7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/65 
Tillægsudtalelse om forslag til Rådets afgørelse om forbedring af erhvervsklimaet og fremme 
af udviklingen af virksomheder, især små og mellemstore virksomheder, i Fællesskabet (*) 
(90/C 56/17) 
Det Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium besluttede den 25. paril 1989, i overensstem­
melse med forretningsordenens artikel 20, stk. 3, at afgive tillægsudtalelse om det ovennævnte 
emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede G.W.M. Lustenhouwer til ordfører. Sektionen vedtog sin 
udtalelse den 4. oktober 1989. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 271. plenarforsamling (mødet den 16. 
november 1989) enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Små og mellemstore virksomheder samt håndværk 
i EF 
1.1. De små og mellemstore virksomheder samt 
håndværk spiller en betydelig rolle i næsten alle økono­
miske sektorer i EF. De millionvis af SMV, der findes i 
EF, er derfor undværlige for væksten og beskæftigelsen 
i medlemsstaterne. Det er således fuldt ud berettiget, at 
EF i de senere år har udviklet en politik, der er specielt 
rettet mod disse virksomheder. ØSU har også henvist 
hertil i forskellige rapporter, herunder ikke mindst i sin 
udtalelse om aktionsprogrammet for SMV (ordfører: 
Calvet Chambon) (2). 
For ganske nylig gav ØSU udtryk for sin tilfredshed 
med Kommissionens planer for de kommende år og 
med det dertil knyttede budget. Denne tillægsudtalelse 
omhandler visse karakteristika ved SMV og skal bidra­
ge til EF's bestræbelser på at løse de dermed forbundne 
problemer. 
I takt med den øgede europæiske integration vil en 
europæisk politik vedrørende SMV blive stadig mere 
tiltrængt. Allerede nu kan det mærkes, at de nationale 
regeringers beføjelser indskrænkes — og dette vil blive 
endnu mere mærkbart fremover. Flere og flere beføjel­
ser vil i fremtiden ligge hos EF's institutioner. Dette 
nødvendiggør, at EF er opmærksom på de små og 
mellemstore virksomheders problemer, så man undgår, 
at de spørgsmål, der ikke længere udelukkende kan 
løses på nationalt plan, går i glemmebogen på europæ­
isk plan. 
ØSU bemærker med tilfredshed, at Rådet den 26. sep­
tember 1989 vedtog en resolution om udvikling af 
underleverancer i Fællesskabet. ØSU støtter enhver ind­
sats til fremme af større medinddragelse af SMV på 
underleverandørområdet. 
(*) EFT nr. C 79 af 30. 3. 1989, s. 5. 
(2) EFTnr. C 232 af 31. 8. 1987. ØSU bemærker tillige, at Rådet samme dag opfordrede 
Kommissionen til at videreføre sit arbejde med den 
rolle, som håndværket og de meget små virksomheder 
spiller i EF. ØSU er rede til at afgive udtalelse om 
spørgsmålet, når det anses for passende. 
1.2. Allerede på dette sted skal opmærksomheden 
henledes på et særligt kompliceret problem, som ofte 
vanskeliggør udformningen af en europæisk politik for 
SMV. Det drejer sig om de statistiske data, som er mest 
uundværlige for en sådan politik. Gennem adskillige år 
har man fra mange sider ytret ønske om en bedre 
afstemning af de statistiske oplysninger om SMV. ØSU 
har desværre under udfærdigelsen af denne udtalelse 
endnu engang måttet konstatere, at der ikke er sket 
nogen forbedringer på dette område. Der foreligger 
stadig ikke nogen EF-dækkende SMV-statistik, hvilket 
resulterer i, at en vurdering af de relevante udvikling­
stendenser kun kan blive tilnærmelsesvis. ØSU opfor­
drer derfor indtrængende Kommissionen til at sørge 
for en bedre afstemning af de forskellige nationale 
statistikker, bl.a. ved hjælp af harmonisering af de 
inddelingskriterier, som medlemsstaterne opererer med, 
så de politiske beslutningstagere får indsigt i de statisti­
ske data og dermed kan justere politikken bedre, uden 
at dette dog må medføre alt for meget administrativt 
besvær for de virksomheder, som skal meddele op­
lysningerne. 
2. De små og mellemstore virksomheders karakteris­
tika 
2.1. Den politik, som Fællesskabet i samarbejde med 
samtlige berørte kredse skal udarbejde med hensyn til 
SMV, skal tjene det hovedformål at bidrage til løsning­
en af de problemer, disse virksomheder står overfor. 
Som følge deraf er det nødvendigt at analysere denne 
virksomhedstypes karakteristika, så politikken kan af­
stemmes derefter. 
På trods af de markante forskelle mellem EF's små og 
mellemstore virksomheder, dels fra branche til branche 
og dels fra medlemsstat til medlemsstat, afføder netop 
Nr. C 56/66 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.3.90 
størrelsen normalt visse fælles karakteristika. I denne 
forbindelse skal det bemærkes, at der specielt for koope­
rativers vedkommende undertiden kan være tale om 
andre karakteristika end de i det følgende nævnte, og 
at disse karakteristika naturligvis ikke alle er kendetegn­
ende for små og mellemstore virksomheder. 
Følgende karakteristika er alment kendte: 
— ejeren/chefen spiller en central rolle i virksomhedens 
drift, 
— en høj grad af fleksibilitet, som hænger nøje sammen 
hermed, og som kommer til udtryk i en udstrakt 
evne til at tilpasse sig foranderlige forhold, 
— hyppigt findes der ingen specialiserede ledende med­
arbejdere, 
— virksomhederne er ret »arbejdskraftintensive«, 
— hyppigt et godt, fagligt velkvalificeret personale, 
ikke mindst inden for håndværket, 
— de har vanskelig adgang til kapitalmarkedet, 
— som hovedregel er aktiviteterne begrænset til det 
lokale eller regionale plan, 
— ingen markedsdominans, 
— ringe forsknings- og udviklingskapacitet og en kraf­
tigere fokusering på den daglige drift, hvilket især 
kan medføre problemer for underleverandører, når 
den teknologiske udvikling går hurtigt, 
— ingen eller utilstrækkelige markedsanalyser, 
— et dårligt udviklet system til prisfastsættelse, 
— en lav grad af planlægning og kun få finansierings­
planer på mellemlang sigt, 
— hyppigt mangel på de nødvendige midler og det 
nødvendige kendskab til en række vigtige aktiviteter 
af betydning for optimal drift af virksomheden. 
2.2. For mange af disse karakteristika og de dermed 
følgende problemer gælder, at en praksisorienteret råd­
givning af virksomhedslederne samt uddannelse af virk­
somhedsledere og medarbejdere kan føre til meget gode 
resultater. De enkelte medlemsstater bør sørge for de 
nødvendige strukturer hertil. ØSU konstaterer, at Kom­
missionen med rette lægger stor vægt på, at SMV infor­
meres grundigt. Man må dog ikke glemme, at informa­
tionerne skal gå hånd i hånd med en rådgivning af 
virksomhederne. Det er vigtigt, at virksomhederne lærer 
at udnytte den modtagne information. I nogle medlems­
stater er der blevet oprettet særlige rådgivningskontorer 
af eller for SMV-lederes organisationer. Det ville være 
hensigtsmæssigt at sætte disse kontorer og virksomhed­
skonsulenter fra forskellige medlemsstater i kontakt 
med hinanden på EF-plan og se, hvordan de kan lære 
af hinandens erfaringer. 3. De små og mellemstore virksomheders plads og 
position i Fællesskabet 
3.1. Som tidligere bemærket findes der stort set intet 
statistisk materiale om disse virksomheder på EF-plan. 
Man kan dog generelt sige, at SMV yder et væsentligt 
bidrag til beskæftigelsen i medlemsstaterne. Det er sik­
kert, at stigningen i beskæftigelsen i stort omfang kan 
tilskrives disse virksomheder. Desuden har SMV med 
hensyn til beskæftigelsen i en række tilfælde vist sig at 
være en stabil faktor i perioder med økonomisk ned­
gang, selv om en del små virksomheder er blevet trukket 
med ned, når større virksomheder har måttet give op. 
Som følge af SMV's betydning for EF's økonomiske 
udvikling, er det af forskellige grunde nødvendigt at 
være opmærksom på denne gruppe af virksomheder. 
3.2. Grunde til at EF bør føre en specifik SMV-politik 
— Fra et økonomisk synspunkt: SMV rummer et stort 
økonomisk potentiel. Over 90% af alle virksom­
heder i EF hører til kategorien små og mellemstore 
virksomheder. 
— Fra et konkurrencemæssigt synspunkt: der er abso­
lut nødvendigt at stimulere konkurrencen på EF's 
indre marked. Allerede nu ser man, at der i takt med 
det indre markeds gennemførelse ruller en bølge af 
fusioner, overtagelser og samarbejdsaftaler hen over 
Europa. Selv mange store virksomheder mener, at 
de er for små til at kunne udnytte det store marked 
effektivt. En aktiv europæisk konkurrencepolitik og 
stimulering af SMV kan forhindre, at disse koncen­
trationer får en så stor dominans på markedet, at 
sund konkurrence begrænses. 
— På baggrund af SMV's særlige karakteristika: den 
begrænsede størrelse medfører en række problemer, 
såsom ringe adgang til finansieringskilder, persona­
lemangel, manglende uddannelse, begrænsede eks­
portmuligheder, mangel på intern ekspertise osv. 
EF-politikken bør medvirke til, at sådanne ulemper 
fjernes. 
— Fra et regionalpolitisk synspunkt: netop i de mindre 
udviklede og ofte også perifert beliggende regioner 
i EF spiller denne virksomhedstype en vigtig rolle. 
Opretholdelsen af distributionskanaler (f.eks. butik­
ker) er her af meget stor betydning, og de små og 
mellemstore virksomheder spiller desuden en stor 
rolle for udviklingen af turismen. I denne forbindel­
se er det vigtigt at fremme hotel- og restaurations­
branchen yderligere for at forhindre, at tredjelande 
høster gevinsten af investeringer i denne sektor. Bl. 
7.3.90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/67 
a. i forbindelse med harmoniseringen af momsen 
skal det forebygges, at de satser, som gælder for 
bl.a. hotelovernatninger osv., fører til en forværring 
af virksomheders konkurrencemæssige stilling set i 
forhold til tredjelandevirksomheder. Også af hensyn 
til regionalpolitikken er EF nødt til at stimulere 
turismen og hotel- of restaurationsbranchen ved 
at frigøre ekstra midler, især ved at give bedre 
adgangsmuligheder til strukturfondene og NIC. Det 
må forhindres, at visse områder, såsom landbrug­
sområder i tilbagegang, afskæres fra at opnå EF-
støtte, idet specielt turismen vil kunne skabe større 
beskæftigelse i sådanne områder. Desuden er koope­
rativer ofte aktive i disse områder. 
— Fra et socialpolitisk synspunkt: arbejdssituationen i 
disse virksomheder er kendetegnet ved en nær og 
direkte kontakt mellem arbejdsgiveren/ejeren og ar­
bejdstagerne. Strukturen er ofte mindre stiv end i 
de store virksomheder og har sine egne karakteristi­
ka og problemer, som hænger sammen med, at 
kontakten er så direkte. Man bør give høj prioritet 
til oplæring og uddannelse af arbejdstagere og unge i 
SMV ved at forbedre medlemsstaternes eksisterende 
ordninger på dette område og ved at trække på 
erfaringerne fra medlemsstater med gamle traditio­
ner på dette felt. Den løbende omskoling, som tek­
nologiske ændringer nødvendiggør, er undertiden 
helt umulig at gennemføre i små og mellemstore 
virksomheder eller kan hyppigt kun gennemføres i 
begrænset udstrækning, fordi det med et lille med­
arbejderantal er vanskeligt, for ikke at sige umuligt, 
at frigøre medarbejdere til omskolingsformål. Der­
for skal der tilvejebringes særlige faciliteter med 
sigte på omskoling af arbejdstagere i små og mellem­
store virksomheder. ØSU henviser igen til Den Euro­
pæiske Fælles Akt, som tilføjede en ny artikel 118 
A til Traktaten. I denne artikel er det udtrykkeligt 
fastlagt, at det i direktiver til forbedring af arbejds­
miljøet skal undgås, at der pålægges administrative, 
finansielle og retlige byrder af en sådan art, at 
de hæmmer oprettelse og udvikling af SMV; ØSU 
fremhæver imidlertid, at dette ikke må medføre, at 
lovgivningen eller praksis resulterer i, at arbejdsta­
gerne i SMV nyder mindre beskyttelse. 
— Fra et forbrugerpolitisk synspunkt: eftersom de små 
og mellemstore virksomheder i mange sektorer 
kommer i direkte kontakt med forbrugerne, skal 
bestemmelser til beskyttelse af forbrugerne tage 
højde for disse virksomheders plads og rolle i distri­butionssystemet, uden at det i nævneværdig grad 
går ud over forbrugerbeskyttelsen. På den ene side 
er det i SMV-ernes interesse, at forbrugerne har 
bedre levevilkår, på den anden side er det i forbru­
gernes interesse, at denne virksomhedskategori fun­
gerer godt, så der kan opretholdes et fintmasket 
distributionsnet. Dette bliver bestemt ikke mindre 
nødvendigt af, at den europæiske befolknings 
gennemsnitsalder er stigende. 
3.3. De ovenfor anførte argumenter, hvortil kunne 
føjes mange flere (man kunne specielt nævne transport­
politikken, som i høj grad kan bringe SMV'er i fjerntlig­
gende områder nærmere), demonstrerer klart, at det 
også er en opgave for EF at beskæftige sig med SMV. 
Behovet for dette bliver stadig mere mærkbart nu, hvor 
den gradvise gennemførelse af det indre marked har 
øget tempoet for overførelse af kompetence til EF-
instanserne, især som følge af Den Europæiske Fælles 
Akts ikrafttræden. Dermed får de nationale politikker 
mindre spillerum, f.eks. med hensyn til stimulering af 
SMV ved hjælp af skatte- og afgiftsregler. For at undgå, 
at der opstår et tomrum, skal Fællesskabet handle. 
Dette er særligt tydeligt på et område som konkurrence­
politikken, men der vil også komme andre områder til, 
f.eks. spørgsmålet om de små og mellemstore virksom­
heders finansiering. 
I den forbindelse må EF gøre sig klart, at SMV-politik-
ken i så høj grad som muligt skal afstemmes efter den 
politik, der føres på nationalt plan. Dette forudsætter 
en streng anvendelse af subsidiaritetsprincippet. Det er 
derfor påkrævet at etablere en løbende kontakt med 
både medlemsstaternes repræsentanter og de små og 
mellemstore virksomheders organisationer. 
4. Den opgave, Fællesskabet her stilles overfor, kan 
inddeles i to hovedområder: 
A) politikken omkring integration af SMV, 
B) den specifikke politik for disse virksomheder, hvor 
der i højere grad tages højde for sektorerne og de 
strukturelle karakteristika. 
4.1. AdA 
EF's integrationspolitik med hensyn til SMV skal ses 
som et udtryk for bevidstheden om, at man ved alle 
sider af Fællesskabets politik skal tage højde for politik­
kens indvirkning på SMV. Derfor er det nødvendigt 
hele tiden at undersøge, hvilke konsekvenser politikken 
har for SMV. De for nogen tid siden indførte »konsek­
vensanalyser« er et godt eksempel på dette, såfremt de 
anvendes seriøst og præcist. Endnu vigtigere er imidler-
Nr. C 56/68 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.3.90 
tid det rent politiske element i integrationspolitikken. 
Det betyder, at hele Kommissionen er sig integrations­
opgaven bevidst og accepterer, at ét af kommissions­
medlemmerne overvåger gennemførelsen af denne inte­
grationstanke inden for rammerne af den globale po­
litik. 
Da Kommissionen er organiseret med en meget vertikal 
struktur, vil dette forudsætte en tilpasningsproces. 
4.2. AdB 
Den specifikke politik kan også inddeles i to hovedom­
råder: 
1) sektorpolitikken, og 
2) den politik, der i højere grad er rettet mod de små 
og mellemstore virksomheders karakteristika. 
4.2.1. Sektorpolitikken omfatter forholdsregler, der 
er rettet mod små virksomheder i en bestemt sektor. 
Som eksempel kan her nævnes handels- og distribu­
tionssektoren. Inden for såvel engroshandel som detail­
handel konfronteres SMV med øget koncentration og 
virksomhedsstørrelse. Disse specifikke problemer kræ­
ver skærpet opmærksomhed fra EF's side, hvilket må 
komme til udtryk i den sektorspecifikke politik. 
4.2.2. Til den politik, der mere er rettet mod de 
små og mellemstore virksomheders karakteristika (også 
kaldet »facet-politik«), hører områder som finansiering, 
eksportfremmende foranstaltninger, informationsfor­
midling, god rådgivning og innovationer inden for 
SMV. 
I denne del af Fællesskabets politik for SMV skal man 
være opmærksom på strukturelle processer, der har 
indflydelse på, hvordan virksomhederne fungerer, og 
som medfører ændringer i de krav, der stilles til virk­
somhedsledelse, så som uddannelse og efteruddannelse. 
Foranstaltninger på dette felt bør også omfatte arbejds­
tagerne i SMV, ud fra den filosofi, at uddannelse og 
efteruddannelse skal opfattes som en investering i frem­
tiden og ikke som en øjeblikkelig udgiftspost. Envidere 
bor ogsu medhjælpende ægtefæller have mulighed for 
at deltage i erhvervsuddannelse. 
5. De små og mellemstore virksomheders fremtid 
5.1. Strukturerne i EF's erhvervsliv ændres med ri­
vende hast. 
Øget virksomhedsstørrelse og koncentration er gode 
eksempler herpå. 
Tendenser i retning af kædedannelse, leverandør-
og underleverandørvirksomhed, back-to-corebusiness, make-or-buy-beslutninger og elektronisk dataudvek­
sling har alle indflydelse på SMV. Selve begrebet »selv­
stændig erhvervsdrivende« ændres. Stadig flere små 
virksomheder, som tidligere arbejdede selvstændigt, fin­
der sammen i en eller anden form for kommercielt 
samarbejde, inden for såvel handel og industri som 
servicesektoren. Det mest velkendte eksempel er fran­
chisingfænomenet, som er vundet stærkt frem i de 
senere år, selv om fænomenet ud over de positive sider 
også afstedkommer spørgsmål og problemer, når det 
anskues i henseende til virksomhedsledernes frihed og 
selvstændighed. 
SMV er nødt til at tilpasse sig — eller endnu bedre 
foregribe — sådanne udviklingstendenser. Dette bør 
også stimuleres, bl.a. af de europæiske myndigheder via 
en aktiv, målrettet politik. Det kan de kun, hvis de fur 
tilstrækkeligt vide rammer til det. Love og forskrifter 
skal udformes i overensstemmelse hermed og må ikke 
være for snævre. Viden herom skal gøres let tilgængelig 
f.eks. ved hjælp af enkle »oplysningsbutikker« (one-
stop-shops). Udnyttelsen af denne viden skal stimuleres, 
hvilket kræver gode rådgivere. 
5.2. Der er tale om nye strukturer, som SMV skal 
indordne sig under, men også nye spørgsmål, som sam­
fundet skal tage stilling til. Det mest markante eksempel 
er miljøspørgsmålet. På hvilken måde kan SMV yde 
deres bidrag til løsningen, og under hvilke betingelser? 
I et samfund, hvor nye spørgsmål dukker op med stadig 
kortere mellemrum, er SMV nødt til at reagere hurtigt, 
hvis de ikke vil miste deres stilling på markedet. Også 
EF skal være godt rustet til opgaverne. Oprettelsen Af 
GD XXIII i Kommissionen er en god begyndelse, så­
fremt man i hele EF's interesse kan dække SMV's behov 
uden at fortabe sig i bureaukrati. 
6. Fremtiden for den europæiske SMV-politik 
6.1. I de senere år har Kommissionen taget mange 
initiativer til støtte for SMV, som allerede er behandlet 
i ØSU-udtalelser. Som eksempel herpå kan man nævne 
det nye retsinstrument Europæiske Økonomiske Firma­
grupper (EØFG), SMV's adgang til Det Nye Fællesskab­
sinstrument (NIC), Kommissionens forslag vedrørende 
enmandsselskaber og årsregnskaber (selv om ØSU ikke 
kunne godkende dette forslag), de to fritagelsesfor-
ordninger om knowhow-licensaftaler og franchiseafta-
ler, oprettelsen af EF-rådgivningscentre, Business Co-
operation-Network (BC-NET) og Europartnerskab. 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/69 
Nye tiltag bør baseres på en grundig analyse af de 
problemer, som SMV står over for. Et godt eksempel 
herpå gives i Kommissionens meddelelse om regionale 
og sociale aspekter af offentlige indkøbsaftaler 
(KOM(89) 400 endelig udg.). ØSU ser med interesse 
frem til den i dette dokument bebudede meddelelse om 
større inddragelse af SMV i offentlige indkøbsaftaler. 
ØSU konstaterer endvidere, at det i diskussioner om 
SMV gang på gang kommer frem, at managementkvali­
fikationerne ikke er tilstrækkelig høje i SMV. 
Her tilkommer der EF en vigtig opgave, nemlig, i sam­
råd med de berørte organisationer i samfundet, at ud­
vikle uddannelsesprogrammer med det formål at bringe 
virksomhedsledernes managementkvalifikationer op på 
et højere niveau. I den forbindelse må man sørge for, 
at der bliver tale om praksis- og målrettede kurser. 
Strategisk management kræver færdigheder, som endnu 
ikke er tilstrækkeligt udviklede i SMV, men som vil 
være særligt værdifulde, når konkurrencen skærpes. 
Ledere, hvis kvalifikationer er øget gennem uddannelse 
og efteruddannelse, vil også i højere grad kunne drage 
nytte af de faciliteter, som EF tilbyder dem. Dette 
udelukker ikke, at uddannelse eller efteruddannelse af 
de øvrige arbejdstagere i små og mellemstore virksom­
heder kræver lige så megen opmærksomhed. 
De forsøgsaktiviteter, som EF gennemfører på uddan­
nelsesområdet med det formål at forberede SMV-iværk-
sættere på ændringerne i forbindelse med det indre 
marked, opfatter ØSU som værende overmåde værdi­
fulde; de skal på længere sigt kunne bidrage til, at de 
fornødne uddannelsesstrukturer bliver tilvejebragt eller 
forbedret på nationalt plan. 
Bryssel, den 16. november 1989. 6.2. EF selv skal her række en hjælpende hånd ved 
fortsat at arbejde seriøst på at undgå unødigt hæmmen­
de lovgivning. Arbejdet på EF-plan med Impact Asses-
ments Fiches (konsekvensanalyer) er en god begyndelse. 
Det er dog nødvendigt at forbedre proceduren, og her 
kunne man overveje at offentliggøre analyserne i De 
Europæiske Fællesskabes Tidende samtidig med det 
pågældende forslag: derudover kan det være værdifuldt 
at foretage en årlig evaluering af, hvordan systemet 
fungerer. 
I samråd med repræsentanter for SMV bør man ligele­
des foretage en periodisk evaluering af den politik, 
der tilsigter en forbedring af de små virksomheders 
position. ØSU kan forestille sig den situation, at aktivi­
teter, med et i princippet prisværdigt sigte, kan forfejle 
deres mål, såfremt de er udformet uden SMV-organisa-
tionernes medvirken og derfor ikke har en tilstrækkelig 
bred basis i samfundet. 
Endvidere kan man gennem en periodisk evaluering af 
den førte politik forebygge, at der inden for Kommissio­
nens egne tjenestegrene udfoldes ukoordinerede aktivi­
teter, som skader overblikket over helheden. 
Endvidere bør EF's politik evalueres og undersøges for 
deregulerende virkninger. 
6.3. I lande uden for EF har man også gjort erfaringer 
med fremme af mindre virksomheder. Således har USA 
i mange år haft en speciel lov til beskyttelse af SMV, 
nemlig Small Business Aet (SBA). ØSU opfordrer Kom­
missionen til at undersøge, hvordan den SBA-baserede 
politik fungerer, men også hvordan forholdene er i 
lande som Japan og Korea. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg