EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 6.6.2018 COM(2018) 447 final 2018/0236(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af Unionens rumprogram og Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet og om ophævelse af forordning (EU) nr. 912/2010, (EU) nr. 1285/2013, (EU) nr. 377/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU (EØS-relevant tekst) {SWD(2018) 327 final}

{SWD(2018) 328 final}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Siden 1990'erne har EU øget sine investeringer i rumsektoren. Selv inden Lissabontraktaten trådte i kraft med en ny artikel 189 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), der skabte fundamentet for dens på indsats dette område, havde Unionen med held udviklet EGNOS og Galileo, de europæiske satellitnavigationsprogrammer. Begge disse programmer er i drift, og Galileo anses på nuværende tidspunkt for at være et af Unionens flagskibssystemer. I 2014 blev jordobservationsprogrammet Copernicus, der er baseret på GMES-programmet, føjet til de første to programmer. Senest har Unionen iværksat aktiviteter inden for støtterammen for overvågning og sporing i rummet, "SST" (Space Surveillance and Tracking). Den samlede budgettildeling til Unionens rumaktiviteter, herunder forskning, for perioden 2014-2020 udgjorde 12,6 mia. EUR. I sin meddelelse af 26. oktober 2016 med titlen "En rumstrategi for Europa" lancerede Kommissionen en ny rumstrategi for Europa, der er baseret på fire strategiske mål: Bedst mulig udnyttelse af fordelene ved rummet for samfundet og EU-økonomien, fremme af en konkurrencedygtig og innovativ europæisk rumsektor, styrkelse af Europas strategiske selvstændighed i forbindelse med adgang til og anvendelse af rummet i et sikkert miljø samt styrkelse af Europas rolle som en global aktør og fremme af internationalt samarbejde. Begrundelsen for vedtagelsen af rumstrategien for Europa er baseret på rumsektorens strategiske betydning for Unionen og på behovet for en tilpasning af den europæiske rumsektor til et foranderligt globalt miljø. Rumteknologi støtter mange af Unionens politikområder og strategiske prioriteter. Rumsektoren kan spille en afgørende rolle, når det gælder effektiv tackling af nye udfordringer såsom klimaændringer, bæredygtig udvikling, grænsekontrol, havovervågning og sikkerhed for Unionens borgere. Disse nye EU-prioriteter fører til nye metoder til udvikling af programmet. Sikkerhedskravene skal strammes i forbindelse med udviklingen af Unionens rumsystemer, så synergierne mellem civile og sikkerhedsmæssige aktiviteter kan udnyttes fuldt ud. Men rumsektoren er også en del af den globale værdikæde, der står over for store forandringer, som flytter de traditionelle grænser i rumsektoren. Det såkaldte "New Space" revolutionerer rumsektoren, ikke kun ud fra et teknologisk synspunkt, men også når det gælder forretningsmodeller. Rummet tiltrækker flere og flere virksomheder og iværksættere, som ikke altid har erfaring på området. Det har derfor afgørende betydning, at Unionen støtter hele rumsektoren aktivt, navnlig når det gælder forskning og udvikling, nystartede virksomheder og virksomhedsinkubatorer, som er aktive i rumsektoren. Når det gælder de enkelte programmer, fremhævede Kommissionen i rumstrategien for Europa vigtigheden af at sikre den fortsatte drift af tjenesterne fra Galileo, EGNOS og Copernicus og forberede næste generation af disse tjenester samt forbedre SST-tjenesterne og præsenterede det statslige satellitkommunikationsinitiativ "GOVSATCOM", der oprindeligt indgik i Kommissionens arbejdsprogram for 2017. Derudover understregedes den centrale betydning af partnerskaber mellem Kommissionen, medlemsstaterne, Det Europæiske GNSS-agentur (Global Navigation Satellite Systems), Den Europæiske Rumorganisation og alle andre organer og interesserede parter, som deltager i gennemførelsen af den europæiske rumpolitik, hvilket fremhæver vigtigheden af at indføre effektive og hensigtsmæssige forvaltningsformer til gennemførelse af Unionens rumprogram. Når det gælder det nye initiativ GOSATCOM, er Europas kapacitetsunderskud for så vidt angår sikker satellitkommunikation blevet anerkendt i Det Europæiske Råds konklusioner fra december 2013 og forskellige efterfølgende konklusioner fra Rådet, i Kommissionens hvidbog om Europas fremtid, i Romerklæringen fra lederne af 27 medlemsstater og i flere af Europa-Parlamentets beslutninger. Den tilgang, som Kommissionen foreslår i sin meddelelse om en rumstrategi for Europa, blev bekræftet både af Rådet i dets konklusioner vedtaget den 30. maj 2017 og Europa-Parlamentet i dets beslutning af 12. september 2017. I sine konklusioner af 30. maj 2017 tilskyndede Rådet især Kommissionen og medlemsstaterne til fortsat i det nødvendige omfang at gøre brug af teknisk knowhow fra Den Europæiske Rumorganisation og de nationale rumorganisationer, opfordrede Kommissionen til at analysere og vurdere en eventuel udvikling i Det Europæiske GNSS-Agenturs ansvarsområder og anerkendte behovet for at søge stærkere synergier, hvor det er relevant, mellem civile og militære anvendelser af rumaktiver. Forslaget til forordning indgår i opfølgningen på rumstrategien for Europa. Et fuldt integreret rumprogram vil samle alle Unionens aktiviteter på dette højstrategiske område. Dette vil give en sammenhængende ramme for fremtidige investeringer, øge synligheden og skabe større fleksibilitet. Ved at øge effektiviteten vil det i sidste ende bidrage til at udrulle nye rumdrevne tjenester til gavn for alle EU-borgere. Programmet har derfor til formål: –at tilvejebringe eller bidrage til tilvejebringelsen af ajourførte og, hvis det er relevant, sikre rumrelaterede data, informationer og tjenester af høj kvalitet uden afbrydelse og om muligt på globalt niveau, der opfylder nuværende og fremtidige behov og er i stand til at opfylde Unionens politiske prioriteter, bl.a. når det gælder klimaændringer og sikkerhed og forsvar –at maksimere de socioøkonomiske fordele, bl.a. ved at fremme den bredest mulige anvendelse af de data, informationer og tjenester, der leveres gennem programmets komponenter –at øge sikkerheden for Unionen og dens medlemsstater samt handlefriheden og den strategiske selvstændighed, navnlig i forbindelse med teknologisk og evidensbaseret beslutningstagning –at fremme Unionens rolle på den internationale scene som en førende aktør i rumsektoren og styrke dens rolle, når det gælder håndtering af globale udfordringer og støtte til globale initiativer, bl.a. med hensyn til klimaændringer og bæredygtig udvikling. Forslaget til forordning indeholder egnede foranstaltninger til at nå disse mål. Forslaget til forordning forenkler og strømliner gældende EU-ret betydeligt ved at samle og harmonisere næsten alle de regler, der hidtil har været indeholdt i særskilte forordninger eller afgørelser, i én og samme tekst. Dette giver Unionens rumpolitik en skarpere profil, hvilket er i overensstemmelse med den vigtige rolle, som EU agter at spille i fremtiden som en global aktør i rummet.

I forslaget afsættes et rumbudget til Unionen, der er tilstrækkeligt stort til at gennemføre de forskellige planlagte aktiviteter, navnlig når det gælder den fortsatte drift og forbedringer af Galileo, EGNOS, Copernicus og SST, samt iværksættelsen af Govsatcom-initiativet. Det fastsætter reglerne for programmets forvaltning ved at præcisere sammenhængen mellem de forskellige involverede aktører og disse aktørers rolle, hovedsageligt medlemsstaterne, Kommissionen og Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet, og ved at etablere et fælles forvaltningssystem for alle komponenterne i programmet. Det styrker det tidligere Europæiske GNSS-Agenturs rolle ved at udvide dets ansvarsområder for så vidt angår sikkerhedsgodkendelse til at omfatte alle programmets komponenter, hvilket retfærdiggør, at agenturets navn ændres til Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet. Endelig fastsættes og standardiseres sikkerhedsbestemmelserne for programmet, navnlig med hensyn til principper der skal overholdes, procedurer der skal følges, og foranstaltninger der skal træffes, hvilket er af afgørende betydning på grund af aktiviteternes dobbelte anvendelse. Dette forslag forudsættes anvendt fra den 1. januar 2021 og forelægges Unionens 27 medlemsstater i overensstemmelse med den meddelelse, som Det Europæiske Råd modtog den 29. marts 2017 fra Det Forenede Kongerige om dets beslutning om at udtræde af Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Gældende EU-ret vedrørende rumsektoren omfatter på nuværende tidspunkt følgende forordninger og afgørelser: –Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1285/2013 om etablering og drift af de europæiske satellitbaserede navigationssystemer, Galileo og EGNOS. –Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 377/2014 om oprettelse af Copernicusprogrammet. –Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 541/2014/EU om oprettelse af en støtteramme for overvågning og sporing i rummet (SST). –Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 912/2010 om oprettelse af Det Europæiske GNSS-agentur. –Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1104/2011/EU om reglerne for adgang til den statsregulerede tjeneste, der leveres af Galileo-systemet. –Rådets afgørelse 2014/496/FUSP om de aspekter ved indførelsen, driften og anvendelsen af Galileo-systemet, der berører Den Europæiske Unions sikkerhed. Nærværende forordning erstatter de fire første af disse tekster, som den ligeledes ophæver. I forordningen fastsættes der regler, som er fælles for alle programmets komponenter, herunder Galileo, EGNOS, Copernicus og SST, og den indeholder en række regler, som er specifikke for hver af disse komponenter. For så vidt angår forordning (EU) nr. 912/2010 er de krævede ændringer af en sådan art, at det af hensyn til klarheden og enkelheden også foretrækkes at ophæve denne tekst og indarbejde reglerne om det nye agentur, der efterfølger Det Europæiske GNSS-Agentur, i forordningen om oprettelse af Unionens rumprogram. Forslaget til forordning hverken ændrer eller påvirker afgørelse nr. 1104/2011/EU, som fortsat regulerer en specifik tjeneste fra Galileo, nemlig den statsregulerede tjeneste (PRS). Denne afgørelse vil således fortsat finde anvendelse sideløbende med den foreslåede forordning og supplere den ved hjælp af en lex specialis for så vidt angår denne særlige tjeneste. Derudover vil afgørelse 2014/496/FUSP, der er baseret på artikel 28 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), også fortsat finde anvendelse. Inden for rammerne af Galileo og EGNOS finder procedurerne i afgørelse 2014/496/FUSP anvendelse i de tilfælde, hvor ibrugtagningen, driften eller anvendelsen af komponenterne kan svække Unionens eller en af dens medlemsstaters sikkerhed, navnlig som følge af en international situation, der kræver handling fra Unionens side, eller i tilfælde af en trussel mod driften af selve komponenterne eller deres tjenester. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Rumsektoren har mange positive afsmittende virkninger på andre økonomiske sektorer. Bedst mulig udnyttelse af fordelene ved rummet for borgernes velfærd og EU-økonomien, fremme af videnskabelige og tekniske fremskridt samt af konkurrenceevnen og innovationskapaciteten i den europæiske industri og bidrag til målene om intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst er også er blandt de vigtigste mål for Unionens rumstrategi, som er medtaget i forslaget til forordning. Driften af rumbaserede systemer som f.eks. EGNOS, Galileo eller Copernicus supplerer direkte de foranstaltninger, der er iværksat inden for rammerne af mange andre EU-politikker, navnlig forsknings- og innovationspolitik, sikkerhedspolitik og migration, industripolitik, den fælles landbrugspolitik, fiskeripolitik, transeuropæiske net, miljøpolitik, energipolitik og udviklingsbistand. SST og det nye GOVSATCOM-initiativ vil også bidrage til målsætningerne for den europæiske forsvarshandlingsplan og Den Europæiske Unions globale strategi. De vil styrke sikkerhedsaktørernes operationelle effektivitet og beskytte borgernes ret til sikkerhed, til diplomatisk eller konsulær beskyttelse og til beskyttelse af personoplysninger. Endelig vil de forbedre effektiviteten af centrale EU-politikker såsom den maritime sikkerhedsstrategi, rammen for cyberforsvarspolitik, politikken for Arktis, grænseforvaltning og migration, humanitær bistand, fiskeri, transport og forvaltning af kritisk infrastruktur. Programmets foranstaltninger bør anvendes til at imødekomme markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold på en forholdsmæssigt afpasset måde, uden at dette medfører overlapning eller fortrænger privat finansiering, og en klar europæisk merværdi sikres. Dermed sikres overensstemmelse mellem programmets foranstaltninger og EU's statsstøtteregler, og uberettiget konkurrenceforvridning på det indre marked undgås.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Retsgrundlaget for den foreslåede forordning er artikel 189, stk. 2, i TEUF, hvori det bestemmes, at Unionen udarbejder en europæisk rumpolitik og giver Europa-Parlamentet og Rådet, der træffer afgørelse efter den almindelige lovgivningsprocedure, beføjelse til at vedtage et program for at bidrage til gennemførelsen af målene for denne politik. GNSS-forordningen (EU) nr. 1285/2013 og forordningen om Det Europæiske GNSS-Agentur (EU) nr. 912/2010, der specifikt omhandler Galileo og EGNOS, er baseret på artikel 172 i TEUF (transeuropæiske net), men det er – i lyset af Domstolens restspraksis vedrørende valget af retsgrundlag – hensigtsmæssigt at basere den foreslåede forordning på artikel 189, stk. 2, i TEUF, under hensyntagen til indholdet og målsætningerne i de heri fastsatte foranstaltninger. •Nærhedsprincippet Rummet er en højteknologisk sektor, der mobiliserer betydelige finansielle ressourcer og anvender avancerede teknologier inden for forskellige områder. Målet med dette forordningsforslag, som beskrevet ovenfor, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, end ikke af de førende inden for rumsektoren. Faktum er, at videnskabelige og tekniske erfaringer og knowhow inden for denne sektor er spredt ud på flere af Unionens økonomiske regioner samt Den Europæiske Rumorganisation, der er en international organisation, som de fleste EU-lande er medlemmer af. På den finansielle side er opgaven med at opbygge og drive systemer såsom Galileo og Copernicus, der leverer tjenester af interesse for alle EU's medlemsstater, for ikke at sige alle regioner i verden, for stor til at kunne gennemføres af en enkelt medlemsstat alene. Omfanget og konsekvenserne af den foreslåede forordnings formål er af en sådan art, at de kun kan nås ved handling på EU-plan. •Proportionalitetsprincippet Forslaget til forordning omfatter foranstaltninger, der ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dens målsætninger. Komponenterne Galileo, EGNOS, Copernicus, SST og GOVSATCOM er i overensstemmelse med behovene hos Unionens virksomheder og borgere. De har vigtige positive afsmittende virkninger på Unionens økonomi. Disse systemer er udviklet på en måde, så de støtter gennemførelsen af EU-lovgivningen og imødekommer Unionens politiske prioriteter bedst muligt, herunder klimaændringer og sikkerhed og forsvar. Gennem støtte til rumsektoren inden for Unionen, navnlig ved at yde støtte til nystartede virksomheder eller løfteraketter, bidrages der til at beskytte Unionens handlefrihed og dens teknologiske, strategiske selvstændighed og til at udvide dens internationale rækkevidde. Desuden er det budget, der er tildelt programmet, ikke uforholdsmæssigt i forhold til de forfulgte mål. De beløb, der er nødvendige for at gennemføre programmet, er blevet fastlagt på baggrund af en række analyser og skøn foretaget som led i konsekvensanalysen og er beskrevet nedenfor. •Valg af retsakt Der er udtrykkeligt fastsat bestemmelser i artikel 189, stk. 2, i TEUF vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af programmet, og det er desuden den bedste metode til at gøre programmet holdbart på lang sigt. Dette valg af retligt instrument sikrer den krævede ensartethed og direkte anvendelse med henblik på en effektiv gennemførelse af programmet, samtidig med at det synliggøres og tildeles de finansielle midler, der er nødvendige for gennemførelsen. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning For så vidt angår Galileo og EGNOS har Kommissionen i overensstemmelse med artikel 34 i GNSS-forordningen (EU) nr. 1285/2013 og artikel 26 i GSA-forordningen (EU) nr. 912/2010 forelagt Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsrapport om gennemførelsen af Galileo og EGNOS og driften af Det Europæiske GNSS-Agentur. I den forbindelse blev der foretaget en midtvejsevaluering, på vegne af Europa-Kommissionen Midtvejsevalueringsrapporten fokuserede på gennemførelsen af programmet i perioden 2014-2016. Det konkluderedes i rapporten, at Galileo og EGNOS har vist et tilfredsstillende effektivitetsniveau og er på vej til at nå de langsigtede målsætninger for 2020, der er fastsat i GNSS-forordningen. Ikke desto mindre er der blevet identificeret en vis ineffektivitet og områder med mulighed for forbedringer inden for sikkerhedsforvaltningen af Galileo og den overordnede forvaltning af Galileo og EGNOS. Hvad angår forvaltningen, udgjorde tidsrammen 2014-2016 en vigtig overgangsperiode, eftersom centrale elementer i ledelses- og forvaltningsrammen blev gradvist gennemført og konsolideret. Den fremtidige udvikling heraf vil være et vigtigt aspekt i forbindelse med Galileos kommende driftsfase, og det skal tackles med omhu. For så vidt angår sikkerhedsforvaltningen bør der i næste fase lægges særlig vægt på at sikre Komitéen for Sikkerhedsgodkendelse og dens personale uafhængighed i forhold til de operationelle aktiviteter i forbindelse med Galileo og EGNOS. Vedrørende finansielle spørgsmål blev både Galileo og EGNOS ved udgangen af 2016 gennemført inden for budgettet som fastsat i GNSS-forordningen, (7 071 mio. EUR), og der er ikke konstateret nogen generelle omkostningsoverskridelser. Med hensyn til overensstemmelsen med andre EU-politikker inden for selve programmerne og med andre GNSS-programmer, har både Galileo og EGNOS vist, at der er en høj grad af sammenhæng. Endelig har GSA nået sine mål for udviklingen af Galileo og EGNOS og udviklingen af aftagermarkedet gennem en effektiv gennemførelse af både kerneopgaver og delegerede opgaver. Der har imidlertid været en række vanskeligheder i forbindelse med dets kapacitet til at ansætte passende personale.

Med hensyn til Copernicus forelagde Kommissionen i henhold til artikel 32 i Copernicusforordningen (EU) nr. 377/2014 Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsevaluering om opfyldelsen af målene for alle de opgaver, der finansieres af Copernicus, med hensyn til resultater og virkninger, europæisk merværdi og effektiv ressourceudnyttelse. Der blev foretaget en midtvejsevaluering på vegne af Europa-Kommissionen. Midtvejsevalueringen omfattede perioden 2014-2016. Heri konkluderedes det, at Copernicus var på ret kurs og allerede havde opfyldt nogle af de store forventninger til støtte for europæisk selvstændighed med hensyn til tilvejebringelse af nyttige kvalitetsdata og disses udnyttelse af et stort antal brugere til både institutionelle og kommercielle formål. Der blev fremhævet andre stærke aktiver i forbindelse med Copernicus, herunder den åbne datapolitik, foranstaltninger til at stimulere anvendelsen i den private sektor, de mærkbare økonomiske fordele, den tilfredsstillende interne sammenhæng og med andre EU-foranstaltninger, den fremragende budgetgennemførelse inden for de budgetmæssige rammer, som er fastsat i forordningen, og et godt samarbejde internt i Kommissionen og med medlemsstaterne. Når det gælder konkrete erfaringer, førte programmets hidtil usete succes og mængder af data til to hovedkonklusioner: i)behovet for at forbedre distributionen af og adgangen til data: på grund af det meget store antal brugerregistreringer bør kommunikationsaspekter, datadistribution og -adgang og download af data forbedres ii)behovet for at styrke integrationen af rumdata i andre politikområder og økonomiske sektorer gennem øget fokus på ibrugtagning: Copernicus når ud til brugergrupper fra den traditionelle rumsektor, men der er behov for en yderligere indsats for at nå ud til de øvrige potentielle brugere uden for rumsektoren. For så vidt angår SST vedtog Kommissionen en rapport om gennemførelsen af SST-støtterammen (2014-2017) den 3. maj 2018 (COM(2018) 256). Det fremgik af rapporten, at EU SST leverede resultater i forbindelse med alle foranstaltninger og tre tjenester og skabte EU-merværdi, men EU SST skal udvikles for at øge effektiviteten. Som svar på rapportens anbefalinger blev der i den ledsagende konsekvensanalyse nævnt fire spørgsmål, der skal behandles for at fremskynde gennemførelsen i de kommende år: i)Øge EU SST-tjenesternes selvstændighed ved at opgradere SST-sensorerne, udvikle nye sensorer og oprette et europæisk SST-katalog over rumobjekter. ii)Fremme den europæiske dimension i EU SST ved at fjerne unødvendige overlapninger mellem de nationale SST-driftscentre og ved at kræve specialisering baseret på de bedste resultater. iii)Ændre beslutningsstrukturen ved at anvende kvalificeret flertal og ved at oprette et fælles koordineringsteam til at sikre overvågningen af det tekniske arbejde. iv)Revidere finansieringsmekanismen ved at oprette et program med en samlet budgetpost og et langsigtet perspektiv. •Høring af interesserede parter Dette initiativ understøttes ligeledes af omfattende offentlige høringer og workshopper med henblik på at indhente synspunkter fra alle relevante interesserede parter (industrien, medlemsstaterne, forskere osv.), nærmere bestemt: ·I 2016: blev en omfattende offentlig høring på tværs af alle rumaspekter, herunder de programmer, der på nuværende tidspunkt foreslås for den næste FFR, gennemført af Kommissionen forud for vedtagelsen af rumstrategien for Europa. ·I 2015-2016: blev der gennemført to målrettede høringer vedrørende rumforskningsaspekter, herunder positionspapirer, af medlemsstaterne, industriens største erhvervsorganisationer og forskningsinstitutioner. ·I 2015-2017: har mange særlige workshopper, møder og rapporter fundet sted på ekspertniveau for at høre de interesserede parter om: i) udviklingen af Copernicus og Galileo ii) industriens særlige behov iii) specifikke behov i forbindelse med statslig satellitkommunikation iv) specifikke behov vedrørende kendskab til situationen i rummet, herunder SST, rumvejr og jordnære objekter. ·I 2016-2017 blev der som led i konsekvensanalysen i forbindelse med det fremtidige GOVSATCOM-program gennemført målrettede høringer af samtlige relevante interesserede parter – medlemsstaterne i deres egenskab af GOVSATCOM-leverandører og -brugere, EU-institutioner og -agenturer og industrien, herunder satellitfabrikanter, -operatører og SMV'er – gennem bilaterale kontakter og plenarmøder. De fleste medlemsstater og industrien støtter programmet og dets målsætninger. De interesserede parters anbefalinger, navnlig vedrørende stærke sikkerhedsforanstaltninger, aggregering af efterspørgslen, anvendelse af nationale og kommercielle leverandører, civil-militære synergier og et modulært tjenesteorienteret koncept, blev integreret i forslaget. For så vidt angår større offentlige høringer iværksat af Kommissionen forud for vedtagelsen af rumstrategien for Europa i 2016 er de vigtigste budskaber som følger: Når det gælder Galileo og EGNOS, er der på verdensplan en tilstrækkelig grad af tilfredshed hos de interesserede parter med hensyn til gennemførelsen af EU's interventionslogik og resultaterne af programmerne i evalueringsperioden. Effektiviteten har været særligt tydelig i forbindelse med Galileos rumsegment og konsolideringen af stabiliteten og den høje performance inden for EGNOS-tjenesterne med idriftsættelsen af LPV-200-tjenesten og leveringen af APV-I-tjenester for 98,98 % af EU-medlemsstaternes landområder og Norge og Schweiz. Ikke desto mindre mener de interesserede parter, at forvaltningens effektivitet kunne forbedres, hvis den var mindre kompleks, hvilket ofte fører til dobbeltarbejde og forsinkelser. Derudover mener de interesserede parter, at forvaltningen bør tilpasses i fremtiden, når Galileo går ind i driftsfasen.

Vedrørende Copernicus anses den åbne datapolitik for at være en stor fordel. Copernicustjenesterne er værdsat af brugerne for så vidt angår produktets relevans, rettidighed og tilgængeligheden af produkter. Koordineringen af in situ-komponenten har vist gode resultater med en stigning i antallet af brugere og udarbejdelse af et større katalog med datasæt. Der skal dog stadig lægges mere vægt på udviklingen af in situ-komponenten i Copernicus og anvendelsen af in relevante situ-datasæt, med mulighed for at opnå merværdi ved at integrere forskellige kilder til jordobservationsdata. Forvaltningen af Copernicus anses for at fungere effektivt. Adgangen til in situ-data skal dog forbedres. Den manglende tilgængelighed af in situ-data forhindrer Copernicustjenesterne i at nå deres fulde potentiale. Målsætningerne for Copernicus er stadig hensigtsmæssige, men ifølge de interesserede parter bør der opstilles flere målsætninger (f.eks. antropogene CO2-emissioner, sikring af overholdelse af miljø- og klimabestemmelser, polarområder, bevarelse af kulturarven osv.). De nævnte også, at adgangen til sentineldata og integreringen af forskellige datakilder bør forbedres. For så vidt angår programmets EU-dimension var der stærk enighed blandt de interesserede parter om nødvendigheden af at sikre kontinuitet i EU's indsats, men det blev aftalt mellem de interesserede parter, at en afbrydelse eller tilbagetrækning af den eksisterende EU-foranstaltning ville få alvorlige konsekvenser for Galileo, EGNOS og Copernicus, som kunne bringe hele programmet i fare. •Indhentning og brug af ekspertbistand Der er blevet udarbejdet særlige rapporter: ·Som nævnt ovenfor blev der udført og forelagt en midtvejsevaluering af eksterne kontrahenter den 23. juni 2017. Den dannede grundlag for Kommissionens rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om status over Galileo og EGNOS og oprettelsen af GSA med henblik på at opfylde kravet i artikel 34 i GNSS-forordningen (EU) nr. 1285/2013 og artikel 26 i forordningen om Det Europæiske GNSS-Agentur (EU) nr. 912/2010. ·Der blev gennemført en undersøgelse af virkningerne af Galileo- og EGNOS-finansieringen i første kvartal af 2018. ·Som ligeledes anført ovenfor blev der udført og forelagt en midtvejsevaluering af Copernicus af eksterne kontrahenter den 23. juni 2017. Den dannede grundlag for Kommissionens rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om status over Copernicus med henblik på at opfylde kravet i artikel 32 i Copernicusforordningen (EU) nr. 377/2014. ·En undersøgelse af de socioøkonomiske fordele ved Copernicus blev gennemført og færdiggjort af eksterne kontrahenter i januar 2018. ·En undersøgelse af virkninger, omkostninger og fordele ved udviklingen af SST blev gennemført og forelagt af eksterne kontrahentet i maj 2018. ·For så vidt angår GOVSATCOM støttede Kommissionen sig på en gruppe af eksperter fra medlemsstaterne, Den Europæiske Rumorganisation og Det Europæiske Forsvarsagentur. Gruppen udarbejdede "GOVSATCOM High Level Civil-Military User Needs Document", ledsagede konsekvensanalyseprocessen, herunder GOVSATCOM-konsekvensanalysen fra PwC, som blev offentliggjort i februar 2018, og ydede Kommissionen ekspertise vedrørende satellitkommunikationsspørgsmål. Der blev stillet yderligere ekspertise til rådighed af branchen og de nationale myndigheder under høringen af de interesserede parter. ·Der er gennemført yderligere undersøgelser vedrørende specifikke spørgsmål (f.eks. adgang til rummet). Alle undersøgelser er offentligt tilgængelige i EU Bookshop. •Konsekvensanalyse I overensstemmelse med sin politik om "bedre lovgivning" har Kommissionen foretaget en konsekvensanalyse med henblik på oprettelsen af Unionens rumprogram. Konsekvensanalysen var baseret på tre specifikke mål: ·sikre bevarelse af de eksisterende ruminfrastrukturer og -tjenester og udvikling af nye eller forbedringer heraf ·fremme en innovativ europæisk rumsektor og ·opretholde EU's kapacitet til at sikre selvstændig adgang til rummet ved hjælp af en uafhængig EU-industri, garanteret adgang til EU's rumdata og -tjenester og anvendelse af disse på en sikker og forsvarlig måde. Med hensyn til finansieringen af rumprogrammet blev to løsningsmodeller vurderet.

"Referencescenariet" omfattede en nedsættelse (-15 %) af det nuværende budget under hensyntagen til Det Forenede Kongeriges udtrædelse af EU. Det foreslåede scenarie omfattede et stabilt finansieringsniveau, forøget med 50 % i forhold til det nuværende budget. Referencescenariet blev anset for at være utilstrækkeligt med henblik på at nå de ambitiøse målsætninger for Unionens rumprogram, som fremhævet i rumstrategien for Europa. For Galileos vedkommende ville en nedskæring af det aktuelle budget føre til en gradvis forringelse af systemets infrastrukturer og tjenester og til en endelig lukning af aktiviteterne i de efterfølgende årtier. Når det gælder EGNOS, ville systemet forblive operationelt, men uden at styrke Galileo som fastsat i GNSS-forordningen. Lignende konsekvenser kan forventes for Copernicus, eftersom den samlede Copernicusarkitektur næppe ville kunne fortsætte, endsige tillade nogen forbedringer, såfremt en fuldstændig udskiftning af de eksisterende satellitter ikke vil være mulig efter endt levetid. Det foreslåede scenarie ville sikre kontinuitet i operationerne og leveringen af tjenester, Galileos konstellation af 30 satellitter og den teknologiske udvikling, hvilket ville bidrage til udbygningen af anden generation samt støtte opblomstringen af applikationsmarkederne. Et stabilt finansieringsniveau for Copernicus ville gøre det muligt for Unionen at bevare sin selvstændighed og førerposition, når det gælder miljøovervågning, beredskabsstyring og støtte til grænseforvaltning og maritim sikkerhed, og at fastlægge et konfidensniveau for aftagerleddet med henblik på anvendelse og integrering af Copernicusdata og -informationer baseret på de eksisterende Copernicusinfrastrukturer og -tjenester. Det forventes, at videreførelsen af Galileo, EGNOS, Copernicus og SST, gennem tilvejebringelse af passende budgetressourcer, vil give betydelige socioøkonomiske og miljømæssige fordele, herunder skabelse af nye job. Slutbrugerne vil drage direkte fordel af en lang række nye applikationer, som vil forbedre den måde, folk rejser, arbejder og kommunikerer med hinanden på. Det forventes, at borgerne vil få gavn af mere moderne og miljøvenlige transporttjenester, hvilket vil føre til en mere effektiv og mindre forurenende trafikstyring. Mere effektive beredskabstjenester vil sikre en bedre og hurtigere indsats i nødsituationer, mens anvendelsen af avancerede GNSS-applikationer inden for landbruget sammen med jordobservationsdata vil sikre en mere holdbar fødevaretilgængelighed. For GOVSATCOM blev der foretaget en helt selvstændig konsekvensanalyse. Udvalget for Forskriftskontrol afgav den 29. september 2017 en positiv udtalelse. I analysen blev referencescenariet og fire løsningsmodeller gennemgået, som har en række fælles grundlæggende egenskaber, heriblandt fælles sikkerhedskrav, synergier ved sammenlægning af national efterspørgsel og EU-efterspørgsel, koordinering af udbud, civil-militær samordning, stordriftsfordele og effektivitetsgevinster, styrkelse af Unionens selvstændighed og industrielle konkurrenceevne. De fire løsningsmodeller afviger fra hinanden på udbudssiden ved at anvende enten nationale eller kommercielle SatCom-kapaciteter og -tjenester eller en blanding heraf. De varierer også, når det gælder eventuelle fremtidige erhvervelser af ruminfrastruktur, enten gennem et offentlig-privat partnerskab eller helt EU-ejede aktiver. Den valgte løsningsmodel optimerer fordelene ved de forskellige muligheder, overholder nærhedsprincippet og tager hensyn til de interesserede parters anbefalinger. Ved at samle civile og militære brugere på nationalt plan og EU-plan, finansiere tjenester via programmets budget og anvende både nationale og sikkerhedsgodkendte kommercielle aktiver muliggøres en hurtig iværksættelse af aktiviteterne, ligesom GOVSATCOM's fleksibilitet og dækning øges. Omkostningseffektive offentlig-private partnerskaber anses for bedst egnede, når det gælder eventuel fremtidig udvikling af ruminfrastruktur. En EU-ejet hub og sammenhængende sikkerhedskrav er uundværlige. I forbindelse med programmet præsenteredes et udkast til konsekvensanalyse (med undtagelse af GOVSATCOM, der var omfattet af en anden konsekvensanalyse) for Udvalget for Forskriftskontrol den 11. april 2018. Udvalget for Forskriftskontrol afgav den 13. april 2018 en negativ udtalelse. Udkastet blev efterfølgende ændret væsentligt med henblik på at tage højde for henstillingerne til forbedring, dvs.: ·tydeligere beskrivelse af de udfordringer, programmet står over for, herunder en bedre beskrivelse af udfordringernes oprindelse (politiske udfordringer, globale udfordringer, udfordringer baseret på erfaringer fra tidligere programmer) ·tydeligere forbindelser mellem disse udfordringer og programmets specifikke målsætninger ·tydeligere beskrivelse af programmets prioriteter, og hvordan de hænger sammen med udfordringer og målsætninger ·præciseringer vedrørende ændringerne i forvaltningen af programmet ·yderligere oplysninger om budgetbevillingerne til hovedaktiviteterne. Et nyt udkast blev forelagt for Udvalget for Forskriftskontrol den 25. april 2018. Udvalget afgav en positiv udtalelse den 3. maj 2018 med en henstilling om at forbedre to centrale aspekter af konsekvensanalysen. Efterfølgende, og i overensstemmelse med instruktionerne om at tage højde for disse bemærkninger forud for høringen af andre tjenestegrene, blev udkastet til konsekvensanalyse navnlig ændret på følgende områder: ·bedre beskrivelse af ansvarsfordelingen mellem Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet og Kommissionen ·yderligere forklaringer på det budget, der er afsat til kontinuitet og nye aktiviteter ·skarpere skelnen mellem de generelle målsætninger og de specifikke målsætninger. Udvalget for Forskriftskontrol afgav en positiv udtalelse om udkastet til konsekvensanalyse den 3. maj 2018. •Målrettet regulering og forenkling Som forklaret ovenfor er formålet med den foreslåede forordning at forenkle den gældende lovgivning betydeligt ved at samle nøglekomponenterne i Unionens rumprogram i en enkelt tekst og erstatte tre forordninger fra Europa-Parlamentet og Rådet og en afgørelse fra Europa-Parlamentet og Rådet, som på nuværende tidspunkt regulerer disse komponenter. •Grundlæggende rettigheder

Den foreslåede forordning indeholder de sædvanlige bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred. Den fastsætter navnlig, at enhver behandling af personoplysninger inden for rammerne af udførelsen af de opgaver og aktiviteter, der er omfattet af nærværende forordning, herunder af Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet, skal foregå i overensstemmelse med den relevante lovgivning om beskyttelse af personoplysninger. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Unionens bidrag til programmet fra og med 2021 udgør 16 mia. EUR i løbende priser. Det meste af budgettet vil blive gennemført gennem indirekte forvaltning takket være bidragsaftaler med de betroede enheder. De anslåede omkostninger til programmet er resultatet af omfattende analyser, der understøttes af de erfaringer, Kommissionen har opnået i forbindelse med forvaltningen af eksisterende foranstaltninger (Galileo, EGNOS, Copernicus og SST), og gennem forberedende undersøgelser og høringer af interesserede parter i forbindelse med GOVSATCOM. Kommissionens opnåede ekspertise er afgørende for at sikre foranstaltningernes kontinuitet. De anslåede behov for menneskelige ressourcer, som anført i finansieringsoversigten til denne forordning, afspejler behovet for fortsat ekspertise. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Den foreslåede forordning fastsætter, at programmet vil blive gennemført af Kommissionen ved hjælp af de arbejdsprogrammer, der er omhandlet i finansforordningens [artikel 108], under hensyntagen til udviklingen i brugernes behov og den teknologiske udvikling. Gennemførelsen af den foreslåede forordning skal overvåges på flere måder. For det første aflægger Kommissionen hvert år rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af programmet. Rapporten indeholder oplysninger vedrørende risikostyring, samlede omkostninger, årlige driftsomkostninger, resultaterne af udbudsprocedurer, indtægter, tidsplan og resultater. For det andet skal der defineres performanceindikatorer til overvågning af programmets gennemførelse og opfyldelse af forordningens målsætninger, idet modtagerne af EU-midler forpligtes til at fremlægge de relevante oplysninger. Der skal også indsamles data vedrørende udnyttelsen og brugen af forsknings- og innovationsresultater, bl.a. gennem overvågning af de midler, der tildeles med henblik på udbredelse af forsknings- og innovationsresultater, navnlig fra Horisont Europa. For det tredje skal programmet evalueres mindst én gang hvert fjerde år. Disse evalueringer skal gennemføres i god tid for at gøre det muligt at træffe hensigtsmæssige beslutninger. Evalueringerne vil blive foretaget i overensstemmelse med punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016, hvor de tre institutioner bekræftede, at evalueringer af eksisterende lovgivning og politik bør danne grundlag for konsekvensanalyser af muligheder for yderligere tiltag. Evalueringerne skal vurdere programmets konkrete virkning med udgangspunkt i programmets indikatorer/mål og en detaljeret analyse af, i hvilken grad programmet kan anses for at være relevant, effektivt og virkningsfuldt, og af om det giver tilstrækkelig EU-merværdi og er i overensstemmelse med andre EU-politikker. Evalueringerne vil omfatte tidligere erfaringer for at identificere eventuelle mangler/problemer eller muligheder for yderligere at forbedre foranstaltningerne eller deres resultater og hjælpe med at maksimere udnyttelsen/virkningerne heraf. Konklusionerne på evalueringerne samt Kommissionens bemærkninger meddeles Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Den foreslåede forordning består af 12 afsnit. Afsnit I indeholder generelle bestemmelser om bl.a. forordningens genstand, programmets komponenter, målene for det pågældende program og princippet om Unionens ejerskab af de aktiver, som skabes eller udvikles under programmet. Afsnit II indeholder bestemmelser om budgetbidrag og programmets mekanismer. Afsnit III fastsætter de finansielle bestemmelser, der gælder for programmet. Med hensyn til offentlige udbud er det nødvendigt på grund af kompleksiteten og de særlige forhold ved kontrakter, der skal indgås i rumsektoren, at fastsætte foranstaltninger vedrørende gennemførelsen af finansforordningen. De finansielle bestemmelser skal også gøre det muligt at tilgodese de varierende behov i programmets forskellige komponenter og de mange former for samarbejde og partnerskab mellem de interesserede parter, som skal anvendes. Afsnit IV vedrører forvaltningen af programmet. Det beskriver den rolle, som spilles af dette programs fire hovedaktører, dvs. Kommissionen, Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet, Den Europæiske Rumorganisation og medlemsstaterne, og forbindelserne mellem disse forskellige aktører.

Afsnit V omhandler sikkerhed, hvilket er særlig vigtigt i lyset af den strategiske karakter af flere af programmets komponenter og sammenhængen mellem rum- og sikkerhedsområdet. En høj grad af sikkerhed skal sikres og opretholdes ved at indføre effektive forvaltningsordninger, der i vid udstrækning er baseret på medlemsstaternes erfaringer og på de erfaringer, som Kommissionen har gjort i de seneste år. I lighed med alle andre programmer med en strategisk dimension skal rumprogrammet endvidere gennemgå en uafhængig sikkerhedsgodkendelse i henhold til passende standarder i denne henseende. Afsnit VI vedrører Galileo og EGNOS. Disse bestemmelser bygger for en stor del på de relevante bestemmelser i GNSS-forordningen (EU) nr. 1285/2013, men de er blevet opdateret og justeret efter behov, bl.a. under hensyntagen til at disse to systemer nu er i drift og indgår som komponenter i Unionens overordnede rumprogram. Afsnit VII vedrører Copernicus. Dette afsnit indeholder bestemmelser, som i høj grad svarer til bestemmelserne i den nuværende Copernicusforordning (EU) nr. 377/2014, men som ikke desto mindre afspejler en betydelig systemudvikling med fokus på behandlingen og forvaltningen af data og fastlæggelsen af et overordnet retsgrundlag. Afsnit VIII indeholder en beskrivelse af de øvrige komponenter i Unionens rumprogram, hovedsageligt SST og GOVSATCOM. Bestemmelserne om SST bygger på de allerede fastlagte bestemmelser i SST-afgørelse nr. 541/2014/EU, mens afsnittet om GOVSATCOM er helt nyt. I afsnit IX skifter Det Europæiske GNSS-Agentur navn til Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet, og visse af agenturets driftsbestemmelser, som i øjeblikket findes i forordning (EU) nr. 912/2010, ændres. Disse ændringer afspejler navnlig den nye rolle, som tildeles agenturet, hvis beføjelser er udvidet til at kunne omfatte alle komponenter i Unionens rumprogram. I afsnit X, XI og XII fastsættes forskellige bestemmelser, bestemmelser om delegation og gennemførelsesforanstaltninger og afsluttende bestemmelser. •Integration af klimaindsatsen I Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 blev der opstillet et mere ambitiøst mål for klimamainstreaming på tværs af alle EU-programmer med en målsætning om, at mindst 25 % af EU's udgifter skal bidrage til opnåelse af klimamålene. Dette programs bidrag til at opnå dette overordnede mål vil blive overvåget via et EU-klimamarkørsystem med en detaljeret opdeling, og i den forbindelse vil mere præcise metoder blive anvendt, såfremt de er til rådighed. Kommissionen vil fortsætte med at fremlægge oplysningerne årligt i form af forpligtelsesbevillinger inden for rammerne af det årlige budgetforslag. For at understøtte den fulde udnyttelse af programmets potentiale med hensyn til at bidrage til opnåelse af klimamålene vil Kommissionen søge at identificere relevante tiltag gennem hele programforløbet, fra forberedelse og gennemførelse til revision og evaluering. 2018/0236 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af Unionens rumprogram og Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet og om ophævelse af forordning (EU) nr. 912/2010, (EU) nr. 1285/2013, (EU) nr. 377/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 189, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger:

(1)Rumteknologi, -data og -tjenester er blevet uundværlige i europæernes hverdag og spiller en afgørende rolle, når det gælder om at bevare mange strategiske interesser. Unionens rumindustri er allerede en af de mest konkurrencedygtige i verden. Nye aktører og udviklingen af nye teknologier revolutionerer imidlertid de traditionelle industrimodeller. Det er derfor afgørende, at Unionen forbliver en førende international spiller med stor handlefrihed på rumområdet, at den stimulerer den videnskabelige og tekniske udvikling og fremmer rumsektorindustriens konkurrencedygtighed og innovationskapacitet inden for Unionen, navnlig små og mellemstore virksomheder, nyetablerede virksomheder og innovative virksomheder. (2)Udviklingen i rumsektoren har historisk set været forbundet med sikkerhed. I mange tilfælde tjener udstyr, komponenter og instrumenter, der anvendes i rumsektoren, et dobbelt formål. De muligheder, som rummet giver, når det gælder sikkerheden for Unionen og dens medlemsstater, bør derfor udnyttes. (3)Unionen har udviklet sine egne ruminitiativer og -programmer siden slutningen af 1990'erne, nemlig den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste (EGNOS) og efterfølgende Galileo og Copernicus, der imødekommer EU-borgernes behov og kravene som følge af offentlige politikker. Ikke blot bør videreførelsen af disse initiativer sikres, men de skal også forbedres, så de bliver ved med at være førende, når det gælder udviklingen af ny teknologi og omstillinger inden for digital teknologi og informations- og kommunikationsteknologi, opfylder brugernes nye behov og er i stand til at opfylde politiske prioriteter såsom klimaændringer, herunder kontrol med udviklingen i Arktis, og sikkerhed og forsvar. (4)Unionen er nødt til at sikre sin handlefrihed og selvstændighed for at få adgang til rummet og kunne anvende det på en sikker måde. Det er derfor af afgørende betydning, at den opretholder en selvstændig, pålidelig og omkostningseffektiv adgang til rummet, navnlig for så vidt angår kritisk infrastruktur og teknologi, offentlig sikkerhed og sikkerheden for Unionen og dens medlemsstater. Kommissionen bør derfor have mulighed for at samle opsendelsestjenester på europæisk plan, både af hensyn til egne og, efter anmodning, andre enheders behov, herunder medlemsstaterne, i overensstemmelse med bestemmelserne i traktatens artikel 189, stk. 2. Det er også afgørende, at Unionen fortsat har moderne, effektive og fleksible opsendelsesinfrastrukturfaciliteter. Ud over de foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne og Den Europæiske Rumorganisation, bør Kommissionen overveje, hvordan sådanne faciliteter kan støttes. Navnlig i tilfælde, hvor er behov for vedligeholdelse eller opgradering af jordbaseret infrastruktur, som kræves til opsendelsesaktiviteter i overensstemmelse med behovene i programmet, bør sådanne tilpasninger kunne finansieres delvist inden for rammerne af programmet i henhold til finansforordningen, og såfremt der kan dokumenteres en klar EU-værdi, med henblik på at forbedre programmets omkostningseffektivitet. (5)For at styrke konkurrenceevnen inden for Unionens rumindustri og opbygge kapacitet til at udforme, bygge og drive sine egne systemer bør Unionen støtte etablering, vækst og udvikling i hele rumindustrien. Skabelsen af en forretnings- og innovationsvenlig model bør støttes på europæisk, regionalt og nationalt plan ved at oprette rumcentre, der samler rumsektoren, den digitale sektor og brugersektoren. Unionen bør fremme EU-baserede rumvirksomheders muligheder for at ekspandere og få succes, bl.a. ved at hjælpe dem med at få adgang til risikovillig kapital som følge af manglen i Unionen på passende adgang til privatkapital for nystartede virksomheder inden for rumsektoren, og ved at skabe innovationspartnerskaber (modellen med første kontrakt). (6)Unionens rumprogram ("programmet") har på grund af sin dækning og muligheden for at bidrage til løsningen af de globale udfordringer en stærk international dimension. Kommissionen bør derfor kunne styre og koordinere aktiviteter på den internationale scene på Unionens vegne, især med henblik på at forsvare Unionens og medlemsstaternes interesser i internationale fora, bl.a. inden for frekvenser, for at fremme Unionens teknologi og industri, og for at fremme samarbejdet inden for uddannelse, under hensyntagen til behovet for at sikre gensidige rettigheder og forpligtelser for parterne. Det er især vigtigt, at Unionen repræsenteres af Kommissionen i organerne under det internationale Cospas-Sarsat-program eller i de relevante sektorspecifikke FN-organer, bl.a. Fødevare- og Landbrugsorganisationen, samt Den Meteorologiske Verdensorganisation. (7)Kommissionen bør sammen med medlemsstaterne og den højtstående repræsentant fremme ansvarlig adfærd i rummet og det ydre rum og undersøge muligheden for tiltrædelse til de relevante FN-konventioner. (8)Programmets målsætninger minder om målsætningerne for andre EU-programmer, navnlig Horisont Europa, InvestEU-fonden, Den Europæiske Forsvarsfond og fonde omfattet af forordning (EU) [forordningen om fælles bestemmelser]. Derfor bør der regnes med kumuleret finansiering fra disse programmer, forudsat at de dækker samme udgiftsposter, navnlig via ordninger med supplerende finansiering fra EU's programmer, hvis forvaltningsmetoderne tillader det - enten i rækkefølge, skiftevis eller ved kombination af midler, herunder til fælles finansiering af foranstaltninger, der om muligt giver mulighed for innovationspartnerskaber og blandede operationer. Under gennemførelsen af programmet bør Kommissionen derfor fremme synergier med andre relaterede EU-programmer, der om muligt vil skabe adgang til risikovillig kapital, innovationspartnerskaber og kumuleret eller blandet finansiering. (9)De politiske målsætninger for dette program vil også blive behandlet som områder, der kan støttes med finansierings- og investeringsforanstaltninger ved hjælp af finansielle instrumenter og budgetgaranti under InvestEU-fonden, navnlig inden for politikområderne bæredygtig infrastruktur og forskning samt innovation og digitalisering. Den finansielle støtte bør anvendes til at imødegå markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold på en forholdsmæssig måde, og foranstaltninger bør ikke overlappe eller fortrænge privat finansiering eller fordreje konkurrencen på det indre marked. Foranstaltningerne bør have en tydelig merværdi på EU-plan. (10)Kohærens og synergier mellem Horisont Europa og programmet vil fremme en konkurrencedygtig og innovativ europæisk rumsektor, styrke Europas selvstændighed i forbindelse med adgang til og anvendelse af rummet i et sikkert miljø og styrke Europas rolle som en global aktør. Banebrydende løsninger i Horisont Europa vil blive støttet af data og tjenester, som via programmet stilles til rådighed for forsknings- og innovationssamfundet. (11)Det er vigtigt, at Unionen ejer alle materielle og immaterielle aktiver, som skabes eller udvikles gennem offentlige udbud, som den finansierer som en del af rumprogrammet. For at sikre, at alle grundlæggende rettigheder vedrørende ejendomsret respekteres fuldt ud, bør der indgås de nødvendige aftaler med alle nuværende ejere. Sådan EU-ejendomsret bør ikke udelukke, at Unionen i overensstemmelse med denne forordning, og hvor det skønnes hensigtsmæssigt på grundlag af en konkret vurdering, stiller disse aktiver til rådighed for tredjeparter eller råder over dem. (12)I denne forordning fastlægges der en finansieringsramme for programmet, som skal udgøre det primære referencebeløb for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning. (13)For at understrege betydningen af at tage hånd om klimaændringer i overensstemmelse med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen og for at nå FN's mål for bæredygtig udvikling vil programmet bidrage til at integrere klimaindsatsen og til opnåelsen af det overordnede mål, nemlig at 25 % af udgifterne i EU-budgettet skal gå til finansiering af støtte til klimamål. Relevante foranstaltninger vil blive identificeret under forberedelserne og gennemførelsen af programmet og revurderet som led i de relevante evaluerings- og revisionsprocesser. (14)Alle indtægter fra programmet bør tilfalde Unionen for delvis at kompensere for de investeringer, der allerede er foretaget, og disse indtægter bør anvendes til at støtte målsætningerne for programmet. Af samme årsag bør der kunne fastsættes en ordning for fordeling af indtægterne i kontrakter, der indgås med den private sektor. (15)Da programmet i princippet er finansieret af Unionen, bør de offentlige kontrakter, der indgås under programmet, være i overensstemmelse med Unionens regler. I den forbindelse bør Unionen også være ansvarlig for at definere de mål, der bør forfølges med hensyn til offentlige udbud. (16)Programmet bygger på kompleks teknologi, som er under konstant udvikling. Brugen af sådanne teknologier medfører usikkerhed og risici for offentlige kontrakter, der indgås i forbindelse med dette program, især hvis disse kontrakter vedrører udstyr eller tjenester på lang sigt. Derfor bør der fastsættes specifikke foranstaltninger vedrørende offentlige kontrakter ud over bestemmelserne i finansforordningen. Det bør således være muligt at tildele en kontrakt i form af en kontrakt med betingede ordrer, indgå en tillægsaftale på særlige vilkår under gennemførelsen af kontrakten eller foreskrive et minimum af underentreprise. På grund af de tekniske usikkerheder, som kendetegner de forskellige komponenter i programmet, kan priserne på offentlige kontrakter ikke altid vurderes præcist, hvorfor det bør være muligt at indgå kontrakter uden at angive nogen fast og endelig pris og at fastsætte klausuler til beskyttelse af Unionens finansielle interesser. (17)For at opfylde målene for programmet er det vigtigt eventuelt at kunne trække på de kapaciteter, der tilbydes af offentlige og private enheder i EU, som er aktive på rumområdet, og at være i stand til at arbejde på internationalt plan med tredjelande eller internationale organisationer. Derfor bør der fastsættes bestemmelser, som giver mulighed for at anvende alle de relevante værktøjer i finansforordningen (navnlig tilskud, priser og finansielle instrumenter), forskellige forvaltningsmetoder (såsom direkte og indirekte forvaltning, offentlig-private partnerskaber og fællesforetagender) og fælles udbudsprocedurer. (18)Navnlig når det gælder tilskud, har erfaringen vist, at bruger- og markedsudbredelse og generelle outreachaktiviteter, som foregår decentralt, fungerer bedre end topstyrede tiltag fra Kommissionen. Vouchere, som er en form for finansiel støtte ydet af støttemodtagere til tredjeparter, er blandt de foranstaltninger, som har haft størst succes i forhold til nye markedsaktører og små og mellemstore virksomheder. De hæmmes dog af det loft over finansiel støtte, der er fastsat i finansforordningen. Derfor bør dette loft sættes op i forbindelse med EU's rumprogram for at holde trit med det voksende potentiale inden for markedsapplikationer i rumsektoren. (19)Finansieringstyper og gennemførelsesmetoder i medfør af denne forordning bør vælges på grundlag af, om de giver mulighed for at nå de specifikke målsætninger for aktionerne og give resultater, idet der navnlig tages hensyn til kontrolomkostningerne, den administrative byrde og den forventede risiko for manglende overholdelse. Dette bør omfatte overvejelser vedrørende anvendelsen af faste beløb, faste takster og enhedsomkostninger, samt finansiering, der ikke er direkte knyttet til omkostningerne, som omhandlet i finansforordningens [artikel 125, stk. 1]. (20)Forordning (EU, Euratom) nr. [den nye finansforordning] ("finansforordningen") finder anvendelse på dette program. Deri fastsættes regler for gennemførelsen af Unionens budget, herunder for tilskud, priser, udbud, indirekte gennemførelse, finansiel bistand, finansielle instrumenter og budgetgarantier.

(21)I henhold til [reference to be updated as appropriate according to a new decision on OCTs: artikel 88 i Rådets afgørelse .../.../EU] bør personer og enheder, som er etableret i oversøiske lande og territorier (OLT'er), kunne modtage finansiering under overholdelse af de regler og målsætninger, der gælder for programmet, og eventuelle ordninger, som finder anvendelse på den medlemsstat, som det pågældende oversøiske land eller territorium hører under. (22)Horisontale finansielle bestemmelser, der vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet med hjemmel i artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder anvendelse på denne forordning. Disse regler er fastlagt i finansforordningen og regulerer navnlig proceduren for opstillingen og gennemførelsen af budgettet ved hjælp af tilskud, udbud, priser og indirekte gennemførelse og sikrer kontrol med de finansielle aktørers ansvar. Regler, der vedtages med hjemmel i artikel 322 i TEUF, vedrører også beskyttelsen af EU's budget i tilfælde af generelle mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet, idet overholdelsen heraf er en væsentlig forudsætning for forsvarlig økonomisk forvaltning og effektiv EU-finansiering. (23)Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger, herunder ved forebyggelse, påvisning, korrektion og undersøgelse af uregelmæssigheder og svig, tilbagesøgning af tabte, uberettiget udbetalte eller ukorrekt anvendte midler og efter omstændighederne ved anvendelse af administrative sanktioner, jf. finansforordningen, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EC, Euratom) nr. 2988/95 , Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og Rådets forordning (EU) 2017/1939 . Navnlig kan Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), jf. forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96, foretage administrative undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet for at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller andre ulovlige forhold, der skader Unionens finansielle interesser. Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) kan, jf. forordning (EU) 2017/1939, efterforske og retsforfølge svig og andre strafbare handlinger, der skader Unionens finansielle interesser, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 . I henhold til finansforordningen skal personer eller enheder, som modtager EU-midler, samarbejde fuldt ud om at beskytte Unionens finansielle interesser, give Kommissionen, OLAF, EPPO og Den Europæiske Revisionsret de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikre, at tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, giver tilsvarende rettigheder. (24)Tredjelande, der indgår i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), kan deltage i Unionens programmer inden for rammerne af det samarbejde, der er etableret ved EØS-aftalen, hvori det bestemmes, at programmerne kan gennemføres ved beslutning, der træffes i henhold til denne aftale. Tredjelande kan også deltage med hjemmel i andre retsforskrifter. Der bør indsættes en særlig bestemmelse i denne forordning for at tildele de fornødne rettigheder og den fornødne adgang til den ansvarlige anvisningsberettigede, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og Den Europæiske Revisionsret, således at de i fuld udstrækning kan udøve deres respektive beføjelser. (25)En forsvarlig offentlig forvaltning af programmet kræver en streng fordeling af ansvarsområder og opgaver mellem de forskellige involverede enheder med henblik på at undgå dobbeltarbejde og reducere omkostningsoverskridelser og forsinkelser. (26)Medlemsstaterne har længe været aktive på rumområdet. De har systemer, infrastruktur, nationale agenturer og organer med tilknytning til rummet. De kan derfor yde et stort bidrag til programmet, navnlig dets gennemførelse, og bør pålægges at samarbejde fuldt ud med Unionen for at fremme programmets tjenester og applikationer. Kommissionen bør kunne mobilisere de midler, som medlemsstaterne råder over, og vil kunne overdrage ikke-lovgivningsmæssige opgaver i forbindelse med gennemførelsen af programmet til medlemsstaterne og få gavn af deres bistand. Derudover bør de pågældende medlemsstater træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre beskyttelsen af jordstationer placeret på deres områder. Medlemsstaterne og Kommissionen bør desuden samarbejde indbyrdes og med relevante internationale organer og lovgivningsmyndigheder for at sikre, at de frekvenser, der er nødvendige for programmet, er tilgængelige og beskyttede for at muliggøre den fulde udvikling og gennemførelse af applikationer, der er baseret på de tjenester, der tilbydes, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 243/2012/EU af 14. marts 2012 om indførelse af et flerårigt radiofrekvenspolitikprogram. (27)Som fortaler for Unionens overordnede interesser påhviler det Kommissionen at gennemføre programmet, påtage sig det overordnede ansvar og fremme anvendelsen heraf. Med henblik på at optimere de interesserede parters ressourcer og kompetencer bør Kommissionen kunne uddelegere visse opgaver. Endvidere er Kommissionen bedst egnet til at fastlægge de vigtigste tekniske og operationelle specifikationer, der er nødvendige for at kunne gennemføre udviklingen af systemer og tjenester. (28)Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet ("agenturet"), der erstatter og afløser Det Europæiske GNSS-Agentur, oprettet ved forordning (EU) nr. 912/2010, har til opgave at bidrage til programmet, navnlig for så vidt angår sikkerhed. Visse opgaver, som er knyttet til programmets sikkerhed og dets fremme, bør derfor overgå til agenturet. Agenturet bør, navnlig hvad angår sikkerhed, og på grund af sin erfaring på området være ansvarlig for sikkerhedsgodkendelsesopgaverne i forbindelse med alle EU-foranstaltninger inden for rumsektoren. Endvidere bør det varetage opgaver, som Kommissionen tillægger det ved hjælp af en eller flere uddelegeringsaftaler, som omfatter forskellige andre specifikke opgaver i forbindelse med programmet. (29)Den Europæiske Rumorganisation er en international organisation med omfattende ekspertise på rumområdet, som indgik en rammeaftale med Det Europæiske Fællesskab i 2004. Den er derfor en vigtig partner i gennemførelsen af programmet, som der bør etableres passende forbindelser med. I den forbindelse er det vigtigt at indgå en partnerskabsrammeaftale med Den Europæiske Rumorganisation i overensstemmelse med finansforordningen, der fastsætter alle finansielle forbindelser mellem Kommissionen, agenturet og Den Europæiske Rumorganisation og sikrer sammenhæng og overensstemmelse med rammeaftalen med Den Europæiske Rumorganisation, særlig artikel 5. Eftersom Den Europæiske Rumorganisation ikke er et EU-organ og ikke er omfattet af EU-retten, er det imidlertid afgørende med henblik på at beskytte Unionens og dens medlemsstaters interesser, at en sådan aftale gøres betinget af indførelsen af særlige driftsregler for Den Europæiske Rumorganisation. Aftalen bør også indeholde alle de bestemmelser, der er nødvendige for at beskytte Unionens finansielle interesser. (30)EU-Satellitcentret, der fungerer som en europæisk selvstændig kapacitet og leverer produkter og tjenesteydelser, som hidrører fra udnyttelsen af relevante rumaktiver og supplerende data, herunder satellitbilleder og luftfotos, er afgørende for en styrkelse af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. I den forbindelse vil EU-Satellitcentret opnå størst mulig synergi og komplementaritet med andre EU-aktiviteter, navnlig programmet og dets komponenter. (31)Med henblik på en strukturel integrering af brugerrepræsentationen i forvaltningen af GOVSATCOM og en aggregering af brugernes behov og krav på tværs af nationale og civil-militære grænser bør de relevante EU-enheder, som er tæt på brugerne, såsom Det Europæiske Forsvarsagentur, Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, EU-Fiskerikontrolagenturet, Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde, Den Militære Planlægnings- og Gennemførelseskapabilitet/Den Civile Planlægnings- og Gennemførelseskapacitet og Det Europæiske Beredskabskoordineringscenter, have koordinerende funktioner for så vidt angår specifikke brugergrupper. På et aggregeret plan bør henholdsvis agenturet og Det Europæiske Forsvarsagentur repræsentere de civile og militære brugersamfund og kunne overvåge operationel brug, efterspørgsel, kravsoverholdelse og nye behov og krav. (32)På grund af vigtigheden af rumrelaterede aktiviteter for Unionens økonomi og europæernes hverdag, den dobbelte anvendelse, der kendetegner systemerne, og de applikationer, der er baseret på disse systemer, bør det være en hovedprioritet for programmet at opnå og fastholde en høj grad af sikkerhed, navnlig for at beskytte Unionens og medlemsstaternes interesser, herunder i forbindelse med klassificerede og andre følsomme ikkeklassificerede informationer. (33)Kommissionen og den højtstående repræsentant bør i overensstemmelse med deres respektive beføjelser garantere programmets sikkerhed i overensstemmelse med denne forordning og, hvor det er relevant, Rådets afgørelse 2014/496/FUSP. (34)Sikkerhedsforvaltningen i forbindelse med programmet bør bygge på tre centrale principper. For det første er det bydende nødvendigt, at medlemsstaternes omfattende og enestående erfaring i sikkerhedsspørgsmål tages i betragtning i videst muligt omfang. For det andet skal de operationelle funktioner være adskilt fra sikkerhedsgodkendelsesfunktionerne for at forhindre interessekonflikter og eventuelle mangler ved anvendelsen af sikkerhedsreglerne. For det tredje er den enhed, som er ansvarlig for at forvalte alle eller nogle af programmets komponenter, også bedst placeret til at forvalte sikkerheden i forbindelse med de opgaver, den har fået overdraget. En forsvarlig sikkerhedsforvaltning kræver også, at rollerne er fordelt hensigtsmæssigt mellem de forskellige aktører. Som ansvarlig for programmet bør Kommissionen fastlægge de generelle sikkerhedskrav, som er gældende for hver af programmets komponenter. (35)På baggrund af programmets unikke karakter og kompleksitet og dets tilknytning til sikkerhedsområdet bør anerkendte og veletablerede principper følges med henblik på sikkerhedsgodkendelse. Det er derfor absolut nødvendigt, at sikkerhedsgodkendelsesaktiviteterne gennemføres med kollektivt ansvar for sikkerheden i Unionen og dens medlemsstater, idet man forsøger at skabe konsensus og inddrage alle aktører i forbindelse med sikkerhedsspørgsmål, og at der indføres en procedure for permanent risikoovervågning. Det er også nødvendigt, at de tekniske sikkerhedsgodkendelsesaktiviteter varetages af fagfolk, der er behørigt kvalificerede med hensyn til godkendelse af komplekse systemer, og som har en passende sikkerhedsgodkendelse. (36)For at garantere sikker udveksling af informationer bør der fastsættes passende regler for at sikre ækvivalens af sikkerhedsreglerne for de forskellige offentlige og private enheder samt fysiske personer, som deltager i programmets gennemførelse. (37)Et af programmets vigtigste mål består i at garantere dets sikkerhed og strategiske selvstændighed og styrke dets evne til at handle inden for en lang række sektorer, navnlig sikkerhedsområdet, og at udnytte de muligheder, som rummet tilbyder, når det gælder sikkerheden i Unionen og dens medlemsstater. Denne målsætning kræver strenge regler for, hvilke enheder der er berettigede til at deltage i aktiviteter finansieret under programmet, hvor der kræves adgang til EU's klassificerede informationer (EUCI) eller til følsomme ikkeklassificerede informationer. (38)Et stigende antal vigtige økonomiske sektorer, navnlig inden for transport, telekommunikation, landbrug og energi, anvender i stadig højere grad satellitnavigationssystemer, for slet ikke at tale om synergierne med de aktiviteter, som er tilknyttet sikkerheds- og forsvarsområdet i Unionen og dens medlemsstater. Ved at sikre fuld kontrol over den satellitbaserede navigation bør Unionens teknologiske uafhængighed således kunne sikres, også på længere sigt for de enkelte dele af infrastrukturen, på samme måde som dens strategiske selvstændighed. (39)Galileo har til formål at etablere og drive den første globale infrastruktur for satellitbaseret navigation og positionsbestemmelse, der er rettet specifikt mod civile formål, som kan bruges af en række offentlige og private aktører i Europa og på verdensplan. Galileo fungerer uafhængigt af andre eksisterende eller eventuelle fremtidige systemer og bidrager dermed bl.a. til Unionens strategiske selvstændighed. Anden generation af systemet bør lanceres gradvist inden 2030, i første omgang med reduceret operationel kapacitet. (40)Formålet med EGNOS er at forbedre kvaliteten af åbne signaler fra eksisterende globale satellitnavigationssystemer, navnlig dem, der udsendes af Galileosystemet. De tjenester, som EGNOS leverer, bør som en prioritet dække medlemsstaternes territorier, der geografisk er beliggende i Europa, herunder i denne forbindelse Azorerne, De Kanariske Øer og Madeira, hvor målet er at dække disse territorier inden udgangen af 2025. EGNOS-tjenesternes geografiske dækning kan, såfremt det er teknisk gennemførligt og, for så vidt angår livskritiske tjenester, på grundlag af internationale aftaler udvides til andre dele af verden. Uden at dette berører forordning [2018/XXXX] [EASA-forordningen] og den nødvendige overvågning af Galileo-tjenesternes kvalitet for så vidt angår flyvekontrolformål, bør det bemærkes, at de signaler, der udsendes af Galileo, effektivt kan anvendes til at lette positioneringen af luftfartøjer, men kun lokale eller regionale forstærkende systemer som f.eks. EGNOS i Europa kan udgøre lufttrafikstyringstjenester (ATM) og luftfartstjenester (ANS).

(41)Det er vigtigt at sikre kontinuiteten, bæredygtigheden og den fremtidige tilgængelighed af de tjenester, der leveres af Galileo- og EGNOS-systemerne. I et miljø under forandring og på et marked i hastig udvikling bør de fortsat udvikles, og der skal forberedes nye generationer af disse systemer. (42)For at maksimere udnyttelsen heraf bør Galileos åbne tjeneste og højpræcisionstjeneste og EGNOS' åbne tjeneste og "Safety of Life"-tjeneste være gratis for brugerne. (43)Udtrykket "forretningsmæssig tjeneste", som anvendes i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1285/2013 af 11. december 2013 om etablering og drift af de europæiske satellitbaserede navigationssystemer og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 876/2002 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008, er ikke længere relevant på baggrund af udviklingen i denne tjeneste. I stedet bør der identificeres to særskilte tjenester, nemlig højpræcisionstjenesten og autentificeringstjenesten. (44)Med henblik på at optimere anvendelsen af de leverede tjenester bør tjenester fra Galileo og EGNOS være kompatible og interoperable indbyrdes og så vidt muligt med andre satellitnavigationssystemer samt med traditionelle radionavigationsmetoder, såfremt sådan kompatibilitet og interoperabilitet er fastsat i en international aftale, uden at dette berører Unionens målsætning om strategisk selvstændighed. (45)I betragtning af betydningen for Galileo og EGNOS af deres jordbaserede infrastruktur og dens indvirkning på deres sikkerhed bør fastlæggelsen af placeringen af denne infrastruktur afgøres af Kommissionen. Ibrugtagningen af systemernes jordinfrastruktur bør fortsat følge en åben og gennemsigtig proces. (46)For at udnytte de socioøkonomiske fordele ved Galileo og EGNOS bedst muligt, navnlig på sikkerhedsområdet, bør anvendelsen af tjenester fra EGNOS og Galileo fremmes i forbindelse med andre EU-politikker, hvor det er berettiget og gavnligt. (47)Copernicus bør sikre selvstændig adgang til miljøviden og nøgleteknologier i forbindelse med jordobservations- og geoinformationstjenester og dermed sætte Unionen i stand til at opnå uafhængig beslutningstagning og handling inden for bl.a. miljø, klimaændringer, civilbeskyttelse, sikkerhed samt den digitale økonomi. (48)Copernicus bør bygge på og sikre kontinuitet med aktiviteterne og resultaterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 377/2014 om oprettelse af Unionens jordobservations- og overvågningsprogram (Copernicus) samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 911/2010 om det europæiske jordovervågningsprogram (GMES) og dets første operationelle aktiviteter, som oprettede forgængerprogrammet for global miljø- og sikkerhedsovervågning (GMES) og fastsatte reglerne for gennemførelse af dets første operationelle aktiviteter, under hensyntagen til den seneste udvikling inden for forskning, teknologiske fremskridt og innovationer med indvirkning på jordobservationsområdet samt udviklingen inden for big data-analyse og kunstig intelligens og relaterede strategier og initiativer på EU-plan . Copernicus bør så vidt muligt udnytte kapaciteten vedrørende rumbaserede observationer i medlemsstaterne, Den Europæiske Rumorganisation, EUMETSAT samt andre enheder, herunder kommercielle initiativer i Europa, og dermed bidrage til udviklingen af en levedygtig kommerciel rumfartssektor i Europa. Hvis det er relevant og muligt, bør det også udnytte de tilgængelige in situ- og hjælpedata, som hovedsageligt leveres af medlemsstaterne i overensstemmelse med direktiv 2007/2/EF . Kommissionen bør samarbejde med medlemsstaterne og Det Europæiske Miljøagentur for at sikre effektiv adgang til og anvendelse af in situ-datasættene for Copernicus. (49)Copernicus bør gennemføres i overensstemmelse med målsætningerne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/37/EU af 26. juni 2013 om ændring af direktiv 2003/98/EF om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer, navnlig gennemsigtighed, at skabe betingelser, der fremmer udviklingen af tjenesteydelser, og at bidrage til økonomisk vækst og jobskabelse i Unionen. Copernicusdata og Copernicusinformationer bør være gratis og frit tilgængelige. (50)Copernicus er et brugerdrevet program. Udviklingen af programmet bør derfor være baseret på Copernicuskernebrugernes skiftende krav, idet det samtidig erkendes, at der er dukket nye brugergrupper op, både private og offentlige. Copernicus bør tage udgangspunkt i en analyse af mulighederne for at imødekomme nye brugerbehov, herunder behovene i forbindelse med gennemførelsen og overvågningen af EU's politikker, som kræver en vedvarende og effektiv inddragelse af brugerne, navnlig hvad angår definitionen og valideringen af kravene. (51)Copernicus er allerede operationel. Derfor er det vigtigt at sikre kontinuitet i de infrastrukturer og tjenester, der allerede er etableret, og samtidig tilpasse sig de skiftende markedsforhold, navnlig fremkomsten af private aktører i rummet ("New Space") og den samfundspolitiske udvikling, hvor der er behov for en hurtig indsats. Dette kræver en omdefinering af den funktionelle struktur i Copernicus for bedre at afspejle overgangen fra første fase af de operationelle tjenester til leveringen af avancerede og mere målrettede tjenester til nye brugergrupper og skabelse af merværdi i efterfølgende markedsled. Til dette formål bør der i forbindelse med den videre gennemførelse anvendes en tilgang, der følger dataværdikæden, dvs. dataindsamling, data- og informationsbehandling, -distribution og -udnyttelse, ibrugtagnings- og markedsføringsaktiviteter, mens der i den strategiske planlægningsproces under Horisont Europa vil blive peget på forsknings- og innovationsaktiviteter, der bør gøre brug af Copernicus. (52)Med hensyn til dataindsamling bør aktiviteterne under Copernicus tage sigte på at fuldende og opretholde den eksisterende ruminfrastruktur, forberede den langsigtede udskiftning af satellitter, når de er udtjent, samt iværksætte nye missioner vedrørende nye observationssystemer, der skal bidrage til at imødegå udfordringen med globale klimaændringer (f.eks. overvågning af antropogene CO2-emissioner og andre drivhusgasemissioner). I forbindelse med aktiviteterne under Copernicus bør den globale overvågning udvides over polarområderne, og man bør støtte sikring af overholdelse af miljøbestemmelser, lovbestemt miljøovervågning og -rapportering og innovative miljøapplikationer (f.eks. til afgrødeovervågning, vandforvaltning og forbedret brandovervågning). I den forbindelse bør Copernicus mobilisere og drage størst mulig fordel af de investeringer, der er foretaget i løbet af den foregående finansieringsperiode (2014-2020), og samtidig udforske nye operationelle og forretningsmæssige modeller, som kan supplere Copernicus-kapaciteterne yderligere. Copernicus bør også bygge videre på vellykkede partnerskaber med medlemsstaterne med henblik på at videreudvikle sin sikkerhedsdimension under passende styringsforanstaltninger for at imødekomme udviklingen i brugerbehovene på sikkerhedsområdet. (53)Som en del af data- og informationsbehandlingsfunktionen bør Copernicus sikre langsigtet bæredygtighed og yderligere udvikling af de centrale Copernicustjenester, formidle information for at opfylde den offentlige sektors behov og Unionens internationale forpligtelser og optimere mulighederne for kommerciel udnyttelse. Copernicus bør navnlig levere informationer om atmosfæriske tilstande på lokalt, nationalt, europæisk og globalt niveau, informationer om oceanernes tilstand, informationer til støtte for landovervågning for at støtte gennemførelsen af lokale, nationale og EU-politikker, informationer til støtte for modvirkning af og tilpasning til klimaændringer, geospatiale informationer til støtte for beredskabsstyring, herunder gennem forebyggende aktiviteter, sikring af overholdelse af miljøbestemmelser samt civilsikkerhed, herunder støtte til Unionens optræden udadtil. Kommissionen bør fastlægge passende aftalemæssige arrangementer, der fremmer bæredygtig levering af tjenester. (54)I forbindelse med gennemførelsen af Copernicus-tjenesterne kan Kommissionen drage nytte af kompetente enheder, relevante EU-agenturer, grupperinger eller konsortier af nationale organer eller ethvert andet relevant organ, der kunne være berettiget til en bidragsaftale. Ved udvælgelsen af disse enheder bør Kommissionen sikre, at der ikke er nogen forstyrrelser i operationerne og leveringen af tjenester, og at de pågældende enheder for så vidt angår sikkerhedsfølsomme data har kapacitet til tidlig varsling og kriseovervågning inden for rammerne af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) og navnlig den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP). (55)Gennemførelsen af Copernicustjenesterne bør fremme offentlighedens anvendelse af tjenesterne, da brugerne vil kunne forudse tjenesternes tilgængelighed og udvikling, og samarbejdet med medlemsstater og andre parter. Til dette formål bør Kommissionen og dens betroede enheder, der leverer tjenester, arbejde tæt sammen med forskellige brugersamfund i hele Europa om at videreudvikle Copernicustjeneste- og -informationsporteføljen for at sikre, at nye behov i den offentlige sektor og nye politiske behov tilgodeses, hvorved anvendelsen af jordobservationsdata kan optimeres. Kommissionen og medlemsstaterne bør samarbejde om at udvikle in situ-komponenten i Copernicus og fremme sammenlægningen af in situ-datasæt med rumdatasæt for at opnå forbedrede Copernicustjenester. (56)De data og informationer, der produceres i forbindelse med Copernicus, bør stilles til rådighed på et fuldstændigt, åbent og gratis grundlag, med forbehold af passende betingelser og begrænsninger, for at fremme anvendelse og deling heraf og for at styrke europæiske markeder for jordobservation, navnlig i aftagerleddet, og dermed skabe vækst og beskæftigelse i Unionen. Herigennem bør der fortsat leveres data og informationer med høj sammenhæng, kontinuitet, pålidelighed og kvalitet. Dette kræver en omfattende og brugervenlig adgang til behandling og udnyttelse af Copernicusdata og -informationer med forskellig relevans, hvor Kommissionen fortsat bør følge en integreret tilgang på både EU- og medlemsstatsplan, hvilket også giver mulighed for integration med andre data- og informationskilder. Copernicus bør yderligere fremme sine data- og informationsadgangstjenester (DIAS) i medlemsstaterne og skabe synergier med deres aktiver for at maksimere og styrke udbredelsen på markedet af Copernicusdata og -informationer. (57)Kommissionen bør arbejde sammen med dataleverandører for at aftale licensbetingelser for tredjepartsdata med henblik på at lette anvendelsen heraf i Copernicus i overensstemmelse med denne forordning og de gældende tredjepartsrettigheder. Da visse Copernicusdata og Copernicusinformationer, herunder billeder i høj opløsning, kan påvirke Unionens eller dens medlemsstaters sikkerhed, kan der i behørigt begrundede tilfælde vedtages foranstaltninger til at håndtere risici og trusler i forbindelse med Unionens eller dens medlemsstaters sikkerhed. (58)Bestemmelser i retsakter, vedtaget i henhold til tidligere forordninger uden slutdato, bør fortsat være gyldige, medmindre de er i modstrid med den nye forordning. Dette vedrører navnlig Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1159/2013 vedrørende etablering af registrerings- og -licensbetingelser for GMES-brugere og fastsættelse af kriterier for begrænsning af adgang til specialiserede GMES-data og informationer fra GMES-tjenesterne. (59)Med henblik på at fremme og lette både lokale myndigheders, små og mellemstore virksomheders, videnskabsfolks og forskeres anvendelse af jordobservationsdata og -teknologier bør særlige netværk til distribution af Copernicusdata, herunder nationale og regionale organer, fremmes gennem ibrugtagningsaktiviteter. I den forbindelse bør Kommissionen og medlemsstaterne søge at skabe tættere forbindelser mellem Copernicus og Unionens og de nationale politikker for at sætte gang i efterspørgslen efter kommercielle applikationer og tjenester og give virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder og nyetablerede virksomheder, mulighed for at udvikle applikationer, der er baseret på Copernicusdata og -informationer, med henblik på at udvikle et konkurrencedygtigt jordobservationsdataøkosystem i Europa. (60)På internationalt plan bør Copernicus levere nøjagtige og pålidelige oplysninger med henblik på samarbejde med tredjelande og internationale organisationer og til støtte for Unionens eksterne politikker og udviklingssamarbejdspolitikker. Copernicus bør betragtes som et europæisk bidrag til det globale system af jordobservationssystemer (GEOSS), udvalget for jordobservationssatellitter (CEOS), partskonferencen (COP) under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) i 1992 og Sendairammen for katastrofeforebyggelse. Det bør etablere eller opretholde et passende samarbejde med relevante sektorspecifikke FN-organer og Den Meteorologiske Verdensorganisation.

(61)I forbindelse med gennemførelsen af Copernicus bør Kommissionen, hvor det er relevant, drage nytte af de europæiske internationale organisationer, som den allerede har etableret partnerskaber med, navnlig Den Europæiske Rumorganisation, med henblik på udvikling og indkøb af rumaktiver, dataadgang og gennemførelse af særlige missioner. Derudover bør Kommissionen drage nytte af EUMETSAT med henblik på gennemførelse af særlige missioner i overensstemmelse med sin ekspertise og sit mandat. På tjenesteområdet bør Kommissionen drage passende fordel af den særlige kapacitet, der leveres af EU-agenturerne, såsom Det Europæiske Miljøagentur, Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning samt på mellemstatsligt plan Det Europæiske Center for Mellemfristede Vejrprognoser og de europæiske investeringer, der allerede er foretaget i havovervågningstjenesterne gennem Mercator Ocean. På sikkerhedsområdet søges en samlet tilgang på EU-plan med den højtstående repræsentant. Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC) har deltaget aktivt fra starten af GMES-initiativet og har støttet udviklingen for så vidt angår Galileo og rumvejr. I henhold til forordning (EU) nr. 377/2014 forvalter JRC beredskabsstyringstjenesten i Copernicus og den globale komponent i landovervågningstjenesten under Copernicus, og det bidrager til kontrollen med kvaliteten og formålstjenligheden af produkter og informationer og til den fremtidige udvikling. Kommissionen bør fortsat drage nytte af JRC's videnskabelige og tekniske støtte med henblik på gennemførelsen af Copernicus. (62)Efter anmodning fra Europa-Parlamentet og Rådet oprettede Unionen en støtteramme for overvågning og sporing i rummet (SST) ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 541/2014/EU af 16. april 2014 om oprettelse af en støtteramme for overvågning og sporing i rummet . Rumaffald er blevet en alvorlig trussel mod rumaktiviteters sikkerhed og bæredygtighed. SST er derfor af afgørende betydning for at sikre kontinuiteten i programmets komponenter og deres bidrag til Unionens politikker. Ved at søge at forhindre spredning af rumaffald bidrager SST til at sikre en bæredygtig og garanteret adgang til og brug af rummet, som er et globalt fællesgode. (63)SST bør videreudvikle SST-kapaciteternes ydeevne og selvstændighed. Med henblik herpå bør der oprettes et selvstændigt europæisk katalog over rumobjekter, der bygger på data fra nettet af SST-sensorer. SST bør også fortsat støtte driften og leveringen af SST-tjenester. Da SST er et brugerdrevet system, bør der indføres passende mekanismer til at indsamle brugerkrav, herunder krav vedrørende sikkerhed. (64)Leveringen af SST-tjenester bør være baseret på et samarbejde mellem Unionen og medlemsstaterne og på anvendelsen af eksisterende såvel som fremtidig national ekspertise og fremtidige nationale aktiver, herunder dem, der udvikles gennem Den Europæiske Rumorganisation eller af Unionen. Det bør være muligt at yde finansiel støtte til udviklingen af nye SST-sensorer. I erkendelse af den følsomme karakter af SST bør kontrollen med nationale sensorer og disses drift, vedligeholdelse og fornyelse og behandlingen af data forud for leveringen af SST-tjenester forblive hos de deltagende medlemsstater. (65)Medlemsstater med passende ejerskab eller adgang til SST-kapaciteter bør kunne deltage i leveringen af SST-tjenester. Medlemsstater, der deltager i SST-konsortiet, etableret i overensstemmelse med afgørelse nr. 541/2014/EU, bør anses for at overholde disse kriterier. Disse medlemsstater bør fremsende et forslag og dokumentere overensstemmelse med yderligere krav, der vedrører den operationelle opbygning. Hvis der ikke fremsendes noget forslag, bør disse medlemsstater kunne indgive tilbud vedrørende et specifikt kredsløb om jorden som f.eks. lav kredsløbsbane (LEO) og henholdsvis mellemhøj og geostationær kredsløbsbane (MEO og GEO). Der bør fastsættes passende regler vedrørende udvælgelsen og organiseringen af deltagende medlemsstater. (66)Når SST er oprettet, bør det følge principperne om komplementaritet og kontinuitet for brugerdrevne SST-tjenester af høj kvalitet på grundlag af den bedste ekspertise. SST bør derfor undgå unødige overlapninger. Enhver overskydende kapacitet bør være strengt begrænset for at sikre SST-tjenesternes kontinuitet og kvalitet. Aktiviteterne i ekspertgrupperne bør medvirke til at undgå sådanne unødige overlapninger. (67)Derudover bør SST supplere de eksisterende afbødningsforanstaltninger, såsom retningslinjerne for nedbringelse af mængden af rumskrot, som er fastsat af FN's Komité for Fredelig Udnyttelse af det Ydre Rum (COPUOS), og retningslinjerne for den langsigtede bæredygtighed af aktiviteter i det ydre rum, eller andre initiativer, for at garantere sikkerhed og bæredygtighed i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum. For at mindske risikoen for kollisioner bør SST også søge synergier med initiativer til aktiv fjernelse og uskadeliggørelse af rumaffald. SST bør bidrage til at sikre fredelig anvendelse og udforskning af det ydre rum. Stigningen i rumaktiviteter kan have indvirkning på de internationale initiativer inden for styring af trafikken i rummet. Unionen bør følge denne udvikling og kan tage den i betragtning i forbindelse med midtvejsevalueringen af den nuværende FFR. (68)I forbindelse med SST, rumvejr og NEO bør der tages hensyn til samarbejdet med internationale partnere, navnlig Amerikas Forende Stater, internationale organisationer og andre tredjeparter, især for at undgå kollisioner i rummet, forhindre spredning af rumaffald og øge beredskabet over for virkningerne af ekstremt rumvejr og jordnære objekter. (69)Rådets Sikkerhedsudvalg har anbefalet, at der oprettes en risikostyringsstruktur for at sikre, at der tages behørigt hensyn til datasikkerhedsspørgsmål ved gennemførelsen af afgørelse nr. 541/2014/EU. Til dette formål og i betragtning af det arbejde, der allerede er udført, bør der indføres passende risikostyringsstrukturer og -procedurer af de deltagende medlemsstater. (70)Ekstreme vejrforhold i rummet kan true sikkerheden for borgerne og forstyrre driften af rum- og jordbaseret infrastruktur. Derfor bør der oprettes en rumvejrsfunktion som led i programmet med det formål at vurdere risiciene vedrørende vejret i rummet og tilsvarende brugerbehov, øge kendskabet til risici vedrørende vejret i rummet, sikre leveringen af brugerdrevne rumvejrtjenester og forbedre medlemsstaternes kapacitet til at producere rumvejrtjenester. Kommissionen bør prioritere de sektorer, som de operationelle rumvejrstjenester skal leveres til, under hensyntagen til brugerbehov, risici og teknologisk parathed. På lang sigt kan behovene i andre sektorer tilgodeses. Leveringen af tjenester på EU-plan i henhold til brugernes behov vil kræve målrettede, koordinerede og fortsatte forsknings- og udviklingsaktiviteter for at støtte udviklingen af rumvejrstjenester. Leveringen af rumvejrstjenester bør bygge på eksisterende national kapacitet og EU-kapacitet og sikre bred deltagelse af medlemsstaterne og inddragelse af den private sektor. (71)I Kommissionens hvidbog om Europas fremtid, Rom-erklæringen undertegnet af stats- og regeringscheferne for EU's 27 medlemsstater og en række beslutninger fra Europa-Parlamentet erindres der om, at EU spiller en stor rolle, når det gælder om at garantere et trygt, sikkert og modstandsdygtigt Europa, der er i stand til at tackle udfordringer såsom regionale konflikter, terrorisme, cybertrusler og et voksende migrationspres. Sikker og garanteret adgang til satellitkommunikation er et uundværligt redskab for sikkerhedsaktørerne, og at samle og dele denne vigtige ressource på EU-plan styrker en Union, der beskytter sine borgere. (72)Det Europæiske Råd udtrykte i sine konklusioner af 19.-20. december 2013 inden for satellitkommunikation tilfredshed med forberedelserne til næste generation af statslig satellitkommunikation (GOVSATCOM) gennem et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne, Kommissionen og Den Europæiske Rumorganisation. GOVSATCOM er også blevet fremhævet som en af elementerne i den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik i juni 2016. GOVSATCOM bør bidrage til EU's respons over for hybride trusler, yde støtte til EU's havstrategi og EU's politik for Arktis. (73)GOVSATCOM er et brugercentreret program med en stærk sikkerhedsdimension. Brugsscenarierne kan inddeles i tre grupper: krisestyring, som kan omfatte civile og militære missioner og operationer under den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, naturkatastrofer og menneskeskabte katastrofer, humanitære kriser og maritime nødsituationer; overvågning, som kan omfatte grænseovervågning, overvågning af området før grænsen, overvågning af søgrænser, havovervågning, overvågning af ulovlig handel, og centrale infrastrukturer, som kan omfatte diplomatiske netværk, politikommunikation, kritiske infrastrukturer (f.eks. energi, transport, vanddæmninger) og ruminfrastrukturer. (74)Satellitkommunikation er en begrænset ressource, som begrænses af satellitkapacitet, frekvenser og geografisk dækning. For at være omkostningseffektiv og udnytte stordriftsfordele er det derfor nødvendigt, at GOVSATCOM optimerer overensstemmelsen mellem efterspørgslen efter GOVSATCOM fra autoriserede brugere og udbuddet i henhold til GOVSATCOM's kontrakter vedrørende satellitkapacitet og -tjenester. Eftersom både efterspørgsel og udbud ændrer sig med tiden, kræves der konstant overvågning og fleksibilitet med henblik på at tilpasse GOVSATCOM-tjenesterne. Der kan kun opnås stordriftsfordele med en tilstrækkeligt stor pulje af kapaciteter, tjenester og brugergrundlag. (75)De operationelle krav vil blive udarbejdet på grundlag af analysen af brugsscenarierne. Tjenesteporteføljen bør udvikles ud fra disse operationelle krav i kombination med sikkerhedskravene. Tjenesteporteføljen bør indeholde udgangspunktet for de tjenester, som skal leveres af GOVSATCOM. For at sikre den bedst mulige overensstemmelse mellem efterspørgslen og de leverede tjenester kan det være nødvendigt at opdatere GOVSATCOM's tjenesteportefølje regelmæssigt. (76)I første fase af GOVSATCOM (ca. frem til 2025) vil de private aktørers og medlemsstaternes nuværende kapacitet blive anvendt. I denne første fase vil tjenesterne blive indført trinvis, først til brugerne på EU-niveau. Hvis det i løbet af første fase på baggrund af en nærmere analyse af det fremtidige udbud og den fremtidige efterspørgsel viser sig, at denne tilgang ikke er tilstrækkelig til at dække udviklingen i efterspørgslen, kan der træffes beslutning om at overgå til anden fase og udvikle yderligere skræddersyede ruminfrastrukturer eller -kapaciteter via en eller flere offentlig-private partnerskaber, f.eks. med Unionens satellitoperatører. (77)For at optimere de tilgængelige satellitkommunikationsressourcer, garantere adgangen i uforudsigelige situationer, såsom naturkatastrofer, og sikre operationel effektivitet og korte turnaround-tider er et eller to GOVSATCOM-hubs påkrævet. Jordsegmentet bør udformes på grundlag af operationelle og sikkerhedsmæssige krav. For at mindske risiciene kan det bestå af flere fysiske lokaliteter. Der kan være behov for yderligere jordsegmenter som f.eks. forankringsstationer. (78)For brugere af satellitkommunikation er brugerudstyret den absolut vigtigste operationelle grænseflade. Unionens model for GOVSATCOM gør det muligt for de fleste brugere at fortsætte med at anvende deres eksisterende brugerudstyr til GOVSATCOM's tjenester, for så vidt som de gør brug af Unionens teknologi. (79)For så vidt angår den operationelle effektivitet har brugerne angivet, at det er vigtigt at tilstræbe interoperabilitet for forbrugerudstyret, og brugerudstyr, som kan anvende flere forskellige satellitsystemer. Forskning og udvikling på dette område kan være påkrævet. (80)For så vidt angår gennemførelsen bør opgaver og ansvarsområder fordeles mellem specialiserede enheder som f.eks. Det Europæiske Forsvarsagentur, EU-Udenrigstjenesten, Den Europæiske Rumorganisation, agenturet og andre EU-agenturer på en sådan måde, at de er i overensstemmelse med deres primære rolle, navnlig for brugerrelaterede aspekter.

(81)Den kompetente GOVSATCOM-myndighed har en vigtig rolle med hensyn til at overvåge, at brugere og andre nationale enheder, der spiller en rolle i GOVSATCOM, følger reglerne for deling og prioritering og sikkerhedsprocedurerne, i overensstemmelse med sikkerhedskravene. En medlemsstat, som ikke har udpeget en kompetent GOVSATCOM-myndighed, bør under alle omstændigheder udpege et kontaktpunkt med henblik på at håndtere eventuelle støjsendinger, der påvirker GOVSATCOM. (82)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår operationelle krav for tjenester inden for rammerne af GOVSATCOM. Det vil gøre det muligt for Kommissionen at fastlægge tekniske specifikationer for brugsscenarier, der vedrører krisehåndtering, overvågning og forvaltning af centrale infrastrukturer, herunder diplomatiske kommunikationsnet. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (83)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår tjenesteporteføljen inden for rammerne af GOVSATCOM. Det vil give Kommissionen mulighed for at definere egenskaber, herunder geografisk dækning, frekvens, båndvidde, brugerudstyr og sikkerhedselementer. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. (84)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår reglerne for deling og prioritering af samlede GOVSATCOM-satellitkommunikationskapaciteter. Det vil give Kommissionen mulighed for at tage hensyn til operationelle krav og sikkerhedskrav og analysere risici og forventet efterspørgsel fra GOVSATCOM's deltagere. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. (85)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår den jordbaserede infrastrukturs beliggenhed inden for rammerne af GOVSATCOM. Det vil give Kommissionen mulighed for at tage hensyn til operationelle krav og sikkerhedskrav ved udvælgelsen af den pågældende beliggenhed. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (86)Den infrastruktur, der anvendes i forbindelse med programmet, kan kræve yderligere forskning og udvikling, som kan støttes under Horisont Europa med henblik på overensstemmelse med Den Europæiske Rumorganisations aktiviteter på dette område. Synergier med Horisont Europa bør sikre, at forsknings- og innovationsbehov afdækkes og fastlægges i forbindelse med den strategiske planlægningsproces for forskning og innovation. Rumdata og -tjenester, der gøres frit tilgængelige inden for rammerne af programmet, vil blive anvendt til at udvikle banebrydende løsninger gennem forskning og innovation, bl.a. i Horisont Europa, navnlig til fordel for bæredygtige fødevarer og naturressourcer, klimaovervågning, intelligente byer, automatiserede køretøjer, sikkerhedsstyring og katastrofehåndtering. Den strategiske planlægning under Horisont Europa vil identificere, hvilke forsknings- og innovationsaktiviteter der bør gøre brug af EU-ejede infrastrukturer såsom Galileo, EGNOS og Copernicus. Forskningsinfrastrukturer, navnlig in situ-observationsnet, vil udgøre væsentlige elementer i den in situ-observationsinfrastruktur, der ligger til grund for Copernicustjenesterne. (87)Ved forordning (EU) nr. 912/2010 blev der oprettet et EU-agentur benævnt Det Europæiske GNSS-Agentur med henblik på at forvalte visse aspekter af de satellitbaserede navigationsprogrammer Galileo og EGNOS. I denne forordning fastsættes navnlig, at Det Europæiske GNSS-Agentur vil få overdraget nye opgaver, ikke kun hvad angår Galileo og EGNOS, men også for andre af programmets komponenter, særligt sikkerhedsgodkendelse. Navn, opgaver og organisatoriske aspekter af Det Europæiske GNSS-Agentur skal derfor tilpasses i overensstemmelse hermed. (88)I betragtning af dets udvidede anvendelsesområde, som ikke længere vil være begrænset til Galileo og EGNOS, bør Det Europæiske GNSS-Agentur ændres. Agenturet bør dog sikre kontinuiteten i Det Europæiske GNSS-Agenturs aktiviteter, herunder kontinuiteten med hensyn til rettigheder og forpligtelser, personale og gyldigheden af alle de beslutninger, der er truffet. (89)Som følge af agenturets mandat og Kommissionens rolle i forbindelse med gennemførelsen af programmet bør en række af de beslutninger, som træffes af bestyrelsen, ikke vedtages uden tilslutning fra Kommissionens repræsentanter. (90)Uden at dette berører Kommissionens beføjelser, er bestyrelsen, Komitéen for Sikkerhedsgodkendelse og den administrerende direktør uafhængige ved udførelsen af deres opgaver og handler ud