A4-0158/99

Beslutning om forbedring af EU-institutionerne uden traktataendring

Europa-Parlamentet,

* der henviser til erklaering nr. 32 til Amsterdam-traktatens slutakt,

* der henviser til sine tidligere beslutninger, saerlig beslutning af 14. maj 1998 om Den Europaeiske Unions informations- og kommunikationspolitik ((EFT C 167 af 01.06.1998, s. 230.)), og beslutning af 14. maj 1998 om forbedring af institutionernes funktionsmaade uden traktataendringer: mere aabne og demokratiske EU-politikker ((EFT C 167 af 01.06.1998, s. 211.)), beslutning af 12. januar 1999 om aabenhed i Den Europaeiske Union ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 3.)), af 13. januar 1999 om de institutionelle foelger af Europa-Parlamentets godkendelse af indstillingen af Kommissionens formand og kommissionsmedlemmernes uafhaengighed ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 9.)), af 14. januar 1999 om forbedring af Kommissionens oekonomiske forvaltning ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 1.)), og af 11. februar 1999 om beslutningsprocessen i Raadet med henblik paa udvidelsen ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 4.)),

* der henviser til forretningsordenens artikel 148,

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Institutionelle Spoergsmaal og udtalelse fra Udvalget om Beskaeftigelse og Sociale Anliggender og fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender (A4-0158/99),

A. der henviser til, at en raekke vigtige institutionelle spoergsmaal ikke er blevet loest med Amsterdam-traktaten og maa tages op igen under en kommende regeringskonference, og i denne forbindelse noterer sig Kommissionens forslag i Agenda 2000 om, at en saadan konference boer sammenkaldes saa snart som muligt efter 2000,

B. der henviser til, at det dog er muligt at foretage en raekke betydelige forbedringer af de europaeiske institutioners funktionsmaade uden en formel traktataendring,

C. der henviser til, at begivenheder i den seneste tid har understreget, hvor vigtigt det er at gennemfoere reformer af navnlig Kommissionens funktionsmaade, og at der foerst og fremmest boer ske en begraensning og rationalisering af Kommissionens portefoeljer, skabes en bedre intern koordinering, opnaas den rette balance mellem kommissaerernes kollektive og individuelle ansvar, samtidig med at Kommissionens uafhaengighed yderligere boer styrkes og dens forvaltning goeres mere effektiv,

D. der henviser til, at den seneste foroegelse af antallet af decentraliserede EU-agenturer og -organer stiller en raekke vigtige spoergsmaal vedroerende den funktionelle begrundelse for en saadan decentralisering og disse kontorers demokratiske ansvar, og til at der som foelge heraf boer vaere en bedre koordineret institutionel ramme for de decentraliserede agenturer,

E. der henviser til, at Europa-Parlamentet bedre vil vaere i stand til at klare de nye udfordringer, hvis det i hoejere grad koncentrerer sig om centrale opgaver, forbedrer sine egne interne arbejdsmetoder og paa ny overvejer, hvordan det bedst praesenterer sig for offentligheden,

F. der henviser til, at det interinstitutionelle samarbejde ogsaa boer intensiveres paa en raekke omraader, og at stoerre mobilitet og fleksibilitet mellem de enkelte EU-tjenestegrene og mellem dem og de nationale statsforvaltninger i hoej grad ville vaere oenskelig,

Reformer i Kommissionen

1. glaeder sig over de interne undersoegelser af forvaltningen, som Kommissionen har indledt, og minder om de forpligtelser, formanden for Kommissionen indgik paa plenarmoedet i januar 1999; mener imidlertid, at reformprocessen i Kommissionen boer styrkes yderligere og fremskyndes, i overensstemmelse med henstillingerne fra Budgetkontroludvalget og Europa-Parlamentet fra 1999;

Med henblik paa begraensning og rationalisering af Kommissionens portefoeljer

2. mener, at der boer goeres et systematisk forsoeg paa at definere »reelle« portefoeljer, og at strukturen i Kommissionen og dets generaldirektorater derefter boer tilpasses disse reelle behov under hensyntagen til de nye politikker og EU's oegede ansvar og befoejelser;

3. mener, at der boer oprettes et team af kommissaerer for hvert enkelt omraade, og at det i den forbindelse vil vaere vigtigt at sikre, at der paa ingen maade kan indfoeres en skelnen mellem store og smaa medlemsstater for saa vidt angaar kommissaerernes rolle og status;

4. mener, at formanden for Kommissionen ikke boer toeve med at bruge den nye autoritet, som erklaering nr. 32 til Amsterdam-traktatens slutakt giver ham, til at foretage alle noedvendige tilpasninger af Kommissionens struktur i lyset af de praktiske erfaringer og ogsaa til at omfordele opgaverne mellem kommissaererne paa basis af deres resultater;

5. minder imidlertid om, at alle saadanne aendringer boer meddeles Parlamentet paa forhaand, og at Parlamentet boer have lejlighed til at udtale sig og om noedvendigt afholde hoeringer af de enkelte beroerte kommissaerer;

Med henblik paa bedre koordinering af Kommissionens arbejde

6. mener, at Kommissionens formands koordinerende politiske rolle og Kommissionens generalsekretaer administrative rolle boer styrkes i overensstemmelse med Amsterdam-traktaten, og at igangvaerende reformer med henblik paa decentralisering ikke boer ske paa bekostning af den indre sammenhaeng i Kommissionen;

Med henblik paa at skabe den rette balance mellem det kollektive og det individuelle ansvar i Kommissionen

7. understreger, at det fortsat er vigtigt, at Kommissionen har et kollektivt ansvar for de generelle politiske aktioner, men mener samtidig, at dette kollektive ansvar ikke boer fritage de enkelte kommissaerer for deres ansvar for ikke blot personlige forseelser, men ogsaa for inkompetent eller forsoemmelig forvaltning af deres egne ansvarsomraader;

8. opfordrer til, at der i afventning af en aendring af EF-traktatens artikel 157 og 160 (kommende artikel 213 og 216 TEF) (som boer samles til en enkelt artikel og give Europa-Parlamentet samme rettigheder som Raadet) opstilles klarere retningslinjer for, hvad der i EF-traktatens artikel 160 (kommende artikel 216 TEF) menes med, at et medlem af Kommissionen ikke laengere opfylder de noedvendige betingelser for at udoeve sit hverv samt med begrebet »alvorlig forseelse«; understreger endvidere, at Kommissionens formand ikke boer toeve med at anvende bestemmelserne i artikel 157 og 160 (kommende artikel 213 og 216 TEF), naar dette viser sig noedvendigt;

9. mener, at Kommissionens ansvar som et kollegium er vigtigt og boer styrkes som et generelt princip; mener dog, at det ikke boer fritage de enkelte medlemmer af Kommissionen for konsekvenserne ikke blot af de personlige uredeligheder i forvaltningen, men ogsaa enhver udygtighed eller forsoemmelighed i den individuelle forvaltning af deres eget ansvarsomraade; foreslaar derfor, at der indfoeres en procedure, saaledes at et medlem af Kommissionen kan stilles til regnskab og personligt drages til ansvar, naar kollegiet ikke har vaeret inddraget;

10. foreslaar i den sammenhaeng, at Parlamentet i sidste instans skal kunne vedtage beslutninger, hvori det giver en kommissaer en reprimande; mener, at de politiske konsekvenser af saadanne beslutninger boer fastlaegges i en revideret adfaerdskodeks for Parlamentet og Kommissionen; mener endvidere, at der boer saette hoeje krav til kvorum for vedtagelse af en saadan beslutning;

Med henblik paa forbedringer vedroerende udnaevnelser til overordnede stillinger og kabinetssystemet

11. mener, at de nuvaerende krav om geografisk og politisk ligevaegt blandt de overordnede ansatte i Kommissionen kan begraense EU-embedsvaerkets uafhaengighed og effektivitet, og at dette problem vil blive endnu stoerre efter en kommende udvidelse af EU; kraever derfor, at egnethed og relevant erfaring skal spille en stoerre rolle ved udnaevnelserne;

12. finder, at der er behov for en reform af det nuvaerende kabinetsystem, som gaar videre end den reform, Kommissionens formand, Santer, allerede har stillet i udsigt; kraever navnlig, at kabinetterne ikke faar mere end seks medlemmer, og at kun en eller hoejst to medlemmer maa vaere af samme nationalitet som deres kommissaer; mener endvidere, at kabinetsmedlemmer, der kommer udefra, boer stilles paa lige fod med normale ansoegere til stillinger i Kommissionen, foer de gaar videre til andre stillinger inden for Kommissionen, og at de, der i forvejen er tjenestemaend i Kommissionen, boer foelge et normalt karriereforloeb, naar de forlader kabinettet, og ikke kunne stige mere end én loenklasse;

13. mener, at der boer holdes noeje kontrol med Kommissionens udbredte anvendelse af midlertidigt personale, der er udstationeret eller har orlov fra nationale administrationer eller erhvervslivet for at sikre, at fordelene i form af fleksibilitet og ny ekspertise opvejer risikoen for konflikt mellem kravet om Kommissionens uafhaengighed og nationale eller sektorbestemte interesser;

Med henblik paa forbedring af effektiviteten i Kommissionens forvaltning

14. mener, at Kommissionens forvaltningskultur ikke er tilstraekkelig tilpasset de nye udfordringer, og navnlig at den er bedre til at klare udarbejdelsen af ny lovgivning og udvikling af nye politiske initiativer end til at tage sig af den stadig vigtigere opgave med at administrere eksisterende programmer, og at de interne administrative procedurer stadig er for tunge og bureaukratiske; fastslaar, at denne analyse nu fuldt ud er bekraeftet i konklusionerne fra den foerste rapport fra gruppen af uafhaengige eksperter;

15. konstaterer endvidere, at Kommissionens relativt faatallige personale i vidt omfang maa stoette sig til eksterne konsulenter og andet eksternt personale, og at Kommissionen ikke har de mest hensigtsmaessige og gennemskuelige mekanismer til udvaelgelse af og kontrol med saadanne personer eller til at behandle bud og kontrakter; kraever derfor, at der snarest muligt rettes op paa dette forhold;

16. opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at styrke sine bestraebelser paa at begraense antallet af ledige stillinger til 2% snarest muligt;

17. insisterer derfor paa, at den nye Kommission i hoejere grad end tidligere prioriterer den forbedring af den interne forvaltning, der er en forudsaetning for, at den kan genoprette sin fulde trovaerdighed;

18. opfordrer til, at de forvaltningsreformer, som Kommissionen har indledt, udvikles yderligere og gennemfoeres systematisk, at omplaceringer og omskoling af Kommissionens personale intensiveres, at der i paakommende fald traeffes hurtigere og mere alvorlige disciplinaere foranstaltninger, og at der laegges stoerre vaegt paa nye managementteknikker og paa fastlaeggelse af klarere managementmaal og fremtidsplanlaegning paa laengere sigt;

19. kraever endvidere, at der gennemfoeres regelmaessig ekstern kontrol med Kommissionens arbejdsmetoder og kontakter med europaeiske borgere og eksterne organisationer;

20. understreger paa ny, at der fremover ved vedtagelse af nye politiske forpligtelser og programmer boer laegges langt stoerre vaegt paa spoergsmaalet, hvorvidt der er tilstraekkelige forvaltningsmaessige og andre ressourcer til raadighed, og at den omstaendighed, at alle EU-institutioner forsoemte dette, var en af de vigtigste grunde til den seneste krise inden for Kommissionen;

En bedre koordineret institutionel ramme for de decentraliserede agenturer og organer

21. mener, at den seneste tids staerke foroegelse af antallet af decentraliserede EU-agenturer og -organer kan have visse fordele, men at der ogsaa er ulemper saasom en fragmentering af ansvarsomraaderne og problemer med at sikre ansvarligheden;

22. frygter, at decentraliseringen af i det mindste en del af de nye agenturer snarere er sket som foelge af et system med beloenning af medlemsstaterne end ud fra reelle funktionelle behov, og at en kommende udvidelse af EU saaledes kunne forvaerre problemet betydeligt;

23. mener, at der er behov for en meget mere tilbundsgaaende debat, inden der oprettes flere decentraliserede agenturer eller organer, vedroerende de funktionelle begrundelser for oprettelsen og alternative muligheder;

24. konstaterer, at midlerne til at sikre de decentraliserede agenturers og organers demokratiske ansvarlighed for oejeblikket er utilstraekkelige, og at Europa-Parlamentets formelle inddragelse heri f.eks. er staerkt varierende, alt efter hvilket agentur der er tale om;

25. kraever derfor, at der etableres en sammenhaengende, generel, institutionel ramme for agenturerne og organerne og med mere ensartede krav med hensyn til ansvarlighed over for Parlamentet og forpligtelse til at aflaegge beretning til Parlamentet;

26. henstiller derfor indtraengende til alle Parlamentets relevante udvalg at oege deres bestraebelser paa at foere tilsyn med disse organers virksomhed ved at etablere regelmaessig kontakt med deres ledere og skabe mulighed for debat om agenturernes arbejdsprogramudkast og bidrage til udarbejdelsen af dem og ved at fremme udvekslinger og koordinatormoeder mellem agenturernes personale og udvalgssekretariaterne;

27. mener, at agenturer og organer boer staa til ansvar over for alle relevante EU-institutioner, herunder Parlamentet, baade hvad angaar deres budget og deres arbejdsprogram; er af den opfattelse, at det udtrykkeligt boer paalaegges agenturer og organer at yde faglig bistand og uafhaengig raadgivning til alleEU-institutionerne og ikke blot til Kommissionen eller de nationale regeringer; mener derfor, at bestemmelserne om oprettelse af agenturer maa foelge nogle faelles principper, dog under hensyntagen til hvert enkelt organs specifikke opgaver, og at der boer ske en harmonisering af de for agenturerne gaeldende budgetbestemmelser;

28. er endvidere af den opfattelse, at Parlamentet boer have fuld adgang til alle informationer om beslutningstagningen i disse agenturers ledelser og boer kunne sende observatoerer til moederne i disse ledelser for paa denne maade at sikre, at agenturernes virksomhed underkastes demokratisk kontrol og udoeves i overensstemmelse med Parlamentets politiske prioriteringer;

29. forpligter sig til at gennemfoere regelmaessige evalueringer med hensyn til, om agenturerne opfylder de maal, der var baggrunden for deres oprettelse, og om noedvendigt undersoege andre muligheder for at faa gennemfoert disse maalsaetninger; oensker derfor en regelmaessig orientering i form af en aarlig beretning;

Reformer i Europa-Parlamentet

30. mener, at der boer traeffes en raekke foranstaltninger for at forbedre Parlamentets egne interne arbejdsmetoder, saaledes at det bedst muligt kan udnytte de nye befoejelser, det har faaet i de senere aar, og tage de nye udfordringer op;

Stoerre koncentration om centrale opgaver

31. mener, at der boer gives hoej prioritet og tilstraekkelige midler til dets nye lovgivningsmaessige opgaver, saaledes at der kan tilvejebringes mere baggrundsinformation, foretages bredere hoeringer, og teksternes juridiske og sproglige kvalitet kan forbedres;

32. mener dog, at en saadan oeget vaegt paa det lovgivningsmaessige arbejde ikke maa foere til, at andre vigtige opgaver negligeres, og at navnlig opgaven med at kontrollere gennemfoerelsen og forvaltningen af eksisterende EU-politikker og -programmer sandsynligvis vil blive endnu vigtige i fremtiden;

33. kraever derfor, at der laegges stoerre vaegt paa og gives flere midler til systematisk »overvaagning« og kontrol med gennemfoerelse og forvaltning af EU's programmer;

34. finder, at dets eksisterende interne procedurer for behandling af komitologitekster boer revideres og styrkes;

35. mener, at Parlamentet i hoejere grad burde benytte plenarmoederne til at fokusere paa de store europaeiske politiske temaer for at sikre en stoerre synliggoerelse af dets arbejde:

Stramning af afstemningsprocedurerne

36. mener, at medlemmerne for oejeblikket bruger al for megen tid til at stemme baade i udvalg og paa plenarmoeder, og at procedurerne boer revideres, hvilket ville forbedre situationen uden en urimelig indskraenkning af medlemmernes eksisterende ret til at stille aendringsforslag;

37. kraever i den forbindelse, at et eller flere udvalgs moedevaerelser udstyres med elektronisk afstemningsudstyr, og kraever endvidere, at der paa plenarmoederne i hoejere grad goeres brug af forretningsordensbestemmelser, som for tiden ikke benyttes tilstraekkeligt, som f.eks. artikel 114 om afstemning under ét om flere aendringsforslag, artikel 150, stk. 5, om forelaeggelse af et nyt udkast til betaenkning, hvis der er indgivet mange aendringsforslag til en oprindelig betaenkning, samt artikel 52;

38. mener endvidere, der boer vaere forbud mod, at samme gruppe stiller indbyrdes modstridende aendringsforslag, hvilket vil betyde, at uenigheder boer loeses inden for gruppen frem for under langvarige afstemninger paa plenarmoedet;

Stoerre sammenhaeng mellem beslutninger, der er vedtaget i Europa-Parlamentet

39. understreger behovet for en mere systematisk kontrol med sammenhaengen mellem beslutninger, der er vedtaget i Parlamentet, saaledes at man i hoejere grad, end tilfaeldet er nu, undgaar modstridende krav, og saaledes at der er stoerst mulig overensstemmelse mellem Parlamentets holdninger til horisontale spoergsmaal, som f.eks. institutionelle spoergsmaal;

40. mener, at navnlig initiativbetaenkninger ikke boer kunne vedtages paa plenarmoedet med en lav stemmeprocent, og at der boer saettes tilstraekkeligt hoeje krav til kvorum i forbindelse med vedtagelse af saadanne betaenkninger;

Bedre udnyttelse af Parlamentets personale

41. kraever, at Praesidiets nye afgoerelse om personalemobilitet suppleres med en stoerre fleksibilitet mellem Parlamentets generaldirektorater, saaledes at personale, der arbejder for udvalgene og i forsknings- og informationstjenestegrene for fremtiden arbejder taettere sammen;

42. kraever, at der ved kommende forfremmelser af personale laegges stoerre vaegt paa egnethed og ekspertise end paa politisk eller nationalt tilhoersforhold, og at indslusning (»parachutage«) undgaas som foreslaaet ovenfor for Kommissionen;

43. gentager sit krav om en bedre inddragelse af den juridiske og sproglige ekspertise under udarbejdelsen af Parlamentets lovgivningsmaessige og andre tekster, navnlig udarbejdelsen af aendringsforslag;

44. konstaterer, at dets demokratiske kontrol og andre opgaver i forbindelse med OEMU'en er af stadig stigende betydning og opfordrer til en styrkelse af Parlamentets interne kapacitet inden for oekonomisk analyse;

45. mener endvidere, at Parlamentets centrale ansvar inden for omraader, der henhoerer under den faelles beslutningsprocedure, ofte kraever betydelig videnskabelig og teknisk viden, og kraever ogsaa, at disse sider styrkes, navnlig gennem et bedre samarbejde med universitetskredse og forskningscentre;

Forbedring af praesentationen af Parlamentets aktiviteter over for offentligheden

46. kraever, at der senest i oktober 1999 etableres et veludstyret og tilgaengeligt infocenter for besoegende, hvor offentligheden kan faa adgang uden at skulle igennem sikkerhedskontrol eller deltage fuldt ud i en rundtur med guide, og hvor Parlamentets dokumenter og audiovisuelle materiale kan faas; kraever i denne forbindelse installation af videokonferenceudstyr i Parlamentets lokaler;

47. glaeder sig over, at der udarbejdes en bredere vifte af informationsprodukter om Parlamentet i forbindelse med det kommende valg; oensker, at dette udvides i fremtiden, og at der goeres en oeget indsats for at maalrette dets informationspublikationer til saerlige grupper, saasom skolegrupper og unge samt andre med saerlige interesser;

48. kraever yderligere forbedring af Parlamentets websted, og kraever, at der etableres klare kriterier for, hvilket materiale vedroerende Parlamentet der saettes paa baade dets eget Intranet og paa Internet, og hvorledes det praesenteres;

Forbedret interinstitutionelt samarbejde

49. mener, at det interinstitutionelle samarbejde boer intensiveres, ikke kun inden for informationspolitik, som understreget i ovennaenvte beslutning af 14. maj 1998 om Den Europaeiske Unions informations- og kommunikationspolitik, men paa en raekke andre funktionelle omraader, saasom databaser, edb- og computerpolitik, elektronisk fremsendelse af EU-dokumenter og bygningspolitik;

50. betragter oeget anvendelse af interinstitutionelt samarbejde paa omraaderne asyl, indvandring og personers fri bevaegelighed som et vigtigt tegn paa medlemsstaternes vilje til at indfoere faelles beslutningstagning for disse politikker i overensstemmelse med Amsterdam-traktaten;

51. mener, at aarsprogrammet for lovgivning boer blive et vigtigere instrument i det interinstitutionelle samarbejde, og at Kommissionen i den forbindelse skal give flere detaljer om dens hensigter paa hvert enkelt politikomraade og forsyne programmet med en ny tidsplan for dens behandling, saaledes at de nationale og regionale parlamenter faar mulighed for at komme med bemaerkninger, inden der foretages en mere detaljeret behandling i Parlamentet og andre faellesskabsinstitutioner;

52. opfordrer til foroeget samarbejde mellem Parlamentet og Kommissionen paa komitologiomraadet for at sikre en mere tilfredsstillende forbedring af de eksisterende aftaler og f.eks. naa frem til et faelles nummereringssystem for gennemfoerelsesforanstaltninger, der fremsendes af Kommissionen til Parlamentet, og for at sikre en mere direkte fremsendelse af tekster;

53. mener, at der boer udarbejdes en revideret adfaerdskodeks for forbindelserne mellem Kommissionen og Parlamentet, som integrerer de seneste aftaler og sikrer stoerre respons fra Kommissionen , samtidig med at dennes autonomi respekteres, og mener, at denne kodeks boer traede i kraft, inden den naeste Kommissionen tager over;

54. mener, at stoerre mobilitet og fleksibilitet mellem tjenestemaend fra de enkelte europaeiske administrationer, herunder praktikanttjeneste og stoerre udveksling mellem dem og tjenestemaend fra de nationale administrationer, ville bidrage til oeget professionalisme, til at nedbryde barriererne mellem de enkelte administrationer og til at skabe stoerre bevidsthed om europaeiske problemer;

55. mener, at et mere ambitioest, langsigtet maal ville vaere at skabe en mere integreret struktur for det europaeiske embedsvaerk med visse faelles elementer og med stoerre mobilitet og fleksibilitet, men uden at glemme den enkelte institutions saerlige behov og kultur;

56. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes parlamenter og regeringer.