Nr. C 329/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 12. 89 
Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om de mindstekrav, der skal opfyldes af fartøjer, 
som anløber eller forlader Fællesskabets søhavne med farligt eller forurenende gods i emballe­
ret form(!) 
(89/C 329/08) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 5. juni 1989, under henvisning til EØF-
traktatens artikel 84, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Sektionen for transport og kommunikation, som havde fået pålagt at forberede ØSU's arbejde 
med dette emne, vedtog sin udtalelse den 11. oktober 1989. Ordfører: Bredima Savopoulou. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 270. plenarforsamling den 18. oktober 1989 
enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Som følge af en lang række ulykker, der har 
forvoldt alvorlige skader på medlemsstaternes havmiljø 
og kystområder — her skal blot nævnes Torrey Ca­
nyon, Amoco Cadis og Betelgeuse — understregede Det 
Europæiske Råd på mødet i København i april 1978 
den rolle, som Fællesskabet bør spille i bestræbelserne 
for at opnå større sikkerhed for søtransport samt for 
forebyggelse af den forurening, der fremkaldes af far­
tøjer. formål at forebygge ulykker og mindske skaderne, hvis 
de alligevel skulle forekomme. Mere præcist tilstræber 
man at sikre, at fartøjer, der anløber eller forlader EF-
havne med farligt godt i emballeret form, overholder 
en række mindstekrav, som vil forbedre navigationssik-
kerheden og beskyttelse af menneskeliv, havmiljøet og 
kystfarvandene i medlemsstaterne. Disse krav kommer 
bl.a. til at gælde for transporter af eksplosive stoffer, 
flydende let antændelige stoffer, giftige stoffer, radioak­
tive stoffer og en række forurenende stoffer. 
1.2. Den internationale offentlige opinion har i sti­
gende grad haft opmærksomheden rettet mod forure­
ning og havforurening i særdeleshed, hvilket har ført 
til vedtagelsen af en række EF-foranstaltninger på dette 
område, bl.a. direktiv 79/116/EØF(2). 
2. Resumé af Kommissionens forslag 
2.1. Direktiv 79/116/EØF omhandler de mindste­
krav, som tankskibe skal opfylde, når de anløber eller 
forlader EF-havne lastet med olie, flydende gas eller 
kemiske produkter i bulk. Direktivet har til formål at 
mindske faren for, at sådanne tankskibe involveres i 
ulykker i EF's kystfarvande. 2.4. Forslaget til direktiv drejer primært om den 
anmeldelsesprocedure, som skal benyttes af skibe, der 
transporterer farligt gods i emballeret form, samt hvilke 
oplysninger de kompetente myndigheder skal modtage. 
I henhold til forslaget til direktiv skal de berørte skibe 
tilstille havnemyndighederne oplysninger vedrørende 
skibet og dets last; benytte sig af lodstjenesterne og 
give lodserne nøje information om skibet og dets last; 
lodserne skal underrette havnemyndighederne, hvis de 
konstaterer mangler, og kyststaterne forpligtes til at 
underrette alle fartøjer i deres territorialfarvande om, 
at der i deres farvande findes fartøjer, hvorom det vides, 
at de transporterer farligt gods. 
2.2. Direktivet er dog behæftet med en stor mangel, 
eftersom det ikke omfatter transport af farligt gods i 
emballeret form, containere, tankvogntog, tankvogne, 
transportable tanke osv. Det skal nævnes, at antallet af 
sådanne transporter er steget mærkbart i de senere år, 
hvorved også ulykkesrisikoen er steget. 
2.3. Formålet med det foreliggende direktivforslag 
er, med passende EF-retsforskrifter, at få lukket oven­
nævnte hul i lovgivningen. Det er således et yderligere 
skridt i retning af at få gennemført en effektiv beskyttel­
se af havmiljøet mod de farer, som udgøres af farligt 
gods, der transporteres ad søvejen. Forslaget har til 3. Generelle bemærkninger 
3.1. ØSU godkender fuldt ud formålet med forslaget 
til direktiv, som er at skabe en sikker, forureningsfri 
søfartszone langs EF's udstrakte kyster. Cirka halvdelen 
af alle fartøjer, som anløber EF-havne, transporterer 
farligt gods i den ene eller den anden form. Dette viser, 
at de foreslåede foranstaltninger er af stor praktisk 
betydning. 
(') EFT nr. C 147 af 14. 6. 1989, s. 3. 
(2) EFT nr. L 31 af 8. 2. 1979, s. .13. 3.2. Eftersom der på internationalt plan er blevet 
arbejdet med at få beskyttet havmiljøet og er blevet 
vedtaget internationale normer i stor målestok, rejser 
sig dog før vedtagelsen af direktivforslaget et principelt 
30. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 329/21 
spørgsmål om, hvorledes EF bør gå frem. EF har to 
muligheder: Det kan enten indføre egne normer og krav, 
eller det kan arbejde henimod en effektiv anvendelse af 
de internationale normer. Problemet med den første 
mulighed er, at andre lande eller regionale grupper af 
lande kunne blive fristet til at følge dette eksempel. 
Dette ville resultere i forskellige regler i forskellige 
geografiske områder og give anledning til unødvendig 
forvirring i skibsfarten og blandt de kompetente myn­
digheder. ØSU henstiller derfor, at EF vælger den anden 
mulighed, dvs. at man overtager de internationale nor­
mer, der er blevet opstillet af specialiserede internatio­
nale søfartsorganer, idet man integrerer dem i EF-lov-
givningen og sikrer sig deres nøje overholdelse. I sidste 
instans er havforurening et internationalt problem og 
ikke kun et EF-problem. Hvad der er vigtigt for EF er 
således, at der indføres internationale normer, som nøje 
overholdes. 
3.3. Den internationale Søfartsorganisation 
(IMO) — et særligt organ under FN med 133 
medlemsstater — er det organ, der frem for noget andet 
tager sig af spørgsmål vedrørende sikkerhed for skibs­
farten og beskyttelse af havmiljøet. I denne egenskab 
har IMO vedtaget Den internationale konvention om 
forebyggelse af forurening fra Skibe (MARPOL 73/ 
78). I bilag 3 i MARPOL-konventionen er dog opstillet 
regler for forebyggelse af forurening med skadelige 
stoffer, som transporteres i emballeret form. De skadeli­
ge stoffer er dem, der defineres som forurenende i Den 
internationale kodeks for søtransport af farligt Gods 
(IMDG). Den liste over forurenende stoffer, der er 
anført i kodeksen, vil blive medtaget i et IMO-cirkulæ-
re, som regelmæssigt skal ajourføres. I kodeksen angives 
de forurenende stoffers tekniske betegnelse og FN-ken-
detal samt specifikationer vedrørende mærkning, em­
ballering, stuvning og særlige skadebegrænsende for­
holdsregler. Kodeksen gælder for alle fartøjer, som er 
omfattet af Den internationale konvention om sikker­
hed for menneskeliv på Søen (SOLAS 1974), når de 
transporterer farligt gods. Det skal understreges, at 
det ikke blot er lande, der deltager i IMO, men også 
organisationer, som repræsenterer alle interesserede 
parter, dvs. skibsfartsinteresser, den kemiske industri, 
miljøorganisationer og søfolk. MARPOL 73/78, herun­
der 3 og IMDG-kodeksen er udtryk for alle berørte 
parters enige holdning. IMDG følger den klassificering 
af farligt gods, som FN vedtog skulle finde ensartet 
anvendelse for sø-, luft- og landtransport. Den stadig 
voksende udbredelse af intermodal transport er en yder­
ligere grund til at standardisere IMO-normerne. internationale MARPOL 73/78-konvention, og deres 
skibe er omfattet i bilag 3, som træder i kraft internatio­
nalt den 1. januar 1991. I 1978 henstillede EF, at dets 
medlemsstater ratificerede MARPOL-konventionen 
[henstilling (EØF) nr. 114/79 af 21. december 1978(1) 
og nr. 584/78 af 26. juni 1978(2)]. Endvidere vedtog 
fjorten europæiske lande, heriblandt alle EF-landene, i 
1982 Memorandummet om havnestaters Tilsyn 
(MOU), som er en administrativ aftale om at gøre 
havremyndighedskontrollen ensartet. Memorandum­
met nævner MARPOL 73/78-konventionen som en af 
de vigtigste konventioner, som skal følges ved inspektio­
ner. ØSU har således intet at indvende imod forslaget 
til direktiv, når blot det ikke er i modstrid med interna­
tionale normer. 
3.5. MARPOL-normerne er de skrappeste, og EF's 
skibe opfylder dem allerede nu. Hvis EF nu med direkti­
vet indførte nye og lavere normer, ville det kun berøre 
skibe uden for MARPOL-konventionen, som anløber 
EF-havne. Dette ville skabe en besynderlig situation, 
hvor kravene til ikke-EF-skibe ville være lavere end 
kravene til EF-skibe. For at undgå en flagdiskrimine­
ring, som i dette tilfælde ville være ugunstig for EF, bør 
de samme normer gælde for alle skibe. Dette er endnu 
en grund til at bringe direktivforslaget på linje med 
teksten i bilag 3 i MARPOL 73/78, som i mange hense­
ender er mere vidtgående end det foreslåede direktiv. 
Gennemførelsen af regional kontrol — udover de inter­
nationalt vedtagne foranstaltninger, som IMO har fast­
lagt og iværksat — ville i det store hele ikke bidrage 
til bedre normer, men kun resultere i usikkerhed og 
misforståelser. 
3.6. Endelig bemærker ØSU, at det foreliggende di­
rektiv, såfremt det bliver vedtaget, også bør omfatte 
direktiv 79/116/EØF, således at der både bliver overens­
stemmelse med EF's bestemmelser indbyrdes og med 
internationale normer. 
4. Særlige bemærkninger 
4.1. I direktivets titel foreslås ordene »farligt eller 
forurenende gods i emballeret form« ændret til »farligt 
gods eller skadelige stoffer i emballeret form «. Dermed 
bliver teksten i overensstemmelse med terminologien i 
bilag 3 i MARPOL 73/78. 
4.2. I første afsnit i præamblet eftr udtrykket » farligt 
gods« tilføjes »og skadelige stoffer«. 
3.4. Så godt som alle EF's medlemsstater (bortset fra 
Spanien, Irland og Luxembourg) har ratificeret den (!) EFTnr. L 33 af 8. 2. 1979, s. 17. 
(2) EFT nr. L 194 af 19. 7. 1978, s. 17. 
Nr. C 329/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 12. 89 
4.3. I artikel 1, anden linje, ændres »farligt gods i 
emballeret form « til » farligt gods og skadelige stoffer 
i emballeret form«. 
4.4. Artikel 2 affattes således: i nærværende direktiv 
forstås ved: 
— » berørte fartøjer «: fartøjer, der transporterer farligt 
gods eller skadelige stoffer i emballeret form, 
— » skadelige stoffer «: stoffer, som i Den internationa­
le søfartskodeks for farligt Gods (IMDG) anses for 
at være forurenende stoffer«, 
— »i emballeret form«: en af de emballeringsformer, 
som er anvist for farlige stoffer i IMDG-kodeksen. 
4.5. I artikel 4 efter » at overholde de i nærværende 
direktivs artikel 5, 6, 7 og 8 omhandlede mindstekrav « 
tilføjes følgende sætningsled: »Samt de mindstekrav, 
der er opstillet i bilag 3 i MARPOL 73/78, og i særdeles­
hed kravene vedrørende emballage, mærkning, etiket­
ter, dokumentation og stuvning, som nærmere defineret 
i IMDG-kodeksen.« 
4.6. I artikel 5, pkt. 1, sidste linje, efter »stræknin­
ger « tilføjes » og skal gøres tilgængelige for havnearbej­
derne«. I artikel 5, pkt. 1, næstsidste linje, tilføjes efter 
udtrykket »lette anker«, »eller hurtigst muligt efter 
lastningen«. 
4.7. I artikel 5, pkt. 2, anden linje, tilføjes efter 
»radarstation« eller »Vessel Traffic Services (VTS)«. 
4.8. I artikel 6, første led, 2. linje, indføjes efter 
» navigationssikkerheden « ordene » arbejdssikker­
heden«. 
I artikel 6, andet led, 1. linje, indføjes efter »farligt 
gods« udtrykket »forurenende stoffer ellr konstateret 
affald herfra«. Desuden slettes »særligt det i bilag 4.II 
omhandlede«. 
4.9. I artikel 7, linje 3, efter » navigationssikkerhed « 
tilføjes ordene, »arbejdssikkerhed«. 
4.10. I artikel 10, første linje, efter » kyststaten skal« 
indføjes », ud fra en vurdering af, hvor alvorlig situatio­
nen er,«. 
5.1. I bilag 1 foreslås ordene » farligt gods i emballe­
ret form « i overskriften ændret til » farligt gods eller skadelige stoffer i emballeret form«. (Der er enighed 
om, at man bør følge den klassificering af farligt gods, 
som FN vedtog skulle finde ensartet anvendelse for 
land-, sø- og lufttransport.) 
5.2. Pkt. 1.7 i bilag 1 affattes således: »nøjagtig art 
af de transporterede stoffer, som fastsat i bilag 3 i 
MARPOL 73/78 (regel 4/dokumentation), og som an­
ført i den internationale søfartskodeks for farligt gods «. 
5.3. Pkt. 1.8 i bilag 1 affattes således: »Bekræftelse 
af, at der om bord findes en liste, fortegnelse eller 
stuvningsplan over det lastede gods, som fastsat i bilag'3 
(regel 4) i MARPOL 73/78. « 
5.4. Bilag 2 er en kontrolliste for fartøjer, der trans­
porterer farligt gods i emballeret form. Kontrollistens 
overskrift bør omformuleres således: » Kontrolliste for 
fartøjer, der transporterer farligt gods eller skadelige 
stoffer i emballeret form.« Kontrollisten kunne for­
enkles, da alle punkterne under B »Sikkerhedsanlæg« 
under alle omstændigheder er omfattet af de certifika­
ter, der kræves i » Sikkerhedscertifikater og andre doku­
menter om bord«. Endvidere har alle fartøjer pligt til 
— i henhold til artikel 6 i forordningsforslaget — at 
give meddelelse om mangler og funktionsproblemer. 
Endelig kunne kontrollisten, med henblik på identifika­
tion af fartøjer, indeholde et punkt vedrørende eventuelt 
internationalt skibsregistreringsnummer. 
5.5. Hvad angår bilag 3 » Udførlige forskrifter vedrø­
rende anmeldelse « foreslås denne titel ændret til IMO 
Standard Report Format and Procedures (General Prin­
ciples for Ship Reporting Systems and Ship Reporting 
Requirements, Resolution A 598(15) (19. november 
1987), som indeholder en harmoniseret anmeldelsespro-
cedure, for således at sikre overensstemmelse med de 
internationalt anerkendte fremgangsmåder. 
5.6. ØSU understreger, at bilag 4.1 opregner farligt 
gods, der kan transporteres enten i bulk eller i emballe­
ret form, mens der i selve forslaget til direktiv kun 
omhandles gods, som transporteres i emballeret form 
(jf. præamblen og artikel 1). Bilag 4.1 bør slettes. 
5.7. Bilag 4.II: Liste over forurenende stoffer. Denne 
liste er langt kortere end den liste over forurenende 
stoffer i havet, der er opstillet i den internationale 
søfartskodeks for farligt gods. Terminologien og præ­
sentationen er også en anden. For ikke at desorientere 
de nationale kompetente myndigheder, skibsrederne og 
befragterne, foreslås bilag 4.II slettet. ØSU har foreslået, 
at definitionerne i artikel 2 ændres, så listen over forure­
nende stoffer bliver identisk med listen i den internatio­
nale søfartskodeks for farlige stoffer. 
30. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 329/23 
5.8. Hvad angår bilag 4.II » Kategorier eller typer af 
farligt affald (flydende, fast eller slamformet) «, gælder 
de samme bemærkninger som til bilag 4.II. 
6. Konklusion 
ØSU godkender formålet med direktivforslaget, men 
mener: at der juridisk set ikke er noget til hinder for, at 
medlemsstaterne eftr eget skøn anvender bilag 3 i 
MARPOL 73/78 på et tidligere tidspunkt. 
at der bør være et snævrere samarbejde mellem EF 
og IMO for at sikre en bedre overensstemmelse med 
internationale normer, uden at dette på nogen måde 
må begrænse medlemsstaternes kompetence i dette 
forum. 
Bryssel, den 18. oktober 1989. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslaget til Rådets beslutning om vedtagelse af et specifikt forsknings- og 
teknisk udviklingsprogram for Det europæiske Atomenergifællesskab på området forvaltning 
og opbevaring af radioaktivt affald (1990-1994)(1) 
(89/C 329/09) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 5. juni 1989 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 170 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for energi, kernekraft og forskning, 
som udpegede Paul Flum til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. oktober 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 270. plenarforsamling den 18. oktober 1989 
enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Generel vurdering 
Det specifikke forsknings- og udviklingsprogram 
(F&U) indgår i » rammeprogrammet for Fællesskabets 
aktiviteter inden for forskning og teknologisk udvikling 
(1987-1991) «(2). 
Man er hermed så langt fremme som til det fjerde 
femårsprogram for bortskaffelse af radioaktivt affald, 
der dækker perioden fra 1990 til 1994. Der er afsat et 
fællesskabsbudget på 79,6 millioner ECU til pro­
grammet. 
I sit forslag har Kommissionen forklaret meget udførligt 
og overbevisende, hvor nødvendigt det er at fortsætte 
det arbejde omkring bortskaffelse af radioaktivt affald, 
som man påbegyndte allerede i 1973. Kommissionen 
har også gjort opmærksom på det nødvendige i, at det igangværende program (1985-1989)(3), hvis vigtigste 
resultater er omtalt i Kommissionens dokument, videre­
føres i et supplerende program, så at man sikrer en 
bortskaffelse af radioaktivt affald på kort og lang sigt 
på højeste sikkerhedsniveau. 
ØSU udtrykker principiel tilfredshed med det foreslåede 
femårsprogram for Fællesskabets videre forskning i 
bortskaffelse af radioaktivt affald og med det rådgiven­
de udvalgs udtalelser om dette program. 
2. Generelle bemærkninger til forvaltning og opbeva­
ring af særligt affald 
På alle områder, hvor der handles teknisk (forskning, 
medicin, industri, husholdninger), opstår der affald, 
(!) EFT nr. C 144 af 10. 6. 1989, s. 11. 
(2) EFT nr. L 302 af 24. 10. 1987, s. 1 ff. (3) EFT nr. L 83 af 25. 3. 1985, s. 20. ff.