BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Begrundelse og formål

Som forklaret i Kommissionens meddelelse fra februar 2018, "En ny, flerårig finansiel ramme for en Europæisk Union, der effektivt lever op til de valgte prioriteter for perioden efter 2020", er Unionen er retssamfund, og dens værdier udgør selve grundlaget for dens eksistens. De præger hele dens retlige og institutionelle struktur og alle dens politikker og programmer. Respekten for disse værdier skal derfor sikres i alle områder af Unionens politik. Dette gælder også for EU's budget, da respekten for de grundlæggende værdier er en afgørende forudsætning for en forsvarlig økonomisk forvaltning og en effektiv EU-finansiering. Respekten for retsstatsprincippet er både af betydning for de europæiske borgere og for iværksætteri, innovation og investeringer. Den europæiske økonomi blomstrer bedst dér, hvor den juridiske og institutionelle ramme er i fuld overensstemmelse med EU's fælles værdier.

EU-budgettets potentiale kan kun udnyttes fuldt ud, hvis det økonomiske, lovgivningsmæssige og administrative miljø i medlemsstaterne er gunstigt. I henhold til den indeværende flerårige finansielle ramme kræves det allerede, at medlemsstaterne og støttemodtagerne påviser, at den lovgivningsmæssige ramme for økonomisk forvaltning er solid, at den relevante EU-lovgivning gennemføres korrekt, og at den nødvendige administrative og institutionelle kapacitet for at sikre en vellykket EU-finansiering er til stede. Desuden kan en politisk konditionalitet fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne på områder, hvor der er betydelige stordriftsfordele eller eksterne virkninger. Med den flerårige finansielle ramme 2014 – 2020 blev der også indført nye bestemmelser, således at situationer, hvor EU-finansieringens effektivitet undergraves af uforsvarlige økonomiske og finanspolitiske politikker, kunne undgås.

Effektiv overholdelse af retsstatsprincippet er en forudsætning for tillid til, at EU's forbrug i medlemsstaterne er tilstrækkeligt beskyttet. Som forklaret i Kommissionens meddelelse fra 2014 om "En ny EU-retlig ramme for at styrke retsstatsprincippet" er retsstatsprincippet rygraden i ethvert moderne forfatningsmæssigt demokrati. Det er en af de retsgrundsætninger, der udspringer af alle EU-medlemsstaternes fælles forfatningstraditioner. Som sådan er det en af de vigtigste værdier, EU bygger på, jf. artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union og præamblerne til traktaten og til EU's charter om grundlæggende rettigheder. Det sikrer, at staten træffer sine foranstaltninger inden for en effektiv og troværdig retlige ramme, at foranstaltningerne kan undersøges og om nødvendigt anfægtes, og at der kan bringes effektive retsmidler i anvendelse.

EU-medlemsstaternes forskellige forfatninger og retssystemer er principielt hensigtsmæssigt udformet til at sikre retsstatsprincippet og indeholder midler til at beskytte borgerne mod trusler mod retsstatsprincippet. På det seneste har en række hændelser dog afsløret generaliserede svagheder i nationale kontrolmekanismer og vist, hvordan manglende overholdelse af retsstatsprincippet kan blive et alvorligt og fælles problem i Den Europæiske Union. Det har ført til en klar anmodning fra institutioner såsom Europa-Parlamentet og fra offentligheden generelt om, at EU skal tage skridt til at beskytte retsstatsprincippet.

Med de tilgængelige værktøjer er der blevet taget sådanne skridt, og de har givet resultater. I betragtning af forbindelsen mellem respekt for retsstatsprincippet og gensidig tillid og finansiel solidaritet EU-medlemsstaterne imellem og det forhold, at kontrolmekanismer kun kan være effektive, hvis de ledsages af en effektiv udøvelse af administrativ og retlig kontrol og retsmidler i tilfælde af forseelser, bør de eksisterende forpligtelser til at sikre effektive kontrolsystemer suppleres med foranstaltninger, der kan sikre, at retsstatsprincippet overholdes.

For at beskytte Unionens finansielle interesser mod risikoen for finansielle tab forårsaget af generaliserede mangler for så vidt angår retsstatsprincippet i en medlemsstat bør Den Europæiske Union have mulighed for at træffe passende foranstaltninger i sådanne tilfælde. Dette bør ske på basis af en rådsafgørelse i forlængelse af et forslag fra Kommissionen. Afgørelsen bør betragtes som vedtaget af Rådet, medmindre det med kvalificeret flertal beslutter at forkaste Kommissionens forslag senest en måned efter Kommissionens vedtagelse heraf. Europa-Parlamentet bør også deltage fuldt ud i alle stadier.

Foranstaltninger skal vedtages under fuld overholdelse af principperne om gennemsigtighed og proportionalitet. Det er vigtigt at sikre, at der er tilstrækkelig sammenhæng mellem konsekvenserne af foranstaltninger og formålet med finansieringen. Dette betyder også, at der er behov for at sikre, at konsekvenserne falder på dem, der er ansvarlige for påviste mangler. Det bør derfor afspejle det forhold, at individuelle modtagere af EU-finansiering, f.eks. Erasmus-studerende, forskere og civilsamfundsorganisationer, ikke kan gøres ansvarlige for sådanne overtrædelser.

Forslaget indeholder de regler, der er nødvendige for at beskytte Unionens budget i tilfælde af generaliserede mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet. Det kunne i forbindelse med en senere revision integreres i finansforordningen, der har samme retsgrundlag.