DA Den Europæiske Unions Tidende C 237/53

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) 2017/825 for at øge finansieringsrammen for støtteprogrammet for strukturreformer og tilpasse dens overordnede målsætning

(COM(2017) 825 final — 2017/0334 (COD))

og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 for så vidt angår støtte til strukturreformer i medlemsstaterne

(COM(2017) 826 final —2017/0336 (COD))

(2018/C 237/09)

Ordfører: Mihai IVAŞCU Medordfører: Stefano PALMIERI

Anmodning om udtalelse Europa-Parlamentet, 14.12.2017 Rådet, 21.12.2017 og 31.1.2018 Retsgrundlag Artikel 175, artikel 177, artikel 197, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed Vedtaget i sektionen 28.2.2018 Vedtaget på plenarforsamlingen 14.3.2018 Plenarforsamling nr. 533 Resultat af afstemning (for/imod/hverken for eller imod) 183/2/9

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1. EØSU støtter forslaget om at øge budgettet for støtteprogrammet for strukturreformer og inkludere et særligt redskab for indfrielse af reformtilsagn. Der bør gives prioritet til reformer, der har direkte afsmittende virkninger i de øvrige medlemsstater.

1.2. EØSU går i overensstemmelse med sine tidligere udtalelser ind for strukturelle reformer rettet mod social og økonomisk udvikling, herunder opbygning af den institutionelle kapacitet med henblik på forbedring af den administrative kvalitet. Sådanne reformer bør være landespecifikke og nyde demokratisk opbakning, idet man skal undgå en tilgang med universalløsninger for alle medlemsstater.

1.3. EØSU understreger, at det ikke kun er, når de reducerer de offentlige udgifter på en socialt bæredygtig måde, at strukturreformer er positive, men også når de øger disse på kort sigt for at forbedre medlemsstaternes budgetbalance på mellemlang og lang sigt.

1.4. Selv om forøgelsen af støtteprogrammets budget hilses velkommen, er dets omfang utilstrækkeligt i betragtning af de stigende antal anmodninger fra medlemsstaterne. Alene for 2018 beløber anmodningerne sig til fem gange det foreslåede budget.

1.5. I øvrigt anser EØSU det for meget vigtigt, at Kommissionen klart fremlægger sine intentioner med hensyn til fordelingen af det nye budget for støtteprogrammet — hvilket ikke er tilfældet i det foreliggende forslag — og opstiller tydelige udvælgelseskriterier.

1.6. EØSU understreger, at finansieringsrammen for støtteprogrammet for strukturreformer bør øges, uden at det går ud over budgetterne for andre lige så vigtige fonde.

1.7. Allervigtigst er det helt afgørende, at der er en tydelig strategi på EU-niveau. Denne bør overvåge fremskridtene og udviklingsniveauet i hver medlemsstat, men også omfatte visionære retningslinjer for tildelingen af midler under hensyntagen til konvergenskriterierne. Endvidere bør udvekslingen af bedste praksis optrappes, idet Kommissionen yder den nødvendige tekniske støtte.

1.8. Der bør knyttes særlig opmærksomhed til medlemsstaterne uden for eurozonen, som er på vej til at indtræde i eurozonen. Det er, som Jean-Claude Juncker erklærede i sin tale om Europas fremtid ( 1 ) , afgørende for Den Europæiske Unions fremtid, at denne proces fremskyndes.

1.9. EØSU foreslår, at man indfører en regel, hvorefter der ikke ydes finansiering til en medlemsstat, medmindre denne fuldt ud anvender partnerskabsprincippet med reel inddragelse af arbejdsmarkedets partnere og civilsamfundsorganisationerne i forbindelse med beslutningen om pakker om flerårige reformtilsagn ( 2 ) . Partnerskabsprincippets anvendelse har afgørende betydning for at sikre gennemførelsen af evidensbaserede reformer, der har forbindelse til den reelle situation i den enkelte medlemsstats økonomi.

1.10. EØSU støtter hensigten om at udstyre det nye reformredskab med sin egen særlige finansieringsmekanisme i den flerårige finansielle ramme efter 2020.

1.11. EØSU anbefaler, at visse af støtteprogrammets reformer fra sag til sag bør finansieres og knyttes til redskabet for indfrielse af reformtilsagn, navnlig når det drejer sig om indtræden i eurozonen eller reformer, der yderligere kan styrke den europæiske integration.

2. Indledning og generelle bemærkninger

2.1. Som led i sin ØMU-pakke, der blev præsenteret i december 2017, fremlagde Kommissionen to specifikke forslag til forordninger, som skal vedtages gennem den almindelige lovgivningsprocedure: det ene for at styrke støtteprogrammet for strukturreformer med henblik på at forstærke den tekniske støtte, der er til rådighed for alle medlemsstater, og skabe et dedikeret arbejdsforløb til støtte for medlemsstater uden for euroområdet i deres konvergensproces ( 3 ) , og det andet med målrettede ændringer til forordningen om fælles bestemmelser med henblik på at skabe større muligheder for at anvende den resultatreserve, der er indbygget i de europæiske struktur- og investeringsfonde til støtte af de nationale reformer ( 4 )

2.2. EØSU har modtaget i alt fire specifikke høringsanmodninger: to fra Europa-Parlamentet og to fra Rådet om hvert af disse to forordningsforslag. Hensigten med nærværende udtalelse er således at beskrive EØSU's syn på disse to lovgivningsforslag, som svar på de specifikke institutionelle anmodninger og uden at foregribe udvalgets videre arbejde med resten af Kommissionens ØMU-pakke.

2.3. Det er EØSU's opfattelse, at redskabet for indfrielse af reformtilsagn kan blive et vigtigt instrument til at hjælpe medlemsstater, der ikke har gode resultater med at anvende de strukturfondsmidler, der stilles til rådighed, med at udnytte disse bedre og mindske de økonomiske kløfter på en socialt bæredygtig måde.

2.4. Et nyt reformgennemførelsesredskab til støtte for medlemsstaternes reformtilsagn som led i det europæiske semester er vigtigt. Der bør gives prioritet til reformer, der har direkte afsmittende virkninger i de øvrige medlemsstater. Imidlertid efterlyser EØSU en aktiv og detaljeret overvågning af gennemførelsesprocessen som led i det europæiske semester.

3. Forslag til støtte for strukturreformer i medlemsstaterne

3.1. EØSU understreger, at det er vigtigt, at medlemsstaterne sikrer partnerskabsprincippets anvendelse og reel inddragelse af arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund i forbindelse med beslutningen om den strategi vedrørende strukturreformer, som de ønsker at promovere, samt i forbindelse med overvågningen som led i det europæiske semester. For at sikre, at princippet reelt anvendes i alle medlemsstater, foreslår EØSU, at man indfører en regel om, at der ikke ydes finansiering, medmindre medlemsstaterne fuldt ud har inddraget det organiserede civilsamfund i forbindelse med beslutningen om pakker om flerårige reformtilsagn.

3.2. Siden støtteprogrammet for strukturreformer blev indført i 2017, har 16 medlemsstater givet udtryk for deres hensigt om at udnytte dets finansiering. Det afsatte budget var på 22,5 mio. EUR, men de 271 anmodninger beløb sig til over 80 mio. EUR. For 2018 har Kommissionen foreslået et budget på 30,5 mio. EUR. Imidlertid har 24 medlemsstater indsendt 444 anmodninger, som i alt beløber sig til over 150 mio. EUR.

3.3. EØSU bifalder de forøgede midler til støtteprogrammet, men sætter spørgsmålstegn ved foranstaltningens effektivitet i betragtning af omfanget af anmodningerne fra medlemsstaterne.

3.4. EØSU anbefaler, at forøgelsen af finansieringsrammen for støtteprogrammet for strukturreformer sker, uden at det går ud over budgetterne for andre lige så vigtige fonde.

3.5. EØSU anser det for meget vigtigt, at Kommissionen på gennemsigtig vis fremlægger sine hensigter med hensyn til fordelingen af det nye støtteprogrambudget, således at samtlige medlemsstater kan modtage en rimelig andel af den disponible støtte i overensstemmelse med de reformer, der gennemføres.

3.6. Kommissionen skal fastlægge tydelige og objektive regler for udvælgelsen af de reformer, der vil blive finansieret over EU-budgettet, idet det skal sikres, at alle medlemsstater har lige adgang til midlerne. Endvidere bør reformer, der udvælges til finansiering, flugte med EU's strategi og nøje overvåges gennem det europæiske semester.

3.7. Da medlemsstaterne allerede har deres egne reforminitiativer, anbefaler EØSU, at støtteprogrammet fokuserer på de tiltag, som bedst muligt understøtter de landespecifikke henstillinger.

3.8. Man må huske på, at medlemsstaterne selv kan finansiere reformer, og dette incitament fra støtteprogrammets budget, som Kommissionen stiller til rådighed, bør ikke medføre, at de udelukkende forlader sig på EU-finansiering. Hele den Økonomiske og Monetære Unions virkemåde er baseret på subsidiaritet og ansvarlig ageren fra hver enkelt medlemsstats side.

3.9. I betragtning af de begrænsede ressourcer mener EØSU, at Kommissionen bør støtte reformer og tiltag, som kan have en multiplikatoreffekt for de tiltag, medlemsstaterne iværksætter på egen hånd.

3.10. EØSU går i overensstemmelse med sine tidligere udtalelser ind for strukturelle reformer rettet mod social og økonomisk udvikling: flere og bedre jobs, konkurrenceevne for — og konkurrence inden for — forarbejdning og tjenesteydelser, administrativ og institutionel kvalitet, gode og effektive offentlige tjenesteydelser og miljømæssig bæredygtighed ( 5 ) . Sådanne reformer bør være landespecifikke og i overensstemmelse med de nationale reformprogrammer og nyde demokratisk opbakning, idet man skal undgå en tilgang med universalløsninger for alle medlemsstater.

3.11. På baggrund af næsten alle medlemsstaters traktatmæssige forpligtelse til at antage euroen anbefaler EØSU, at der knyttes særlig opmærksomhed til reformer, der sigter mod at udvide eurozonen, og hvis det er muligt, bør der afsættes yderligere midler til disse målsætninger.

3.12. EU er bedre placeret end medlemsstaterne selv for at overvåge de fremskridt, der gøres af lande uden for eurozonen. Man bør under hele processen udveksle eksempler på bedste praksis, og EØSU anbefaler, at der etableres en dedikeret platform til dette formål.

4. Forslag om indførelse af et nyt redskab for indfrielse af reformtilsagn til støtte af strukturreformer i medlemsstaterne

4.1. I erkendelse af at udtrykket »strukturreform« er blevet meget bredt, glæder EØSU sig over, at den foreslåede forordning indeholder en definition.

4.2. EØSU anbefaler, at Kommissionen samarbejder med medlemsstaterne om at forfølge forskellige veje til finanspolitisk og budgetmæssig bæredygtighed. Visse reformer kunne medføre øgede offentlige udgifter på kort sigt med henblik på at implementere nye processer og aktiviteter, som blot på mellemlang eller lang sigt kan bidrage til at spare midler eller opnå øgede indtægter. Det tilrådes derfor ikke kun at se på kortsigtede udgiftsbesparende tiltag, men også på hvordan budgetindtægterne kan øges.

4.3. EØSU bifalder det nye redskab for indfrielse af reformtilsagn, der foreslås som led i den flerårige finansielle ramme efter 2020, og mener, at EU-institutionerne skal samarbejde meget tæt med medlemsstaterne for at opnå stærkere integration og konvergens i EU. EØSU efterlyser en aktiv og detaljeret overvågning af gennemførelsesprocessen som led i det europæiske semester.

4.4. Mens det europæiske semester og de landerapporter, der udformes som led heri, omfatter en fremragende og central vektor for evaluering af reformstøtteprogrammer, mener EØSU, at der skal udvikles yderligere instrumenter for at vurdere fremskridtene behørigt. Disse instrumenter bør skræddersys til de enkelte medlemsstaters specifikke økonomiske behov.

4.5. EØSU støtter den midlertidige løsning til finansiering af pilotfasen for det nye redskab for indfrielse af reformtilsagn gennem resultatreserven. Dette forslag bør ikke gribe ind i de eksisterende europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI), men bør have et øremærket, særskilt budget.

4.6. De fremskridt, der gøres af hver enkelt medlemsstat, bør hurtigt overvåges gennem det europæiske semester. Denne indberetningsproces bør give et tydeligt billede af de opnåede fremskridt og af de yderligere budgetbehov.

4.7. Da det nye redskab for indfrielse af reformtilsagn vil være et supplement til den frivillige tekniske støtte, der leveres via støtteprogrammet for strukturreformer, anbefaler EØSU, at visse reformer fra sag til sag bør finansieres og knyttes til dette redskab, navnlig når det drejer sig om indtræden i eurozonen eller reformer, der yderligere kan styrke den europæiske integration.

Bruxelles, den 14. marts 2018. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Unionens tilstand 2017.

(2) Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 240/2014 af 7. januar 2014 om den europæiske adfærdskodeks for partnerskab inden for rammerne af de europæiske struktur- og investeringsfonde (EUT L 74 af 14.3.2014, s. 1).

(3) COM(2017) 825 final.

(4) COM(2017) 826 final.

(5) F.eks.: forbedring af forretningsvilkår, virksomhedsfinansiering og FoU-indsats; forøgelse af produktiviteten i virksomheder, sektorer og økonomier; promovering af skabelse af jobs af høj kvalitet og med højere lønninger, og parallelt hermed reduktion af midlertidige og ustabile jobs med lave lønninger; styrkelse af kollektive overenskomstforhandlinger, arbejdsmarkedsparternes autonomi i denne forbindelse og social dialog på lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan; reform af de offentlige forvaltninger, så de mere effektivt kan fremme økonomisk og social udvikling og bliver mere gennemsigtige for offentligheden; forbedre uddannelses- og efteruddannelsessystemerne for arbejdstagere for at skabe lige muligheder og resultater for alle samfundsgrupper.