23.1.78 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 18/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
Udtalelse om »Årsberetningen om den økonomiske situation i Fællesskabet i 1977« 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er ikke offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 21. oktober 1977 i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse 
af Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg 
om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 152. plenarforsamling, afholdt i 
Bruxelles den 26. og 27. oktober 1977, sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 198, 
under henvisning til resolution af 22. marts 1971 fra 
Rådet og repræsentanter for medlemsstaternes rege­
ringer om den etapevise virkeliggørelse af Den 
økonomiske og monetære Union i Fællesskabet, 
under henvisning til Rådets beslutning af 18. februar 
1974 om gennemførelse af høj grad af overensstem­
melse inden for den økonomiske politik i De euro­
pæiske Fællesskabers medlemsstater, 
under henvisning til anmodning fremsat af Rådet for 
De europæiske Fællesskaber den 21. oktober 1977 om 
en udtalelse om Kommissionens årsberetning om den 
økonomiske situation i Fællesskabet i 1977, 
under henvisning til dets præsidiums beslutning af 
den 25. oktober 1977 om at pålægge Afdelingen for 
økonomiske og finansielle anliggender at udarbejde 
en udtalelse herom, under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, 
hr. Clark, og til udtalelse vedtaget af afdelingen den 
20. oktober 1977, 
under henvisning til forhandlingerne på den 
152. plenarforsamling afholdt den 26. og 27. oktober 
1977 (mødet den 27. oktober) — 
enstemmigt, idet dog 36 undlod at stemme, 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Indledning 
1.1. Udvalget tillader sig at understrege, at det på 
grund af den korte tid, det har fået til udarbejdelsen 
af sin udtalelse, ikke har været i stand til at foretage 
en så indgående gennemgang af beretningen, som det 
vigtige emne kræver. Det gentager derfor sin tidligere 
fremsatte anmodning om, at tidsplanen for udarbej­
delse og offentliggørelse af beretningen ændres 
radikalt. 
Nr. C 18/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.1.78 
1.2. Endvidere henleder Udvalget atter engang 
opmærksomheden på de vanskeligheder, der skyldes 
manglen på tilstrækkeligt og ajourført statistisk 
materiale samt tillige de hyppige ændringer i det til 
rådighed stående talmateriale. Det anmoder kraftigt 
medlemsstaterne om som hastesag sammen med 
Kommissionen at overveje, hvilke foranstaltninger der 
bør træffes for at afhjælpe denne situation. 
2. Den økonomiske situation i 1977 
2.1. Dette års årsberetning er et tydeligt vidnes­
byrd om, at Fællesskabets makroøkonomiske resulta­
ter har svigtet med hensyn til en realisering af næsten 
alle de kortsigtmål, der blev opstillet i årsberetningen 
1976 i1) og vedtaget af Rådet, og endog med hensyn 
til de mindre ambitiøse, reviderede mål (2), som man 
blev enige om i foråret. 
2.2. Med ca. 2,5 °/o vil den økonomiske vækstrate 
for Fællesskabet som helhed blive mere end 2 procent­
point lavere i 1977 end i 1976. Antallet af ledige vil 
være steget med mere end 600 000, hvilket vil betyde 
en stigning i arbejdsløshedsprocenten på 0,6 procent­
point af den erhvervsaktive befolkning. Inflationsraten 
vil på årsbasis næppe ligge lavere end i 1975/1976, 
skønt prisstigningerne synes at være aftaget siden 
foråret. Kun målet med hensyn til en nedbringelse af 
Fællesskabets underskud på betalingsbalancens 
løbende poster vil blive nået med en vis margin, og 
det vil i et vist omfang have været en følge af en 
afsvækkelse af konjunkturopgangen. 
2.3. Lavere vækst og stigende arbejdsløshed skyldes 
en række faktorer. Forøgelsen i Fællesskabets eksport 
til tredjelande har været mindre end forventet, og det 
samme har været tilfældet for stigningen i forbrugs­
efterspørgslen. Dette har bevirket en nedgang i væk­
sten i handlen inden for EF. Investeringsaktiviteten 
inden for den private sektor er også vedvarende lav. 
Den omstændighed, at erhvervsinvesteringerne ikke 
kan siges at være præget af nogen væsentlig 
opgangstendens, må efter Udvalgets opfattelse give 
anledning til særlig bekymring, da der jo er be­
hov for flere investeringer, som kan skabe basis for 
vedvarende vækst og sikre, at EF4andenes konkur­
renceevne fastholdes på verdensmarkederne. Men det 
lave investeringsniveau er imidlertid ikke overrasken­
de på baggrund af den lave kapacitetsudnyttelse i 
mange sektorer, den vedvarende træghed i efter­
spørgslen og virksomhedernes stadig lave realindtje­
ning, der ganske vist viser tegn på bedring. 
2.4 De ændringer, der igennem 1977 registreredes 
i vækstraten, arbejdsløshedsprocenten og prisstig­
ningstakten er i endnu højere grad skuffende, når 
de ses i lyset af de mellemlangsigtede mål, som ar­
bejdsmarkedets parter enedes om på Trepartskon­
ferencen i juni 1976, og som vedtoges til Fælles-
(i) EFT nr. L 358 af 29. 12. 1976. 
(2) EFT nr. L 119 af 12. 5. 1977. skabets program for økonomisk politik på mellem­
lang sigt. Skal 1980-målene nås, må indsatsen øges 
væsentligt i de næste tre år. 
2.5 Efter Udvalgets mening er det afgørende vig­
tigt, at det erkendes, at det høje ledighedsniveau for 
arbejdskraften — og også det nuværende lave kapa-
citetsudnyttelsesniveau — ikke blot afspejler et for 
lavt samlet efterspørgselsniveau, men også alvorlige 
strukturskævheder. Det bifalder, at der i Kommis­
sionens seneste vurdering af den økonomiske situa­
tion lægges større vægt på strukturarbejdsløsheds­
problemet. I denne forbindelse skal Udvalget henvise 
til nogle af sine nyligt afgivne udtalelser om industri­
politik og andre aspekter ved strukturforandrin­
gerne (3). 
3. Udsigter for 1978 
3.1. Udvalget bemærker, at Kommissionen for­
venter, at vækstraten for Fællesskabet som helhed 
for 1978 sammenholdt med 1977 kun vil blive på 
3,5 °/o, hvis Fællesskabet fortsætter sin nuværende 
kurs. Dette vil være utilstrækkeligt til at fremkalde 
en bedring i beskæftigelsessituationen i de fleste 
medlemsstater. Udvalget frygter i virkeligheden, lige­
som Kommissionen, at arbejdsløshedsprocepterne 
snarere vil stige. En vækstrate på dette niveau vil 
også være utilstrækkelig til atter at føre Fællesskabet 
ind på den rette kurs mod de aftalte mellemlang­
sigtede vækst- og beskæftigelsesmål. 
3.2. Denne bedømmelse af vækst- og beskæftigel­
sesudsigterne har sin baggrund i forventningerne om, 
at det for Fællesskabet som helhed vil gælde, at det 
private forbrug, de faste investeringer samt den 
offentlige sektors efterspørgsel vil stige en smule 
hurtigere end i 1977, men der vil sandsynligvis, sam­
menlignet med sidste år, være en lidt lavere vækst 
i eksporten til lande uden for EF. Udvalget under­
streger imidlertid, at der^-medlemsstaterne imellem 
vil være betydelige forskelle med hensyn til udvik­
lingen i den samlede efterspørgsels forskellige be­
standdele. 
3.3. Såfremt der føres en uændret politik, er ud­
sigterne for priserne imidlertid en kende mere op­
muntrende. De fremskridt, der er registreret siden 
foråret 1977 henimod lavere inflationsrater, fort­
sætter sandsynligvis ind i 1978. Holder denne for­
udsætning, vil stigningstakten i forbrugerpriserne dog 
stadig ligge på et ekstraordinært højt niveau med 
8—8,5 °/o. 
3.4. Det forekommer sandsynligt, at vækstraten i 
verdenshandelen for 1978 målt i mængder vil holde 
sig på omkring 6—6,5 °/o. Imidlertid vil det være 
rimeligt at forvente, at nedgangen i underskudet på 
(s) EFT nr. C 97 af 16. 8. 1974: Skibsværfter. 
EFT nr. C 62 af 15. 3. 1975: Papirindustrien. 
EFT nr. C 113 af 12. 6. 1976: Dataindustrien. 
23.1. 78 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 18/3 
Fællesskabets løbende poster i 1977 vil blive efter­
fulgt af et overskud i 1978. Dette vil styrke den nyligt 
indtrådte bedring i valutakursernes stabilitet. Op­
nåelsen af overskud må imidlertid ses i lyset af de 
betydelige underskud mange EF-lande har oparbejdet 
i årenes løb. 
3.5. Imidlertid må det understreges, at udsigterne 
stadig er usikre. Udfaldet afhænger af, i hvilket om­
fang EF-økonomien vil blive stimuleret af ekspansion 
i verdenshandelen og af virkningerne af de incitamen­
ter, der allerede er blevet introduceret i en række 
lande. 
4. Økonomisk politik for 1978 
4.1. I Kommissionens retningslinier for 1977 blev 
der klart sondret mellem medlemsstater, som venter 
en nedgang i inflationstakten og/eller et overskud på 
betalingsbalancen, og dem, hvis forventninger går i 
modsat retning. Medens alle indtrængende blev an­
modet om at udøve streng kontrol med udvidelse af 
pengeforsyningen og underskud på de offentlige 
finanser, anmodes førstnævnte om at følge en mere 
ekspansiv kurs med hensyn til efterspørgselsstyring, 
medens sidstnævnte anmodes om fortsat at dæmpe 
efterspørgslen, først og fremmest det private forbrug. 
4.2. Udvalget er af den anskuelse, at mens de ret­
ningslinjer, der blev foreslået for 1977, gik i den 
rigtige retning, så dimensionerede og igangsatte med­
lemsstaterne de tilsvarende foranstaltninger på en 
sådan måde, at Fællesskabet tydeligvis ikke kunne 
nå op på en tilfredsstillende vækstrate eller forbedre 
den ret alvorlige beskæftigelsessituation. Udvalget 
tror ikke, at disse foranstaltninger ville føre til de 
ønskede resultater, hvis de forblev uændret i 1978. 
4.3. Omfanget af tilpasningen af retningslinjerne i 
de enkelte medlemsstater må være en funktion af 
prisstigningstakten og betalingsbalancesituationen i 
den enkelte medlemsstat. Udvalget tror, at de frem­
skridt, der allerede er gjort på disse områder, er tid-
strækkelig begrundelse for en mere ekspansiv strategi 
for Fællesskabet, endskønt en sådan strategi må til­
rettelægges således, at der tages hensyn til de for­
skelle, der gør sig gældende fra den ene medlemsstat 
til den anden. Det bifalder derfor, at der er sket en 
ændring i holdningen, således at der lægges større 
vægt på ekspansion, og det ser meget positivt på den 
større smidighed, som præger de retningslinjer, Kom­
missionen har foreslået for det kommende år. 
4.4. De nye retningslinjer er baseret på et udvik­
lingsforløb, hvori er forudsat et vækstmål på 
4—4,5 °/o i BND i 1978. Dette skal sammenlignes 
med de 3,5 °/o som måtte forventes, hvis Fællesskabet 
var fortsat ad den nuværende kurs. Udvalget erken­
der, at det vækstmål, der er vedtaget for Fællesskabet, 
nå være realistisk, herunder især at det ikke må opmuntre til en overdreven efterspørgsel, som ville 
spolere den mindskelse af inflationsraterne og be­
talingsbalanceunderskuddene, der er sket i den seneste 
tid. På baggrund af den nuværende beskæftigelses­
situation og den store uudnyttede kapacitet er Ud­
valget af den opfattelse, at man som en kvantitativ 
angivelse af, hvad der skulle være muligt, bør betragte 
en vækstrate på 4 — 4,5 °/o som et minimum, og der 
bør udfoldes alle mulige bestræbelser på at få den 
endnu højere op. Der synes nu at være plads til yder­
ligere ekspansion i overskudslandene, hvilket kunne 
tænkes at virke befordrene på en øget vækst i andre 
dele af Fællesskabet; i underskudslandene bør det 
formentlig overvejes at foretage en relativt større 
omlægning af den økonomiske politik. 
4.5. Udvalget er enig med Kommissionen i, at 
aktiv deltagelse og støtte fra arbejdsmarkedets parter 
er påkrævet, såfremt der atter skal gang i økonomien. 
Det tror, at dette kun vil ske, såfremt arbejds­
markedets parter er overbeviste om: 
— at de beskæftigelsesfremmende foranstaltninger 
vil give resultat, 
— at de gevinster, man opnår gennem en højere 
vækstrate — f. eks. gennem lønaftaler eller gennem 
skattelettelser — fordeles rimeligt og under til­
børlig hensyntagen til dem, der er ramt hårdest 
af arbejdsløsheden og inflationen; desuden må 
der tages hensyn til forbrugernes interesser. 
4.6. Udvalget er enig med Kommissionen i, at der 
i forbindelse med formuleringen af stimulerende for­
anstaltninger bør lægges vægt på at opmuntre til 
en sådan efterspørgselsudvidelse, at der dannes 
grundlag for varig vækst og fortsat tilvejebringelse 
af flere arbejdspladser. En fortsat konjunkturopgang 
forudsætter endvidere, at Fællesskabets konkurrence­
evne forbedres på verdensmarkedet. Af disse grunde 
er det nødvendigt at opmuntre til øget investerings­
aktivitet især inden for erhvervslivet. 
4.7. Investeringerne vil imidlertid ikke blive bragt 
væsentligt i vejret, med mindre der er en vedvarende 
bedring i virksomhedernes faktiske og forventede 
indjening. Dette kan ikke ske, medmindre omkost­
ningerne holdes under kontrol, og der er en vis 
forbrugsudvidelse, således at der skabes efterspørg­
sel efter den produktion, nyinvesteringerne resulte­
rer i. 
4.8. Skabelsen af et fast grundlag for konjunktur­
opgangen må i et vist omfang afhænge af det offent­
liges efterspørgsel. I denne sammenhæng må det 
offentlige derfor tillægge investeringerne større be­
tydning. 
4.9. Fællesskabets velstand er fortsat i betydeligt 
omfang afhængig af væksten i verdenshandelen. Det 
må derfor anvende sin indflydelse på at øge den 
internationale handel og undgå protektionisme. Det 
må støtte den indsats, som visse virksomheder gør 
Nr. C18/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.1. 78 
for at udvikle markeder, især i tredjelande, på grund 
af de begrænsninger, EF-markedet sætter for dem. 
5. Iværksættelsen af de nye retningslinjer for den 
økonomiske politik 
På EF-plan 
5.1. Udvalget mener, at en udvikling i fælles­
skabsinstitutionernes rolle er af stor betydning for 
en bedring i medlemsstaternes økonomi. Efterhån­
den som Fællesskabet udvikler sig, skal denne rolle 
udbygges. I mellemtiden vil deres rolle dog hoved­
sageligt indskrænke sig til at stille forslag om og 
opnå tilslutning til generelle retningslinjer for den 
økonomiske og monetære politik, samt afstikke ram­
merne for andre områder af EFs politik — industri, 
handel, landbrug, mindre velstillede regioner osv. — 
hvor foranstaltninger truffet i overensstemmelse med 
disse retningslinjer kan have størst positiv effekt. 
Den praktiske gennemførelse af foranstaltningerne 
med henblik på stimulering af væksten og nedbrin­
gelse af arbejdsløsheden samtidig med fortsat bekæm­
pelse af inflationen og opretholdelse af en tilfreds­
stillende betalingsbalance vil først og fremmest høre 
under de nationale regeringers ansvarsområde; men 
en koordinering af foranstaltningerne på fællesskabs­
plan vil være af største vigtighed. De foranstaltnin­
ger, de nationale regeringer vælger, skal altid for­
muleres ikke blot under hensyntagen til egne in­
teresser, men også til de fælles interesser i hele Fæl­
lesskabet. Udvalget er stadig bekymret over, at man 
kun langsomt får udbygget koordineringen af med­
lemsstaternes politik til trods for forbedringerne i det 
maskineri, der skal sikre et tættere samarbejde. Den 
fortsatte mangel på samordning vil utvivlsomt un­
derminere slagkraften i EFs politik. 
5.2. Fællesskabets institutioner spiller den centrale 
rolle, når medlemsstaternes politik skal samordnes 
og der skal skabes større konvergens mellem øko­
nomierne med henblik på at nå EFs økonomiske 
mål. Dette kan ske: 
— ved at fremsætte forslag til retningslinjer for kort­
fristet økonomisk og monetær politik inden for 
programmet på mellemlang sigt; 
— ved regelmæssigt at kontrollere, i hvilket omfang 
medlemsstaterne følger de vedtagne retningslinjer, 
og arbejde for, at de overholdes nøje; 
— ved at udvikle foranstaltninger og mekanismer 
(f. eks. Regional- og Socialfonden og Investerings­
banken) til overførsel af ressourcer inden for 
Fællesskabet med det formål at øge produktivi­
teten mindske forskelle heri, samt bidrage til en 
tilpasning af den økonomiske struktur for at 
imødegå ændringer i efterspørgslen; 
— ved at tilvejebringe lånemidler på de nationale og 
internationale kapitalmarkeder til støtte for 
sådanne foranstaltninger og mekanismer; — ved at udforme en fælles handelspolitik, som 
kan gøre det muligt for Fællesskabet at fremstå 
som en økonomisk enhed, der har sine egne 
interesser at varetage i de internationale handels­
forhandlinger. 
På alle disse områder er der blevet gjort visse, men 
ikke tilstrækkeligt mange fremskridt. Der er et klart 
behov for én større indsats og nye initiativer. Ud­
valget udtrykker især tilfredshed med Kommissionens 
forslag om en nøjere samordning af medlemsstaternes 
monetære politik med den vægt, der lægger på en 
øget samordning af finansielle og andre foranstalt­
ninger til fremme af investeringerne og med den 
kendsgerning, at den er ved at fremsætte forslag til 
nye foranstaltninger med det sigte at gøre udbudet 
mere fleksibelt samt at lette strukturændringer. 
På nationalt plan 
5.3. Når Fællesskabets retningslinjer skal følges op 
på nationalt plan, vil det være regeringernes opgave 
at finde frem til, hvordan man mest hensigtsmæssigt 
kan tilføre økonomien mere købekraft, f. eks. via 
skattelettelser (enten direkte eller indirekte) eller 
øgede offentlige udgifter. I betragtning af den betyd­
ning, Udvalget tillægger en højnelse af investerings­
niveauet, bør disse ting overvejes nøje, når der tages 
beslutning om sammensætningen af det sæt af for­
anstaltninger, der skal tages i anvendelse. Som led i 
en aktiv beskæftigelsespolitik må man, når det drejer 
sig om statslige foranstaltninger til fremme af investe­
ringerne, skelne mellem på den ene side rationali-
seringsinvesteringer, som kan være rigtige og endog 
uomgængeligt nødvendige set ud fra virksomhedernes 
konjunkturrencemæssige situation, men som ikke øger 
beskæftigelsen og tværtimod oftest tager sigte på at 
mindske antallet af beskæftigede, og på den anden 
side beskæftigelsesskabende ekspansive investeringer. 
Det offentliges investeringsfremmende politik bør der­
for gøres selektiv, således at arbejdsintensive investe­
ringer inden for den private offentlige og halvoffent­
lige sektor først og fremmest begunstiges. Gennem 
investeringsincitamenter skulle der kunne opnås 
rimelig balance mellem antallet af jobs, navnlig i de 
mindre velstillede områder, og opretholdelsen af en 
rimelig konkurrence mellem medlemsstaterne. De bør 
også tage sigte på at styrke levedygtigheden og 
fremme oprettelsen af små og mellemstore virksom­
heder, som er forholdsvis arbejdsintensive. 
5.4. Udvalget er enig med Kommissionen, når den 
i årsberetningen siger, at den vækstrate, der kan 
forventes for 1978, højst sandsynlig ikke vil kunne 
reducere, men måske tværtimod forøge arbejdsløs­
heden, hvorfor det kraftigt bør overvejes at igang­
sætte særlige foranstaltninger for at imødegå den 
meget alvorlige arbejdsløshedssituation. Hvor mid-
23.1.78 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 18/5 
lertidige foranstaltninger til opretholdelse og fremme 
af beskæftigelsen er iværksat, bør disse videreføres, 
selv om de i lighed med særlige investeringsincita­
menter bør tilrettelægges under hensyntagen til den 
fremtidige udvikling. Regeringerne bør i højere grad 
have opmærksomheden henledt på nødvendigheden 
af uddannelses- og omskolingsfaciliteter til forbedring 
af den faglige mobilitet og på foranstaltninger, der 
kan øge den geografiske mobilitet, f. eks. nye bolig­
politiske støtteordninger. Kvinders og unges beskæf­
tigelsesmæssige problemer kræver også særlig op­
mærksomhed. 
5.5. Udvalget afventer med interesse den detal­
jerede studie over »Cost-effectiveness og følgevirk­ninger for erhvervslivet af forskellige former for 
arbejdsfordeling«, som af Trepartskonferencen i juni 
1977 blev foreslået udarbejdet som en hastesag. Ud­
valget håber at kunne bidrage til denne studie, som 
efter dets mening bør baseres på befolkningsfrem-
skrivninger, som går ud over 1980. 
5.6. Udvalget vil imidlertid understrege, at alle 
investerings- og beskæftigelsesfremmende foranstalt­
ninger eller foranstaltninger til forbedring af arbejds­
markedets virkemåde kun vil have begrænset virk­
ning, medmindre de almindelige økonomiske vilkår 
forbedres, og der skabes en stabil og konsistent 
ramme omkring den politik, der skal opmuntre til 
øget aktivitet. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. oktober 1977. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Basil de FERRANTI 
Udtalelse om »Kommissionens meddelelse til Rådet vedrørende en fællesskabspolitik for 
elektronik- og informationsindustrierne« 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fcellesskabers Tidende nr. C 39 af 16. februar 1977, side 2. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 18. november 1976 i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse 
af Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg 
om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 152. plenarforsamling, afholdt i 
Bruxelles den 26. og 27. oktober 1977, sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR — 
under henvisning til den anmodning, Rådet frem­
satte den 18. november 1976 med hjemmel i artikel 
198 i traktaten om oprettelse af De europæiske 
Fællesskaber, om en udtalelse om de forslag, Kom­
missionen har udarbejdet og forelagt Rådet den 
8. november 1976 vedrørende en fællesskabspolitik 
for elektronik- og informationsindustrierne, 
under henvisning til beslutning truffet af Det øko­
nomiske og sociale Udvalgs præsidium den 23. no­
vember 1976 om at pålægge Afdelingen for industri, 
handel, håndværk og tjenesteydelser at udarbejde en 
udtalelse og en beretning om spørgsmålet, under henvisning til Rådets resolution af 15. juli 1974 
om fællesskabspolitik for databehandling (1), 
under henvisning til udtalelse vedtaget af Afdelingen 
for industri, handel, håndværk og tjenesteydelser 
den 5. oktober 1977, 
under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, 
hr. Wylie, 
under henvisning til forhandlingerne på den 152. ple­
narforsamling den 26. og 27. oktober 1977, mødet 
den 26. oktober, og 
(*) EFT nr. C 86 af 20. 7. 1974.