67.

EDPS finder det her under henvisning til sin udtalelse vedrørende rammeafgørelsen om beskyttelse af personoplysninger passende atter at fremhæve betydningen af, at der findes konsekvente og omfattende databeskyttelsesregler med hensyn til samarbejdet om retshåndhævelse, der gælder for al databehandling. Dernæst gentager EDPS de andre punkter i denne udtalelse. Her i pkt. 67 skal følgende databeskyttelsesspørgsmål fremhæves: — lovlig databehandling af personoplysninger. EDPS støtter den tilgang, at oplysninger kun kan være tilgængelige, hvis de er indhentet på lovlig vis (som omhandlet i artikel 2, stk. 2, med hensyn til oplysninger indhentet med tvangsmidler). Lovlig databehandling af personoplysninger vil også sikre, at de oplysninger, der gøres tilgængelige og udveksles, også kan anvendes korrekt i en retlig procedure. Selv om oplysninger, der er behandlet efter indledningen af en retsforfølgning, falder uden for det foreslåede instruments anvendelsesområde, er det stadig sandsynligt, at oplysninger, som de retshåndhævende myndigheder har udvekslet tidligere, drages frem på et senere tidspunkt under retlige procedurer — personoplysningernes kvalitet er af særlig betydning, da tilgængelighedsprincippet fremmer, at oplysninger anvendes af retshåndhævende myndigheder, der arbejder uden for den kontekst, hvori oplysningerne blev indhentet. Disse myndigheder har endda direkte adgang til andre medlemsstaters databaser. Personoplysningernes kvalitet kan kun sikres, hvis deres nøjagtighed kontrolleres regelmæssigt og ordentligt, hvis oplysningerne opdeles efter de forskellige berørte personkategorier (ofre, mistænkte, vidner osv.), og hvis om nødvendigt graden af nøjagtighed anføres (se EDPS's udtalelse om beskyttelse af personoplysninger IV.6). Ovennævnte punkter viser endnu en gang, hvorfor databeskyttelsesregler, og navnlig regler for nøjagtighed, bør gælde for al databehandling, også på nationalt plan. Ellers vil personoplysninger, hvortil der er direkte adgang, kunne være ukorrekte og forældede og således være til skade for både den registreredes rettigheder og efterforskningens effektivitet — formålsbegrænsning. Ifølge tilgængelighedsprincippet kan andre medlemsstaters ækvivalente kompetente myndigheder få adgang til personoplysninger. De retshåndhævende myndigheders beføjelser kan imidlertid være meget forskellige fra land til land. Det er derfor afgørende at sikre, at det grundlæggende princip om formålsbegrænsning overholdes til trods for, at de forskellige kompetente myndigheder, der udveksler oplysningerne, har mere eller mindre vidtrækkende beføjelser. Oplysninger, der indhentes og behandles af en bestemt myndighed med et specifikt formål, kan ikke derefter anvendes til et andet formål, bare fordi den modtagende myndighed har andre og måske mere vidtrækkende beføjelser. EDPS noterer sig derfor også med tilfredshed artikel 7 i den foreslåede rammeafgørelse, der bør opfattes som en præcisering af de generelle regler, der findes i den foreslåede rammeafgørelse om beskyttelse af personoplysninger. Desuden noterer EDPS, at vurderingen af ækvivalens mellem forskellige myndigheder (der i det foreliggende forslag er overladt til en udvalgsprocedure) bør foretages omhyggeligt og under behørigt hensyn til princippet om formålsbegrænsning — tidsbegrænsninger for opbevaring af udvekslede oplysninger skal også ses på baggrund af princippet om formålsbegrænsning: de oplysninger, der fås adgang til, eller som udveksles, med henblik på ét formål, bør slettes, så snart de ikke længere er nødvendige for dette formål. Herved ville man undgå unødvendig overlapning mellem databaser og stadig give kompetente myndigheder fornyet adgang til (ajourførte) disponible oplysninger, såfremt de er nødvendige til et andet legitimt formål — registrering af oplysninger, der videregives efter tilgængelighedsprincippet. Registrering bør finde sted på begge sider: i den anmodede og i den anmodende medlemsstat. Adgangsregistreringer, ikke kun udvekslingsregistreringer, bør opbevares (se EDPS's udtalelse om beskyttelse af personoplysninger, pkt. 133) også for at sikre, at de nationale kompetente myndigheder har tillid til hinanden og ikke helt mister kontrollen over de oplysninger, de stiller til rådighed. Behovet for oplysningernes sporbarhed indebærer også, at det er muligt at ajourføre og/eller berigtige oplysninger — de registreredes rettigheder. Ordninger for udveksling af oplysninger mellem EU's retshåndhævende myndigheder medfører oftere situationer, hvor personoplysninger behandles (midlertidigt) på samme tid af de kompetente myndigheder i forskellige medlemsstater. Dette betyder, dels at der bør indføres fælles EU-normer for de registreredes rettigheder, dels at de registrerede bør kunne udøve deres rettigheder i den udtrækning, dette er muligt efter reglerne om databeskyttelse i tredje søjle, over for både de myndigheder, der stiller oplysninger til rådighed, og de myndigheder, der får adgang til og behandler disse oplysninger — tilsyn. EDPS ønsker at fremhæve, at mere end én national tilsynsmyndighed- afhængigt af den givne sag — kan have kompetence til at overvåge behandlingen af de personoplysninger, der foretages på grundlag af de foreliggende forslag. I denne forbindelse kræver direkte online-adgang til retshåndhævelsesoplysninger, at de relevante databeskyttelsesmyndigheder på nationalt plan udbygger deres tilsyn og koordinering.