ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.5

Den mangelfulde håndhævelse af standarderne for mærkning af akvakulturprodukter, især dem, der ikke er indpakkede, med information til forbrugerne i salgsleddet, bekymrer EØSU, på grund af muligheden ikke kun for svindel, men også for illoyal konkurrence over for EU's producenter. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen og medlemsstaterne til at drage omsorg for, at der i de strategiske planer indgår effektive midler til at afhjælpe dette vedholdende problem.
1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg værdsætter Kommissionens arbejde for at tilpasse EU-lovgivningen om trykbærende udstyr til den internationale udvikling og den nye retlige ramme for det indre marked med det sigte at gøre markedet mere effektivt, forbedre dets virkemåde og forenkle procedurerne ved at fastlægge de nødvendige sikkerhedskrav, som trykbærende udstyr skal opfylde, for at det kan markedsføres.
4.7.5

EØSU har i tidligere udtalelser (CES1607-2011 og CES492-2012) støttet indførelsen af en tostrenget tilgang til transeuropæiske transportnetværk (TEN-T) og etableringen af særlige europæiske transportkorridorer ud fra ønsket om at skabe et sammenhængende transportnetværk for den vigtigste gods- og passagertrafik. EØSU mener, at dette er et fornuftigt mål, der tillige er grundet i behovet for at prioritere anvendelsen af de knappe finansieringsmidler. Imidlertid vil EU's transportsystem, såfremt infrastrukturinvesteringer koncentreres i sådanne korridorer, blive mere sårbart for afbrydelser. EØSU understreger behovet for, at der tages højde for dette, når investeringer i sådanne korridorer planlægges og finansieres. Ud over modstandsdygtige bygningsstrukturer forudsætter dette også forud planlagte omledninger og omfartsveje som del af sådanne europæiske transportkorridorer.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 67/182

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1083/2006 for så vidt angår den finansielle tildeling til visse medlemsstater fra Den Europæiske Socialfond«

COM(2013) 560 final — 2013/0271 (COD)

2014/C 67/38

Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union besluttede henholdsvis den 10. juni og den 6. september 2013 under henvisning til artikel 177 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 for så vidt angår den finansielle tildeling til visse medlemsstater fra Den Europæiske Socialfond"

COM(2013) 560 final — 2013/0271 (COD).

EØSU besluttede på sin 493. plenarforsamling den 16.-17. oktober 2013, mødet den 16. oktober, med 149 stemmer for, 3 imod og 6 hverken for eller imod at afgive en støtteudtalelse.
4.6.6

Som følge af direktiv 2010/65/EF er medlemsstaterne allerede forpligtet til at etablere nationale enstrengede systemer inden juni 2015, hvilket udgør et vigtigt skridt i retning af e-manifestet. Udvalget opfordrer alle medlemsstater, især medlemsstater med søhavne, til reelt at overholde den tidsfrist, som de selv har været med til at fastlægge. Hvis det ikke bliver tilfældet, kan det allerede på forhånd fastslås, at systemet ikke kommer til at fungere.
5.1

Kommissionens forslag er for generelt, når det gælder fastlæggelse af gebyrernes størrelse eller muligheden for en model med en variabel beløbsstørrelse eller et modulbaseret system (baseret på nationale eller europæiske kriterier) eller bare med et fastbeløb. På operativt plan kan manglen på en ensartet forvaltningskultur med hensyn til opkrævning af gebyrer for tjenesteydelser i EU's forskellige medlemslande i praksis føre til, at der opstår ulige konkurrencevilkår mellem medlemsstaternes, alt afhængigt af om de implementerer gebyrerne eller ej eller gør det på forskellige tidspunkter.
4.6

Da det ikke er Kommissionens ansvar alene at indføre offentlige "ende til ende" e-indkøb, bør medlemsstaterne opfordres til at yde deres bidrag til, at denne praksis kan blive en realitet. Kommissionen bør ikke blot gå i spidsen ved at gøre sine procedurer for offentlige indkøb elektroniske, men også støtte medlemsstaterne i dette arbejde ved at udøve sine standardiseringsbeføjelser, udbrede god praksis og støtte fastlæggelsen af nationale standarder, som kan føre til indførelsen af et system med offentlige indkøb uden hindringer af nogen art - et system, hvor der er interoperabilitet og adgang for alle. Det er også vigtigt, at Kommissionen stiller open source-løsninger til rådighed.
3.2

Den Permanente Komité vedrørende Forskning og Statistik (SCRS) under ICCAT udtalte i resumeet af sin rapport fra 2012 (1) blandt andet følgende: 3.2.1 Siden 1998 har fangstmængderne i det østlige Atlanterhav og Middelhavet været underlagt begrænsninger. I 2002 fastsatte Kommissionen den samlede tilladte fangstmængde (TAC) for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet til 32 000 ton for årene 2003-2006 og til henholdsvis 29 500 ton og 28 500 ton for 2007 og 2008. Derefter blev TAC'erne for 2009, 2010 og 2011 fastsat til henholdsvis 22 000 ton, 19 950 ton og 18 500 ton. Dog blev TAC'en for 2010 senere nedsat til 13 500 ton, og det blev fastsat, at fremtidige TAC'er (fra 2011 og frem) skulle holdes inden for en ramme, som med en sandsynlighed på mindst 60 % giver mulighed for fra 2010 til 2022 at genoprette bestandene til det biomasseniveau, der giver maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY). TAC'erne for 2011 og 2012 kom til at ligge på 12 900 ton. 3.2.2 Hovedformålet med ICCAT's henstilling 10-04 fra 2010 var at sætte gang i genopbygningen af bestanden af almindelig tun. Samtidigt med at den fastsatte en yderligere reduktion af den samlede tilladte fangstmængde (TAC) til 12 900 ton for 2011 og 2012 tog henstillingen beslutsomt fat på reduktionen af fiskerikapaciteten og kontrolforanstaltningerne, hvilket førte til en meget mærkbar nedgang i antallet af fiskerfartøjer og en effektiv kontrol med deres fangster. 3.2.3 Skønt opgørelserne over fangsterne er baseret på målinger af kapaciteten og må tages med forbehold, skønner Det Stående Udvalg for Forskning og Statistik, at der er sket en betydelig nedgang i fangsterne i det østlige Atlanterhav og Middelhavet takket være gennemførelsen af genopretningsplanen, overvågningen og kontrollen med gennemførelsen. 3.2.4 Desuden kan den større forekomst eller de større koncentrationer af små individer af almindelig tun i den nordvestlige del af Middelhavet, som er blevet påvist ved hjælp af optællinger fra fly, også skyldes de positive resultater af forøgelsen af mindstemålet. Henstilling 06-05 førte til bedre niveauer for udbytte per rekrut sammenlignet med de første år i begyndelsen af det nye århundrede samt en større tilvækst i bestandenes gydebiomassse, fordi flere ungfisk overlever. 3.2.5 Gennemførelsen af den seneste lovgivning og de tidligere henstillinger har ført til en klar nedgang i fangstraterne og i fiskeridødeligheden. Alle opgørelser af CPUE (fangst pr. indsatsenhed) har vist en stigende tendens i de seneste år. Udvalget påpeger, at hvis fangsterne holdes inden for den nuværende TAC (12 900 ton) eller TAC'en for 2010 (13 500 ton) i overensstemmelse med den nuværende genopretningsplan, vil dette sandsynligvis give mulighed for en vækst i bestanden i den pågældende periode. Dette er i overensstemmelse med målet om med en sandsynlighed på mindst 60 % at opnå en fiskeridødelighed og en biomasse, der giver maksimalt bæredygtigt udbytte, fra nu af og frem til 2022.
4.8

De nationale kontaktpunkter for romaernes integration bør varetage deres opgaver i fuld åbenhed, såvel i teorien som i praksis. Deres arbejde er afgørende for gennemførelsen af rammestrategien. Kontaktpunkterne og de statslige organer, som har ansvaret for planlægning og gennemførelse af de sociale politikker for romaerne, skal have deres rettigheder sikret ved lov, så de som en slags "vagthunde" kan give udtryk for deres mening om lovgivningsprocedurer i tilknytning til statslige politikker, der bl.a. berører romaer, og få indflydelse på disse politikker for at sikre, at de ikke indbyrdes svækker hinanden. Kontaktpunkterne for romaerne har oplysningspligt over for sammenslutninger af repræsentanter for romacivilsamfundet, som de kan opfylde ved f.eks. at offentliggøre de uafhængige evaluatorers årlige rapporter, hvis indhold er frit for politisk påvirkning, eller ved at afholde konferencer om specifikke emner.
1.3

Handlingsplanen er forholdsvis vag med hensyn til konkret handling og tager ikke i tilstrækkelig grad højde for krisens cykliske dimension. Med henblik på at sikre, at sektoren kan bevare sin strategiske betydning for den europæiske fremstillingsindustri og beskæftigelsen, og at den ikke indskrænkes yderligere, opfordrer EØSU Kommissionen til at træffe nogle hastende foranstaltninger, herunder: — Der skal foretages en detaljeret vurdering af den eksisterende kapacitet med inddragelse af arbejdsmarkedsparterne. — Der skal træffes foranstaltninger for at lette anvendelse og transport af metalskrot og for at modvirke illegal eksport. — Der skal ske en massiv udnyttelse af EU's strukturfonde, ligesom det skal sikres, at udmøntningen af strukturfondene har den nødvendige sektorfokus. — Nye midlertidige foranstaltninger (f.eks. i stil med »kurzarbeit« i Tyskland) skal indføres med offentlig støtte, og/eller eksisterende foranstaltninger skal styrkes for at sikre, at stålindustriens arbejdsstyrke kan fastholdes. — Efterspørgslen efter stål i downstream-sektorerne skal stimuleres, blandt andet gennem øjeblikkelig implementering af de tiltag, der er blevet foreslået for automobil- og bygge- og anlægsindustrien. Generelt er det vigtigt at finde den rette balance mellem finanspolitisk konsolidering — økonomiske stramninger — og aktive industripolitikker, der genererer investeringer og arbejdspladser (1). Udelukkende at forlade sig på automobil- og bygge- og anlægssektoren vil ikke være tilstrækkeligt til at stimulere efterspørgslen efter stål. — Der er brug for langt mere støtte, herunder offentlig støtte, til investeringer i udvikling af nye teknologier og processer og dermed yderligere opgraderinger af installationer og anlæg. — Den europæiske stålindustri skal baseres på en bæredygtig model for stålproduktion. Der bør ske en hurtig udarbejdelse og fremme af europæiske bæredygtighedsstandarder, som f.eks. mærket for stålkonstruktionsprodukter (SustSteel). — Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen bør frem for ex post-tiltag koncentrere sig om at foregribe forandringerne, f.eks. ved at fremme indførelsen af nye teknologier og hjælpe arbejdstagerne med at tilpasse sig til sådanne teknologier.
4.22

EØSU bifalder, at planteformeringsmateriale, der udveksles i naturalier mellem to personer, som ikke er professionelle operatører, holdes uden for forordningens anvendelsesområde, der bør udformes således, at det giver samlere eller naboer mulighed for at udveksle frø eller planter, uden at de skal være bange for at overtræde loven derved.
Kommissionens forslag er heller ikke i overensstemmelse med FSB's og ESRB's henstillinger. Af forsigtighedshensyn og for at bevare systemet har både FSB og ESRB anbefalet, at Kommissionen træffer foranstaltninger om en mekanisme for værdisætning af foreningerne baseret på en variabel nettoaktivværdi, således at foreningens værdi følger kurssvingningerne. I forordningen har Kommissionen imidlertid holdt fast i den oprindelige idé med en mekanisme med en konstant nettoaktivværdi og blot tilføjet bestemmelser om en likviditetsbuffer til at absorbere eventuelle negative ændringer i værdi. Efter EØSU's opfattelse stemmer henstillingerne fra de to markedsregulerende organisationer bedre overens med princippet om at sikre stabiliteten i det finansielle system, sådan som det fremgår af nedenstående tabel.

Pengemarkedsforening med en konstant nettoaktivværdi (CNAV — Constant Net Asset Value) (artikel 25)

Kommissionens forslag (4. september 2013) Henstillinger fra Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) Henstillinger fra Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) Artikel 30: Pengemarkedsforeninger med konstant nettoaktivværdi skal etablere og vedligeholde en nettoaktivværdibuffer, der til enhver tid udgør mindst 3 % af den samlede værdi af aktiverne. Pengemarkedsforeninger skal have en svingende nettoaktivværdi og generelt anvende værdiansættelse til dagsværdi (henstilling A, punkt 2, s. 3). Pengemarkedsforeninger med en stabil eller konstant nettoaktivværdi skal, hvor det er praktisk muligt, overgå til en flydende nettoaktivværdi (henstilling, punkt 2.2., s. 3). Artikel 31: Nettoaktivværdibufferen må kun anvendes i tilfælde af tegninger og indløsninger til at udligne forskellen mellem den konstante nettoaktivværdi pr. andel eller kapitalandel og nettoaktivværdien pr. andel eller kapitalandel. Opgørelse til amortiseret kostpris må kun anvendes under et begrænset antal omstændigheder. (henstilling A, punkt 2, s. 3).

Sammenligningstabel (7)

Hvad angår de udbudte produkter, opfordrer EØSU til, at der ses nærmere på det forhold, at produkter, som allerede findes i det traditionelle banksystem, hvor de er regulerede, ender i dette parallelle banksystem, således at de undgår den skrappere kontrol under banktilsynet.
5.10

EØSU er overbevist om, at støtte fra Solidaritetsfonden skal indgå i EU's almindelige budget for at minimere de forsinkelser, som de langsomme og bureaukratiske procedurer, som inddrager Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen, forårsager, samt at der også bør være mulighed for at øge bidraget, når der er tale om ekstraordinært store katastrofer, som kræver mere støtte.
3.10

Udvalget giver desuden sin fulde støtte til følgende forslag fremlagt af Europa-Parlamentets ordfører (10): — ændring af navn for året — Det europæiske udviklingsår år for udvikling; — særlig fokus på borgere, der bor i medlemsstater uden en lang tradition for udviklingssamarbejde (11), samtidig foreslår EØSU, at der i disse lande findes særlige løsninger, så man undgår udbredte problemer med samfinansieringen; — øge unionsborgernes bevidsthed om deres andel i og bidrag til den globale udvikling og mulighederne for at bidrage til en mere retfærdig global udvikling og gøre udvikling til en integrerende del af de nationale uddannelsesprogrammer (12); — sørge for inddragelse af partnere fra udviklingslande (13); — »øge bevidstheden og fremme debatten om de konsekvenser, som individuelle, lokale, regionale, nationale og europæiske beslutninger og valg kan have for den globale udvikling og for folk, der bor i udviklingslandene, for at opnå en bredere forståelse af politikken« (14); — Kommissionen indbyder repræsentanter for civilsamfundet og repræsentanter for Europa-Parlamentet til disse [koordinations]møder som observatører (15).
1.4

En bedre tilrettelæggelse af kontrolplanerne vil være hensigtsmæssig, både for at beskytte folkesundheden og miljøet, opretholde en sund konkurrence i sektoren og for at bekæmpe organiseret kriminalitet. Man bør dog huske på, at afsættelse af yderligere praktiske midler nødvendigvis medfører udgifter og kræver, at medlemsstaterne fastlægger prioriteter for de offentlige udgifter.
Efter EØSU's mening er køreplanen med allerede eksisterende og kommende foranstaltninger et skridt i den rigtige retning, og udvalget anerkender de fremskridt, som er gjort, idet det dog gør opmærksom på, at der er presserende behov for at fremskynde mange tiltag og for at gennemføre udestående lovgivningsmæssige initiativer.

Efter at have vurderet de fem prioriterede områder for den kommende indsats (1):
4.2

Angående initiativet om innovative lægemidler henstiller EØSU, at der skabes flere muligheder for at udvikle medicin til langtidsbehandling og sjældne sygdomme, der er overkommelig i pris for de fattigste befolkningsgrupper. Endvidere ser EØSU gerne, at det prioriteres at markedsføre produkter i EU, som er resultatet af europæisk forskning, og at der fastsættes regler for prissætningen pr. gram af virksomme stoffer, som tager hensyn til, at de offentlige budgetter og de sociale systemer i medlemsstaterne er hårdt spændt for.
13.1

EØSU glæder sig over, at Kommissionen inden for fem år agter at fremlægge et revideret forslag for Rådet og Parlamentet om anvendelsen af dette forslag og derudover fremsætte lovforslag. EØSU understreger, at en sådan revision skal starte, så snart direktivet træder i kraft; dette vil sikre, at der foreligger et klart billede af gennemførelsen på et tidligt tidspunkt, og at det ikke vil være uhyre tidkrævende at vedtage lovforslag.
2.20

EØSU bifalder også de ændrede regler om grænseoverskridende indløsning, men understreger, at dette ikke bør føre til, at der skabes nye barrierer mellem store og små handlende. Forslaget vil tillade grænseoverskridende indløsning for så vidt angår forbrugerkort med et loft fra og med forslagets ikrafttræden. Hvis gennemførelsen ikke finder sted på nationalt hold hurtigst muligt (som anbefalet under punkt 1.4), kan det betyde, at større detailhandlere straks kan udnytte lofterne ved at flytte deres indløsningsaktiviteter til en anden medlemsstat, mens SMV'erne, som ikke har denne mulighed, vil blive ladt tilbage og må betale høje indenlandske takster. Det kan ikke tages for givet, at de indenlandske banker frivilligt sænker gebyrerne for at modvirke flytning af virksomheder til grænseoverskridende indløsere. Udvalget mener desuden, at firmakort bør omfattes af reglerne om grænseoverskridende indløsning, og anfører, at det interbankgebyr, der skal anvendes, bør være det, som gælder i det land, hvor indløseren driver virksomhed.
4.9

Ændringen af den relevante forordning 1698/2005 forventes ikke at have finansielle virkninger, eftersom det samlede budget til udvikling af landdistrikter forbliver uændret. Der er dog en mulighed for, at Kommissionen tager betalingerne til medlemsstaterne op til fornyet overvejelse tættere på udløbet af det samlede program.
4.3.3

Muligheden for at afslutte sagen med et bødeforlæg i overensstemmelse med hensynet til en forsvarlig retspleje kan være uforeneligt med visse nationale retssystemer, og bør ikke udelukkes fra prøvelse ved en domstol. EØSU anbefaler, at Kommissionen i forordningen definerer betydningen af »bødeforlæg« og at den præciserer betingelserne for, at denne mulighed kan tages i anvendelse, især i tilfælde, hvor den europæiske anklagemyndighed har accessorisk kompetence.
4.9.2

Kommissionen bør imidlertid præcisere sin holdning til dette spørgsmål mere udførligt. For nonprofitorienterede repræsentative organisationer kan sags- og advokatomkostninger udgøre en uovervindelig forhindring. Dette gælder særligt, hvis de i tilfælde af en tabt sag risikerer at stå tilbage med eksistenstruende udgifter til syn og skøn. For sådanne nonprofitorganisationer bør det derfor — i tråd med de arbejdsmarkedsrelaterede og socialretlige bestemmelser i visse medlemsstater — overvejes at indføre en begrænsning af sagsomkostningerne. I tilfælde af berigelse er der god grund til at undersøge mulighederne for at indføre et system, hvor overskud går til nonprofitorganisationer.
3.1

For at indhente efterslæbet og stå sig bedre i sammenligning med USA og Asien hvad angår fremstilling af mikro- og nanoelektroniske komponenter og systemer foreslår Kommissionen: — at øge og samordne investeringerne i forskning, udvikling og innovation og sikre, at medlemsstaternes og EU's bestræbelser skaber synergi over grænserne — at styrke de eksisterende europæiske kompetenceklynger for fortsat at være på forkant med udviklingen — at arbejde på at producere europæiske digitale medier (siliciumchips) med større ydeevne, og som er billigere (hen imod wafers på 450 mm - "More Moore") og mere intelligente ("More than Moore"); — at mobilisere 10 mia. EUR over syv år, hvoraf den ene halvdel skal komme fra offentlige kilder (nationale, regionale og lokale) og den anden halvdel fra offentlig-private partnerskaber med henblik på at dække hele værdi- og innovationskæden, også fra Horisont 2020 (2). Kommissionen har altså følgende ambitioner: — at levere flere europæiske mikro- og nanoelektroniske komponenter og systemer til europæiske nøgleindustrier — at styrke forsyningskæden og disse teknologiers økosystemer ved at tilbyde SMV'erne flere muligheder — at øge investeringerne i avancerede produktionsteknologier — at fremme innovation overalt, også i forbindelse med design, for at forbedre europæisk industris konkurrenceevne.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 67/181

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/112/EF og direktiv 2008/18/EF hvad angår de franske regioner i den yderste periferi og særlig Mayotte«

COM(2013) 577 final — 2013/0280 (CNS)

2014/C 67/37

Rådet besluttede den 12. september under henvisning til artikel 113 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/112/EF og direktiv 2008/118/EF hvad angår de franske regioner i den yderste periferi og særlig Mayotte"

COM(2013) 577 final — 2013/0280 (CNS).

Da EØSU går ind for indholdet og ikke har nogen bemærkninger, besluttede det på sin 493. plenarforsamling den 16.-17. oktober 2013, mødet den 16. oktober 2013, med 149 stemmer for, 3 imod og 6 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for Kommissionens forslag.
8.6

For nærværende modsvares det foreslåede faste årlige gebyr faktisk kun delvist af EMA's ydelser, hvorfor gebyret ikke er fuldt berettiget på nuværende tidspunkt. Derfor foreslår udvalget, at man først begynder at opkræve det faste gebyr, når de omtalte tjenester reelt kan ydes. EMA's bestyrelse bekræfter i henhold til forordning (EF) nr. 1235/2010, art. 24, stk. 2, afsnit 3 tidspunktet for dette: "Agenturets bestyrelse bekræfter og bekendtgør, på grundlag af en uafhængig revisionsrapport, der tager højde for anbefalingen fra Udvalget for Risikovurdering inden for Lægemiddelovervågning, når Eudravigilance-databasen er fuldt funktionsdygtig".
5.2.1

Således er der ingen af de retsakter fra før denne dato, der skal tilpasses, som præciserer, hvilke bestemmelser der er underlagt forskriftsproceduren med kontrol. Det er nemlig først med afgørelsen fra juli 2006, at der tilføjes et nyt stykke 2 til artikel 2 i afgørelsen fra juni 1999. Dette nye stykke omtaler for første gang vedtagelse af generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i en retsakt.
2.3

Finanspolitisk konsolidering og økonomisk styring i EU kan ikke fastholdes uden tilsvarende former for social konsolidering og social styring. Den nuværende "spredning" i de europæiske sociale forskelle undergraver genopretning, vækst og samhørighed. EØSU argumenterer for, at det europæiske semester skal omfatte benchmarks for beskæftigelse og social inklusion under samme overvågningsramme, som den der gælder for samordningen af de økonomiske politikker og strukturreformer. Kvantificerbare målsætninger inden for beskæftigelse og sociale anliggender skal modsvare mål for gæld og underskud ved hjælp af justerings- og solidaritetsmekanismer, der skal rette op på sociale ubalancer og fremme sociale investeringer.