bringes ind i slagtelokalet bortset fra dyr, der er nødslagtet uden for slagteriet, opdrættet vildt, der er slagtet på produktionsstedet, og vildtlevende vildt.

Dyr, der er døde under transporten eller inden bedøvelse eller afblødning, må ikke anvendes til konsum.

2. Dyrene skal være rene.

3. Før slagtningen skal dyrene i overensstemmelse med forordning (EF) nr. .../.... (om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den officielle kontrol af animalske produkter til konsum) undersøges af en dyrlæge, som er udpeget af myndighederne. Slagteriernes ledere skal følge myndighedernes instrukser, for at det levende syn kan gennemføres under passende forhold.

4. Slagtedyr, som bringes ind i slagtelokalet, skal slagtes hurtigst muligt.

5. Bedøvelse, afblødning, afhudning, behandling og udtagning af organer foretages hurtigst muligt og på en sådan måde, at kødet ikke bliver forurenet. Det skal især sikres, at:

- luft- og spiserøret forbliver intakte under afblødningen, undtagen ved slagtning ifølge en religiøs skik.

- hudens yderside ikke kommer i berøring med slagtekroppen under afhudningen, og at personer og udstyr, der kommer i kontakt med hudernes yderside, ikke rører kødet.

- der træffes foranstaltninger til at undgå, at fordøjelseskanalens indhold flyder ud ved udtagningen af organer, og at organerne udtages hurtigst muligt efter bedøvelsen.

- fjernelsen af yveret ikke resulterer i, at slagtekroppen forurenes med mælk eller kolostrum.

6. Dyrene, bortset fra svin, skal afhudes fuldstændigt; det er dog ikke nødvendigt at afhude hovedet,

- når det drejer sig om kalve- og fårehoveder, hvis hovederne håndteres på en sådan måde, at kødet ikke forurenes

- hvis hovederne, herunder tunge og hjerne, ikke er til konsum.

Svin, der ikke afhudes, skal straks have børsterne fjernet. Risikoen for, at kødet forurenes med skoldevand, skal begrænses mest muligt. Der må kun anvendes godkendte tilsætningsstoffer hertil, hvis svinene bagefter skylles grundigt med drikkevand.

7. Slagtekroppene må ikke være synligt forurenet med fækalier. Synlig forurening skal bortskæres.

8. Slagtekroppe og slagteaffald må ikke komme i berøring med gulve, vægge eller arbejdsplatforme.

9. Efter slagtningen skal myndighederne foretage en kødkontrol. Slagteriernes ledere skal følge myndighedernes instrukser, for at kødkontrollen kan gennemføres under passende forhold.

De dele af de slagtede dyr, der er fjernet før undersøgelsen efter slagtning, skal fortsat kunne identificeres som hørende til en given slagtekrop. Penis kan dog straks fjernes, hvis den ikke udviser sygdomstegn eller læsioner.

Begge nyrer skal løsnes fra fedtkapslen og den perirenale kapsel.

Hvis blod eller slagteaffald fra flere dyr anbringes i samme beholder, inden undersøgelsen efter slagtning er afsluttet, skal hele indholdet erklæres for uegnet til konsum, hvis slagtekroppen af et eller flere af disse dyr er blevet erklæret for uegnet til konsum.

Slagtekroppe og slagteaffald må ikke komme i berøring med hinanden, før undersøgelsen efter slagtning er afsluttet.

10. Når undersøgelsen efter slagtning er afsluttet,

- skal tonsillerne fra kvæg på under seks uger, svin og dyr af hestefamilien fjernes hygiejnisk

- skal de dele, der er uegnet til konsum, hurtigst muligt fjernes fra virksomhedens rene afdeling

- må kød, der er kasseret eller erklæret uegnet til konsum, og biprodukter, der ikke kan benyttes som fødevarer, ikke komme i kontakt med kød, der er erklæret egnet til konsum.

- skal organer eller dele af organer, der ikke er fjernet fra slagtekroppen før kødkontrollen, bortset fra nyrerne, eller medmindre andet er fastsat, så vidt muligt og hurtigst muligt fjernes helt.

11. Når slagtningen og kødkontrollen er afsluttet, skal kødet opbevares i henhold til kapitel IX i dette afsnit.

12. På virksomheder, der er autoriseret til slagtning af forskellige dyrearter eller til håndtering af kroppe af opdrættet eller vildtlevende vildt, skal der træffes foranstaltninger til at undgå krydskontaminering, ved at de forskellige arter behandles adskilt enten på forskellige tidspunkter eller i forskellige lokaler. Der skal være separate faciliteter til at modtage og opbevare slagtekroppe af opdrættet vildt, der er slagtet på bedriften, og kroppe af vildtlevende vildt.

KAPITEL IV: HYGIEJNE UNDER OPSKÆRING OG UDBENING

1. Slagtekroppe af tamhovdyr kan deles i halve kroppe, og halve kroppe kan deles i fjerdinger eller højst tre stykker på autoriserede slagterier. Yderligere opskæring og udbening skal finde sted på en opskæringsvirksomhed.

2. Arbejdet med kødet skal tilrettelægges på en sådan måde, at der undgås vækst af patogene mikroorganismer eller dannelse af toksiner eller andre patogene stoffer, og i den forbindelse gælder især følgende:

a) Kød til opskæring skal bringes ind i arbejdslokalerne, efterhånden som der er brug for det.

b) Mens kødet opskæres, udbenes, skæres i skiver eller terninger, indpakkes og emballeres, må nedkølingen af det ikke afbrydes.

Kød, der udbenes og opskæres, inden den oplagrings- og transporttemperatur, der er fastsat i kapitel IX i dette afsnit, er nået, skal bringes direkte fra slagtelokalet til opskæringslokalet eller også anbringes i et kølerum, til det skal bruges. Kød og slagteaffald skal straks efter opskæring og eventuelt emballering nedkøles til henholdsvis 7 °C og 3 °C.

c) På virksomheder, der er autoriseret til opskæring af forskellige dyrearter, skal der træffes foranstaltninger til at undgå krydskontaminering, eventuelt ved at de forskellige arter behandles adskilt enten på forskellige tidspunkter eller i forskellige lokaler.

KAPITEL V: NØDSLAGTNING

1. Kød fra dyr, der er blevet nødslagtet som følge af alvorlige fysiologiske forstyrrelser eller funktionsforstyrrelser, må ikke anvendes til konsum.

2. Kød fra dyr, der er nødslagtet uden for slagteriet efter en ulykke, frigives til konsum på det lokale marked, hvis følgende krav er opfyldt:

- Dyret undersøges af en dyrlæge før slagtning. Dyret kan dog slagtes, før det er undersøgt af en dyrlæge, hvis det kræves af velfærdsårsager.

- Dyret aflives efter bedøvelse og afblødes, og organerne udtages eventuelt på stedet. Dyrlægen kan i særlige tilfælde tillade aflivning ved skydning.

- Det aflivede og afblødte dyr transporteres hurtigst muligt efter aflivningen til et dertil autoriseret slagteri under tilfredsstillende hygiejneforhold. Hvis det aflivede dyr ikke kan bringes til et sådant slagteri inden for to timer, skal det transporteres i en container eller et transportmiddel, hvori omgivelsestemperaturen er på mellem 0 °C og 4 °C. Organerne skal udtages hurtigst muligt. Hvis der går for lang tid mellem slagtning og udtagning af organer, kan embedsdyrlægen forlange, at der skal foretages særlig kontrol ved undersøgelsen efter slagtning. Hvis organerne udtages på stedet, skal de følge med slagtekroppen til slagteriet.

- Det slagtede dyr og eventuelle organer transporteres hygiejnisk til slagteriet og ledsages af et certifikat, der er udstedt af den dyrlæge, som har beordret dyret slagtet, med en erklæring om resultatet af undersøgelsen før slagtning, angivelse af slagtetidspunktet og oplysning om, hvilken behandling dyret eventuelt har fået, og hvis det er relevant, resultatet af kontrollen af organerne.

- Det slagtede dyr erklæres helt eller delvis egnet til konsum efter en grundig kødkontrol eventuelt suppleret med en bakteriologisk undersøgelse og en undersøgelse for restkoncentrationer.

- Kødet forsynes ikke med sundhedsmærket, men med et identifikationsmærke, som myndighederne har godkendt.

KAPITEL VI: SUNDHEDSMÆRKNING

1. Embedsdyrlægen er ansvarlig for mærkningen af kød og skal til dette formål føre tilsyn med mærkningen og sørge for forsvarlig opbevaring af det sundhedsstempel, der skal bruges på kødet, og som først må udleveres til hjælpepersonalet eller virksomhedens ansatte på det tidspunkt, hvor mærkningen skal finde sted, og kun i den dertil nødvendige periode.

Det er ikke tilladt at fjerne sundhedsmærkerne, medmindre kødet forarbejdes yderligere på en anden separat autoriseret virksomhed, hvor det oprindelige mærke skal erstattes af et mærke med virksomhedens eget nummer.

2. Når kødkontrollen er afsluttet, skal de hele og halve kroppe, fjerdingerne og de halve kroppe opskåret i tre stykker mærkes med et farvestempel eller brændemærkes på den udvendige side, så oprindelsesslagteriet let kan identificeres.

3. Levere skal brændemærkes, medmindre de indpakkes eller emballeres.

4. På opskåret kød og emballeret, opskåret slagteaffald fra en opskæringsvirksomhed skal mærket anbringes på en etiket, der fastgøres på emballagen eller trykkes på emballagen. Hvis det opskårne kød eller slagteaffald er indpakket, kan etiketten dog anbringes på indpakningen på en sådan måde, at etiketten går i stykker, når indpakningen åbnes.

5. Sundhedsmærket kan indeholde navnet på den embedsdyrlæge, der har foretaget kødkontrollen.

KAPITEL VII: OPLAGRING, TRANSPORT OG MODNING

1. Kød og slagteaffald skal efter kødkontrollen nedkøles efter en konstant faldende temperaturkurve til en indre temperatur på henholdsvis højst 7 °C og 3 °C, medmindre det opskæres og udbenes varmt. Under nedkølingen skal der være passende ventilation for at undgå kondensation på kødets overflade.

Af tekniske grunde, der hænger sammen med kødets modning, kan der dispenseres herfra i enkelttilfælde, med henblik på transport af kødet til opskæringsvirksomheder eller slagterforretninger, der ligger i umiddelbar nærhed af slagteriet, hvis transporten ikke varer over to timer.

2. Kød til frysning skal straks indfryses, men kan forinden undergå stabilisering i en periode.

3. Uindpakket kød og emballeret kød må ikke oplagres i samme rum, medmindre oplagringen finder sted på forskellige tidspunkter.

4. Hele kroppe, halve kroppe, halve kroppe opskåret i højst tre engrosudskæringer og fjerdinger kan transporteres ved højere temperaturer end dem, der er anført i punkt 1, på betingelser, der skal fastsættes efter høring af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet.

5. Kødet må ikke komme i berøring med gulvet. Beholdere må ikke anbringes direkte på gulvet.

6. Emballeret kød må ikke transporteres sammen med uemballeret kød, medmindre det er fysisk adskilt. Maver må kun transporteres, hvis de er skoldet eller renset, og hoveder og tæer kun, hvis de er afhudet eller skoldet og skrabet.

AFSNIT II: KØD AF FJERKRÆ OG LAGOMORFER

Dette afsnits bestemmelser finder tilsvarende anvendelse på kød af lagomorfer.

KAPITEL I: TRANSPORT AF FJERKRÆ TIL SLAGTERIET

1. Ved indsamlingen af fjerkræ på bedriften og under transporten skal dyrene håndteres forsigtigt, uden at de ophidses unødigt. Kun dyr, der ikke har sygdomssymptomer eller andre skavanker, må transporteres. Eventuelt skal dyr med sygdomssymptomer eller med oprindelse i flokke, der vides at være kontamineret med agenser, der er af betydning for folkesundheden, transporteres under myndighedernes kontrol.

2. Udstyret til indsamling af levende dyr skal rengøres og desinficeres, før det tages i brug igen. Kasser til levering af fjerkræ til slagteriet skal være fremstillet af korrosionsbestandigt materiale og være lette at rengøre og desinficere.

3. Ved ankomsten til slagteriet skal dyrene hvile, før de slagtes.

KAPITEL II: BETINGELSER FOR SLAGTERIER

For slagterier gælder følgende:

1. De skal have et lokale eller en overdækket afdeling til at modtage dyrene og undersøge dem før slagtning.

2. De skal være opført på en sådan måde, at kødet ikke bliver forurenet, dvs.:

- Der skal være et slagtelokale dels til bedøvelse og afblødning dels til plukning og eventuelt skoldning, som skal foregå på hvert sit sted.

- Der skal være et lokale til udtagning af organer og videre behandling, som er stort nok til, at udtagningen af organer kan foregå på et sted, der er tilstrækkeligt langt fra de andre arbejdssteder til at forhindre forurening eller er adskilt fra dem ved en skillevæg.

- Slagtekæderne skal være udformet, så slagteprocessen skrider kontinuerligt frem og der undgås krydskontaminering mellem de forskellige dele af slagtekæderne samt mellem slagtekroppe og vægge, udstyr mv.

- Der skal være et tilstrækkeligt beskyttet område til ekspedition af kød.

3. De skal have aflåselige lokaler til kølelagring af kasseret kød og produkter, der er uegnede til konsum.

4. De skal have faciliteter til at desinficere værktøj med mindst 82 °C varmt vand eller et alternativt system med tilsvarende virkning.

5. Håndvaskene til det personale, der håndterer uindpakket kød, skal være udstyret med haner, der ikke er håndbetjente.

6. Der skal være et separat sted med de nødvendige faciliteter til rengøring og desinfektion af transportmidler og eventuelt transportudstyr som fx kasser. Disse steder og faciliteter er ikke obligatoriske, hvis der findes officielt godkendte steder og faciliteter i nærheden.

7. Der skal være tilstrækkeligt udstyrede, aflåselige faciliteter eller om nødvendigt et lokale, som udelukkende er til dyrlægens rådighed.

KAPITEL III: BETINGELSER FOR OPSKÆRINGSVIRKSOMHEDER

Opskæringsvirksomheder skal:

1. være opført, så arbejdet skrider kontinuerligt frem eller de forskellige batcher er adskilt.

2. have rum til separat oplagring af emballeret og uindpakket kød, medmindre det oplagres på forskellige tidspunkter.

3. have opskæringslokaler, der er udstyret, så kølekæden ikke afbrydes under opskæringen.

4. have håndvaske med haner, der ikke er håndbetjente, til det personale, der håndterer uindpakket kød.

5. have faciliteter til at desinficere værktøj med mindst 82 °C varmt vand eller et alternativt system med tilsvarende virkning.

6. Hvis følgende arbejde foregår på opskæringsvirksomheden:

- eviscerering af gæs og ænder, der er opdrættet til produktion af foie gras, og som er bedøvet, afblødt og plukket på produktionsbedriften,

- eviscerering af "New York dressed" fjerkræ,

skal der være særskilte lokaler hertil, medmindre dette arbejde udføres på et andet tidspunkt end opskæringen og på betingelse af, at der rengøres og desinficeres ordentligt bagefter.

KAPITEL IV: SLAGTEHYGIEJNE

1. Kun levende dyr til slagtning må bringes ind i slagtelokalet bortset fra opdrættede strudsefugle, der er slagtet på produktionsstedet, "New York dressed" fjerkræ, der er slagtet på bedriften, vildtlevende småvildt og gæs og ænder, der er opdrættet til produktion af foie gras, og som er bedøvet, afblødt og plukket på produktionsbedriften.

Dyr, der er døde under transporten eller før slagtningen, må ikke anvendes til konsum.

2. Slagteriernes ledere skal følge myndighedernes instrukser, for at det levende syn kan gennemføres under passende forhold.

3. På virksomheder, der er autoriseret til slagtning af forskellige dyrearter eller til håndtering af opdrættede strudsefugle eller vildtlevende småvildt, skal der træffes foranstaltninger til at undgå krydskontaminering, ved at de forskellige arter behandles adskilt enten på forskellige tidspunkter eller i forskellige lokaler. Der skal være separate faciliteter til at modtage og opbevare slagtekroppe af opdrættede strudsefugle, der er slagtet på bedriften, og kroppe af vildtlevende småvildt.

4. Fjerkræ, der føres ind i slagtelokalet, skal straks slagtes efter at være blevet bedøvet undtagen ved rituel slagtning.

5. Bedøvelse, afblødning, flåning eller plukning, behandling og udtagning af organer foretages hurtigst muligt og på en sådan måde, at kødet ikke bliver forurenet. Der skal især træffes foranstaltninger til at undgå, at fordøjelseskanalens indhold flyder ud ved udtagningen af organer.

6. Slagteriernes ledere skal følge myndighedernes instrukser, for at kødkontrollen kan gennemføres under passende forhold, så det slagtede fjerkræ kan blive kontrolleret ordentligt.

7. Organer eller dele af organer, der ikke er fjernet fra slagtekroppen inden undersøgelsen efter slagtning, skal, bortset fra nyrerne, så vidt muligt fjernes helt og så hurtigt som muligt efter undersøgelsens afslutning, medmindre myndighederne tillader andet.

8. Efter undersøgelsen og eviscereringen skal de slagtede dyr hurtigst muligt rengøres og køles til en temperatur på højst 4 °C, medmindre kødet opskæres varmt. Det opskårne kød nedkøles omgående til 4 °C.

9. Når fjerkrækroppe afkøles i vandbad, skal der tages hensyn til følgende:

a) Der skal træffes alle forholdsregler for at undgå krydskontaminering af kroppene, idet der tages hensyn til parametre som kropsvægt, vandtemperatur, vandmængde og vandstrømmens retning og afkølingstid.

b) Vandbadet skal tømmes fuldstændigt, rengøres og desinficeres, hver gang det er nødvendigt, dog mindst en gang om dagen.

c) Kalibreret kontroludstyr skal løbende registrere følgende:

- vandforbruget under overbrusningen før vandbadet

- temperaturen på vandet i karret eller karrene på de steder, hvor slagtekroppene føres ind og ud

- vandforbruget under vandbadet

- de nedsænkede kroppes samlede vægt.

10. Syge og mistænkte dyr eller dyr, der er slagtet som led i programmer for udryddelse eller bekæmpelse af sygdomme, må ikke slagtes på virksomheden, medmindre myndighederne giver tilladelse hertil. I så fald skal slagtningen foregå under officielt tilsyn, og der skal træffes foranstaltninger til at undgå forurening. Lokalerne skal rengøres og desinficeres, inden slagtningen genoptages.

KAPITEL V: HYGIEJNE UNDER OPSKÆRING OG UDBENING

Arbejdet med kødet skal tilrettelægges på en sådan måde, at der undgås kontaminering, og i den forbindelse gælder især følgende:

1. Kød til opskæring skal bringes ind i arbejdslokalerne, efterhånden som der er brug for det.

2. Mens kødet opskæres, udbenes, skæres i skiver eller terninger, indpakkes og emballeres, må nedkølingen af det ikke afbrydes.

Kød, der udbenes og opskæres, inden det er nedkølet til 4 °C, skal bringes direkte fra slagtelokalet til opskæringslokalet i én arbejdsgang eller også anbringes i et kølerum, til det skal bruges. Opskæringen skal finde sted umiddelbart derefter.

3. Kødet skal straks efter opskæring og eventuel indpakning og emballering nedkøles til 4 °C.

4. På virksomheder, der er autoriseret til opskæring af forskellige dyrearter eller håndtering af "New York dressed" fjerkræ og vildtlevende småvildt, skal der træffes foranstaltninger til at undgå krydskontaminering, eventuelt ved at de forskellige arter behandles adskilt enten på forskellige tidspunkter eller i forskellige lokaler.

KAPITEL VI: SLAGTNING PÅ BEDRIFTEN

1. Myndighederne kan på følgende betingelser tillade, at fjerkræ, jf. kapitel IV, punkt 1, slagtes på bedriften:

a) Bedriften skal være under regelmæssig dyrlægekontrol og må ikke være omfattet af nogen dyresundheds- eller folkesundhedsmæssige restriktioner.

b) Myndighederne skal forinden underrettes om, hvornår fjerkræslagtningen foregår.

c) Bedriften skal have faciliteter til indsamling af dyrene, så gruppen kan undersøges før slagtning.

d) På bedriften skal der være et lokale, som egner sig til hygiejnisk slagtning og videre håndtering af slagtekroppene.

e) Dyrevelfærdskravene skal overholdes.

f) Dyrene skal ledsages af relevante oplysninger fra journaler eller optegnelser over oplysninger, jf. kapitel II, punkt 2, i bilag I til forordning (EF) nr. .../... [om fødevarehygiejne] og et certifikat, som er underskrevet af myndighederne, og hvoraf det fremgår, at dyrene før slagtning er blevet undersøgt på bedriften og fundet sunde.

2. Er der tale om fjerkræ opdrættet med henblik på produktion af foie gras, transporteres de ikke-eviscererede slagtekroppe under overholdelse af kølekædeprincipperne straks til et slagteri eller en opskæringsvirksomhed. Slagtekroppene skal eviscereres inden 24 timer efter slagtningen under myndighedernes tilsyn.

3. "New York dressed" fjerkræ, der er slagtet på produktionsbedriften, kan opbevares i op til 15 dage ved en temperatur på højst 4 °C. Slagtekroppene skal senest ved denne periodes udløb eviscereres på et slagteri eller en opskæringsvirksomhed.

KAPITEL VII: SÆRLIGE BETINGELSER

1. Medlemsstaterne kan tilpasse bestemmelserne i kapitel II og III for at tilgodese de virksomheder, der ligger i områder med særligt vanskelige geografiske forhold, eller som har forsyningsvanskeligheder eller leverer til det lokale marked. Hygiejnen må ikke lide under det. Medlemsstaterne giver Kommissionen nærmere oplysninger om de særlige betingelser.

Ved virksomheder, der leverer til det lokale marked, forstås bedrifter med en årlig produktion på under 10 000 stk. fjerkræ, som leverer fersk fjerkrækød fra deres bedrifter i små mængder:

- enten direkte til den endelige forbruger på bedriften eller på ugentlige markeder i nærheden af bedriften eller.

- til detailhandlere med henblik på direkte salg til den endelige forbruger forudsat, at detailhandlerne driver forretning i samme område som producenten eller i et tilgrænsende område.

2. Medlemsstaterne kan:

- tillade, at opdrættet fuglevildt og opdrættet småvildt, der er slagtet og afblødt på bedriften, håndteres yderligere på virksomheder, der er autoriseret hertil.

- kan fravige slagte- og eviscereringsbestemmelserne, når det drejer sig om produktion af delvis eviscereret eller ikke-eviscereret opdrættet fjervildt.

3. Fjerkræ, der er opdrættet med henblik på produktion af foie gras, kan slagtes, afblødes og plukkes på bedriften, hvis dette arbejde foregår i et separat lokale, der opfylder hygiejnebestemmelserne fuldt ud. De ikke-eviscererede slagtekroppe skal under overholdelse af kølekædeprincipperne straks transporteres til et slagteri eller en opskæringsvirksomhed med et særligt lokale, hvor slagtekroppene skal eviscereres inden for 24 timer under myndighedernes tilsyn. Under transporten skal fjerkrækroppene ledsages af et certifikat, der er underskrevet af embedsdyrlægen, med oplysninger om oprindelsesflokkens sundhedsstatus og hygiejnen på produktionsbedriften.

4. Tillader myndighederne, at der slagtes dyr på bedriften i henhold til punkt 3, gælder følgende betingelser:

- bedriften skal være under regelmæssig dyrlægekontrol og må ikke være omfattet af nogen dyresundheds- eller folkesundhedsmæssige restriktioner

- myndighederne skal forinden underrettes om slagtedatoen

- bedriften skal have faciliteter til indsamling af dyrene, så gruppen kan undersøges før slagtning

- der skal på bedriften være et lokale til hygiejnisk slagtning og videre håndtering af dyrene

- dyrevelfærdskravene skal overholdes.

AFSNIT III: KØD AF OPDRÆTTET VILDT

1. Bestemmelserne for kød af tamhovdyr gælder for produktion og markedsføring af kød af opdrættede vilde parrettåede hovdyr (hjortedyr og dyr af svinefamilien).

2. Bestemmelserne for fjerkrækød gælder for produktion og markedsføring af kød af strudsefugle. Der skal forefindes egnede faciliteter, som er tilpasset dyrenes størrelse.

3. Uanset punkt 1 og 2 kan myndighederne give tilladelse til, at opdrættet vildt slagtes på oprindelsesstedet, hvis det ikke kan transporteres, for at undgå, at den, der håndterer dyrene, udsættes for risiko, eller for at beskytte dyrenes velfærd. Denne tilladelse kan gives, hvis:

- dyrene ikke kan transporteres, da der ellers ville være risiko for den, der håndterer dyrene, eller dyrenes velfærd ville være truet

- besætningen er under regelmæssig dyrlægekontrol og ikke er omfattet af nogen dyresundheds- eller folkesundhedsmæssige restriktioner

- dyrenes ejer fremsætter anmodning herom

- myndighederne forinden underrettes om slagtedatoen

- bedriften har faciliteter til indsamling af dyrene, så gruppen kan undersøges før slagtning

- der på bedriften er et lokale, som egner sig til slagtning, stikning og afblødning af dyrene og til eventuel plukning af strudsefugle

- dyrene inden slagtning ved stikning og afblødning bedøves i henhold til direktiv 93/119/EF; der kan gives tilladelse til aflivning ved skydning

- de slagtede og afblødte dyr hurtigst muligt efter slagtning transporteres ophængt under tilfredsstillende hygiejneforhold til en autoriseret virksomhed. Hvis det ikke inden for en time er muligt at transportere det vildt, der er slagtet på opdrætningsstedet, til en autoriseret virksomhed, skal det transporteres i en container eller et transportmiddel, hvori temperaturen er på mellem 0 °C og 4 °C. Organerne skal udtages hurtigst muligt efter bedøvelsen og afblødningen.

- de slagtede dyr under transporten til den autoriserede virksomhed ledsages af et af embedsdyrlægen udstedt og underskrevet certifikat med en erklæring om, at resultatet af undersøgelsen før slagtning er tilfredsstillende, og at slagtningen og afblødningen er udført korrekt, og med angivelse af slagtetidspunktet.

AFSNIT IV: KØD AF VILDTLEVENDE VILDT

Dette afsnit gælder ikke for

1. privatpersoners eget forbrug eller privatpersoners tilberedning af vildtkød til eget forbrug

2. direkte leverancer af små mængder vildtlevende vildt og vildtkød til den endelige forbruger eller den lokale detailhandel. For ovennævnte transaktioner gælder nationale bestemmelser.

KAPITEL I: UDDANNELSE AF JÆGERE I SUNDHED OG HYGIEJNE

1. Personer, der afsætter nedlagt vildt til konsum, skal have tilstrækkeligt kendskab til vildthygiejne og vildtlevende vildts patologi for at kunne foretage en første undersøgelse af det på stedet.

Med henblik herpå drager medlemsstaterne omsorg for, at der findes uddannelses- og efteruddannelsesordninger for jægere, der mindst bør omfatte følgende:

- vildtlevende vildts normale anatomi, fysiologi og adfærd

- unormal adfærd og patologiske ændringer hos vildtlevende vildt som følge af sygdomme, miljøforurening eller andre faktorer, der kan påvirke menneskers sundhed, hvis vildtet spises

- hygiejnebestemmelser og korrekte metoder til håndtering, transport, udtagning af organer mv. efter aflivning af vildtlevende vildt

- retsforskrifter, love og administrative bestemmelser om sundhed og hygiejne i forbindelse med markedsføring af vildtlevende vildt.

Ordningerne udarbejdes og gennemføres så vidt muligt i samarbejde med officielt anerkendte jagtorganisationer for at garantere, at der gøres en løbende indsats for at oplyse og uddanne jægerne i de forhold, hvor kød af vildtlevende vildt kan være sundhedsfarligt for mennesker.

2. Jægere eller mindst en person i et jagtselskab skal have ovennævnte kvalifikationer til at foretage sundhedskontrol af nedlagte dyr.

KAPITEL II: NEDLÆGGELSE, UDTAGNING AF ORGANER OG TRANSPORT AF VILDTLEVENDE VILDT TIL EN AUTORISERET VIRKSOMHED

1. Storvildt skal, efter at det er nedlagt, have bugen skåret op og maven og indvoldene taget ud. For vildtlevende småvildts vedkommende kan organerne udtages helt eller delvis på stedet eller på en vildtforarbejdningsvirksomhed.

2. De, der er ansvarlige for markedsføringen af vildt, skal sikre, at nedlagte dyr, som skal afhændes eller markedsføres, hurtigst muligt efter at de er nedlagt, og i hvert fald inden kødet markedsføres, underkastes inspektion af myndighederne. I den forbindelse anvendes følgende procedure:

a) Kroppe og organer skal inden for en rimelig frist efter nedlæggelsen transporteres til en vildtforarbejdningsvirksomhed eller en vildtindsamlingscentral, hvor de skal nedkøles til den krævede temperatur. Det er forbudt at foretage nogen indgreb på vildtet på vildtindsamlingscentraler. Bringes vildtet først til en vildtindsamlingscentral, skal det transporteres til en vildt forarbejdnings virksomhedinden for en frist, som fastsættes af myndighederne. Under transporten til vildtindsamlingscentralen og vildtforarbejdnings virksomheden er det forbudt at lægge dyrene i bunker oven på hinanden. Vildtindsamlingscentraler og vildtforarbejdnings virksomheder, der tilhører jagtselskaber i fjerntliggende områder, kan undtages fra kravet om nedkøling, hvis klimaforholdene tillader det.

b) Hvis vildtkroppen ledsages af en erklæring fra den, der er ansvarlig for markedsføringen af vildtet, hvoraf det fremgår, at vildtet ikke havde unormale kendetegn, og at der ikke er mistanke om miljøforurening, kan indvolde, fx leveren og milten, være fjernet til eget forbrug inden transporten til vildtforarbejdningsvirksomheden. Hovedet kan være fjernet som jagttrofæ.

c) Hvis der er konstateret unormal adfærd før nedlægning eller patologiske forandringer ved undersøgelsen, eller hvis der er mistanke om miljøforurening, skal kroppen transporteres til vildtforarbejdningsvirksomheden sammen med organerne (undtagen i maver og tarme), som fortsat skal kunne identificeres som hørende til en given slagtekrop, for at blive underkastet en fuldstændig kødkontrol, og myndighederne skal sørge for, at jægeren underretter embedsdyrlægen herom. Embedsdyrlægen underkaster kroppen de undersøgelser, der er nødvendige for at stille en diagnose. På grundlag af diagnosen afgør embedsdyrlægen, om kroppen er egnet til konsum.

3. Arter, der kan være kontamineret med trichinella spiralis, skal sendes til et officielt anerkendt laboratorium for at blive undersøgt for eventuel forekomst af parasitten, før kroppen frigives til konsum.

4. Kroppe af vildtlevende vildt skal nedkøles til en temperatur på højst 7 °C for storvildts vedkommende og højst 4 °C for småvildts og slagteaffalds vedkommende.

5. Ved markedsføring af storvildt, der ikke er flået:

a) skal organerne være blevet underkastet kødkontrol på en vildtforarbejdningsvirksomhed

b) skal vildtet ledsages af et sundhedscertifikat, der er underskrevet af en embedsdyrlæge, og hvoraf det fremgår, at resultatet af kødkontrollen var tilfredsstillende

c) skal det være blevet nedkølet til en temperatur på højst:

- +7 °C og opbevaret ved en temperatur under +7 °C i højst 7 dage efter kødkontrollen

- +1 °C og opbevaret ved en temperatur under +1 °C i højst 15 dage efter kødkontrollen

d) skal det opbevares og håndteres adskilt fra andre fødevarer.

KAPITEL III: HÅNDTERING AF VILDTLEVENDE SMÅVILDT

1. Hurtigst muligt efter nedlæggelsen undersøges vildtet for tegn på, at kødet kan være sundhedsfarligt. Denne undersøgelse foretages af kvalificerede personer eller eventuelt en dyrlæge.

2. Konstateres der ved undersøgelsen ingen usædvanlige kendetegn, og er der før nedlæggelsen ikke konstateret nogen unormal adfærd, og er der heller ikke mistanke om miljøforurening, kan vildtet frigives direkte til privat konsum eller - på betingelser fastsat af myndighederne - til detailhandlen.

3. Transporteres småvildt til en vildthåndteringsvirksomhed, skal det inden for 24 timer efter nedlæggelsen nedkøles til en temperatur på højst 4 °C. Organerne skal uden unødig forsinkelse efter ankomsten til vildthåndteringsvirksomheden udtages helt eller delvis af vildtkroppene.

KAPITEL IV: HYGIEJNEBESTEMMELSER FOR VILDTFORARBEJDNINGSVIRKSOMHEDER

Dette kapitel gælder ikke for vildtforarbejdningsvirksomheder, som anvendes til indsamling eller håndtering af vildtkød til eget forbrug.

1. Kød af vildtlevende vildt skal tilvirkes på en autoriseret vildtforarbejdningsvirksomhed.

2. Organerne skal udtages hurtigst muligt ved ankomsten til vildtforarbejdningsvirksomheden, hvis det ikke allerede er sket på stedet. Lunger, hjerte, nyrer, mediastinum og eventuelt lever og milt kan enten adskilles fra eller forblive i naturlig forbindelse med kroppen.

3. Under opskæring, udbening, indpakning og emballering må den indre temperatur ikke overstige +7 °C i vildtlevende storvildt eller 4 °C i vildtlevende småvildt.

AFSNIT V: HAKKET KØD, TILBEREDT KØD OG MASKINUDBENET KØD

Dette afsnit gælder ikke for produktion og markedsføring af hakket kød til forarbejdningsindustrien; dette kød falder fortsat ind under bestemmelserne for fersk kød.

KAPITEL I: FREMSTILLINGSVIRKSOMHEDER

1. Virksomheder, som fremstiller hakket kød, tilberedt kød og maskinudbenet kød, skal

a) være udformet, så arbejdet skrider kontinuerligt frem og de forskellige batcher er adskilt

b) have rum til separat oplagring af emballeret og uindpakket kød, medmindre det oplagres på forskellige tidspunkter

c) have rum, der er udstyret, så temperaturkravene i kapitel III opfyldes

d) til det personale, der håndterer uindpakket kød, have håndvaske, der er udformet, så kontaminering ikke kan viderebringes. Andre tekniske faciliteter skal være udformet, så kontaminering ikke kan viderebringes

e) have faciliteter til at desinficere værktøj med mindst 82 °C varmt vand eller et alternativt system med tilsvarende virkning.

2. Produkterne skal være mikrobiologisk sikre.

KAPITEL II: KRAV TIL RÅVARER

1. Råvarer til fremstilling af hakket kød skal opfylde følgende krav:

a) Hakket kød skal være fremstillet af skeletmuskulatur (herunder omliggende fedtvæv).

b) Frosset eller dybfrosset kød til fremstilling af hakket kød skal være blevet udbenet, før det blev frosset, og have være oplagret i en begrænset periode efter udbeningen.

c) c) Hvis det er tilberedt af kølet kød, skal kødet anvendes:

- senest 6 dage efter slagtningen eller

- senest 15 dage efter slagtningen, hvis der er tale om udbenet, vakuumpakket oksekød.

d) Der må ikke anvendes kød med organoleptiske mangler .e) Hakket kød må ikke være fremstillet af

- affald fra udskæring og afpudsning (bortset fra affald fra afpudsning af hele muskler) , maskinudbenet kød eller kød, der indeholder knoglerester eller hud

- kød fra følgende dele af kvæg, svin, får eller geder: kød fra hovedet, bortset fra tyggemusklerne, den ikke-muskulære del af linea alba, området omkring forknæled og haseled og pillekød.

-

2. Råvarer til fremstilling af maskinudbenet kød skal opfylde følgende krav:

a) De skal opfylde kravene til fersk kød.

b) Det er forbudt at anvende følgende råvarer til fremstilling af maskinudbenet kød:

i) hos fjerkræ: fødder, halsskind, halsknogler og hoved

ii) hos andre dyr: knogler fra hovedet, fødder, haler, femurhals, tibia, fibula, humerus, radius og ulna.

KAPITEL III: HYGIEJNE UNDER OG EFTER FREMSTILLING

1. Kødet skal tilvirkes, så kontaminering så vidt muligt undgås. Med henblik herpå sørger lederen af fødevarevirksomheden for, at det anvendte kød

a) har en temperatur på højst 4 °C for fjerkræs vedkommende, 3 °C for slagteaffalds vedkommende og 7 °C for andet køds vedkommende

b) kun bringes ind i arbejdslokalerne, efterhånden som der er brug for det.

2. Ved fremstilling af hakket kød gælder følgende bestemmelser:

a) Kødet skal hakkes senest en time efter, at det er bragt ind i fremstillingslokalet. Der kan gives en længere frist i enkelttilfælde, hvis det af tekniske grunde kræves, at der tilsættes salt, eller hvis det ved risikoanalysen viser sig, at der ikke er nogen øget sundhedsfare for mennesker.

Hvis disse processer varer længere end ovenfor nævnt, må det ferske kød først anvendes, når kødets indre temperatur er sænket til højst 4 °C.

b) Straks efter fremstillingen skal det hakkede kød indpakkes og/eller emballeres på hygiejnisk måde og derefter nedkøles til og opbevares ved en temperatur på højst 2 °C.

c) Hakket kød må kun dybfryses én gang.

d) Hakket kød med tilsætning af højst 1 % salt er undergivet samme krav. Er der tilsat mere end 1 % salt, betragtes produktet som tilberedt kød.

e) For at tage hensyn til særlige forbrugsvaner og på betingelse af, at de animalske produkter ikke er sundhedsfarlige for mennesker, kan medlemsstaterne dispensere fra punkt 1-5. I så fald må det hakkede kød ikke forsynes med EF-sundhedsmærket.

f) Anvendes frosset eller dybfrosset kød til fremstilling af hakket kød, skal det udbenes, inden det nedfryses, medmindre myndighederne tillader udbening, lige inden det hakkes. Kødet må kun oplagres i en begrænset periode.

g) Fremstilles det hakkede kød af kølet kød, skal dette ske

- senest 6 dage efter slagtningen eller

- senest 15 dage efter slagtningen, hvis der er tale om udbenet, vakuumpakket okse- eller kalvekød.

h) Straks efter fremstillingen skal det hakkede kød indpakkes eller emballeres og

i) nedkøles til en indre temperatur på højst 2 °C eller

ii) nedfryses til en indre temperatur på højst -18 °C.

Disse temperaturkrav skal også opfyldes under oplagring og transport.

3. Ved fremstilling af maskinudbenet kød skal følgende krav opfyldes:

a) Råvarer til udbening fra et slagteri på stedet må ikke være mere end 7 dage gamle. Ellers må de ikke være mere end 5 dage gamle.

b) Anvendes det maskinudbenede kød ikke umiddelbart efter udbeningen, skal de kødbærende knogler oplagres og transporteres ved en temperatur på højst 2 °C, for nedfrosne produkters vedkommende en temperatur på højst -18 °C.

c) Kødbærende knogler fra frosne slagtekroppe må ikke genfryses.

d) Anvendes det maskinudbenede kød ikke senest en time efter, at det er fremstillet, skal det straks nedkøles til en temperatur på højst 2 °C.

e) Efter nedkølingen kan det maskinudbenede kød forarbejdes inden for 24 timer. Ellers skal det nedfryses senest 12 timer efter at være blevet fremstillet. Fryselagene skal inden for seks timer nå ned på en indre temperatur på højst -18 °C.

f) Frosset maskinudbenet kød skal indpakkes eller emballeres inden oplagring eller transport og må højst oplagres i tre måneder. Under transport og oplagring skal det opbevares ved en temperatur på højst -18 °C.

g) Maskinudbenet kød må kun anvendes i varmebehandlede kødprodukter, hvori temperaturen stiger til +70 °C i 30 minutter, eller med enhver anden tid- og temperaturkombination, der giver samme sikkerhed.

4. Hakket kød, tilberedt kød og maskinudbenet kød må ikke genfryses efter optøning.

KAPITEL IV: TILBEREDT KØD

1. Tilberedt kød, der er fremstillet af hakket kød, skal opfylde betingelserne for hakket kød.

2. Tilsætning af smagskorrigerende stoffer til hele fjerkrækroppe kan tillades i et særligt lokale, der er klart adskilt fra slagtelokalet.

3. Hvis kødet har været frosset eller dybfrosset, skal det anvendes inden for en tilstrækkeligt kort periode efter slagtningen.

4. Det kan tillades, at kødet udbenes på stedet umiddelbart før tilberedningen, hvis udbeningen sker under hygiejnisk tilfredsstillende forhold.

5. Tilberedt kød må kun dybfryses én gang.

6. Tilberedt kød skal efter fremstilling, indpakning og emballering hurtigst muligt nedkøles til en indre temperatur på højst 4 °C.

I frossen stand skal den indre temperatur ned på under -18 °C i henhold til artikel 1, stk. 2, i direktiv 89/108/EØF.

AFSNIT VI: KØDPRODUKTER

KAPITEL I: KRAV TIL RÅVARER

Følgende må ikke anvendes til tilberedning af forarbejdede kødprodukter:

a) kønsorganer fra både hun- og handyr undtagen testikler

b) urinvejsorganer undtagen nyrer og blære

c) brusk fra strubehoved, luftrør og ekstralobulære bronkier

d) øjne og øjenlåg

e) den ydre øregang

f) hornhindevæv

g) hos fjerkræ, hovedet (undtagen kam og ørelapper, hagelapper og karunkel), spiserør, kro, indvolde og kønsorganer.

AFSNIT VII: LEVENDE TOSKALLEDE BLØDDYR

Bestemmelserne om rensning gælder ikke for pighuder, sækdyr og havsnegle.

Levende toskallede bløddyr, der høstes uden for produktionsområder, og som er til direkte konsum, skal opfylde normerne i kapitel IV i dette afsnit.

KAPITEL I: SÆRLIGE HYGIEJNEBETINGELSER FOR PRODUKTION OG HØSTNING AF LEVENDE TOSKALLEDE BLØDDYR

A. BETINGELSER FOR PRODUKTIONSOMRÅDER

1. Levende toskallede bløddyr må kun høstes i områder, hvis beliggenhed og grænser er fastsat og klassificeret af myndighederne som følger:

a) Klasse A-områder: områder, hvor der må høstes levende toskallede bløddyr til direkte konsum. Levende toskallede bløddyr fra disse områder skal opfylde kravene i kapitel IV i dette afsnit.

b) Klasse B-områder: områder, hvor der må høstes levende toskallede bløddyr, som dog først må markedsføres til konsum efter behandling i et renseanlæg eller efter genudlægning.

c) Klasse C-områder: områder, hvor der må høstes levende toskallede bløddyr, som dog først må markedsføres efter genudlægning i en lang periode (mindst to måneder).

Kriterierne for klassificering af klasse B- og C-områder fastsættes på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet.

Bløddyr fra klasse B- og C-områder skal efter rensning eller genudlægning opfylde alle kravene i kapitel IV i dette afsnit.

Levende toskallede bløddyr fra sådanne områder, der ikke er blevet renset eller genudlagt, kan dog sendes til en forarbejdningsvirksomhed, hvor de skal underkastes en behandling for at hindre udvikling af patogene mikroorganismer. Behandlingen skal godkendes på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet.

2. Al produktion og høstning af toskallede bløddyr i områder, der af sundhedsmæssige grunde anses for uegnet hertil, eller i områder, der ikke er klassificeret i en af kategorierne i punkt 3, er forbudt. Producenterne skal forhøre sig hos myndighederne om, hvilke områder der er egnet til produktion og høstning.

3. Bestemmelserne i punkt 1 finder for kammuslingers vedkommende kun anvendelse på produkter fra skaldyrsbrug, men hvis der foreligger data til klassificering af høstområderne, også på kammuslinger, der ikke er opdrættede. Hvis høstområderne ikke kan klassificeres, gælder kravene i kapitel IV dog for kammuslinger, der ikke er opdrættede.

B. BETINGELSER FOR HØSTNING OG TRANSPORT AF LEVENDE TOSKALLEDE BLØDDYR TIL ET EKSPEDITIONSCENTER, ET RENSEANLÆG, ET GENUDLÆGNINGSOMRÅDE ELLER EN FORARBEJDNINGSVIRKSOMHED

1. Høstningen og den videre håndtering må ikke forårsage yderligere forurening af og for stor skade på de levende toskallede bløddyrs skaller eller væv og må ikke medføre ændringer, der i væsentlig grad vanskeliggør behandling ved rensning, forarbejdning eller genudlægning. Der gælder bl.a. følgende:

- de skal beskyttes, så de ikke bliver knust, får udvendige skader eller udsættes for rystelser

- de må ikke udsættes for ekstrem varme eller kulde

- de må ikke genneddykkes i vand, som kan medføre yderligere forurening.

2. Transportmidlerne skal have passende afløb og være udstyret, så der sikres de bedst mulige betingelser for overlevelse og ydes effektiv beskyttelse mod forurening.

3. Myndighederne skal efter anmodning fra producenten udstede et registreringsdokument til identifikation af hvert parti levende toskallede bløddyr under transport fra produktionsområdet til et ekspeditionscenter, et renseanlæg, et genudlægningsområde eller en forarbejdningsvirksomhed. For hvert parti skal producenten med letlæselig skrift, der ikke kan slettes, udfylde de relevante rubrikker i registreringsdokumentet. Dette dokument skal udfærdiges på mindst et af bestemmelseslandets sprog.

Registreringsdokumenterne skal nummereres fortløbende. Myndighederne fører et register over registreringsdokumenternes numre og over navnene på de personer, der høster levende toskallede bløddyr, og som dokumenterne er blevet udstedt til. Registreringsdokumentet for hvert parti levende toskallede bløddyr skal datostemples, når partiet leveres til et ekspeditionscenter, et renseanlæg, et genudlægningsområde eller en forarbejdningsvirksomhed. Det skal opbevares af de ansvarlige for driften af disse centre, anlæg, områder eller virksomheder i mindst tolv måneder eller i en længere periode, hvis myndighederne anmoder om det. Derudover er producenten også forpligtet til at opbevare det i en tilsvarende periode.

Hvis høstningen foretages af ekspeditionscentrets, renseanlæggets, genudlægningsområdets eller forarbejdningsvirksomhedens personale, kan registreringsdokumentet dog erstattes af en permanent transporttilladelse fra myndighederne.

4. Hvis et produktions- eller genudlægningsområde lukkes midlertidigt, må myndighederne ikke længere udstede registreringsdokumenter for det pågældende område og skal omgående suspendere gyldigheden af alle registreringsdokumenter, som allerede er udstedt.

C. BETINGELSER FOR GENUDLÆGNING AF LEVENDE TOSKALLEDE BLØDDYR

Ved genudlægning af levende toskallede bløddyr skal følgende betingelser overholdes:

1. Ledere af fødevarevirksomheder må kun udnytte de områder, der er blevet godkendt af de ansvarlige myndigheder til genudlægning af levende toskallede bløddyr. Områderne skal være klart afgrænset ved hjælp af bøjer, pæle eller andre fastgjorte anordninger; der skal være en minimumsafstand mellem genudlægningsområder og mellem genudlægningsområder og produktionsområder, for derved at mindske risikoen for spredning af forureningen.

2. Ved genudlægning skal der sikres optimale betingelser for rensning. Der skal især sørges for følgende:

- Metoderne til håndtering af levende toskallede bløddyr, der skal genudlægges, skal gøre det muligt for bløddyrene at genoptage fødefiltreringen efter neddykning i naturlige vandområder.

- Ved genudlægning af levende toskallede bløddyr må belægningstætheden ikke være større, end at rensning kan finde sted.

- De levende toskallede bløddyr neddykkes i havvand i genudlægningsområdet i en passende periode, der fastsættes på grundlag af vandtemperaturen. Denne periode skal være længere end den tid, det tager at nedbringe mængden af fækale bakterier til den i kapitel IV i dette afsnit tilladte mængde.

- Den minimumstemperatur, vandet skal have, for at en effektiv genudlægning kan opnås, fastlægges i givet fald og bekendtgøres af myndighederne for hver art levende toskallede bløddyr og hvert godkendt genudlægningsområde.

- For at undgå, at partierne blandes, holdes stederne inden for et genudlægningsområde godt adskilt.

3. De, der står for genudlægningsområderne, skal løbende registrere, hvor de levende toskallede bløddyr kommer fra, genudlægningsperioden, genudlægningsstedet og partiets destination efter genudlægningen, og de registrerede oplysninger skal holdes til rådighed for myndighederne.

4. Efter høstning fra et genudlægningsområde skal partierne under transporten fra genudlægningsområdet til det autoriserede ekspeditionscenter, renseanlæg eller den autoriserede forarbejdningsvirksomhed være ledsaget af et registreringsdokument, undtagen i de tilfælde, hvor genudlægningsområdet og ekspeditionscentret, renseanlægget og forarbejdningsvirksomheden drives af samme personale. Dette dokument skal udfærdiges på mindst et af bestemmelseslandets sprog.

KAPITEL II: EKSPEDITIONSCENTRE OG RENSEANLÆG

A. ANLÆG

1. Anlæggene må ikke være udsat for oversvømmelse ved normalt højvande eller afstrømning fra omgivende områder.

2. Alle renseanlæg eller ekspeditionscentre skal være udstyret med anlæg, der gør det muligt at tilføre rent havvand.

B. SÆRLIGE BETINGELSER FOR RENSEANLÆG

Ud over betingelserne under A skal renseanlæg opfylde følgende betingelser:

- rensningstankenes og vandbeholdernes indvendige overflader skal være glatte, hårde og vandtætte og være lette at skrubbe rene eller rengøre med vand under tryk

- rensningstankene skal være konstrueret, så alt vandet kan løbe ud

- rensningstankene skal have tilstrækkelig tilstrømning af rent havvand og tilstrækkelig afløbskapacitet til den produktmængde, der skal renses

- hvis renseanlægget ikke forsynes direkte med rent vand, skal det have udstyr til rensning af havvand.

KAPITEL III: HYGIEJNEBETINGELSER FOR EKSPEDITIONSCENTRE OG RENSEANLÆG

A. HYGIEJNEBETINGELSER, DER SKAL OVERHOLDES I RENSEANLÆG

1. De levende toskallede bløddyr skal inden rensning vaskes rene for mudder og andre belægninger med rent havvand eller drikkevand under tryk.

2. Rensningstankene skal have en tilstrækkelig tilstrømning af havvand pr. time og pr. ton levende toskallede bløddyr, der behandles. Afstanden mellem vandindtag og udløb skal være tilstrækkelig stor til, at der undgås forurening.

3. Renseanlægget skal sikre, at de levende toskallede bløddyr hurtigt genoptager fødefiltreringen, renses for forurening, ikke bliver forurenet igen og kan holde sig i live på tilfredsstillende betingelser efter rensning med henblik på indpakning, opbevaring og transport inden markedsføring.

4. Mængden af levende toskallede bløddyr, der skal renses, må ikke overstige renseanlæggets kapacitet. De levende toskallede bløddyr skal renses kontinuerligt i en tilstrækkeligt lang periode til, at de mikrobiologiske normer i kapitel IV i dette afsnit kan overholdes.

5. Indeholder en rensningstank flere arter af toskallede bløddyr, skal behandlingens varighed baseres på den tid, der er nødvendig for den art, der kræver den længste rensningstid.

6. Beholderne, der benyttes til levende toskallede bløddyr i renseanlæg, skal være konstrueret således, at de tillader gennemstrømning af havvand. Lagene af levende toskallede bløddyr må ikke være tykkere, end at skallerne kan åbne sig under rensningen.

7. Efter rensningens afslutning skal de levende toskallede bløddyrs skaller vaskes grundigt ved spuling med drikkevand eller rent havvand.

8. Der må hverken holdes krebsdyr, fisk eller andre marine arter i en rensningstank, hvor der renses levende toskallede bløddyr.

9. Renseanlæg må kun acceptere partier af levende toskallede bløddyr, som er ledsaget af et registreringsdokument.

10. Renseanlæg, der sender partier af levende toskallede bløddyr til ekspeditionscentre, skal medsende et registreringsdokument.

11. Hver emballage med rensede levende toskallede bløddyr, der sendes til et ekspeditionscenter, skal forsynes med en etiket, der angiver, at de alle er blevet renset.

B. HYGIEJNEBETINGELSER, DER SKAL OVERHOLDES I EKSPEDITIONSCENTRE

1. Håndteringen af bløddyrene, såsom emballering og sortering, må ikke medføre, at produktet forurenes, eller påvirke bløddyrenes levedygtighed.

2. Ved vask og rengøring af levende toskallede bløddyr skal der bruges rent havvand eller drikkevand under tryk. Vandet må ikke genanvendes.

3. Ekspeditionscentrene må kun acceptere partier af levende toskallede bløddyr, der er ledsaget af det registreringsdokument, der er nævnt i punkt I.B.4, og som kommer fra et godkendt produktionsområde (klasse A), genudlægningsområde eller renseanlæg.

4. Bløddyr skal holdes væk fra steder, hvor der er husdyr.

5. Ekspeditionscentre om bord på skibe er underlagt betingelserne i punkt 1, 2 og 4. Bløddyrene skal komme fra et godkendt produktionsområde (klasse A). Betingelserne i kapitel II(A) finder med de fornødne ændringer anvendelse på denne form for ekspeditionscentre, selv om der kan fastsættes særlige betingelser.

KAPITEL IV: SUNDHEDSNORMER FOR LEVENDE TOSKALLEDE BLØDDYR

Levende toskallede bløddyr, der markedsføres til konsum, skal opfylde følgende krav:

1. De skal have organoleptiske egenskaber, der er tegn på friskhed og levedygtighed, herunder rene skaller, reaktion, når man banker på dem, og bortset fra kammuslinger, normal væskemængde mellem skallerne.

2. De skal opfylde mikrobiologiske kriterier eller være produceret efter mikrobiologiske retningslinjer, der fastsættes senere.

3. De må ikke indeholde toksiske eller skadelige stoffer, der forekommer naturligt eller er udledt i miljøet, i sådanne mængder, at den beregnede indtagelse med føden overtiger den acceptable daglige indtagelse (ADI).

4. De øvre grænser for indholdet af radionukleider må ikke overskride de grænser, som EF har fastsat for fødevarer.

5. Grænseværdier for marine biotoksiner:

a) Det samlede indhold af paralytisk skaldyrsgift (PSP) i bløddyrenes spiselige dele (hele kroppen eller enhver spiselig del heraf) må ikke overstige 80 mikrogram pr. 100 g bløddyrkød ved anvendelse af en metode, der er anerkendt af Kommissionen.

b) Det samlede indhold af amnesifremkaldende skaldyrsgift (ASP) i bløddyrenes spiselige dele (hele kroppen eller enhver spiselig del heraf) må ikke overstige 20 mikrogram domoinsyre pr. g ved anvendelse af HPLC-metoden.

c) Ved anvendelse af de sædvanlige biologiske analysemetoder må der ikke kunne fremkaldes positiv reaktion på tilstedeværelsen af diarréfremkaldende skaldyrsgift (DSP) i bløddyrenes spiselige dele (hele kroppen eller enhver spiselig del heraf).

Efter udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet fastsættes følgende i samarbejde med det relevante EF-referencelaboratorium:

- grænseværdier og analysemetoder for andre marine biotoksiner, hvis der er behov for det

- metoder til undersøgelse for virus og virologiske normer

- prøveudtagningsplaner samt de metoder og analytiske tolerancer, der skal anvendes for at kontrollere, om sundhedsnormerne overholdes. Indtil der er truffet afgørelse herom, skal der anvendes videnskabeligt anerkendte metoder til kontrol af, om sundhedsnormerne overholdes.

- andre sundhedsnormer eller andre former for kontrol, hvis der er videnskabeligt bevis for, at dette er nødvendigt for at beskytte folkesundheden.

KAPITEL V: INDPAKNING AF LEVENDE TOSKALLEDE BLØDDYR

1. Østers skal pakkes med den konkave skal nedad.

2. Alle pakninger med levende toskallede bløddyr, herunder vakuumpakninger med havvand, skal lukkes og forblive lukket, fra de forlader ekspeditionscentret, til de leveres til forbrugeren eller detailhandleren. Pakningerne kan dog åbnes på et ekspeditionscenter, for at bløddyrene kan ompakkes, eller i et renseanlæg, således at de kan renses.

KAPITEL VI: AUTORISATION AF VIRKSOMHEDER

Ekspeditionscentre og renseanlæg skal autoriseres af myndighederne.

KAPITEL VII: SUNDHEDSMÆRKNING OG MÆRKNING

1. Sundhedsmærkningen skal være vandbestandig.

2. Ud over de for sundhedsmærkning gældende krav skal der på etiketten være anført følgende oplysninger:

- de toskallede bløddyrs art (trivialnavn og videnskabeligt navn)

- pakkedato, mindst med angivelse af dag og måned.

Uanset Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler [30] kan holdbarhedsdatoen erstattes af angivelsen: "dyrene skal være levende på købstidspunktet".

[30] EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29.

3. Etiketten, der påsættes pakninger med levende toskallede bløddyr, som ikke er indpakket i detailsalgspakninger, skal opbevares i mindst 60 dage af detailhandleren, efter at pakningernes indhold er opsplittet.

KAPITEL VIII: OPBEVARING OG TRANSPORT AF LEVENDE TOSKALLEDE BLØDDYR

1. I lagerrummene skal de levende toskallede bløddyr opbevares ved en temperatur, der ikke skader deres sikkerhed og levedygtighed.

2. Uanset bestemmelserne i kapitel V, punkt 2, i dette afsnit må levende toskallede bløddyr ikke genneddykkes eller oversprøjtes med vand, efter at de er indpakket og har forladt ekspeditionscentret, medmindre der er tale om bløddyr, som ekspeditionscentret selv sælger en detail, eller der er tale om særlige betingelser, som fastsættes senere.

AFSNIT VIII: FISKERIVARER

kapitel i: betingelser for fiskerfartøjer

Fiskerivarer, der fanges i det naturlige miljø, skal fanges og eventuelt håndteres med henblik på afblødning, hovedskæring, rensning og fjernelse af finner, køles, nedfryses eller forarbejdes og/eller indpakkes/emballeres om bord på fartøjer i overensstemmelse med bestemmelserne i dette kapitel.

I. BETINGELSER FOR FISKERFARTØJERS UDSTYR

A. BETINGELSER FOR ALLE FARTØJER

1. Fiskerfartøjer skal være udformet og konstrueret, så produkterne ikke forurenes med lænsevand, spildevand, røg, brændstof, olie, smørefedt eller andre uacceptable stoffer.

2. De overflader, som fisken kommer i berøring med, skal være af korrosionsbestandigt materiale, der er glat og let at rengøre. Overfladerne skal være beklædt med bestandigt materiale, der ikke er giftigt.

3. Det udstyr og materiale, der anvendes i forbindelse med behandling af fisken skal være korrosionsbestandigt og let at rengøre.

B. FABRIKSFARTØJER

1. Fabriksfartøjer skal mindst have følgende:

a) et modtagelsesområde, der er forbeholdt ombordtagning af fiskerivarer, og som er indrettet således, at de successive landinger kan adskilles. Det skal være let at rengøre og udformet på en sådan måde, at fiskerivarerne er beskyttet mod solen og mod vejrliget samt mod alle kilder til forurening.

b) et hygiejnisk system til transport af fiskerivarerne fra modtagelsesområdet til arbejdspladserne.

c) arbejdspladser, der er store nok til, at tilvirkningen og forarbejdningen af fiskerivarerne kan foregå hygiejnisk, lette at rengøre og udformet på en sådan måde, at al forurening af fiskerivarerne undgås.

d) steder af tilstrækkelige dimensioner til opbevaring af færdigvarerne, udformet på en sådan måde, at de er lette at rengøre. Hvis der findes et anlæg til behandling af affald om bord, skal der være et separat lastrum til opbevaring af dette affald.

e) et rum til opbevaring af emballage, der er adskilt fra rum til tilvirkning og forarbejdning af fiskerivare