Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om godkendelse af visse ændringer, der skal foretages i artikel 3 og 7 i den monetære konvention indgået mellem Den Italienske Republik, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, og Vatikanstaten, og på dennes vegne pavestolen, og om bemyndigelse af Den Italienske Republik til at sætte disse ændringer i kraft

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Vatikanstaten indgik en monetær konvention [1] med Den Italienske Republik før Maastricht-traktaten fra 1992, som specielt tillod den at præge bestemte mængder italienske lire-mønter. I forbindelse med indførelsen af euroen indgik Den Italienske Republik den 29. december 2000, på Fællesskabets vegne, en monetær konvention [2] med Vatikanstaten og på dennes vegne pavestolen ("den nye monetære konvention"), som skulle afløse den tidligere monetære konvention.

[1] Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato della Città del Vaticano il 3 dicembre 1991 - Aggiornamento alla GU 06/05/97. Monetær konvention mellem Italien og Vatikanstaten ratificeret af Italien i henhold til lov 119/1994. Offentliggjort i Den Italienske Republiks Officielle Tidende nr. 43 af 22. februar 1994.

[2] EFT C 299 af 25.10.2001, s. 1

Den nye monetære konvention afspejler de fleste elementer i den tidligere monetære konvention. Det maksimale antal mønter, som Vatikanstaten kan præge i henhold til de nye lofter, er imidlertid lavere end det maksimale antal mønter, der udtrykkeligt var tilladt i den tidligere monetære konvention, både under normale og særlige forhold. Den 23. januar 2003 meddelte den italienske økonomi- og finansminister Tremonti derfor Rådets formandskab, at hans land - i overensstemmelse med en anmodning fra pavestolen - havde til hensigt at ændre den nye monetære konvention med henblik på at forhøje den samlede værdi af euromønter, som Vatikanstaten har tilladelse til at udstede hvert år.

De ændringer, der skal foretages i artikel 3 og 7 i den nye monetære konvention, omhandler en forhøjelse af det samlede loft over euromønter, som Vatikanstaten må udstede, fra 670 000 EUR til 1 mio. EUR om året; de yderligere beløb i euromønter, som Vatikanstaten må udstede under tre særlige forhold - i et år, hvor pavestolen står tom, i hvert helligt år og i et år, hvor der indledes et økumenisk koncil - forhøjes ligeledes fra 201 000 EUR til 300 000 EUR. Disse nye lofter svarer fuldstændig til det maksimale antal mønter, som udtrykkeligt var tilladt i henhold til den tidligere monetære konvention. Den samlede pålydende værdi af euromønter udstedt af Vatikanstaten hvert år udgør en del af det samlede loft over euromønter udstedt af Den Italienske Republik, som forelægges for ECB til forudgående godkendelse i henhold til EF-traktatens artikel 106, stk. 2.

Det forhandlingsmandat, som Den Italienske Republik fik i Rådets beslutning 1999/98/EF [3] af 31. december 1998, sluttede med indgåelsen af den nye monetære konvention. I henhold til EF-traktatens artikel 111, stk. 3, er det derfor nødvendigt med en henstilling fra Kommissionen, hvori der gøres rede for de ændringer, der skal foretages i den nye monetære konvention. ECB skal høres. Den Italienske Republik skal foretage ændringerne i den nye monetære konvention, på Fællesskabets vegne, efter vedtagelsen af Rådets afgørelse.

[3] EFT L 30 af 4.2.1999, s. 35-36

2003/0142 (CNB)

Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om godkendelse af visse ændringer, der skal foretages i artikel 3 og 7 i den monetære konvention indgået mellem Den Italienske Republik, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, og Vatikanstaten, og på dennes vegne pavestolen, og om bemyndigelse af Den Italienske Republik til at sætte disse ændringer i kraft

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 111, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen [4],

[4] EFT C XXX af yy/yy/yy, s. zz.

under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank [5], og

[5] Udtalelse afgivet den xxxxxx (De Europæiske Fællesskabers Tidende).

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til en monetær konvention undertegnet den 29. december 2000 mellem Den Italienske Republik, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, og Vatikanstaten, og på dennes vegne pavestolen [6] ("den monetære konvention"), er Vatikanstaten berettiget til at bruge euroen som sin officielle valuta og til at give eurosedler og -mønter status som lovlige betalingsmidler.

[6] EFT C 299 af 25.10.2001, s. 1-4.

(2) I henhold til den monetære konvention er Vatikanstaten ligeledes berettiget til at udstede euromønter til en pålydende værdi af højst 670 000 EUR om året og til et yderligere beløb af 201 000 EUR under tre særlige forhold, nemlig i et år, hvor pavestolen står tom, i hvert helligt år og i et år, hvor der indledes et økumenisk koncil.

(3) Ifølge en tidligere monetær konvention mellem Vatikanstaten og Den Italienske Republik måtte førstnævnte årligt præge liremønter til en pålydende værdi af højst 1 mia. ITL om året og i et antal på højst 100 mio. mønter om året [7].

[7] Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato della Città del Vaticano il 3 dicembre 1991 - Aggiornamento alla GU 06/05/97. Monetær konvention mellem Italien og Vatikanstaten ratificeret af Italien i henhold til lov 119/1994. Offentliggjort i Den Italienske Republiks Officielle Tidende nr. 43 af 22. februar 1994.

(4) I henhold til den tidligere monetære konvention fik Vatikanstaten også tilladelse til at præge yderligere liremønter til et beløb på i alt 300 mio. LIT, og i et antal på højst 30 millioner mønter, under tre særlige forhold, nemlig i et år, hvor pavestolen står tom, i hvert helligt år og i et år, hvor der indledes et økumenisk koncil.

(5) Det maksimale antal mønter, som Vatikanstaten kan præge i henhold til den nye monetære konvention, er lavere end det maksimale antal mønter, der udtrykkeligt var tilladt i henhold til den tidligere monetære konvention, både under normale og særlige forhold. En forhøjelse af de årlige og ekstraordinære pålydende værdier for Vatikanstatens euromønter er derfor ønskelig. Den samlede pålydende værdi af euromønter udstedt af Vatikanstaten hvert år udgør en del af det samlede loft over euromønter udstedt af Den Italienske Republik, som forelægges for ECB til forudgående godkendelse i henhold til EF-traktatens artikel 106, stk. 2.

(6) Den 3. januar 2003 anmodede Den Italienske Republik officielt [8] om at måtte forhøje den maksimale årlige pålydende værdi for euromønter, som Vatikanstaten kan udstede under både normale og særlige forhold. De nye lofter, der foreslås af Den Italienske Republik, svarer fuldstændig til det maksimale antal mønter, der udtrykkeligt var tilladt i henhold til den tidligere monetære konvention.

[8] Brev fra Den Italienske Republiks økonomi- og finansminister, Tremonti, til Rådets formand Christodoulakis, af 3. januar 2003.

(7) Den Italienske Republik bemyndiges til at sætte ændringerne af den monetære konvention i kraft -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Eneste artikel

1. Der foretages følgende ændringer i den monetære konvention:

a) Artikel 3 affattes således: "Vatikanstaten kan fra 1. januar 2004 udstede euromønter til en pålydende værdi af højst 1 000 000 EUR om året"

b) Artikel 7 affattes således: "I et år, hvor pavestolen står tom, kan Vatikanstaten fremstille mønter til et beløb af 300 000 EUR ud over det maksimum, der er fastsat i artikel 3. I hvert helligt år kan Vatikanstaten fremstille mønter til et beløb af 300 000 EUR ud over det maksimum, der er fastsat i artikel 3. I et år, hvor der indledes et økumenisk koncil, kan Vatikanstaten fremstille mønter til et beløb af 300 000 EUR ud over det maksimum, der er fastsat i artikel 3".

2. Den Italienske Republik bemyndiges herved til at foretage de nødvendige ændringer af den monetære konvention på Fællesskabets vegne.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand