Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (96/C 82/06)

Rådet besluttede den 17. november 1995 under henvisning til EØF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede José Bento Gonçalves til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 30. november 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 331. plenarforsamling af 20. og 21. december 1995 (mødet den 20. december) med 89 stemmer for, 58 imod og 16 hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. ØSU beklager, at Kommissionen i sit forslag ikke har taget hensyn til retningslinjerne i ØSU's udtalelse af 26. januar 1995 () om Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om EF-politikkens udvikling og fremtid i sektoren friske frugter og grøntsager (), som stadig er gyldig og aktuel.

1.2. Kommissionens forslag er ikke blevet tilstrækkeligt videreformidlet; Sektionen for Landbrug og Fiskeri havde ikke forslaget på samtlige sprog og måtte udføre sit arbejde på alt for kort tid, spørgsmålets betydning taget i betragtning.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Påtagne forpligtelser

2.1.1. Forslaget følger de generelle retningslinjer i Kommissionens meddelelse, men tager delvis ikke hensyn til Europa-Parlamentets, Det Økonomiske og Sociale Udvalgs og de repræsentative sektororganisationers mening.

2.1.2. Kommissionens forslag svarer kun delvis til den fælles landbrugspolitiks tre grundprincipper:

- markedets enhed,

- finansiel solidaritet,

- fællesskabspræferencen,

og lever heller ikke op til forpligtelserne fra Jumbo-rådsmødet i september 1993 (fællesmøde mellem de 12 landes udenrigs-, handels- og landbrugsministre), hvor følgende erklæring blev vedtaget:

»For de sektorer, hvor de fælles markedsordninger endnu ikke er blevet ændret, forpligter Rådet og Kommissionen sig til at vedtage de bestemmelser, der er nødvendige for at sikre landbrugernes indkomster og fællesskabspræferencen. I disse sektorer vil der blive taget hensyn til de landbrugsmæssige og finansielle betingelser og principper, der er blevet anvendt i hele landbrugssektoren.«

2.1.2.1. Denne erklæring var en følge af de retningslinjer og aftaler, som man var nået frem til under de langvarige drøftelser om reform af landbrugspolitikken. Sigtet var at få fjernet landbrugsoverskuddene, som skyldtes garantipriserne, og som medførte store budgetudgifter og alvorlige forvridninger både for landbrugsfødevaresektorens konkurrenceevne og den internationale samhandel. Man nåede dengang til politisk enighed om, at for de produkter, hvor der ikke gjorde sig sådanne skævheder gældende (cirka 30 % af EU's landbrugsproduktion), skulle der gennemføres reformer efter undertegnelsen af aftalerne om verdenshandelsorganisationen (WTO) på basis af principper, som lå på linje med 1992-reformen.

2.1.3. Forslaget diskriminerer endvidere mellem produkter, regioner og medlemsstater og rammer de økonomisk svageste befolkninger hårdt, uden at tilvejebringe alternativer til kompensation for faldet i disses indkomster. Der bør foreslås direkte indkomststøtte til producenterne i de økonomisk svagest befolkninger for at opveje det prisfald, som forslaget medfører, især når der er tale om råstoffer af strategisk lokal betydning.

2.1.4. Den fælles markedsordnings omkostninger

2.1.4.1. Den nuværende markedsordnings omkostninger er på under 4 % af EUGFL's budget.

2.1.4.2. I forslaget tages der ikke højde for de sociale, økonomiske og demografiske følger, som vil opstå i store områder i Europa, især i Middelhavslandene.

2.1.4.3. Denne sektors andel af udgifterne til EU's landbrugsbudget er så ringe, at alle omkostningsargumenter mister deres gyldighed, idet man glemmer, at der findes 1,8 million bedrifter, hvoraf kun 2,5 % er på over 1,3 ha. På disse bedrifter bor og arbejder millioner af familier, hvis hovedindtægt bygger på produkter, som er omfattet af den fælles markedsordning.

2.1.4.4. Nævnes skal også konsekvenserne af ophør med dyrkning af store områder i EU og den deraf følgende nødtvungne afvandring til de allerede overfyldte storbyområder, i higen efter alternativer, som ikke mere findes i lokalregionerne.

2.1.4.5. Denne afvandring, som må forventes at indvirke negativt på jordens udnyttelse, miljøforvaltningen og naturressourcebevarelsen, er tilstrækkeligt belyst i ØSU's udtalelse af 26. januar 1995 (se punkt 2.4 til 2.4.3), hvorfor ØSU finder det nødvendigt at indføre finansiel kompensation med henblik på opretholdelse af miljøtilknyttede aktiviteter og beskyttelse af beskæftigelsen i landdistrikter.

2.1.4.6. Udgifter til de foreslåede aktiviteter må ikke overstige det beløb, der er fastsat i EU-budgettet.

2.1.5. Der skal også tages hensyn til de forpligtelser, som man påtog sig under WTO-forhandlingerne, især den gradvise nedsættelse af fællesskabspræferencen. Denne nedsættelse må dog generelt ikke medføre, at EU's selvforsyningsgrad for frugt og grønsager falder til under 40 %, idet dette tal udgør en strategisk tærskel i EU (se punkt 2.5 og 2.6 i ØSU's udtalelse af 26. januar 1995) ().

3. Særlige bemærkninger

3.1. Afsnit 1 - Klassificering af produkterne (artikel 2-10)

3.1.1. ØSU støtter i det store og hele de kvalitetsnormer, der fastsættes i artikel 2-10, når bortses fra artikel 3, stk. 1, litra a), som bør udgå, for at der ikke skal opstå markedsforvridninger.

3.1.2. Disse normer vil øge markedets gennemsigtighed og sikre, at forbrugerne får bedre information om sundhedsmæssige aspekter og opbevaring af produkter.

3.1.3. Set ud fra forbrugernes synspunkt er det nødvendigt at overholde de relevante mærkningsregler, især med hensyn til næringsværdi, oprindelsesland og organoleptiske egenskaber.

3.2. Afsnit 2 - Producentorganisationer (artikel 11-18)

3.2.1. ØSU opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til bemærkningerne i punkt 3.1 i den tidligere udtalelse af 26. januar 1995 og til via producentorganisationerne at sikre en regelmæssig forsyning af forarbejdningsindustrien.

3.2.1.1. Kommissionens forslag bifaldes, for så vidt det erkender behovet for at styrke producentorganisationernes rolle på et marked med stigende konkurrence og øget udbud. Det er dog tvivlsomt, at man med den foreslåede organisatoriske, finansielle og lovgivningsmæssige model vil opnå det ønskede resultat.

3.2.1.2. Økonomisk må millioner af landbofamilier i hele EU fremover forlade sig på producentorganisationernes effektivitet. Det er derfor nødvendigt, at organisationernes struktur og anerkendelsesprocedure på visse punkter følges meget nøje op og klarlægges, frem for alt når det gælder tilsyn og assistance, kontrol, gennemsigtighed, kompetence og oprettelse, hurtighed, finansieringsgarantier og sikkerhed for, at producentorganisationernes medlemmer ikke forhindres i at opfylde deres forpligtelser på grund af fejl begået af andre (offentlige eller private) medlemmer.

Med henblik herpå kunne man med fordel indføre:

a) en lovramme for producentorganisationer i forhold til andre økonomiske aktører;

b) obligatoriske regnskabsregler og offentliggørelse af regnskaber;

c) krav om indsigt i og revision af regnskaberne;

d) de første seks år (overgangsperioden) ydes der 100 % finansiel støtte, og derefter foretages der samfinansiering gennem driftsfonden.

3.2.1.3. Den organisatoriske struktur, der beskrives i forslaget, er for begrænset og meget ufordelagtig for producenterne. Den vil desuden være vanskelig at gennemføre, især når det gælder smålandbrugeres producentorganisationer i regioner uden egentlig virksomhedskultur.

3.2.1.3.1. For at løse disse problemer ville det være ønskeligt, at de nye producentorganisationer får deres driftsfonde finansieret 100 % af EUGFL i den periode, der er nævnt i punkt 3.2.1.5, hvorefter deres egne bidrag gradvist skal stige til 50 %.

3.2.1.3.2. EUGFL-støtte forekommer også at være ønskværdig, når det gælder finansiering af forvaltningen af nyoprettede producentorganisationer og af eksisterende producentgrupper i regioner, hvor de kun udgør en ringe del af den samlede produktion.

3.2.1.4. Tilpasningsprogrammer (artikel 12-14)

3.2.1.4.1. Som foreslået i den tidligere udtalelse fra ØSU af 26. januar 1995 () bør der etableres en særlig finansieringsmekanisme, som finansieres 100 % over EUGFL, så de nødvendige ændringer kan gennemføres ved hjælp af tilpasningsprogrammer i overgangsperioden:

- overgangsperioden skal være på mindst fem år i overensstemmelse med Kommissionens forslag og bl.a. omfatte følgende foranstaltninger:

afhjælpning af strukturelle mangler på det regionale plan;

forbedring af producentorganisationernes organisatoriske og markedsføringsmæssige struktur;

hjælp til etablering af samarbejde mellem eller sammenslutning af producentorganisationer;

omdannelse af strukturer, der er dårligt tilpasset markedets behov, og udnyttelse af nye forskningsresultater i sektoren;

støtte til særlige produkter fra visse mikro-regioner;

bedre indsamling og behandling af data vedrørende sektoren.

3.2.1.5. Driftsfond (artikel 15)

3.2.1.5.1. Overgangsperioden bør være på seks år.

3.2.1.5.2. Tilbagekøb finansieres 100 % over EUGFL.

3.2.1.5.3. Det foreslås at dele fonden i to:

1. Sektion A, til finansiering af samtlige tilbagekøb.

2. Sektion B, til finansiering af driftsprogrammer som omtalt i artikel 15, stk. 4, under iagttagelse af bestemmelserne i de øvrige artikler, især 16, 17 og 18. Der bør ydes et tillæg til minimumsprisen til producenten, ikke blot for citrusfrugter, men også for de øvrige produkter, som er bestemt til forarbejdning i henhold til artikel 15, stk. 3, litra c).

3.2.1.5.4. Tilbagekøb bør begrænses til følgende mængder:

- det første år 50 % af den totale mængde, producentorganisationerne har markedsført, nedsat med 5 procentpoint hvert af de følgende 6 år for at nå et endeligt niveau på 20 % fra og med det syvende år.

3.2.1.5.5. ØSU gentager sin henstilling om, at producenterne med reformen af den fælles markedsordning via samfinansiering bør beskyttes mod naturkatastrofer, frem for alt gennem finansiel hjælp til tegning af forsikring () mod haglskader, frostskader o.lign. og til installering af antifrostudstyr og antihagl(net).

3.2.1.6. Særlige produkter (artikel 17)

3.2.1.6.1. ØSU finder det nødvendigt at gennemføre særprogrammer til at skabe varig balance i landmændenes indkomster og til at forbedre og modernisere produktionen og markedsføringen i visse områder i EU via forarbejdningsstøtte og indkomststøtte til landmændene.

3.3. Afsnit III - Brancheorganisationer og brancheaftaler (artikel 19-21)

3.3.1. ØSU støtter forslaget, men henstiller, at markedslovgivningen overholdes, og at der tages hensyn til de særlige forhold i de enkelte medlemsstater; endvidere bør gennemførelsen gøres frivillig.

3.4. Afsnit IV - Interventionsordning (artikel 22-29)

3.4.1. Bemærkningerne i punkt 3.2.1 i denne udtalelse angående afsnit II gælder også her. ØSU foreslår i forlængelse heraf følgende ændringer:

a) Artikel 22, stk. 3

Loftet for tilbagekøb bør hæves til 20 % af den af producentorganisationerne markedsførte produktion.

b) Artikel 22, stk. 4

Overgangsperioden bør udvides til seks år, således at den endelige plan træder i kraft fra og med det syvende år.

c) Artikel 25

EU's tilbagekøbsgodtgørelse for hvert enkelt produkt bør være baseret på det vejede gennemsnit af de gennemsnitlige månedlige tilbagekøbspriser i produktionsåret 1995/1996; andet afsnit i stk. 1 i artikel 25 bør således udgå.

d) Produktlisten i bilag II bør føres ajour. Den er ikke nævneværdigt ændret, siden Fællesskabet kun havde ni medlemsstater.

e) De øvrige artikler i afsnit IV bør rettes i forlængelse af de foreslåede ændringer i afsnit II.

3.4.2. Et øget forbrug af frugt og grøntsager kan bidrage til at sikre befolkningen en rigtig og sund ernæring. Kommissionen bør fremme en bredt anlagt oplysningskampagne om den ernæringsfysiologiske fordel ved at spise mere frugt og grønt for dermed at øge forbruget og mindske behovet for at intervenere.

3.5. Afsnit V - Ordning for samhandelen med tredjelande (artikel 30-36)

3.5.1. ØSU er bekymret over WTO-aftalernes indflydelse på indgangsprissystemets effektivitet, navnlig fordi man ikke kender til rækkevidden og indholdet af præferenceaftalerne med tredjelande, som indeholder mere favorable indrømmelser end WTO-aftalerne. Kommissionen bør gå i brechen for, at der informeres om præferenceaftalerne inden for denne sektor, og om deres udvidelse til andre lande, ved anvendelse af klausulen om mest begunstiget land.

3.5.2. ØSU mener, at en klar og stabil ramme for samhandel med tredjelande er afgørende for reformens succes. ØSU efterlyser fortsat en bibeholdelse af fællesskabspræferencen, under nøje iagttagelse af WTO-aftalen.

3.5.3. Den finansielle solidaritet mellem økonomiske sektorer, som nedfældet i Unionstraktaten, forpligter Kommissionen til at yde kompensation til de sektorer, der lider under de fordele af økonomisk eller anden art, som er tilkendt andre sektorer. Sektoren for friske frugter og grøntsager er én af de sektorer, der kan blive hårdt ramt, hvilket gør etableringen af en mekanisme til støtte af producenternes indkomst nødvendig, jf. punkt 2.1.3 i denne udtalelse.

3.5.4. Eventuel social, sundhedsmæssig og miljømæssig dumping fra nogle tredjelandes side vil kunne afstedkomme konkurrenceforvridninger, som vil påvirke de europæiske producenter og være til stor skade for forbrugerne i EU samt øge arbejdsløsheden i landdistrikterne, hvor de alternative beskæftigelsesmuligheder er få. For at forebygge dette bør man overveje at indføre:

a) en effektiv og klar indgangspriskontrol;

b) en effektiv og klar kvalitetskontrol samt information om produktions- og opbevaringsmetoder;

c) samme krav til varemærkning, som gælder for tilsvarende produkter fra EU.

3.6. Afsnit VI - National kontrol og EF-kontrol (artikel 37-40)

3.6.1. ØSU tilslutter sig, at både den nationale og EU's kontrol skærpes, og at der etableres et særligt inspektørkorps.

3.7. Afsnit VII - Almindelige bestemmelser (artikel 42-52)

3.7.1. Dette afsnit godkendes, bortset fra ophævelsen af forordning (EØF) nr. 1035/72 vedrørende særlige foranstaltninger for tørrede nødder og johannesbrød.

Bruxelles, den 20. december 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 102 af 24. 4. 1995.

() KOM(94) 360 endelig udg.

() EFT nr. C 313 af 30. 11. 1992.

() EFT nr. C 303 af 14. 11. 1995, kapitel 2.

() EFT nr. C 303 af 14. 11. 1995, s. 60, 2.4 (b).

() Landbrugets stilling i EU. 1994-rapport.

BILAG I til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne:

Punkt 1

Punkt 1 til og med 2.1.1 udgår og erstattes af følgende tekst, og resten af udtalelsen omnummereres.

»1. Indledning

1.1. ØSU godkender generelt forslaget.

1.2. Den nuværende frugt- og grøntsagsordning har sat skub i overskudsproduktionen og har ført til, at der destrueres fødevarer, hvilket bliver stadig mere uacceptabelt.

1.3. Denne destruering bør nedtrappes.

1.4. Eventuelle nødvendige støtteprogrammer bør holdes adskilt fra støtte til bestemte produkter.

1.5. Producenter i regioner med behov for særlig bistand bør hjælpes via Regionalfonden, hvor støtten bør målrettes mod miljøbeskyttelse.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Alle yderligere bemærkninger fremsættes med det generelle forbehold i afsnit 1 ovenfor.«

Begrundelse

Den nugældende ordning hjemler kun støtte til 14 af samtlige frugter og grøntsager (f.eks. støttes blomkål, men ikke kål, fersken, men ikke kirsebær). Ordningen er den rene ødselhed, fordi den bygger på forsætlig destruering af fødevarer (kaldet »tilbagetrækning«). Pengene til støtte og til produktdestruering kanaliseres via producentorganisationerne. Revisionsretten påviste for nylig (), at de nationale myndigheder i flere medlemsstater slet ikke har været i stand til at styre dette indviklede system. Revisionsretten bemærker tillige, at det er lovligt at benytte andre tilbagetrækningsmetoder, men at de fleste produkter destrueres i praksis (). Tilbagetrækningens omfang oplyses af Kommissionen () og viser f.eks., at 16 % af alle abrikoser og 6 % af alle appelsiner blev trukket tilbage i 1994.

Ved at holde støtte til landmændene adskilt fra produktstøtte kunne disse 14 produkter atter komme ind på det normale marked, som gælder for samtlige andre frugter og grøntsager. Landmændene og miljøet ville blive understøttet direkte, hvor dette er nødvendigt, og megen ødselhed ville blive undgået.

Afstemningsresultat

For: 57, imod: 64, hverken for eller imod: 10.

Punkt 2.1.3

Udgår.

Begrundelse

Forslaget diskriminerer ikke mellem produkter og mellem regioner og medlemsstater. I henhold til forslaget stilles der midler til rådighed for samtlige produkter og for samtlige regioner i medlemsstaterne.

Der er ingen grund til at forvente et generelt prisfald som følge af forslaget, og der er derfor heller ingen grund til kompensation i form af direkte indkomststøtte.

Afstemningsresultat

For: 50, imod: 70, hverken for eller imod: 16.

Punkt 2.1.4

4. og 5. afsnit udgår.

Begrundelse

Opgivelse af store områder og tvangsmigration kan næppe forventes. Der er ingen grund til at tro, at forslaget vil føre til et fald i produktion, eksport og beskæftigelse.

Afstemningsresultat

For: 54, imod: 63, hverken for eller imod: 17.

Punkt 3.2.1.1

Tilføjes i punkt 3.2.1.1.

»I særdeleshed bør landmænd ikke forpligtes til at markedsføre under kontrol af producentorganisationer, men bør frit kunne imødekomme efterspørgslen.«

Begrundelse

Kommissionens forslag om at forpligte landmændene til at markedsføre 90-100 % af deres produktion i henhold til reglerne om producentorganisationer er unødvendigt restriktive.

Afstemningsresultat

For: 53, imod: 66, hverken for eller imod: 10.

Punkt 3.2.1.3.1

Tilføj et nyt punkt 3.2.1.3.1.

»Der er ingen begrundelse for at kræve af producenterne, at de skal afsætte hele deres produktion - som kan bestå af forskellige afgrøder - til en bestemt producentorganisation. Andre handlende med etableret markedsføring bør ikke nægtes adgang til driftsfonden.«

Begrundelse

I henhold til direktivforslaget får producentorganisationerne i praksis tildelt en monopolagtig stilling trods Kommissionens erkendelse af organisationernes mangler. ØSU giver udtryk for sine bekymringer med hensyn til producentorganisationerne i de foregående afsnit.

Afstemningsresultat

For: 58, imod: 69, hverken for eller imod: 3.

Punkt 3.2.1.5.1

»Seks år« udgår til fordel for »fire år.«

Afstemningsresultat

For: 62, imod: 70, hverken for eller imod: 4.

Punkt 3.2.1.5.2

Udgår til fordel for følgende:

»ØSU går imod forslaget om, at medlemsstaterne efter eget skøn overtager ansvaret for en del af finansieringen af tilbagetrækning af produkter, da dette ville fordreje konkurrencen.«

Begrundelse

100 %-finansiering af EUGFL bør fortsat begrænses til de 14 interventionsprodukter i bilag II.

Afstemningsresultat

For: 68, imod: 75, hverken for eller imod: 5.

Punkt 3.2.1.5.2

Udgår til fordel for følgende:

»ØSU går ind for et kombineret finansieringssystem med 20 % national støtte.«

Afstemningsresultat

For: 60, imod: 78, hverken for eller imod: 10.

Punkt 3.2.1.5.3

Udgår.

Begrundelse

Driftsfondens opdeling i en sektion for tilbagekøb og en for andre aktiviteter lægger en unødvendig bremse på fondens fleksibilitet.

Afstemningsresultat

For: 56, imod: 74, hverken for eller imod: 11.

Punkt 3.4.1

a) Artikel 22, stk. 3

»20 %« ændres til »10 %.«

Begrundelse

Den procentdel af den samlede produktion, som omfattes af tilbagekøb, bør gradvis nedtrappes.

Afstemningsresultat

For: 66, imod: 70, hverken for eller imod: 2.

Punkt 3.4.1

Litra d) udgår.

Begrundelse

Det er ikke ønskværdigt at udvide listen over 14 interventionsprodukter.

Afstemningsresultat

For: 65, imod: 74, hverken for eller imod: 6.

Punkt 3.4.2

Der tilføjes et nyt punkt 3.4.2.

»3.4.2. Artikel 29

Denne artikel bør ændres, så det ikke tillades at udbetale subsidier til destruktion af produkter. Imidlertid bør der tillades en tilpasningsperiode på f.eks. 4 år.«

Begrundelse

Udbetaling af subsidier til at destruere fødevarer med er ikke længere acceptabel for EU's borgere. Da muligheden herfor imidlertid i øjeblikket udgør en så stor del af »tilbagetrækningerne«, bør der afsættes tid til tilpasning.

Artikel 29 hjemler muligheden for flere alternative former for tilbagetrækning.

Afstemningsresultat

For: 69, imod: 80, hverken for eller imod: 4.

Punkt 3.5.3

Udgår.

Begrundelse

Eventuelle regionale ulemper bør løses gennem mere aktiv støtte til producentorganisationernes driftsfonde.

Afstemningsresultat

For: 67, imod: 73, hverken for eller imod: 8.

BILAG II til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte for ØSU's udtalelse:

ABEJÓN RESA, d'AGOSTINO, ATAÍDE FERREIRA, BAEZA SANJUÁN, BAGLIANO, BARROS VALE, BASTIAN, BELABED, BENTO GONÇALVES, BERNABEI, BERNARD, BETELU BAZO, BIES PERE, BLESER, BREDIMA SAVOPOULOU, BRIESCH, BURANI, CAL, CARROLL, CASSINA, CEBALLO HERRERO, CHAGAS, CHEVALIER, COLOMBO, CONNELLAN, DANTIN, DECAILLON, DELAPINA, DRILLEAUD, DUNKEL, EWERT, FARNLEITNER, FERNANDEZ, FOLIAS, FORGAS I CABRERA, GAFO FERNÁNDEZ, KALLIO, KAZAZIS, KIELMAN, KIENLE, KONITZER, KORFIATIS, KORYFIDIS, LAUR, LERIOS, LIOLIOS, LIVERANI, MALOSSE, MANTZOURANIS, MARGALEF MASIÁ, MASUCCI, MAYAYO BELLO, MEGHEN, MENGOZZI, MERCÉ JUSTE, MERIANO, MOLINA VALLEJO, MUÑÍZ GUARDADO, NIELSEN L., NILSSON, NOORDWAL, OLSSON, OSENAT, PANERO FLÓREZ, PAPAMICHAÏL, PASOTTI, de PAUL de BARCHIFONTAINE, PÉ, PELLARINI, PELLETIER R., PEZZINI, PRICOLO, QUEVEDO ROJO, RODRÍGUEZ de AZERO y del HOYO, RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO, SANTIAGO, SANTILLÁN CABEZA, SEQUEIRA, SKLAVOUNOS, STÖLLNBERGER, STRASSER, TIXIER, TSIRIMOKOS, VEVER, VINAY, VOGLER, WILMS, ZARKINOS, ZUFIAUR NARVAIZA.

Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod ØSU's udtalelse:

ANDREWS, ASPINALL, Jocelyn BARROW, BEALE, BOISSERÉE, BROOKES, DAVISON, van DIJK, DRIJFHOUT-ZWEIJTZER, ELSTNER, ENGELEN-KEFER, ETTL, FRERICHS, FUCHS, GARDNER, GEUENICH, GIESECKE, GUILLAUME, HAAZE, HAGEN, JANSSEN, JASCHICK, JOHANSEN, KANNISTO, KARGAARD, de KNEGT, KOOPMAN, KRITZ, KUBENZ, LEMMETTY, LEVITT, LINDMARK, LITTLE, LÖNNBERG, LÖW, LYONS, MADDOCKS, MOBBS, MORELAND, MORGAN, NIELSEN B., NYBERG, OLAUSSON, PETERSEN, PIETTE, REGNELL, SANDERSON, SARALEHTO, SCHMITZ, SIMPSON, SIRKEINEN, STOKKERS, STRAUSS, STRÖM, WALKER, WESTERLUND, WHITWORTH, WRIGHT.

Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte hverken for eller imod ØSU's udtalelse:

BUNDGAARD, van den BURG, BURKHARD, DE NORRE, ETTY, EULEN, GAUDER, GREEN, HAMRO-DROTZ, HERNÁNDEZ BATALLER, KONTIO, MAIER, PARDON, TÜCHLER, VERHAEGHE, ZÖHRER.

BILAG III til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Forbrugerkategoriens synspunkt

Forbrugerkategorien:

- støtter forslagene om at reducere tilbagetrækningspriserne og går ind for en gradvis afvikling af tilbagetrækningerne,

- accepterer klassificeringen af frugter og grøntsager, men ikke fjernelse af f.eks. mindre, billige, misdannede produkter fra markedet. Lavindkomstforbrugere har måske ikke råd til andet,

- afviser den foreslåede forpligtelse om, at producenter skal markedsføre 90-100 % af deres produktion via producentorganisationer. Endvidere afvises forslaget om at gøre det muligt for producentorganisationer at tilbagetrække produkter, der ikke allerede er omfattet af ordningen, og om at tilbagetrække yderligere mængder af mindre produkter. I stedet for bør landmændene have kommerciel frihed til at opfylde forbrugernes ønsker,

- går ind for miljøstøtte til landmænd og direkte indkomststøtte til små brug i regioner med særlige problemer.