BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET Aftalerne mellem De Europæiske Fællesskaber og regeringen for Amerikas Forenede Staters og Canadas regering om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning 1. januar 2000 til 31. december 2000

1. DE FORENEDE STATER

1.1. Indledning

Den 23. september 1991 indgik Kommissionen en aftale med regeringen for Amerikas Forenede Stater om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning [1] (herefter benævnt 1991-aftalen), hvis mål er at styrke samarbejdet mellem konkurrencemyndighederne. Ved Rådets og Kommissionens fælles afgørelse af 10. april 1995 [2] blev aftalen godkendt og erklæret gyldig.

[1] Agreement between the Government of the United States of America and the Commission of the European Communities regarding the application of their competition laws (Aftale mellem De Europæiske Fællesskaber og regeringen for Amerikas Forenede Stater om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning) (EFT L 95 af 27.4.1995, s. 47 og 50).

[2] EFT L 95 af 27.4.1995, s. 45 og 46.

En anden aftale (herefter benævnt 1998-aftalen), som styrker bestemmelserne om "positive comity" (positiv behandling) i 1991-aftalen, trådte i kraft den 4. juni 1998 [3] efter at være blevet godkendt ved Rådets og Kommissionens fælles afgørelse af 29. maj 1998.

[3] Aftale mellem De Europæiske Fællesskaber og regeringen for Amerikas Forenede Stater om anvendelsen af principperne om "positive comity" i håndhævelsen af deres konkurrencelovgivning, EFT L 173 af 18.6.1998, s. 26- 31.

Den 8. oktober 1996 vedtog Kommissionen den første rapport om gennemførelsen af 1991-aftalen for perioden 10. april 1995-30. juni 1996 [4]. Den anden rapport dækker resten af kalenderåret 1996, dvs. perioden 1. juli 1996-31. december 1996 [5]. Den tredje rapport dækker hele kalenderåret 1997 [6], den fjerde kalenderåret 1998 [7] og den femte kalenderåret 1999 [8]. Nærværende rapport dækker kalenderåret 1. januar 2000-31. december 2000. Rapporten bør læses i forlængelse af den første rapport, som i detaljer beskriver fordelene ved et sådant samarbejde, men også dets begrænsninger.

[4] KOM(96) 479 endelig udg., se 26. beretning om konkurrencepolitikken, s. 299-311.

[5] KOM(97) 346 endelig udg., se 26. beretning om konkurrencepolitikken, s. 312-318.

[6] KOM(98) 510 endelig udg., se 27. beretning om konkurrencepolitikken, s. 317-327.

[7] KOM(1999) 439 endelig udg., se 27. beretning om konkurrencepolitikken, s. 313-328.

[8] KOM(2000) 618 endelig udg., se 29. beretning om konkurrencepolitikken, s. 319-332.

Sammenfattet indeholder 1991-aftalen følgende bestemmelser:

- meddelelse om sager, der behandles af den ene parts konkurrencemyndigheder, når disse sager påvirker væsentlige interesser for den anden part (artikel II) og udveksling af oplysninger om generelle spørgsmål i forbindelse med håndhævelsen af konkurrencereglerne (artikel III)

- samarbejde og samordning af de foranstaltninger, som parternes konkurrencemyndigheder træffer (artikel IV)

- en procedure for "traditionel behandling" (traditional comity), hvorefter begge parter forpligter sig til at tage hensyn til den anden parts væsentlige interesser, når de træffer foranstaltninger om håndhævelse af deres konkurrenceregler (artikel VI)

- en procedure for "positiv behandling" (positive comity), hvorefter den ene part kan opfordre den anden part til efter dennes egne regler at træffe passende foranstaltninger over for en konkurrencebegrænsende adfærd på sidstnævntes område, der påvirker den opfordrende parts væsentlige interesser (artikel V).

Det blev desuden præciseret i 1991-aftalen, at ingen af disse bestemmelser må fortolkes på en måde, der strider mod gældende lovgivning i EU og USA (artikel IX). Konkurrencemyndighederne er således fortsat bundet af de interne regler om beskyttelse af fortrolige oplysninger, som de kommer i besiddelse af i forbindelse med deres respektive undersøgelser (artikel VIII).

1998-aftalen præciserer både proceduren for samarbejdsinstrumentet i form af "positive comity" og de omstændigheder, hvorunder det kan bringes i anvendelse. Den beskriver navnlig, hvornår den opfordrende part normalt bør indstille sine egne håndhævelsesforanstaltninger og henvise en sag.

1.2. Samarbejde mellem EU og USA i enkeltsager i 2000

I løbet af 2000 blev samarbejdet mellem Kommissionen på den ene siden og konkurrencedepartementet under det amerikanske justitsministerium US-DoJ (US Department of Justice) og US-FTC (US Federal Trade Commission) på den anden side yderligere intensiveret. Der var tale om en lang hyppigere kontakt mellem Kommissionens tjenestemænd og deres kolleger i de to amerikanske myndigheder. Denne kontakt spænder fra detaljerede sagsrelaterede drøftelser til behandling af mere generelle, undertiden teoretiske, konkurrencepolitiske spørgsmål. Der er også tale om forholdsvis hyppige møder og kontakter på højt plan. Samarbejdet er fortsat af betydelig gensidig nytte med hensyn til at styrke de respektive håndhævelsesaktiviteter, undgå unødige konflikter eller uoverensstemmelser i forbindelse med disse håndhævelsesaktiviteter og skabe bedre forståelse for modpartens konkurrencepolitik.

1.2.1. Fusionssager

I løbet af 2000 undersøgte man samtidig det hidtil største antal transaktioner på begge sider af Atlanten. I forbindelse med efterforskningen af disse påtænkte fusioner er der næsten daglig kontakt mellem de ansatte i GD for Konkurrences Merger Task Force og det amerikanske DoJ og FTC. Naturligvis er samarbejdet mest effektivt, når parterne giver EU's og USA's myndigheder tilladelse til at udveksle de oplysninger, de afgiver, ved at give afkald på deres ret til fortrolighed, hvilket nu sker ofte.

Det transatlantiske samarbejde var i 2000 særligt intensivt inden for den store "nye økonomi" og i forbindelse med fusioner i multimediesektoren, især i sagerne AOL/Time Warner, Time Warner/EMI og MCI WorldCom/Sprint. Efter at de fusionerende parter havde givet afkald på deres ret til fortrolighed, vurderede de to myndigheder i vidt omfang sagens materielle aspekter i nært samarbejde med hinanden. Repræsentanter fra DoJ (MCI WorldCom/Sprint) og FTC (AOL/Time Warner, Time Warner/EMI) overværede de mundtlige høringer af de fusionerende parter, og der var tale om regelmæssige telefonsamtaler, e-mails, udveksling af dokumenter og andre kontakter mellem sagsbehandlerne.

I sagerne AOL/Time Warner og Time Warner/EMI drejede drøftelserne sig for begge siders vedkommende mest om vurderingen af de påtænkte transaktioners virkninger for konkurrencen på musikmarkederne (f.eks. musikindspilninger, musikudgivelser og onlinedistribution via internettet). Til sidst blev aftalen mellem Time Warner/EMI ophævet på grund af Kommissionens indsigelser, og parterne trak deres anmeldelse tilbage. Kommissionen godkendte fusionen mellem AOL og Time Warner på betingelse af, at den tyske mediekoncern Bertelsmann trak sig ud af sine joint ventures med AOL.

I sagen mod MCI WorldCom/Sprint nåede Kommissionen hurtigt til den konklusion, at den påtænkte fusion mellem de to amerikanske teleselskaber ville få verdensomspændende virkninger. Internettet er verdensomspændende af natur. Udbydere af internetadgang og

-tjenester, udbydere af internetindhold og slutbrugere kræver alle universel konnektivitet til worldwide web. Allerede i 1998 fastslog Kommissionen i forbindelse med sin undersøgelse af fusionen mellem WorldCom og MCI, at der findes et globalt marked for komplet (universel) internetkonnektivitet, og at virkningen af denne fusion mellem to amerikanske virksomheder ikke blot berørte amerikanske forbrugere, men blandt andre også de europæiske. I MCI WorldCom/Sprint-sagen fastslog Kommissionen igen, at et af de relevante markeder var markedet for universel internetkonnektivitet. MCI WorldCom/Sprint er den første og hidtil eneste påtænkte fusion med en amerikansk virksomhed, som Kommissionen har nedlagt forbud mod.

Der var endvidere tale om et tæt samarbejde mellem Kommissionen og FTC i forbindelse med Boeing/Hughes-fusionen. Til sidst godkendte Kommissionen fusionen efter en tilbundsgående undersøgelse, og efter at parterne havde afgivet tilsagn, der fjernede Kommissionens tidligere betænkeligheder om, at transaktionen kunne skabe eller styrke en dominerende stilling på markeder for GEO-satellitter og opsendelsestjenester.

Kommissionen arbejdede tæt sammen med FTC under behandlingen af AstraZeneca/Novartis-fusionen, især for at finde en fælles løsning på problemerne på markederne for fungicider til korn og herbicider til majs. Samarbejdet viste sig at være særligt nyttigt for begge myndigheder, fordi de havde fået samme tilsagn for at fjerne de konkurrencemæssige betænkeligheder på forskellige regionale markeder. I denne sag, der omhandlede globalt frasalg af både Novartis' strobilurin-aktiviteter og AstraZenacas acetochlor-aktiviteter, var samarbejdet mellem myndighederne nødvendigt for at sikre, at de endelige godkendte tilsagn ikke var modstridende, og at køberen var acceptabel for begge myndigheder. Da FTC havde krævet, at der skulle findes en køber af disse aktiviteter, inden man kunne godkende aftalen, var parterne allerede begyndt at opfylde deres tilsagn om at lede efter en køber, inden Kommissionen godkendte tilsagnet.

I forbindelse med Alcoa/Reynolds-fusionen arbejdede sagsbehandlerne på begge sider af Atlanten (Kommissionen og DoJ) tæt sammen. Der var desuden tale om samarbejde mellem Kommissionen og de canadiske og australske konkurrencemyndigheder. Repræsentanter for de amerikanske og canadiske myndigheder deltog i den mundtlige høring af de fusionerende parter. Kommissionen godkendte til sidst fusionen på betingelse af omfattende frasalg.

1.2.2. Ikke-fusionssager

I årets løb har der været mere og mere kontakt mellem Kommissionen og de amerikanske antitrustmyndigheder i ikke-fusionssager generelt. På det såkaldte B2B-marked (business-to-business) havde Kommissionen f.eks. en række uformelle drøftelser med FTC's sagsbehandlere om Covisint (en komponentleverandør oprettet af de seks største producenter af reservedele til biler).

Hvad angår undersøgelser af karteller, er kontakten mellem myndighederne mindre hyppig. Det skyldes, at vi i henhold til de nugældende samarbejdsordninger ikke er i stand til at udveksle fortrolige oplysninger, når kilden ikke udtrykkelig har givet afkald på sin ret til at bevare fortroligheden af alle oplysninger, myndighederne ligger inde med. Alligevel er samarbejdet mellem EU og USA om kartelsager blevet markant forbedret i det seneste år. Faktisk er kontakt mellem de pågældende afdelinger i Kommissionen og DoJ blevet almindelig.

1.3. Administrative ordninger for deltagelse

Kommissionen vedtog den 31. marts 1999 en konkret formulering af de administrative ordninger mellem EU's og USA's konkurrencemyndigheder om partnernes gensidige deltagelse i visse faser af de procedurer, der indledes på grundlag af deres respektive konkurrenceregler [9]. Disse ordninger blev indgået som led i aftalerne mellem De Europæiske Fællesskaber og USA's regering om håndhævelsen af deres konkurrencelovgivning og navnlig bestemmelserne om koordinering af håndhævelsesaktiviteter.

[9] EU-Bulletin 3-1999, Konkurrence (18/43). 29. beretning om konkurrencepolitikken, KOM(2000) 618 endelig udg., s. 5.

De nye administrative ordninger blev for første gang formelt anvendt i december 1999, hvor repræsentanter for FTC deltog i Kommissionens afhøring i BOC/Air Liquide-fusionssagen. I 2000 deltog repræsentanter fra både DoJ og FTC i en række mundtlige høringer (TimeWarner/EMI, AOL/TimeWarner, WorldCom MCI/Sprint, Alcoa/Reynolds), mens Kommissionens tjenestemænd for første gang overværede et såkaldt "pitch meeting" mellem DoJ og de fusionerende parter (WorldCom MCI/Sprint).

1.4. EU/US Arbejdsgruppe på fusionsområdet

Efter det årlige bilaterale møde mellem Kommissionen (GD for Konkurrence), FTC og DoJ, der blev afholdt den 5. oktober 1999 i Bruxelles, blev det besluttet at nedsætte en ny EU/US arbejdsgruppe for at styrke det transatlantiske antitrustsamarbejde.

Det var opfattelsen, at selv om samarbejdet mellem EU og USA var meget vellykket i fusionssager, kunne det stadig forbedres, navnlig på baggrund af den nuværende fusionsbølge og den eksponentielle stigning i store grænseoverskridende transaktioner. På længere sigt kunne arbejdsgruppen få udvidet sit mandat til også at omfatte undersøgelser af andre konkurrencemæssige spørgsmål af fælles interesse.

Hidtil har arbejdsgruppen koncentreret sig om det første emne (afhjælpning). I løbet af året (2000) foregik der omfattende trepartsdrøftelser (Kommissionen/DoJ/FTC), herunder et møde og en række tele/videokonferencer. Drøftelserne har været af gensidig nytte for alle tre myndigheder, og Kommissionen havde særlig stor glæde af dem ved udarbejdelsen af den netop vedtagne meddelelse om tilsagn i fusionssager [10]).

[10] Kommissionens meddelelse om løsninger, der er acceptable i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 og Kommissionens forordning (EF) nr. 447/98, EFT C 68 af 2.3.2001, s. 3-11.

1.5. "Positive comity"

De bestemmelser om "positive comity" (positiv behandling), der er fastsat i artikel V i 1991-aftalen [11], blev for første (og hidtil eneste) gang bragt i anvendelse af DoJ i 1997. DoJ anmodede om, at Kommissionen i henhold til EU's konkurrenceregler undersøgte, om fire europæiske luftfartsselskaber (Air France, SAS, Lufthansa og Iberia), som ejede eller var tilsluttet reservationssystemet (CRS) Amadeus, havde udvist konkurrencebegrænsende adfærd. Sabre, et CRS, som American Airlines ejede på daværende tidspunkt, havde klaget til DoJ over, at disse ejere af og deltagere i Amadeus skulle have udvist diskriminerende adfærd. Efter en anmodning fra DoJ iværksatte Kommissionen en undersøgelse, og i februar 1999 udsendte den en klagepunktsmeddelelse mod Air France på grundlag af et mindre antal af de oprindelige påstande. Undersøgelsen blev afsluttet i juli 2000 [12], efter at Air France have accepteret en adfærdskodeks, der gav Sabre samme vilkår som CRS Amadeus, som Air France var medejer af, og andre CRS'er. Sabre havde tidligere indgået lignende aftaler med SAS og Lufthansa.

[11] Anmodningen blev indgivet inden indgåelse i 1998 af aftalen mellem EU og USA om "positive comity".

[12] Se Kommissionens pressemeddelelse IP/00/835, af 25.7.2000.

Denne form for innovativt samarbejde åbner mulighed for rimelig fordeling af byrderne mellem myndigheder i forskellige dele af verden. Især positive comity gør det muligt at lade et potentielt konkurrenceproblem behandle af den myndighed, der har de bedste muligheder for at indsamle oplysninger og eventuelt pålægge sanktioner.

1.6. Kontakter på højt plan

I løbet af 2000 var der tale om en lang række bilaterale kontakter på højt plan mellem Kommissionen og de relevante amerikanske myndigheder. Mario Monti aflagde i juni sit første længerevarende officielle besøg som konkurrencekommissær i Washington og benyttede lejligheden til at mødes med blandt andre ledende folk fra administrationen og kongressen. Det årlige bilaterale møde mellem Kommissionen og DoJ/FTC blev holdt i Washington i juli. I årets løb blev der også holdt møder mellem Kommissionen og det amerikanske transportministerium, US Federal Communications Commission og US Federal Maritime Commission (alle disse amerikanske myndigheder har et vist ansvar for konkurrencepolitiske spørgsmål i deres respektive sektorer).

1.7. Statistiske oplysninger

a) Antal sager, hvor Kommissionen og de amerikanske myndigheder har givet meddelelse

Kommissionen gav meddelelse i 104 sager i perioden 1. januar 2000-31. december 2000. Sagerne er opdelt i fusionssager og ikke-fusionssager og anført i bilag 1.

Kommissionen modtog 58 meddelelser fra de amerikanske myndigheder i samme periode, heraf 32 fra DoJ og 26 fra FTC. Bilag 2 indeholder en liste over disse sager, igen opdelt i fusionssager og ikke-fusionssager.

De fleste meddelelser fra begge parter vedrørte fusioner. Kommissionen gav 85 fusionsmeddelelser og de amerikanske myndigheder 49.

De anførte tal angiver antallet af sager, hvor en eller flere meddelelser fandt sted, og ikke det samlede antal meddelelser. I henhold til aftalens artikel II kan der gives meddelelse i forskellige faser af proceduren, hvorfor der altså kan være givet mere end én meddelelse om samme sag.

Tabel 1 er en oversigt over de meddelelser, der er givet i henhold til aftalen mellem EU og USA fra 1991 i perioden 1. januar 2000-31. december 2000. Tabel 2 er en oversigt over de meddelelser, der er givet siden den 23. september 1991.

Tabel 1

SAGER, HVOR DER ER GIVET MEDDELELSE

>TABELPOSITION>

Tabel 2

SAGER, HVOR DER ER GIVET MEDDELELSE

>TABELPOSITION>

b) Kommissionens meddelelser til medlemsstaterne

I henhold til den fortolkningsmeddelelse, som De Europæiske Fællesskaber har tilsendt de amerikanske myndigheder, og den erklæring om gennemsigtighed, Kommissionen afgav over for Rådet den 10. april 1995, skal Kommissionen efter at have fremsendt meddelelse til de amerikanske konkurrencemyndigheder informere den eller de medlemsstater, hvis interesser berøres, om de meddelelser, Kommissionen har modtaget fra de amerikanske konkurrencemyndigheder. Når Kommissionen modtager meddelelser fra de amerikanske myndigheder, videresendes de således omgående til de relevante kontorer i GD for Konkurrence og samtidig i kopi til den eller de eventuelle medlemsstater, hvis interesser berøres. Når GD for Konkurrence giver meddelelser til de amerikanske myndigheder, sendes der på tilsvarende vis samtidig kopier heraf til den eller de medlemsstater, hvis interesser berøres.

I de fleste tilfælde informerer de amerikanske myndigheder også medlemsstaterne direkte, jf. OECD's rekommandation [13]. I beretningsperioden blev der givet meddelelse om 45 sager til Det Forenede Kongerige, 30 til Tyskland, 19 til Frankrig, 12 til Nederlandene, 12 til Sverige, 6 til Spanien, 4 til Belgien, 4 til Finland, 4 til Italien, 3 til Irland, 2 til Østrig, 2 til Danmark og 2 til Luxembourg.

[13] Ændret rekommandation fra Rådet for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling om samarbejde mellem medlemslandene vedrørende konkurrencebegrænsninger i den internationale handel, vedtaget den 27.-28. juli 1995.

1.8. Konklusioner

I 2000 blevet samarbejdet mellem EU og USA på konkurrenceområdet yderligere intensiveret. Med hensyn til behandlingen af navnlig grænseoverskridende fusionssager har dette samarbejde været meget tæt og frugtbart. Det har fremmet en stadig større tilnærmelse mellem EU's og USA's respektive fremgangsmåder ved vurderingen af de sandsynlige konkurrencebegrænsende virkninger af sådanne transaktioner. Der er også stadig større overensstemmelse mellem de fremgangsmåder, som myndighederne på begge sider af Atlanten anvender ved identificeringen og iværksættelsen af løsninger og den efterfølgende kontrol med overholdelsen.

I årets løb har EU's og USA's myndigheder endvidere styrket deres kontakter yderligere med hensyn til undersøgelse af andre konkurrencespørgsmål end fusioner, især i forbindelse med bekæmpelse af verdensomspændende karteller. Kommissionen, DoJ og FTC viderefører desuden en igangværende dialog om konkurrencepolitiske/håndhævelsesmæssige spørgsmål af fælles interesse.

2. CANADA

2.1. Indledning

Aftalen mellem EU og Canada om samarbejde på konkurrenceområdet skal fremme øget samarbejde mellem De Europæiske Fællesskaber og Canada om håndhævelse af deres respektive konkurrenceregler. Aftalen blev undertegnet på topmødet mellem EU og Canada i Bonn den 17. juni 1999 og trådte i kraft ved undertegnelsen.

Aftalen omhandler: i) gensidig meddelelse om sager, som en af myndighederne undersøger, der kan påvirke væsentlige interesser for den anden part; ii) mulighed for at samordne de to myndigheders håndhævelsesaktiviteter samt for at yde gensidig bistand; iii) mulighed for, at den ene part anmoder den anden om at tage håndhævelsesforanstaltninger (positive comity), og for at den ene part tager hensyn til den anden parts væsentlige interesser ved udførelsen af sine håndhævelsesaktiviteter (traditional comity); og iv) udveksling af oplysninger mellem parterne uden at påvirke nogen parts fortrolighedsforpligtelser. Aftalen er meget lig den aftale, der blev indgået mellem EU og USA i 1991.

2.2. Meddelelser

a) Antal sager, hvor Kommissionen og de canadiske myndigheder har givet meddelelse

Kommissionen gav meddelelse i fire sager i perioden mellem den 17. juni 1999 og den 31. december 1999 og i ni sager i 2000. Kommissionen modtog meddelelser fra Canadian Competition Bureau (CCB) i tre sager i 1999 og i ti sager i 2000.

Der er en tendens til, at antallet af meddelelser fra Kommissionen i fusionssager stiger hurtigere end i forbindelse med andre antitrustsager. Dette afspejler den procedure efter fusionsforordningen, hvorefter Kommissionen offentliggør en meddelelse om notifikationen i EFT. De vigtigste samarbejdsområder var luftfartsselskaber, aluminium, integreret elektronik, telenet, tv-kabler, tv-indhold og transport.

Mange af de sager, der blev givet meddelelse om i den pågældende periode, er stadig ikke afsluttet, især sagerne efter EF-traktatens artikel 81 og 82, og de kan derfor ikke behandles udførligt eller nævnes ved navn, undtagen når Kommissionen allerede har udarbejdet en udtalelse eller meddelelse om dem.

Samtidig er mange fusionssager, der førte til meddelelser og samarbejde i henhold til aftalen, nu afsluttet på grund af de strenge tidsfrister i henhold til fusionsforordningen [14], og de kan derfor behandles i denne rapport.

[14] Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, EFT L 395 af 30.12.1989, s.1; ændret jf. EFT L 257 af 21.9.1990, s. 13, og ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1310/97 af 30. juni 1997.

Endvidere har den fortrolighed, der gælder for Canadas egne procedurer, og den fortrolighed, De Europæiske Fællesskaber er pålagt i henhold til aftalens artikel X, betydet, at selv i tilfælde, hvor Kommissionen har afsluttet sin undersøgelse og lukket sagen, har man måttet begrænse henvisninger til specifikke sager, der stadig behandles af de canadiske myndigheder, eller som på anden måde er omfattet af krav om fortrolighed.

b) Kommissionens meddelelser til medlemsstaterne og tredjelande

Alle meddelelser, der modtages fra de canadiske myndigheder, sendes i kopi til den eller de medlemsstater, hvis interesser måtte være berørt, og samtidig sendes de til de relevante afdelinger af GD for Konkurrence. På samme måde sender GD for Konkurrence kopier til de medlemsstater, hvis interesser måtte være berørt, når der gives meddelelse til de canadiske konkurrencemyndigheder. I beretningsperioden blev der givet meddelelse om 6 sager til Tyskland, 5 til Frankrig, 2 til Det Forenede Kongerige, 2 til Danmark og 1 til Nederlandene, og Belgien.

2.3. Samarbejde

Vi har meget positive erfaringer med samarbejdet med vores canadiske kolleger. Samarbejdets karakter afhænger af den enkelte sag og kan vedrøre forhold som enkle forespørgsler om, hvornår procedurer skal afvikles, eller koordination af forslag til forholdsregler i en sag.

Det daglige samarbejde mellem GD for Konkurrence og Canadian Competition Bureau er i det store og hele gnidningsløst. Samarbejdet minder om samarbejdet i henhold til aftalen mellem EU og USA, men er ikke så omfattende. Der tages ofte kontakt i forbindelse med undersøgelse af fusioner, og canadierne har deltaget i en række mundtlige høringer. Når EU får en aktiv interesse i at følge en sags behandling i Canada, vil dette blive gengældt. Det skal bemærkes, at der er afholdt tresidede telekonferencer/møder (EU/USA/Canada) i sagen mod Dow Chemical/Union Carbide og i forbindelse med fusionen mellem Alcoa og Reynolds.

2.4. Eksempler på sager

Den første meddelelse fra Canada i 2000 vedrørte Dow Chemicals' planer om at overtage Union Carbide Corporation, som allerede var under behandling i samarbejde med de amerikanske myndigheder. Alle de øvrige meddelelser, der blev givet i 2000, vedrørte kartelundersøgelser.

Fra vores side skal især det tætte samarbejde med de canadiske myndigheder i Vivendi/Canal+/Seagram-sagen fremhæves. Efter en markedsundersøgelse fastslog Kommissionen, at tre markeder ville blive påvirket af denne fusion, nemlig markedet for betalings-tv, det spirende fælleseuropæiske marked for portaler og det spirende marked for onlinemusik. Fusionen blev til sidst godkendt på betingelse af, at Vivendi afhændede sin andel i det britiske betalings-tv-selskab BSkyB og gav konkurrerende betalings-tv-operatører adgang til Universals film.

2.5. Konklusion

Aftalen har ført til et langt bedre forhold mellem Kommissionen og Canadian Competition Bureau og skabt større forståelse for den anden parts konkurrencepolitik. Stadig flere sager undersøges af begge konkurrencemyndigheder, og der er derfor større erkendelse af betydningen af på den ene side at undgå modstridende beslutninger og på den anden at koordinere håndhævelsesaktiviteterne i den udstrækning, begge parter finder, at det er til gensidig nytte.

BILAG 1

KOMMISSIONENS MEDDELELSER TIL DE AMERIKANSKE MYNDIGHEDER

1. JANUAR 2000 - 31. DECEMBER 2000

Fusionssager:

>TABELPOSITION>

Ikke-fusionssager [15]:

[15] Af fortrolighedshensyn eller af hensyn til beskyttelse af tavshedspligten i forbindelse med igangværende undersøgelser omfatter denne fortegnelse kun undersøgelser eller sager, der er offentliggjort.

>TABELPOSITION>

BILAG 2

DE AMERIKANSKE MYNDIGHEDERS MEDDELELSER TIL KOMMISSIONEN 1. JANUAR 2000 - 31. DECEMBER 2000

Fusionssager [16]

[16] Af fortrolighedshensyn eller af hensyn til beskyttelse af tavshedspligten i forbindelse med igangværende undersøgelser omfatter denne fortegnelse kun undersøgelser eller sager, der er offentliggjort.

01 Carnival Corp/NCL Holding ASA

02 Chemdal Corp & Chemdal Asia/BASF

03 Transportacion Maritima Mexicana/Stolt-Nielsen Transportation Group (JV)

04 American Home Products Corp/Warner-Lambert Co

05 Deere/Metso & Timberjack & Marsta

06 Dairy Farmers/SODIAAL North America Corp

07 Valmet Corp & Groupe Laperriere and Verreault Inc/Beloit Corp

08 Time Warner Inc/EMI Group plc

09 Alcoa Inc/Reynolds Metals Co

10 Novartis AG/Astra Zeneca plc

11 Boeing Co/Hughes Electronics Corp

12 PE Corp/Third Wave Technologies Inc

13 Lafarge SA/Blue Circle Industries plc

14 Carson Inc/L'Oreal

15 Glaxo Wellcome/SmithKline Beecham

16 Warner Lambert/Pfizer Inc

17 Newbridge Networks Corp/Alcatel

18 Lernout & Hauspie Speech products nv/Dragon Systems Inc

19 Charter plc/Lincoln Electric Holdings Inc

20 National Tobacco Co/Swedich Match

21 Williams plc/Assa Abloy AB

22 AOL/America on Line Inc

23 Lockheed Martin Corp/BAE Systems plc

24 Schlumberger Ltd/Baker Hughes Inc

25 Covisint/General Motors/Ford Motor/Daimler Chrysler/Nissan Motor/Renault/ Oracle/Commerce One (JV)

26 Wesley Jessen VisionCare Inc/Novartis

27 CRH plc & Hanson plc/Pioneer Roofing Tile Inc (JV)

28 BASF/Shell Petroleum NV (JV)

29 Hannaford Bros Supermarkets Co/Food Lion Inc

30 Svedala Industri AB/Metso Oyj

31 Voicestream Wireless Corp/Deutsche Telekom

32 Renault/ Aktiebolaget Volvo

33 Delta Air Lines/Air France

34 Atecs Mannesmann AG/Siemens AG & Robert Bosch GmbH

35 Mallinckrodt Inc/Tyco International Ltd

36 BAE Systems plc/Lockheed Martin Corp

37 Svedala Industri AB/Metso Oyj

38 British Aviation Insurance Group Ltd (BAIG)/Associated Aviation Underwriters

39 Pillsbury Co/Diageo plc/General Mills Inc

40 Svedala Industri AB/Metso Oyj

41 Lesaffre/Red Star Yeast & Products Division of Universal Foods Corp

42 ASM Lithography NV/Silicon Valley Group Inc

43 Egide SA/Industrial Growth Partners/Electronic Protection Products

44 Quantum Corp/Maxtor Corp

45 Reed Elsevier Inc/Harcourt General Inc

46 Electronic foreign exchange (JV)

47 Krupp Werner & Pfleiderer/Georg Fisher & Westdeutsche Landesbank Girozentral

48 Pitt-des-Moines/Chicago Bridge & Iron Co

49 Harcourt/Thomson Corp

Ikke-fusionssager [17]

[17] Af fortrolighedshensyn eller af hensyn til beskyttelse af tavshedspligten i forbindelse med igangværende undersøgelser omfatter denne fortegnelse kun undersøgelser eller sager, der er offentliggjort.

01 Dywidag-Systems International USA Inc

02 Smith International/Schlumberger Ltd

03 Charge Carbone of America Industries Corp

04 -

05 International vitamin cartels

06 -

07 Sotheby's Holdings Inc

08 -

09 -

BILAG 3

KOMMISSIONENS MEDDELELSER TIL DE CANADISKE MYNDIGHEDER 1. JANUAR 2000 - 31. DECEMBER 2000

01 Sag nr. COMP/M.1841 - CELESTICA/IBM

02 Sag nr. COMP/JV.46 - Callahan Invest/Kabel Nordrhein-Westfalen

03 Sag nr. COMP/M.1908 - Alcatel/Newbridge Networks

04 Sag nr. COMP/M.1968 - Solectron/Nortel

05 Sag nr. COMP/M.2050 - Vivendi/Canal+/Seagram

06 Sag nr. COMP/M.2050 - Vivendi/Canal+/Seagram (ny meddelelse)

07 Sag nr. COMP/M.2139 - Bombardier/Adtranz

08 Sag nr. COMP/M.2217 - CELECTICA/NEC TECHNOLOGIES UK

09 Sag nr. COMP/JV.50 - Callahan Invest/Kabel Baden-Württemberg

BILAG 4

DE CANADISKE MYNDIGHEDERS MEDDELELSER TIL KOMMISSIONEN 1. JANUAR 2000 - 31. DECEMBER 2000

Da de ti sager, der er givet meddelelse om, endnu ikke er afsluttet og behandles fortroligt i henhold til canadisk konkurrencelovgivning, kan de ikke nævnes specifikt.