DA Den Europæiske Unions Tidende C 267/39

Regionsudvalgets udtalelse: »En integreret havpolitik for en bedre forvaltning i Middelhavsområdet«

(2010/C 267/09)

REGIONSUDVALGET

Indledning

1. deler den opfattelse, at Middelhavsregionen frembyder helt specielle muligheder, men også udfordringer, specielt på forvaltningsområdet;

2. konstaterer med beklagelse, at Middelhavsområdet fortsat er et område kendetegnet ved meget uensartede socioøkonomiske betingelser;

3. bemærker desuden, at Middelhavet er et lukket og sårbart miljø, som er hjemsted for en intens og ofte farlig maritim aktivitet;

4. understreger vigtigheden af at fremme en bæredygtig tilgang til udnyttelsen af de forhåndenværende marine ressourcer til gavn for både nuværende og kommende generationer;

5. konstaterer med beklagelse, at langvarige menneskelige indgreb og overudnyttelse af naturressourcerne i Middelhavet har alvorlige følger for havmiljøets tilstand;

6. støtter den opfattelse, at øget maritim erhvervsaktivitet og miljøbeskyttelse kan gå hånd i hånd, så længe en forsvarlig forvaltningsmekanisme tilstræber en god balance mellem de erhvervsmæssige aspekter på den ene side og den sociale og miljømæssige dimension på den anden;

7. konstaterer, at Kommissionens overordnede mål er at sikre et større økonomisk afkast fra havet, samtidig med at man reducerer virkningerne for økosystemet i Middelhavet;

8. tilslutter sig den opfattelse, at det er vigtigt med en højere grad af gensidig forståelse og samarbejde med Middelhavspartnerlandene, selv om bestræbelserne på at sikre en vellykket gennemførelse af en integreret havpolitik - navnlig i et område som Middelhavet, hvor kun en tredjedel af landene er EU-medlemsstater - primært er møntet på medlemsstaterne;

9. noterer med tilfredshed, at de otte udenrigsministre i de deltagende stater i initiativet Adriaterhavet/Det Joniske Hav (Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Grækenland, Italien, Montenegro, Serbien og Slovenien) den 5. maj 2010 i Ancona vedtog en »erklæring til støtte for EU-strategien for regionen Adriaterhavet/Det Joniske Hav«, som bl.a. sigter mod at fremme fælles udviklingspolitikker for EU-landene og deltagerne i initiativet Adriaterhavet/Det Joniske Hav, især ved at fremme udarbejdelsen af fælles udviklingsstrategier med inddragelse af lokale aktører, først og fremmest lokale og regionale myndigheder;

10. understreger, at havmiljøet og forvaltningen heraf har en betydelig indvirkning på og er direkte påvirket af den lokale og regionale dimension.

De væsentligste udfordringer

11. erkender kompleksiteten af problemerne og af det pres, som udøves på beslutningstagerne, når der er tale om en så vigtig del af det europæiske og globale økonomiske net, som Middelhavet udgør;

12. konstaterer, at det nuværende erhvervsaktivitetsniveau, især hvad angår søtransport og omladning af gods, fiskeri og turisme, har en markant indvirkning på Middelhavets økosystem og resulterer i stadig større forringelser af miljøet;

13. deler den opfattelse, at problemet med kombinationen af forurening fra landbaserede kilder og skibe, affald, forringet biodiversitet, overfiskeri og kystforringelse i Middelhavet bør tackles omgående;

14. er opmærksom på, at den unikke kultur- og naturarv, som findes i Middelhavsområdet, er udsat for en stadig voksende trussel;

15. er ligeledes opmærksom på, at Middelhavsregionerne udgør et højrisikoområde, hvad angår klimaforandringernes potentielle virkninger;

16. bifalder erkendelsen af, at den ulovlige søbårne immigration er et kæmpeproblem i området og støtter opfordringen til samarbejde med Middelhavspartnerlandene for at løse problemet og forhindre tab af menneskeliv.

Bedre havforvaltning

17. deler betænkeligheden ved, at de forskellige sektorpolitikker i de fleste Middelhavslande varetages af hver sin forvaltning, hvilket gør det svært at opfylde målsætningen om at skabe et overblik over de maritime aktiviteters samlede virkninger;

18. er ligeledes betænkelig ved, at det store udsnit af havarealet, der er afsat som højsøområde, gør det vanskeligt for kyststaterne at planlægge, tilrettelægge og regulere de aktiviteter, der har direkte indvirkning på deres territorialfarvande og kyster;

19. bemærker, at fastlæggelsen af politikker og aktiviteter uafhængigt af hinanden og uden ordentlig koordinering af de aktivitetsområder, der har følger for såvel havet som de lokale, nationale, regionale og internationale aktører, gør det vanskeligere at opfylde ønsket om en bedre forvaltning i Middelhavsområdet;

20. er samtidig enig i, at det er vigtigt at sikre, at interesseparterne inddrages, at der indføres gennemsigtighed i beslutningstagningen, og at vedtagne regler faktisk gennemføres med henblik på at opfylde målsætningen om god forvaltningspraksis;

21. er også enig i, at det er nødvendigt at skabe en miljøkultur i Middelhavet, som skal være et grundlæggende element i bevidstgørelsen om og inddragelsen i udviklingen af maritim bæredygtighed på alle niveauer;

22. gentager det synspunkt, at lokale og regionale myndigheder er bedst placeret med hensyn til at kortlægge, hvad der kræves for at gennemføre strategien lokalt og i det regionale havområde, og at disse myndigheder derfor kan spille en væsentlig rolle ved gennemførelsen af en integreret havpolitik i Middelhavsområdet;

23. konstaterer i denne forbindelse, at de lokale og regionale myndigheder allerede er aktivt involveret i udformningen og den vellykkede gennemførelse af regionale initiativer til opfyldelse af dette mål (1).

Middelhavskyststaternes rolle

24. støtter opfordringen til, at Middelhavsmedlemsstaterne udfolder egne bestræbelser på at udarbejde integrerede havpolitikker;

25. bifalder indførelsen af et system, som muliggør udveksling af informationer og bedste praksis;

26. bifalder Kommissionens forslag om, at medlemsstaternes »High Level Focal Points« regelmæssigt sætter Middelhavsområdet på dagsordenen for at drøfte status for gennemførelsen af en integreret havpolitik;

27. støtter Kommissionens bestræbelser på at tilskynde medlemsstaterne til at udveksle bedste praksis inden for integreret havforvaltning, navnlig gennem programmerne for europæisk territorialt samarbejde i Middelhavsområdet;

28. deler den opfattelse, at Middelhavets særlige karakteristika som halvlukket område og de maritime aktiviteters grænseoverskridende virkninger kræver et øget samarbejde med Middelhavspartnerlandene;

29. bifalder Kommissionens forslag om at fremme udveksling af bedste praksis mellem EU og alle ikke-EU-Middelhavslande, som er interesseret i en integreret tilgang til maritime anliggender, ved at nedsætte en arbejdsgruppe vedrørende integreret havpolitik;

30. opfordrer til, at informationsudvekslingen og udviklingen af støtteprogrammer udvides til ikke-EU-Middelhavslande, således, at disse tilskyndes til at bevæge sig bort fra en opdelt og sektorspecifik fremgangsmåde og i stedet anlægger en holistisk og integreret tilgang til maritime anliggender;

31. understreger, at teknisk bistand og udvikling af specifikke fælles samarbejdsprogrammer i tråd med eksisterende politikinitiativer (såsom det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument) er et skridt i den rigtige retning;

32. giver udtryk for det synspunkt, at inddragelse af akademikere, fagfolk og ikke-statslige organer bidrager til at styrke denne proces;

33. opfordrer Kommissionen til at erkende, at lokale og regionale myndigheder er i stand til at yde et væsentligt bidrag og derfor bør få mulighed for og de nødvendige redskaber til at deltage aktivt i alle programmer og initiativer.

Forvaltning af havarealet

34. konstaterer med bekymring, at en væsentlig del af Middelhavets areal falder uden for kyststaternes jurisdiktion og suveræne rettigheder, og at kyststaternes muligheder for at vedtage og håndhæve love på dette areal i bedste fald er begrænset;

35. er opmærksom på eksistensen af komplekse og politisk følsomme problemer i forbindelse med grænsedragningen i Middelhavet mellem tilgrænsende lande og lande på den anden side af Middelhavet og på, at disse spørgsmål kan hæmme udviklingen af en ægte integreret havpolitik i Middelhavsområdet;

36. mener, at De Forenede Nationers havretskonvention (Unclos) fra 1982 kan tjene som basis for behandlingen af sådanne afgrænsningsspørgsmål, og har den holdning, at EU bør forsøge at tilskynde de ikke-EU-Middelhavslande, der endnu ikke har ratificeret konventionen, til at gøre det;

37. støtter Kommissionens bestræbelser på at kortlægge de væsentligste hindringer for ratifikation samt gennemførelse af og overensstemmelse med beslutninger truffet i henhold til eksisterende aftaler såvel som mulighederne for et forbedret multilateralt samarbejde og en forbedret multilateral bistand;

38. deler den opfattelse, at arbejdet i de organisationer, som beskæftiger sig med maritime anliggender i Middelhavsområdet, bør være mere gennemsigtigt, og at de bestemmelser, som vedtages eller fremmes af disse organer, bør gøres til genstand for systematisk overvågning og gennemførelse;

39. tilslutter sig Kommissionens opfordring til større klarhed med hensyn til kyststaternes rolle og ansvar, navnlig om, hvorvidt forvaltningen af havområderne sker ud fra en bæredygtighedssynsvinkel;

40. støtter forslaget om gennemførelse af en særlig lønsomhedsanalyse i forbindelse med afgrænsningen af havområder;

41. opfordrer Kommissionen til at udvise mere mod og erkende, at der bør sættes yderligere skub i bestræbelserne på at forbedre forvaltningen af havarealet på subregionalt plan.

Større inddragelse af interesseparter

42. deler den opfattelse, at inddragelse af interesseparter bør have en høj prioritet ved gennemførelsen af en integreret havpolitik i Middelhavsområdet;

43. noterer sig Kommissionens tilsagn om at tilskynde interesseparternes fora til regelmæssigt at behandle spørgsmål, som er direkte relateret til Middelhavet;

44. støtter Kommissionens henstilling om at undersøge mulighederne for i højere grad at inddrage interesseparterne fra alle kyststater i Middelhavsområdet.

Tværgående instrumenter for en integreret havforvaltning

45. er enig i, at en bedre havforvaltning skal ledsages af effektive instrumenter, der kan skabe økonomiske vækst og sikre miljøbeskyttelse og en bedre fremtid for kystbefolkningerne.

Maritim fysisk planlægning og havstrategier

46. bifalder Kommissionens positive prognose, ifølge hvilken al maritim aktivitet i Middelhavet kan se frem til at vokse trods den nuværende globale økonomiske krise;

47. er dog samtidig betænkelig ved, at en sådan øget maritim aktivitet eventuelt kunne forværre den allerede sårbare sociale og miljømæssige situation i Middelhavsområdet, medmindre denne aktivitet reguleres og håndhæves på passende vis;

48. deler den opfattelse, at maritim fysisk planlægning i Middelhavsområdet under hensyntagen til eventuelt allerede eksisterende nationale planlægningssystemer kan udgøre et effektivt instrument for en økosystembaseret forvaltning og til tackling af de maritime aktiviteters indbyrdes forbundne virkninger og alle heraf følgende konflikter mellem brugere af arealet samt til bevaring af de marine levesteder;

49. tilslutter sig det synspunkt, at de fælles principper, der fastlægges i køreplanen for maritim fysisk planlægning, bør anvendes på den særlige situation i Middelhavet;

50. mener, at opfyldelsen af målsætningerne for opnåelse af en god miljøtilstand i havene inden 2020 ved hjælp af integrative havstrategier, der anvender en økosystembaseret tilgang til menneskelige aktiviteter, som har virkninger for havet, bør forblive en prioritet. I det perspektiv er det vigtigt, at der ikke kun er fokus på havforurening, der kommer fra havne og kyststrækninger, men også på vandkvaliteten i de floder, der munder ud i Middelhavet, samt på behovet for at garantere en rensning af høj kvalitet af spildevand fra byer og lokaliteter langs floderne og kysterne;

51. har den opfattelse, at de lokale og regionale myndigheder kan yde et væsentligt bidrag i den forbindelse, og bifalder derfor Kommissionens forslag om at lancere et projekt for at afprøve anvendelsen af maritim fysisk planlægning på subregionalt plan med henblik på at fremme konkrete grænseoverskridende former for praksis;

52. bifalder udviklingen af en fælles gennemførelsesstrategi for at hjælpe medlemsstaterne med at opfylde deres forpligtelser i henhold til rammedirektivet om havstrategi, om end Regionsudvalget nærer en vis tvivl om, hvorvidt målsætningen om en samlet vurdering af havområderne og anvendelsen heraf realistisk set kan nås inden udgangen af dette år.

Integreret forvaltning af kystområder og øer

53. støtter den vægt, der tillægges det højt prioriterede emne »klimaforandringer«;

54. bifalder den fokus, der rettes mod havneudvikling, kystturisme, beskyttelse af den maritime arv og havmiljøet, herunder Natura 2000-lokaliteter;

55. er enig i, at akvakultur bør ses som et element, som der skal tages hensyn til i den integrerede forvaltning af kystområderne, og at akvakulturen er en del af Middelhavskystens kultur og produktionssystem;

56. er enig i, at der findes et enormt potentiale for yderligere udvikling i hele Middelhavsområdet, der rummer så store kulturrigdomme;

57. noterer sig med tilfredshed den betydning, der tillægges det særlige spørgsmål om østater og -regioner, og specielt problemerne vedrørende fysiske forbindelser;

58. tilslutter sig opfordringen til en integreret tilgang til forvaltningen af Middelhavets kystzoner;

59. er enig i, at tværgående forvaltningsinstrumenter kan hjælpe Middelhavets kystzoner med bedre at sikre social, miljømæssig og økonomisk bæredygtighed på integreret vis;

60. gentager sit tilsagn om støtte til Kommissionens initiativ vedrørende indførelse af juridiske instrumenter for hele Middelhavsområdet til fremme af målsætningen om at etablere en integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet (2);

61. er enig i, at udveksling af eksempler på bedste praksis udgør et vigtigt instrument til sikring af, at en forbedret praksis registreres, og støtter følgelig Kommissionens initiativ vedrørende oprettelsen af en internetbaseret fortegnelse over instrumenter til sikring af en integreret kystzoneforvaltning, eksempler på bedste praksis samt casestudies;

62. støtter hensigten om at tage initiativer til udvikling af videnbasen om integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet og den særlige fokus på internationalt samarbejde;

63. anser det for positivt at vedtage foranstaltninger til styrkelse af grænsefladen mellem land og hav og specielt sammenkædningen mellem land- og havbaseret fysisk planlægning;

64. opfordrer dog samtidig Kommissionen til at anlægge en dristigere tilgang og foreslå nye og mere effektive instrumenter for at sikre, at de opstillede mål reelt opfyldes, idet der herunder tages hensyn til den potentielle merværdi, som skabes ved at inddrage lokale og regionale myndigheder i denne proces;

65. går ind for, at der oprettes maritime aktionsgrupper, som integrerer forskellige sektorspecifikke aspekter, der i dag administreres uafhængigt af hinanden, i et forsøg på at forbedre komplementariteten og synergieffekten mellem strukturfonde (EFRU, ESF) og andre fonde (EFF), som kan anvendes på det maritime område.

Fremme af videnbaserede tiltag

66. er enig i, at udviklingen af bæredygtige maritime økonomier og en effektiv kystforvaltning forudsætter strategier, som er baseret på den bedst tilgængelige videnskabelige viden;

67. opfordrer Europa-Kommissionen til at fremme initiativer til en bæredygtig forvaltning af havneområder;

68. deler den opfattelse, at der bør gøres mere for at indsamle og formidle basisoplysninger med henblik på at vurdere miljøtilstanden i Middelhavsområdet og det mulige udbytte ved udnyttelsen af naturressourcerne;

69. støtter Kommissionens hensigt om at styrke videnskabelig rådgivning og dataindsamling, hvad angår den fælles fiskeripolitik, og vedtagelse og gennemførelse af miljølovgivningen i Middelhavet;

70. er enig i, at det er nødvendigt at styrke den marine forskningsinfrastruktur, den integrerede forsknings- og teknologiudviklingsindsats via maritime klynger og teknologiplatforme og synergier mellem medlemsstater og regioner for at finde sammenhængende løsninger med henblik på at udnytte Middelhavets fulde økonomiske potentiale med en økosystembaseret tilgang, og mener derfor, at gennemførelsen af tværfaglige undersøgelser af marine økosystemer, herunder havbundsundersøgelser, er et skridt i den rigtige retning;

71. anerkender den vigtige indsats, der gøres med hensyn til at udvikle et europæisk havobservations- og havdatanetværk (Emodnet), der skal tjene til at forbedre videninfrastrukturen og overvinde hindringerne for detektering af, adgang til og anvendelse af data;

72. anerkender Kommissionens intention om at oprette et integreret europæisk havforskningsnetværk med det formål at styrke koordineringen inden for havforskning mellem medlemsstaterne, herunder også i Middelhavsområdet;

73. er enig i, at det ville være nyttigt at udvikle et større tværtematisk forskningsinitiativ med henblik på at integrere viden om Middelhavet i alle relevante fagområder;

74. bifalder udarbejdelsen af et europæisk havatlas med det sigte at skabe øget opmærksomhed og udvikle en fælles maritim identitet i havområder, herunder Middelhavet;

75. bemærker i lyset af de særlige geopolitiske forhold i Middelhavsområdet, at initiativers eller foranstaltningers succes i sidste ende i høj grad afhænger af, om samtlige Middelhavsstater deltager, og om der findes egnede fælles programmer og kapacitetsopbygningsinitiativer;

76. støtter i den forbindelse initiativet vedrørende fastlæggelsen af en langsigtet strategisk ramme for videnskabeligt samarbejde i Middelhavet som helhed, for at havforskningssamarbejdet kan udvikle sig med en velstruktureret dagsorden og med henblik på at tackle fælles udfordringer.

Integreret overvågning med henblik på et sikrere hav

77. er enig i, at det for at sikre en forsvarlig forvaltning af de maritime aktiviteter er nødvendigt at overvåge de maritime aktiviteter og operationer, især af sikkerhedshensyn og med henblik på at beskytte menneskeliv og det marine økosystem;

78. finder det nødvendigt, at de fiskeriaktiviteter og omladninger, som udføres både ved medlemslandenes kyster og i internationalt farvand i Middelhavet, integreres i den maritime overvågning;

79. tilslutter sig det synspunkt, at det er væsentligt at håndhæve en nøje iværksættelse af EU-lovgivningen om sikkerhed til søs;

80. mener, at der bør gøres mere for at sikre kapacitetsopbygningen blandt maritime forvaltninger og havnemyndigheder i Middelhavspartnerlandene for at sætte dem i stand til at løfte den udfordring, som består i at opretholde sikkerheden i Middelhavet;

81. deler den opfattelse, at tiden er moden til at bygge videre på Safemed-projektets resultater og lukke de lovgivningsmæssige og strukturelle huller mellem EU-medlemsstaterne og deres Middelhavspartnere, og støtter Kommissionens forslag om, at Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur skal indlede et teknisk samarbejde med EU's Middelhavspartnere;

82. tilskynder Kommissionen til, at den med hensyn til overvågningen af skibsbevægelser udvider anvendelsesområdet for den regionale server i det automatiske identifikationssystem ved at tilskynde ikke-EU-medlemsstater til at lade sig integrere i dets anvendelsesområde;

83. anerkender Frontex' bidrag til en bedre patruljering i Middelhavet, navnlig hvad angår det overvældende ulovlige immigrationspres, som udøves på EU-medlemsstaterne;

84. erkender, at Middelhavspartnerlandene også kan tilskyndes til selv at deltage direkte i Frontex-aktiviteter i Middelhavet via en effektiv dialog og finansiel bistand;

85. er dog betænkelig ved, at Frontex fortsat er særdeles dårligt udrustet til at løfte de opgaver, det får pålagt, og støtter Kommissionen i dens bestræbelser på at sikre, at agenturet udstyres med de nødvendige hjælpemidler og ressourcer til at udføre sit mandat;

86. udtrykker samtidig sin betænkelighed ved, at de nylig vedtagne nye retningslinjer for EU-grænsepatruljer har skabt en situation, hvor stater, der er ude af stand til at løfte den ekstra byrde ved ulovlig immigration, kan miste lysten til at deltage aktivt som værtslande i Frontex-missioner, hvilket i høj grad svækker mulighederne for, at sådanne missioner falder heldigt ud;

87. slår til lyd for, at der træffes mere direkte foranstaltninger, både i og uden for EU-området, for at retsforfølge dem, der fremmer ulovlig immigration gennem kriminelle aktiviteter;

88. opfordrer samtidig Kommissionen til ikke at spare nogen anstrengelser for at sikre, at migranternes menneskerettigheder og grundlæggende friheder i alle tilfælde nøje respekteres både i EU-området og uden for dette;

89. støtter ethvert initiativ, der tager sigte på at fremme den positive indsats for retshåndhævelsen i forbindelse med narkotikasmugleri ad søvejen;

90. beklager at måtte konstatere, at Kommissionen i sin meddelelse forbigår den stadig voksende terrorrisiko, herunder søpirateri, som desværre viser sit grimme ansigt i farvande ikke langt fra Middelhavet;

91. tilslutter sig enhver bestræbelse på at integrere den maritime overvågning i Middelhavet gennem fremme af informationsudveksling og styrkelse af samarbejdet mellem de nationale myndigheder, der har ansvaret for overvågningen til søs;

92. har imidlertid den opfattelse, at inddragelsen af Middelhavspartnerlandene i integreringen af den maritime overvågning ikke er et anliggende, som bør give anledning til flere overvejelser, men snarere bør udgøre en af Kommissionens prioriterede målsætninger;

93. understreger samtidig, at overvågningen af de maritime aktiviteter og operationer og varetagelsen af sikkerhedshensyn kun kan realiseres fuldt ud gennem aktiv inddragelse af de lokale og regionale myndigheder.

Konklusion

94. er enig i, at de udfordringer, som er til stede i Middelhavet, kræver en fælles og integreret respons, der er forankret i en forbedret maritim forvaltning, og støtter Kommissionens initiativ, ifølge hvilket denne indtager en rolle som koordinator og formidler af den nationale indsats som led i havstrategien i Middelhavet;

95. bemærker i denne sammenhæng, at Kommissionen i sin meddelelse generelt respekterer nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, selv om Regionsudvalget med skuffelse noterer sig, at Kommissionen i meddelelsen ikke altid lader til at tage behørigt hensyn til den lokale og regionale dimension, navnlig hvad angår de foreslåede programmer og initiativer, og opfordrer således Kommissionen til træffe foranstaltninger, som garanterer, at de lokale og regionale myndigheder får mulighed for at deltage direkte i disse programmer og initiativer samt reagere i fællesskab på de afgørende udfordringer, Middelhavsområdet står overfor. Kommissionen bør holde sig for øje, at der er forskelle i den måde, de lokale niveauer er bygget op på i forskellige medlemslande, og at lokalmyndighedernes forskellige beføjelser giver forskellige muligheder med hensyn til ønsket engagement;

96. deler den opfattelse, at en integreret tilgang til maritime anliggender ikke må underminere de instrumenter og mål, som er fastlagt for at understøtte udviklingen inden for specifikke områder af maritim relevans;

97. er enig i, at en vellykket integreret havpolitik i Middelhavet kan bidrage til at optimere virkningsgraden og outputtet inden for forskellige aktivitetsgrene i Middelhavsområdet;

98. kan dog kun samtidig notere med beklagelse, at Kommissionen i sin meddelelse undlader at fremlægge nærmere oplysninger om finansieringen af de påtænkte foranstaltninger;

99. vil derfor - samtidig med at den tilslutter sig de mål og tiltag, der er beskrevet i meddelelsen - opfordre Kommissionen til at notere sig denne udtalelse og til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at stramme meddelelsen yderligere op.

Anbefalinger

Regionsudvalget anbefaler navnlig, at:

100. en dybere og mere konstruktiv dialog mellem alle relevante aktører i området fremmes, herunder på det lokale og regionale plan, således at den gensidige tillid og forståelse styrkes;

101. der etableres effektive mekanismer, der især søger at beskytte havmiljøet og biodiversiteten, gennem hvilke alle Middelhavsstater tilskyndes og sættes i stand til at bidrage i lige grad til en effektiv forvaltning af dette unikke område;

102. Kommissionen overvejer at anbefale og vedtage foranstaltninger til koordinering af specifikke direkte foranstaltninger mellem og blandt EU's medlemsstater og disses Middelhavspartnere med det sigte at bekæmpe den øgede organiserede kriminelle aktivitet i Middelhavsområdet, ikke mindst når det gælder menneskehandel og narkotika- og våbenhandel;

103. der udvises større opmærksomhed og anerkendelse over for den lokale og regionale dimensions potentielle rolle både i EU-lande og i ikke-EU-Middelhavslande, og at arbejdet i Euro-Middelhavsforsamlingen af Regionale og Lokale Myndigheder (Arlem) i den forbindelse omgærdes af større opmærksomhed, koordinering og støtte;

104. Regionsudvalget og de lokale og regionale myndighedsniveauer, det repræsenterer, skal have fuld mulighed for aktivt at deltage i arbejdet i medlemsstaternes High-Level Focal Points Group, som har fået i opdrag at afholde regelmæssige drøftelser om integrerede havpolitiske tiltag;

105. Regionsudvalget og de lokale og regionale myndighedsniveauer, det repræsenterer, samtidig får fuld mulighed for aktivt at deltage aktivt i drøftelserne i arbejdsgruppen vedrørende en integreret havpolitik i Middelhavsområdet;

106. der gennemføres en dybtgående undersøgelse af de skibsfragter af produkter og materialer, som i dag foregår i Middelhavet, med det formål at kortlægge de reelle risikoniveauer, der er forbundet hermed;

107. der iværksættes flere fælles offentlig-private initiativer, som støttes aktivt via europæiske finansieringsinstrumenter, med det formål at rense Middelhavet og standse tabet af biodiversitet, og der tilskyndes til forskning i mere effektive og mindre farlige måder at forsyne industrien med råvarer på;

108. Kommissionen opfordres til at støtte en indgående undersøgelse af fænomener, som kan tilskrives klimaforandringerne og forurening af kysterne – fænomener, som har alvorlige økonomiske konsekvenser for kystfiskeriet. Samtidig understreger Udvalget behovet for, at Kommissionen understøtter medlemsstaternes bestræbelser på at træffe foranstaltninger med henblik på at lette situationen for selvstændige og ansatte i fiskerisektoren;

109. der på kort til mellemlang sigt udvikles og iværksættes egnede politikinstrumenter og -mekanismer, der effektivt kan udvirke yderligere havpolitisk integration og føre til øget harmonisering og forenkling af havpolitikkerne;

110. der gennemføres foranstaltninger til at tilskynde alle Middelhavslande til at ratificere og fuldt ud gennemføre konventionerne og protokollerne om beskyttelse af havmiljøet, biodiversiteten, skibsfarten og fiskeriet i Middelhavet bl.a. gennem fælles, delt forvaltning af fiskebestande og harmonisering af forpligtelserne vedrørende de forskellige fiskeriordninger i samtlige Middelhavslande;

111. der specielt tages behørigt hensyn til Regionaludvalgets gentagne opfordringer til at oprette en fælles forenklet finansiel mekanisme, som samler alle maritime anliggender i en europæisk fond for kystområder og øer;

112. Kommissionen udvider sit forslag om at lancere et projekt til afprøvning af anvendelsen af maritim fysisk planlægning på subregionalt plan med det sigte at fremme konkrete grænseoverskridende former for praksis, idet den fremsætter et detaljeret forslag inden for en forholdsvis kort frist. I den forbindelse minder Regionaludvalget om sin tidligere opfordring til at etablere en flerniveauforvaltning med inddragelse af sociale og miljømæssige aspekter og under hensyntagen til eksisterende regionale aftaler.

Bruxelles, den 10. juni 2010 Mercedes BRESSO Formand for Regionsudvalget

(1) KOM(2009) 540 endelig.

(2) I stil med protokollen om integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet af 21. januar 2008.