Det Økonomiske og Sociale Udvalgs Udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet: Nye arbejdsmarkeder i EU, der er åbne for alle og giver adgang for alle"

(2001/C 311/13)

Europa-Parlamentet besluttede den 3. juli 2001 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Clare Carroll til ordfører og Renata Polverini og Christoph Fuchs til medordførere. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. september 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 384. plenarforsamling af 12.-13. september 2001, mødet den 12. september 2001, følgende udtalelse med 98 stemmer for, ingen imod og 2 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. At åbne nye arbejdsmarkeder i EU og gøre dem mere tilgængelige var et af de ti nøgleområder for en politisk indsats, der var omfattet af Europa-Kommissionens bidrag til Det Europæiske Råds møde i Stockholm i foråret 2001. Kommissionens indlæg har titlen "Udnyttelse af Den Europæiske Unions potentiale: konsolidering og udbygning af Lissabon-strategien". Meddelelsen "Nye arbejdsmarkeder i EU, der er åbne for alle og giver adgang for alle" er et første skridt mod udnyttelse af de muligheder, EU's arbejdsmarked rummer for både arbejdstagere og arbejdsgivere.

1.1.1. ØSU bakker op om Europa-Parlamentets anmodning om at kommentere dette vigtige politikområde og støtter de generelt positive bemærkninger til Kommissionens meddelelse, der er fremsat i Europa-Parlamentets udkast til betænkning.

1.1.2. Følgende forhold har fået Kommissionen til at tage fat på dette emneområde:

- Presset fra stadig mere integrerede europæiske virksomheder og fra mobile arbejdstagere for, at der findes enklere løsninger på deres mobilitets- og ansættelsesbehov på alle EU's arbejdsmarkeder. Dette skal ses i lyset af, at mange brancher og industrier integreres i stadig højere grad som følge af det indre marked og indførelsen af euroen. Endvidere har den fortsatte styrkelse af den europæiske økonomi i de seneste år, på trods af nogle tilbageslag for nylig, fremhævet behovet for at tackle dette spørgsmål.

- Betydningen af, at der overalt i Europa foregår vidtrækkende strukturelle ændringer, der er forårsaget af globaliseringen, teknologien, demografiske forhold og sociale forventninger. Disse aspekter afslører de konstant skiftende og almindeligt erkendte behov for færdigheder og rejser også spørgsmålet om mobilitet og manglende færdigheder i mere velstående regioner.

- Den udfordring, der består i at sikre større konvergens og flere muligheder i alle EU's regioner på baggrund af ovennævnte forandringer og i lyset af, at EU kun forholdsvis langsomt har fremmet samhørigheden for så vidt angår beskæftigelsesniveauet og følgerne af yderligere EU-udvidelser.

2. Bemærkninger til forslagene

Følgende er ØSU's bemærkninger til Kommissionens specifikke forslag, som også er positivt omtalt i Parlamentets udkast.

2.1. Det første sæt politiske aktiviteter

2.1.1. ØSU hilser med tilfredshed, at Kommissionen i 2002 vil fremlægge forslag til et mere ensartet, gennemsigtigt og fleksibelt system for anerkendelse af faglige kvalifikationer, herunder metoder til at fremme en mere udbredt automatisk anerkendelse. ØSU støtter de allerede gennemførte aktioner. Disse aktioner tager imidlertid i det store og hele sigte på faglige kvalifikationer inden for de liberale erhverv, dvs. i den øvre ende af arbejdsmarkedet. At medlemsstaterne i så lang tid ikke har kunnet enes om gensidig anerkendelse af faglige færdigheder generelt inden for andre erhverv (med undtagelse af forslaget til direktiv om uddannelse af erhvervschauffører(1) - et i forvejen stærkt reguleret erhverv) - har været en alvorlig hindring for mobiliteten og skabelsen af et reelt europæisk arbejdsmarked. Hvis personer med lavere kvalifikationer, og ikke kun de, der har de højeste og mest eftertragtede kvalifikationer, skal integreres i et egentligt europæisk arbejdsmarked, er det bydende nødvendigt med en hurtig indsats på dette område. Kommissionen må udarbejde yderligere initiativer, og arbejdsmarkedets parter kunne bidrage relevant og proaktivt, hvor de finder behov for det. Imidlertid er der ingen grund til at ændre sektorielle direktiver, hvor disse har tjent de berørte parter godt.

2.1.2. I et arbejdsmarked i konstant forandring, hvor en stor del af den grundlæggende erhvervsuddannelse og efteruddannelsen foregår ude i virksomhederne, er det nødvendigt at finde metoder til anerkendelse af færdigheder erhvervet på arbejdspladsen under fastholdelse af gældende standarder. ØSU støtter derfor Kommissionens forslag, som det håber kan udvides betydeligt, navnlig inden for sektorer som turisme og andre erhverv med fælles standarder og praksis.

2.1.3. Livslang uddannelse er for ØSU nøglen til at indføre EU-borgerne i informationssamfundet, de nye teknologier og den nye økonomi(2). En indsats på dette område er presserende og bør stå højt på Kommissionens politiske dagsorden. ØSU er foruroliget over, at handlingsplanen for livslang uddannelse, der skal forelægges Det Europæiske Råd i foråret 2002, fortsat kun vil kortlægge, hvilke grundlæggende færdigheder der er nødvendige for mobiliteten, lette anerkendelsen af færdigheder, som er erhvervet uden for de formelle systemer og en øget investering i menneskelige ressourcer. Handlingsplanen bør også finde veje og midler til at hjælpe de personer, som er gledet ud af uddannelsessystemet, med at drage nytte af en strategi for livslang læring, så de kan integreres på arbejdsmarkedet.

2.1.4. Hvis EU skal højne kvalifikationsniveauet er der imidlertid brug for en mere konkret indsats. Det vil også blive nødvendigt at udarbejde en kortsigtet/mellemfristet plan (2-5 år). Kommissionen må trække på sin bedste praksis (jf. 2.1.5 nedenfor) for at få fastlagt pålidelige og umiddelbart virksomme retningslinjer på helt kort sigt (6 måneder-2 år) for universiteterne og de lokale myndigheder med hensyn til, hvordan man højner uddannelsesniveauet for fagligt højtkvalificerede personer. Arbejdsmarkedets parter kan yde et effektivt bidrag til denne proces, hvor de finder det relevant.

2.1.5. ØSU peger på, at der kan være subsidiaritetsproblemer i forbindelse med udviklingen af en åben koordinationsmetode for bedste praksis inden for almen uddannelse og erhvervsuddannelse. ØSU noterer sig imidlertid også, at brugen af denne metode inden for disse områder blev ladt åben, jf. Konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Stockholm. Kommissionen bør først og fremmest satse på uddannelsesinitiativer, der har vist sig effektive over for dårligt stillede grupper på det primære og sekundære uddannelsesniveau og har kunnet forebygge, at elever forlader skolen i utide. Der bør også lægges stor vægt på at øge antallet af elever i skolernes ældste klasser og i gymnasierne, der vælger tekniske og videnskabelige fag, da et højt teknisk kvalifikationsniveau ikke opnås fra den ene dag til den anden, men kræver en solidt uddannelsesmæssigt fundament i de pågældende fag.

2.2. Nedbrydning af barriererne for mobilitet

2.2.1. ØSU er enig i, at implementeringen af Kommissionens omfattende strategi for fjernelse af hindringer for tjenesteydelser vil få direkte virkning for serviceydernes mobilitet. ØSU har allerede godkendt forslagene i tidligere udtalelser.

2.2.2. En række sider af tillægspensionsordningerne har udgjort hindringer for mobilitet eller vanskeligheder for arbejdstagere i mange år, og dette har siden sidste halvdel af 1970'erne fra tid til anden været genstand for drøftelse. ØSU håber, at Kommissionens forslag til meddelelse om afskaffelse af hindringer for udbetaling af tillægspensioner på tværs af grænserne vil sætte gang i nedbrydningen af barriererne for mobilitet.

2.2.3. ØSU har med tilfredshed noteret sig, at Kommissionen vil fremlægge et forslag om mulighederne for at overføre tillægspensioner ved udgangen af 2001 og håber, at Kommissionens forslag om harmonisering af reglerne for bidragsfinansierede pensionsordninger inden længe vil blive vedtaget.

2.2.4. Mobilitet for forskere, studerende, lærere og undervisere er en vigtig del af integrerede arbejdsmarkeder i EU, og ØSU bifalder derfor i denne sammenhæng Kommissionens forslag.

2.2.5. ØSU støtter Kommissionen i indtrængende at anmode Rådet og Europa-Parlamentet om at vedtage de endnu ikke vedtagne forslag om modernisering af socialsikringen for vandrende arbejdstagere, idet man dog anerkender de involverede subsidiaritetsspørgsmål.

2.2.6. ØSU er i betragtning af følgerne for den sociale balance og arbejdsmarkedet enig med Kommissionen i, at Rådet på baggrund af forslag fra Kommissionen burde afstikke kriterier og betingelser for mobilitet for statsborgere fra tredjelande inden for EU. ØSU anmoder indtrængende om, at Rådet snarest vedtager de to direktivforslag inden for dette område. ØSU lægger i øjeblikket en sidste hånd på sine udtalelser om "Kommissionens forslag til Rådets direktiv om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding"(3) og "Kommissionens forslag til Rådets direktiv om tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold med henblik på beskæftigelse som lønmodtagere og udøvelse af selvstændig erhvervsvirksomhed"(4).

2.2.7. Et ægte europæisk arbejdsmarked må være kendetegnet ved ligebehandling af vandrende og lokale arbejdstagere og skal som sit mål have socialt bæredygtig, stigende mobilitet. Dette er væsentligt for den sociale samhørighed og den europæiske sociale model.

2.2.8. Frygt for arbejdsløshed i værtslandene fører ofte til en protektionistisk holdning, der kan udgøre en hindring for mobilitet. Økonomisk og social udvikling af regioner, som tiltrækker et stort antal vandrende arbejdstagere, er nødvendig for at modvirke denne tendens.

2.3. Bedre information og gennemsigtighed

2.3.1. ØSU bifalder Kommissionens forslag til et samlet europæisk websted med information om mobilitet, som skal hjælpe borgerne til at arbejde i netværk og indhente oplysninger fra EU-kilder og nationale kilder. Det vil give borgerne adgang til udførlige og let tilgængelige relevante oplysninger om job, mobilitet og uddannelsesmuligheder i EU.

2.3.2. Kommissionen bør sikre, at dette program er direkte tilgængeligt for borgerne på Internettet og ikke blot via nationale arbejdsformidlingskontorer. EURES-netværket, som først og fremmest er et netværk for nationale arbejdsformidlingskontorer, bør integreres i det samlede websted og gøres lettere tilgængeligt for almindelige borgere. Generelt bør information om EURES omfatte både information om arbejdsbetingelser og sociale forhold samt om boligsituation, uddannelse, uddannelsesmuligheder gennem programmer for livslang læring og sundhedssystemet og tillige om skatteregler og social sikring. Oplysningerne skal være klare, tilgængelige på alle EU's arbejdssprog og på de mest udbredte indvandrersprog inden for EU.

2.3.3. Der har med begrænset succes været ført kampagner om forskellige emner tidligere. ØSU er enig i, at den foreslåede oplysningskampagne om mobilitet skal gøre brug af eksisterende og velkendte redskaber, hvor disse har vist sig effektive til at nå borgerne, men kampagnen bør også i større udstrækning inddrage arbejdsmarkedets parter og relevante ngo'er på nationalt og regionalt plan på en langt mere integreret måde for at nå ud til de personer, der er mest direkte i berøring med mobilitetsspørgsmål: arbejdsgivere, arbejdstagere, deres respektive organisationer og ngo'er, der repræsenterer mindre gunstigt stillede grupper.

2.3.3.1. Hverken alle potentielle indvandrere eller de, der allerede har bosat sig i EU, har adgang til Internettet, ligesom de heller ikke er tilknyttet formelle organisationer, herunder ngo'er. Derfor bør kampagnen også foregå via andre kanaler, f.eks. via radio, tv-reklamer, posthuse og andre offentlige kontorer, hvor indvandrere ind imellem kommer, ligesom lufthavne, banegårde, havne, motorveje, etc., der udgør indgange til EU, ville være oplagte steder.

2.3.3.2. Arbejdsmarkedets parter og ngo'er, der beskæftiger sig med indvandrere, burde også involveres aktivt i kampagnen. Fagforeninger kunne etablere informationskontorer og via internationale kontakter sikre, at fagforeninger i indvandrernes hjemlande har præcis information at give til deres medlemmer. Arbejdsgivere burde have en standardiseret informationspakke om beskæftigelsesmæssige forhold, skattesystemet og det sociale sikkerhedssystem i forbindelse med ansættelse af udenlandsk arbejdskraft. Hvis det skønnes nødvendigt, bør arbejdsmarkedets parter og ngo'er støttes med information og finansieringstilskud som en del af kampagnen.

2.3.4. At prioritere anerkendelse af eksamensbeviser er en væsentlig del af arbejdet med at integrere de europæiske arbejdsmarkeder, og ØSU hilser forslaget velkommen. Man bør dog prioritere det praktiske arbejde med anerkendelse af eksamensbeviser i stedet for at informere om et det nuværende ufyldestgørende system, selv om også dette vil være af betydning for fremtiden (se i den sammenhæng også punkt 2.1.1 og 2.1.2 ovenfor).

2.4. Fase 2: Arbejdsgruppe på højt niveau for færdigheder og mobilitet og handlingsplanen for 2002

2.4.1. ØSU bifalder oprettelsen af en arbejdsgruppe på højt niveau for færdigheder og mobilitet og det mandat, man har givet den. ØSU vil gerne holdes orienteret om gruppens arbejde og afgive udtalelse om det igangværende arbejde og om handlingsplanen for 2002, der vil blive fremlagt af Kommissionen i december 2001 på baggrund af arbejdsgruppens rapport.

2.4.2. Dette er en positiv foranstaltning, men kommer især arbejdstagere, der allerede har et højt uddannelsesniveau og adgang til information, til gode. Opmærksomhed må også rettes mod de arbejdstagere, som er mindre kvalificerede, og som ifølge statistikkerne i meddelelsen er mindre mobile.

3. Yderligere konklusioner til Europa-Parlamentets overvejelse

3.1. Mens ØSU generelt støtter linjen i Kommissionens meddelelse, har det flere kommentarer til de aspekter af et europæisk arbejdsmarked, som ikke er tilstrækkeligt uddybet i meddelelsen, og som måske kunne tages op af Europa-Parlamentet.

3.2. ØSU bifalder Kommissionens anerkendelse af det faktum, at der i øjeblikket ikke eksisterer noget integreret europæisk arbejdsmarked, men snarere en række (hovedsageligt) geografiske, regionale markeder og sektorielle markeder, hvoraf de to sidstnævnte til en vis grad overlapper hinanden. Det er ligeledes yderst vigtigt, at man side om side med udviklingen af et integreret europæisk arbejdsmarked fortsætter arbejdet med at forbedre økonomiske og sociale forhold i EU's underudviklede regioner. Medmindre alle regioner har mulighed for at udvikle og tiltrække højteknologiske industrier og servicefag på et passende niveau, vil der fortsat kun være envejsmobilitet og dermed en kløft mellem centrum og periferi. Dette er ikke en sund situation, hverken socialt eller økonomisk. Alle politikker og aktioner, som man planlægger under handlingsplanen, bør være rettet mod ligelig udvikling af EU's og ansøgerlandenes arbejdsmarkeder.

3.2.1. Sunde nationale og regionale arbejdsmarkeder er en vigtig del af et europæisk arbejdsmarked. Særligt i betragtning af graden af mobilitet blandt EU's borgere, kunne man mene, at dette er en højere prioritet for borgerne. Man må huske på, at arbejdsmarkedet består af såvel mennesker som organisationer, hvoraf størstedelen hidtil har foretrukket at blive i deres hjemby, egn eller land. Selv med en vellykket implementering af 2002-handlingsplanen, synes tallene at indikere, at de fleste europæere vil foretrække at arbejde i nærheden af deres hjem, og om overhovedet muligt skal de ikke tvinges til andet af økonomiske eller sociale årsager. På den anden side er ØSU enig i, at for dem, der ønsker at skifte bopæl inden for EU, skal dette være så ukompliceret som muligt.

3.2.2. Imidlertid er mange europæiske borgere i denne ufuldkomne verden tvunget til at flytte for at søge arbejde i mere gunstigt stillede regioner i EU. Andre flytter frivilligt. Hvad enten der er tale om et tvungent eller frivilligt valg, hilser ØSU dette initiativ velkommen som en måde at øge chancerne for at finde passende beskæftigelse, bolig og til at tilpasse sig et nyt liv så uhindret som muligt.

3.3. Bortset fra generelle bemærkninger om den europæiske integration, beskæftiger man sig i meddelelsen kun overfladisk med de særlige problemer, der er i forbindelse med at integrere de relativt uudviklede arbejdsmarkeder i ansøgerlandene i de mere sofistikerede EU-arbejdsmarkeder. I betragtning af at fristen for fuld implementering af handlingsplanen for 2002 er 2005, bør man gå langt mere i dybden med disse problemer.

3.3.1. Selv om den fri bevægelighed for arbejdskraft fra ansøgerlandene med virkning fra optagelsesdagen måske er en rettighed med begrænsninger, er realiteten, at migranter fra ansøgerlandene enkeltvis søger og fortsat vil søge at få adgang til EU's arbejdsmarked. Dette er forståeligt i betragtning af forskellen på arbejdsmarkederne og levestandarden i ansøgerlandene og i de nuværende EU-medlemslande.

3.3.2. For et udvidet EU's overordnede økonomiske og sociale sundhed er udvikling af ansøgerlandene en nødvendighed for at bringe disse lande nærmere og i sidste instans på højde med det europæiske gennemsnit for arbejdsmarkeder. Tiden fra nu af til det tidspunkt, hvor fri bevægelighed er en realitet, bør bruges til målrettet at udvikle ansøgerlandenes egne arbejdsmarkeder. Disse lande skal ikke betragtes blot som en kilde til levering af arbejdskraft, men som selvstændige arbejdsmarkeder. Det vil være for sent at vente til selve optagelsen med at begynde at udarbejde de fornødne planer og at afhjælpe situationen.

3.4. Man beskæftiger sig i meddelelsen ikke specifikt med de mange mangler ved EU's nuværende arbejdsmarkeder. Der er en klart højere mobilitet blandt folk med en lang uddannelse og med en socialt og kulturelt (herunder sproglig) fordelagtig baggrund. ØSU noterer sig imidlertid, at mobiliteten er lav inden for gruppen af kortuddannede. ØSU er især optaget af underprivilegeredes situation i samfundet - kvinder, handicappede, indvandrere og andengenerations indvandrere og andre - hvoraf mange har slet ingen eller kun en kort uddannelse. Mange af disse ville kunne yde et værdifuldt bidrag til det europæiske arbejdsmarked, hvis man gav dem en chance for det. Social samhørighed kræver selvsagt, at man gør sig særlige bestræbelser i den retning.

3.5. For at få størst mulig positiv effekt på europæisk økonomi må dette initiativ integreres i alle handlingsplaner og programmer, der har til formål at styrke Europas stilling inden for informations- og kommunikationsteknologi. ØSU har allerede afgivet udtalelse om e-Europe 2002-initiativet, og man er sideløbende med denne udtalelse i færd med at vedtage en udtalelse om handlingsplanen for eLearning.

Bruxelles, den 12. september 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) KOM(2001) 56 endelig - 2001/0033 (COD) - Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om uddannelse af erhvervschauffører til godstransport og personbefordring ad landevej.

(2) EFT C 139 af 11.5.2001. Se også udtalelse om Kommissionens memorandum om livslang læring (SEK(2000) 1832).

(3) KOM(2001) 127 endelig - 2001/0074 (CNS).

(4) KOM(2001) 386 endelig - 2001/0154 (CNS).