KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(91) 310 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 4. september 1991 
Forslag ti I 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om foranstaltninger til forebyggelse af specifikke zoonoser og 
specifikke zoonot i ske agenser hos dyr og i animalske 
produkter for at forhindre levnedsmiddelbårne 
infektioner og forgiftninger 
(forelagt af Kommissionen 

- 2 -
BEGRUNDELSE 
Zoonoser er sygdomme og infektioner, der naturligt overføres mellem 
hvirveldyr og mennesker. 
Foruden at være til fare for menneskers sundhed har de en negativ 
indflydelse på landbrugets økonomi som følge af nedsat produktivitet og 
handelshindr inger. 
Desuden skaber forskellene mellem strategierne i forbindelse med zoonoser 
forvridning af konkurrencen mellem producenterne i landbruget og skaber 
problemer for samhandelen i Fællesskabet med levende dyr og produkter af 
animalsk oprindelse. 
Forebyggelsen af zoonoser er baseret på forskellige strategier, der kan 
afhænge af sygdommens art, det pågældende patogen og den måde, overførslen 
sker på. 
Strategierne bygger hovedsagelig på en nedbringelse af kontaminations-
mulighederne og i givet fald udryddelse af sygdommen hos husdyr og 
vildtlevende dyr. Der er allerede blevet truffet specifikke foranstaltninger 
på fællesskabsplan for at bekæmpe visse zoonot i ske sygdomme hos husdyr eller 
vildtlevende dyr, især kvægtuberkulose, kvægbruce I lose, fåre- og 
gedebruce I lose og rabies. 
Endvidere er der allerede på fællesskabsplan blevet vedtaget eller foreslået 
foranstaltninger til mindskelse af zoonotiske agensers kontamination af 
foder og visse levnedsmidler af animalsk oprindelse. 
Det foreliggende forslag omfatter: 
- forpligtelse for medlemsstaterne til at indsamle oplysninger om 
forekomsten af zoonotiske agenser hos mennesker og dyr og indberette 
disse oplysninger til Kommissionen; 
- forpligtelse til at træffe foranstaltninger til påvisning af zoonotiske 
agenser hos dyr, i foder og produkter af animalsk oprindelse; 
- særaktioner vedrørende specifikke zoonotiske agenser. Til at begynde med 
tager foranstaltningerne sigte på et program, der vedrører Salmonellae i 
fjerkræproduktionen og Lister iapmonocytogenes i blød ost og færdigretter; 
- oprettelse af referencelaboratorier, der giver den fornødne tekniske 
bistand til, at systemet kan gennemføres korrekt. 
Kommissionen understreger, at dette forordningsforslag, som ikke blot 
omfatter levnedsmidler, men også dyr og foder, ikke berører Rådets direktiv 
39/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler, hvis 
bestemmelser og procedurer fortsat vil være gældende. 
- 3 -
Forslag ti I 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om foranstaltninger til forebyggelse af specifikke zoonoser og 
specifikke zoonotiske agenser hos dyr og i animalske 
produkter for at forhindre levnedsmiddelbårne 
infektioner og forgiftninger 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Levende dyr og produkter af animalsk oprindelse er opført på listen over 
produkter i Traktatens bilag II; husdyrbrug og afsætning af produkter af 
animalsk oprindelse er en indkomstkilde for en stor del af landbrugs­
befolkningen; 
for at sikre en rationel udvikling af denne sektor og øge produktiviteten, 
må der fastsættes veterinærbestemmelser, der tager sigte på at beskytte og 
bedre folkesundheden og dyresundheden i Fællesskabet; 
det er nødvendigt, at forekomsten af zoonoser, der er til fare for 
menneskers sundhed, især via levnedsmidler af animalsk oprindelse, 
forebygges og mindskes ved hjælp af passende bekæmpelsesforanstaltninger; 
- 4 -
Fællesskabet har allerede truffet foranstaltninger til udryddelse af visse 
zoonotiske sygdomme, især kvægtuberkulose, kvægbruce I lose, fåre- og 
gedebruceMose og rabies; der bør indsamles epidemiologiske oplysninger om 
disse sygdomme; 
for at bekæmpe visse levnedsmiddelbårne sygdomme er det nødvendigt at 
tilrettelægge kombinerede aktioner med en specifik indsats hvad angår 
foderproduktion, husdyrbrug, kommercielle fjerkræflokke og forarbejdning af 
produkter af animalsk oprindelse; 
anvendelsen af disse regler bør ikke berøre anvendelsen af Rådets direktiv 
89/397/EØF af 14. Juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler^1^; 
det er nødvendigt, at der i medlemsstaterne indsamles oplysninger om 
forekomsten af zoonotiske sygdomme i befolkningen, hos husdyr, i foder og 
hos vildtlevende dyr for at vurdere, hvordan de forebyggende aktioner skal 
pr ior itères; 
det er ønskeligt, at Kommissionen følger udviklingen i den epidemiologiske 
situation og træffer de fornødne foranstaltninger; 
harmoniseringen af de essentielle krav hvad angår beskyttelsen af 
folkesundheden forudsætter, at der udpeges EF-referencelaboratorier og 
træffes tekniske og videnskabelige foranstaltninger; 
Fællesskabets deltagelse i finansieringen af nogle foranstaltninger, der er 
fastsat i denne forordning, er blevet fastsat ved Rådets beslutning 
90/424/EØF af 26. Juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet(2), 
ændret ved beslutning 91/133/EØF<3); 
det bør overlades til Kommissionen at træffe de nødvendige gennemførelses­
bestemmelser -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
(1) EFT nr. L 186 af 30.6.1989, s. 23. 
(2) EFT nr. L 224 af 18.8.1990, s. 19. 
(3) EFT nr. L 66 af 13.3.1991, s. 18. 
- 5 
Artikel 1 
1. Ved denne forordning fastsættes bestemmelser om indsamling af data om 
zoonoser og zoonotiske agenser samt om, hvilke foranstaltninger der skal 
træffes for zoonoser og zoonotiske agenser i medlemsstaterne og på 
fællesskabsplan. 
2. Anvendelsen af denne forordning berører ikke anvendelsen af direktiv 
89/397/EØF. 
Artikel 2 
I denne forordning forstås ved: 
1. "zoonoser": sygdomme og infektioner, der naturligt overføres mellem 
hvirveldyr og mennesker; 
2. "zoonot i sk agens": enhver bakterie, virus eller parasit, der kan 
fremkalde en zoonose; 
3. "avlsfJerkræflok": enhver gruppe af fjerkræ på over 25 dyr (Gal lus 
gal lus), der opdrættes til lægning af rugeæg i samme hus, eller, hvis der 
er tale om fritgående fjerkræ, enhver fjerkrægruppe på over 25 dyr med 
fælles adgang til ét eller flere huse; 
4. "kommerciel fjerkræflok": enhver gruppe af fjerkræ på over 100 dyr 
(Gal lus gal lus), der opdrættes til produktion af fjerkrækød og/eller 
konsumæg i samme hus, eller, hvis der er tale om fritgående fjerkræ, 
enhver fjerkrægruppe på over 100 dyr med fælles adgang til ét eller flere 
huse; 
5. "godkendt laboratorium": et laboratorium, der af en medlemsstats 
kompetente myndighed er godkendt til at undersøge prøver med henblik på 
påvisning af zoonotiske agenser; 
6. "prøve": en prøve udtaget på vegne af virksomhedens eller besætningens 
ejer eller forvalter med henblik på undersøgelse for den pågældende 
zoonotiske agens; 
- 6 -
7. "officiel prøve": en prøve udtaget af den kompetente myndighed til 
undersøgelse for den pågældende zoonotiske agens. For hver officiel prøve 
anføres art, type, størrelse og udtagningsmåde samt dyrets eller det 
animalske produkts oprindelse; sådanne prøver udtages uanmeldt. 
Artikel 3 
1. Medlemsstaterne sørger for, at virksomhed, som i overensstemmelse med 
denne forordning udøves af sundhedsmyndighederne, veterinærmyndighederne 
og andre relevante myndigheder på deres område, koordineres på nationalt 
og lokalt plan, især i forbindelse med de epidemiologiske undersøgelser. 
2. Hver medlemsstat udpeger en myndighed, der er ansvarlig for fremsendelse 
af de data, der på nationalt plan er indsamlet i overensstemmelse med 
artikel 4 og 8. 
3. De kompetente lokale myndigheder bistås af godkendte laboratorier. 
4. Hver medlemssat udpeger referencelaboratorier for zoonoser og zoonotiske 
agenser. I givet fald foretages den endelige identifikation eller 
bekræftelse af tilstedeværelsen af en zoonot i sk agens på de godkendte 
referencelaboratorler. 
Artikel 4 
1. For de i bilag 1, afsnit I, anførte zoonoser gælder nedenstående 
bestemmelser. 
2. Kliniske tilfælde diagnosticeres af en læge eller dyrlæge. Isolering og 
identificering af en zoonot i sk agens eller enhver anden form for 
påvisning af en zoonotisk agens påhviler den for laboratoriet ansvarlige 
eller, hvis identificering foretages et andet sted end på et laboratorium 
ved serologisk eller anden undersøgelse, den for undersøgelsen 
ansvar Iige. 
3. Diagnosticering og identificering af en zoonot i sk agens som omhandlet i 
stk. 2 anmeldes til sundheds- eller veterinærmyndighederne. Disse 
myndigheder foretager indberetning til den kompetente myndighed, der 
omhandles i artikel 3, stk. 2. 
7 -
4. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 14 udvide bestemmelserne i 
rmrvwfnà* artikel til også at omfatte de zoonoeer 09 zoonotiske agenser, 
som er omhandlet i bilag 1, afsnit II. 
ArtJKe| 5 
1. Den nationale myndighed, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, vurderer 
de data, der er indsamlet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3. Den 
giver hver tolvte måned Kommissionen meddelelse om infektionstendenserne 
og kilderne ti i infektionerne. 
2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at medlemsstaterne giver Kommissionen 
hyppigere meddelelser, eller at Kommissionen anmoder om yderligere data, 
hvis situationen gør det berettiget. 
3. Kommissionen forelægger senest den 1. Januar 1995 Rådet en rapport om 
dataindsamlingen med forslag til forbedring af meddele Isessystemet. 
4. I givet fald fastsættes de nødvendige gennemførelsesbestemmelser til 
sirking af, at denne artikel anvendes ensartet, efter proceduren i 
artikel 14. 
Artikel 6 
De systemer til sporing af husdyrs flytning, som er fastsat ved 
Kommissionens beslutning 89/153/EØF<4>, finder anvendelse i forbindelse med 
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger for zoonoser og zoonotiske 
agenser. 
(4) EFT nr. L 59 af 2.3.1989, s. 33. 
- 8 -
Artikel 7 
1. Under hensyn til de generelle principper i direktiv 89/397/EØF forelægger 
medlemsstaterne senest den 1. april 1992 Kommissionen en plan for de 
nationale foranstaltninger, der skal træffes for at nå det i denne 
forordning fastsatte mål for så vidt angår zoonoser i overensstemmelse 
med bilag 2, 3 og 4. Medlemsstaterne kan dog medtage andre zoonoser eller 
zoonotiske agenser end dem, der er anført i bilag 2 og 3. 
2. I forbindelse med foranstaltningerne skal der tages hensyn til den 
særlige situation i hver medlemsstat, og der skal gives oplysninger om 
bl.a. følgende: 
a) husdyrbestandens struktur og fordeling på det nationale område, 
b) antallet og fordelingen af virksomheder, der fremstiller færdige 
foderblandinger, 
c) antallet og fordelingen af virksomheder, der fremstiller levnedsmidler 
af animalsk oprindelse, 
d) tjenesternes infrastruktur (især nærmere oplysninger om de 
myndigheder, der deltager i planernes gennemførelse, og om de i 
gennemførelsen involverede organers type og størrelse), 
e) antallet af godkendte laboratorier, hvor undersøgelsen og 
identificeringen vil finde sted, og procedurerne for godkendelse af 
disse laboratorier. 
3. Med hensyn til undersøgelse skal foranstaltningerne omfatte: 
a) undersøgelse for de zoonotiske agenser, der er omhandlet i bilag 2, 
afsnit S, hos besætninger og flokke, 
b) undersøgelse for de zoonotiske agenser, der er omhandlet i bilag 2, 
afsnit i I, på virksomheder, der fremstiller færdige foderblandinger, 
c) undersøgelse for de zoonotiske agenser, der er omhandlet i bilag 2, 
afsnit III, på virksomheder, der fremstiller levnedsmidler af animalsk 
opr inde I se, 
d) eventuelt undersøgelse for andre zoonoser eller zoonotiske agenser, 
som den pågældende medlemsstat tilføjer. 
- 9 -
4. I forbindelse med foranstaltningerne skal prøveudtagningsminimumet i 
bilag 3, afsnit III, IV og V, overholdes. Der kan dog efter proceduren i 
artikel 14 indrømmes undtagelser til særlige medlemsstater for visse 
kategorier af dyr eller animalske produkter, hvis disse kun udgør en 
minimal del af den pågældende medlemsstats produktion. 
5. Det skal i forbindelse med foranstaltningerne angives, hvilke 
kontrolforanstaltninger der vil blive truffet i overensstemmelse med 
bilag 4. 
6. Kommissionen gennemgår de foranstaltninger, der meddeles i henhold til 
stk. 1, for at afgøre, om de opfylder forskrifterne i denne forordning. 
7. Kommissionen godkender senest den 1. Juli 1992 de i stk. 1 omhandlede 
foranstaltninger efter proceduren i artikel 14. Kommissionen kan efter 
samme procedure beslutte, at de pågældende medlemsstater skal ændre eller 
supplere de forelagte foranstaltninger. 
8. Efter anmodning fra en medlemsstat og for at tage hensyn til udviklingen 
i situationen i den pågældende medlemsstat eller i et område i denne 
medlemsstat kan Kommissionen efter proceduren i artikel 14 beslutte at 
godkende en ændring eller supplering af en efter stk. 7 allerede godkendt 
foranstaltning. 
9. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 14 beslutte, at en 
medlemsstat skal ændre eller supplere en efter stk. 7 allerede godkendt 
foranstaltning for at tage hensyn til udviklingen i situationen i den 
pågældende medlemsstat eller resultaterne i henhold til artikel 5 og 8. 
Artikel 8 
Medlemsstaterne underretter hvert år i den i artikel 14 omhandlede komité 
Kommissionen om resultaterne af de i artikel 7 omhandlede foranstaltninger. 
- 10 -
Artikel 9 
Veterinærsagkyndige fra Kommissionen kan i det omfang, det er nødvendigt for 
at sikre ensartet anvendelse af denne forordning, foretage kontrol på stedet 
i samarbejde med den pågældende medlemsstats myndigheder. Kommissionen 
underretter medlemsstaterne om kontrolresultaterne. 
Den medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, yder de sagkyndige 
den fornødne bistand til udførelsen af deres opgave. 
De almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes efter 
proceduren i artikel 14. 
Artikel 10 
De referencelaboratorier, der omhandles i artikel 3, stk. 4, samarbejder med 
de EF-referencelaborator ler, der er anført i bilag 5. EF-reference-
laboratoriernes beføjelser og pligter fastsættes efter proceduren i artikel 
14 i den udstrækning, de ikke allerede er omfattet af artikel 28 i 
beslutning 90/424/EØF. 
Artikel 11 
Kommissionen følger udviklingen i zoonosesituationen i Fællesskabet, navnlig 
på grundlag af data indsamlet i henhold til artikel 5 og 8, og kan: 
a) iværksætte specifikke undersøgelser, især i forbindelse med evalueringen 
af de farer, zoonotiske agenser frembyder, di agnosticeringsprocedurer og 
bekæmpelsesforanstaltninger, i samarbejde med de relevante reference­
laboratorier, som er omhandlet i artikel 3, stk. 4, og de EF-reference-
laboratorier, som er omhandlet i artikel 10 samt Den Videnskabelige 
Veter i nærkomité, 
- 11 -
b) efter proceduren i artikel 14 fastsætte standarddriftsbetingelserne for 
de godkendte laboratorier, som er omhandlet i artikel 3, stk. 3, 
c) opstille retningslinjer for foranstaltningerne vedrørende zoonoser. 
Artikel 12 
Fællesskabets deltagelse i finansieringen af de foranstaltninger, der følger 
af denne forordning, er fastsat ved beslutning 90/424/EØF. 
Artikel 13 
Kommissionen kan ændre bilagene til denne forordning efter proceduren i 
artikel 14 for at tage hensyn til udviklingen i zoonosesituationen. 
Artikel 14 
Når der henvises til proceduren i denne artikel, indbringer formanden 
omgående sagen for Den Stående Veterinærkomité, i det følgende benævnt 
"komitéen", enten på eget initiativ eller efter anmodning fra en 
medlemsstat. 
Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de 
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette 
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, 
hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning. 
Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til 
at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. 
Kommissionen tager størst muligt hensyn til komitéens udtalelse. Den 
underretter komitéen om, hvorledes den har taget hensyn til dens udtalelse. 
- 12 -
Artikel 15 
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1992. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 
Formand 
13 -
BILAG 1 
I. - Tuberkulose forårsaget af Mocybacterium Bov i s 
- Bruce I lose og agenser heraf 
- Salmonellose og agenser heraf 
- Rabies 
- Trichinose og agenser heraf. 
II. - Camphylobacteriose 
- Lister iose 
- Toxoplasmose 
- Yersiniose 
og agenser heraf. 
- 14 -
BILAÇj 2 
I. - Salmonel la 
II. - Salmonella 
III. A. Det er de enkelte medlemsstater, der bestemmer, hvilke specifikke 
zoonotiske agenser der skal undersøges for, idet medlemsstaterne 
tager hensyn ti I : 
a) det specifikke levnedsmiddel af am inai sk oprindelse, 
b) den specifikke virksomhed, hvor der skal foretages undersøgelser, 
c) beviser for, at det specifikke levnedsmiddel udgør en direkte 
risiko for menneskers helbred, 
d) forarbejdningens indvirkning på levnedsmidlets mikrobiologiske 
status, 
e) omfanget af mikrobiologiske undersøgelser (HACCP), der foretages 
på den pågældende virksomhed som led i kontrollen af hygiejne­
forholdene og af god fremstillingspraksis. 
B. Der vælges mellem følgende specifikke zoonotiske agenser: 
- Listeria monocytogenes 
- Campylobacter Jejuni og Campylobacter col i 
- Salmonella 
- Yersinia enterocolitica 
Blød ost og færdigretter skal dog undersøges for Listeria 
monocytogenes. 
- 15 -
BILAG 3 
I. I foranstaltningerne angives følgende: 
- antallet og typen af de prøver, der skal udtages, 
- antallet og typer af de officielle prøver, der skal udtages, 
- udtagningsmetoden, 
- metoden for undersøgelse af prøver og identificering af zoonotiske 
agenser. 
II. I foranstaltningerne skal der tages hensyn til følgende kriterier, for 
så vidt angår prøveudtagningsprocedurer: 
A. Variable kriterier gældende for besætninger eller flokke eller 
individuel le dyr: 
a) faktorer, der giver risiko for øget spredning af én eller flere 
zoonoser, 
b) tidligere udbrud af en sådan zoonose i et givet land eller 
landområde hos husdyr og vildtlevende dyr, 
c) den pågældende dyrebestand, for så vidt angår: 
- bestandens samlede størrelse, 
- bestandsgruppernes homogenitet, 
- dyrenes alder, 
- den animalske produktion, 
d) bedrifternes miljø, for så vidt angår: 
- regionale forskelle, 
- dyretætheden, 
- forbindelsen til byområder, 
- forbindelsen til områder med vildtlevende dyr, 
e) produktionssystemerne, herunder: 
- intensivt landbrug, 
- ekstensivt landbrug, 
- driftsformer, især fodersystemer og dyresundhedspleje, 
f) problemer, der må påregnes ud fra fortilfælde og andre 
oplysninger, 
- 16 -
g) den krævede beskyttelse, alt efter hvilken og hvor alvorlig en 
sygdom det drejer sig om. 
B. Variable kriterier gældende for virksomheder, der fremstiller 
færdige foderblandinger: 
a) de fremstillede foderblandingstyper og de dyr, som 
foderblandingerne er bestemt til, 
b) produktionsmetoderne, 
c) den samlede produktion af hver foderblandingstype, 
d) produktionsrytmen, 
e) omfanget af bakteriologiske undersøgelser foretaget efter Rådets 
forordning (EØF) nr /.. [om veterinærbestemmelser for 
bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af affaldsstoffer fra 
dyr og for forhindring af forekomst af patogener i foder], 
f) fortilfælde, hvor zoonoser er blevet overført til dyr via det 
pågældende produkt. 
C. Variable kriterier gældende for virksomheder, der fremstiller 
levnedsmidler af animalsk oprindelse: 
a) sygdomshistori en for de dyr, som de animalske produkter stammer 
fra, 
b) fortilfælde, hvor en zoonose er blevet overført til mennesker via 
et givet produkt, 
c) produktionen, for så vidt angår: 
- den samlede produktion, 
- produktionens homogenitet, 
- den behandling, som produkterne har gennemgået, 
d) problemer, der må påregnes ud fra fortilfælde og andre 
oplysnigner, 
e) den krævede beskyttelse, alt efter hvilken og hvor alvorlig en 
sygdom det drejer sig om. 
- 17 -
III. A. I foranstaltningerne skal følgende prøveudtagningsminimum overholdes 
for de i bilag 2, I, omhandlede zoonotiske agenser: 
1. Avlsflerkræ 
a) Hønniker 
Hos alle fjerkræflokke, der opdrættes til avlsbrug, udtages 
der som et minimum prøver, når dyrene er én dag gamle og fire 
uger gamle, samt to uger forud for æglægningsperioden. 
b) Rugeæosproducerende avlsflerkræ 
Hos alle fjerkræflokke, der opdrættes med henblik på 
produktion af rugeæg, udtages der som et minimum prøver hver 
anden uge i æglægningsperioden. 
2. Fierkræ til kommerciel ægproduktion, senest fra den 1. lul i 1994 
a) Hønniker 
Hos alle fjerkræflokke, der opdrættes til produktion af 
konsumæg, udtages der som et minimum prøver, når dyrene er én 
dag gamle og fire uger gamle, samt to uger forud for 
æg Iægn i ngsper i oden. 
b) Ægproducerende fjerkræ 
Hos alle fjerkræflokke, der opdrættes med henblik på 
produktion og afsætning af konsumæg, udtages der som et 
minimum prøver hver tolvte uge i æglægningsperioden. 
3. Kødproducerende fjerkræ, senest fra den 1. juli 1995 
Hos alle fjerkræflokke, der opdrættes til produktion af 
fjerkrækød til konsum, udtages der som et minimum prøver, når 
dyrene er én dag gamle og tre uger forud for slagtning. 
- 18 -
4. Ruger ier 
Rugerier med en udrugningskapacitet på over 1.000 æg udtager 
miljøprøver mindst én gang om ugen, når de er i drift. 
B. I alle de i punkt A omhandlede fjerkræflokke og rugerier udtages der 
prøver og foretages undersøgelse efter følgende regler: 
1. Prøveudtagning 
Prøveudtagning kan, alt efter tilfældet, foretages enten på 
bedriften eller på det ruger i, som modtager æggene fra de 
pågældende flokke (dvs. undersøge Iseskravene for daggamle 
kyllinger eller undersøge Iseskravene for avlsfJerkræflokke, når 
disse er i æglægningsperioden). 
Foretages prøveudtagningen på bedriften, skal prøven bestå af 
facesprøver, der er samlet til én prøve. Foretages 
prøveudtagningen på rugeriet, skal prøven bestå af kyllinger, der 
er døde, inden de er kommet ud af ægget, frasorterede daggamle 
kyllinger og mekonium fra udrugningsstedet. 
2. Prøveantal 
Antallet af prøveudtagninger i forbindelse med en flok fastsættes 
på statistisk grundlag, således at der er 95% sandsynlighed for 
påvisning af en positiv prøve, når infektionsforekomsten i den 
bestand, som der udtages prøver af, er 5%, dvs.: 
Antal dyr i en Antal stikprøver 
flok på bedr iften 
el ler ruger iet 
25-29 20 
30-39 25 
40-49 30 
50-59 35 
60-89 40 
90-199 50 
200-499 55 
500 el ler 60<*> 
derover 
(*) Maksimumsantallet af prøver, der kræves pr. flok. 
- 19 -
3. BakteriQiofljsK metode 
Det samlede antal prøver udtaget fra en flok på bedriften eller 
rugeriet kan samles til én prøve til bakteriologisk undersøgelse, 
idet der enten anvendes en ISO-metode for salmonella eller en 
tilsvarende alternativ metode fastsat af medlemsstaten. 
C. I alle de i punkt A omhandlede fjerkræflokke og rugerier udtages der 
officielle prøver og foretages officiel undersøgelse mindst én gang 
om året. 
IV. A. I foranstaltningerne skal følgende prøveudtagningsminimum overholdes 
for de i bilag 2, II, omhandlede zoonotiske agenser. 
Hver måned bør der foretages prøveudtagning af hver type 
forderbI ånding, der er bestemt for de i 111.A omhandlede 
fjerkræflokke, og er produceret i virksomheden. 
B. Der foretages prøveudtagning og undersøgelse af det i punkt A 
omhandlede foder efter følgende regler. De til analyse udtagne 
prøver skal omfatte fem enheder af færdigvaren med en vægt på hver 
100 g. Hyppigheden af sådanne undersøgelser forøges, hvis den 
færdige foderblanding ikke varmebehandles eller på anden måde 
behandles, så risikoen for zoonotiske agenser elimineres, eller hvis 
det er blevet fastslået, at der er risiko for overførsel af en 
zoonot i sk agens. Prøverne kan samles til én prøve til bakteriologisk 
undersøgelse, idet der enten anvendes en ISO-metode for salmonella 
eller en tilsvarende alternativ metode fastsat af medlemsstaten. 
C. Af hver type forderbI ånding som omhandlet i punkt A skal der udtages 
officielle prøver og foretages officiel undersøgelse mindst én gang 
om året. 
- 20 -
V. A. I foranstaltningerne skal følgende prøveudtagningsminimum overholdes 
for de i bilag 2, III, B, omhandlede Listeria monocytogenes. 
Hver måned bør der foretages prøveudtagning af hver type produkt, 
der er produceret på virksomheder, som fremstiller blød ost og 
færdigretter. 
B. Prøveudtagningsmetoderne og de bakteriologiske metoder vil blive 
fastlagt efter fremgangsmåden i artikel 14. 
C. Af hver type produkt som omhandlet i punkt A skal der udtages 
officielle prøver og foretages officiel undersøgelse mindst én gang 
om året. 
- 21 -
BjLAg 4 
I. I foranstaltningerne skal følgende minimumsforanstaltninger overholdes 
for zoonotiske agenser som omhandlet i bilag 2, I. 
A. Avisfjerkræ 
1. Hønniker 
Hvis der ved en undersøgelse efter bilag 3, III, A og C, påvises 
Salmonella enter itidis eller Salmonella typhimurium hos en 
hønnikeflok, udtages der officielle prøver fra flokken i henhold 
til bilag 3, III, B, 2, for at bekræfte de oprindelige 
resultater. Hvert enkelt dyrs lever, æggestok og knoglemarv 
undersøges separat for forekomst af salmonella, idet der enten 
anvendes en ISO-metode for salmonella eller en tilsvarende 
alternativ metode fastsat af medlemsstaten. 
Hvis infektion med Salmonella enter itidis eller Salmonella 
typhimurium bekræftes i en hønnikeflok, må der ikke ske flytning 
af levende fjerkræ (undtagen direkte til slagtning, hvis 
veterinærmyndigheden har givet sin tilladelse) eller æg fra den 
pågældende flok, før det på en for veterinærmyndigheden 
tilfredsstillende måde kan fastslås, at der ikke længere 
foreligger infektion med disse serotyper. 
2. Ægproducerende avisfjerkræ 
Hvis der ved en undersøgelse efter bilag 3, III, A og C, påvises 
Salmonella enteritidies eller Salmonella typhimurium hos 
ægproducerende avisfjerkræ, udtages der officielle prøver fra 
flokken i henhold til bilag 3, III, B, 2, for at bekræfte de 
oprindelige resultater. Hvert enkelt dyrs lever, æggestok og 
knoglemarv undersøges separat for forekomst af salmonella, idet 
der enten anvendes en ISO-metode for salmonella eller en 
tilsvarende alternativ metode fastsat af medlemsstaten. 
- 22 -
Hvis infektion med Salmonella enter itidis eller Salmonella 
typhimurium bekræftes i en ægproducerende avlsfjerkræflok, må der 
ikke ske flytning af levende fjerkræ (undtagen direkte til 
slagtning, hvis den lokale veterinærmyndighed har givet sin 
tilladelse) eller æg, bortset fra æg direkte til fremstilling af 
ægpprodukter efter direktiv 89/437/EØF(1), fra den pågældende 
flok, før det på en for veterinærmyndigheden tilfredsstillende 
måde kan fastslås, at der ikke længere foreligger infektion med 
disse serotyper. 
Hvis der på et ruger! fortsat befinder sig rugeæg fra flokke, hos 
hvilke det er bekræftet, at der findes Salmonella enter itidis 
eller Salmonella typhimurium, skal sådanne æg destrueres. 
3. Der kan efter fremgangsmåden i artikel 14 fastsættes specifikke 
bestemmelser til beskyttelse af værdifuldt genetisk materiale. 
B. Fierkræ til kommerciel ægproduktion, senest fra den 1. lull 1994 
1. Hønniker 
Samme bestemmelser som i punkt A.1. 
2. Ægproducerende fierkræ 
Samme bestemmelser som i punkt A.2. 
C. Kødproducerende fjerkræ, senest fra den 1. Juli 1994 
Hvis der ved en undersøgelse efter bilag 3, III, A og C, påvises 
Salmonella enter itidis elier Salmonella typhimurium hos en 
kødproducerende fjerkræflok, udtages der officielle prøver fra 
flokken i henhold til bilag 3, III, B, 2, for at bekræfte de 
oprindelige resultater. Hvert enkelt dyrs lever, æggestok og 
knoglemarv undersøges separat for forekomst af salmonella, idet der 
enten anvendes en ISO-metode for salmonella eller en tilsvarende 
alternativ metode fastsat af medlemsstaten. 
(1) EFT nr. L 212 af 22.7.1989, s. 87. 
- 23 -
Hvis infektion med Salmonella enteritidis eller Salmonella 
typhimurium bekræftes hos en kødproducerende fjerkræflok, må der 
ikke ske flytning af levende fjerkræ (undtagen direkte til 
slagtning, hvis den lokale veterinærmyndighed har givet sin 
tilladelse). 
D. Al le flokke 
Hvis infektion med Salmonella enteritidis eller Salmonella 
typhimurium bekræftes hos en af de i A, B eller C nævnte flokke, 
skal der, ud over de ovenfor beskrevne foranstaltninger, træffes 
følgende foranstaltninger: 
1. Hvis fjerkræ sendes direkte til slagtning til konsum, skal den 
lokale veterinærmyndighed give slagteriet meddelelse om 
flytningen. Dette fjerkræ skal slagtes ved slagtedagens 
afslutning og skal underkastes varmebehandling eller anden egnet 
behandling, der kan destruere salmonella. 
2. Efter fjernelse fra husene af alt fjerkræ, der er inficeret med 
Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium, fastsætter 
den lokale veterinærmyndighed effektive rensnings- og 
desinfektionsforanstaItninger, herunder risikofri bortskaffelse 
af gødning og affald. 
E. Rugerier 
Hvis der, som følge af miljøforanstaltninger eller andre 
undersøgelsesforanstaltninger gennemført efter bilag 3, III, A og C, 
påvises en eller anden form for SalmonelIa-serotyper, fastsætter den 
lokale veterinærmyndighed effektive rensnings- og desinfektions-
foranstaltninger, herunder risikofri bortskaffelse af rugenernes 
affald. 
II. I foranstaltningerne skal følgende minimumsforanstaltninger overholdes 
for zoonotiske agenser som omhandlet i bilag 2, N. 
Hvis en prøve ved undersøgelse efter bilag 3, IV, A og C, er 
salmonellapositiv, foretager den lokale veterinærmyndighed en 
undersøgelse med henblik på: 
1. at identificere smittekilden, især ved hjælp af officielle prøver 
udtaget på forskellige stadier af produktionen, 
- 24 -
2. ae undersøge anvendelsen af reglerne for og kontrollerne i 
forbindelse med bortskaffelse og forarbejdning af animalsk affald, 
især dem, der er fastsat i Rådets direktiv 90/667/EØF af 
27. november 1990 om sundhedsmæssige bestemmelser for bortskaffelse, 
forarbejdning og afsætning af animalsk affald og for beskyttelse mod 
forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og 
om ændring af direktiv 90/425/EØF*1), 
3. at fastsætte procedurer for god fremstillingspraksis og sikre 
overensstemmelse med de gældende procedurer. 
III. I foranstaltningerne skal følgende i bilag 2, III, omhandlede minimums­
foranstaltninger overholdes: 
A. Virksomheder, der fremstiller blød ost og færdigretter 
Hvis der, som følge af undersøgelser gennemført efter bilag 3, V, A 
og C, påvises Listeria moncytogenes, bør alle produkter fra den 
inficerede produktionsserie trækkes tilbage fra markedet, ligesom 
produktionslokalerne bør desinficeres gennemgribende. 
B. Alle virksomheder 
Hvis en prøve efter undersøgelse er positiv for den eller de af 
planerne omfattede zoonotiske agenser, foretager veterinær­
myndigheden en undersøgelse med henblik på: 
1. at identificere smittekilden, især ved hjælp af officielle prøver 
udtaget på forskellige stadier af produktionen, 
2. at undersøge virksomhedens normale fremgangsmåde for kontrol, 
3. at fastsætte procedurer for god fremstillingspraksis og sikre 
overensstemmelse med de gældende procedurer. 
IV. Foranstaltningerne skal omfatte oplysningskampagner rettet mod 
erhvervsdrivende i levnedsmiddelsektoren og forbrugerne med det formål 
at undgå forkert behandling af levnedsmidler af animalsk oprindelse. 
(1) EFT nr. L 363 af 27.12.1990, S. 51. 
- 25 -
BILAG 5 
Fortegnelse over EF-referencelaborator 1er for zoonoser 
I. Zoonose epidemiologi 
Institute of Veterinary Medicine 
(Robert von Ostertag Institute) 
Postfach 33 00 13 
Thielallee 88/92 
D-100 Berlin (Forbundsrepublikken Tyskland) 
I I. Salmonella 
Rijksinstituut voor de Volksgezondheid 
P.O. Box 1 
NL-3720 BA Bilthoven (Nederlandene) 
III. Yersinia 
Institut Pasteur 
27, rue du Docteur Roux 
F-75724 Paris Cedex 15 (Frankrig) 
IV. Listeria 
Institut for Hygiejne og Mikrobiologi 
Den Kgl. Veterinær- og Landbohøjskole 
BU lowsvej 13 
DK-1870 København (Danmark) 
- 26 -
Campylobacter 
Institut National de Recherche Vétérinaire 
Groeselenberg 99 
B-1180 Bruxelles 18 (Belglen) 
VI. Parasitter 
Istituto Super lore di Sanité 
Via Regina Elena 299 
1-00161 Rome (I ta Iien) 
ISSN 0254-1459 
KOM(91) 310 endelig udg, 
DOKUMENTER 
DA 03 
Katalognummer : CB-CO-91-342-DA-C 
ISBN 92-77-74802-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L2985 Luxembourg