Nr. C 205/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 8. 82 
Udtalelse om fremme af små oig mellemstore virksomheder i EF 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Udvalget besluttede på sin 183. plenarforsamling den 27. og 28. november 1980 på forslag fra 
sit præsidium at afgive en udtalelse om det nævnte emne. 
B. DÉT ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 198. plenarforsamling, afholdt i Bruxelles, 
den 26. og 27. maj 1982, sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR - 1. Indledning 
under henvisning til forretningsordenen, særlig arti­
kel 20, stk. 4, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalget den 
26. november 1980 om at pålægge afdelingen for indu­
stri, handel, håndværk og tjenesteydelser at udarbejde en 
initiativudtalelse om fremme af små og mellemstore 
virksomheder i EF med hovedvægten lagt på bestemte 
aspekter, 
under henvisning til Det økonomiske og sociale Udvalgs 
grundlæggende studie af 26. juni 1974 over »De små og 
mellemstore virksomheders situation i Fællesskabet« og 
dets udtalelse af 23. november 1977 om samme emne 
(EFT nr. C 59 af 8. marts 1978), 
under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, 
Heinrich Kolbenschlag, 
under henvisning til udtalelse afgivet af nævnte afdeling 
på det 81. møde i Miinchen den 12. marts 1982, 
under henvisning til forhandlingerne på den 198. plenar­
forsamling den 26. og 27. maj 1982, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Fællesskabet har i sin hidtidige politik i overvejende grad 
koncentreret sig om at fremme andre sektorer end de små 
og mellemstore virksomheder (*); 
rammevilkårene - i form af økonomisk frihed, viljen til 
at gøre en indsats hos alle erhvervslivets parter, viljen til at 
løbe en risiko og chancen for at opnå belønning herfor 
samt et erhvervsklima baseret på tillid - sikrer ikke de 
små og mellemstore virksomheder tilstrækkelige udfol­
delsesmuligheder -
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
med stort flertal, idet 3 stemte imod og 2 undlod at 
stemme, 
(!) Med små og mellemstore virksomheder forstås i denne 
udtalelse industri-, håndværks-, handels- og servicevirksom­
heder med under 500 ansatte; landbrug og liberale erhverv er 
ikke medregnet. 1.1. Med forværringen af den økonomiske krise er -
uden at storforetagendernes rolle i øvrigt skal forklejnes 
- de små og mellemstore virksomheders betydning for 
skabelsen og opretholdelsen af arbejdspladser trådt stedse 
klarere i forgrunden. I næsten alle de kommissionsfor­
slag, der er blevet fremlagt i tilknytning til »mandatet af 
30. maj 1980«, tildeles dette område inden for det 
økonomiske, kulturelle og politiske liv en vigtig rolle som 
drivfjeder for det økonomiske genopsving, strukturom­
lægningen, den teknologiske innovation og forbedringen 
af levevilkårene. Man satser på, at de små og mellemstore 
virksomheder kan skabe nye og stabile arbejdspladser, og 
man har på ny fået øjnene op for, at disse virksomheder 
kan sætte gang i væksten i EF's ugunstigt stillede regio­
ner. 
1.2. Chancen for, at disse forestillinger bliver til 
virkelighed, vil ikke desto mindre være større, hvis EF 
udvikler en samlet strategi til fremme af små og mellem­
store virksomheder, og formålet med den foreliggende 
initiativudtalelse er netop at bidrage hertil. Udtalelsen 
omhandler dels foranstaltninger, som Fællesskabet må 
træffe inden for sit eget kompetenceområde og under 
anvendelse af sine egne retlige og finansielle virkernidler, 
og dels nationale foranstaltninger, som EF må sætte sig 
som opgave at koordinere. 
Hvis de små og mellemstore virksomheder virkelig skal 
kunne bidrage til at mindske arbejdsløsheden, er det en 
absolut forudsætning, at de foreslåede foranstaltninger 
bliver ført konsekvent ud i livet ved hjælp af gradvis 
fremadskridende handlingsprogrammer, der i nogle til­
fælde kan have sigte mod specifikke grene af SMV-sek-
toren som f.eks. håndværk, handel, industri og service­
fag. 
2. Fremmeforanstaltninger 
2.1. Virksomhedsetablering og -management (forbed­
ring af ledelses- og rådgivningsfunktionerne) 
2.1.1. Selv om skabelsen af et gunstigt investeringskli­
ma gennem påvirkning af de makro-økonomiske ramme­
vilkår udgør det bedste grundlag for nyetablering af 
9. 8. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 205/17 
virksomheder, må man ikke glemme, at storforetagender­
ne har meget nemmere ved at etablere nye virksomheder. 
De råder over den nødvendige juridiske og administrative 
know-how og management-kapacitet og kan derfor - i 
modsætning til små og mellemstore virksomheder -
uden større besvær etablere nye virksomheder (filialer, 
tilknyttede virksomheder eller datterselskaber) i ind- og 
udland. 
2.1.2. Efter Udvalgets opfattelse må man i første 
række sætte ind på at fjerne de psykologiske og praktiske 
hindringer, fordi etableringen af små og mellemstore 
virksomheder ofte strander på bureaukrati og komplice­
rede formalitetskrav, især i forbindelse med skatte- og 
sociallovgivningen. 
2.1.3. EF bør derfor bidrage til at fremme oprettelsen 
af lokale rådgivningscentre, hvor alle de faglige konsu­
lentfunktioner er samlet under ét tag. 
2.1.4. Rådgivning må ydes både før, under og efter 
etableringen, og den må omfatte spørgsmål i tilknytning 
til formue- og kapitalstruktur, likviditet, skattelovgiv­
ning, organisation, management, personaleadministra­
tion, EDB-anvendelse og teknisk innovation. 
2.1.5. EF må gå mere intensivt ind i uddannelsen af de 
konsulenter, der fungerer i statsligt regie eller er ansat af 
erhvervs- eller brancheorganisationer, samt i tilrettelæg­
gelsen af management-seminarer dels gennem en udvidel­
se af Den europæiske Socialfond og dels gennem studier 
foretaget af Det europæiske center for Erhvervsuddan­
nelse i Berlin. Tilsvarende bør der ske en forøgelse af 
bevillingerne under budgetkonto 6421 »uddannelse ved­
rørende europæiske spørgsmål«. 
2.2. Finansiering 
2.2.1. De små og mellemstore virksomheders kapital­
behov i forbindelse med etablering og produktionsom­
lægning samt udvidelses- og rationaliseringsinvesteringer 
bør søges sikret gennem et supplerende EF-låne- og 
rentetilskudsprogram. EF's finansieringsinstrumenter, og 
herunder specielt Den europæiske Investeringsbank og 
det nye »fællesskabsinstrument«, skal spille en central 
rolle ved finansieringen af dette program. I princippet bør 
de små og mellemstore virksomheders andel i EIB-lånene 
sættes i vejret som en funktion af deres betydning, og op 
til 75 % af den samlede investering pr. projekt skal kunne 
finansieres ad denne vej. Der bør ydes EF-støtte til en 
nedsættelse af rentesatserne, og tilbagebetaling bør først 
skulle påbegyndes 24 måneder efter lånets udbetaling. 
2.2.2: Finansieringsorganerne bør tage særligt hensyn 
til de små og mellemstore virksomheders behov i hen­
seende til udvikling og udnyttelse af teknisk innova­
tion. Udvalget peger endvidere på, at EF-patentaftalen snarest 
muligt bør træde i kraft, og den understreger nødvendig­
heden af, at man i denne sammenhæng specielt ved 
nyetablering sikrer EF's små og mellemstore virksomhe­
der deres ophavsrettigheder til tekniske nyskabelser. På 
baggrund af de høje patentanmeldelses- og beskyttelses-
gebyrer anmoder den Kommissionen om at undersøge, 
hvordan man kan sikre de små og mellemstore virksom­
heder lettere adgang til denne beskyttelse. 
2.2.3. Der bør sættes ind på at fremme kautionsinsti-
tutioner under brancheorganisationerne (f.eks. kredit-
garantisammenslutninger eller kautionsbanker) med 
henblik på at dække kapitalbehovet i forbindelse med 
virksomhedsetablering. Det er meget kostbart at starte og 
indrette en virksomhed, og den enkelte initiativtager er 
næppe længere i stand til at stille den sikkerhed, som efter 
normal bankpraksis er påkrævet ved låneoptagning. 
Supplerende kunne EF eventuelt indtræde som kontra­
kautionist. 
2.3. Skattelettelser 
2.3.1. Skattelettelser har fra tidernes morgen været 
anset for et effektivt middel til at oprette, bevare og 
fremhjælpe små og mellemstore virksomheder. Men de 
offentlige budgetter er i øjeblikket udsat for en så kraftig 
belastning, at forslag om skattenedsættelser næppe kan 
ventes gennemført på kort sigt. Der skal dog peges på 
muligheder for erhvervsfremmende foranstaltninger, som 
kan bestå i direkte tilskud eller skattelettelser. 
a) Der bør indrømmes skattehenstand for investerings-
henlæggelser, så de små og mellemstore virksomhe­
der lettere kan spare op til investeringer. 
b) Små og mellemstore virksomheders egenkapital­
grundlag kan forbedres, hvis overskud, som bliver 
stående i virksomheden, beskattes lempeligere. 
c) Der bør i alle medlemsstater gives små og mellemstore 
virksomheder mulighed for at tilbageføre tab, eller 
denne mulighed bør udstrækkes i overensstemmelse 
med deres behov. 
d) Små og mellemstore virksomheder rammes særlig 
hårdt af formuebeskatning og specielt af arveafgifter­
ne, hvorfor driftskapital bør fritages herfor såvel som 
for anden beskatning, der er uafhængig af virksom­
hedens fortjeneste. 
e) Afskrivningen af F&U-investeringer såvel som den 
skattemæssige behandling af fortjeneste og kapitalge­
vinster stammende fra heldigt gennemført innovation 
bør for små og mellemstore virksomheders vedkom­
mende gøres særlig gunstig. 
Nr. C 205/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 8. 82 
2.3.2. Virksomhederne bør pålægges så få byrder som 
overhovedet muligt i form af selvangivelser og 
administrative formaliteter. 
2.3.3. Små og mellemstore virksomheder beskattes 
forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat; Kommissio­
nen bør derfor udarbejde en oversigt over beskatningen 
og fremsætte forslag til harmonisering. 
2.3.4. EF bør sætte ind på at få samordnet beskat­
ningsreglerne, så konkurrencefordrejning forhindres. 
2.4. Socialsikringsudgifter 
For at mindske den byrde, som hviler på små og 
mellemstore virksomheder, foreslår Udvalget, at man 
overvejer en bedre fordeling af socialsikringsudgifterne 
inden for erhvervslivet som helhed. 
2.5. Samarbejde 
2.5.1. For at øge samarbejdsmulighederne på natio­
nalt plan - blandt andet i form af kooperativer - er det 
EF's opgave at tilskynde til informationsudveksling mel­
lem statslige organer og de små og mellemstore virksom­
heders brancheorganisationer, at fremme adgangen til 
fælles EDB-anlæg og at tildele forskningsopgaver med 
sigte på opstilling af nye samarbejdsmodeller. 
Kooperative virksomheder i almindelighed og produk-
tionskooperativer i særdeleshed støder på yderligere 
vanskeligheder, fordi der er tale om sammenslutninger 
med fælles ejendomsret, og har bl.a. vanskeligheder med 
at fremskaffe kapital til finansiering, herunder ikke 
mindst risikovillig kapital. 
Endvidere tilslutter Udvalget sig tanken om, at virksom­
heder inden for beslægtede brancher går sammen om at 
varetage eksportopgaver med fleksible og hurtige leveran­
cer, som den enkelte mindre virksomhed ikke kan klare 
på egen hånd. 
2.5.2. På EF-plan foreslår Udvalget 
a) at udbygge kontoret for virksomhedssamarbejde. 
Dets virksomhed bør ikke blot omfatte søgning af 
fusionspartnere, men også mere løse samarbejdsfor­
mer mellem små og mellemstore virksomheder samt 
samarbejde mellem små og mellemstore virksomhe­
der og stor foretagender. Det kan for eksempel også 
søge at fungere som centralt kontaktorgan for under­
leverandørvirksomhed og formidling af patent- og 
varemærkelicenser; 
b) at rådsforordningen om europæiske firmagrupper 
snarest vedtages, og at der etableres en europæisk 
lovgivning om »selskaber med begrænset ansvar«. 2.5.3. EF bør vise samarbejde på tredjelandemarke­
der den allerstørste opmærksomhed. I henseende til 
eksterne forbindelser og udviklingsbistand påhviler der 
EF et ganske særligt ansvar for de europæiske små og 
mellemstore virksomheders betragtelige, men endnu ikke 
fuldt udnyttede eksportpotentiel. En enkelt lille eller 
mellemstor virksomhed med begrænset personale og 
økonomisk formåen kan ikke kæmpe sig ind på et 
udenlandsk marked. Fremme af samarbejde mellem flere 
virksomheder bør derfor være en af hovedopgaverne; 
således bør EF blandt andet medvirke finansielt til 
afholdelse af messer og udstillinger. 
2.5.4. Også fremme af samarbejdet mellem euro­
pæiske og tilsvarende udenlandske små og mellemstore 
virksomheder er en af EF's fornemste opgaver, der blandt 
andet bør søges løst som led i Lomé-konventionen. 
2.6. Information 
2.6.1. Den enkelte lille eller mellemstore virksomhed 
er af tekniske årsager forment adgang til de informations­
muligheder, der foreligger på europæisk plan. Systema­
tisk opbygning af et europæisk informationsnet i form af 
en EF-databank kan råde bod herpå. 
2.6.2. Denne data- og informationsbank skal dække 
alle relevante områder, lige fra EF-lovgivning og admini­
strative bestemmelser til detailpplysninger om EF's finan­
sieringsinstrumenter, tredjelandemarkeder, underleve­
rancer og offentlig licitation samt tekniske normer og 
teknologioverførsel. 
2.6.3. Den enkelte virksomhed skal have adgang til 
disse data ved hjælp af en terminal, som skal stå i 
forbindelse med erhvervs- eller brancheorganisationernes 
centraldataenheder. 
2.7. Offentlige kontrakter 
2.1 A. Ved at opdele større kontrakter i mindre kan 
man sikre sig, at også små og mellemstore virksomheder 
kan få andel i licitationsudbud. 
2.7.2. Samarbejde mellem små og mellemstore virk­
somheder med det sigte også at få del i større kontrakter 
bør fremmes og fritages for monopolretlige begrænsnin­
ger. 
2.7.3. Når det offentlige står som kontraktgiver, bør 
det som hovedregel lade foretage offentlig licitation 
fremfor begrænset licitation eller direkte kontraktover­
dragelse til en bestemt modtager. 
2.7.4. Det bør ikke tillades, at hovedentreprenører 
giver underleverandører dårligere kontraktvilkår end 
dem, der har aftalt med. det offentlige. 
2.7.5. Nationale bestemmelser og EF-bestemmelser 
om offentlige kontrakter bør — i stil med GATT-kodek-
9.8.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 205/19 
sen om »Statsindkøb« - give de tilbudsgivere, som ikke 
opnår kontrakten, mulighed for at få oplyst, på hvilke 
vilkår kontrakten er indgået, så de ikke fortsætter med at 
afholde de betragtelige omkostninger, der er forbundet 
med at afgive bud, uden udsigt til resultater. 
2.8. Bekæmpelse af »sort« arbejde 
2.8.1. I udkastet til femte program for økonomisk 
politik på mellemlang sigt er det for første gang lykkedes 
Kommissionen at tage fat på og samtidig kritisere det 
omsiggribende fænomen »paralleløkonomi«. Udvalget 
deler den opfattelse, at dette fænomen er blevet »en vigtig 
bestanddel« af samfundsøkonomien og dermed en forkla­
ring på den lavere vækst og den forværrede beskæftigel­
sessituation, som fremgår af den officielle statistik. 
2.8.2. Hertil skal føjes, at måneskinsarbejde ikke blot 
er til skade for samfundet p.g.a. unddragelse af skat og 
socialsikringsbidrag, men i særdeleshed rammer små og 
mellemstore virksomheder. I nogle regioner er der endog 
fare for, at de registrerede små og mellemstore virksom­
heders interne udviklingsressourcer i stort omfang absor­
beres. 
2.8.3. Effektiv bekæmpelse af sort arbejde må derfor 
gøres til en væsentlig bestanddel af EF's politik til fremme 
af små og mellemstore virksomheder. Skal bekæmpelsen 
af sort arbejde lykkes, må EF opfordre medlemsstaternes 
regeringer til, i forståelse med arbejdsmarkedets parter, 
enten ad forhandlingens eller ad lovgivningens vej at tage 
skridt til at få bugt med fænomenet. 
En række af Udvalgets forslag, herunder forslagene om at 
lette de administrative og skattemæssige byrder og omfor­
dele socialsikringsudgifterne til fordel for de små og 
mellemstore virksomheder, udgør vigtige elementer i 
bekæmpelsen af sort arbejde. Så meget des vigtigere er 
det, at forslagene i denne udtalelse føres ud i livet. 
2.9. Små og mellemstore virksomheder i ugunstigt 
stillede regioner 
2.9.1. De problemer, som de små og mellemstore 
virksomheder støder på overalt i EF, skærpes i de 
ugunstigt stillede regioner, hvor sektorens udviklings­
muligheder som regel er ringere. 
2.9.2. Kommissionen når i dokumentet »Nye ret­
ningslinjer og prioriteringer for regionalpolitikken« til 
den slutning, at disse regioner ikke mere udelukkende kan 
forlade sig på den lokale industris investeringer, og at den 
interne udvikling er nødt til at spille en større rolle og skal 
fremmes med alle til rådighed stående midler. Kommis­
sionen tiltænker de små og mellemstore virksomheder en 
særlig rolle i denne udvikling, hvilket Udvalget støttede i 
udtalelsen om »Retningslinjerne« (1). 
(J) EFT nr. C 343 af 31. 12. 1981. 2.9.3. EF's regionalpolitiske finansieringsmuligheder 
bør udbygges; man bør på én og samme tid trække på 
flere af EF's strukturorienterede finansieringsinstrumen­
ter og søge at opfylde de små mellemstore virksomheders 
behov ved at drage fuld fordel af samspilsmulighederne 
mellem finansieringsinstrumenterne. 
2.9.4. Udvalgets henstillinger ovenfor (pkt. 2:1. til 
2.8.) gælder i særlig grad disse regioner. 
Vel vidende, at EF's finansieringsmidler er begrænsede i 
forhold til de talrige opgaver, finder Udvalget, at man ved 
fordelingen af de omtalte begunstigelser bør benytte et 
selektivt kriterium omfattende det antal arbejdspladser, 
der skal oprettes. 
3. Konklusion 
3.1. EF-instanserne bør følge en fælles strategi til 
fremme af små og mellemstore virksomheder, så der ikke 
opstår fare for at bortøde ressourcer. Der skal hér tages 
højde for afdelingens forslag i det foregående og således 
opstilles en tidsplan samt føres kontrol med EF-tiltagenes 
gennemførelse. Der skal således føres passende kontrol 
med, hvorledes EF's og medlemsstaternes foranstaltnin­
ger til fordel for små og mellemstore virksomheder bliver 
benyttet. I modsat fald risikerer man, at kommissionsfor­
slag om industriel innovationspolitik, jobskabelse, øko­
nomisk politik på mellemlang sigt, regionalpolitik osv. 
med sigte til små og mellemstore virksomheder tabes på 
gulvet i den generelle debat om gennemførelse af manda­
tet af 30. maj 1980. 
Med henblik herpå bør Kommissionen snarest muligt 
etablere et kontor for små og mellemstore virksomheder 
og lægge det an, så det kan klare sin opgave. Denne 
opgave skal bestå i at foretage en løbende analyse af de 
små og mellemstore virksomheders specifikke problemer 
samt formulere en sammenhængende SMV-politik og 
lægge forslag frem til foranstaltninger, hvormed denne 
politik kan føres ud i livet. Endelig skal kontoret have til 
opgave at koordinere SMV-politikken med dels de øvrige 
former for EF-politik og dels de enkelte medlemsstaters 
politik. 
3.2. Kommissionen og Europa-Parlamentet bør i 
samarbejde med Det økonomiske og sociale Udvalg 
afholde en fælles konference, hvor man i nærværelse af 
repræsentanter for de små og mellemstore virksomheders 
organisationer og for andre berørte erhvervs- og sam­
fundgrupper samt statslige institutioner skal tegne et 
helhedsbillede af ønskelige og politisk forsvarlige tiltag til 
fremme af små og mellemstore virksomheder. 
3.3. Det økonomiske og sociale Udvalg erindrer om, 
at det sammen med Kommissionen har arrangeret en 
række sådanne konferencer og det er rede til at yde sit 
bidrag til en europæisk konference om små og mellem­
store virksomheder. 
Nr. C 205/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 8. 82 
3.4. Denne konference skal yderligere have det formål 
at henlede den brede offentligheds og især de direkte 
involverede erhvervskredses opmærksomhed på udpegel­
sen af 1983 til »håndværkets og de små og mellemstore 
virksomheders år«, således som man med tilfredshed kan 
konstatere, at Europa-Parlamentet i sin beslutning af 
16. februar 1982 slår til lyd for. Det vil være bedst at 
afholde konferencen in januar 1983, så man konkret kan 
medvirke til forberedelsen af 1983 som »håndværkets og 
de små og mellemstore virksomheders år« og samtidig 
give startskuddet til dette. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. maj 1982. 3.5. Det tilkommer i sidste instans Rådet - som EF's 
lovgivende magt - at give de nævnte fremmeforanstalt­
ninger bindende retsvirkning. Rådet opfordres til at 
anerkende, at små og mellemstore virksomheder spiller 
en central rolle for overvindelsen af den herskende 
økonomiske krise. Rådet bør følgelig træffe en beslutning 
på basis af konklusionerne af Parlamentets, Det øko­
nomiske og sociale Udvalgs og Kommissionens fælles-
konference. Ved denne rådsbeslutning skal det pålægges 
de kompetente EF-instanser at opstille en helstøbt EF-po-
litik til fremme af små og mellemstore virksomheder. 
Denne politik skal være velafbalanceret og dække alle 
aspekter. 
Tomas ROSEINGRAVE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg