Nr. C 130/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 5. 88 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Ændret forslag til Rådets forordning (EØF) om kontrol med virksomhedssammenslutninger (') 
KOM(88) 97 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen i henbold til E&F-Traktatens artikel 149, stk. 3, den 25. april 
1988) 
(88/C 130/05) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 87 
og 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
for at virkeliggøre de grundlæggende mål i Traktaten om 
Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab 
har Fællesskabet i artikel 3, litra f), fået overdraget den 
opgave »at gennemføre en ordning, der sikrer, at 
konkurrencen inden for Fællesmarkedet ikke fordrejes«, 
en sådan ordning er nødvendig for gennemførelsen af 
det indre marked inden 1992, 
afskaffelsen af grænserne inden for Fællesskabet må 
ventes at føre til betydelige strukturændringer i Fælles­
skabets erhvervsliv, specielt i form af koncentrationer, 
denne udvikling må hilses velkommen, idet den tilgo­
deser behovet for en dynamisk konkurrence og fører til 
øget konkurrenceevne i den europæiske industri, forbed­
ring af vækstbetingelserne samt højnelse af levestan­
darden i Fællesskabet, 
det må imidlertid sikres, at disse strukturændringer ikke 
på længere sigt kan skade konkurrencen; de regler, der 
har til formål at sikre en ufordrejet konkurrence, må 
derfor indeholde bestemmelser vedrørende sammenslut­
ninger, der kan hindre en effektiv konkurrence på 
Fællesmarkedet, 
(') EFT nr. C 324 af 17. 12. 1986, s. 5. i henhold til artikel 85 og 86 er konkurrencebegræn­
sende aftaler, vedtagelser og praksis, der kan påvirke 
handelen mellem medlemsstater, uforenelige med Fælles­
markedet og forbudt, i det omfang de mærkbart påvirker 
konkurrencen og samhandelen, 
principperne i artikel 85 og 86 gælder også foranstalt­
ninger, der fører til ændringer i konkurrencestrukturen 
på et marked, og de bestemmelser, der vedtages i 
henhold til disse principper, må tage behørigt hensyn til 
de specifikke markedsstrukturer, 
sådanne bestemmelser bør gælde for strukturændringer, 
hvis virkninger er mærkbare og overskrider en medlems­
stats grænser, 
denne forordnings anvendelsesområde bør derfor defi­
neres på grundlag af de deltagende virksomheders 
geografiske aktivitetsområde og afgrænses gennem kvan­
titative kriterier, således at det kun kommer til at omfatte 
sammenslutninger af betydning for Fællesskabet som 
helhed, 
en sådan sammenslutning foreligger, når alle de delta­
gende virksomheders omsætning tilsammen overstiger en 
bestemt grænse, og når mindst to af de virksomheder, 
der gennemfører sammenslutningen, udelukkende eller i 
alt væsentligt udøver deres virksomhed i hver sin 
medlemsstat, eller når de virksomheder, der gennemfører 
sammenslutningen, ganske vist overvejende udøver deres 
virksomhed i en og samme medlemsstat, men mindst en 
af dem i væsentligt omfang udøver virksomhed også i 
andre medlemsstater via datterselskaber eller direkte 
salg, 
de gældende konkurrenceregler, specielt Traktatens 
artikel 87, indeholder hjemmel til kontrol med bestemte 
former for og typer af virksomhedssammenslutning, 
der må imidlertid skabes retlige rammer for en omfat­
tende kontrol med alle sammenslutninger, der har samme 
virkninger for konkurrencestrukturen på Fællessmar-
kedet, 
19. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 130/5 
Fællesskabet kan i henhold til artikel 235 ved forordning 
tillægge sig selv de yderligere beføjelser, som måtte være 
nødvendige for at virkeliggøre dette mål; dette gælder 
også for sammenslutninger på markederne for de i bilag 
II til Traktaten opførte varer, 
en sådan forordning bør fastsætte princippet om, at 
sammenslutninger, der skaber eller forstærker en domi­
nerende stilling, er uforenelige med Fællesmarkedet, 
sammenslutninger, der på grund af de deltagende virk­
somheders begrænsede markedsandel ikke udgør nogen 
trussel for en effektiv konkurrence, kan antages at være 
forenelige med Fællesmarkedet, 
sammenslutninger, der ganske vist fører til en væsentlig 
ændring i konkurrencestrukturen inden for Fællesskabet, 
men som samtidig bidrager til virkeliggørelsen af de 
grundlæggende mål i Traktaten på en sådan måde, at de 
økonomiske fordele, sammenslutningen er forbundet 
med, som helhed opvejer risikoen for konkurrencebe­
grænsning, bør kunne godkendes som et positivt led i 
Fællesskabets politik, 
forordningen bør fastsætte, at der til en godkendelse 
også kan knyttes betingelser og påbud, der fastsættes i 
hvert enkelt tilfælde, og som navnlig tager sigte på at 
forhindre en væsentlig forværring af konkurrencestruk­
turen på det pågældende marked i Fællesskabet eller en 
medlemsstat, 
det bør pålægges Kommissionen at træffe de nødvendige 
beslutninger for at fastslå en sammenslutnings uforene­
lighed med Fællesmarkedet eller for at genskabe en 
effektiv konkurrence, 
for at sikre effektiv kontrol er det nødvendigt at indføre 
anmeldelsespligt og forpligte virksomhederne til at vente 
med at gennemføre den pågældende sammenslutning, 
indtil Kommissionen har vedtaget en beslutning, 
det er nødvendigt at fastsætte en frist, inden for hvilken 
Kommissionen skal træffe beslutning, om der skal 
indledes procedure mod en anmeldt sammenslutning, og 
en frist, inden for hvilken Kommissionen skal træffe 
endelig beslutning, om en sammenslutning er uforenelig 
med Fællesmarkedet, 
Kommissionen bør høre de af sammenslutningen direkte 
berørte medlemsstater, allerede inden proceduren 
indledes, 
det er formålstjenligt at sikre de deltagende virksom­
heder ret til at fremsætte udtalelser over for Kommis­
sionen, så snart proceduren er indledt, samt at give tred­
jemand, som kan godtgøre tilstrækkelig interesse heri, 
lejlighed til at udtale sig, for at undgå sideløbende procedurer bør Kommissionen 
handle i nær, løbende forbindelse med medlemsstaterne, 
Kommissionen må sikre sig medlemsstaternes medvirken 
og må endvidere være beføjet til at kræve sådanne oplys­
ninger og foretage sådanne undersøgelser, som er 
nødvendige for bedømmelsen af sammenslutninger i 
henhold til denne forordnings bestemmelser, 
håndhævelsen af denne forordnings bestemmelser må 
sikres ved hjælp af bøder og tvangsbøder; det er formåls­
tjenligt, at Domstolen i henhold til artikel 172 i sådanne 
sager tillægges en kompetence, som sikrer den fuld 
prøvelsesret, 
begrebet sammenslutning bør defineres på en sådan 
måde, at det omfatter foranstaltninger, som fører til 
væsentlige ændringer i konkurrencestrukturen på et 
marked, men ikke foranstaltninger, som i første række 
har til formål eller til følge at samordne uafhængige virk­
somheders adfærd, idet sidstnævnte foranstaltninger må 
vurderes på grundlag af andre gennemførelsesforord­
ninger til artikel 85 og 86, 
anvendelsen af denne forordning bør alene henhøre 
under Kommissionens kompetence, med forbehold af 
Domstolens prøvelsesret; der bør desuden indføjes 
bestemmelse om, at kun denne forordnings bestemmelser 
finder anvendelse på sammenslutninger af betydning for 
Fællesskabet som helhed — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Anvendelsesområde 
1. Denne forordning finder anvendelse på alle 
sammenslutninger af betydning for Fællesskabet som 
helhed, herunder også de sammenslutninger, der falder 
ind under Traktatens artikel 85, stk. 1, eller artikel 86. 
2. En sammenslutning er af betydning for Fælles­
skabet som helhed, 
a) når mindst to af de virksomheder, der gennemfører 
sammenslutningen, i alt væsentligt udøver deres virk­
somhed inden for Fællesskabet i hver sin medlemsstat, 
eller 
b) når de virksomheder, der gennemfører sammenslut­
ningen, i alt væsentligt udøver deres virksomhed 
inden for Fællesskabet i en og samme medlemsstat, 
men mindst en af dem også i betydeligt omfang 
udøver virksomhed i andre medlemsstater, navnlig via 
datterselskaber eller direkte salg. 
Nr. C 130/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 5. 88 
3. En sammenslutning er ikke af betydning for Fælles­
skabet som helhed, 
a) når alle deltagende virksomheders samlede omsætning 
på verdensplan ikke overstiger 1 mia ECU tilsammen, 
eller 
b) når alle deltagende virksomheders samlede omsætning 
på verdensplan ganske vist overstiger 1 mia ECU 
tilsammen, men den overtagne virksomheds samlede 
omsætning på verdensplan imidlertid udgør under 
50 mio ECU, eller 
c) når alle de virksomheder, der gennemfører sammen­
slutningen, realiserer mere end tre fjerdedele af deres 
samlede omsætning i Fællesskabet i en og samme 
medlemsstat. 
Artikel 2 
Vurdering af sammenslutninger 
1. Virksomhedssammenslutninger, der er omfattet af 
denne forordning, underkastes forudgående kontrol, 
således at det kan fastslås, om de er forenelige med 
Fællesmarkedet. 
2. Uforenelige med Fællesmarkedet er sammenslut­
ninger, der skaber eller forstærker en dominerende stil­
ling på Fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf. Ved 
vurderingen af en sammenslutning skal der navnlig tages 
hensyn til leverandørernes og brugernes valgmuligheder, 
de deltagende virksomheders position på markedet, deres 
økonomiske og finansielle styrke samt deres adgang til 
forsyninger eller afsætningsmarkeder, strukturen på de 
berørte markeder, den internationale konkurrence, 
retlige eller faktiske hindringer for adgang til markedet 
samt udbuds- og efterspørgselsudviklingen for de pågæl­
dende varer og tjenesteydelser. 
3. En sammenslutning anses at være forenelig med 
Fællesmarkedet, når de deltagende virksomheders 
markedsandel på det fælles marked eller en væsentlig del 
heraf udgør under 20 °/o. Denne formodning om 
sådanne sammenslutningers forenelighed med Fællesmar­
kedet kan gendrives, hvis det fastslås, at sammenslut­
ningen ikke desto mindre opfylder betingelserne i stk. 2. 
4. Kommissionen godkender sammenslutninger som 
værende forenelige med Fællesmarkedet, når de bidrager 
til at virkeliggøre Traktatens grundlæggende mål, 
navnlig til at forbedre produktionen eller fordelingen af 
varerne, til at fremme den tekniske eller den økonomiske 
udvikling eller til at forbedre konkurrencestrukturen på 
Fællesmarkedet under rimelig hensyntagen til de delta­
gende virksomheders internationale konkurrenceevne og 
forbrugernes interesser, og uden at der: 
a) pålægges de pågældende virksomheder begræns­
ninger, som ikke er nødvendige for at nå disse mål, 
eller b) gives disse virksomheder mulighed for at udelukke 
konkurrencen for en væsentlig del af de pågældende 
varer eller tjenesteydelser. 
Artikel 3 
Definition af en sammenslutning 
1. En sammenslutning opstår, når 
a) to eller flere virksomheder fusioneres 
b) eller når 
— to eller flere personer, som allerede kontrollerer 
mindst én virksomhed, eller 
— en eller flere virksomheder gennem erhvervelse af 
andele eller aktiver, gennem aftale eller på anden 
vis 
opnår den direkte eller indirekte kontrol over en eller 
flere virksomheder som helhed eller dele deraf. 
2. Foranstaltninger, der i første række har til formål 
eller til følge at samordne uafhængige virksomheders 
adfærd, fører ikke til en sammenslutning efter stk. 1, 
litra b). 
3. Kontrol over en virksomhed opnås gennem rettig­
heder eller aftaler, som enkeltvis eller tilsammen, under 
hensyn til alle faktiske og retlige forhold, giver mulighed 
for at styre virksomhedens drift, særlig ved: 
1) ejendoms- eller brugsret til virksomhedens samlede 
formue eller dele deraf 
2) rettigheder eller aftaler, som sikrer indflydelse på 
sammensætningen af virksomhedens organer, deres 
afgørelser eller beslutninger 
3) rettigheder eller aftaler, som gør det muligt at føre 
virksomhedens forretninger 
4) aftaler med virksomheden om opgørelse eller anven­
delse af dens overskud 
5) aftaler med virksomheden om hele eller en væsentlig 
del af dens forsyningsbehov eller afsætning, når 
sådanne aftaler med hensyn til mængde eller løbetid 
overskrider de efter handelssædvane normale forsy­
nings- eller afsætningsaftaler på det pågældende 
område. 
4. Kontrollen opnås af personer eller virksomheder, 
eller grupper af personer eller virksomheder, der 
1) fremstår som berettigede i henhold til sådanne rettig­
heder eller aftaler 
2) uden at fremstå som berettigede i henhold til sådanne 
rettigheder eller aftaler dog er beføjet til at udøve de 
deraf følgende rettigheder 
3) som administratorer optræder som ejere af for­
muegenstande i virksomheden eller af andele i virk­
somheden, og som er beføjet til at udøve de dertil 
knyttede rettigheder. 
19. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 130/7 
5. Kontrol over en virksomhed foreligger ikke, når 
banker eller finansieringsinstitutter i forbindelse med en 
virksomheds stiftelse eller kapitaludvidelse erhverver 
andele i denne med henhlik på at afstå dem på markedet, 
for så vidt de ikke udøver den til disse andele knyttede 
stemmeret. 
Artikel 4 
Forudgående anmeldelse af sammenslutninger 
Sammenslutninger, der er omfattet af denne forordning, 
skal, uanset om de gennemføres i henhold til en aftale 
eller ej, forinden anmeldes til Kommissionen. 
Artikel 5 
Beregning af omsætning og markedsandel 
1. Den i artikel 1 omhandlede samlede omsætning 
beregnes som summen af de deltagende virksomheders 
omsætning før skat i sidste regnskabsår inden for alle 
varer og tjenesteydelser. Heri medregnes ikke de delta­
gende virksomheders omsætning ved interne transak­
tioner inden for samme koncern. 
2. Den i artikel 2, stk. 3, omhandlede markedsandel 
beregnes som summen af de deltagende virksomheders 
markedsandele på det område inden for Fællesmarkedet, 
der berøres af sammenslutningen. Ved markedsandel 
forstås her den procentvise andel, de af en deltagende 
virksomhed afsatte varer eller tjenesteydelser udgør af 
det samlede marked for disse og andre varer eller 
tjenesteydelser, der af forbrugerne anses for svarende 
hertil på grund af deres egenskaber, prisniveau og anven­
delsesformål. 
3. Opstår sammenslutningen gennem erhvervelse af en 
del af en virksomheds aktiver, tages der for denne virk­
somheds vedkommende kun hensyn til den del af omsæt­
ningen, der vedrører de overtagne aktiver. 
4. I stedet for omsætningen anvendes: 
a) for banker og finansieringsinstitutter: Vio af status­
summen ved anvendelse af artikel 1, stk. 3, litra a) og 
b); forretninger med udenlandske kunder ved anven­
delse af artikel 1, stk. 3, litra c) 
b) for forsikringsselskaber: de samlede præmieindtægter. 
5. I denne forordning forstås ved deltagende virksom­
heder: 
a) de virksomheder, der direkte deltager i sammenslut­
ningen 
b) de virksomheder, hvori en virksomhed, som direkte 
deltager i sammenslutningen, direkte eller indirekte: 
— besidder mere end halvdelen af kapitalen eller 
aktiverne, eller — råder over mere end halvdelen af stemmerettighe­
derne, eller 
— kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i 
bestyrelsen eller andet repræsentativt organ i 
henhold til loven, eller 
— har ret til at varetage virksomhedens forretninger 
c) de virksomheder, der direkte eller indirekte besidder 
de under litra b) nævnte rettigheder eller beføjelser i 
en virksomhed, der deltager direkte i sammenslut­
ningen 
d) de virksomheder, hvori en under litra c) omhandlet 
virksomhed direkte eller indirekte besidder de under 
litra b) nævnte rettigheder eller beføjelser. 
Virksomheder, hvori flere virksomheder, som er 
omhandlet under litra a) til d), i fællesskab direkte eller 
indirekte besidder de under litra b) nævnte rettigheder 
eller beføjelser, betragtes også som deltagende virksom­
heder. 
Artikel 6 
Procedure 
1. Finder Kommissionen, at en sammenslutning ikke 
fører til en væsentlig ændring af konkurrencestrukturen 
inden for Fællesskabet, giver den omgående de delta­
gende virksomheder og de kompetente myndigheder i 
medlemsstaterne meddelelse om, at den ikke finder 
anledning til at gribe ind. 
2. Finder Kommissionen, at en sammenslutning fører 
til en væsentlig ændring i konkurrencestrukturen inden 
for Fællesskabet, indleder den omgående en procedure, 
der tager sigte på at fastslå, om sammenslutningen kan 
godkendes eller ej, og underretter de deltagende virk­
somheder samt de kompetente myndigheder i medlems­
staterne herom. 
3. Drejer det sig om en påtænkt sammenslutning, som 
er anmeldt til Kommissionen, skal proceduren indledes 
inden for en frist på to måneder, medmindre de delta­
gende virksomheder samtykker i en forlængelse af denne 
frist. Fristen begynder at løbe dagen efter anmeldelsens 
modtagelse eller, såfremt de ved anmeldelsen afgivne 
oplysninger er ufuldstændige, dagen efter modtagelsen af 
de fuldstændige oplysninger. 
4. Kommissionen kan også efter udløbet af tomåne-
ders fristen indlede procedure, såfremt de oplysninger, 
virksomhederne har afgivet ved anmeldelsen, er urigtige 
eller forvanskede. 
5. En til Kommissionen anmeldt sammenslutning 
anses ikke at have givet anledning til indgreb, hvis 
Nr. C 130/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 5. 88 
Kommissionen ikke inden for den i stk. 3 fastsatte frist 
har indledt proceduren, jf. dog stk. 4. 
Artikel 7 
Udsættelse af sammenslutningers fuldbyrdelse 
1. Virksomhederne må ikke fuldbyrde en til Kommis­
sionen anmeldt sammenslutning inden udløbet af den i 
artikel 6, stk. 3, fastsatte frist, medmindre Kommissionen 
i henhold til artikel 6, stk. 1, giver meddelelse om, at den 
ikke finder anledning til at gribe ind. 
2. Bestemmelserne i stk. 1 er ikke til hinder for 
gennemførelsen af et offentligt overtagelsestilbud, der på 
datoen for tilbuddets afgivelse er anmeldt til Kommis­
sionen, såfremt erhververen ikke udøver de stemmeret­
tigheder, der er knyttet til de erhvervede andele. 
3. Når Kommissionen har indledt proceduren, må de 
deltagende virksomheder ikke fuldbyrde sammenslut­
ningen, før Kommissionen har godkendt denne sammen­
slutning som værende forenelig med Fællesmarkedet, 
eller har indstillet proceduren. 
4. Kommissionen kan til enhver tid give dispensation 
fra de i stk. 1 og 3 omhandlede forpligtelser for at 
forhindre, at en eller flere af de i sammenslutningen 
deltagende virksomheder påføres alvorlig og uoprettelig 
skade. 
Artikel 8 
Kommissionens beslutningsbef øj eiser 
1. Kommissionen kan ved beslutning fastslå, om en 
sammenslutning er forenelig eller uforenelig med Fælles­
markedet. 
2. Finder Kommissionen, at en sammenslutning falder 
ind under bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, og ikke 
opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 4, vedtager den en 
beslutning, hvorved den nægter godkendelse og erklærer 
denne sammenslutning for uforenelig med Fællesmar­
kedet. 
3. Er sammenslutningen allerede gennemført, kan 
Kommissionen ved den i stk. 1 omhandlede beslutning 
eller ved særlig beslutning beordre en deling af de over­
tagne eller sammensluttede virksomheder eller aktiver 
eller ophør af den fælles kontrol eller enhver anden 
forholdsregel, som vil kunne genskabe forudsætningerne 
for en effektiv konkurrence. 
4. Finder Kommissionen, at en sammenslutning 
opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 4, vedtager den en 
beslutning, hvorved denne sammenslutning godkendes 
som værende forenelig med Fællesmarkedet; til denne 
beslutning kan knyttes betingelser og påbud. Artikel 9 
Indstilling af procedure 
Finder Kommissionen, efter at der er indledt procedure, 
at der ikke foreligger nogen grund til at skride ind over 
for en sammenslutning, indstiller den proceduren og 
giver omgående de deltagende virksomheder samt de 
kompetente myndigheder i medlemsstaterne meddelelse 
herom. 
Artikel 10 
Begæring om oplysninger 
1. Til løsning af de opgaver, der ved denne forord­
ning pålægges Kommissionen, kan denne indhente alle 
fornødne oplysninger fra medlemsstaternes regeringer og 
kompetente myndigheder samt fra virksomheder og 
sammenslutninger af virksomheder. 
2. Fremsætter Kommissionen over for virksomheder 
eller sammenslutninger af virksomheder en begæring om 
oplysninger, oversender den samtidig hermed en genpart 
af denne begæring til de kompetente myndigheder i den 
medlemsstat, hvor virksomheden eller sammenslutningen 
af virksomheder har sit hjemsted. 
3. I begæringen skal Kommissionen angive rets­
grundlaget for og formålet med begæringen samt de i 
artikel 13, stk. 1, litra b), fastsatte sanktioner for afgi­
velse af urigtige oplysninger. 
4. Pligten til at afgive oplysninger påhviler virksom­
hedernes indehavere eller disses repræsentanter, og for så 
vidt angår juridiske personer og selskaber eller 
foreninger uden status som juridisk person, påhviler den 
de personer, der ifølge lov eller vedtægt er bemyndiget 
til at repræsentere dem. 
5. Hvis en virksomhed eller en sammenslutning af 
virksomheder inden udløbet af en af Kommissionen 
fastsat frist ikke eller ikke udtømmende meddeler de 
krævede oplysninger, fremsætter Kommissionen krav om 
oplysningerne i form af en beslutning. Denne skal 
angive, hvilke oplysninger der kræves, fastsætte en 
passende frist til deres afgivelse og indeholde en henvis­
ning til de i artikel 13, stk. 1, litra b), og artikel 14, stk. 
1, litra a), fastsatte sanktioner, såvel som til adgangen til 
at indbringe klage over beslutningen for Domstolen. 
6. Samtidig oversender Kommissionen en genpart af 
beslutningen til den kompetente myndighed i den 
medlemsstat, hvor den pågældende virksomhed eller 
sammenslutning af virksomheder har sit hjemsted. 
Artikel 11 
Kontrolundersøgelser gennemført af medlemsstaternes 
myndigheder 
1. På Kommissionens begæring foretager medlems­
staternes kompetente myndigheder de kontrolundersø­
gelser, som Kommissionen i henhold til artikel 12, stk. 1, 
19. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 130/9 
anser for formålstjenlige, eller som den har påbudt ved 
beslutning i henhold til artikel 12, stk. 3. De repræsen­
tanter for medlemsstaternes kompetente myndigheder, 
som har fået til opgave at gennemføre kontrolundersø­
gelsen, udøver deres beføjelser efter fremlæggelse af en 
skriftlig fuldmagt udstedt af den kompetente myndighed 
i den medlemsstat, inden for hvis område kontrolunder­
søgelsen skal foretages. Fuldmagten skal indeholde en 
angivelse af kontrolundersøgelsens genstand og formål. 
2. Repræsentanter for Kommissionen kan efter 
dennes anmodning eller efter anmodning fra den kompe­
tente myndighed i den medlemsstat, inden for hvis 
område kontrolundersøgelsen skal foretages, bistå 
myndighedens repræsentanter ved løsningen af deres 
opgaver. 
Artikel 12 
Kommissionens beføjelser til at foretage kontrolunder­
søgelser 
1. Til løsning af de opgaver, der ved denne forord­
ning pålægges Kommissionen, kan denne foretage alle 
nødvendige kontrolundersøgelser hos virksomheder eller 
sammenslutninger af virksomheder. 
I dette øjemed har Kommissionens befuldmægtigede 
repræsentanter beføjelse til: 
a) at kontrollere bøger og andre forretningspapirer 
b) at tage eller anmode om afskrifter eller udskrifter af 
bøger og forretningspapirer 
c) at kræve mundtlige forklaringer på stedet 
d) at få adgang til virksomhedernes samtlige lokaler, 
grunde og transportmidler. 
2. Repræsentanter, som af Kommissionen har fået 
fuldmagt til at foretage kontrolundersøgelser, udøver 
deres beføjelser efter fremlæggelse af en skriftlig fuld­
magt, der indeholder oplysning om kontrolundersøgel­
sens genstand og formål samt om de i artikel 13, stk. 1, 
litra c), fastsatte sanktioner, der finder anvendelse, hvis 
de forlangte bøger eller forretningspapirer ikke frem­
lægges i deres helhed. Kommissionen skal med passende 
varsel give den kompetente myndighed i den medlems­
stat, inden for hvis område kontrolundersøgelsen skal 
foretages, underretning om undersøgelsesbeslutningen og 
om de befuldmægtigede personers identitet. 
3. Virksomheder og sammenslutninger af virksom­
heder har pligt til at underkaste sig de kontrolbeslut­
ninger, hvorom Kommissionen har truffet beslutning. I 
beslutningen angives kontrolundersøgelsens genstand og 
formål, fastsættes tidspunktet for dens begyndelse og 
gives oplysning om de i artikel 13, stk. 1, litra c), og 
artikel 14, stk. 1, litra b), fastsatte sanktioner samt om 
adgangen til at indbringe klage over beslutningen for 
Domstolen. 4. Kommissionen træffer de i stk. 3 omhandlede 
beslutninger efter at have indhentet udtalelse fra den 
kompetente myndighed i den medlemsstat, inden for hvis 
område kontrolundersøgelsen skal foretages. 
5. Repræsentanter for den kompetente myndighed i 
den medlemsstat, inden for hvis område kontrolundersø­
gelsen skal foretages, kan efter vedkommende myndig­
heds eller Kommissionens anmodning bistå Kommissio­
nens repræsentanter ved løsningen af deres opgaver. 
6. Modsætter en virksomhed sig en i henhold til 
denne artikel påbudt kontrolundersøgelse, yder vedkom­
mende medlemsstat de af Kommissionen bemyndigede 
repræsentanter den fornødne støtte til løsning af deres 
opgaver. Medlemsstaterne træffer efter at have rådført 
sig med Kommissionen inden den ... de til dette formål 
fornødne forholdsregler. 
Artikel 13 
Bøder 
1. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge virk­
somheder og sammenslutninger af virksomheder bøder 
på 1 000 ECU til 100 000 ECU, hvis de forsætligt eller 
uagtsomt: 
a) fremsætter urigtige eller forvanskede oplysninger i en 
anmeldelse indgivet i henhold til artikel 4 
b) i et svar på en begæring i henhold til artikel 10 giver 
en oplysning, der er urigtig, eller ikke afgiver en 
oplysning inden udløbet af den frist, som er fastsat 
ved beslutning truffet i henhold til artikel 10 
c) under en kontrolundersøgelse i henhold til artikel 11 
eller 12 kun ufuldstændigt fremlægger de forlangte 
bøger eller øvrige forretningspapirer eller nægter at 
underkaste sig en kontrolundersøgelse, der er påbudt 
ved beslutning i henhold til artikel 12. 
2. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge 
fysiske eller juridiske personer bøder på 1 000 ECU til 
2 000 000 ECU, hvis de forsætligt eller uagtsomt har 
undladt at efterkomme den i artikel 4 omhandlede pligt 
til forudanmeldelse. 
3. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge de 
deltagende virksomheder bøder op til 10 % af værdien af 
de sammensluttede aktiver, hvis de forsætligt eller uagt­
somt fuldbyrder en planlagt sammenslutning under tilsi­
desættelse af artikel 7 eller i strid med en beslutning 
vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 2. 
Artikel 14 
Tvangsbøder 
1. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge de 
deltagende virksomheder eller sammenslutninger af virk-
Nr. C 130/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 5. 88 
somheder tvangsbøder på indtil 50 000 ECU daglig fra 
det i beslutningen fastsatte tidspunkt for at tvinge dem til 
a) at afgive udtømmende og rigtige oplysninger, som er 
afkrævet dem ved beslutning truffet af Kommissionen 
i henhold til artikel 10 
b) at underkaste sig en kontrolundersøgelse, som 
Kommissionen har påbudt ved beslutning i medfør af 
artikel 12. 
2. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge de 
deltagende virksomheder tvangsbøder på indtil 100 000 
ECU daglig fra det i beslutningen fastsatte tidspunkt for 
at tvinge dem til at gennemføre de forholdsregler, der er 
påbudt ved en beslutning truffet i henhold til artikel 8, 
stk. 2. 
Artikel 15 
Prøvelse ved Domstolen 
Ved klager over beslutninger, hvorved Kommissionen 
har pålagt en bøde eller en tvangsbøde, har Domstolen i 
overensstemmelse med bestemmelsen i Traktatens artikel 
172 fuld prøvelsesret; den kan ophæve, nedsætte eller 
forhøje den pålagte bøde eller tvangsbøde. 
Artikel 16 
Tavshedspligt 
1. De oplysninger, som er indhentet i medfør af 
bestemmelserne i artikel 10, 11 og 12, må kun bruges til 
det med undersøgelsen eller kontrollen tilsigtede formål. 
2. Kommissionen og medlemsstaternes kompetente 
myndigheder samt deres tjenestemænd og øvrige ansatte 
er forpligtede til ikke at give oplysninger om forhold, 
som de i medfør af denne forordning får kendskab til, og 
som ifølge deres natur er undergivet tavshedspligt, jf. 
dog artikel 20. 
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 er ikke til hinder for 
offentliggørelsen af oversigter eller redegørelser, som 
ikke indeholder oplysninger om enkelte virksomheder 
eller sammenslutninger af virksomheder. 
Artikel 17 
Udtalelser fra interesserede parter og tredjemand 
1. Før der træffes beslutning i henhold til artikel 8,13 
og 14, skal Kommissionen give de deltagende virksom­
heder lejlighed til at udtale sig vedrørende de af 
Kommissionen fremførte klagepunkter. 
2. I den udstrækning, Kommissionen eller medlems­
staternes kompetente myndigheder anser det for 
påkrævet, kan der også indhentes udtalelser fra andre 
fysiske eller juridiske personer. Når fysiske eller juridiske personer fremsætter en anmodning om at måtte udtale 
sig i sagen, skal en sådan anmodning efterkommes, hvis 
de pågældende godtgør at have tilstrækkelig interesse 
heri. 
Artikel 18 
Forbindelserne med medlemsstaternes myndigheder 
1. Kommissionen fremsender omgående til medlems­
staternes kompetente myndigheder en kopi af anmeldel­
serne samt de vigtigste dokumenter, som indgives til eller 
udfærdiges af Kommissionen i henhold til denne forord­
ning. 
2. Inden Kommissionen indleder en procedure efter 
artikel 6, indhenter den udtalelse fra de kompetente 
myndigheder i de medlemsstater, der er direkte berørt af 
sammenslutningen. 
3. Kommissionen gennemfører den i denne forordning 
omhandlede procedure i nært og løbende samarbejde 
med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne. 
Disse er berettiget til at fremkomme med deres bemærk­
ningerne til denne procedure; de kan navnlig kræve, at 
Kommissionen indleder proceduren efter artikel 6. 
4. Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopol­
spørgsmål skal høres forud for enhver beslutning 
vedtaget i henhold til artikel 8, 13 og 14. 
5. Det Rådgivende Udvalg er sammensat af embeds­
mænd med kompetence inden for kartel- og monopol­
spørgsmål. Hver enkelt medlemsstat udpeger som sin 
repræsentant en embedsmand, der i tilfælde af forfald 
kan erstattes af en anden embedsmand. 
6. Høring finder sted på et fælles møde indkaldt på 
Kommissionens foranledning. Mødeindkaldelsen skal 
ledsages af en sagsfremstilling tillige med de vigtigste 
dokumenter samt et udkast til beslutning for hver enkelt 
sag, der skal behandles. Udvalget afgiver udtalelse om 
dette udkast inden for en frist, som formanden kan fast­
sætte under hensyntagen til spørgsmålets hastende 
karakter, eventuelt efter afstemning. 
7. Udvalgets udtalelse optages i en protokol; hver 
enkelt medlemsstat har endvidere ret til at kræve sine 
synspunkter ført til protokols. 
8. Kommissionen tager i videst mulig udstrækning 
hensyn til Udvalgets udtalelse. Den underretter Udvalget 
om, i hvilket omfang den har fulgt dets udtalelse. 
Artikel 19 
Beslutningsfrister 
1. Beslutninger efter artikel 8, stk. 2 og 4, skal træffes 
inden udløbet af en frist på fire måneder, regnet fra 
19. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 130/11 
dagen for procedurens indledning, medmindre de delta­
gende virksomheder samtykker i en forlængelse af denne 
frist. 
2. Fristen på fire måneder afbrydes, såfremt Kommis­
sionen grundet omstændigheder, der kan tilskrives en i 
sammenslutningen deltagende virksomhed, har været 
nødsaget til at kræve en oplysning gennem en beslutning 
truffet i henhold til artikel 10 eller at iværksætte en 
kontrolundersøgelse i henhold til en beslutning truffet 
efter artikel 12. 
3. En sammenslutning anses for at være forenelig med 
Fællesmarkedet og godkendt, hvis Kommissionen ikke 
inden for den i stk. 1 fastsatte frist har vedtaget en 
beslutning efter artikel 8, stk. 2 eller 4, jf. dog stk. 2. 
Artikel 20 
Offentliggørelse af beslutninger 
1. Kommissionen offentliggør de beslutninger, den 
vedtager efter artikel 8, i De Europæiske Fællesskabers 
Vidende. 
2. Offentliggørelsen sker med angivelse af de delta­
gende virksomheder og beslutningens væsentligste 
indhold; ved offentliggørelsen skal der tages hensyn til 
virksomhedernes berettigede interesse i beskyttelse af 
forretningshemmeligheder. Artikel 21 
Kompetence 
Alene Kommissionen har beføjelse til at vedtage de i 
denne forordning omhandlede beslutninger, dog med 
forbehold af EF-Domstolens prøvelsesret. 
Artikel 22 
Udelukkende anvendelse af denne forordning 
Forordning nr. 17, (EØF) nr. 1017/68, (EØF) nr. 
4056/86 og (EØF) nr. 3975/87 anvendes ikke på 
sammenslutninger efter nærværende forordning. 
Artikel 23 
Gennemførelsesbestemmelser 
Kommissionen er bemyndiget til at udstede gennemførel­
sesbestemmelser om form, indhold og andre enkeltheder 
i forbindelse med de i artikel 4 omhandlede anmeldelser, 
samt om udtalelser fra interesserede parter og tredje­
mand i henhold til artikel 17. 
Artikel 24 
Ikrafttrædelse 
Denne forordning træder i kraft den . . . 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.