Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Skattekonkurrencen og dens konsekvenser for virksomhedernes konkurrenceevne"

(2002/C 149/16)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 28. februar 2001 i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at udarbejde udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Peter Morgan til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 25. februar 2002 med et stort flertal af stemmer for og 4 hverken for eller imod.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 390. plenarforsamling af 24.-25. april 2002, mødet den 25. april 2002, med 90 stemmer for, 3 imod og 2 hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. ØSU har valgt at udarbejde en initiativudtalelse om skattekonkurrence og virksomhedernes konkurrenceevne. De bekymringer, som lå til grund for udtalelsens udarbejdelse, havde godt hold i virkeligheden. Der forelå bevis for udbredt misbrug. Med afsæt i nylige EU- og internationale initiativer er der dog nu ved at blive taget hul på hele problemkomplekset. Denne udtalelse omhandler derfor selve problemstillingen, og der gøres status over, hvilke skridt der er taget.

1.2. "Virksomhedernes konkurrenceevne" betyder en virksomheds evne til at overleve og trives trods stadigt omskiftelige markedsvilkår, samtidig med at den iagttager sit ansvar over for aktionærer, medarbejdere, kunder og leverandører.

1.3. Af de markedskræfter, som indebærer muligheder for og trusler mod virksomhederne, kan nævnes faktorer såsom:

- ændringer i forbrugerpræferencer

- konkurrencefordele

- konjunkturbevægelser

- Det Indre Markeds virkninger

- globaliseringens virkninger.

1.4. Hele viften af det offentliges virksomhed, politik og tiltag på mange områder udgør også faktorer, som kan påvirke virksomhedernes konkurrenceevne. Af typiske faktorer kan nævnes sociale udgifter vedr. medarbejderne og socialsikringsordninger, miljøbeskatning og -regler, forbrugerlovgivning, transportinfrastruktur, arbejdskraftens færdigheder, uddannelse, sundhed og det internationale aftalemønster. Den mest direkte virkende faktor er naturligvis selskabsbeskatningens beregningsgrundlag og størrelse.

1.5. Med "skattemæssig" sigtes der til den nationale beskatning i EU-landene og i tredjelande. Med andre ord sigtes der til skatteprovenu og de offentliges udgifter. "Skattekonkurrence" kan opstå på to måder. For det første kan et lands generelle skattemæssige ordning sammenlignet med andre lande bevirke, at landet virker mere tiltrækkende på virksomheder. På dette punkt udgør selskabsbeskatningens beregningsgrundlag og størrelse ofte et nøgleelement. For det andet kan de enkelte lande, uanset deres grundlæggende skattepolitik, vedtage undtagelser, dispensationer osv. med det specifikke sigte at trække virksomheder til landet og få dem til at blive der. Dette betegnes som skadelig skattekonkurrence. Disse incitamenter kan også antage form af statsstøtte.

1.6. Virksomheders beslutninger om at etablere sig bestemte steder af hensyn til optimering af konkurrenceevnen beror ikke nødvendigvis, og helt sikkert ikke udelukkende, på skattemæssige overvejelser. Forskellige faktorer har større eller mindre betydning for forskellige virksomheder i forskellige sektorer.

1.7. I behandlingen af nuværende EU- og internationale initiativer har vi medtaget følgende:

- EU's skattepolitiske prioritering;

- en undersøgelse af selskabsbeskatning fra Europa-Kommissionen;

- EU's adfærdskodeks om fjernelse af skadelig skattekonkurrence;

- EU's indsats med henblik på at fjerne skadelig statsstøtte;

- OECD's tiltag.

2. Oversigt over initiativer

2.1. EU's skattepolitiske prioriteringer

2.1.1. Kommissionen udsendte den 23. maj 2001 en meddelelse om "Skattepolitik i EU - prioriteringer for de kommende år". ØSU har afgivet udtalelse om meddelelsen(1). Meddelelsen giver et indblik i skattekonkurrencen. Meddelelsen behandles tillige i pkt. 4.1.

2.1.1.1. I afsnit 3.2.1 omtales de internationale rammer: "'Det overordnede mål i de største verdensøkonomier, herunder for EU-medlemsstaterne, har været at arbejde sig frem mod et skattemæssigt klima, som fremmer en fri og retfærdig konkurrence og fører til grænseoverskridende erhvervsaktiviteter, samtidig med at det sikres, at de nationale skattegrundlag ikke undermineres. Arbejdet med at bekæmpe skadelig skattekonkurrence, både i OECD og i EU gennem skattepakken, har stået i centrum for dette mål de sidste par år.'"

2.1.1.2. I afsnit 1 omtales skadelig skattekonkurrence: "'Bestræbelserne på at dæmme op for den skadelige skattekonkurrence ved hjælp af adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning og forslaget om beskatning af indtægter fra opsparing vil gøre det muligt for medlemsstaterne at konsolidere deres skatteprovenu og således åbne mulighed for at mindske den høje gennemsnitlige skattebyrde på arbejde. Det er derfor vigtigt, at EU følger de forskellige elementer i skattepakken op i hele forløbet.'"

2.1.1.3. I afsnit 2.1 omtales de nationale skattepolitiske muligheder: "'Den politiske dialog i EU har fremmet en integreret indgangsvinkel med en større opmærksomhed omkring politiske muligheder og begrænsninger for beskatning. Skattenedsættelser bør primært være forbeholdt områder, hvor de har gunstige virkninger på udbudssiden, og de bør ledsages af reformer af ydelsessystemerne for at øge vækstpotentialet og beskæftigelsen. Der er lagt vægt på behovet for at mindske skattetrykket på direkte og indirekte lønomkostninger, især på forholdsvis ufaglært og lavtlønnet arbejdskraft.'"Og der optræder en henvisning mere i afsnit 2.4:

"Det offentlige udgiftsniveau er ligeledes et spørgsmål om nationale præferencer, så længe dette i passende grad finansieres ved hjælp af skatteprovenuet på en sådan måde, at budgetterne enten næsten er i balance eller udviser overskud." ""

2.2. EU's undersøgelse af selskabsbeskatning

2.2.1. Kommissionens undersøgelse af selskabsbeskatning blev offentliggjort den 23. oktober 2001 i form af en meddelelse [KOM(2001) 582] og et arbejdspapir fra Kommissionen [SEK(2001) 1681]. ØSU behandler disse i en særskilt udtalelse. Undersøgelsen behandles nærmere i pkt. 4.2.

2.2.2. Kommissionen(2) bemærker, at resultaterne af den kvantitative analyse vedr. 1999 viser, at "der er betydelig variation i de effektive skattebyrder, som investorer med hjemsted i EU's forskellige medlemsstater står overfor, og de måder, hvorpå de enkelte lande behandler investeringer i eller fra andre lande(...) Intervallet for de nationale effektive selskabsskattesatser er på ca. 37 procentpoint for de marginale investeringers vedkommende (mellem -4,1 % og 33,2 %) og på ca. 30 procentpoint for de mere profitable investeringers vedkommende (mellem 10,5 % og 39,7 %) (...) Over hele viften af nationale og grænseoverskridende indikatorer er der en bemærkelsesværdig konsistens i medlemsstaternes relative placering, navnlig i rangfølgens øvre og nedre dele."

2.2.3. "Disse betydelige forskelle kan øve indflydelse på den internationale konkurrenceevne for EU-virksomheder, der er beliggende i forskellige medlemsstater, og være et incitament for virksomhederne til at vælge den mest skattebegunstigede geografiske placering af deres investeringer, hvilket muligvis ikke var den mest effektive placering, hvis der ikke blev opkrævet skatter. Hvis dette er tilfældet, kan forskelle i de effektive selskabsskatteniveauer give anledning til en ineffektiv ressourceallokering og derfor velfærdsomkostninger. Det er ikke i forbindelse med undersøgelsen forsøgt at kvantificere størrelsen af et effektivitetstab eller de velfærdsomkostninger, der kunne knytte sig til eksisterende forskelle i de effektive selskabsskattesatser i Den Europæiske Union. Ikke desto mindre fortjener skatteforskellenes størrelse og skatternes spredning særlig opmærksomhed, idet nogle eksterne faktorer og de forskellige legitime skattepolitiske mål kan begrunde en vis afvigelse fra målet om en neutral beskatning."

2.2.4. Med det sigte at rydde skattehindringer i EU af vejen ser Kommissionen(3) på forskellige målrettede løsninger. Imidlertid vil "Kun et konsolideret selskabsskattegrundlag for de multinationale selskabers aktiviteter overalt i EU (vil) virkelig, via én ramme for selskabsbeskatningen, systematisk afhjælpe størstedelen af de skattemæssige hindringer for den grænseoverskridende økonomiske aktivitet i det indre marked. Det skal i fremtiden tillades virksomheder med grænseoverskridende og internationale aktiviteter i EU at beregne koncernens samlede indkomst ved anvendelse af ét sæt regler og at opstille konsoliderede regnskaber til skattemæssige formål (hvorved de potentielle skattemæssige virkninger af rent koncerninterne transaktioner elimineres)."

2.2.5. "Det skal bemærkes, at denne approach ikke gør indgreb i medlemsstaternes suverænitet til at fastsætte selskabsskattesatserne."

2.2.6. "Efter Kommissionens opfattelse er det (derfor) kun logisk at styre Unionens selskabsskattepolitik hen imod en omfattende afhjælpning af de eksisterende grænseoverskridende skattemæssige hindringer i det indre marked (...). Efter Kommissionens opfattelse er det nødvendigt, at sikre et konsolideret selskabsskattegrundlag for virksomhedernes aktiviteter overalt i EU, at udvikle en egnet fordelingsmekanisme, der kan accepteres af alle deltagerne, og for medlemsstaternes vedkommende at fastsætte de relevante nationale selskabsskattesatser(4)." Diverse metoder og tekniske muligheder gennemgås i Kommissionens undersøgelse.

2.3. Adfærdskodeks

2.3.1. Primarolo-gruppens rapport om adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning blev offentliggjort den 29. november 1999. På mødet den 28. februar 2000 tog Rådet ikke stilling til rapportens indhold.

2.3.2. I rapportens afsnit 3 defineres skadelige foranstaltninger på følgende måde:

"A. Uden at gribe ind i medlemsstaternes og Fællesskabets respektive kompetenceområder vedrører denne adfærdskodeks, som dækker erhvervsbeskatning, de foranstaltninger, som i betydeligt omfang påvirker eller kan påvirke placeringen af erhvervsaktiviteter i Fællesskabet. Som erhvervsaktivitet i denne sammenhæng forstås tillige alle aktiviteter, der gennemføres inden for en gruppe af selskaber.

De skattemæssige foranstaltninger, som kodeksen dækker, omfatter både love og regelsæt samt administrativ praksis.

B. Inden for det område, som specificeres i punkt A, skal skattemæssige foranstaltninger, som indebærer en betydeligt lavere reel beskatning, herunder nul-beskatning, end den, der generelt er gældende i den pågældende medlemsstat, anses for at være potentielt skadelig og den omfattes derfor af denne kodeks.

Et sådant beskatningsniveau kan være en følge af den nominelle skattesats, beskatningsgrundlaget eller enhver anden relevant faktor.

Når det vurderes, om sådanne foranstaltninger er skadelige, skal der bl.a. tages hensyn til følgende:

1. om fordelene kun gælder for ikke-bosiddende eller for transaktioner med ikke-bosiddende, eller

2. om fordelene slet intet har at gøre med det indenlandske marked, således at de ikke påvirker det nationale beskatningsgrundlag, eller

3. om fordelene også gives, selvom der ikke foreligger nogen reel økonomisk aktivitet eller nævneværdig økonomisk tilstedeværelse i den medlemsstat, som tilbyder sådanne skattefordele, eller

4. om reglerne for fastlæggelse af overskud af aktiviteter inden for en multinational gruppe af selskaber afviger fra internationalt accepterede principper, herunder navnlig de regler, som er aftalt i OECD, eller

5. om de skattemæssige foranstaltninger mangler gennemsigtighed, herunder tilfælde, hvor lovbestemmelser behandles lempeligere på administrativt plan på en uigennemsigtig måde."

2.3.3. I rapportens afsnit 4 søger man at sætte en stopper for fremtidige tilfælde af misbrug. "'Medlemsstaternes forpligter sig til ikke at indføre nye skattemæssige foranstaltninger, som er skadelige i henhold til denne kodeks. Medlemsstaterne skal derfor iagttage kodeksens principper, når de fastlægger den fremtidige politik.'"

2.3.4. I afsnit 5 behandles den særlige problematik omkring øer og afhængige områder:

"I den udstrækning skattemæssige foranstaltninger anvendes til at støtte den økonomiske udvikling i bestemte regioner foretages der en vurdering af, om foranstaltningerne står i forhold til eller er rettet mod de tilstræbte mål. Ved vurderingen heraf lægges der særlig vægt på specielle forhold og bindinger, som gør sig gældende for regionerne i den yderste periferi og småøer, uden at underminere integriteten og sammenhængen i Fællesskabets retsorden, herunder det indre marked og fælles politikker.

Medlemsstater med afhængige eller associerede områder eller som har et særligt ansvar eller nyder en skattemæssig fortrinsstilling i forhold til andre områder, forpligtiger sig til inden for rammerne af deres forfatningsmæssige ordninger at påse, at disse principper overholdes i disse områder."

2.3.5. Rapporten inddeler skadelige foranstaltninger i følgende grupper:

a) finansielle tjenester, koncernfinansiering og royalty-betalinger;

b) forsikring, genforsikring og kapitalforsikring;

c) koncerninterne tjenester;

d) holdingselskaber;

e) fritagne selskaber og offshore-selskaber;

f) andet.

I alt er der kortlagt hen ved 300 foranstaltninger, der er inddelt i enten acceptable eller skadelige og uacceptable. Der hersker bred enighed om at der findes 66 skadelige foranstaltninger, som bør være afviklet i 2003, og en rapport blev forelagt på økonomi- og finansministrenes Rådsmøde den 4. december, men man nåede ikke frem til egentlige konklusioner. Rådet anmodede arbejdsgruppen om at fortsætte behandlingen i overensstemmelse med tidsplanen for skattepakken.

2.4. EU-indsats vedr. statsstøtte

2.4.1. EU's konkurrencekommissær, Mario Monti, udtalte for nylig(5) følgende: "Trods de opnåede fremskridt er der stadig spillerum for at nedbringe støtten yderligere. Kommissionen støtter derfor stærkt medlemsstaterne i deres bestræbelser for at nedsætte niveauet for støtte, i overensstemmelse med Det Europæiske Råds konklusioner fra Stockholm i foråret 2001. Medlemsstaterne bør fortsat overveje, hvordan de kan ændre deres støttepolitik. Hver gang der ydes mindre statsstøtte, mindskes konkurrencefordrejningerne inden for det indre marked og forøges fordelene ved Den Økonomiske og Monetære Union. Fra Kommissionens side vil jeg fortsat prioritere kontrollen med overholdelsen af statsstøttereglerne meget højt."

2.4.2. Skønt de 28 mia. EUR, der blev ydet til denne sektor, ligger under de 36 mia. EUR, der blev ydet i den foregående periode 1995-1997, skyldes det samlede fald ikke udviklingen i EU som helhed, men kan fortsat hovedsagelig tilskrives de to lande Italien og Tyskland. I begge medlemsstater faldt støtten betydeligt. I Belgien, Grækenland, Spanien, Luxembourg, Nederlandene og Det Forenede Kongerige faldt støtten til fremstillingsvirksomhed ligeledes, men dette blev opvejet af stigninger i andre medlemsstater.

2.4.3. Der er fortsat betydelige forskelle mellem de enkelte medlemsstater. Støtteniveauet i forhold til værditilvæksten er højest i Grækenland og lavest i Det Forenede Kongerige og Portugal. En sammenligning viser, at støtteniveauet i Grækenland beregnet som en procentdel af værditilvæksten er over syv gange højere end i Det Forenede Kongerige. Medlemsstater som Sverige, Nederlandene, Det Forenede Kongerige eller Portugal har kunnet fastholde deres støtte på et lavt niveau, mens Italien, Tyskland og Spanien hurtigt er ved at nedsætte deres støtteniveauer.

2.4.4. Kommissionen bebudede i juli 2001, at den tager følgende skridt:

a) øget gennemsigtighed via statsstøtteregistret og resultattavlen

b) overvågning af statsstøttekontrolreglerne

c) effektiv styrkelse af kontrollen med statsstøtten i ansøgerlandene

d) hurtigere inddrivelse af ulovlig støtte. Der vil blive lagt særlig vægt på hurtigere inddrivelse af støtte, som Kommissionen har erklæret for uforenelig med EF's statsstøtteregler.

2.4.5. Den 11. juli 2001 iværksatte kommissær Mario Monti en omfattende undersøgelse af statsstøtte i forbindelse med virksomheders skatteordninger. Undersøgelserne dækkede 11 erhvervsskatteordninger i 8 medlemsstater samt eksisterende skattefordele i 4 andre medlemsstater, da disse ikke længere er berettigede som følge af de økonomiske ændringer på EU's fælles marked (jf. pressemeddelelse IP/01/982).

2.5. OECD

2.5.1. OECD har beskæftiget sig med skadelig skattekonkurrence på verdensplan og især med eksistensen af de såkaldte skattely; OECD er nået frem til en liste på 35 skattely. Indtil nu har 28 områder forpligtet sig og vil blive taget af OECD's sorte liste. USA tvivler dog på, at det er etisk forsvarligt, at suveræne stater påbringes OECD's synspunkter. Siden begivenhederne den 11. september 2001 er den politiske støtte til bekæmpelse af skattesvig og hvidvaskning af penge taget til, og de såkaldte skattely granskes nu nærmere.

2.5.2. Skattelyenes frist for at gå med til at samarbejde med OECD er 28. februar 2002. Skattely, der undlader dette, vil kunne forvente sanktioner.

3. Den nationale beskatnings karakteristika

3.1. Den nationale beskatnings karakteristika tager udgangspunkt i nogle valg, som regeringerne og borgerne har foretaget af historiske og kulturelle årsager.

3.2. Disse valg afspejler, hvilken rolle den offentlige sektor tillægges i de forskellige lande. De enkelte lande vælger deres egne økonomiske og sociale tiltag og den dertil hørende politik ud fra bevidstheden om, at tiltagene vil få særlige virkninger i form af de skatteordninger, som de kræver.

3.3. Eksempelvis kan nogle lande opveje deres høje skattetryk ved at stille en bedre offentlig infrastruktur til rådighed eller ved bedre uddannelsesmuligheder. Værtslandene og virksomhederne i de pågældende lande er fuldt bevidste om sammenhængen mellem skatteniveau og de deraf følgende offentlige udgifter.

3.4. Det konkluderes i undersøgelsen af selskabsbeskatning, at selskabsskattesatserne er et anliggende, som henhører under medlemsstaternes regeringer.

4. Virksomhedernes konkurrenceevne og beskatning

4.1. Nedenstående spørgsmål, som berører virksomhedernes konkurrenceevne, behandles i ØSU's udtalelse om skattepolitik i EU(6).

4.1.1. De ikke-lønmæssige arbejdskraftomkostninger er så høje i nogle medlemsstater, at de kan lægge hindringer i vejen for indgående udenlandske investeringer.

4.1.2. Udgifterne til råvarer kan udgøre en betydelig andel af de samlede omkostninger. For energiintensive erhverv kan den effektive energibeskatning udgøre en vigtig faktor.

4.1.3. I EU findes der en fælles momsordning om end satserne svinger inden for en given båndbredde, ligesom der gives undtagelser i nogle medlemsstater. Momsordningen i en medlemsstat kan virke tiltrækkende eller afskrækkende på nye virksomheder, jf. den standende debat om moms og e-handel, hvor der er givet udtryk for bekymring for, at tredjelandevirksomheder, som er nødt til at lade sig registrere i EU, vil vælge et land med lav momssats.

4.1.4. Skatter og arbejdsgiverafgifter i forbindelse med arbejdskraft svinger fra land til land og kan indvirke på en virksomheds mulighed for at beskæftige de nødvendige arbejdstagere.

4.1.5. Vanskeligheder ved at overføre pensioner fra en medlemsstat til en anden udgør en hindring for arbejdskraftens mobilitet, især for ledende medarbejdere og liberale erhverv.

4.2. Nedenstående spørgsmål blev blandt flere andre behandlet i den undersøgelse om selskabsbeskatning, som Kommissionen forelagde i oktober 2001.

4.2.1. Interne afregningspriser vedrører priser, som de enkelte dele af en større økonomisk enhed opkræver for transaktioner vedr. varer og tjenesteydelser inden for en og samme koncern, f.eks. inden for en multinational virksomhed. I EU er voldgiftskonventionen et middel til at løse tvister omkring interne afregningspriser.

4.2.2. Koncerninterne betalinger af renter og royalties er underkastet kildeskat, som opkræves af medlemsstaternes skattemyndigheder, hvilket kan resultere i dobbeltbeskatning. I sådanne tilfælde konfronteres virksomhederne med tidskrævende administrative procedurer, ligesom der kan påløbe finansielle udgifter i perioden mellem det tidspunkt, hvor virksomheden betaler kildeskatten, og det tidspunkt, hvor den får kildeskatten refunderet.

4.2.3. Kompensation for grænseoverskridende underskud betyder, at en virksomhed har mulighed for at udligne underskud på tværs af landegrænser, dvs. at hvis en virksomhed har underskud på et marked, kan det udligne dette underskud med overskud på et andet marked. Der findes ingen mekanisme herfor på det indre marked. Dette medfører store omkostninger for erhvervslivet og kan afholde en virksomhed fra at investere på nye, uprøvede markeder.

4.2.4. Grænseoverskridende fusioner kan være kostbare selv på det indre marked, hvilket kan forhindre virksomheder i at gennemføre omstruktureringer optimalt. Man er bl.a. stødt på problemer med overførselsskatter ved overførsel af skatter til et datterselskab, manglende mulighed for at overføre tab til en ny virksomhedsstruktur og obligatorisk brug af hensættelser, som hidtil har været brugt til at nedbringe skattepligtige overskud. Fusionsdirektivet fra 1990 medførte nogle forbedringer, men de resterende hindringer stiller EU-virksomheder dårligere end tredjelandevirksomheder, som opstarter nye aktiviteter i EU.

4.2.5. Selskabsbeskatningen svinger stærkt fra det ene medlemsland til det andet, både i henseende til beskatningsgrundlag og selskabsskattesats. Regeringerne afgør, hvorledes de ønsker at beskatte virksomheder på deres område, og kan eksempelvis benytte beskatning som et redskab til at tilskynde til nye virksomhedsetableringer eller til at tiltrække udenlandske investeringer. I nogle tilfælde har virksomhederne mulighed for skattemæssigt fradrag for investeringer i form af afskrivninger.

4.2.6. Udover de ovenfor beskrevne vanskeligheder ved at drive virksomhed i flere lande støder selskaber med virksomhed i andre medlemsstater, hvor de ikke er repræsenteret, ofte på administrative vanskeligheder med skatte- og socialsikringsregler, som det pågældende lands egne virksomheder ikke er underkastet. Disse problemer medfører konkurrenceforvridninger.

4.3. Inden for EU bør virksomhederne kunne arbejde effektivt på tværs af landegrænserne og derved nyde godt af fordelene ved det indre marked. Forskellen i effektivitet mellem en virksomhed, som er aktiv i flere lande, og en virksomhed, som kun er aktiv i et enkelt land, er en indikator for de hindringer, der påvirker konkurrenceevnen for en virksomhed, der er aktiv på det indre marked.

4.4. Fjernelsen af skatteforvridninger mellem medlemsstaterne kan enten være af formel eller uformel karakter. Undersøgelsen af selskabsbeskatning kan føre til betydelig formel konvergens mellem selskabsskattesystemerne. Konvergens mellem skattesatser vil dog kun kunne nås uformelt, ved at medlemsstaterne reagerer i overensstemmelse hermed.

5. Konklusioner og yderligere indsats

5.1. Selskabsskattesatserne fastsættes fortsat af den enkelte medlemsstat. Da ordningerne er forskellige, vil der selvsagt fortsat være tale om latent konkurrence. Denne situation vil vedblive at bestå, men ifølge Kommissionens undersøgelse af selskabsbeskatning bør mange modsætninger kunne ryddes af vejen. Generelt opfordrede Det Europæiske Råd i konklusionerne fra Lissabon samtlige medlemsstater til at forbedre deres skatteordningers konkurrenceevne.

5.2. I mellemtiden bør der sættes ind mod skadelige foranstaltninger, som øver indflydelse på virksomhedernes lokaliseringsbeslutninger. ØSU anmoder Rådet om at følge politisk op på de spørgsmål, som behandles i Primarolo-rapporten, da de i rapporten omtalte problemstillinger er nøgleelementer i spørgsmålet om skattekonkurrence, dog uden at overse Verona-aftalen fra december 1997(7) om en række skattemæssige foranstaltninger ("skattepakken") og det forhold, at der er aftalt(8) en parallel tidsplan for de vigtigste dele af pakken. Rapporten var et stort skridt fremad. Det vil være to skridt tilbage, hvis man undlader at handle

5.3. ØSU anser Kommissionens seneste indsats på statsstøtteområdet for opmuntrende. I meddelelsen om skattepolitiske prioriteringer anfører Kommissionen, at den i beskatningsspørgsmål generelt set vil indstævne medlemsstater, som ikke overholder reglerne, for EF-domstolen. ØSU opfordrer Kommissionen til at benytte denne metode til at få ryddet ulovlig statsstøtte af vejen.

5.4. ØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at påse, at OECD-undersøgelsen munder ud i nogle rimelige, hæderlige resultater efter udløbet af fristen 28. februar 2002.

5.5. Hvad erhvervslivet angår, må hovedprioriteten gå ud på at gennemføre det program, som opridses i meddelelsen om skattepolitiske prioriteringer. Moms, pensioner og interne afregningspriser er blot nogle af problemerne.

5.6. Udfaldet af undersøgelsen af selskabsbeskatning, som blev offentliggjort i oktober, vil få den allerstørste betydning for virksomhedernes konkurrenceevne i EU, selv om det er vigtigt at huske på, at selskabsskattesatserne fortsat er nationale anliggender. Kommissionen foreslår en toleddet strategi, der tager sigte på en øjeblikkelig indsats vedrørende målrettede foranstaltninger og iværksættelse af en bredere drøftelse af generelle omfattende foranstaltninger med det formål at sikre EU's erhvervsvirksomheder et konsolideret selskabsskattegrundlag for deres aktiviteter overalt i EU.

5.7. Der er tale om en lang række problemstillinger, men de skattemæssige aspekter i forbindelse med statutten for det europæiske selskab bør prioriteres. De fulde fordele ved at oprette et europæiske selskab (SE) vil kun kunne opnås, hvis de eksisterende virksomheder kan etablere et sådant selskab, uden at der påløber skattemæssige meromkostninger, og hvis de kan undgå nogle af de eksisterende skattemæssige hindringer for aktiviteter i mere end én medlemsstat. Som sagerne forholder sig i øjeblikket, er ingen af disse betingelser opfyldt, og det kan bringe SE-selskabets succes i fare. Indførelsen af SE-selskabsstatutten må ikke føre til nye skatteforvridninger i forhold til selskaber registreret i medlemsstaterne.

5.8. Selv om skatteregler og skattekonkurrence i høj grad påvirker en virksomheds konkurrenceevne, er de afgørende spørgsmål som regel ikke af skattemæssig karakter, medmindre skattereglerne er urimelige og skadelige. Skatteregler er politiske og er udtryk for et politisk valg. Mange af de markedskræfter, som øver indflydelse på en virksomheds konkurrenceevne, lader sig nemlig ikke kontrollere. Virksomhederne forventer af politikerne, at de opstiller skattereglerne ud fra en fornuftig og logisk tankegang, og at reglerne forbliver stabile over tid.

Bruxelles, den 25. april 2002.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT C 36 af 6.2.2002.

(2) KOM(2001) 582 endelig, s. 7.

(3) KOM(2001) 582 endelig, s. 15.

(4) KOM(2001) 582 endelig, s. 16.

(5) Kommissionens pressemeddelelse om "Statsstøtten bevæger sig i den rigtige retning", 19.7.2001 (IP/01/1033).

(6) KOM(2001) 260.

(7) Rådets konklusioner (økonomi- og finansministrene), EFT C 2 af 6.1.1998.

(8) Formandskabets konklusioner, Det Europæiske Råd i Santa Maria da Feira, pressemeddelelse (19/6/2000) nr. 200/1/00.