I AVS-EU-partnerskabsaftalens artikel 68 står, at "Parterne erkender, at makroøkonomisk ustabilitet som følge af udefra kommende chok kan påvirke AVS-staternes udvikling i negativ retning og bringe virkeliggørelsen af deres udviklingsmål i fare. Der indføres derfor inden for den flerårige finansielle ramme for samarbejdet inden for denne aftale en ordning for supplerende støtte med henblik på at afbøde de kortfristede, negative virkninger af udefra kommende chok, herunder virkningerne på eksportindtægterne."

Den påtænkte retsakt bliver bindende for parterne i henhold til aftalens artikel 15, stk. 3, ifølge hvilken AVS-EU-Ministerrådet kan "træffe afgørelser, der er bindende for parterne, og udforme resolutioner, henstillinger og udtalelser", og artikel 15, stk. 4, ifølge hvilken AVS-EU-Ministerrådet kan "overdrage beføjelser til AVS-EU-Ambassadørudvalget.".

Afgørelsen gælder for bilag II, kapitel 3, og tager sigte på at forbedre systemet til finansiering af støtte i tilfælde af udefra kommende chok.

AVS-EU-Ambassadørudvalget kan træffe afgørelser, der er retligt bindende for parterne. Ambassadørudvalget består af medlemsstaternes faste repræsentanter ved Den Europæiske Union og en repræsentant for Kommissionen på den ene side og chefen for hver AVS-stats mission ved Den Europæiske Union på den anden side. Formandskabet for Ambassadørudvalget varetages på skift af en fast repræsentant for en medlemsstat, udpeget af Fællesskabet, og af en missionschef for en AVS-stat, udpeget af AVS-staterne. Ambassadørudvalget bistår Ministerrådet ved udførelsen af dets opgaver og udfører ethvert mandat, som det pålægges af Ministerrådet. Det overvåger i denne sammenhæng gennemførelsen af denne aftale og fremskridt i retning af virkeliggørelsen af de mål, der er fastsat deri. Ambassadørudvalget mødes med regelmæssige mellemrum, navnlig for at forberede Ministerrådets samlinger, og når det i øvrigt er påkrævet.

AVS-EU-Ministerrådet besluttede på det fælles ministerrådsmøde i Dakar den 6. maj 2017 at give AVS-EU-Ambassadørudvalget beføjelser med henblik på at træffe afgørelse om gennemførelse af AVS-EU-partnerskabsaftalens artikel 68 inden den 31. december 2017.

På grundlag af erfaringer med FLEX-instrumentet, herunder den særlige finansiering, der blev ydet efter den globale økonomiske og finansielle krise i 2008 (sårbarheds-FLEX-instrumentet "Vulnerability FLEX"), og i overensstemmelse med AVS-EU-partnerskabsaftalen er der derfor blevet udarbejdet en ny støttestrategi med henblik på at bistå lande med at absorbere chok med makroøkonomisk indvirkning, hvori der også tages højde for det finanspolitiske råderum, dvs. regeringens makroøkonomiske evne til at reagere på udefra kommende chok.

En harmoniseret behandling af anmodninger inden for én enkelt finansieringsramme med henblik på uforudsete behov ville derfor bedst sikre den fleksibilitet, der er nødvendig for at kunne tilpasse Kommissionens indsats i hvert enkelt tilfælde. Der er nået til enighed med AVS-staterne om, at støtte til makroøkonomiske chok dækkes inden for den 11. Europæiske Udviklingsfonds (EUF) finansieringsramme for uforudsete behov.

Formålet med den påtænkte retsakt er således at yde støtte til visse AVS-stater i tilfælde af udefra kommende chok, jf. AVS-EU-partnerskabsaftalens artikel 68. Sådan støtte dækkes af ovennævnte finansieringsramme for uforudsete behov.

For at gennemføre ovenstående nye strategi bør en retligt bindende afgørelse vedtages af de ved Cotonouaftalen oprettede besluttende organer.

Det blev ved AVS-EU-Ministerrådets samling den 5. maj 2017 besluttet, at et forslag om støtte i tilfælde af udefra kommende chok, jf. AVS-EU-partnerskabsaftalens artikel 68, dækkes inden for finansieringsrammen for uforudsete behov, og AVS-EU-Ambassadørudvalget blev givet beføjelse til at vedtage en afgørelse inden den 31. december 2017, som skal gælde for kapitel 3 i bilag II til AVS-EU-partnerskabsaftalen.

Kommissionen foreslår derfor, at Rådet vedtager denne afgørelse.

4.Retsgrundlag

4.1.Proceduremæssigt retsgrundlag

4.1.1.Principper

I artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) er der fastsat bestemmelser om fastlæggelse af, "hvilke holdninger der skal indtages på Unionens vegne i et organ nedsat ved en aftale, når dette organ skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger, bortset fra retsakter, der supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen".

Begrebet "retsakter, der har retsvirkninger" omfatter retsakter, der har retsvirkninger i medfør af de folkeretlige regler, som gælder for det pågældende organ. Det omfatter også instrumenter, der ikke har bindende virkning i henhold til folkeretten, men som "vil kunne få afgørende indflydelse på indholdet af de regler, der vedtages af EU-lovgiver".

4.1.2.Princippernes anvendelse på det foreliggende tilfælde

AVS-EU-Ambassadørudvalget er et organ, der er nedsat ved en aftale, dvs. Cotonouaftalen.

Den retsakt, som AVS-EU-Ambassadørudvalget skal vedtage, er en retsakt, der har retsvirkninger. Den påtænkte retsakt vil være bindende i henhold til folkeretten, jf. Cotonouaftalens artikel 15, stk. 3 og 4.

Den planlagte retsakt supplerer eller ændrer ikke den institutionelle ramme for aftalen.

Det proceduremæssige retsgrundlag for den foreslåede afgørelse er derfor artikel 218, stk. 9, i TEUF.

4.2.Materielt retsgrundlag

4.2.1.Principper

Det materielle retsgrundlag for en afgørelse i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF afhænger hovedsagelig af målet for og indholdet af den påtænkte retsakt, hvortil der skal indtages en holdning på Unionens vegne. Hvis den påtænkte retsakt har et dobbelt formål eller består af to led, og det ene af disse formål eller disse led kan bestemmes som det primære, mens det andet kun er sekundært, skal den afgørelse, der vedtages i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF, have én enkelt hjemmel, nemlig den, der kræves af det primære eller fremherskende formål eller led.

4.2.2.Princippernes anvendelse på det foreliggende tilfælde