•ù -k KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 26.06.1996 
KOM(96) 286 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
OM GENNEMFØRELSE AF DIREKTIV 83/189/EØF 
11992,1993 OG 1994 

RESUME 
Nærværende rapport om gennemførelsen af direktiv 83/189/EØF i 1992, 1993 og 1994 
udgør et informationselement til Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 
11, stk. 2, i direktiv 83/189/EØF som ændret ved direktiv 88/182/EØF. 
Direktiv 83/189/EØF, der har til formål at forebygge eventuelle hindringer for det indre 
marked, har vist sig at være et grundlæggende instrument til gennemførelsen af dette 
indre marked, idet det fremmer samarbejdet mellem medlemsstater og identificerer de 
områder, hvor fælles aktion er nødvendig. 
Rapporten om, hvorledes dette instrument har fungeret i 1992, 1993 og 1994, er inddelt 
i tre dele: 
1. Informationsproceduren med hensyn til standarder 
I denne del beskrives informationsproceduren med hensyn til standardisering som 
fastsat i artikel 2-7 i direktiv 83/189/EØF. Efter en kortfattet beskrivelse af proceduren 
redegøres for dens gennemførelse i årene 1992 til 1994 med en analyse af de forskellige 
statistikker. Rapporten omhandler ligeledes notifikationernes kvalitet, anvendelsen af 
informationer på de forskellige niveauer og udstedelsen af mandater til de europæiske 
standardiseringsorganer, nemlig Det Europæiske Standardiseringsråd (CEN), Det 
Europæiske Standardiseringsudvalg for Elektroteknik (CENELEC) og Det Europæiske 
Institut for Telekommunikationsstandarder (ETSI). Der foretages ligeledes en analyse af 
forbedringerne på kort og mellemlang sigt i forbindelse med den reviderede procedure. 
2. Notifikationsproceduren med hensyn til tekniske forskrifter 
I denne del beskrives udviklingen af proceduren i direktiv 83/189/EØF med hensyn til 
nationale tekniske forskrifter. Der foretages en undersøgelse af 
informationsudvekslingen, herunder problemerne i forbindelse med gennemførelsen og 
de forskellige reaktioner fra Kommissionen og medlemsstaterne samt procedurens 
forskellige konsekvenser. 
3. Informationsudveksling mellem EØF og EFTA-landene vedrørende tekniske 
forskrifter 
I denne del analyseres informationsudvekslingen som fastsat i Aftalen mellem EFTA-
landene og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, hvorved fastsættes en procedure 
for informationsudveksling med hensyn til tekniske forskrifter (Rådets beslutning 
90/518/EØF). Denne aftale skulle gælde i en to-årig periode, der udløb den 1. november 
1992. Den er dog blevet forlænget fra november 1992 til december 1993 ved bilaterale 
aftaler i form af brevveksling. 
I 1994 trådte EØS-Aftalen i kraft. Denne aftale indeholder i bilag II, afsnit II, de 
tilpassede bestemmelser fra direktiv 83/189/EØF. 
Selv om Det Schweiziske Edsforbund ikke deltager i EFT A-Aftalen, fortsætter det med 
at deltage i informationsudvekslingen med Det Europæiske Fællesskab. 
KOMMISSIONENS RAPPORT OM GENNEMFØRELSE AF 
DIREKTIV 83/189/EØF 11992,1993 OG 1994 
Indledning 
1. Denne rapport om gennemførelsen af direktiv 83/189/EØF i 1992, 1993 og 1994 
indeholder den information til Parlamentet, der kræves i henhold til artikel 11, stk. 
2, i direktiv 83/189/EØF som ændret ved direktiv 88/182/EØF. 
2. Den fri varebevægelse er en hjørnesten i det indre marked, og fjernelsen af de 
tekniske handelshindringer er en vigtig forudsætning for markedets effektivitet. 
Ved gennemsigtighed kan hindringer for varers frie bevægelse hurtigt fjernes. 
Direktiv 83/189/EØF er et vigtigt eksempel på et instrument, hvorved 
Fællesskabet kan undgå, at der indføres nye hindringer, gennem en procedure, der 
sikrer gennemsigtighed. Ved direktivet kræves notifikation af standarder og 
tekniske forskrifter. 
3. Et forslag til ændring af direktivet med henblik på at lukke hullerne i direktivets 
anvendelsesområde og dets procedureregler blev forelagt Rådet og Europa-
Parlamentet i slutningen af 1992, og det blev enstemmigt vedtaget den 23. marts 
1994 efter lange og intense forhandlinger (direktiv 94/1 O/EF), om anden ændring 
af direktiv 83/189/EØF). Foreslaget har været gældende siden den 1. juli 1995. 
4. Nærværende rapport om denne mekanismes gennemførelse i 1992, 1993 og 1994 
er inddelt i følgende kapitler: 
- informationsproceduren med hensyn til standarder (kapitel I), 
- informationsproceduren med hensyn til tekniske foreskrifter (kapitel II), 
- aftalen om informationsudveksling mellem EØF og EFTA-landene vedrørende 
tekniske foreskrifter (kapitel III). 
DELI 
INFORMATIONSPROCEDUREN MED HENSYN TIL STANDARDER 
Indledning 
5. Denne del vedrører informationsproceduren med hensyn til standardisering som 
fastsat i artikel 2-7 i direktiv 83/189/EØF. Efter en kortfattet beskrivelse af 
proceduren redegøres for dens gennemførelse i årene 1992 til 1994 med en 
analyse af de forskellige statistikker. Rapporten omhandler ligeledes 
notifikationernes kvalitet, anvendelsen af informationer på de forskellige niveauer 
og udstedelsen af mandater til de europæiske standardiseringsorganer, nemlig Det 
Europæiske Standardiseringsråd (CEN), Det Europæiske Standardiseringsudvalg 
for Elektroteknik (CENELEC) og Det Europæiske Institut for 
Telekommunikationsstandarder (ETSI). Kapitlet slutter med en analyse af 
forbedringerne på kort og mellemlang sigt i forbindelse med den reviderede 
procedure. 
Kortfattet beskrivelse af proceduren 
6. Informationsproceduren med hensyn til standarder blev i praksis indført den 1. 
januar 1985. De nationale standardiseringsorganer, der er medlemmer af CEN og 
CENELEC (herunder standardiseringsorganerne i EFTA-landene) har siden denne 
dato videregivet de nødvendige informationer til den centrale enhed hos 
CEN/CENELEC (enhed underlagt centralsekretariaterne hos CEN og CENELEC). 
Notifikationerne vedrører ajourføringen af nationale standardiseringsprogrammer, 
det vil sige: 
- nye projekter, der er iværksat (jf. artikel 2 i direktivet), 
- udkast til offentlig høring (jf. artikel 4 i direktivet), 
- overtagelse af nationale standarder (jf. artikel 2 i direktivet). 
De indsamlede oplysninger videregives regelmæssigt til samtlige medlemmer af 
CEN og CENELEC, der sørger for at formidle oplysningerne videre til de berørte 
parter med henblik på eventuelle reaktioner. Disse oplysninger undersøges både af 
de kompetente organer under CEN og CENELEC (centralsekretariater, 
planlægningsudvalg osv.) og Kommissionens forskellige tjenestegrene. 
CEN og CENELEC har som følge af Kommissionens forslag af 28. november 
1992* om at ændre direktiv 83/189/EØF, så informationsproceduren bliver mere 
effektiv, allerede i starten af 1993 iværksat nogle af foranstaltningerne i dette 
forslag. Efter 1. januar 1993 har notifikationerne således være begrænset til de nye 
projekter, der er iværksat på nationalt plan. 
EF-Tidende C 340 af 23. december 1992. 
Der er indgået årlige kontrakter mellem Europa-Kommissionen og CEN og 
CENELEC for at sikre den tekniske gennemførelse af informationsproceduren 
med hensyn til standarder. 
7. Da det Europæiske Institut for Telekommunikationsstandarder (ETSI) i henhold 
til Kommissionens beslutning af 15. juli 1992^ er anført i bilaget til direktiv 
83/189/EØF, skal dette organ automatisk deltage i informationsproceduren med 
hensyn til standarder. I praksis begrænser denne deltagelse sig til modtagelse og 
undersøgelse af oplysninger fra medlemmerne af CEN og CENELEC, som 
videresendes af disse to organers centralsekretariater. ETSI består nemlig ikke af 
nationale standardiseringsorganer som defineret i artikel 1 i direktiv 83/189/EØF. 
Informationer om udarbejdelsen på nationalt plan af tekniske specifikationer inden 
for telekommunikation videregives i princippet via informationsproceduren med 
hensyn til tekniske forskrifter, når det drejer sig om lovgivning, eller via 
medlemmerne af CEN og CENELEC, når det gælder frivillige foranstaltninger. 
Selv om der hos ETSI ikke findes nogen notifikationsprocedure for nye nationale 
standardiseringsaktiviteter, må disse aktiviteter antages at være begrænsede, fordi 
programmerne under ETSI dækker vidt forskellige emner, og fordi den interne 
regel om status quo gælder for hvert enkelt emne. 
Denne del af rapporten vedrører således udelukkende de aktiviteter, der notificeres 
af CENs og CENELECs medlemmer, som er anført i liste 2 i bilaget til direktiv 
83/189/EØF. 
Informationsprocedurens gennemførelse i 1992,1993 og 1994 
8. Informationsproceduren med hensyn til standarder har i 1992 fungeret på samme 
måde som de forrige år. Det drejer sig om indsamling og kontrol af de modtagne 
notifikationer, om behandling og opbevaring deraf i en databank samt om 
månedlig offentliggørelse af resultaterne. Informationsproceduren er i løbet af 
dette år ligeledes blevet suppleret med registreringen af nye initiativer, der tages 
på europæisk eller internationalt plan. 
9. CEN indførte i januar 1993 en forenklet procedure som anført i det omtalte forslag 
fra Kommissionen om ændring af direktiv 83/189/EØF. Notifikationerne er i 
princippet blevet begrænset til nye nationale initiativer i forbindelse med deres 
registrering i arbejdsprogrammet. Notifikationerne om disse initiativers overgang 
til den offentlige høringsfase samt til vedtagelsesfasen bortfalder således. Denne 
forenkling har til trods for en forholdsvis svær overgangsperiode i løbet af de 
første måneder af 1993 givet CENs centralsekretariat mulighed for bedre at 
kontrollere strømmen af informationer og for at undersøge visse notifikationer 
mere i dybden, både hvad angår præsentation og indhold. Denne forenkling har 
også fra og med 1993 resulteret i fyldestgørende og realistiske statistikker om de 
nye nationale aktiviteter, der er iværksat. 
EF-Tidende L 221 af 6. august 1992. 
Udvekslingen af standardudkast til offentlig høring har siden starten af 1993 været 
gennemført for hver enkelt sag i fuld enighed mellem de pågældende organer og 
med den deltagelse, der er angivet i artikel 3 i direktiv 83/189/EØF. 
10. CENELEC har for sit vedkommende styrket sin interne procedure, kaldet 
"Vilamoura"-proceduren, ved at lade den efterfølge af informationsproceduren i 
henhold til direktiv 83/189/EØF. MVilamoura"-proceduren kræver nemlig, at hvert 
CENELEC-medlem hurtigst muligt og selv på et eventuelt forstadium notificerer 
hver ønsket og/eller påtænkt standardiseringsaktivitet. En reaktion fra bare ét 
andet medlem inden for en frist på tre måneder er nok til at udløse en status quo-
frist. Denne frist kan kun ophæves af det højeste tekniske organ under CENELEC, 
som er Det Tekniske Kontor. Kun hvor dette organ vurderer, at et europæisk 
initiativ ikke er hensigtsmæssigt, tillades udviklingen af den notificerede aktivitet 
på nationalt plan og aktivitetens status som nationalt initiativ i henhold til direktiv 
83/189/EØF. Notifikationerne om sidstnævnte initiativer videregives derefter 
hvert tredje måned til den bredere kreds af deltagere, der er angivet i direktiv 
83/189/EØF. 
11. De statistikker, som CEN og CENELEC udarbejder i deres årlige rapport, giver et 
overblik over de standardiseringsaktiviteter, der er notificeret over for den centrale 
enhed i perioden 1992 til 1994. 
Blandt disse statistikker viser de, der vedrører nye projekter*, de seneste tendenser 
inden for standardiseringsarbejdet. Disse statistikker kan undersøges ud fra tre 
forskellige synsvinkler, der komplementerer hinanden: 
- niveauinddeling (nationale, europæiske og internationale projekter) samt 
udviklingen af aktiviteterne på hvert niveau, 
- fordeling efter land, 
- fordeling efter aktivitetsområde og -underområde. 
12. Som angivet i de tidligere rapporter skal statistikkerne af følgende årsager 
fortolkes med en vis forsigtighed: 
- statistikkerne fra 1992 og de forrige år tager ikke højde for det forholdsvis store 
antal nye aktiviteter, der notificeres direkte i den offentlige høringsfase uden 
forudgående notifikation, hvilket var i strid med CEN/CENELECs tidligere 
gældende regler; 
- en ny aktivitet iværksat på europæisk plan kan dække et større område end en 
national aktivitet; 
- den fase, hvor et nyt standardiseringsarbejde notificeres, er ikke den samme hos 
alle CENs og CENELECs medlemmer på grund af forskellige arbejdsmetoder. 
Ved nyt projekt forstås enhver ny standardiseringsaktivitet, der er registreret i 
standardiseringsprogrammet på nationalt, europæisk eller internationalt plan. 
} 
Med ændringen af systemet fra og med 1993 er det desuden ikke længere oplagt at 
foretage en simpel sammenligning mellem antallet af nationale notifikationer 
modtaget i 1993 og antallet af sådanne notifikationer fra de tidligere år. 
Standardiseringstendenser 
13. Der kan under hensyntagen til disse forbehold drages en række konklusioner om 
udviklingen af den europæiske og nationale standardisering på grundlag af skema 
I, II, III og IV, der er vedlagt som bilag til nærværende rapport. 
a. Det samlede antal nye projekter, som er blevet iværksat, har stabiliseret sig i 
1992 efter fire år med kraftig vækst. Antallet er faldet kraftigt siden 1993, 
hvilket hovedsagelig skyldes den betydelige reduktion af nye europæiske og i 
mindre grad internationale aktiviteter. 
b. På nationalt plan er antallet af nye initiativer i 1992 og 1993 på niveau med 
foregående år, det vil sige et gennemsnit på 2.150 enheder. 11994 faldt dette tal 
til 1.630 enheder som følge af anvendelsen efter overgangsperioden i 1993 af 
det forenklede system i direktiv 94/1 O/EF. Specifikke projekters andel af dette 
tal er dog steget fra 76% i 1992 til ca. 93% i 1994. 
c. Antallet af nye initiativer på europæisk plan er faldet betydeligt siden 1993 i 
forhold til de to tidligere år både for den elektriske sektor og den ikke-
elektriske sektor. Denne nedgang skyldes hovedsagelig de europæiske 
standardiseringsorganers nye politik, hvor der kun tages udgangspunkt i 
gennemførlige programmer efter flere år med problemer på grund af en 
eksplosion af antallet af nye emner i arbejdsprogrammet. 
d. Man kan på internationalt plan ligeledes konstatere en negativ tendens i 1993 
og 1994 efter endnu et år med vækst i 1992. 
e. For så vidt angår fordelingen af nye nationale projekter efter fællesskabsland 
viser skema IHa og Hib betydelige forskelle landene imellem. I 1992 kom 
omtrent en tredjedel af de nye nationale standardiseringsaktiviteter i Unionen 
fra Spanien og omtrent en tredjedel fra Frankrig. I 1993 og 1994 stod alene 
Tyskland og Frankrig bag ca. 20% af alle notifikationer. Man skal ligeledes 
bemærke stigningen i antallet af notifikationer fra EFTA-landene i 1993, 
hovedsagelig fra Østrig. 
f. De ti vigtigste underområder af nationale aktiviteter i perioden fra 1992 til 
1994 er angivet i skema IV. Der kan konstateres en betydelig aktivitet i 1992 
. inden for luftfartselektronik, byggeri og kemiske produkter. I 1993 og 1994 
bemærkes hovedsageligt nationale aktiviteter inden for levnedsmidler, 
vandforsyningskvalitet og endnu engang byggeri. Man skal ligeledes bemærke 
en betydelig national aktivitet inden for jernbanebyggeri i 1993 samt inden for 
småværktøj i 1994. 
Kvaliteten af de nationale standardiseringsorganers notifikationer 
14. Det blev i den tidligere rapport for 1990/1991 signaleret, at der for den 
pågældende periode stadig var visse problemer såvel med overholdelsen af 
notifikationsfrister som med selve notifikationernes kvalitet. Kommissionen 
insisterede i denne rapport på, at der skulle ydes en større indsats på nationalt og 
europæisk plan for at rette op på denne utilfredsstillende situation. Dette skulle 
ske ved en kritisk gennemgang af informationssystemet på nationalt plan og 
iværksættelse af et kvalitetssikringssystem i centralsekretariatet. 
15. Kommissionen har fra og med budgetåret 1992 indført to bestemmelser om 
informationernes kvalitet i de årlige kontrakter med CEN og CENELEC. 
For det første forpligtede det pågældende europæiske organ sig til klart at definere 
de nødvendige interne regler med henblik på at sikre både nøjagtige, tydelige og 
pålidelige notifikationer. Det europæiske organ skulle for det andet stille de 
nødvendige midler til rådighed for sit centralsekretariat med henblik på at 
kontrollere kvaliteten af de modtagne informationer. 
16. I april 1992 vedtog CEN/CENELEC-arbejdsgruppen, det vil sige JWG-ESD-
gruppen (Joint Work Group - European Standards Databank), en række 
grundlæggende principper for det nye notifikationssystem. CENs 
centralsekretariat begyndte desuden i 1993 at udarbejde en detaljeret vejledning til 
dette system. I september 1993 ajourførte CENELEC for sit vedkommende sin 
håndbog i "Vilamoura"-proceduren. 
17. For så vidt angår kvaliteten af de modtagne notifikationer, iværksatte CENs 
centralsekretariat allerede i den ellers vanskelige overgangsperiode i 1993 en 
systematisk undersøgelse, og der er nøje redegjort for resultaterne i rapporten for 
1993. Blandt de vigtigste konklusioner, der er blevet bekræftet àf rapporten for 
1994 fra CEN, kan følgende nævnes: 
i a. Det er på grundlag af stikprøver bevist, at medlemmerne overholder deres 
notifikationspligt. 
b. Medlemmernes rettidige notificering synes derimod at være et stort problem. I 
1993 blev ca. 28% af de nationale aktiviteter (svarende til 674 tilfælde) først 
notificeret, når de allerede var i den offentlige høringsfase (641 tilfælde) eller 
endog i offentliggørelsesfasen (33 tilfælde). En analyse af hvert land har vist, at 
ca. halvdelen af de tyske og britiske aktiviteter først blev notificeret i den 
offentlige høringsfase. Blandt de 641 forsinkede notifikationer, der allerede var 
i den offentlige høringsfase, har man desuden kunnet konstatere, at ca. 33% 
stort set ikke længere gav nogen mulighed for reaktion, fordi de først var blevet 
fremsendt en eller to uger, og endog i visse tilfælde først et par dage, før 
afslutningen af den offentlige høringsperiode. Dette synes især at være tilfældet 
med de forsinkede notifikationer fra Storbritannien, idet der ved de forsinkede 
notifikationer fra Tyskland stadig var mulighed for at reagere i den offentlige 
høringsperiode. En detaljeret analyse af 417 forsinkede notifikationer i 1994 
(svarende til 23% af samtlige nationale aktiviteter) viser præcis samme 
situation. 
c. Som CEN angiver i sin rapport, er disse tilfælde af forsinkede notifikationer, 
der ydermere forværres af fremsendelsen i slutningen af den offentlige 
høringsperiode, i direkte strid med principperne for direktivets 
informationsprocedure. Selv om analysen også viser, at antallet af forsinkede 
notifikationer faldt i 1993 og 1994, er tallet stadig alt for højt. Det er derfor 
nødvendigt at træffe visse foranstaltninger på dette område. Dette problem blev 
i øvrigt også fremhævet i den forrige rapport, hvor niveauet var anslået til ca. 
en tredjedel for 1990 og 1991. 
d. Et andet problem er den meget vage beskrivelse af de nye projekter. CENs 
centralsekretariat har i flere tilfælde konstateret, at den notificerede titel på nye 
projekter var meget vag, eller at den forklarende beskrivelse af denne titel blot 
var en eksakt kopi af selve titlen. Det er klart, at det i disse tilfælde er meget 
svært at vurdere den notificerede aktivitets anvendelsesområde, og at det igen 
er svært at opfylde informationsprocedurens målsætning. CEN regner med at 
kunne løse dette problem med ovennævnte detaljerede vejledning. 
e. Det er ligeledes konstateret, at visse notifikationers dårlige kvalitet til tider 
skyldes, at grundlæggende informationer helt mangler eller er ukorrekte, f.eks. 
kode for undersektor, udkastets fase eller endog forslagets 
identifikationsnummer. Selv om CENs centralsekretariat har indført større 
disciplin i 1994, har denne type problemer stadig kunne konstateres i 
indeværende år. 
18. For CENELECs vedkommende var man i 1993 ikke i besiddelse af en detaljeret 
analyse som den, der var foretaget af CEN. Når der tages højde for den interne 
"Vilamoura"-procedure, der udstikker forholdsvis strenge notifikationsregler, og 
for de mere begrænsede mængder, må man dog anse kvaliteten af CENELEC-
medlemmernes notifikationer som tilfredsstillende. Dette skulle under alle 
omstændigheder være tilfældet fra januar 1993, hvilket CENELECs 
centralsekretariat bekræfter i sin rapport for 1994. Dette sekretariat udarbejdede i 
øvrigt i april 1994 en detaljeret beskrivelse af proceduren for at sikre 
oplysningernes kvalitet. 
Anvendelse af de informationer, der indhentes i forbindelse med proceduren 
19. Kommissionen har for så vidt angår rundsendelsen på nationalt plan af de 
informationer, der indhentes i forbindelse med proceduren, ikke for nylig 
modtaget informationer fra CEN eller CENELEC. En analyse på dette niveau 
synes påkrævet, nu da det forenklede notifikationssystem har været i brug siden 
primo 1993, og fordi de reducerede mængder giver de direkte involverede parter 
mulighed for at behandle informationerne. 
-to 
20. Gennemførelsen af artikel 3 i direktivet, dvs. tilknytningen til de nationale 
aktiviteter og anmodningen om at udarbejde europæiske standarder, er stadig 
marginal. Skema V bekræfter de tidligere rapporters konklusioner, herunder: 
- at antallet af bemærkninger afgivet af standardiseringsorganerne til trods for 
fordoblingen i 1994 i forhold til 1993 stadig er meget beskedent i forhold til 
antallet af modtagne notifikationer; 
- at der stadig er meget fa anmodninger om deltagelse i andre medlemmers 
arbejde; 
- at der ikke anmodes om udarbejdelse af europæiske standarder, med undtagelse 
af ét enkelt tilfælde fra Frankrig i 1994. 
Man kan derfor igen ud fra disse statistikker konkludere, at mulighederne i artikel 
3 i direktivet ikke udnyttes. 
21. På det elektrotekniske område skal man dog tage højde for anvendelsen af 
"Vilamoura"-proceduren som anført i afsnit 10 ovenfor. Denne procedure omfatter 
nemlig for hvert nyt initiativ, der tages af et medlem, mindst de samme typer 
deltagelse som anført i artikel 3 i direktiv 83/189/EØF. Proceduren har i 1994 
givet mulighed for at overføre en række initiativer, som er blevet notificeret over 
flere år, til henholdsvis europæisk (17) og internationalt (4) plan. 
22. Kontrollen med anvendelsen af status quo som fastsat i artikel 7 i direktiv 
83/189/EØF er blevet udført på to niveauer, nemlig hos CEN/CENELEC og hos 
Kommissionen. 
På CENs centralsekretariat har de teknisk ansvarlige regelmæssigt kontrolleret 
notifikationerne. 11993 og 1994 er henholdsvis 30 og 60 tilfælde blevet undersøgt 
i detaljer hos det pågældende CEN-medlem. 
Kommissionens tjenestegrene øgede allerede fra starten af 1993 også kontrollen af 
de modtagne notifikationer, og dette lige så vel for at kontrollere status quo i 
forhold til de mandater, der er givet til de europæiske standardiseringsorganer, 
som for at undersøge nødvendigheden af at overføre den notificerede aktivitet til 
europæisk plan. Ca. henholdsvis 30 og 76 tilfælde er blevet rapporteret til CENs 
centralsekretariat i 1993 og 1994. 
Det skal bemærkes, at de notificerende medlemmers svar i de fleste tilfælde, som 
CEN eller Kommissionens tjenestegrene har konstateret, mildest talt er tvetydige. 
Disse svar angiver, at den notificerede nationale aktivitet enten var et udkast til 
europæisk standard til offentlig høring på nationalt plan eller en forudgående 
analyse på nationalt plan, beregnet som bidrag til de europæiske projekter under 
udarbejdelse. 
I det første tilfælde skal det bemærkes, at der ikke findes nogen notifikationspligt, 
og at enhver notifikation i denne henseende i forbindelse med direktiv 
11 
83/189/EØF endog er udelukket. Der findes dog andre midler til at konsultere de 
pågældende parter på nationalt plan om igangværende udkast på europæisk plan, 
f.eks. ved cirkulation af dokumenterne fra CENs tekniske udvalg. I det andet 
tilfælde skal det være muligt allerede fra starten klart at angive formålet med den 
planlagte aktivitet. 
Det er derfor i fremtiden nødvendigt med en systematisk kontrol med anvendelsen 
af reglerne om status quo samt en detaljeret undersøgelse af de svar, der afgives af 
de notificerende medlemmer. 
23. Følgende synspunkter kan fremføres som afslutning på dette afsnit om 
anvendelsen af de informationer, der indhentes: 
a. Ifølge CEN skal 1993 betragtes som et overgangsår efter den lidt problematiske 
implementering af den ny procedure. CEN vurderede, at de erfaringer, man har 
gjort sig i løbet af dette år, endnu ikke gav mulighed for at udforme en endelig 
konklusion, men der blev dog på grundlag af erfaringerne i 1994 givet udtryk 
for en smule optimisme i fremtiden takket være de indførte forenklinger. 
b. For Kommissionen skal der opfyldes supplerende betingelser for at sikre en 
mere effektiv udnyttelse af de informationer, der modtages. Det drejer sig i 
første omgang om en betydelig forbedring af de notificerede informationer og 
om iværksættelsen af andre organisatoriske foranstaltninger som fastsat i 
direktiv 94/1 O/EF. En sådan forbedring er nødvendig, hvis der skal skabes 
mulighed for en effektiv udnyttelse. x • 
Generelle informationer om standardiseringsaktiviteterne 
24. Informationen om de nye standardiseringsaktiviteter, som fastsat i 
informationsproceduren med hensyn til standarder i henhold til direktiv 
83/189/EØF, er kun en begrænset del af informationerne om 
standardiseringsaktiviteterne. Der er et generelt problem med informationen 
vedrørende de nationale standarder, der vedtages, og samtlige både igangværende 
og vedtagne standardiseringsaktiviteter på europæisk og internationalt plan. 
Som Kommissionen anfører i sin anden meddelelse^, er det nødvendigt at råde 
over informationsværktøjer om alle standardiseringsaktiviteter, som er 
tilgængelige for alle interesserede parter, og dette på rimelige vilkår. 
Et af standardiseringssystemets grundlæggende karakteristika bør være 
standardiseringsaktiveternes tilgængelighed og gennemsigtighed. Der skal gøres 
en permanent indsats på både nationalt og europæisk plan for at opfylde alle de 
interesserede parters behov for information. Det synes her at være nødvendigt med 
en juridisk undersøgelse af, hvorledes dette behov opfyldes. 
KOM (92) 491 endelig udg. af 27. november 1992. 
tt. 
25. CEN, CENELEC og ETSI har på europæisk plan offentliggjort flere publikationer 
med en beskrivelse af deres igangværende aktiviteter, vedtagne standarder, samt 
listen over transformeringer til national lovgivning. CENELEC etablerede 
desuden i 1993 en database indeholdende alle organisationens aktiviteter. 
Centralsekretariatets personale, visse medlemmer af CENELEC, Kommissionens 
tjenestegrene samt EFTA-landenes sekretariat har i øjeblikket direkte adgang til 
denne base. Det er meningen, at denne base i fremtiden skal være åben for "det 
brede publikum". CEN har til sit eget behov også planlagt at oprette en ny 
database, som senere skal være tilgængelig for de direkte partnere. Dette projekt er 
i øjeblikket ved at blive undersøgt i centralsekretariatet i samarbejde med CEN's 
medlemmer. 
ETSI har ligeledes en database, som i øjeblikket er tilgængelig for et begrænset 
antal brugere. 
26. Informationsproduktet PERINORM, der hver måned udgives på CD-ROM, og 
som i begyndelsen udelukkende indeholdt de britiske, franske og tyske 
standardiseringsorganers standardiseringsaktiviteter, er blevet udvidet på flere 
niveauer: standardiseringsaktiviteter i øvrige nationale organer, europæiske 
organer (CEN og CENELEÔ) og internationale organer (ISO og CEI). Dette 
kommercielle produkt indeholder de bibliografiske referencer for de standarder, 
der er vedtaget, samt de standarder, der er i en offentlig høringsfase. 
Produktet formidles på permanent basis til ca. tusind abonnenter gennem en lang 
række nationale standardiseringsorganer og nogle enkelte private virksomheder. 
Der findes ingen undersøgelse om brugernes tilfredshed med produktet, men det 
anses for at opfylde behovet på markedet. 
Kommissionen finansierer abonnementet til dette produkt for 30 "Euro 
Information Centres", som anses for at være de mest interesserede på dette 
område, og som dækker et betydeligt geografisk område. Dette skal give mulighed 
for i en vis udstrækning og under hensyntagen til Kommissionens begrænsede 
finansielle midler at opfylde de små og mellemstore virksomheders behov. 
Supplerende produkter på CD-ROM indeholdende den fulde tekst til standarder og 
udkast til standarder er for nylig blevet tilbudt på markedet. Det drejer sig bl.a. om 
ca. 80 standardsamlinger, der er udgivet af det private foretagende IHS-
Information Handling Services, og som formidles gennem en række nationale 
standardiseringsorganer. 
Programmerings- og standardiseringsmandater 
27. Det stående udvalg har i perioden 1992 til 1994 og i henhold til direktivets artikel 
6, stk. 3, afgivet en positiv udtalelse til henholdsvis 32, 22 og 46 mandater (jf. 
skema Via, b og c i tillægget). En del af disse mandater vedrører gennemførelsen 
af direktiver af typen "ny fremgangsmåde", der er vedtaget i forbindelse med 
gennemførelsen af det indre marked. Der er ligeledes blevet afgivet andre 
mandater hovedsagelig til fremme af andre fællesskabspolitikker: mandaterne 
12 
inden for informationsteknologi og enkelte mandater inden for telekommunikation 
vedrører iværksættelsen af industripolitikken og en korrekt gennemførelse af det 
indre marked. Mandaterne med hensyn til målemetoderne af farlige stoffer støtter 
hovedsagelig direktiverne inden for miljø. Programmeringsmandatet, der vedrører 
udstyr og systemer til styring af lufttrafikken, indgår i gennemførelsen af direktiv 
93/65/EØF fra Rådet^. Der er i 1994 blivet afgivet flere standardiseringsmandater 
til fremme af energipolitikkens gennemførelse. 
Forbedringer af det nuværende system og iværksættelse af den reviderede 
procedure som fastsat i direktiv 94/1 O/EF 
28. Det blev i den forrige rapport for 1990/1991 understreget, at det var vigtigt at 
revidere de tekniske aspekter i informationsproceduren med hensyn til standarder 
som fastsat i direktiv 83/189/EØF. Til dette formål foreslog Kommissionen den 
27. november 1992 en ændring af dette direktiv, hvilket blev vedtaget den 23. 
marts 1994 af Europa-Parlamentet og Rådet, men først trådte i kraft med fuld 
gyldighed på medlemsstatsplan den 1. juli 1995. 
Kommissionen glæder sig over, at CEN og CENELEC indert for rammerne af 
deres beføjelser allerede fra starten af 1993 iværksatte flere af de grundlæggende 
principper, der er fastsat i direktiv 94/1 O/EF. Især skal CENELECs "Vilamoura"-
procedure kombineret med proceduren i direktiv 83/189/EØF betragtes som 
værende allerede effektiv. 
29. Analysen af notifikationernes kvalitet, foretaget i 1993 og 1994 af CEN, samt 
evalueringen af anvendelsen af de informationer, der er indhentet i denne periode, 
viser dog, at det er nødvendigt at træffe yderligere gennemførelsesforanstaltninger 
på kort sigt både på europæisk og nationalt plan for at opfylde målsætningerne i 
direktivet på det ikke-elektriske område. 
30. På europæisk plan kan man overveje foranstaltninger fra Kommissionen og de 
europæiske standardiseringsorganer. 
a. Kommissionen indførte allerede fra starten af 1993 bl.a. to foranstaltninger i 
den årlige kontrakt med CEN og CENELEC med henblik på at fremme 
iværksættelsen af den reviderede procedure. Det drejer sig for det første om 
forpligtelsen til inden for en bestemt frist at definere de nye regler for 
notifikation. Den anden bestemmelse vedrører iværksættelsen af de nødvendige 
midler på disse organers centralsekretariater med henblik på at kontrollere 
notifikationernes kvalitet. 
b. Kommissionen er under hensyntagen til princippet om, at det er de europæiske 
standardiseringsorganer, der skal definere de enkelte operationelle 
retningslinier, indstillet på at indgå i et meget tæt samarbejde med disse 
organer på dette område og på at fremme indførelsen af nye foranstaltninger. 
Det er i øvrigt i denne forbindelse, at Kommissionen har støttet CENELEC i 
EFTL 187 af 29. juli 1993. 
4<i 
oprettelsen af sin nye databank ved at tilslutte sig som en af de første eksterne 
betalende brugere. 
31. Kommissionen vurderer, at det ud over den første foranstaltning, truffet af CEN, 
nemlig den detaljerede undersøgelse af notifikationernes kvalitet, er nødvendigt 
med andre foranstaltninger til på betydelig vis at forbedre denne kvalitet og 
notifikationernes prompte afsendelse. 
a. Det er for det første nødvendigt at udgive en detaljeret vejledning til 
medlemmerne af CEN, der skal omfatte strenge og tydelige regler for 
notifikation. Man kan desuden overveje at afholde informations- og 
uddannelsesseminarer for de direkte involverede personer. 
b. Det er ligeledes nødvendigt at fastholde og endog styrke de midler, som CENs 
centralsekretariat har til rådighed for at kontrollere oplysningernes kvalitet i 
direkte samarbejde med de notificerende parter samt for at indføre et egentligt 
kvalitetssikringssystem. Det ville desuden være hensigtsmæssigt med en mere 
ajourført rapport end den, der i øjeblikket findes om kvaliteten og 
overholdelsen af fristerne. 
32. Med den fulde ikrafttrædelse af ændringsdirektivet 94/1 O/EF medio 1995 vurderer 
Kommissionen, at det ligeledes på nationalt plan er nødvendigt at træffe de 
nødvendige foranstaltninger og iværksætte aktioner for at sikre, at den reviderede 
procedure allerede fra starten fungerer så effektivt som muligt. 
a. På nationalt plan er det først og fremmest op til medlemsstaterne at træffe de 
nødvendige foranstaltninger i forbindelse med gennemførelsen af direktiv 
94/1 O/EF. Dette skal for landenes standardiseringsorganer medføre, at der 
opstilles nogle juridiske rammer med henblik på at efterleve dette direktivs nye 
regler og de europæiske standardiseringsorganers regler. 
Opfølgningen af transformeringen i henhold til direktiv 94/1 O/EF og 
etableringen af aftaler mellem myndighederne og de nationale 
standardiseringsorganer kan kun fremme iværksættelsen af den reviderede 
procedure. 
b. De nationale organer bør undersøge, om det er nødvendigt at revidere og 
tilpasse deres notifikationssystem, især for så vidt angår kvalitet og formidling 
inden for de fastsatte frister. Både analysen fra 1993 og 1994 viser endnu en 
gang, at der stadig er mangler på dette niveau. For så vidt angår anvendelsen af 
informationer, anses det ligeledes for nødvendigt at foretage en ny 
undersøgelse af det nuværende rundsendelsessystem og at vække de 
pågældende parters interesse for informationerne i den ny procedure. 
AS' 
Konklusioner 
33. Indtil 1993 har antallet af nye nationale standardiseringsaktiviteter været 
stabiliseret på det niveau, der allerede var nået i løbet af de forudgående år. Med 
forenklingen af proceduren i 1994, som fastsat i direktiv 94/1 O/EF, er dette antal 
reduceret til ca. 75% af det hidtidige niveau. Det er dog på nuværende tidspunkt 
ikke muligt at sige, i hvor høj grad forbedringen skyldes denne rationalisering 
eller en virkelig reduktion i antallet af nationale aktiviteter. Der anbefales derfor 
en vis forsigtighed i denne henseende. Som det allerede er blevet påpeget, skal de 
pågældende økonomiske parter vurdere, om dette niveau er acceptabelt, og om det 
eventuelt kan medføre forstyrrelser af det indre marked. Det er under alle 
omstændigheder nødvendigt med et permanent og aktivt tilsyn på grund af den 
store andel af specifikke aktiviteter og på grund af de risici, der er forbundet med 
at give midlerne til nationale aktiviteter en større prioritet end midlerne til 
europæiske aktiviteter, og dermed på grund af risikoen for at overtræde reglerne 
om europæisk status quo. 
På europæisk plan konstaterer Kommissionen en betydelig reduktion af nye 
initiativer, især siden 1993. Dette skyldes hovedsagelig tilpasningen af de 
europæiske standardiseringsorganers planlægningspolitik. Det drejer sig bl.a. om 
beslutningen om bedre at overholde de forpligtelser, der er blevet indgået på et 
tidligere tidspunkt, om i større udstrækning at gennemføre samarbejdsaftalerne 
med de internationale standardiseringsorganer samt om at begrænse sig til et 
arbejdsprogram, der med rimelig anses for at kunne gennemføres under 
hensyntagen til de stadig mere begrænsede ressourcer. 
34. For så vidt angår den måde, hvorpå proceduren fungerer, vurderer Kommissionen, 
at der på baggrund af erfaringerne fra 1993 og 1994 på kort sigt skal træffes en 
række foranstaltninger på europæisk og nationalt plan for at effektivisere de 
procedurer, der er revideret med direktiv 94/1 O/EF. Alle involverede parter skal 
allerede nu leve op til deres forpligtelser for at nå målsætningerne i direktiv 
94/1 O/EF. Målsætningerne samt ændringerne af midlerne til realisering af disse 
målsætninger, er blevet fastsat og defineret i tæt samarbejde og i fuld enighed 
mellem alle disse parter. 
AC 
DEL II 
NOTIFIKATIONSPROCEDUREN 
MED HENSYN TIL TEKNISKE FORSKRIFTER 
Indledning 
35. I denne del beskrives udviklingen af proceduren, der er fastsat i direktiv 
83/189/EØF med hensyn til tekniske forskrifter. Der foretages en undersøgelse af 
informationsudvekslingen, herunder problemerne i forbindelse med 
gennemførelsen og de forskellige reaktioner fra Kommissionen og 
medlemsstaterne samt de forskellige følger af proceduren. 
Kortfattet beskrivelse af proceduren for tekniske forskrifter 
36. Medlemsstaterne har i henhold til artikel 8, stk. 1, i direktiv 83/189/EØF, pligt til 
at sende ethvert udkast til teknisk forskrift til Kommissionen, medmindre der blot 
er tale om en gengivelse af en international eller europæisk standard i dens helhed. 
37. På den dato, hvor Kommissionen modtager en notifikation, udløses en status quo­
periode på tre måneder, inden for hvilken den notificerende medlemsstat ikke kan 
vedtage den pågældende tekniske forskrift. Denne status quo-periode har til 
formål at give de øvrige medlemsstater og Kommissionen mulighed for at reagere 
på notifikationen. Procedurens næste etape afhænger afreaktionens indhold. 
a. Hvis medlemsstaterne og/eller Kommissionen ikke ønsker at afgive nogen 
reaktion, kan den notificerende medlemsstat vedtage udkastet, straks ved udløb 
af status quo-perioden på tre måneder. 
b. Hvis medlemsstaterne og/eller Kommissionen afgiver bemærkninger i henhold 
til direktivets artikel 8, stk. 2, skal den notificerende medlemsstat så vidt muligt 
tage højde for disse bemærkninger under den efterfølgende udarbejdelse af den 
tekniske forskrift. 
c. Medlemsstaterne og/eller Kommissionen kan i henhold til direktivets artikel 9, 
stk. 1, afgive en udførlig udtalelse, hvis de mener, at der er risiko for, at det 
notificerede udkast til teknisk forskrift vil skabe forhindringer for den fri 
varebevægelse. I dette tilfælde udsætter den pågældende medlemsstat 
vedtagelsen af sit udkast i seks måneder at regne fra notifikationsdatoen og 
informerer Kommissionen om de følger, den agter, at denne udførlige udtalelse 
skal have. 
d. kommissionen kan også reagere på notifikationen på to andre måder: 
- Kommissionen kan bebude, at den agter at foreslå eller vedtage et direktiv, der 
finder anvendelse på samme område som det notificerede udkast (direktivets 
artikel 9, stk. 2). Den pågældende medlemsstat skal i så fald udsætte 
n 
vedtagelsen af den tekniske forskrift i 12 måneder at regne fra 
notifikationsdatoen. 
- Kommissionen kan konstatere, at et forslag til direktiv, der vedrører samme 
emne som det notificerede udkast, allerede er blevet forelagt Rådet (artikel 9, 
stk. 2(a)). I dette tilfælde skal den pågældende medlemsstat udsætte 
vedtagelsen af den tekniske forskrift i en periode på 12 måneder at regne fra 
direktivets forelæggelse for Rådet. 
38. I direktivets artikel 9, stk. 3, fastsættes en hasteprocedure, der giver mulighed for 
øjeblikkelig vedtagelse af et nationalt udkast på visse betingelser. Dersom en 
medlemsstat ønsker at vedtage en teknisk forskrift af presserende grunde, der 
vedrører folkesundheden eller -sikkerheden eller beskyttelsen af dyr og planters 
liv og sundhed, kan staten anmode om anvendelse af denne procedure uden at 
skulle overholde status quo-perioden. Notifikationen skal indeholde begrundelsen 
for foranstaltningernes uopsættelighed, hvorefter Kommissionen udtaler sig om 
hasteprocedurens relevans. 
Det fastsættes i artikel 8, stk. 3, at den endelige tekst til den notificerede forskrift 
skal meddeles Kommissionen efter anmodning fra de øvrige medlemsstater eller 
Kommissionen. 
39. Kommissionen spiller en afgørende rolle i procedurens forløb. Den er ansvarlig 
for, at medlemsstaterne modtager de notificerede udkast samt andre meddelelser, 
der udveksles mellem Kommissionen og medlemsstaterne, og den sørger ligeledes 
for oversættelse af disse tekster for at sikre, at proceduren fungerer korrekt. 
40. Det stående udvalg, som består af medlemsstaternes repræsentanter (jf. artikel 5 i 
direktivet), er et rådgivende organ, som mødes ca. seks gange om året og spiller en 
vigtig rolle med hensyn til kontrol af procedurens forløb og undersøgelse af de 
politiske spørgsmål, som notifikationerne medfører.* 
13 
Procedurens anvendelse 
A. Antallet af notifikationer 
Fordeling efter land 
41. Som det fremgår af statistikkerne i tabel 7 i bilaget, modtog Kommissionen 362 
udkast til tekniske forskrifter i 1992, 385 i 1993 og 389 i 1994. Det samlede antal 
modtagne notifikationer var relativt stabilt i disse år. 
Som det fremgår i diagram 1, kom de fleste notificerede forskriftsudkast i 1992, 
1993 og 1994 som i de foregående år fra Tyskland, Frankrig og Det Forenede 
Kongerige. Men hvor Frankrigs andel stort set er konstant med hensyn til antallet 
af notificerede forskriftsudkast, er der udsving i antallet fra Tyskland og Det 
Forenede Kongerige. I 1994 tegnede Tyskland sig for en fjerdedel af det samlede 
antal modtagne notifikationer efterfulgt af Det Forenede Kongerige med 16% og 
Frankrig med 15%. I 1993 var det Det Forenede Kongerige, der tegnede sig for 
mere end en fjerdedel af det samlede antal modtagne notifikationer, efterfulgt af 
Tyskland med 21% og Frankrig med 17%. I 1992 stod alle tre lande hver for ca. 
20% af det samlede antal notifikationer. 
Figur 1 Notifikationer pr. medlemsstat 1992-1994 
120 T 
0> c o *s c 
(0 
£ 
+-> 
o 
Z 
Medlemsstater 
Fordeling efter sektor 
42. Fordelingen efter sektor (tabel VIII-X i bilaget) viser, at 85% af notifikationerne 
modtaget i den treårige periode vedrørte de samme fem sektorer: 
Telekommunikation, landbrug og levnedsmiddelprodukter, maskinteknik, bygge 
og anlæg samt transport. I 1992 var de fire største sektorer telekommunikation 
(24,6%), landbrug og levnedsmiddelprodukter (21,3%), bygge og anlæg (15,2%) 
og transport (10%). I 1993 var de fire største sektorer telekommunikation (34%), 
43 
transport (13,5%), landbrug og levnedsmiddelprodukter (13%), maskinteknik 
(9,6%). I 1994 var de fire største sektorer telekommunikation (28%), 
maskinteknik (19%), landbrug og levnedsmiddelprodukter (16,7%), bygge og 
anlæg (15,2%). Den mest markante udvikling, som fremgår af diagram 2, er 
overvægten af notifikationer inden for telekommunikationssektoren i 1993 og 
1994. I 1993 vedrørte mere end en tredjedel af de notificerede udkast 
telekommunikation, hvor Det Forenede Kongerige tegnede sig for ca. 50% af alle 
notifikationerne inden for denne sektor. I 1994 udgjorde notifikationerne om 
telekommunikation næsten en tredjedel af alle notifikationer inden for sektoren, 
hvor Det Forenede Kongerige og Tyskland tilsammen tegnede sig for næsten 
halvdelen af notifikationerne. 
Figur 2 
140 Notifikationer fra medlemsstater efter sektor 1992-1994 
Anvendelsesproblemer 
43. Proceduren i direktiv 83/189/EØF blev i 1992 og 1993 anvendt til en lang række 
notifikationer på landbrugsområdet, som vedrører nationale regler for visse 
landbrugsprodukters navn og oprindelsesbetegnelse. Ønsket om at beskytte 
landbrugsprodukter eller levnedsmidler, der kan identificeres ud fra deres 
geografiske oprindelse, har fået visse stater til at indføre "kontrollerede 
oprindelsesbetegnelser". Disse nationale ordninger, der ofte er meget 
forskelligartede, har således ført til, at Kommissionen har foreslået Rådet at 
vedtage en EF-holdning på dette område sammen med en beskyttelsesordning til 
sikring af lige konkurrencevilkår for producenterne. Forordning 2081/92, der blev 
vedtaget af Rådet den 14. juli 1992, gør det fra 26. juli 1993 obligatorisk for de 
medlemsstater, der ønsker at opnå fællesskabsbeskyttelse, at give Kommissionen 
Zo 
meddelelse om oprindelsesbetegnelserne og de geografiske betegnelser for de 
pågældende landbrugsprodukter eller levnedsmidler. 
44. I henhold til artikel 1, stk. 3, i den pågældende forordning, hvori det bestemmes, 
at direktiv 83/189/EØF ikke skal finde anvendelse på oprindelsesbetegnelser eller 
geografiske betegnelser, skal de tekniske forskrifter, der indeholder bestemmelser 
om sådanne oprindelsesbetegnelser, således ikke længere være genstand for en 
notifikation i overensstemmelse med direktiv 83/189/EØF. Det samme princip 
gælder i forbindelse med forordning 2082/92 om EF-specificitetsattester for 
landbrugsprodukter og levnedsmidler (artikel 1, stk. 3). Dette forhold kan delvis 
forklare faldet i antallet af notifikationer inden for landbrugsområdet i 1993 og 
1994. 
45. Kommissionen har i forbindelse med direktiv 83/189/EØF ligeledes undersøgt 
nationale udkast, der var vedtaget delvist med henblik på kodificering af en 
lovgivning, der allerede eksisterede, men var indeholdt i flere forskellige retsakter, 
og delvist for at indføre nye bestemmelser som supplement til de eksisterende. 
Idet medlemsstaternes bekymring for, at kodificeringsbestemmelserne skulle blive 
genstand for en beslutning fra Kommissionen, blandt andet har medført, at status 
quo-fristen som fastsat i direktivet blev forlænget til mere end tre måneder, har 
Kommissionen valgt en praksis, der går ud på i denne type udkast, der 
hovedsagelig vedtages inden for landbrugsprodukter og levnedsmidler, at adskille 
de afsnit, der egentlig foreslås, fra de kodificerende afsnit, for således 
udelukkende at undersøge førstnævnte afsnit. 
46. Endelig konstaterer Kommissionen, at det for så vidt angår procedurens 
forvaltning, er nødvendigt at få medlemsstaterne til at overholde den i artikel 8, 
stk. 3, i direktivet fastsatte forpligtelse til "på udtrykkelig anmodning af en 
medlemsstat eller af Kommissionen straks at meddele den endelige tekst til den 
tekniske forskrift". Kommissionen er bevidst om, at der i forbindelse hermed skal 
føres systematisk kontrol med modtagelsen af den endelige tekst og foretages en 
detaljeret undersøgelse af denne med henblik på korrekt anvendelse af direktiv 
83/189/EØF (vedtagelse af teksten i det notificerede udkast uden nogen 
ændringer, der måtte kræve en ny notifikation) og af den generelle fællesskabsret 
(vedtagelse af teksten under hensyntagen til eventuelle indsigelser fra 
Kommissionens tjenestegrene mod det pågældende udkast). Kommissionen, der 
ønsker at overholde princippet om gennemsigtighed i henhold til direktiv 
83/189/EØF, opfylder ovenstående ved at sikre udførelsen af de opgaver, der er 
nødvendige for en sådan kontrol. 
B) Brugen af hasteproceduren 
47. I 1992, 1993 og 1994 indgav medlemsstaterne 44 anmodninger om anvendelse af 
hasteproceduren. Disse udgjorde kun ca. 4% af de tekniske forskrifter, der blev 
notificeret i de tre år, hvilket ca. svarer til andelen på 5% af alle notifikationer i 
1990 og 1991. Kommissionen fandt, at kun en fjerdedel (11) af disse anmodninger 
var berettigede. Syv vedrørte landbrug og levnedsmiddelprodukter, én kemiske 
produkter, to transport og én sundheds- og medico-teknisk udstyr. 
Q Kommissionens reaktioner 
48. I 1992 reagerede Kommissionen på 62% af det samlede antal notifikationer. I 
1993 var tallet 55% og i 1994 reagerede Kommissionen på 69% af 
notifikationerne. Reaktionerne havde form af bemærkninger, udførlige udtalelser 
eller bebudelsen af et direktiv. Det er også ofte tilfældet, at en notifikation er 
genstand for en kombination af forskellige typer reaktioner for Kommissionen. 
Figur 3 
250 Antal reaktioner efter type 1992-1994 
Reaktionstype 
Bemærkninger 
i) Statistikker: 
49. I perioden 1992-1994 havde Kommissionen bemærkninger til 46% af det samlede 
antal notifikationer. Procentandelen er steget lidt i forhold til 1990 og 1991, hvor 
Kommissionen havde bemærkninger til 42% af det samlede antal notifikationer. 
ii) Begrundelser: 
50. Generelt er formålet med Kommissionens bemærkninger at give udtryk for en 
global politisk eller juridisk opfattelse af foranstaltningen, give udtryk for 
Kommissionens holdning eller påminde den pågældende medlemsstat om 
forpligtelser, der er fastsat ved en overtrædelsesprocedure eller i en tidligere 
notifikation. 
51. Kommissionen valgte også denne reaktionstype, hvor andre muligheder ikke 
længere var åbne, især hvor forslag til fællesskabsforanstaltninger havde været 
forelagt Rådet i mere end ét år, hvilket udelukker brug af artikel 9, stk. 2a. 
52. Det er ligeledes vigtigt at gøre opmærksom på den praksis, der har udviklet sig i 
løbet af perioden 1992-1994, hvor Kommissionen i form af bemærkninger 
kommer med indsigelser mod tekster, der allerede er i kraft, og som det 
Z. 2-
notificerede udkast vedrører eller har sin juridiske baggrund i. 
Notifikationsproceduren giver nemlig Kommissionens tjenestegrene mulighed for 
at få kendskab til disse tekster og for at vurdere disses konsekvenser for 
fællesskabsretten. Kommissionen har ligeledes gjort det til en praksis i sine 
bemærkninger at fastsætte svarfrister for de pågældende medlemsstater, så man 
har et effektivt og hurtigt middel til at løse op for de situationer, der på grund af en 
tidligere lovgivning, begrænser den korrekte gennemførelse af de udkast, der 
notificeres i henhold til direktiv 83/189/EØF. 
53. En del af de bemærkninger, der afgives af Kommissionens tjenestegrene, 
informerer ligeledes om, at der hos de europæiske standardiseringsorganer foregår 
standardiseringsaktivitet på samme område som det notificerede udkast. 
Kommissionens tjenestegrene skal begrænse deres reaktion til bemærkningerne, 
idet denne type "europæisk harmonisering" ikke er til hinder for, at 
medlemsstaterne vedtager tekniske forskrifter, der omhandler samme emne, men 
som uundgåeligt vil hindre disse organers arbejde. Den nationale lovgivning 
omgår på denne måde den status quo-periode, som de nationale 
standardiseringsorganer skal overholde med hensyn til standardiseringsudkast. 
54. Kommissionen har siden oktober 1993 og som følge af de 12 EU-medlemsstaters 
og fire EFTA-medlemsstaters indgåelse af Aftalen om det Europæiske 
Økonomiske Samarbejdsområde afgivet en række bemærkninger til 
medlemsstaterne for at gøre opmærksom på denne aftales ikrafttrædelse den 1. 
januar 1994. Hensigten med disse bemærkninger er blandt andet at påpege, at 
princippet om gensidig anerkendelse i henhold til artikel 30 i EF-Traktaten og i 
overensstemmelse med Domstolens fortolkning ligeledes skal gælde for 
samhandlen mellem EU-medlemsstater og de EFTA-medlemsstater, der har 
undertegnet EØS-Aftalen. I henhold til artikel 6 i denne aftale har Domstolen, der 
fortolker artikel 30 i EF-Traktaten, udvidet den retspraksis, der var gældende på 
datoen for denne aftales ikrafttrædelse, til at gælde bestemmelserne i denne aftale 
om den fri varebevægelse (artikel 11-13). 
55. Disse bemærkninger har haft positive resultater. På vigtige og endog meget 
følsomme områder (f.eks. telekommunikationsudstyr eller byggevarer) er der 
under hensyntagen til principperne i EØS-Aftalen således automatisk blevet 
indføjet klausuler om gensidig anerkendelse i de udkast, der er blevet notificeret af 
medlemsstaterne, og i de tilgrundliggende administrative bestemmelser, der 
danner ramme for en række af de notificerede udkast. Denne udvikling er hurtigt 
blevet omdannet til praksis. De fleste medlemsstater har således måtte lade de 
ordninger, der i en lang række tilfælde allerede var fastsat i deres regler for 
fællesskabsvarer eller varer, der frit blev markedsført i Unionen, gælde for varer 
fra de EFTA-medlemsstater, der har undertegnet aftalen. 
Udførlig udtalelse 
i) Statistikker: 
U 
56. I 1992, 1993 og 1994 afgav Kommissionen 357 udførlige udtalelser (dvs. 
vedrørende 31% af udkastene til tekniske forskrifter. I 1990 og 1991 var tallet 
37%). Kommissionen afgav udførlige udtalelser, såfremt de notificerede 
forskriftsudkast kunne give anledning til hindringer for den fri varebevægelse 
(artikel 9, stk. 1, i direktivet). 
ii) Begrundelser: 
a) EF-traktatens artikel 30 og princippet om gensidig anerkendelse 
57. Det punkt, som Kommissionen har gjort opmærksom på flest gange i sine 
udførlige udtalelser vedrørende udkast notificeret af medlemsstaterne i 1992 og 
1993 (henholdsvis 59% og 53%), er den fortsatte mangel på bestemmelser til 
sikring af princippet om gensidig anerkendelse. I 1994 drejede 37% af 
Kommissionens udførlige udtalelser sig om den manglende overholdelse af dette 
princip. Behandlingen af dette spørgsmål har således udviklet sig i den seneste tid. 
De mange års erfaring med notifikationsproceduren har banet vejen for en god 
forståelse af princippet om gensidig anerkendelse hos medlemsstaterne. 
Kommissionens forskellige tjenestegrene forsøger nu at henlede medlemsstaternes 
opmærksomhed på, at det er hensigtsmæssigt på det højst mulige niveau i de 
gældende reglers indbyrdes hirarki at indføje de nødvendige bestemmelser i denne 
henseende. 
Det forholder sig nemlig således, at medlemsstaterne oftest notificerer udkast til 
tekniske specifikationer for produkter, som anvendes inden for rammerne af mere 
generelle administrative bestemmelser vedrørende produkternes godkendelse eller 
overensstemmelseskontrol. Når disse generelle administrative bestemmelser giver 
mulighed for at acceptere produkter, der på lovlig vis fremstilles og/eller 
markedsføres i de øvrige medlemsstater, er de tekniske specifikationer, der 
notificeres som udkast, allerede dækket af princippet om gensidig anerkendelse, 
der er fastsat i deres tilgrundliggende administrative bestemmelser. 
Kommissionen ønsker at opnå større klarhed og juridisk sikkerhed og anmoder 
derfor i påkommende tilfælde medlemsstaterne om i de notificerede udkast at 
angive de bestemmelser i de tilgrundliggende administrative bestemmelser, der 
vedrører gensidig anerkendelse, for således at sikre korrekt information til de 
økonomiske aktører, der i de tekniske specifikationer, søger at afdække de krav, 
som de skal overholde for at få adgang til de forskellige medlemsstaters markeder. 
J øvrigt spiller princippet om gensidig anerkendelse også en rolle for attesteringen 
af produkters overensstemmelse med de nationale forskrifter og for mationale 
organer, som har bemyndigelse til at udstede sådanne 
overensstemmelsescertifikater. 
58. Kommissionen har ligeledes haft lejlighed til at udtale sig om andre krav, der 
kunne antages at skabe hindringer for den fri vareudveksling, og som ikke var 
direkte forbundet med den gensidige anerkendelse. Det drejer sig blandt andet om 
kravene til mærkning, sproget på etiketter, sammensætningen eller materialer, der 
anvendes til fremstilling af produkter, grænseværdier for anvendelsen af farlige 
stoffer og om kravene til retningslinierne for visse godkendelsesprocedurer (f.eks. 
etablering i den medlemsstat, hvor markedsføringen skal finde sted, for at have 
adgang til godkendelsesproceduren). 
Kommissionen anmoder medlemsstaterne om ikke alene at sikre den gensidige 
anerkendelse af andre medlemsstaters produkter, der giver samme beskyttelse af 
de pågældende legitime interesser som de notificerede udkast, men også om, at de 
materielle krav til produkterne, der må betragtes som overdrevne i forhold til disse 
interesser, fjernes eller reduceres til et rimeligt niveau. Det er ikke nok, at 
medlemsstaterne accepterer de produkter fra andre medlemsstater, der "svarer" til 
deres egne. Såfremt denne accept bygger på en konstatering af ækvivalens med de 
nationale krav, er det vigtigt at sikre sig, at disse krav ikke i sig selv er 
overdrevne, idet de produkter, der ellers på tilfredsstillende vis opfylder kravene i 
de administrative bestemmelser (beskyttelse af sundhed, sikkerhed osv.), kan fa 
unødige problemer med at få adgang til modtagerlandets marked. 
b) Afledte retsbestemmelser 
59. Andre årsager til udførlige udtalelser er et udkasts manglende overensstemmelse 
med et direktiv eller en fællesskabsretsakt om samme emne. I løbet af 1992, 1993 
og 1994 steg antallet af udførlige udtalelser på grundlag af andre indsigelser end 
overtrædelsen af EF-traktatens artikel 30 og princippet om gensidig anerkendelse 
betydeligt: I 1992 repræsenterede disse tilfælde 41% af det samlede antal 
udførlige udtalelser, i 1993 var dette tal 47% og i 1994 63% (i 1990 og 1991 
udgjorde disse udførlige udtalelser kun 12% af det samlede antal). Det bør 
ligeledes bemærkes, at mens en tredjedel af disse 41% i 1992 vedrørte 
overtrædelser af direktiv 79/112/EØF om mærkning af og præsentationsmåder for 
, levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne 
levnedsmidler, var procentdelen for dette direktiv faldet til 9% i 1993. I 1993 
skyldtes 41% af disse udførlige udtalelser fra Kommissionen således 
overtrædelser af direktiv 89/336/EØF om elektromagnetisk kompatibilitet og 34% 
skyldtes overtrædelser af direktiv 73/23/EØF om elektrisk materiel bestemt til 
anvendelse inden for visse spændingsgrænser.("lavspændings"-direktivet). I 1994 
vedrørte 41% af disse udførlige udtalelser overtrædelser af direktiv 89/336/EØF 
om elektromagnetisk kompatibilitet. 
60. Det er ligeledes vigtigt at nævne, at 8% af disse udførlige udtalelser fra 
Kommissionen i 1993 vedrørte overtrædelser af overgangsperioderne for visse 
EF-direktiver (ovennævnte direktiv 89/336/EØF, direktiv 90/396/EØF om 
gasapparater og direktiv 89/392/EØF om maskiner). Kommissionens tjenestegrene 
insisterer på at minde medlemsstaterne om deres forpligtelse til at overholde 
fællesskabsretsakternes overgangsperiode, der fastsættes af lovgiveren. Disse 
overgangsperioder vedtages nemlig for at fastsætte en passende periode, i løbet af 
hvilken det er tilladt at markedsføre produkter, der er fremstillet i 
overensstemmelse med de nationale administrative bestemmelser, der var 
gældende før det pågældende direktivs ikrafttrædelse. Kommissionens 
tjenestegrene mener således, at medlemsstaterne ud over deres pligt til at 
gennemføre direktiverne inden for de fastsatte frister ikke har ret til at ændre deres 
2.X-
gældende bestemmelser på de områder, der er dækket af direktiverne, medmindre 
sådan lovgivning er begrundet. 
iii) Videre behandling: 
61. I artikel 9, stk. 1, andet afsnit, i direktivet fastsættes det, at en medlemsstat, der 
modtager en udførlig udtalelse, har pligt til at "aflægge rapport til Kommissionen 
om den måde, hvorpå den agter at følge op på denne udførlige udtalelse. 
Kommissionen kommenterer denne reaktion". På grundlag af denne artikel 
etableres en dialog mellem medlemsstaterne og Kommissionens tjenestegrene for 
således at sikre en passende viderebehandling af de beslutninger fra 
Kommissionen, der afgives med en formel anmodning til den pågældende 
medlemsstat om at ændre eller tilpasse det notificerede udkast på grund af en 
overtrædelse af fællesskabsretten. 
62. Det er i denne forbindelse ligeledes vigtigt at anføre, at Kommissionen i 
udvalgsregi organiserer en systematisk kontrol af medlemsstaternes svar ved på 
udvalgets dagsorden at medtage listen over notifikationer, som medlemsstaterne 
ikke har besvaret, og ved at anmode disse stater om en redegørelse derfor (jf. pkt. 
6.1. nedenfor "83/189-udvalgets møder"). 
Bebudelse af et direktiv 
63. I perioden 1992-1994 bebudede Kommissionen i 32 tilfælde, at den havde til 
hensigt at foreslå et direktiv, der dækkede samme emne, som det notificerede 
udkast. 11992 var dette tilfældet i 18 sager, i 1993 i fem sager og i 1994 i ni sager. 
I 1992 vedrørte de fleste af disse notifikationer landbrug og 
levnedsmiddelprodukter (6), sundheds- og medico-teknisk udstyr (4), transport og 
emballage (3) og kemi (3). I 1993 vedrørte én notifikation landbrug og 
levnedsmiddelprodukter, én kemi, én maskinteknik, én transport og én 
telekommunikation. I 1994 vedrørte to notifikationer landbrug og 
levnedsmiddelprodukter og seks telekommunikation. 
Forelæggelse af et for slag for Rådet 
64. I 1992 anvendte Kommissionen artikel 9, stk. 2a, i 25 tilfælde og i 1993 i fem 
tilfælde. I 1994 anvendte Kommissionen ikke artiklen. De fleste af disse 
notifikationer vedrørte i 1992 landbrug og levnedsmiddelprodukter (13), 
maskinteknik (3) og transport og emballage (3). I 1993 vedrørte én notifikation 
landbrug og levnedsmiddelprodukter, fire maskinteknik. 
65. I medfør af artikel 9, stk. 2(a), kan medlemsstaterne ikke vedtage det pågældende 
udkast inden for en frist på et år at regne fra den dato, hvor foreslaget til en 
fællesskabsretsakt forelægges Rådet. Formålet er at udsætte anvendelsen af 
administrative bestemmelser, der dækker samme område som et 
harmoniseringsforslag på fællesskabsniveau. Tallene viser dog, at denne frist er 
utilstrækkelig for Rådets vedtagelse af udkastet. I 1992 endte kun seks ud af 
2C» 
Kommissionens 25 beslutninger med, at Rådet vedtog det pågældende udkast 
inden for status quo-fristen. Mere end ét år efter at udkastene var blevet forelagt 
Rådet, endte de øvrige 16 beslutninger med at blive vedtaget som 
fællesskabsretsakter, med undtagelse af fire tilfælde, hvor udkastene slet ikke blev 
vedtaget. For sagerne i 1993 endte ingen af de fem anvendelser af artikel 9, stk. 
2(a), med, at Rådet vedtog fællesskabsretsakten inden for status quo-fristen. 
D) Reaktioner fra medlemsstaterne 
66. I 1992 var 50% af de notificerede udkast genstand for bemærkninger fra de øvrige 
medlemsstater, mens denne procentdel i 1993 og 1994 begrænsede sig til 
henholdsvis 34% og 31%. For så vidt angår de udførlige udtalelser var 18% af 
notifikationerne i 1992, 19% i 1993 og 16% i 1994 genstand for en sådan reaktion 
fra de øvrige medlemsstater. 
Det sker ofte, at medlemsstaterne afgiver bemærkninger eller udførlige udtalelser 
om samme notifikation. Næsten 50% i 1992 og 60% i 1993 af de notifikationer, 
der udløste en reaktion fra mere end to medlemsstater, vedrørte 
landbrugsprodukter og levnedsmidler. 30% i 1992 og 23% i 1993 vedrørte 
notifikationer om miljøproblemer. I 1994 drejede flest sager sig ligeledes om 
landbrugsprodukter og levnedsmidler med 35% efterfulgt af husholdningsudstyr 
med 24%. 
E) Behandling af overtrædelser 
67. Kommissionen indgik i slutningen af 1992 en kontrakt med et nyt privat 
foretagende med henblik på at fortsætte arbejdet med at afdække nationale 
tekniske forskrifter, der vedtages i strid med direktiv 83/189/EØF. 
Rapporterne fra denne kontrahent for 1993 og 1994 giver for første gang et samlet 
billede af medlemsstaternes aktivitetsniveau, for så vidt angår tekniske forskrifter. 
Som det fremgår af nedenstående skema 4, blev der således i 1993 og 1994 
registreret i alt 4.340 nationale lovbestemmelser. Ca. 45% er transformeringer af 
fællesskabsdirektiver, 13% er tekniske forskrifter notificeret i udkastsfasen i 
forbindelse med direktiv 83/189/EØF, 10% er oprindelsesbetegnelser eller 
geografiske betegnelser", og ca. 32% er tekniske lovbestemmelser, der ikke er 
blevet notificeret i henhold til direktivet, eller som falder uden for direktivets 
anvendelsesområde. Disse sidste 32% (svarende til ca. 1.400 tekster) er blevet 
analyseret med henblik på at fastslå, om de skulle have været notificeret i henhold 
til direktiv 83/189/EØF. 
Det fremgår af denne undersøgelse, at langt størstedelen af disse tekster ikke hørte 
ind under direktivets anvendelsesområde. 85 tekniske lovbestemmelser svarende 
Som følge af ikrafttrædelsen i juli 1993 af forordning 2081/92 og 2082/92 om 
oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, der udelukker anvendelsen af direktiv 
83/189/EØF på forslag, der hører under disse forordninger, er disse tekster ikke længere 
blevet undersøgt i henhold til direktivet. 
23 
til 2% af det samlede antal registrerede tekster var genstand for en 
overtrædelsesprocedure. 11992 blev der iværksat 36 overtrædelsesprocedurer. 
68. I overensstemmelse med Kommissionens holdning på dette område, som gentagne 
gange er blevet udtrykt på udvalgets møder (jf. pkt. 6.1. nedenfor) og bilateralt på 
møderne mellem Kommissionen og medlemsstaternes centrale enheder, som har 
faet pålagt at gennemføre direktiv 83/189/EØF (jf. pkt. 6.3. nedenfor), foreslår 
størstedelen af medlemsstaterne at ophæve den omstridte lovbestemmelse og/eller 
notificerer i påkommende tilfælde et nyt udkast. Visse medlemsstater nægter dog 
at suspendere de pågældende tekster. I perioden 1992-1994 er ni sager således 
blevet behandlet ved høring hos Domstolen. 
69. Den første afgørelse fra Domstolen blev afsagt den 2. august 1993 (sag C-139/92, 
Kommissionen mod Italien). Afgørelsen bekræfter tydeligt, at artikel 8 og 9 i 
direktiv 83/189/EØF er bindende og giver Kommissionen mulighed for i 
fremtiden at præcisere forholdet mellem den forudgående oplysningspligt i 
henhold til artikel 8 og status quo-klausulen i artikel 9. I mellemtiden har 
Domstolen i tre afgørelser vedrørende fem sager dømt de pågældende 
medlemsstater for ikke at have overholdt kravene i direktivet. 
Figur 4 Registrering af national lov vedtaget i 1993 og 1994 
Begrundede 
manglende 
notifikationer 
30% Påbegyndte 
overtrædelser 
2% 
Transformering af 
direktiver 
45% 
O Oprindelses­
betegnelser 
10% 
• Notifikationer* 
13% 
*Ud af de 4.340 lovbestemmelser, der er blevet vedtaget, svarer 580 til notificerede tekster 
F) Procedurens videre forløb 
83/189-udvalgets møder: 
70. Møderne i det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 5 i direktiv 83/189/EØF 
(bestående af repræsentanter udpeget af medlemsstaterne), har givet 
Kommissionens tjenestegrene og medlemsstaterne mulighed for at diskutere og 
udveksle synspunkter om emner af almen interesse eller specifikke spørgsmål af 
relevans for visse parter. 
I 1992, 1993 og 1994 holdt udvalget i alt 16 møder (seks i 1992, fem i 1993 og 
fem i 1994). Møderne afholdes i princippet hver anden måned. For så vidt angår 
de tekniske forskrifter har udvalget haft lejlighed til at diskutere flere emner af 
almen interesse. Det drejer sig især om ændringsforslaget til direktiv 83/189/EØF 
(direktiv 94/1 O/EF af 23. marts 1994), som Kommissionen forelagde udvalget, 
længe før den endelige tekst til forslaget blev præsenteret. Dette forslag har været 
behandlet på tre møder (24. januar, 27. februar og 8. april 1992), hvor hver enkelt 
artikel i Kommissionens arbejdsdokument blev gennemgået i detaljer. 
71. Man har ligeledes diskuteret andre generelle emner: udveksling via elektronisk 
post (X 400) - problem med overlapning mellem 83/189-proceduren og de øvrige 
notifikationsprocedurer (artikel 100B i Traktaten, "oprindelsesbetegnelser" og 
"forureningsstoffer") - praktiske løsninger til regulering af 
overtrædelsesprocedurerne i tilfælde af manglende notifikation i forbindelse med 
direktiv 83/189/EØF - liste over notifikationer, hvor medlemsstaterne ikke har 
besvaret Kommissionens udførlige udtalelse. Ikrafttrædelsen af Aftalen om det 
Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde fortjener ligeledes at blive nævnt. 
Dette emne er blevet behandlet på flere møder, hvor Kommissionens tjenestegrene 
har informeret medlemstaternes repræsentanter om de juridiske og praktiske 
konsekvenser af denne aftales ikrafttrædelse. 
72. Udvalget har i 1994 ligeledes vedtaget den liste over nationale myndigheder, 
bortset fra regeringerne, hvis tekniske forskrifter hører ind under direktiv 
83/189/EØF som ændret ved direktiv 94/10/EF. Ifølge artikel 1, stk. 9, tredje 
afsnit i direktivet som ændret ved direktiv 91/1 O/EF skal etableringen af denne 
liste ske i det i henhold til direktivet nedsatte udvalgs regi. 
73. Desuden har udvalget haft lejlighed til konkret at diskutere de notificerede udkast 
og de problemer, som gennemførelsen af disse udkast måtte medføre. Under disse 
diskussioner har medlemsstaternes repræsentanter indbyrdes forsøgt med aktiv 
deltagelse fra Kommissionens tjenestegrene at finde konkrete løsninger eller 
anmode andre delegationer om forklaringer af iværksættelsen af visse 
administrative bestemmelser. 
"Pakke"-møder: 
74. Den praksis, der blev indført for nogle år tilbage, og som går ud på at afholde 
"pakke"-møder, har givet Kommissionens tjenestegrene mulighed for at 
opretholde den direkte kontakt med de nationale myndigheder, der er ansvarlige 
for udarbejdelsen af tekniske forskrifter. Udvekslingen af synspunkter, der finder 
sted i forbindelse med notifikationsproceduren, suppleres således om nødvendigt 
med en direkte dialog mellem repræsentanterne for de pågældende nationale 
administrative afdelinger og Kommissionens tjenestegrene, som er ansvarlige for 
at undersøge de udkast til tekniske forskrifter, der notificeres. Disse kontakter 
giver ligeledes mulighed for en hensigtsmæssig koordinering af udformningen af 
løsninger i overensstemmelse med fællesskabsretten i tilfælde af klager og 
overtrædelser med hensyn til den fri varebevægelse, som Kommissionens 
t-3 
tjenestegrene skal behandle, samt notifikationsproceduren, idet det ofte er 
nødvendigt for medlemsstaterne at vedtage nye tekniske forskrifter for at sikre 
behandlingen af formodede eller konstaterede overtrædelser i de nationale 
administrative bestemmelser. 
75. I 1992, 1993 og 1994 blev der afholdt "pakke"-møder med de tyske, spanske, 
franske, portugisiske, græske, nederlandske og italienske myndigheder. De 
områder, der oftest er blevet diskuteret i denne forbindelse, er levnedsmidler og 
telekommunikationsudstyr. 
Møder med medlemsstaternes centrale enheder: 
76. Kommissionen arbejdede i 1992, 1993 og 1994 intenst på at etablere en dialog 
med de nationale myndigheder med ansvar for gennemførelsen af direktiv 
83/189/EØF. Disse samlinger fandt sted i forbindelse med udvalgets møder eller i 
forbindelse med "pakke"-møderne i medlemsstaterne. De har ligeledes givet 
mulighed for allerede i den indledende fase at afslutte talrige 
overtrædelsesprocedurer, der var indledt af Kommissionen for manglende 
notifikation i henhold til direktivet. Samlingerne giver også lejlighed til at 
behandle praktiske problemer, der kan opstå ved procedurens gennemførelse, og 
giver de centrale enheder mulighed for at møde de personer hos Kommissionen, 
der er ansvarlige for gennemførelsen af direktiv 83/189/EØF. 
Ad hoc-møder 
77. Kommissionens tjenestegrene fortsætter med at følge visse sager, der kan skabe 
problemer mellem medlemsstaterne og de økonomiske aktører, mellem 
medlemsstaterne indbyrdes eller mellem medlemsstaterne og Kommissionens 
tjenestegrene. Ad /iøc-møder arrangeret af Kommissionen, har hjulpet de 
involverede parter til at indgå en aftale om eventuelle stridsspørgsmål. Sådanne 
møder blev afholdt i 1992, 1993 og 1994 vedrørende områder som lavspænding 
(han- og hunstik, mikrobølgeovne), elektromagnetisk kompatibilitet 
(gennemførelse af europæiske standarder, der dækker samme aspekter som 
direktiv 89/336/EØF) eller miljø (koder for maling, emission af benzindampe). 
\° 
Konklusioner og fremtidsudsigter 
78. En status over 1992, 1993 og 1994 viser et mindre fald i antallet af registrerede 
notifikationer i forhold til de tidligere år og bekræfter 
telekommunikationssektorens store andel, især af tallene for 1993 og 1994. Denne 
stigning for telekommunikationssektoren på bekostning af levnedsmiddelsektoren 
viste sig allerede de tidligere år, især i 1991. 
79. Selv om indholdet har ændret sig i forhold til de tidligere år (jf. stk. 3.2.1. 
ovenfor), er det dog vigtigt at bemærke, at det samlede antal udførlige udtalelser 
ikke er faldet i 1992, 1993 og 1994 (33% af notifikationerne i 1992, 35% i 1993 
og 25% i 1994 i forhold til 32,5% i 1991). Kommissionens højeste prioritet er 
stadig at sørge for at princippet om gensidig anerkendelse overholdes, men 
anvendelsen af visse fællesskabsretsakter (direktiver om "elektromagnetisk 
kompatibilitet", "mærkning" og "lavspænding") har dannet juridisk grundlag for et 
stadig stigende antal udførlige udtalelser. 
80. Anvendelsen af 83/189/EØF-proceduren i de kommende år vil blive genstand for 
betydelige ændringer. Optagelsen af visse EFTA-lande pr. 1. januar 1995 vil på 
radikal vis ændre den samlede anvendelse af direktivets procedure. Ikrafttrædelsen 
af direktivet om anden ændring af direktiv 83/189/EØF (direktiv 94/1 O/EF af 23. 
marts 1994) vil medføre en væsentlig revidering af anvendelsen af direktivets 
regler og procedurer. 
34 
DEL HI 
INFORMATIONSUDVEKSLING MELLEM EØF- OG EFTA-LANDENE 
VEDRØRENDE TEKNISKE FORSKRIFTER 
Indledning 
81. Aftalen mellem EFTA-landene og EØF indeholdende en procedure for 
informationsudveksling vedrørende tekniske forskrifter trådte i kraft i november 
1990 (Rådets beslutning 90/518/EØF) for en foreløbig periode på to år. Aftalen 
udløb således 1. november 1992. EØS-aftalen, der foreskriver et system svarende 
til den i ovennævnte aftale, trådte først i kraft 1. januar 1994. Aftalen indgået ved 
Rådets beslutning 90/518/EØF blev forlænget for perioden november 92-
december 93 ved bilaterale aftaler ved brevveksling. 
Med henblik på at undgå eventuelle hindringer for samhandlen mellem begge 
sammenslutningers medlemsstater skaber aftalen forbindelse mellem' 
informationsproceduren i henhold til direktiv 83/189/EØF og den tilsvarende 
procedure for EFTA-landene. 
82. EØS-aftalen, der gælder siden den 1. januar 1994 indeholder i bilag II, del XIX 
direktiv 83/189/EØF, med de nødvendige tilpasninger. 
Fra EØS-aftalens ikrafttrædelse har Fællesskabet og Schweiz, selvom Det 
Schweiziske Edsforbund ikke er part i aftalen, fortsat 
informationsudvekslingsproceduren. 
Procedurens funktion 
83. Alle meddelelser vedrørende informationsproceduren mellem EØF-medlemsstater 
og EFTA-landene blev i 1992 og 1993 udvekslet mellem Kommissionen for De 
Europæiske Fællesskaber og EFTA-Rådet. Pr. 1994 foregår proceduren mellem 
Kommissionen og EFT A-tilsynsmyndigheden vedrørende EØS-aftalen. 
Fra datoen for EFTA-Rådets (hvad angår notifikationer fra EFTA-lande) eller 
Kommissionens (hvad angår notifikationer fra EØF-medlemsstater) modtagelse af 
et forskriftsudkast begynder en status quo-periode på tre måneder, inden for 
hvilken den notificerende stat ikke må vedtage teksten. EFTA-Rådet og 
Fællesskabet kan komme med bemærkninger til notificerede udkast til tekniske 
forskrifter i henhold til denne procedure. Kommissionen formulerer Fællesskabets 
bemærkninger i samråd med medlemsstaterne og videresender dem til EFTA-
Rådet, der igen videregiver dem til EFTA-landene. 
84. Aftalen giver ikke mulighed for forlængelse af status quo-perioden. Den eneste 
mulighed for at føre proceduren videre end bemærkninger, er fastsat i artikel 13 i 
aftalen, der vedrører regelmæssigt samråd om bemærkninger fremsat af en hvilken 
som helst aftalepart eller supplerende ad hoc-møder om særlige sager. 
3£ 
Hasteproceduren 
85. Aftalen mellem EFTA og EØF om informationsudveksling vedrørende tekniske 
forskrifter og EØS-aftalen indeholder også en bestemmelse om umiddelbar 
vedtagelse af udkastet af presserende grunde, f.eks. beskyttelse af folkesundheden 
eller beskyttelse af dyr og planter. En forskel fra informationsproceduren i direktiv 
83/189/EØF er, at EFTA-medlemsstater, der ønsker at vedtage et udkast af 
presserende grunde, kan gøre dette uden forudgående tilladelse fra EFTA-Rådet, 
Kommissionen eller EFTA-tilsynsmyndigheden. De bebuder blot, at de har til 
hensigt at vedtage teksten uden en frist på tre måneder og tilføjer en begrundelse 
, for sagens hastende karakter. 
86. Kommissionen videresender medlemsstaternes anmodninger om hasteproceduren 
i henhold til proceduren i direktiv 83/189/EØF til EFTA-sekretariatet sammen 
med beslutningen om godkendelse eller afvisning af anmodningen. 
I 1992 vedtog EFTA-landene fire tekniske forskrifter umiddelbart efter 
notifikation af presserende grunde. En af disse vedrører levnedsmiddelprodukter, 
én maskinteknik, én miljø og emballage og én andre produkter. I 1993 vedtog 
EFTA-landene to tekniske forskrifter af presserende grunde efter notifikation. 
Begge disse vedrørte levnedsmiddelprodukter. I 1994 vedtog EFTA-landene fire 
tekniske forskrifter af presserende grunde, to vedrørte maskinteknik, én transport 
og én til husholdnings- og fritidsprodukter. 
Procedurens anvendelse 
87. Statistikkerne i tabel XI i bilaget viser, at Kommissionen modtog 131 udkast til 
tekniske forskrifter fra EFTA-landene i 1992,110 i 1993 og 103 i 1994. 
Som det fremgår af diagram 5 kom de fleste notificerede forskriftsudkast i 1992 
fra Sverige, der tegnede sig for over en tredjedel af notifikationerne, mens Østrig 
og Finland hver stod for næsten en fjerdedel af det samlede antal notifikationer. I 
1993 var antallet af notifikationer fra EFTA-lande mere jævnt fordelt, idet Norge 
og Schweiz hver tegnede sig for en fjerdedel og de øvrige EFTA-lande for hver 
ca. 16% af det samlede antal notifikationer, dog ikke Island, der i de tre år kun 
indgav notifikation om ét enkelt udkast til tekniske forskrifter. I 1994 kom næsten 
tre fjerdedele af alle notifikationer fra Sverige og Schweiz. 
3^ 
Figur S 
Antal EFTA notifikationer 1992-1994 
88. Fordelingen efter sektor (i diagram 6 og tabel XII i bilaget) viser, at den største 
sektor i alle tre år var telekommunikationssektoren, i 1992 vedrørte 29% af alle 
modtagne notifikationer telekommunikationssektoren, i 1993 var tallet 42% og i 
1994 33%. Sverige tegnede sig for 66% af alle notifikationer inden for 
telekommunikationssektoren i 1992, og i 1993 stod Norge og Schweiz tilsammen 
for mere end en tredjedel af alle modtagne notifikationer inden for denne sektor. I 
1994 tegnede Sverige sig for 68% og Schweiz sig for 26% af alle modtagne 
notifikationer inden for sektoren. Den anden- og tredjestørste sektor var i 1992 
maskinteknik og miljø med hver 14% af alle notifikationer, I 1993 var den anden-
og tredjestørste sektor kemiske produkter med 15% af alle notifikationer og 
maskinteknik med 10%. I 1994 var anden- og tredjestørste sektor landbrug og 
levnedsmiddelprodukter med 16% og maskinteknik med 13%. 
Figur 6 EFTA notifikationer efter sektor 1992-1994 
Sektor 
SH 
Bemærkninger 
A. Fællesskabets bemærkninger til EFTA-notifikationer 
89. I perioden 1992-1994 havde Fællesskabet bemærkninger til 227 (66%) af EFTA-
notifikationerne, hvilket er en svag stigning i forhold til tallene for 1990 og 1991, 
hvor Fællesskabet havde bemærkninger til 55% af alle notifikationerne fra EFTA. 
Disse bemærkninger blev behandlet i en samrådsprocedure med EØF-
medlemsstaterne og omfattede således ofte bemærkninger derfra. 
Notifikationer modtaget fra Østrig, Sverige og Finland i 1994 med en tidsfrist 
efter 1. januar 1995, efter at disse stater var trådt ind i Den Europæiske Union, 
blev behandlet som notifikationer for medlemsstater. Det betød, at 
notifikationerne i princippet også kunne blive genstand for en udførlig udtalelse 
fra enten Kommissionen eller andre medlemsstater. Kommissionen udsendte 15 
udførlige udtalelser i begyndelsen af 1995 vedrørende notifikationer fra "nye" 
medlemsstater. Notifikationer vedrørende nye medlemsstater var også genstand 
for én udførlig udtalelse og seks bemærkninger fra de "gamle" medlemsstater. 
90. Kommissionens bemærkninger vedrører hovedsagelig problemer med 
foreneligheden med den eksisterende fællesskabsret (74% af notifikationerne i 
1992 og 76% i 1993). Fællesskabsretten drejede sig om miljøproblemer i 30% af 
tilfældene i 1992 og i 23% af tilfældene i 1993 og om overtrædelser af direktiv 
73/23/EØF ("lavspænding") og direktiv 89/336/EØF ("elektromagnetisk 
kompatibilitet") i 32% af tilfældene i 1992 og i 56% af tilfældene i 1993. Samtlige 
reaktioner fra Kommissionen i 1994 vedrørte uforenelighed med 
fællesskabsretten. 48% afreaktionerne angik manglende overholdelse af artiklerne 
i EØS-Aftalen om fri varebevægelse svarende til artikel 30 ff. i EF-Traktaten. 
41% af reaktionerne vedrørte overtrædelser af bestemmelserne i direktiv 
89/336/EØF om elektromagnetisk kompatibilitet. 
91. Kommissionen har ligeledes afgivet bemærkninger til udkast notificeret af de 
EFTA-lande, der har undertegnet EØS-aftalen, for at henlede disse landes 
opmærksomhed på, at det er nødvendigt, at de i deres tekniske forskrifter indføjer 
klausuler om gensidig anerkendelse for således at overholde artikel 11-13 i 
aftalen. Udviklingen hen imod et system med gensidig anerkendelse har vist at 
være temmelig langsom. De berørte EFTA-lande har nemlig i deres administrative 
bestemmelser måtte indføre et princip, der ikke nødvendigvis er en del af deres 
traditionelle retspraksis. 
92. Kommissionen refererer i sine bemærkninger ligeledes til det igangværende 
arbejde på fællesskabsniveau i de europæiske standardiseringsorganer og til de 
internationale aftaler på områder som miljø (Montreal-protokollen) og sikkerhed 
til søs (IMO, SOLAS). 
zr 
B. EFT As bemærkninger til EØF-notifikationer 
93. Ni notifikationer fra Fællesskabet i 1992, 10 i 1993 og seks i 1994 gav anledning 
til bemærkninger fra EFTA. De nye medlemsstater havde bemærkninger til fem 
notifikationer i starten af 1995. 
Bemærkningerne fra EFTA refererer i de fleste tilfælde til de europæiske 
standardiseringsorganers arbejde. Disse bemærkninger indeholder ligeledes 
henvisninger til den gældende lovgivning i visse EFTA-lande og til eventuelle 
hindringer, som de pågældende udkast kunne medføre for produkter, der er 
fremstillet i overensstemmelse med denne lovgivning. 
Konklusioner og fremtidsudsigter 
94. En status over 1992, 1993 og 1994 viser, at denne periode var kendetegnet ved et 
mindre fald i det samlede antal registrerede notifikationer i forhold til 1991, og 
telekommunikationssektorens store betydning bekræftes. 
Antallet af bemærkninger fra Kommissionen vedrørende udkast fra EFTA-landene 
forblev uændret. Kommissionen ser det stadig som sin opgave at kontrollere, at 
EFTA-landene overholder bestemmelserne i* fællesskabsretten. 
36 
Skema I - Fordeling af antallet af nye standardiseringsprojekter hvert år fra 1987 til 1994 
CEN/CENELEC-medlemmer i EU 
-4J AR 
Niveau 
a. Nationale projekter 
a.l i forbindelse med 
europæiske eller 
internationale projekter 
a.2 som er specifikke(*) 
a.3 I alt (a.l + a.2) 
b. Europæiske projekter 
c. Internationale 
| projekter 
d. Ialt(a+b+c) 
Kilde: Notifikationer til CI 1987 
Nr. % 
187 5.2 
2537 70.6 
2724 75.8 
289 8.0 
579 16.1 
3592 100 
:N/CENELE< 1988 
Nr. % 
244 6.9 
1876 53.4 
2120 60.3 
556 15.8 
838 23.8 
3514 100 
-* 1989 
Nr. % 
225 4.2 
2096 39.2 
2321 43.4 
1816 33.9 
1215 22.7 
5352 100 1990 
Nr. % 
154 2.3 
1785 26.9 
1939 29.2 
2457 37.0 
2243 33.8 
6639 100 1991 
Nr. % 
241 2.4 
1952 19.1 
2193 21.5 
5887 57.6 
2130 20.9 
10210 100 1992 
Nr. % 
542 5.2 
1744 16.5 
2286 21.4 
5014 47.5 
3252 30.8 
10552 100 1993 
Nr. % 
109 1.7 
2019 31.3 
2128 33.0 
2466 38.2 
1860 28.8 
6454 100 1994 
Nr, % 
3U9 23,5 
151129.8 
1630 29.5 
1985 39,3 
1454 28.6 
5069 100 
i 
(*) Det skal bemærkes, at disse tal kan være overvurderet, fordi visse CEN/CENELEC-medlemmer ikke systematisk 
meddeler, at det hænger sammen med et europæisk eller internationale projekt. 
Skema Ha - Fordeling af antallet af nye standardiseringsprojekter i 1992 
CEN/CENELEC-medlemmer i EU 
Område 
Niveau Ikke-elektrisk 
Antal 
(1) % Elektrisk 
Antal 
(2) % lait 
Antal 
(3) = (l) + (2) % Ikke-elektrisk del 
(X) X 100 
(3) 
% 
a. Nationale projekter 
a.l i forbindelse med 
europæiske eller 
internationale 
projekter 
a.2 som er specifikkel 535 
1673 7.6 
24.0 71 0.2 
2.0 542 
1744 5.2 
16.5 98.7 
95.9 
CAI 
tx a.3 I alt (a.l+a.2) 2208, 31.6 78 2.2 2286 21.7 96.6 
b. Europæiske 
projekter 
c. Internationale 
projekter 4042 
7342 57.9 
10.5 972 
2518 27.2 
70.6 5014 
3252 47.5 
30.8 80.6 
22.6 
d. Ialt(a+b+c) 6984 100 3568 100 10552 100 66.2 
1 Det skal bemærkes, at disse tal kan være overvurderet, fordi visse CEN/CENELEC-medlemmer ikke systematisk meddeler, at 
deres projekter hænger sammenmed et europæisk eller internationalt projekt. 
2 Dette tal er blevet oplyst af ISO. ' " 
Kilde: Notifikationer til CEN/CENELEC 
Skema lib - Fordeling af antallet af nye standardiseringsprojekter i 1993 
CEN/CENELEC-medlemmer i EU 
I Område 
Niveau 
a. Nationale projekter 
I a.l i forbindelse med 
europæiske eller 
internationale projekter 
a.2 som er specifikke *• 
a.3 I alt (a.l+a.2) 
b. Europæiske projekter 
c. Internationale 
1 projekter 
d. Ialt(a+b+c) Ikke-elektrisk 
Nr. % 
(1) 
105 2.0 
1989 37.7 
2094 39.7 
2094 39.7 
10832 20.5 
5271 100 Elektrisk 
Nr. % 
(2) 
4 0.3 
30 2.6 
34 2.9 
372 31.4 
777 65.7 
1183 100 lait 
Nr. % 
(3) = (l) + (2) 
109 1.7 
2019 31.3 
2128 33.0 
2466 38.2 
1860 28.8 
6454 100 Ikke-elektrisk del 
(1) x 100 
(3) 
% 
96.3 
98.5 
98.4 
84.9 
58.2 
81.7 
Kilde: Notifikationer til CEN/CENELEC 
(1) Det skal bemærkes, at disse tal kan være overvurderet, fordi visse CEN/CENELEC-medlemmer ikke systematisk meddeler, at 
deres projekter hænger sammen med et europæisk eller internationalt projekt. 
(2) Dette tal er blevet oplyst af ISO. 
Skema Ile - Fordeling af antallet af nye standardiseringsprojekter i 1994 
CEN/CENELEC-medlemmer i EU 
Område 
Niveau Ikke-elektrisk 
Nr. 
(1) % Elektrisk 
Nr. % 
(2) lait 
Nr. % 
(3) = (l) + (2) Ikke-elektrisk del 
(l)xlOO 
(3) 
% 
a. Nationale projekter 
a.l i forbindelse med 
europæiske eller 
internationale projekter 
a.2 som er specifikke* 113 
1510 2.8 
37.2 0.6 119 
1511 23.5 
29.8 95.0 
99.9 
a.3 I alt (a.l+a.2) 1623 40,0 0.6 1630 32.2 99.6 
b. Europæiske projekter 
c. Internationale 
projekter 1500 
9412 36.9 
23.1 485 
513 48.2 
51.2 1985 
1454 39.2 
28.6 75.6 
64.7 
L d. Ialt(a+b+c) 4064 100.0 1005 100.0 5069 100.0 80.2 
Kilde: Notifikationer til CEN/CENELEC 
(1) Det skal bemærkes, at disse tal kan være overvurderet, fordi visse CEN/CENELEC-medlemmer ikke systematisk meddeler, at 
deres projekter hænger sammen med et europæisk eller internationalt projekt. 
(2) Dette tal er blevet oplyst af ISO. 
Skema Ilia - Fordeling efter land af antallet af nye standardiseringsprojekter, der er blevet notificeret på nationalt plan i 1992 
| Område 
Land Ikke-elektrisk 
Nr. % Elektrisk 
Nr. % lait 
Nr. % 
a. DE 
b. FR 
c. UK 
d. IT 
e. ESP 
f. Andre EF-lande 322 
690 
162 
288 
711 
35 13.9 
29.9 
7.0 
12.5 
30.7 
1.5 19 
7 
16 
36 21.1 
7.8 
17.8 
40.0 341 
697 
178 
288 
747 
35 14.2 
29.0 
7.4 
12.0 
31.1 
1.5 
EF i alt 2208 95.6 78 86.7 2286 95.2 
EFTA-lande 103 4.4 12 13.3 115 4.8 
lait generelt (g+h) 2311 100 90 100 2401 100 
Kilder: Notifikationer til CEN/CENELEC 
Bemærkninger: 
1. Sammenligningen mellem de forskellige lande skal foretages med en vis forsigtighed, fordi det nøjagtige forberedelsesstadium, 
hvor et nyt projet notificeres inden for INFOPRO-systemet, ikke er harmoniseret. 
2. Disse tal afspejler antallet af notifikationer, der administreres af den centrale enhed. Ethvert spørgsmål om det eksakte tal for nye 
projekter på nationalt plan skal stiles til det kompetente nationale standardiseringsorgan. 
Skema Hib: Fordeling efter land af antallet af nye standardiseringsprojekter, der er blevet notificeret på nationalt plan i 1993 
Ikke-elektrisk 
Nr. % Elektrisk 
Nr. % lait 
Nr. 
480 
504 
283 
355 
214 
258 20.0 
21.0 
11.8 
14.8 
8.9 
10.7 16 
6 
5 
5 39.0 
14.6 
12.2 
12.2 
4.9 496 
510 
288 
360 
214 
260 20.3 
20.9 
11.8 
14.7 
8.8 
10.6 
2094 87.2 34 83.0 2128 87.1 
307 12.8 17.0 314 12.9 
f* 11. 
12. 
1. I alt generelt (g+h) 2401 100 41 100 2442 100 
Kilder: Notifikationer til CEN/CENELEC 
Bemærkninger: 
Sammenligningen mellem de forskellige lande skal foretages med en vis forsigtighed, fordi det nøjagtige forberedelsesstadium, 
hvor et nyt projet notificeres inden for INFOPRO-systemet, ikke er harmoniseret. 
Disse tal afspejler antallet af notifikationer, der administreres af den centrale enhed. Ethvert spørgsmål om det eksakte tal for nye 
projekter på nationalt plan skal stiles til det kompetente nationale standardiseringsorgan. 
Skema IIIc : Fordeling efter land af antallet af nye standardiseringsprojekter, der er blevet notificeret på nationalt plan i 1994 
Område 
Land Ikke-elektrisk 
Nr. Elektrisk 
Nr. % lait 
Nr. % 
I a. 
b. 
c. 
d. 
e. 
f. 
T 
"hT DE 
FR 
UK 
IT 
ESP 
Andre EF-lande 423 
353 
230 
331 
163 
123 23.0 
27.5 
12.5 
18.0 
8.9 
6.7 75.0 
12.5 0 429 
353 
230 
332 
163 
123 23.3 
19.1 
12.5 
18.0 
8.8 
6.3 
EF i alt 1623 88.4 87.5 1630 
EFTA-lande 213 11.6 12.5 214 11.6 
I alt generelt (g+h) 1836 100 100 1844 100 
Kilder: Notifikationer til CEN/CENELEC 
Bemærkninger: 
1. Sammenligningen mellem de forskellige lande skal foretages med en vis forsigtighed, fordi det nøjagtige forberedelsesstadium, 
hvor et nyt projet notificeres inden for INFOPRO-systemet, ikke er harmoniseret. 
2. Disse tal afspejler antallet af notifikationer, der administreres af den centrale enhed. Ethvert spørgsmål om det eksakte tal for nye 
projekter på nationalt plan skal stiles til det kompetente nationale standardiseringsorgan. 
Skema I Va: De 10 vigtigste delsektorer inden for nye nationale standardiseringsprojekter i 1992 
Delsektorer 
Kode Betegnelse Antal nye projekter 
(EU + EFTA) 
-C 
-C T02 
B02 
102 
N09 
N03 
N01 
109 
B03 
C01 
M05 Luftfartselektronik 
Strukturer 
Fastgørelseselementer 
Plastic 
Olieprodukter 
Papir og pap 
Småværktøj 
Beton 
Levnedsmidler 
Svejsning 134 
99 
92 
90 
78 
70 
56 
51 
43 
42 
lait 755 
Kilde: Notifikationer til CEN/CENELEC 
Bemærkninger: 
1. 11992 var de to vigtigste delsektorer inden for elektroteknik: 
spoletråd (kode W 23): 11 nye projekter 
El-kabler (kode W08): 8 nye projekter 
2. I mangel af mere detaljerede tal vedrører de angivne samlede antal EU plus EFTA-landene. 
Skema IVb : De 10 vigtigste delsektorer inden for nye nationale standardiseringsprojekter i 1993 
•T | Delsektorer Antal nye projekter 
(EU+EFTA) 
1 Kode Betegnelse 
IC01 Levnedsmidler 90 
I T20 Jernbanekonstruktion (tog og sporvogne) 82 
IS09 Vandkvalitet og vandtilførsel 77 
H28 Jagt 61 
B99 Byggeri - diverse 59 
B02 Strukturer 53 
B03 Beton 51 
T02 Luftfartselektronik 49 
109 Småværktøj. 48 
N05 Tekstiler 46 
_ - _ 
I 1 I 
Kilde: Notifikationer til CEN/CENELEC 
Bemærkninger: 
1. 11993 var de to vigtigste delsektorer inden for elektroteknik: 
Elektrisk trækudstyr (kode 03): 6 nye projekter 
Elektriske installationer i bygninger (kode W08): 4 nye projekter 
I mangel af mere detaljerede tal vedrører de angivne samlede antal EU plus EFTA-landene. 
Skema IVc - De 10 vigtigste delsektorer inden for nye nationale standardiseringsprojekter i 1994 
-C 
vTs Delsektorer Antal nye projekter j 
(EU + EFTA) 
Kode Betegnelse 
C01 Levnedsmidler 85 
109 Småværktøj 80 
S09 Vandkvalitet og vandtilførsel 79 
B99 Byggeri - diverse 51 
102 Fastgørelseselementer 49 
C20 Eksplosiver og fyrværkeri 47 
B02 Strukturer 44 
T02 Luftfartselektronik 44 
N03 Olieprodukter 40 
T03 Vejkøretøj 40 
_ - — 
Kilde: Notifikationer til CEN/CENELEC 
Bemærkning: I mangel af mere detaljerede tal vedrører de angivne samlede antal EU plus EFTA-landene. 
Skema V- Anvendelse af artikel 3 (Anmodning om tilknytning til nationale standardiseringsprojekter og anmodning om 
udarbejdelse af europæisk standard) 
17 Anmodning 
information om Anmodning 
kommentarer om Anmodning 
deltagelse om Anmodning 
europæisk standard om 
5 
8 
5 
0 
0 
20 
0 
0 
0 
5 14 
16 
74 
67 
52 
78 
83 
52 
34 
74 5 
10 
5 
15 
16 
7 
16 
5 
7 
Kilde: CEN/CENELEC 
Bemærkninger: 
1. I mangel af detaljerede tal vedrører de angivne samlede antal EU plus EFTA-landene. 
2. Visse anmodninger om information eller om deltagelse og kommentarer er ikke blevet notificeret til CENs centralsekretariat. 
3. Som følge af en rykker fra CEN/CENELEC er visse bemærkninger fra 1985/1986 blevet bogført i 1987. 
4. Disse tal vedrører fra og med 1989 især CEN på grund af indførelsen af " Vilamoura"-proceduren hos CENELEC. 
Skema Via - Standardiseringsprojekter overdraget til europæiske 
standardiseringsorganer i 1992 
1. Mandater i forbindelse med de ny metode-direktiver 
Direktiv 89/106/EØF om byggevarer: midlertidigt mandat til 
standardiseringsorganerne CEN og CENELEC. 
Direktiv 89/336/EØF: mandat til CENELEC om elektromagnetisk 
kompatibilitet. 
Direktiv vedrørende beskyttelsesapparater og -systemer beregnet til 
anvendelse i eksplosiv atmosfære: programmerings- og > 
standardiseringsmandat til CEN og CENELEC. 
2. Mandater i forbindelse med de offentlige indkøbs-direktiver 
Mandat til CEN om attest af overensstemmelse med fællesskabslovgivningen 
om offentlige indkøb. 
Mandat til CEN og CENELEC inden for elektricitetsfremstilling vedrørende 
udarbejdelsen af europæiske standarder til anvendelse som vejledning ved 
offentlige indkøb og vedrørende udviklingen af en program af 
støttestandarder. 
Mandat til CEN og CENELEC vedrørende udarbejdelsen af et 
standardiseringsprogram inden for maskiner og udstyr til olieindustrien 
(efterforskning, fremstilling, raffinering og transport ad rørledning) og 
naturgas (efterforskning og fremstilling). 
3. Mandater i forbindelse med fællesskabspolitikken inden for 
informationsteknologi og telekommunikation 
Prøvningsspecifikationer for DECT (digital europæisk trådløs 
kommunikation). 
Prøvningsspecifikationer for ISUP-protokollerne (brugerdel). 
Prøvningsspecifikationer for ISDN-videofon (tjenesteintegreret digitalnet). 
Prøvningsspecifikationer for antenner med meget lille apertur (VAST). 
Prøvningsspecifikationer for ISDN-ICP (Kommunikation Program 
Grænseflade). 
Lejede ONP-kredsløb på højt niveau (Open Network Provision). 
Automatisk tarifberegning ved ankomsten på det fastkoblede telenet. 
Kodningsanordning-dekodningsanordning til TETRA (Trans European 
Trunked Radio). 
Biblio-økonomiske og dokumentationsanvendelser. 
Definition af en taxonomi for databaser. 
Driftsstandarder inden for informationssystemers sikkerhed. 
Harmonisering af han- og hunstik til PSTN (Public Switched Telephone 
Network! 
ONP-undersøgelse (Open Network Provision) om sammenkobling af PDSN 
(Packet Switched data Network). 
Etablering af et arbejdsprogram om satellitter i lav bane. 
SS 
Identifikation af den kaldende linie på fastkoblet telenet. 
Specifikationer for satelliters jordstationer. 
Konsekvenserne af befolkningens forældelse på udformningen af 
telefonapparater. 
Etablering af et arbejdsprogram om revalideringsteknologi. 
4. Mandater i forbindelse med andre EF-politikker 
Standardiseringsmandat til CEN om analyse af nikkel og frigørelse af nikkel. 
Mandat til CEN om bioteknologi. 
Mandat til CEN om referencemetoder til dosering af farlige stoffer i vand. 
Mandat til CEN om en standard til en referencemetode for kalibrering af 
automatisk måleudstyr for det totale kulstofindhold og de vigtigste 
ydelseskrav til automatisk måleudstyr. 
Mandat til CEN om en europæisk standard til en referencemetode for 
kalibrering af automatisk måleudstyr for totalstøv med lav koncentration og 
de vigtigste ydelseskrav til automatisk måleudstyr. 
Mandat til CEN om en prøvningsprocedure til påvisning under virkelige 
forhold af prøveudtagningsmetodernes ækvivalens for små partikler (under 
10 nm) i luften i overensstemmelse med Fællesskabets direktiver. 
H*' 
Skema VIb - Standardiseringsprojekter overdraget til europæiske 
standardiseringsorganer i 1993 
1. Mandater i forbindelse med de ny metode-direktiver 
Direktiv 89/392/EØF om maskinsikkerhed: mandat til CEN og CENELEC 
om udarbejdelse af et standardiseringsprogram om standarder offentliggjort i 
forbindelse med "lavspændingsdirektivet" i forhold til maskinområdet. 
Standardiseringsmandat til CEN og CENELEC vedrørende elevatorer. 
Forslag til direktiv om arbejder i ædelt metal: programmeringsmandat til 
CEN og CENELEC. 
Direktiv 93/42/EØF om medicinske anordninger: standardiseringsmandat til 
CEN og CENELEC. 
Direktiv 89/686/EØF om personlige værnemidler: standardiseringsmandat til 
CEN og CENELEC. 
2. Mandater i forbindelse med de offentlige indkøbs-direktiver 
Standardiseringsmandat til CEN og CENELEC inden for udstyr og 
installationer til transmission og distribution af gas. 
Programmerings- og standardiseringsmandat til CEN, CENELEC og ETSI 
inden for jernbanemateriel. 
Undersøgelsesmandat til CEN, CENELEC og ETSI om offentlige arbejder. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI til udarbejdelse af et 
standardiseringsprogram inden for computerstøttet uddannnelse og support 
(CALS). 
3. Mandater i forbindelse med fællesskabspolitikken inden for 
informationsteknologi og telekommunikation 
Mandat til CEN om kvalitetsgaranti i udviklingen af 
prøvningsspecifikationer til åbne systemer. 
Programmeringsmandat for tegn-teknologi. 
Supplerende standardiseringsmandat om elektromagnetisk kompatibilitet. 
Standardiseringsmandat inden for geografisk information. 
Mandat vedrørende sikkerhedskrav til mobilt kommunikationsudstyr: 
termiske aspekter ved elektromagnetisk udstråling. 
Programmeringsmandat vedrørende sikkerhedskrav til atermiske effekter ved 
anvendelsen af mobilt udstyr. 
Teleteknik for transport og landevejstrafik. 
Specifikation af produktionsmeddelelser. 
Åben dokumentarkitektur: billeder og [forlæg ulæseligt]. 
Medecinsk informationsteknologi. 
Programmeringsmandat til CEN, CENELEC og ETSI inden for udveksling 
af elektronisk data. 
J*o 
4. Mandater i forbindelse med andre fællesskabspolitikker 
Standardiseringsmandat inden for stålindustri. 
Mandater inden for systemer til styring af lufttrafik. 
s-i 
Skema Vie- Standardiseringsprojekter overdraget til europæiske 
standardiseringsorganer i 1994 
1. Mandater i forbindelse med de ny metode-direktiver 
Direktiv 93/15/EF om eksplosivstoffer til civil brug: standardiseringsmandat 
til CEN. 
Direktiv 92/42/EF om krav til virkningsgrad i varmvandskedler: mandat til 
CEN. 
Direktiv 94/25/EF om fritidsfartøjer: mandat til CEN. 
Direktiv 89/392/EØF- 91/368/EØF - 93/44/EF om maskiner: 
standardiseringsmandat til CEN og CENELEC. 
Direktiv 73/23/EØF - 93/68/EF - 89/392/EØF - 91/398/EØF - 93/44/EØF om 
lavspænding og maskiner: mandat til CEN og CENELEC om revision af 
CEN/CENELEC-standarder for at sikre fuld overensstemmelse i forhold til 
lavspændings- og maskindirektivet. 
Forslag til direktiv om offentlige kabeldrevne transportmidler: 
programmerings- og standardiseringsmandat til CEN, CENELEC og ETSI. 
Forslag til direktiv om trykapparater: mandat til CEN og CENELEC. 
Forslag til direktiv om ædle metaller: standardiseringsmandat til CEN. 
2. Mandater i forbindelse med de offentlige indkøbs-direktiver 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI inden for programudvikling. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om stratosfæreballon-jord 
telefonsystemer. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om jordstationer til satellitter i lav bane 
(LEO). 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om transeuropæiske delte radioudstyr 
(TETRA). 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om krav til tilslutning for 
terminaludstyr til Euro-ISDN. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om terminaler tilsluttet DCS 1800-net. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om generisk adgangsprofil for DECT. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om ikke-vokale terminalers generelle 
adgang til det analoge telenet. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om nye typer speciallinier. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om ONP-adgang "Local Loop". 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om "multiple B-channels" på ISDN. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om ONP "Intelligent Networks IN". 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om specifikation af krav til 
harmoniseret lydsæt for telefoner, der genereres af det offentlige net. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om prøvningsspecifikationer for 
DECT-anvendelser. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om sociale varslingssystemer. 
Mandat tii CEN, CENELEC og ETSI om grænseflade til tilpassede 
omgivelser. 
Si 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om tilslutninger til 
kobiingsgrænseflader. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om auditiv beskrivelse af 
fjernsynsudsendelser for svagtseende og ældre. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om "Digital Audio Broadcasting". 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om "Digital Video Broadcasting". 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om adgang til SDH-systemet. 
Mandat til CEN, CENELEC og ETSI om arbejdsprogrammet for 1995 i 
EWOS (European Workshop for Open Systems). 
3. Mandater i forbindelse med andre fællesskabspolitikker 
Mandat om analysemetoder inden for materialer og genstande, bestemt til at 
komme i berøring med levnedsmidler. 
Undersøgelsesmandat til CEN om et forslag til inkorporering af organisk­
mineralsk gødning i bilagene til direktiv 76/116/EØF. 
Standardiseringsmandat til CEN om revision af standard EN 272 om taktile 
fareangivelser. 
Undersøgelses- og standardiseringsmandat til CEN om udvikling af 
analysemetoder til mikronæringsstoffer. 
Standardiseringsmandat til CEN og CENELEC om målemetoder til 
vaskemaskiner til husholdningsbrug. 
Standardiseringsmandat til CEN og CENELEC om målemetoder til 
tørretumblere til husholdningsbrug. 
Standardiseringsmandat til CEN og CENELEC om målemetoder til 
opvaskemaskiner til husholdningsbrug. 
Mandat til CEN og CENELEC til udarbejdelse af et program for 
målestandarder for visse husholdningsapparater. 
Mandat til CEN om en standard inden for miljøstyringssystemer. 
Mandat til CEN og CENELEC til udarbejdelse af standarder for måling af 
køleskabe og frysere til husholdningsbrug. 
Direktiv 94/62/EF: programmeringsmandat til CEN og CENELEC inden for 
emballage og emballageaffald. 
Standardiseringsmandat til CEN og CENELEC inden for termiske 
solkomponenter og -systemer. 
Mandat til CEN og CENELEC inden for avanceret keramik. 
Programmeringsmandat til CEN og CENELEC inden for udstyr og 
installationer til transport og distribution af elektricitet. 
si> 
Tabel VII 
Notifikationer pr. medlemsstat 1992 1994 
Medlemsstater 1992 1993 1994 
Belgien 11 18 16 
Danmark 28 18 34 
Tyskland 65 80 98 
Spanien Ï2 15 25~ 
Frankrig 73 65 60 
Graekenland 11 12 12~ 
Irland 2 3 1 
Italien 40 36 34 
Luxembourg 3 10 
Nederlandene 38 24 40 
Portugal 12 7 7 
Forenede Kongerige 67 106 62 
EU i alt 362 385 389 
Medlemsstater % 1992 % 1993 %1994 
Belgien 3 4.7 4.1 
Danmark 7.7 4.7 8.7 
Tyskland 18 20.8 2572" 
Spanien 3.3 3.9 6.4 
Frankrig 20 16.9 15.4 
Graekenland 3 3.1 3.1 
Irland 0.6 0.8 0.3 
Italien 11 9.4 8.7 
Luxembourg 0.8 0.3 0 
Nederlandene 10.5 6.2 10.3 
Portugal 3.3 1.8 1.8 
Forenede Kongerige 18.5 27.5 15.9 
•5*4 
Notifikationer fra medlemsstater efter sektor 1992 Tabel VIII 
Sektor 1992 B DK D E F GR IRL I L NL P UK EU i alt 
Bygge og anlaeg 1 4 26 3 4 1 0 4 0 0 2 11 56 
Levnedsmidler 5 1 1 3 15 4 0 20 1 21 1 5 77 
Kemiske produkter 0 1 3032020202 15 
Farmaceutiske produkter 0 1 205 2010 102 14 
Produkter til husholdninger og fritids 0 1 40200001 02 10 
Maskinteknik 2 5 3 13 10 3 0 13 7 29 
Energi, mineraler, trae 0 0 1 0 2 ~~ 0 0 0 00 0 0 3 
Miljoe, emballage 0 0 20 00002401 9 
Sundheds- og medicoteknisk udstyr 0 0 1021 1 100 12 9 
H Transport 1 5 8 00 0 13 01 2 26 47 
\si Telekommunikation 1 9 14 5 37 0 0-5 0 7 3 8 89 
Andre produkter 1 1 000001 0001 4 
l alt pr. land 11 28 65 12 73 11 2 40 3 38 12 67 362 
»\ Notifikationer fra medlemsstater efter sektor Tabel IX 
1993 
Sektor 1993 B DK D E F GR IRL I L NL P UK EU i alt 
Bygge og anlaeg 0019 1040200 18 35" 
Levnedsmidler 30 77 2 0 0 20 1 11 3 2 56 
Kemiske produkter 022 281040102 22 
Farmaceutiske produkter 002053010009 20 
Produkter til husholdninger og fritids 0000001 00001 2 
Maskinteknik 2111 312 0 2 1 0 3 2 2 39 
Energi, mineraler, trae 00 104000000 1 6 
Miljoe, emballage 101001000400 7 
Sundheds- og medicoteknisk udstyr 002031 0001 02 9 
h Transport 2790 13 2060 0 0 14 53 
Telekommunikation 10 8 24 2 18 0 0 2 0 4 1 63 132 
Andre produkter 002000000002 4 
I alt pr. land 18 18 80 15 65 12 3 36 1 24 7 106 385 
Notifikationer fra medlemsstater efter sektor Tabel X 
1994 
Sektor 1994 B DK D E F GR IRL I L NL P UK EU i alt 
Bygge og anlaeg 0 1 28 ,2 4 1 0 3 0 3 0 10 52 
Levnedsmidler 0264 11 20 17 0 14 36 65 
Kemiske produkter 0 2 21 52 0 2 0 2 0 1 17 
Farmaceutiske produkter 101 141000006 14 
Produkter til husholdninger og fritids 030010000102 7 
Maskinteknik . 0 7 29 4112 0 5 0 6 2 8 74 
Energi, mineraler, trae 0210000000 1 1 _5 
Miljoe, emballage 000 0 00010100 2 
Sundheds- og medicoteknisk udstyr 102010000000 4 
Transport 15268 2130105 34 
Telekommunikation 13 12 27 415 1 0 2 012 123 110 
Andre produkter 000301010000 5 
I alt pr. land 16 34 98 25 60 -12 1 34 0 40 7 62 389 
Antal EFTA notifikationer Tabel XI 
EFTA-stater 1992 1993 1994 
Oestrig 29 17 18 
Finland 28 18 2 
Island 1 0 0 
Norge 16 29 7 
Sverige 47 18 33 
Schweiz ÏÔ 28 43 
EFTA i alt 131 Î1Ô 103 
EFTA notifikationer efter sektor 1992-1994 Tabel XII 
Sektor 1992 1993 1994 
Bygge og anlaeg 9 2 8 
Levnedsmidler â 4 16 
Kemiske produkter 11 16 10 
Farmaceutiske produkter 0 3 2 
Produkter til husholdninger og fritids 3 2 4 
Maskinteknik 18 11 13 
Energi, mineraler, trae 1 10 1 
Miljoe, emballage 18 6 4 
Sundheds- og medicoteknisk udstyr 3 2 0 
Transport 15 8 9 
Telekommunikation 38 46 34 
Andre produkter 6 0 2 
I alt Ï3Î ÎT5 TÔ3 
^ S 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 286 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 08 10 
Katalognummer : CB-CO-96-292-DA-C 
ISBN 92-78-05586-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
st>