[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 29.3.2010

KOM(2010)94 endelig

2010/0064 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om bekæmpelse af seksuelt misbrug af børn, seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi og om ophævelse af rammeafgørelse 2004/68/RIA

BEGRUNDELSE

1. BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET

- Begrundelse og formål

Seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn er særlige alvorlige former for forbrydelser, da de er direkte rettet mod børn, som har krav på særlig beskyttelse og omsorg. De giver ofrene langvarige fysiske, psykologiske og sociale mén, og det forhold, at fænomenet ikke er til at få bugt med, undergraver de centrale værdier i et moderne samfund vedrørende særlig beskyttelse af børn og tillid til relevante statslige institutioner. På trods af manglen på fyldestgørende og pålidelige statistikker tyder undersøgelser på, at et betydeligt mindretal af børn i Europa udsættes for seksuelle overgreb i deres barndom, og undersøgelser tyder ligeledes på, at fænomenet ikke bliver mindre med tiden, men snarere på, at visse former for seksuel vold er stigende.

Unionens generelle politiske mål på dette område, jf. artikel 67 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er at sikre et højt sikkerhedsniveau ved hjælp af foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet, hvilket omfatter seksuelt misbrug af børn og seksuel udnyttelse af børn. I overensstemmelse med artikel 83 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde bør dette primært ske ved, at der fastsættes minimumsregler for, hvad der skal anses for strafbare handlinger, samt for sanktionerne herfor på området seksuel udnyttelse af børn. De mere specifikke mål er at retsforfølge forbryderne effektivt, beskytte ofrets rettigheder og at forhindre seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug af børn.

- Generel baggrund

Hvad angår børneofre, er sårbarhed den vigtigste årsag til fænomenet, hvilket skyldes en række faktorer. Utilstrækkelige retshåndhævelsesforanstaltninger bidrager til udbredelsen af fænomenet, og problemet bliver kun værre af, at visse former for lovovertrædelser går på tværs af grænser. Ofre tøver med at anmelde misbrug, forskelle i national strafferet og procedurer kan medføre forskelle i efterforskning og retsforfølgning, og straffede forbrydere kan vedblive at være farlige efter at have afsonet deres straf. Udviklingen i informationsteknologi har gjort disse problemer større, idet det er blevet lettere at fremstille og distribuere billeder af børn, der misbruges seksuelt, samtidig med at forbryderne kan bevare deres anonymitet, og ansvaret spredes over flere jurisdiktioner. Det forhold, at det er blevet let at rejse, og at der er store indkomstforskelle, har i høj grad øget den såkaldte sexturisme, som ofte betyder, at børnemisbrugere straffrit kan begå lovovertrædelser i udlandet. Ud over de vanskeligheder, der er forbundet med retsforfølgningen, kan der også tjenes mange penge på organiseret kriminalitet uden større risiko.

Den nationale lovgivning dækker i forskellig grad nogle af problemerne. Den er dog hverken solid eller konsekvent nok til at kunne lægges til grund for en større samfundsmæssig indsats for at bekæmpe dette skræmmende fænomen.

Europarådets seneste konvention CETS nr. 201 om beskyttelse af børn mod seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug, i det følgende benævnt "Europarådets konventionen", udgør nok den hidtil højeste internationale standard for beskyttelse af børn mod seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse. Globalt set er den vigtigste internationale standard den valgfrie protokol af 2000 til konventionen om barnets rettigheder vedrørende salg af børn, børneprostitution og børnepornografi. Det er dog ikke alle medlemsstater, der har tiltrådt konventionen.

- Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører

På EU-plan betyder Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA, at man foretager et minimum af tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning for at gøre de mest alvorlige former for seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn strafbart, udvide den nationale jurisdiktionskompetence og sikre ofre et minimum af bistand. Selv om kravene generelt er blevet gennemført, har rammeafgørelsen en række mangler. Den sikrer kun en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende et begrænset antal lovovertrædelser, omhandler ikke nye former for misbrug og udnyttelse, hvortil der anvendes informationsteknologi, fjerner ikke de hindringer, der står i vejen for at retsforfølge uden for nationalt territorium, tilgodeser ikke alle de specifikke behov, et barneoffer har, og indeholder ikke hensigtsmæssige foranstaltninger til at forebygge lovovertrædelser.

Andre EU-initiativer, som enten gælder eller er under udarbejdelse, behandler delvis visse problemer, som også vedrører seksuelle lovovertrædelser mod børn. Der er tale om Rådets afgørelse 2000/375/RIA af 29. maj 2000 om bekæmpelse af børnepornografi på internettet, Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA af 24. februar 2005 om angreb på informationssystemer, Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 854/2005/EF af 11. maj 2005 om et flerårigt fællesskabsprogram til fremme af en sikrere brug af internettet og nye onlineteknologier og Rådets rammeafgørelse 2008/947/RIA af 27. november 2008 om anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse på domme og afgørelser om prøvetid med tilsyn med henblik på tilsyn med tilsynsforanstaltninger og alternative sanktioner.

- Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål

Målene er fuldt ud i overensstemmelse med Unionens politik til fremme, beskyttelse og gennemførelse af børns rettigheder i Unionens politik indadtil og udadtil. Unionen anerkender udtrykkeligt børns rettigheder i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 24. Kommissionen sætter sig i sin meddelelse "Mod en EU-strategi for børns rettigheder" som mål at øge brugen af de eksisterende politikker og instrumenter delvis for at beskytte børn mod vold og seksuel udnyttelse inden for og uden for Unionen. Målene er også i overensstemmelse med Safer Internet-programmet, som blev udarbejdet for at fremme en sikrere brug af internettet og nye onlineteknologier, især for børn, og for at bekæmpe ulovligt indhold. Safer Internet-programmet bidrager til at forhindre seksuelt misbrug af børn gennem en række foranstaltninger, herunder ved at give mindreårige mere indflydelse og beskytte dem bedre ved hjælp af oplysning og uddannelse, selvregulering og sikkerhedsforanstaltninger.

Målene er ligeledes fuldt ud i overensstemmelse med Kommissionens forslag til et direktiv om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel og beskyttelse af ofrene herfor.

De er desuden i overensstemmelse med den nye EU-strategi for unge (Rådets resolution af 27. november 2009), som sigter mod børn og unge i alderen 13-20 år og forankrer det europæiske samarbejde på det ungdomspolitiske område forsvarligt i det internationale menneskerettighedssystem. Unionens ungdomsstrategi understreger, at unges liv og fremtidsudsigter i betydelig grad bestemmes af, hvor mange muligheder og hvor megen støtte og beskyttelse der er modtaget i barndommen, og den opfordrer berørte parter på lokalt plan til at finde og hjælpe udsatte unge og om nødvendigt gøre andre instanser opmærksom på dem og til at lette unges adgang til sundhedsfaciliteter.

Dette forslag er gennemgået meget nøje for at sikre, at dets bestemmelser fuldt ud er i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder, navnlig den menneskelige værdighed, forbuddet mod tortur og umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, børns rettigheder, retten til frihed og sikkerhed, ytrings- og informationsfriheden, beskyttelse af personoplysninger, adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol samt legalitetsprincippet og princippet om proportionalitet mellem lovovertrædelse og straf.

Man har været særlig opmærksom på artikel 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, som fastsætter en positiv forpligtelse til at handle med det formål at sikre børn den fornødne beskyttelse. Ifølge den har børn ret til den beskyttelse og omsorg, der er nødvendig for deres trivsel. Derudover fastsætter den, at barnets tarv skal komme i første række i alle handlinger vedrørende børn, uanset om de foretages af offentlige myndigheder eller private institutioner, hvilket også er nedfældet i FN's konvention om barnets rettigheder.

Bestemmelserne om at gøre nye former for internetmisbrug strafbare, om anerkendelse af særlige efterforskningsteknikker, om forbud mod visse aktiviteter og om udveksling af informationer for at sikre gennemførelse i hele Unionen blev gennemgået særligt nøje med hensyn til retten til respekt for privatliv og familieliv og beskyttelsen af personoplysninger (artikel 8 i EMRK og artikel 7 og 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder). Bestemmelserne, som skal øge håndhævelsen af love mod offentliggørelse og udbredelse af materiale om børnemisbrug og reklame for børnepornografi eller ansporing til seksuelt misbrug af børn, og bestemmelserne om mekanismer til at blokere adgangen til internetsider om børnepornografi blev gennemgået særligt med henblik på ytringsfriheden (artikel 10 i EMRK og artikel 11 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder).

Der kan om nødvendigt gøres brug af finansieringsmulighederne på EU-plan til at støtte medlemsstaternes indsats for at overholde kravene i dette direktiv.

2. HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE

- Høring af interesserede parter

Høringsmetoder, hovedmålgrupper og respondenternes overordnede profil

En række forskellige eksperter på området blev hørt på tre forskellige møder om både seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn og om menneskehandel. Blandt disse var bl.a. repræsentanter for medlemsstaternes regeringer, medlemmer af Kommissionens Ekspertgruppe vedrørende Menneskehandel, internationale organisationer, navnlig Europarådet og UNICEF, ngo'er, akademiske kredse og forskningscentre samt andre offentlige institutioner. En række eksperter og organisationer har efterfølgende indsendt forslag og oplysninger.

Drøftelser i Rådet af Kommissionens forslag til en rammeafgørelse om emnet har givet oplysninger om medlemsstaternes lovgivning og gældende praksis. Disse har i vid udstrækning bekræftet behovet for en ny EU-ramme, som tilnærmer medlemsstaternes nationale lovgivning til hinanden.

Sammenfatning af svarene og af, hvordan der er taget hensyn til dem

Hovedkonklusionen af høringen er, at der er behov for:

- at indarbejde forbedringer fra Europarådets konvention

- at gøre visse former for misbrug, som ikke er omfattet af den nuværende rammeafgørelse, strafbare, navnlig nye former for lovovertrædelser, hvor der anvendes it

- at fjerne hindringer for efterforskning og retsforfølgning i sager, der går på tværs af grænser

- at sikre omfattende beskyttelse af ofre, navnlig i forbindelse med efterforskning og straffesager

- at forhindre lovovertrædelser ved hjælp af interventionsprogrammer og behandling

- at sikre, at domme og sikkerhedsforanstaltninger, der gælder farlige forbrydere i ét land, gælder i alle medlemsstater.

I konsekvensanalysen er der taget hensyn til de bemærkninger, der er modtaget i løbet af høringen. Nogle af de forslag, som forskellige interesserede parter har fremsat i løbet af høringen, indgår ikke i forslaget af forskellige årsager, som fremgår af konsekvensanalysen.

- Ekspertbistand

Der var ikke brug for ekstern ekspertbistand.

- Konsekvensanalyse SEK(2009) 355 og konsekvensanalyseresumé SEK(2009) 356

Der er i forbindelse med det tidligere forslag til en rammeafgørelse set på forskellige politiske løsninger på, hvordan målet kan opfyldes.

- Politisk løsning 1: Ingen nye EU-foranstaltninger

Unionen træffer ingen nye foranstaltninger (lovgivning, ikke-politiske instrumenter, finansiel støtte) til bekæmpelse af seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn, mens medlemsstaterne derimod kan fortsætte undertegnelsen og ratificeringen af Europarådets konvention.

- Politisk løsning 2: Supplering af gældende lovgivning med foranstaltninger af ikke-lovgivningsmæssig karakter

Gældende EU-lovgivning, navnlig rammeafgørelse 2004/68/RIA, ændres ikke. I stedet træffes der foranstaltninger af ikke-lovgivningsmæssig karakter for at støtte en koordineret gennemførelse af national lovgivning. Det vil omfatte udveksling af oplysninger og erfaringer vedrørende retsforfølgning, beskyttelse eller forebyggelse, bevidstgørelse, samarbejde med den private sektor og ansporing til selvregulering eller etablering af ordninger om dataindsamling.

- Politisk løsning 3: Ny lovgivning om retsforfølgning af gerningsmænd, beskyttelse af ofre og forebyggelse af lovovertrædelser

Der vedtages en ny retsakt, hvori indarbejdes den gældende rammeafgørelse, visse bestemmelser i Europarådets konventionen og yderligere elementer, som ingen af disse indeholder. Den vil dække retsforfølgning af forbrydere, beskyttelse af ofre og forebyggelse af fænomenet.

- Politisk løsning 4: Ny omfattende lovgivning for at øge retsforfølgningen af gerningsmænd, beskyttelsen af ofre og forebyggelsen af lovovertrædelser (som i løsning 3) samt foranstaltninger af ikke-lovgivningsmæssig karakter (som i løsning 2)

De gældende bestemmelser i rammeafgørelse 2004/68/RIA suppleres med EU-foranstaltninger for at ændre materiel strafferet og straffeproces, beskytte ofre og forebygge lovovertrædelser som i løsning 3, og derudover ville der blive truffet de foranstaltninger af ikke-lovgivningsmæssig karakter, som er nævnt i løsning 2, for at forbedre gennemførelsen af national lovgivning.

Ifølge analysen af de økonomiske og sociale konsekvenser og konsekvenserne for grundlæggende rettigheder udgør løsning 3 og 4 den bedste tilgang til problemerne og til at opfylde målene i forslaget. Løsning 4 bør foretrækkes efterfulgt af løsning 3.

Kommissionen har gennemført en konsekvensanalyse, som ledsager det tidligere forslag til rammeafgørelse af 25. marts 2009 om bekæmpelse af seksuelt misbrug af børn, seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi, som gælder tilsvarende for dette forslag til direktiv. Rapporten om konsekvensanalysen findes på:

http://ec.europa.eu/governance/impact/ia_carried_out/cia_2009_en.htm#jls.

3. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

- Resumé af forslaget

Direktivet vil både ophæve og indarbejde rammeafgørelse 2004/68/RIA for at omfatte følgende nye elementer:

- om materiel strafferet generelt

Alvorlige former for seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn, som i dag ikke er omfattet af EU-lovgivning, ville blive gjort strafbare. Herunder regnes f.eks. tilrettelæggelse af rejser med henblik på seksuelt misbrug, hvilket er særligt relevant for, men dog ikke udelukkende vedrører børnesexturisme. Definitionen af børnepornografi ændres for at tilnærme den til Europarådets konvention og den valgfrie protokol til konventionen om barnets rettigheder. Der tages specielt hensyn til forbrydelser mod børn, der er særligt udsatte.

Strafferammen bør hæves, så den står i rimeligt forhold til overtrædelsen, er effektiv og har en afskrækkende virkning. For at fastlægge, hvor alvorlig en forbrydelse er og fastsætte sanktioner, der står i rimeligt forhold hertil, tages forskellige faktorer i betragtning, som kan gøre sig gældende i meget forskellige former for forbrydelser, såsom hvor alvorlig skade ofret er blevet forvoldt, graden af tilregnelse, og hvilken risiko forbrydelsen udgør for samfundet.

Ligeledes kan der fastsættes en række forbindelser mellem forbrydelser. Generelt er aktiviteter, som involverer seksuel kontakt, mere alvorlige end aktiviteter uden seksuel kontakt; det, at der er tale om udnyttelse, gør forbrydelsen mere alvorlig; anvendelse af tvang, magt eller trusler er mere alvorligt end misbrug af magtposition eller udnyttelse af ofrets svaghed, hvilket igen er mere alvorligt end forbrydelser, hvor ofret samtykker. Prostitution, som involverer seksuelle aktiviteter og penge, er mere alvorligt end pornografisk optræden, som ikke nødvendigvis involverer dem; rekruttering med henblik på prostitution eller lignende er mere alvorligt end blot at forårsage prostitution, da det involverer aktiv opsøgning af børn som en vare. Med hensyn til børnepornografi involverer produktion normalt rekruttering og seksuel kontakt med barnet, hvilket er mere alvorligt end andre forbrydelser, såsom distribution eller udbud, hvilket igen er mere alvorligt end besiddelse eller adgang hertil.

Ved at kombinere disse forskellige kriterier foretages der en skelnen mellem fem forskellige grupper af forbrydelser alt efter, hvor alvorlige de er, hvilket fører til tilsvarende forskellige strafferammer for de grundlæggende forbrydelser.

- om nye forbrydelser, hvor it benyttes

Nye former for seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn, som gøres lettere af brugen af it, vil blive gjort strafbare. Dette indebærer pornografisk optræden online eller bevidst erhvervelse af adgang til børnepornografi for at dække sager, hvor det at se på børnepornografi på websteder uden at downloade eller lagre billeder ikke er ensbetydende med "besiddelse af" eller "erhvervelse af" børnepornografi. Den nye lovovertrædelse kaldet "grooming" indarbejdes, idet man lægger sig nøje op ad ordlyden i Europarådets konvention.

- om strafferetlig efterforskning og indledning af straffesager

Der vil blive indført en række bestemmelser til at fremme efterforskningen af lovovertrædelser og mulighederne for tiltalerejsning.

- om tiltalerejsning for lovovertrædelser begået i udlandet

Reglerne om jurisdiktionskompetence vil blive ændret for at sikre, at personer fra Unionen, både statsborgere og personer med fast ophold, der misbruger eller udnytter børn seksuelt, retsforfølges, selv om de overtræder loven uden for Unionen i form af såkaldt sexturisme.

- om beskyttelse af ofre

Der vil blive indført nye bestemmelser om beskyttelse af ofre (i bred forstand) for at sikre, at ofre har let adgang til retsmidler og ikke lider under at deltage i en straffesag. De omfatter bistand og støtte til ofre og beskyttelse af ofre, navnlig i forbindelse med efterforskning og retssager.

- om forebyggelse af lovovertrædelser

Der vil blive indført ændringer for at forebygge seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn i form af en række tiltag, som fokuserer på tidligere forbrydere, for at forhindre tilbagefald og for at begrænse adgangen til børnepornografi på internettet. Formålet med at begrænse adgangen er at mindske udbredelsen af børnepornografi ved at gøre det vanskeligere at anvende det offentligt tilgængelige internet. Dette skal dog ikke erstatte bestræbelserne på at fjerne indholdet fra kilden eller retsforfølge forbryderne.

Forslaget vil derfor på mange måder tilføre ekstra værdi til de beskyttelsesstandarder, der er fastsat i Europarådets konvention. Rent indholdsmæssigt omfatter forslaget elementer, som ikke indgår i Europarådets konvention, såsom at sikre håndhævelse i hele Europa af de forbud, der nedlægges over for forbrydere mod at udøve hverv, der indebærer kontakt med børn, at blokere adgangen til børnepornografi på internettet, at gøre det strafbart at tvinge et barn til seksuel omgængelse med tredjemand, børnemisbrug ved pornografisk optræden online samt en bestemmelse om, at børneofre ikke pålægges straf. Forslaget går også videre end de forpligtelser, der pålægges i Europarådets konvention, med hensyn til strafudmåling, gratis juridisk vejledning til børneofre og undertrykkelse af aktiviteter, der ansporer til misbrug af børn og børnesexturisme. Rent formelt betyder indarbejdelsen af bestemmelser fra konventionen i EU-retten, at det bliver lettere at få vedtaget nationale foranstaltninger hurtigt sammenlignet med nationale ratifikationsprocedurer, og at der vil bedre kontrol med gennemførelsen.

- Retsgrundlag

Artikel 82, stk. 2, og artikel 83, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

- Subsidiaritetsprincippet

Den Europæiske Unions foranstaltninger er underlagt subsidiaritetsprincippet.

Forslagets mål kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne af følgende årsager.

Seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug af børn har en dimension, der ofte går på tværs af landegrænser, hvilket kommer tydeligst til udtryk i børnepornografi og børnesexturisme, men også fremgår af behovet for at sikre, at børn i alle medlemsstater beskyttes mod alle andre medlemsstaters forbrydere, som let kan rejse rundt. Dette kræver en EU-indsats, navnlig for at følge op på Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA og Rådets afgørelse 2000/375/RIA[1], idet målet om at beskytte børn effektivt ikke kan opfyldes tilfredsstillende af medlemsstaterne, hverken på centralt, regionalt eller lokalt niveau.

Målene med forslaget kan opfyldes bedre gennem foranstaltninger på EU-plan af følgende årsager.

Forslaget vil tilnærme medlemsstaternes materielle strafferet og procedureregler, hvilket vil have en positiv virkning på bekæmpelsen af disse forbrydelser. For det første er det en måde, hvorpå man kan undgå, at der opstår kriminelle præferencer for at begå forbrydelser i medlemsstater med mindre skrappe regler, for det andet gør fælles definitioner det muligt at fremme udveksling af nyttige fælles data og erfaringer og gøre dataene mere sammenlignelige, og for det tredje bliver internationalt samarbejde lettere. Forslaget vil også forbedre beskyttelsen af børneofre. Dette er ud over det menneskelige aspekt også en forudsætning for, at ofre kan aflægge det vidnesbyrd, der er nødvendigt for at rejse tiltale for lovovertrædelser. De forebyggende foranstaltninger vil ligeledes blive mere effektive på tværs af Unionen.

Forslaget er derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.

- Proportionalitetsprincippet

Forslaget er af følgende årsag i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.

Dette direktiv omfatter kun, hvad der er strengt nødvendigt for at opfylde disse mål på europæisk plan, og er ikke mere vidtgående, end hvad der er nødvendigt til dette formål i betragtning af behovet for præcis strafferetlig lovgivning.

- Reguleringsmiddel/reguleringsform

Foreslået reguleringsmiddel: direktiv.

Som led i bekæmpelsen af seksuel udnyttelse af børn er en tilnærmelse af medlemsstaternes strafferet en forudsætning for at forbedre samarbejdet på det strafferetlige område. Til dette formål sigter EUF-traktaten specifikt mod vedtagelsen af direktiver alene.

4. BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER

Forslaget har ingen konsekvenser for EU-budgettet.

5. YDERLIGERE OPLYSNINGER

- Ophævelse af gældende retsforskrifter

Hvis forslaget vedtages, medfører det ophævelse af eksisterende lovgivning.

- Geografisk anvendelsesområde

Vedtagelsen af forslaget vil være rettet til medlemsstaterne. Anvendelsen af direktivet på Det Forenede Kongerige, Irland og Danmark fastlægges i overensstemmelse med bestemmelserne i protokollerne (nr. 21 og nr. 22), som er knyttet til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

2010/0064 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om bekæmpelse af seksuelt misbrug af børn, seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi og om ophævelse af rammeafgørelse 2004/68/RIA

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 82, stk. 2, og artikel 83, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkastet til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[2],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[3],

efter den almindelige lovgivningsprocedure[4], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn, herunder børnepornografi, udgør alvorlige krænkelser af grundlæggende rettigheder, navnlig barnets ret til beskyttelse og omsorg, som er nødvendigt for dets trivsel, jf. FN's konvention om barnets rettigheder og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

(2) Børnepornografi, som består af billeder af seksuelt misbrug af børn, og andre særligt alvorlige former for seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn forekommer stadigt hyppigere og udbredes ved hjælp af ny teknologi og internettet.

(3) Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi[5] sikrer en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning for at gøre de mest alvorlige former for seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn strafbare, udvide den nationale jurisdiktionskompetence og sikre ofre et minimum af bistand. Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA om ofres stilling i forbindelse med straffesager[6] fastsætter en række rettigheder for ofre i forbindelse med straffesager, herunder rettigheden til beskyttelse og erstatning. Endvidere vil det blive lettere at koordinere retsforfølgningen af sager om seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi, når Rådets rammeafgørelse 2009/948/RIA om forebyggelse og bilæggelse af konflikter om udøvelse af jurisdiktion i straffesager er vedtaget[7].

(4) Ifølge artikel 34 i FN's konvention om barnets rettigheder påtager de stater, der er part heri, sig at beskytte barnet mod alle former for seksuelt misbrug. FN's valgfrie protokol til konventionen om barnets rettigheder vedrørende salg af børn, børneprostitution og børnepornografi og især Europarådets konvention om beskyttelse af børn mod seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug[8] er afgørende skridt på vejen mod øget internationalt samarbejde på området.

(5) Alvorlige forbrydelser såsom seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi kræver en overordnet indsats, som omfatter retsforfølgning af gerningsmænd, beskyttelse af børneofre og forebyggelse af fænomenet. Barnets tarv skal veje tungest, når der træffes foranstaltninger til at bekæmpe disse forbrydelser i overensstemmelse med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og FN's konvention om barnets rettigheder. Rammeafgørelse 2004/68/RIA bør for at opfylde dette mål erstattes af et nyt instrument, som indeholder sådanne overordnede retlige rammer.

(6) Alvorlige former for seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn bør være genstand for sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til lovovertrædelsens grovhed og har en afskrækkende virkning. Dette omfatter især forskellige former for seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse, som brugen af informations- og kommunikationsteknologi har gjort lettere. Definitionen af børnepornografi bør også gøres klarere og stemme bedre overens med den, der findes i internationale instrumenter.

(7) Dette direktiv regulerer ikke medlemsstaternes politik med hensyn til kønslig omgængelse, som mindreårige samtykkende deltager i, og som kan betragtes som menneskets normale seksuelle udvikling, under hensyntagen til de forskellige kulturelle og juridiske traditioner og nye måder at etablere og vedligeholde relationer mellem børn og unge på, herunder gennem informations- og kommunikationsteknologier.

(8) Efterforskning af lovovertrædelser og tiltalerejsning i straffesager bør gøres nemmere for at tage højde for de vanskeligheder, børneofre har ved at anmelde misbrug, og for den anonymitet, gerningsmændene nyder godt af på internettet. For at sikre en vellykket efterforskning og retsforfølgelse af de forbrydelser, der er omhandlet i direktivet, bør der stilles effektive efterforskningsværktøjer til rådighed for dem, der er ansvarlige for efterforskning og retsforfølgelse af sådanne forbrydelser. Disse værktøjer kan omfatte hemmelige operationer, aflytning af kommunikation, hemmelig overvågning, herunder elektronisk overvågning, overvågning af bankkonti eller andre finansielle undersøgelser.

(9) Reglerne om jurisdiktionskompetence bør ændres for at sikre, at personer fra Unionen, der misbruger eller udnytter børn seksuelt, retsforfølges, selv om de begår forbrydelsen uden for Unionen, navnlig i form af såkaldt sexturisme.

(10) De foranstaltninger, der træffes for at beskytte børneofre, skal træffes under hensyntagen til barnets tarv og en vurdering af dets behov. Børneofre bør have let adgang til retsmidler, herunder gratis juridisk rådgivning og gratis advokatbistand og foranstaltninger til at løse interessekonflikter i tilfælde, hvor misbruget foregår i familien. Børneofre bør endvidere beskyttes mod sanktioner, for eksempel i henhold til national lovgivning om indvandring eller prostitution, hvis de indbringer sagen for de kompetente myndigheder. Endvidere bør børneofres deltagelse i straffesager ikke føre til, at de lider yderligere traumer som følge af forhør eller visuel kontakt med gerningsmændene.

(11) For at forhindre og mindske tilbagefald bør gerningsmænd underkastes en vurdering, hvor der tages stilling til den fare, de frembyder, og til risikoen for, at de igen vil begå seksualforbrydelser mod børn, og de bør have adgang til effektive interventionsprogrammer eller -foranstaltninger på frivilligt grundlag.

(12) Hvis gerningsmanden skønnes at frembyde fare, og risikoen for, at lovovertrædelsen gentages, skønnes så stor, at det berettiger hertil, bør dømte gerningsmænd midlertidigt eller varigt udelukkes fra at udøve hverv, der indebærer regelmæssig kontakt med børn. Det bør gøres lettere at gennemføre sådanne forbud i hele Unionen.

(13) Børnepornografi, som består af billeder af seksuelt misbrug, udgør en specifik type indhold, der ikke kan fortolkes som ytring af en holdning. For at bekæmpe den må udbredelsen af materiale om børnemisbrug mindskes ved at gøre det vanskeligere for forbrydere at uploade sådant indhold til det offentligt tilgængelige internet. Der må derfor gøres en indsats for at fjerne indholdet ved kilden og pågribe dem, der er skyldige i distribution eller downloading af billeder af børnemisbrug. Unionen bør især gennem øget samarbejde med tredjelande og internationale organisationer tilskynde myndighederne i tredjelande til at gøre det nemmere effektivt at fjerne websider med børnepornografi, som udbydes på deres område. Da det trods adskillige forsøg imidlertid har vist sig at være vanskeligt at fjerne børnepornografisk indhold ved kilden, navnlig i tilfælde hvor det originale materiale ikke befinder sig inden for Unionen, bør der også indføres mekanismer til fra Unionens område at blokere for adgangen til internetsider, som indeholder eller udbreder børnepornografi. Til det formål kan der anvendes forskellige metoder, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt, herunder ved at gøre det nemmere for de kompetente retslige myndigheder eller politimyndigheder at beordre en blokering af sådanne websider, eller ved at støtte og anspore internetudbyderne til frivilligt at udarbejde adfærdskodekser og retningslinjer for at blokere adgangen til de pågældende internetsider. Med henblik på både at fjerne og blokere for indhold, som vedrører børnemisbrug, bør samarbejdet mellem offentlige myndigheder etableres og styrkes, navnlig for at sikre, at nationale fortegnelser over websteder med børnepornografisk materiale er så fuldstændige som muligt og for at undgå dobbeltarbejde. Dette arbejde skal ske under hensyntagen til slutbrugernes rettigheder og i overensstemmelse med gældende retlige procedurer og den europæiske menneskerettighedskonvention og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Safer Internet-programmet har etableret et netværk af hotlines, hvis formål er at indsamle oplysninger og sikre dækning og udveksling af rapporter om de mest gængse former for ulovligt indhold online.

(14) Da formålet med dette direktiv, nemlig at bekæmpe seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn samt børnepornografi, ikke kan opfyldes i tilstrækkelig grad af medlemsstaterne alene og derfor på grund af omfanget og effekten bedre kan opfyldes på EU-plan, kan Unionen vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 3 og 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet omhandlet i sidstnævnte artikel går direktivet ikke videre end nødvendigt for at nå dette mål.

(15) I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, der anerkendes navnlig i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og navnlig den menneskelige værdighed, forbuddet mod tortur og umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, børns rettigheder, retten til frihed og sikkerhed, ytrings- og informationsfriheden, beskyttelse af personoplysninger, adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol samt legalitetsprincippet og princippet om proportionalitet mellem lovovertrædelse og straf. Dette direktiv tilstræber navnlig at sikre, at disse rettigheder overholdes fuldt ud og bør gennemføres i overensstemmelse hermed.

(16) [I medfør af artikel 1, 2, 3 og 4 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har Det Forenede Kongerige og Irland meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af dette direktiv]/[Med forbehold af artikel 4 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som derfor ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland][9]. I overensstemmelse med artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som derfor ikke er bindende for eller finder anvendelse i Danmark —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1 Genstand

Direktivet sigter mod at fastsætte minimumsregler vedrørende definitionen af forbrydelser og sanktioner på området seksuel udnyttelse af børn. Det sigter også mod at indføre fælles bestemmelser for at forbedre forebyggelsen af forbrydelser og beskyttelsen af ofre herfor.

Artikel 2 Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

a) "barn": en person under 18 år

b) "børnepornografi":

i) enhver form for materiale, der afbilleder et barn, der er involveret i virkelig eller simuleret eksplicit seksuel adfærd, eller

ii) enhver afbildning af et barns kønsorganer primært med seksuelt formål eller

iii) enhver form for materiale, der afbilleder en person, der ser ud som et barn, der er involveret i virkelig eller simuleret eksplicit seksuel adfærd eller enhver form for afbildning af kønsorganerne på en person, der ser ud som et barn primært med seksuelt formål, eller

iv) realistiske billeder af et barn, der er involveret i eksplicit seksuel adfærd eller realistiske billeder af et barns kønsorganer, uanset om det pågældende barn virkelig eksisterer, primært med seksuelt formål

c) "børneprostitution": brug af et barn til kønslig omgængelse, hvor der gives penge eller anden form for aflønning eller erkendtlighed som modydelse for barnets deltagelse i kønslig omgængelse eller gives løfte herom, uanset om betalingen, løftet eller erkendtligheden gives til barnet eller tredjemand

d) "pornografisk optræden": direkte udstilling, herunder ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologi:

i) af et barn, der er involveret i virkelig eller simuleret eksplicit seksuel adfærd, eller

ii) af et barns kønsorganer primært med seksuelt formål

e) "juridisk person": enhver enhed, der har retssubjektivitet i henhold til den nationale lovgivning, der finder anvendelse, dog ikke stater og andre offentlige organer under udøvelsen af offentligretlige beføjelser samt offentligretlige internationale organisationer.

Artikel 3 Lovovertrædelser i form af seksuelt misbrug

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de forsætlige handlinger omhandlet i stk. 2-5 er strafbare.

2. At udsætte et barn under den alder, hvor det i henhold til national lovgivning gyldigt kan samtykke i kønslig omgængelse, for med seksuelt formål at overvære seksuelt misbrug eller kønslig omgængelse, også uden dets egen deltagelse, skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst to år.

3. At have kønslig omgængelse med et barn under den alder, hvor det i henhold til national lovgivning gyldigt kan samtykke i kønslig omgængelse, skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst fem år.

4. At have kønslig omgængelse med et barn, hvor:

i) gerningsmanden misbruger en anerkendt position med hensyn til tillid, myndighed eller indflydelse i forhold til barnet, skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst otte år eller

ii) et særligt værgeløst barns situation misbruges, navnlig som følge af et psykisk eller fysisk handicap eller en afhængighedssituation, skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst otte år, eller

iii) der gøres brug af tvang, magt eller trusler, skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst ti år.

5. At tvinge et barn til kønslig omgængelse med tredjemand skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst ti år.

Artikel 4 Lovovertrædelser i form af seksuel udnyttelse

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de forsætlige handlinger omhandlet i stk. 2-11 er strafbare.

2. At hverve et barn til deltagelse i pornografisk optræden skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst to år.

3. At drage fordel af eller på anden måde udnytte et barns deltagelse i pornografisk optræden skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst to år.

4. Bevidst at overvære pornografisk optræden, hvori børn deltager, skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst to år.

5. At hverve et barn til deltagelse i pornografisk optræden kan straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst fem år.

6. At hverve et barn til deltagelse i børneprostitution skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst fem år.

7. At drage fordel af eller på anden måde udnytte et barns deltagelse i børneprostitution skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst fem år

8. At have kønslig omgængelse med et barn, hvor der er tale om børneprostitution, skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst fem år.

9. At tvinge et barn til deltagelse i pornografisk optræden skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst otte år.

10. At hverve et barn til deltagelse i børneprostitution skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst otte år.

11. At tvinge et barn til børneprostitution skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst ti år.

Artikel 5 Lovovertrædelser i forbindelse med børnepornografi

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de forsætlige handlinger omhandlet i stk. 2-6 er strafbare.

2. Anskaffelse eller besiddelse af børnepornografi skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst ét år.

3. Bevidst erhvervelse af adgang til børnepornografi ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologi skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst ét år.

4. Distribution, udbredelse eller transmission af børnepornografi skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst to år.

5. Udbydelse, levering eller til rådighedsstillelse af børnepornografi skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst to år.

6. Fremstilling af børnepornografi skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst fem år.

Artikel 6 Hvervning af børn til seksuelle formål

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at følgende forsætlige handlinger er strafbare:

Forslag, der fremsættes af en voksen ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologi, om at møde et barn under den alder, hvor det i henhold til national lovgivning gyldigt kan samtykke i kønslig omgængelse, for med forsæt til at begå lovovertrædelserne i artikel 3, stk. 3, og artikel 5, stk. 6, hvis dette forslag er blevet fulgt op med faktiske handlinger, der fører til et sådant møde, skal straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst to år.

Artikel 7 Anstiftelse, medvirken og tilskyndelse til samt forsøg på forberedelse af strafbare handlinger

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at anstiftelse, medvirken og tilskyndelse til at begå lovovertrædelserne i artikel 3-6 er strafbart.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at forsøg på at begå lovovertrædelserne i artikel 3, stk. 3, 4 og 5, og artikel 3, stk. 2 med hensyn til at overvære seksuelt misbrug, artikel 4, stk. 2 og 3, artikel 4, stk. 5-11, artikel 5, stk. 2, og artikel 5, stk. 4, 5 og 6, er strafbare.

3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at følgende forsætlige handlinger er strafbare:

a) udbredelse af materiale, der reklamerer for lejligheden til at begå lovovertrædelserne i artikel 3-6

b) tilrettelæggelse af rejsearrangementer med det formål at begå lovovertrædelserne i artikel 3-6.

Artikel 8 Kønslig omgængelse mellem samtykkende ligestillede

Bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, med hensyn til at overvære kønslig omgængelse, og artikel 3, stk. 3, artikel 4, stk. 2 og 4, og artikel 5 gælder ikke kønslig omgængelse mellem samtykkende børn eller kønslig omgængelse, som involverer samtykkende personer, der med hensyn til alder og psykologisk og fysisk udvikling eller modenhed er tæt på hinanden, for så vidt som den ikke involverer nogen form for misbrug.

Artikel 9 Skærpende omstændigheder

1. For så vidt som følgende omstændigheder ikke allerede udgør en del af indholdet af de forbrydelser, der er omhandlet i artikel 3-7, betragtes de med henblik på direktivet som skærpende omstændigheder:

a) barnet er under den alder, hvor det i henhold til national lovgivning gyldigt kan samtykke i kønslig omgængelse

b) lovovertrædelsen er begået mod et særligt værgeløst barn, navnlig som følge af psykisk eller fysisk handicap eller en afhængighedssituation

c) lovovertrædelsen er begået af et familiemedlem, en person, der bor sammen med barnet, eller en person, der har misbrugt sin myndighed

d) lovovertrædelsen er begået af flere personer, der handlede i fællesskab

e) lovovertrædelsen er begået inden for rammerne af en kriminel organisation som defineret i rammeafgørelse 2008/841/RIA[10]

f) gerningsmanden har tidligere været dømt for lovovertrædelser af samme art

g) barnet blev bragt i livsfare ved lovovertrædelsen

h) lovovertrædelsen er begået med brug af grov vold, eller barnet blev forvoldt alvorlig skade ved lovovertrædelsen.

2. Hvis mindst én af de skærpende omstændigheder omhandlet i stk. 1 er til stede, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at lovovertrædelserne i artikel 3-6 kan straffes med sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til lovovertrædelsens grovhed, har en afskrækkende virkning og er strengere end de sanktioner, der er fastsat i artikel 3-6 for den grundlæggende overtrædelse.

Artikel 10 Udelukkelse fra at udøve visse hverv som følge af domme

1. For at undgå risikoen for, at lovovertrædelsen gentages, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at en fysisk person, som er blevet dømt for lovovertrædelserne i artikel 3-7, midlertidigt eller varigt kan udelukkes fra at udøve hverv, der indebærer regelmæssig kontakt med børn.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at den dømmende medlemsstat i sit strafferegister opfører den i stk. 1 omhandlede foranstaltning.

3. Uanset artikel 7, stk. 2, og artikel 9, stk. 2, i Rådets rammeafgørelse 2009/315/RIA om tilrettelæggelsen og indholdet af udvekslinger af oplysninger fra strafferegistre mellem medlemsstaterne[11] skal medlemsstaterne – for at sikre en effektiv gennemførelse af foranstaltninger, som midlertidigt eller varigt udelukker en person fra at udøve hverv, der indebærer regelmæssig kontakt med børn, navnlig hvis der i den anmodende medlemsstat stilles visse betingelser for at udøve disse hverv for at sikre, at ansøgere ikke er dømt for lovovertrædelserne i dette direktivs artikel 3-7 - træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at oplysninger vedrørende udelukkelse som følge af domme for lovovertrædelserne i artikel 3-7 i dette direktiv videregives, hvis den centrale myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende person er statsborger anmoder herom i henhold til førnævnt rammeafgørelses artikel 6, og til at sikre, at personoplysninger vedrørende en sådan udelukkelse i henhold til den førnævnte rammeafgørelses artikel 7, stk. 2 og 4, under alle omstændigheder kan benyttes til et sådant formål.

4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at den i stk. 1 omhandlede foranstaltning, som er fastsat i en anden medlemsstat, anerkendes og håndhæves.

Artikel 11 Juridiske personers ansvar

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at juridiske personer kan drages til ansvar for lovovertrædelser i artikel 3-7, som for at skaffe dem vinding begås af en person, der handler enten individuelt eller som medlem af et organ under den juridiske person, og som har en ledende stilling inden for den juridiske person baseret på:

a) beføjelse til at repræsentere den juridiske person

b) beføjelse til at træffe beslutninger på den juridiske persons vegne

c) beføjelse til at udøve intern kontrol.

2. Medlemsstaterne træffer også de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at den juridiske person kan drages til ansvar, hvis manglende tilsyn eller kontrol fra en af de i stk. 1 omhandlede personers side har gjort det muligt for en person, der er underlagt den juridiske persons myndighed, at begå lovovertrædelserne i artikel 3-7 for at skaffe den juridiske person vinding.

3. Juridiske personers ansvar i henhold til stk. 1 og 2 udelukker ikke strafferetlig forfølgning af fysiske personer, der begår eller medvirker til lovovertrædelserne i artikel 3-7.

Artikel 12 Sanktioner over for juridiske personer

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der over for juridiske personer, der kendes ansvarlige i henhold til artikel 11, stk. 1, kan iværksættes sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til lovovertrædelsens grovhed og har en afskrækkende virkning, og som skal omfatte strafferetlige og andre bøder og kan omfatte andre sanktioner, f.eks.:

a) udelukkelse fra offentlige ydelser eller tilskud

b) midlertidigt eller varigt forbud mod at udøve erhvervsvirksomhed

c) anbringelse under retsligt tilsyn

d) likvidation efter retskendelse

e) midlertidig eller permanent lukning af forretningssteder, der er blevet brugt til at begå lovovertrædelsen.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der over for juridiske personer, der kendes ansvarlige i henhold til artikel 11, stk. 2, kan iværksættes sanktioner eller foranstaltninger, der er effektive, står i et rimeligt forhold til lovovertrædelsens grovhed og har en afskrækkende virkning.

Artikel 13 Sikring af, at ofret ikke retsforfølges eller pålægges sanktioner

Medlemsstaterne træffer bestemmelse om, at det er muligt ikke at retsforfølge børn, som er ofre for lovovertrædelserne i artikel 4 og artikel 5, stk. 4, 5 og 6, eller ikke at pålægge dem sanktioner for deres indblanding i ulovlige handlinger, som er en direkte følge af, at de har været udsat for disse lovovertrædelser.

Artikel 14 Efterforskning og retsforfølgning

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at efterforskning af lovovertrædelserne i artikel 3-7, og tiltalerejsning herfor ikke er afhængigt af ofrets anmeldelse eller anklage, og at der fortsat kan rejses tiltale, selv om ofret trækker sin forklaring tilbage.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at der kan rejses tiltale for lovovertrædelserne i artikel 3, artikel 4, stk. 2 og 3, artikel 4, stk. 5-11, og artikel 5, stk. 6, i en tilstrækkelig lang periode efter, at ofret har nået myndighedsalderen, i et omfang svarende til den pågældende lovovertrædelses grovhed.

3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at personer, enheder eller tjenester, som er ansvarlige for efterforskning og tiltalerejsning for lovovertrædelserne i artikel 3-7, har effektive efterforskningsværktøjer til deres rådighed, således at der kan foretages hemmelige operationer i det mindste i de tilfælde, hvor brugen af informations- og kommunikationsteknologi er involveret.

4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sætte efterforskningsenheder eller -tjenester i stand til at forsøge at identificere ofre for lovovertrædelserne i artikel 3-7, navnlig ved at analysere børnepornografimateriale såsom fotografier og lydoptagelser, der transmitteres eller stilles til rådighed ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologi.

Artikel 15 Anmeldelse ved mistanke om seksuel udnyttelse eller seksuelt misbrug

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at den tavshedspligt, der i henhold til national lovgivning påhviler visse personer, som i kraft af deres arbejde har kontakt med børn, ikke er til hinder for, at disse personer kan anmelde situationer til myndighederne med ansvar for børns beskyttelse, hvis de har rimelig grund til at formode, at et barn udsættes for lovovertrædelserne i artikel 3-7.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at anspore enhver person, som i god tro har kendskab til eller mistanke om lovovertrædelserne i artikel 3-7, til at anmelde disse forhold til de kompetente myndigheder.

Artikel 16 Jurisdiktionskompetence og koordinering af retsforfølgningen

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at fastlægge jurisdiktionskompetencen med hensyn til lovovertrædelserne i artikel 3-7, når:

a) lovovertrædelsen helt eller delvis er begået i den pågældende medlemsstat, eller

b) gerningsmanden er statsborger eller har sædvanlig bopæl i den pågældende medlemsstat, eller

c) lovovertrædelsen er begået mod en af den pågældende medlemsstats statsborgere eller mod en person, der har sædvanlig bopæl i den pågældende medlemsstat, eller

d) lovovertrædelsen er begået for at skaffe en juridisk person, som har hjemsted i den pågældende medlemsstat, vinding.

2. Medlemsstaterne sikrer, at deres jurisdiktionskompetence omfatter situationer, hvor en lovovertrædelse omhandlet i artikel 5 og 6 og, i det omfang det er relevant, artikel 3 og 7, er begået ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologi, hvortil der er opnået adgang fra medlemsstatens område, uanset om informations- eller kommunikationsteknologien befinder sig på dens område.

3 En medlemsstat kan beslutte, at den ikke vil anvende, eller at den kun i specifikke tilfælde eller under specifikke omstændigheder vil anvende de stk. 1, litra c) og d), anførte jurisdiktionskompetenceregler, for så vidt som lovovertrædelsen er begået uden for dens område.

4. Med hensyn til tiltalerejsning for lovovertrædelserne i artikel 3-7, når de er begået uden for den pågældende stats område, jf. stk. 1, litra b), skal medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at det ikke er en betingelse for at fastslå statens jurisdiktionskompetence:

a) at gerningerne er strafbare på gerningsstedet, eller

b) at der kun kan rejses tiltale på grundlag af en anmeldelse foretaget af ofret på gerningsstedet eller en angivelse fra den stat, hvor lovovertrædelsen blev begået.

Artikel 17 Almindelige bestemmelser om hjælp og støtte til og beskyttelse af ofre

1. Ofre for lovovertrædelserne i artikel 3-7 ydes hjælp, støtte og beskyttelse under hensyntagen til barnets tarv.

2. Medlemsstaterne sikrer, at såfremt der hersker usikkerhed om alderen på den person, der er udsat for lovovertrædelserne i artikel 3-7, og der er grund til at formode, at personen er et barn, antages personen, i afventning af at alderen bekræftes, at være et barn og får øjeblikkelig adgang til hjælp, støtte og beskyttelse i overensstemmelse med artikel 18 og 19.

Artikel 18 Hjælp og støtte til ofre

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at ofre ydes hjælp og støtte før, under og en vis tid efter en straffesag, således at de bliver i stand til at udøve de rettigheder, de har ifølge Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA[12] om ofres stilling i forbindelse med straffesager og dette direktiv.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de særlige foranstaltninger, der træffes for at hjælpe og støtte ofre på kort og lang sigt i deres fysiske og psykosociale rehabilitering, iværksættes efter en konkret vurdering af de særlige forhold, der gør sig gældende for det enkelte barneoffer, og under hensyntagen til barnets ønsker, behov og problemer.

3. Ofre for lovovertrædelserne i artikel 3-7 betragtes som særligt udsatte ofre i henhold til artikel 2, stk. 2, artikel 8, stk. 4, og artikel 14, stk. 1, i rammeafgørelse 2001/220/RIA.

4. Medlemsstaterne træffer, når dette er hensigtsmæssigt og muligt, foranstaltninger til at yde hjælp og støtte til ofrets familie. Navnlig anvender medlemsstaterne, når det er hensigtsmæssigt og muligt, artikel 4 i Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA på familien.

Artikel 19 Beskyttelse af børneofre i forbindelse med efterforskning og straffesager

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de retslige myndigheder i forbindelse med efterforskning og straffesager udpeger en særlig repræsentant for barneofret i tilfælde, hvor de personer, som har forældremyndigheden ifølge national lovgivning, er udelukket fra at repræsentere barnet som følge af interessekonflikter mellem dem og barneofret, eller hvor barnet er uledsaget eller adskilt fra familien.

2. Medlemsstaterne sikrer, at børneofre har øjeblikkelig adgang til gratis juridisk rådgivning og gratis advokathjælp, herunder med henblik på at kræve erstatning.

3. Med forbehold af retten til forsvar træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at i efterforskningen af lovovertrædelserne i artikel 3-7:

a) finder forhør af barneofret sted uden ugrundet ophold, efter at forholdene er blevet anmeldt til de kompetente myndigheder

b) finder forhør af barneofret om nødvendigt sted i lokaler, der er indrettet eller tilpasset til formålet

c) foretages forhør af barneofret af eller gennem personer, der er uddannet til formålet

d) foretages alle forhør af barneofret, hvis det er muligt og hensigtsmæssigt af den samme person

e) begrænses antallet af forhør mest muligt, og forhør foretages kun, hvis det er strengt nødvendigt for straffesagen

f) kan barneofret ledsages af sin advokat eller eventuelt af en voksen efter eget valg, medmindre der er truffet en begrundet beslutning om, at den pågældende person ikke kan ledsage barnet.

4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at alle forhør af barneofret eller om nødvendigt af et barnevidne i forbindelse med efterforskningen af lovovertrædelserne i artikel 3-7 kan videooptages, og at disse videooptagelser af forhøret kan benyttes som bevismateriale i straffesagen i overensstemmelse med den nationale lovgivning.

5. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at det i straffesager vedrørende lovovertrædelserne i artikel 3-7 kan besluttes:

a) at retsmødet skal finde sted for lukkede døre

b) at barneofret kan høres i retslokalet uden at være til stede, navnlig ved hjælp af hensigtsmæssig kommunikationsteknologi.

Artikel 20 Interventionsprogrammer eller -foranstaltninger

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at personer, der er dømt for lovovertrædelserne i artikel 3-7, underkastes en vurdering af, hvor farlige de er, og hvilken fare der er for, at de vil gentage lovovertrædelserne i artikel 3-7, med det formål at fastlægge hensigtsmæssige interventionsprogrammer eller -foranstaltninger.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der indføres effektive interventionsprogrammer eller -foranstaltninger med henblik på at forebygge og mindske risikoen for, at lovovertrædelser i form af seksuelle overgreb mod børn gentages. Disse programmer eller foranstaltninger skal være tilgængelige på ethvert tidspunkt i løbet af straffesagen, i og uden for fængslet, i overensstemmelse med betingelserne i national lovgivning.

Sådanne interventionsprogrammer eller -foranstaltninger skal tilpasses til de særlige udviklingsbehov hos børn, herunder børn under den kriminelle lavalder, der begår seksuelle overgreb.

3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at personer, der er dømt for lovovertrædelserne i artikel 3-7, om nødvendigt efter den i stk. 1 omhandlede vurdering:

a) har adgang til de i stk. 1 og 2 omhandlede programmer eller foranstaltninger

b) tilbydes adgang til de specifikke programmer eller foranstaltninger

c) fuldt ud underrettes om årsagen til forslaget om at få adgang til de specifikke programmer eller foranstaltninger

d) indvilger i at deltage i de specifikke programmer eller foranstaltninger i fuld bevidsthed om kendsgerningerne

e) kan afslå og gives besked om de eventuelle konsekvenser af at afslå.

4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at personer, der er tiltalt for lovovertrædelserne i artikel 3-7, kan få adgang til de programmer eller foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, på betingelser, som hverken er til skade for eller i strid med retten til forsvar og kravene om en retfærdig rettergang for en upartisk domstol, navnlig under behørig hensyntagen til reglerne for princippet om uskyldsformodning.

5. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at personer, som frygter, at de måske vil begå lovovertrædelserne i artikel 3-7, om nødvendigt kan få adgang til effektive interventionsprogrammer eller -foranstaltninger, som er udformet med henblik på at vurdere og fjerne risikoen for, at lovovertrædelserne begås.

Artikel 21 Blokering af adgangen til websteder med børnepornografi

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at få blokeret adgangen for internetbrugere på deres område til internetsider, som indeholder eller udbreder børnepornografi. Blokeringen af adgangen skal være underlagt passende sikkerhedsforanstaltninger, navnlig for at sikre, at blokeringen begrænses til, hvad der er nødvendigt, at brugerne underrettes om årsagen til blokeringen, og at udbyderne af indholdet så vidt muligt underrettes om muligheden for rekurs.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at få fjernet internetsider, der indeholder eller udbreder børnepornografi, jf. dog ovenstående.

Artikel 22 Ophævelse af rammeafgørelse 2004/68/RIA

Rammeafgørelse 2004/68/RIA ophæves hermed, dog uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til frister for gennemførelse i national lovgivning.

Henvisninger til den ophævede rammeafgørelse betragtes som henvisninger til dette direktiv.

Artikel 23 Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest [TO ÅR FRA VEDTAGELSEN]. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.

Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 24 Beretning

1. Senest [FIRE ÅR FRA VEDTAGELSEN] og derefter hvert tredje år forelægger Kommissionen en beretning samt eventuelle forslag for Europa-Parlamentet og Rådet.

2. Medlemsstaterne sender Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige for at udarbejde den i stk. 1 omhandlede beretning. Oplysningerne skal omfatte en detaljeret beskrivelse af lovgivningsmæssige og ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger, som er vedtaget i medfør af direktivet.

Artikel 25 Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Artikel 26 Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

[1] Rådets afgørelse af 29. maj 2000 mod bekæmpelse af børnepornografi på internettet, EFT L 138 af 9.6.2000, s. 1.

[2] EUT C […] af […], s. […].

[3] EUT C […] af […], s. […].

[4] EUT C […] af […], s. […].

[5] EUT L 13 af 20.1.2004, s. 14.

[6] EFT L 82 af 22.3.2001, s. 1.

[7] EUT L 328 af 15.12.2009, s. 42.

[8] Europarådets konvention om beskyttelse af børn mod seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug, Lanzarote, 25.10.2007, Europarådets traktatserie nr. 201.

[9] Den endelige ordlyd af denne betragtning i direktivet afhænger af Det Forenede Kongeriges og Irlands holdning, jf. bestemmelserne i protokollen (nr. 21).

[10] EUT L 300 af 11.11.2008, s. 42.

[11] EUT L 93 af 7.4.2009, s. 23.

[12] EFT L 82 af 22.3.2001, s. 1.