A4-0138/98

Beslutning om den europaeiske industris konkurrenceevne (SEK(96)2121 - C4-0025/97)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til Kommissionens arbejdsdokument om den europaeiske industris konkurrenceevne (SEK(96)2121 - C4-0025/97),

* der henviser til Raadets resolution af 21. november 1994 om styrkelse af faellesskabsindustriens konkurrenceevne ((EFT C 343 af 06.12.1994, s. 1.)),

* der henviser til de kommentarer, som de beroerte parter har fremsat, navnlig under hoeringen den 25. september 1997,

* der henviser til sine tidligere beslutninger om Unionens industripolitik,

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0138/98),

A. der henviser til, at industrien ligesom tidligere er grundlaget for vaeksten og velstanden i Europa, og at langt stoerstedelen af Europas eksport bestaar af industrivarer, samt til at industrien har stor betydning for store dele af den viden-intensive tjenesteydelsessektor, som aftager af denne sektors produkter,

B. der henviser til, at industrien forsyner tjenesteydelsessektoren med de redskaber og metoder, som dens produktivitet er baseret paa, og at virksomhedernes konkurrenceevne, der er et resultat af deres evne til at klare disse strategiske opgaver, saaledes er afgoerende for en stimulering af vaeksten,

C. der henviser til, at denne proces tydeliggoer det indbyrdes samspil, der er mellem industriens struktur og de oevrige oekonomiske aktiviteter og det institutionelle miljoe, de fungerer i,

D. der derfor henviser til noedvendigheden af, at Europa raader over en industri med en finmasket struktur, der er ensartet fordelt paa alle industrisektorer, hvor man ikke maa glemme komplementariteten mellem de smaa og mellemstore virksomheder, der er faktorer for vaekst og beskaeftigelse, og de meget store virksomheder, der er lokomotiver for Europas aktive deltagelse i globaliseringen af samhandelen,

E. der henviser til, at konkurrenceevnen ud over et industrielt grundlag, der er baseret paa stor ydeevne, er betinget af generelle oekonomiske betingelser med stabile priser og valutaer samt et skattetryk og et skattesystem, som ikke afviger vaesentligt fra de konkurrerende landes, og et effektivt loendannelsessystem, samt rammebetingelser, der fremmer en aegte dialog mellem arbejdsmarkedets parter,

F. der henviser til, at den europaeiske industri fuldt ud behersker produktionsprocesserne og er i besiddelse af faglige erfaringer og kvalifikationer samt akkumuleret videnskabelig og teknologisk know-how, som er af afgoerende betydning for en oekonomisk blok af denne stoerrelsesorden,

G. der henviser til, at det derfor er noedvendigt at modernisere uddannelsessystemet i Europa samt styrke ivaerksaettertiltag og virksomhedsledelse samt intensivere forskningen med henblik paa en bedre udnyttelse og udvikling af nye teknologier;

H. der henviser til, at en strategi til styrkelse af den europaeiske industris konkurrenceevne og forbedring af dens produktivitet, der i det vaesentligste gaar ud paa at skabe et fleksibelt arbejdsmarked og reducere de samlede loenomkostninger generelt, baade ud fra et oekonomisk og socialt synspunkt, er et uhensigtsmaessigt svar,

I. der henviser til noedvendigheden af, at de europaeiske markeder fungerer bedre, og at foranstaltningerne til afvikling af konkurrenceforvridende statsstoette og monopoler derfor skal intensiveres, og konkurrencen skal oeges ved i hoejere grad at anvende offentlige udbud og gennemfoere mere privatisering, samt at markederne boer liberaliseres og dereguleres yderligere;

J. der henviser til, at denne opgave med at tilpasse industrien og mere generelt det europaeiske erhvervsliv til den nye teknologiske og oekonomiske situation, er en enorm udfordring for Europa, som paavirker hele samfundet og laegger et endnu stoerre ansvar over paa de ansvarlige for den politiske, oekonomiske og sociale politik, da denne samfundsaendrende proces skal forloebe paa socialt acceptable betingelser, der styrker den europaeiske sociale model,

K. der henviser til, at aendringerne sker hurtigere og hurtigere paa grund af udviklingen af nye genteknikker og fremkomsten af nye konkurrentlande og markeder, samt til, at regelsaettet derfor skal vaere baseret paa enkle principper, der er baeredygtige paa lang sigt, saa der skabes den noedvendige fleksibilitet for en vellykket tilpasning til de nye tider,

1. glaeder sig over, at der er blevet offentliggjort en rapport om europaeisk industris konkurrenceevne, som giver et godt analytisk grundlag og er et vaerdifuldt instrument til vurdering af den europaeiske industripolitik, der foeres, og anmoder om, at Kommissionen regelmaessigt offentliggoer saadanne evalueringsrapporter paa det samme analytiske grundlag, som vil goere det muligt at foelge udviklingen i den europaeiske industris praestationsniveau og bedoemme effektiviteten af de foranstaltninger, der ivaerksaettes;

2. konstaterer, at Europas problemer er blevet kortlagt, saa det nu gaelder om at gaa fra analysestadiet til handlinger, og at medlemsstaterne navnlig skal leve op til deres forpligtelser til at oege konkurrenceevnen;

3. konstaterer, at Kommissionens konklusioner er modsaetningsfyldte, idet det fremgaar, at den europaeiske industri til trods for de negative bedoemmelser, der for det meste fremsaettes, stadig praesterer fremragende resultater paa de omraader, hvor den traditionelt er foerende (ingenioerteknik og metalindustrien samt den kemiske og farmaceutiske industri), selv om disse praestationer stadig generelt ligger under de resultater, som dens japanske og amerikanske modparter praesterer, og selv om denne tendens ikke synes at have aendret sig i de seneste aar;

4. understreger den indflydelse, som svingende valutakurser har paa de europaeiske virksomheders konkurrenceevne, baade som det var tilfaeldet i Europa i aarene 1992-93, og over for dollaren i det seneste aarti, og mener, at indfoerelsen af en faelles valuta paa denne baggrund vil faa en stabiliserende og positiv virkning;

5. konstaterer, at der ikke er tale om egentlig kroniske svagheder inden for enkeltsektorer, med undtagelse af det konstante efterslaeb paa informationsteknologiomraadet og i mindre grad inden for bioteknologierne; er imidlertid bekymret over de strukturelle funktionsforstyrrelser, der lige saa meget beroerer virksomhederne som det institutionelle klima, over enhver form for infleksibilitet, over virksomhedernes og det europaeiske aktieselskabs problemer med at tilpasse sig til de teknologisk forandringer og foelgevirkningerne heraf, samt over den langsommelighed, hvormed det sker;

6. understreger det meget fine indbyrdes forhold mellem den produktivitet, der kan konstateres i det europaeiske erhvervsliv, og den offentlige saavel som den private investeringskvote, hvor den tilbagegang, der er sket inden for det seneste aarti, helt klart er et af de stoerste handicaps;

7. er, for saa vidt angaar produktivitetsniveauet i Europa, interesseret i at kende betydningen af den beskatning, der tynger virksomhederne og arbejdskraften, set i relation til dens rentabilitet, og effektiviteten af de midler, som de europaeiske virksomheder anvender for at oege deres produktivitet, og konstaterer samtidig, at USA med samme vaekst, skaber flere arbejdspladser med baade staerkere og svagere vaerditilvaekst end Europa;

8. konstaterer, at Europa til trods for et stort differentieret og komplementaert forskningspotentiale kun har opnaaet middelmaadige resultater paa innovationsomraadet, der imidlertid er saa vigtigt for dens konkurrenceevne, og at dette har udmoentet sig i en tilbagegang paa patentomraadet;

9. erkender miljoekravenes indvirkning paa konkurrenceevnen, idet der er tale om en faktor, der medvirker til at stimulere forskning og innovation og forbedre produkterne, men mener ogsaa, at de miljoemaessige restriktioner udgoer en finansiel nettobelastning, som kun kan accepteres som en del af produktionsomkostningerne, hvis andre konkurrenter er underkastet de samme krav, og at disse restriktioner skal integreres i en mere global strategi for baeredygtig udvikling;

10. bemaerker, at de industrielle strukturer i Europa, undtagen i tilfaelde hvor oekonomierne overlapper hinanden paa grund af ekspanderende samhandel paa det indre marked, stadig er praeget af saerlige nationale karakteristika, som kun synes at aendre sig langsomt, hvilket afspejler Europas problemer med at udvikle sig hen imod en organisatorisk model, der er gearet til globaliseringen af markederne;

11. mener, at Kommissionens analyse viser, at en styrkelse af industriens konkurrenceevne og en fremskyndelse af den noedvendige omstrukturering goer det paakraevet med bedre generelle rammebetingelser;

12. opfordrer derfor Kommissionen til at udarbejde forslag, der kan danne grundlag for en egentlig europaeisk industripolitik, som frem for alt er baseret paa foranstaltninger, der stimulerer baade offentlige og private investeringer, oprettelse af stoettemekanismer (efterEKSF-modellen) til fordel for de innovative industrisektorer, som skaber ny beskaeftigelse og/eller er ved at blive omstrukturerede, og paa tilvejebringelsen af risikokapital;

13. minder om, at en EU-industripolitik skal give langsigtet planlaegning en fremtraedende plads i sine maalsaetninger og skal medvirke til opnaaelse af oekonomisk og social samhoerighed;

14. mener derfor, at det er absolut noedvendigt at soerge for, at der skabes et gunstigere finansielt klima for virksomhederne, hvilket vil blive lettet med indfoerelsen af euroen, navnlig ved at lette boerskapitaliseringen gennem skabelse af en skattestruktur, der er gunstig for intern finansiering og beskaeftigelse, og ved at lette spredningen af finansieringsressourcer, navnlig for de smaa og mellemstore virksomheder, samt endelig ved at begunstige lavere reelle ex-post rentesatser;

15. stoetter kraftigt princippet om at samordne og harmonisere skattepolitikkerne, navnlig aspekterne vedroerende de forskellige former for selskabsbeskatning for at undgaa enhver form for ukontrolleret national og/eller regional skattekonkurrence, som ud over, at den vil foere til virksomhedsflytninger ogsaa vil resultere i en udhuling af myndighedernes skatteindtaegter, der paa mellemlang og lang sigt vil vaere skadelig for det oekonomiske og sociale klima i Europa;

16. betoner den rolle, som regeringerne paa nationalt plan og faellesskabsplan spiller paa finansieringsomraadet og i forbindelse med finansiel stoette til de transport- og telekommunikationsinfrastrukturer, der skal stilles til raadighed for virksomhederne, og benytter denne lejlighed til at gentage sine krav om finansiering af transeuropaeiske net og finansiering af de telekommunikationsinfrastrukturer, der boer ledsage den noedvendige tilpasning til de nye teknologier;

17. mener, at en administrativ forenkling og mere generelt en mindskelse af det bureaukrati, som virksomhederne er omgivet af (lige fra virksomhedsetablering til skattetrykket, der indbefatter gennemfoerelse af social lovgivning og indsamling af statistikker) ikke i tilstraekkeligt omfang er blevet gjort til genstand for omfattende overvejelser fra de nationale og europaeiske myndigheders side, og foreslaar, at de gaar i gang med at forbedre deres definition paa myndighedernes rolle i relation til virksomhederne ud fra en betragtning om, at der er tale om »en offentlig opgave«;

18. mener, at de offentlige udgifter til industriel forskning paa F& U-omraadet i hoejere grad boer rettes mod kommercielle anvendelsesformaal og holdes paa et konstant niveau, navnlig for saa vidt angaar Faellesskabets og de nationale forskningspolitikker, som medlemsstaterne nu omsider konkret boer samordne for at skabe mulighed for synergier under hensyntagen til den konstante stigning i forskningsprojekternes kritiske masse;

19. tilskynder kraftigt til, at der oprettes europaeiske partnerskaber, hvad enten det sker paa privat, offentlig eller blandet initiativ (Eureka-strukturen er bare en af de mulige konfigurationer), der er i stand til at samle industriens partnere i et samarbejde omkring store forskningsprojekter;

20. mener, at Unionen kan medvirke til en vaesentlig fremme af industriens integration ved at opstille hensigtsmaessige lovmaessige rammer for de europaeiske grupper, hvor vedtagelsen af vedtaegten for det europaeiske aktieselskab vil vaere et foerste afgoerende psykologisk skridt hen imod erkendelse af virksomhedernes europaeiske dimension;

21. er af den opfattelse, at konkurrencepolitikken udgoer en integreret del af industripolitikken, for saa vidt som den sikrer alle virksomheder lige udviklingsbetingelser; denne politik boer derfor samordnes med forsknings- og innovationspolitikken i det omfang, hvor den repraesenterer en industriel strategi, og den boer bekraeftes gennem Unionens handelspolitik (som det skete for nylig i sagen om fusionen mellem MacDonnell-Douglas/Boeing;

22. mener, at konkurrencepolitikken skal begunstige sammenslutningerne af europaeiske virksomheder i det omfang, hvor dette er en betingelse for, at de er konkurrencedygtige paa verdensmarkederne;

23. mener, at der noedvendigvis skal indfoejes minimumsklausuler i forbindelse med den bilaterale og multilaterale verdenshandel paa det sociale og miljoemaessige omraade for at bekaempe social og miljoemaessig dumping; menerdesuden, atdernoedvendigvis maa vaere en bedre og mere omfattende koordinering af certificeringen af de varer, som markedsfoeres inden for EU;

24. mener, at aabningen af markederne og globaliseringen af samhandlen goer det noedvendigt at styrke de europaeiske virksomheders intellektuelle ejendomsret gennem vedtagelse af international lovgivning, der konciperes som oekonomiske instrumenter til fremme af virksomhedernes konkurrenceevne;

25. mener desuden, at de europaeiske virksomheders aktiviteter paa de store internationale markeder stadig, trods WTO-reglerne, er underkastet mange direkte og indirekte restriktioner, som kraever mere konkrete og energiske foranstaltninger fra Kommissionens side, hvad enten det sker i form af systematisk aabning af overtraedelsesprocedurer, forlaengelse af gaeldende aftaler med de nationer, der i oejeblikket er udelukket (f.eks. Kina) eller begraensning af bilaterale aftaler og praeferenceordninger;

26. mener, at de initiativer til en nedsaettelse af arbejdstiden, der gennemfoeres i de forskellige medlemsstater, boer analyseres ud fra hensynet til deres langsigtede oekonomiske og sociale virkninger, og at arbejdsmarkederne skal vaere i stand til at tilpasse sig i takt med samfundsudviklingen;

27. bekraefter sin overbevisning om, at det er arbejdskraftens kvalifikationer og kontinuerlige videreuddannelse, som giver Europa et af de vaerktoejer, der varigt kan afhjaelpe arbejdsloesheden; undervisning og faglig uddannelse boer undergaa dybtgaaende aendringer ud fra det kontinuerlige behov for nye kvalifikationer, hvilket i stigende grad saetter fokus paa erhvervslivets uddannelsesmaessige rolle, og som kunne skabe en holdning, hvor virksomhedsintern uddannelse betragtes som en integreret del af arbejdstiden og bringe den taettere paa arbejdsstedet;

28. haaber, at de europaeiske virksomheder vil udvise en stoerre dynamisk kapacitet til at tilpasse sig strukturaendringerne gennem nye arbejdsmetoder og en oeget kapacitet til at positionere sig konkurrencemaessigt i Europa og paa verdensplan;

29. konstaterer, at de europaeiske virksomheder i langt hoejere grad boer tage hensyn til aendringerne i industriens organisationsproces, der er opstaaet dels paa grund af presset fra den internationale konkurrence dels af virkningerne af de nye teknologier, ved at tilskynde dem til at goere brug af forvaltningsinstrumenter saa som kortlaegning af praestationerne (benchmarking) eller industriel marketing, som er baseret paa et partnerskab mellem virksomheder paa alle omsaetningstrin;

30. fremhaever det positive bidrag, som de offentlige virksomheder yder til industriens konkurrenceevne i Unionen og til gennemfoerelsen af deres opgaver til gavn for almenvellet;

31. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, UNICE og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget.