P8_TA(2015)0195

Indeks, der bruges som benchmarks i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter ***I

Europa-Parlamentets ændringer af 19. maj 2015 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om indeks, der bruges som benchmarks i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter (COM(2013)0641 — C7-0301/2013 — 2013/0314(COD)) (1)

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2016/C 353/22)

[Ændring 1]

EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGSFORSLAG (*)

til Kommissionens forslag

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om indeks, der bruges som benchmarks i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (3),

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtning:

(1) Prisfastsættelsen for mange finansielle instrumenter og finansielle kontrakter afhænger af nøjagtigheden og integriteten af benchmarks. Alvorlige tilfælde af manipulering af rentebenchmarks, som f.eks. LIBOR og EURIBOR, og af valutabenchmarks, der påfører forbrugere og investorer store tab og nedbryder borgernes tillid til den finansielle sektor yderligere, samt påstande om, at energi- og oliebenchmarks er blevet manipuleret, viser, at benchmarks kan være genstand for interessekonflikter og være underlagt diskretionære og svage governance-ordninger , der er sårbare over for manipulation Svigt eller tvivl i forbindelse med nøjagtigheden og integriteten af indeks, der bruges som benchmarks, kan undergrave markedets tillid, påføre tab for forbrugere og investorer og fordreje realøkonomien. Det er derfor nødvendigt at sikre nøjagtigheden, robustheden og integriteten af benchmarks og processen for fastsættelse af benchmarks.

(2) I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter (4) fastlægges en række krav til pålideligheden af et benchmark, der bruges til at prisfastsætte et børsnoteret finansielt instrument. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel (5), indeholder en række krav til benchmarks, som anvendes af udstedere. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (6) indeholder en række krav med hensyn til investeringsinstitutters anvendelse af benchmarks. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1227/2011 af 25. oktober 2011 om integritet og gennemsigtighed på engrosenergimarkederne (7) indeholder bestemmelser, der forbyder manipulation af benchmarks, der anvendes i forbindelse med engrosenergiprodukter. Disse retsakter dækker dog kun visse aspekter af en række benchmarks og omhandler ikke alle svagheder i processen med at udarbejde alle benchmarks.

(3) Benchmarks er afgørende for prisfastsættelsen af grænseoverskridende transaktioner og fremmer dermed et effektivt indre marked for en lang række finansielle instrumenter og tjenesteydelser. Mange benchmarks, der bruges som referencesatser i finansielle kontrakter, navnlig realkreditaftaler, er udarbejdet i én medlemsstat, men anvendes af kreditinstitutter og forbrugere i andre medlemsstater. Disse kreditinstitutter foretager ofte risikoafdækning eller skaffer de nødvendige midler til finansiering af disse finansielle kontrakter på det grænseoverskridende interbankmarked. Kun to medlemsstater har allerede vedtaget national lovgivning om benchmarks, men deres respektive retlige rammer for benchmarks er forskellige med hensyn til f.eks. anvendelsesområdet. Den Internationale Børstilsynsorganisation (IOSCO) fastlagde endvidere i 2013 principper for benchmarks, og da disse principper er ret fleksible med hensyn til deres præcise anvendelsesområde og ▌gennemførelse, vil medlemsstaterne sandsynligvis vedtage lovgivning på nationalt plan, som gennemfører disse principper på forskellig måde.

(3a) Anvendelsen af finansielle benchmarks er ikke begrænset til udstedelsen og oprettelsen af finansielle instrumenter og kontrakter. Finanssektoren anvender også benchmarks til at vurdere en investeringsfonds resultater med henblik på at spore udbytte, fastsætte allokeringen af aktiver for en portefølje eller beregne resultatbetingede gebyrer. Fastsættelsen og evalueringen af den vægt, der skal tildeles forskellige indeks i en indekskombination med henblik på at fastslå udbyttet eller værdien af et finansielt instrument eller en finansiel kontrakt eller på at måle en investeringsfonds resultater, udgør ligeledes anvendelse, da en sådan aktivitet ikke indebærer noget skøn i modsætning til levering af benchmarks. Besiddelse af finansielle instrumenter, der anvendes som reference for et bestemt benchmark, bør ikke betragtes som anvendelse af benchmarket.

(4) Disse divergerende tilgange vil føre til fragmentering af det indre marked, da administratorer og brugere af benchmarks vil være underlagt forskellige regler i forskellige medlemsstater. Benchmarks, som udarbejdes i én medlemsstat, kan derfor forhindres i at blive anvendt i andre medlemsstater Hvis der ikke indføres en harmoniseret ramme med henblik på at sikre nøjagtigheden og integriteten af benchmarks, der anvendes i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter i Unionen, er der derfor sandsynlighed for, at forskelle i medlemsstaternes lovgivning vil skabe hindringer for det indre markeds funktion med hensyn til levering af benchmarks.

(5) EU-regler om forbrugerbeskyttelse omfatter ikke det specifikke spørgsmål om egnetheden af benchmarks i forbindelse med finansielle kontrakter. Som følge af forbrugerklager og retssager om anvendelsen af uegnede benchmarks i flere medlemsstater er der sandsynlighed for, at der af legitime hensyn til forbrugerbeskyttelsen træffes divergerende foranstaltninger på nationalt plan, hvilket kan medføre en fragmentering af det indre marked på grund af de forskellige konkurrencevilkår, som er forbundet med forskellige niveauer for forbrugerbeskyttelse.

(6) For at sikre, at det indre marked fungerer effektivt, og forbedre betingelserne for dets gennemførelse, navnlig med hensyn til de finansielle markeder, og for at sikre et højt niveau af forbruger- og investorbeskyttelse bør der derfor fastlægges en retlig ramme for benchmarks på EU-plan.

(7) Det er hensigtsmæssigt og nødvendigt, at disse regler indføres via en forordning for at sikre, at bestemmelser, som direkte pålægger forpligtelser med hensyn til udarbejdelse af, bidrag til og anvendelse af benchmarks, anvendes på en ensartet måde i hele Unionen. Eftersom en retlig ramme for levering af benchmarks nødvendigvis involverer foranstaltninger, der angiver specifikke krav til alle de forskellige aspekter, som er forbundet med levering af benchmarks, kan selv små forskelle i tilgangen til et af disse aspekter hæmme den grænseoverskridende levering af benchmarks betydeligt. Derfor bør anvendelsen af en forordning, som finder direkte anvendelse uden national lovgivning, mindske muligheden for, at der træffes divergerende foranstaltninger på nationalt niveau, og sikre en ensartet tilgang og større retssikkerhed samt forhindre, at den grænseoverskridende levering af benchmarks hæmmes betydeligt.

(8) Anvendelsesområdet for denne forordning bør være så bredt, som det er nødvendigt for at etablere en præventiv lovgivningsmæssig ramme. Udarbejdelsen af benchmarks involverer skøn og er i sig selv genstand for visse typer af interessekonflikter, hvilket medfører muligheder for og incitamenter til at manipulere disse benchmarks. Disse risikofaktorer er fælles for alle benchmarks, som alle skal underlægges passende governance- og kontrolkrav. Graden af risiko varierer imidlertid, og den fremgangsmåde, der anvendes i hvert enkelt tilfælde, bør derfor være skræddersyet til de konkrete omstændigheder. Da et benchmarks sårbarhed og betydning varierer over tid, afhjælper en begrænsning af anvendelsesområdet under henvisning til vigtige eller sårbare indeks ikke de risici, som et benchmark kan repræsentere i fremtiden. Navnlig kan benchmarks, som for øjeblikket ikke anvendes bredt, anvendes på en sådan måde i fremtiden, at selv en mindre manipulation kan få alvorlige konsekvenser.

(9) I forbindelse med fastlæggelsen af anvendelsesområdet for denne forordning bør det være afgørende, hvorvidt benchmarkets outputværdi fastlægger værdien af et finansielt instrument eller en finansiel kontrakt ▌. Derfor bør anvendelsesområdet ikke afhænge af inputdataenes art. Benchmarks, der beregnes på baggrund af økonomiske inputdata, såsom aktiepriser, og ikkeøkonomiske tal eller værdier, såsom vejrparametre, bør derfor medtages. Rammen bør dække de benchmarks, der er genstand for disse risici, men bør også anerkende eksistensen af et stort antal benchmarks, der leveres rundt om i verden, og den forskellige indvirkning, de har på den finansielle stabilitet og realøkonomien . Denne forordning bør også sikre en forholdsmæssigt afpasset reaktion på de risici, som forskellige benchmarks udgør. Denne forordning bør derfor gælde for alle benchmarks, der bruges til at prisfastsætte finansielle instrumenter, som er børsnoterede eller handles på en reguleret markedsplads. Alle henvisninger til dage i denne forordning bør forstås som kalenderdage.

(10) Mange forbrugere er part i finansielle kontrakter, navnlig forbrugerkreditaftaler, som er sikret ved pant i fast ejendom, der som reference benytter benchmarks, som er underlagt samme risici. Denne forordning bør derfor omfatte de indeks eller referencesatser, der er nævnt i [Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/17/EU (8).]

(11) Et indeks eller en kombination af eksisterende indeks, der ikke indeholder nye inputdata, og som bruges til at måle en fonds eller et finansielt produkts økonomiske resultater, bør betragtes som anvendelse af et benchmark.

(12) Alle benchmarkadministratorer er potentielt genstand for interessekonflikter, udøver skøn og kan have utilstrækkelige governance- og kontrolsystemer. Da administratorer kontrollerer benchmarkprocessen, er krav om godkendelse og tilsyn eller registrering af administratorer desuden den mest effektive måde til at sikre integriteten af benchmarks.

(13) Stillere er genstand for potentielle interessekonflikter, udøver skøn og kan dermed være en kilde til manipulation. Bidrag til et benchmark er frivillige. Hvis et initiativ kræver, at stillere foretager væsentlige ændringer i deres forretningsmodeller, kan de ophøre med at yde bidrag. For enheder, som allerede er genstand for regulering og tilsyn, forventes indførelsen af systemer for god governance og kontrol dog ikke at medføre betydelige omkostninger eller en uforholdsmæssig administrativ byrde. Derfor pålægger denne forordning tilsynsbelagte stillere visse forpligtelser.

(14) En administrator er den fysiske eller juridiske person, der frivilligt kontrollerer leveringen af et benchmark, og som især administrerer benchmarket, indsamler og analyserer inputdataene, fastlægger benchmarket og enten direkte offentliggør benchmarket eller outsourcer dets offentliggørelse til tredjemand . Hvis en person blot offentliggør eller henviser til et benchmark som en del af sine journalistiske aktiviteter, men ikke kontrollerer leveringen af det pågældende benchmark, skal den pågældende person dog ikke være underlagt denne forordnings krav til administratorer.

(15) Et indeks beregnes ved hjælp af en formel eller en anden metode på grundlag af underliggende værdier. Der er mulighed for skøn ved udviklingen af denne formel, udførelsen af beregningen eller udvælgelsen af inputdata. Dette skøn medfører risiko for manipulering, og alle benchmarks med dette kendetegn bør derfor være omfattet af denne forordning. Hvis en enkelt pris eller værdi bruges som reference for et finansielt instrument, hvor prisen for et enkelt værdipapir f.eks. er referencepris for en option, er der dog ikke tale om beregning, inputdata eller skøn. Referencepriser baseret på en enkelt pris eller værdi bør derfor ikke betragtes som benchmarks i forbindelse med denne forordning. Referencepriser eller afviklingspriser beregnet af centrale modparter (CCP'er) bør ikke betragtes som benchmarks, da de anvendes til at fastlægge afvikling, margener og risikostyring og dermed ikke afgør det beløb, der skal betales i henhold til et finansielt instrument, eller værdien af et finansielt instrument.

(16) Uafhængigheden af Den Europæiske Centralbank og af de nationale centralbanker i Det Europæiske System af Centralbanker i forbindelse med udøvelsen af de beføjelser, opgaver og pligter, de er tillagt i traktaterne, samt uafhængigheden af nationale centralbanker i henhold til de berørte medlemsstaters eller tredjelandes forfatningsmæssige struktur bør respekteres fuldt ud ved gennemførelsen af denne forordning

(17) ▌For at sikre integriteten af benchmarks bør det kræves, at benchmarkadministratorer indfører passende governancemekanismer med henblik på at håndtere disse interessekonflikter og sikre tilliden til benchmarkenes integritet. Selv ved effektiv forvaltning er de fleste administratorer genstand for visse interessekonflikter og skal foretage vurderinger og træffe beslutninger, der påvirker en forskelligartet gruppe af interessenter. Det er derfor vigtigt, at administratorer har en uafhængig kontrolfunktion til overvågning af gennemførelsen og effektiviteten af governancemekanismerne, der sikrer effektiv overvågning.

(18) Manipulation eller manglende pålidelighed af benchmarks kan medføre tab for investorer og forbrugere. Derfor bør denne forordning fastlægge en ramme for administratorers og stilleres opbevaring af optegnelser og sikre gennemsigtighed med hensyn til et benchmarks formål og inputdata, hvilket bidrager til mere effektiv og retfærdig afgørelse af eventuelle krav i henhold til national lovgivning eller EU-lovgivning.

(19) Revision og effektiv håndhævelse af denne forordning kræver efterfølgende analyse og dokumentation. Denne forordning bør derfor fastlægge rammerne for benchmarkadministratorernes opbevaring af fyldestgørende optegnelser vedrørende beregningen af et benchmark i en passende periode Den virkelighed, som et benchmark søger at måle, og det miljø, hvori det måles, ændres sandsynligvis med tiden. Den proces og metodologi, der anvendes ved levering af benchmarks, bør derfor revideres eller gennemgås jævnligt for at påvise mangler og muligheder for forbedringer. Mange interessenter kan blive berørt af fejl i forbindelse med leveringen af et benchmark og kan hjælpe med at påvise disse mangler. Denne forordning bør derfor fastlægge rammerne for oprettelsen af en uafhængig klageprocedure af administratorer for at gøre det muligt for interessenter ▌ underrette benchmarkadministratoren om klager, og sikre at benchmarkadministratoren objektivt evaluerer klagens berettigelse.

(20) Leveringen af benchmarks involverer ofte outsourcing af vigtige funktioner, som f.eks. beregning af benchmarket, indsamling af inputdata og formidling af benchmarket. Af hensyn til effektiviteten af governancemekanismerne bør det sikres, at en sådan outsourcing ikke fritager en benchmarkadministrator fra dennes forpligtelser og ansvar og gennemføres på en sådan måde, at den ikke påvirker hverken administratorens evne til at varetage disse forpligtelser og dette ansvar eller den relevante kompetente myndigheds evne til at føre tilsyn med vedkommende.

(21) Benchmarkadministratoren er den centrale modtager af inputdata og kan evaluere integriteten og nøjagtigheden af disse inputdata på en konsekvent måde. ▌

(22) Ansatte hos administratoren kan i nogle tilfælde påvise overtrædelser af denne forordning eller potentielle sårbarheder, der kan føre til manipulation eller forsøg på manipulation. Denne forordning bør derfor indføre en ramme , som sætter ansatte i stand til fortroligt at underrette administratorer om mulige overtrædelser af denne forordning.

(23) Ethvert skøn, der kan udøves i forbindelse med leveringen af inputdata, skaber mulighed for at manipulere et benchmark. Hvis inputdata er transaktionsbaserede data, er der mindre plads til skøn, og muligheden for at manipulere data er derfor mindre. Administratorer bør derfor generelt så vidt muligt bruge faktiske transaktionsbaserede inputdata, men kan anvende andre data, hvis transaktionsdataene ikke er tilstrækkelige til at sikre benchmarkets integritet og nøjagtighed.

(24) Nøjagtigheden og pålideligheden af et benchmark i forbindelse med måling af den økonomiske virkelighed, det har til formål at spore, afhænger af den anvendte metodologi og de anvendte inputdata. Det er derfor nødvendigt at indføre en gennemsigtig metodologi, der sikrer benchmarkets pålidelighed og nøjagtighed.

(25) Det kan være nødvendigt at ændre metodologien for at sikre benchmarkets fortsatte nøjagtighed, men ændringer af metodologien påvirker benchmarkets brugere og interessenter. De procedurer, som skal følges ved ændring af benchmarkmetodologien, herunder krav om høring, bør derfor angives. Det gælder også behovet for høring, så brugere og interessenter kan træffe de nødvendige foranstaltninger på baggrund af disse ændringer eller underrette administratoren, hvis de har betænkeligheder ved disse ændringer.

(26) Integriteten og nøjagtigheden af benchmarks afhænger af integriteten og nøjagtigheden af de inputdata, der leveres af stilleren. Det er afgørende, at stillernes forpligtelser med hensyn til sådanne inputdata angives tydeligt, er troværdige og er i overensstemmelse med benchmarkadministratorens kontrolforanstaltninger og metodologi. Benchmarkadministratoren bør derfor i relevant og muligt omfang og i samarbejde med stillerne udarbejde en adfærdskodeks, hvori disse krav samt stillernes forpligtelser med hensyn til leveringen af inputdata præciseres.

(27) Mange benchmarks fastlægges ved anvendelse af en formel beregnet på grundlag af inputdata fra regulerede markedspladser, godkendte offentliggørelsesordninger, rapporteringsmekanismer, energibørser eller auktioner over emissionskvoter. I sådanne tilfælde sikrer eksisterende regulering og tilsyn ▌inputdataenes integritet og gennemsigtighed og indeholder krav til governance samt procedurer for meddelelse om overtrædelser. Derfor bør disse benchmarks, forudsat at samtlige de underliggende inputdata er hentet fra markedspladser, der er omfattet af kravene til efterhandelsgennemsigtighed, herunder et tredjelandsmarked der betragtes som svarende til et reguleret marked i Unionen, være fritaget for bestemte forpligtelser i denne forordning for at undgå dobbeltregulering, og fordi tilsyn med disse sikrer integriteten af de anvendte inputdata.

(28) Stillere kan være genstand for interessekonflikter og udøver i nogle tilfælde skøn, når de fastlægger inputdata. Stillere bør derfor, hvor det er muligt og hensigtsmæssigt, underlægges governancemekanismer, som sikrer, at disse konflikter håndteres, og at inputdata er nøjagtige, stemmer overens med administratorens krav og kan valideres.

(29) Forskellige typer benchmarks og forskellige benchmarksektorer er præget af forskellige karakteristika, sårbarheder og risici. Bestemmelserne i denne forordning bør præciseres yderligere for bestemte benchmarksektorer og -typer. ▌ Råvarebenchmarks anvendes bredt og har sektorspecifikke karakteristika, og det bør derfor angives, hvordan disse bestemmelser finder anvendelse for disse benchmarks i denne forordning. Desuden bør der i denne forordning fastsættes en vis grad af fleksibilitet for at give mulighed for en rettidig ajourføring af de differentierede krav til forskellige benchmarksektorer i lyset af den igangværende internationale udvikling, navnlig med hensyn til arbejdet i Den Internationale Børstilsynsorganisation (IOSCO).

(29a) Et benchmark bør i denne forordning anses for at være kritisk, når det vurderes, at det er systemisk eller anvendes på en systemisk måde, og når det er sårbart over for manipulation, for at sikre reguleringsmæssig proportionalitet.

(30) Fejl i visse kritiske benchmarks kan have alvorlige konsekvenser for den finansielle stabilitet, ordenen på markedet eller investorerne, og der bør derfor indføres yderligere krav med henblik på at sikre integriteten og robustheden af de pågældende kritiske benchmarks. Sådanne potentielt destabiliserende konsekvenser af kritiske benchmarks kan påvirke en eller flere medlemsstater. De kompetente nationale myndigheder og ESMA vil fastslå, hvilke benchmarks der skal klassificeres som kritiske.

(30a) I lyset af kritiske benchmarks strategiske betydning for det indre markeds funktionsdygtighed bør ESMA have beføjelse til at træffe afgørelser, der finder direkte anvendelse på administratoren og i givet fald på stillere til benchmarket, såfremt den kompetente nationale myndighed ikke har anvendt denne forordning eller har overtrådt EU-reglerne, og i overensstemmelse med proceduren i artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (9).

(31) Stillere, der ophører med at bidrage, kan undergrave troværdigheden af kritiske benchmarks, da disse benchmarks evne til at måle de underliggende realiteter på markedet eller i økonomien vil blive bragt i fare . Den relevante kompetente myndighed bør derfor have beføjelse til at kræve obligatoriske bidrag fra tilsynsbelagte enheder til kritiske benchmarks for at bevare troværdigheden af de pågældende benchmarks. Obligatoriske bidrag af inputdata til benchmarks har ikke til formål at pålægge de tilsynsbelagte enheder en forpligtelse til at indgå eller forpligte sig til at indgå transaktioner.

(31a) Når et benchmark er blevet klassificeret som kritisk, har dets administrator mulighed for at udnytte en monopolstilling over for brugerne af det pågældende benchmark. Det er derfor nødvendigt, at kollegiet af kompetente myndigheder for det pågældende kritiske benchmark kontrollerer salgsprisen set i forhold til administratorens omkostninger for at forhindre markedsmisbrug.

(32) For at benchmarkbrugerne kan vælge benchmarks og forstå risiciene i forbindelse hermed, skal de vide, hvad benchmarket måler, og hvilke sårbarheder det har. Benchmarkadministratoren bør derfor offentliggøre en erklæring om disse forhold ▌. Administratoren bør efter anmodning stille sine inputdata til rådighed for den relevante kompetente myndighed i forbindelse med en undersøgelse. ▌

(34) Denne forordning bør tage hensyn til de principper for benchmarks, der er udstedt af Den Internationale Børstilsynsorganisation (IOSCO) den 17. juli 2013 (»IOSCO-principperne for finansielle benchmarks «), og principperne for rapporteringsagenturer for oliepriser, der er udstedt af IOSCO den 5. oktober 2012 (»IOSCO-PRA-principperne«), der fungerer som en global standard for lovgivningskrav til benchmarks .

(34a) Markederne for fysiske råvarer har helt særlige karakteristika, som der skal tages hensyn til for at forhindre en underminering af råvarebenchmarkenes integritet eller en negativ påvirkning af råvaremarkedernes gennemsigtighed, den europæiske forsyningssikkerhed, konkurrencedygtigheden og forbrugernes interesser. Visse bestemmelser i denne forordning er følgelig ikke hensigtsmæssige at anvende på råvarebenchmarks. De principper for råvarebenchmarks, som er udarbejdet af IOSCO i samarbejde med blandt andre Det Internationale Energiagentur og Det Internationale Energiforum, finder specifikt anvendelse på alle råvarebenchmarks, og visse af denne forordnings krav finder derfor ikke anvendelse på råvarebenchmarks.

(34b) Endvidere indføres ved denne forordning en anerkendelsesordning, der gør det muligt for benchmarkadministratorer, som er etableret i et tredjeland, at levere deres benchmarks i Unionen, såfremt de fuldt ud opfylder kravene i denne forordning, eller bestemmelserne i de relevante IOSCO-principper..

(34c) Ved denne forordning indføres en godkendelsesordning, der på visse betingelser gør det muligt for administratorer, der er hjemmehørende i Unionen, og som er godkendt og registreret i overensstemmelse med forordningens bestemmelser, at godkende benchmarks, der leveres i tredjelande. En tilsvarende godkendelsesordning bør indføres for tredjelandsadministratorer, der er tilknyttet eller arbejder tæt sammen med administratorer i Unionen. En administrator, der har godkendt benchmarks leveret i et tredjeland, bør være ansvarlig for sådanne godkendte benchmarks og sikre, at de opfylder de relevante betingelser, der er omhandlet i denne forordning, eller kravene i de relevante IOSCO-principper..

(35) Den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor administratoren af et kritisk benchmark er etableret, bør godkende og føre tilsyn med den pågældende administrator. En administrator, der kun leverer benchmarks, som fastlægges ved anvendelse af en formel baseret på inputdata, der udelukkende og direkte leveres af regulerede markedspladser, godkendte offentliggørelsesordninger, rapporteringsmekanismer, energibørser eller auktioner over emissionskvoter, og/eller en administrator, der kun leverer ikkekritiske benchmarks, bør være registreret hos og underlagt tilsyn af den kompetente myndighed. Registreringen af en administrator har ikke til formål at påvirke tilsynet fra de relevante kompetente myndigheder. ESMA bør føre et register på EU-plan over administratorer.

(36) Under visse omstændigheder kan en person levere et indeks uden at vide, at det bruges som reference for et finansielt instrument. Det gælder især, når brugerne og benchmarkadministratoren er etableret i forskellige medlemsstater. Gennemsigtigheden med hensyn til, hvilket benchmark der bruges, bør derfor øges. Dette kan opnås ved at forbedre indholdet af prospekter eller dokumenter med central information, der kræves af EU-retten, og indholdet af notifikationer og liste over finansielle instrumenter, der er påkrævet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 596/2014 (10).

(37) Det vil sikre effektivt tilsyn, at de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og ESMA får stærke hjælpemidler og beføjelser. Denne forordning bør derfor omhandle et minimumssæt af beføjelser til at føre tilsyn og gennemføre undersøgelser, som bør tillægges de kompetente myndigheder i medlemsstaterne i overensstemmelse med den nationale lovgivning og ESMA . Når de kompetente myndigheder og ESMA udøver deres beføjelser i medfør af denne forordning, bør de handle objektivt og uvildigt og træffe uafhængige beslutninger.

(38) Med henblik på at opdage overtrædelser af denne forordning bør kompetente myndigheder og ESMA have mulighed for i overensstemmelse med den nationale lovgivning at få adgang til fysiske og juridiske personers lokaler for at beslaglægge dokumenter. Adgangen til sådanne lokaler er nødvendig, når der er rimelig mistanke om, at der findes dokumenter og andre data vedrørende genstanden for en kontrol eller undersøgelse, som kan være af relevans som bevis for overtrædelse af denne forordning. Adgang til sådanne lokaler er endvidere nødvendig, når den person, som allerede er blevet anmodet om oplysninger, undlader at efterkomme anmodningen, eller når der er rimelig grund til at formode, at en anmodning, såfremt den blev fremsat, ikke ville blive efterkommet, eller at dokumenter eller oplysninger, som kravet om oplysninger vedrører, ville blive fjernet, forvansket eller tilintetgjort. Hvis forhåndstilladelse fra en domstol i den pågældende medlemsstat er påkrævet i henhold til den nationale lovgivning, anvendes denne beføjelse til at få adgang til lokaler efter indhentning af den pågældende forhåndstilladelse fra en domstol.

(39) Eksisterende optagelser af telefonsamtaler og datatrafik fra tilsynsbelagte enheder kan udgøre vigtigt og undertiden det eneste bevismateriale i forbindelse med at afsløre og bevise forekomsten af overtrædelse af denne forordning, navnlig overholdelse af governance- og kontrolkrav. Disse optegnelser og optagelser kan bidrage til at bekræfte identiteten på den person, der er ansvarlig for indberetningen, de personer, der er ansvarlige for godkendelse heraf, og hvorvidt ansatte fortsat holdes organisatorisk adskilt. Derfor bør kompetente myndigheder kunne kræve udlevering af eksisterende optagelser af telefonsamtaler, elektronisk kommunikation og datatrafik, som opbevares af tilsynsbelagte enheder, hvis der er en begrundet mistanke om, at disse optagelser eller optegnelser vedrørende genstanden for kontrol eller undersøgelse kan være relevante for at bevise en overtrædelse af denne forordning.

(40) Nogle af bestemmelserne i denne forordning gælder for fysiske eller juridiske personer i tredjelande, som måske anvender benchmarks, er stillere til benchmarks eller på anden måde er involveret i benchmarkprocessen. Kompetente myndigheder bør derfor etablere samarbejdsordninger med tilsynsmyndigheder i tredjelande. ESMA bør koordinere udviklingen af sådanne samarbejdsordninger og udvekslingen af information modtaget fra tredjelande mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder.

(41) I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som anerkendes i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«) , navnlig retten til respekt for privatliv og familieliv, retten til beskyttelse af personoplysninger, retten til ytrings- og informationsfrihed, friheden til at drive egen virksomhed, ejendomsretten, retten til forbrugerbeskyttelse, adgangen til effektive retsmidler og retten til et forsvar. Denne forordning bør følgelig fortolkes og anvendes under overholdelse af disse rettigheder og principper. Der bør navnlig, når denne forordning henviser til de bestemmelser, der gælder ytringsfrihed i andre medier, samt bestemmelser eller kodekser vedrørende de journalistiske erhverv, tages hensyn til disse frihedsrettigheder, som er garanteret i Unionen og i medlemsstaterne og anerkendt i artikel 11 i chartret og i andre relevante bestemmelser. Denne forordning bør ikke finde anvendelse på pressen, andre medier eller journalister, når disse blot offentliggør eller omtaler et benchmark som led i deres journalistiske virksomhed uden at udøve nogen kontrol over leveringen af det pågældende benchmark.

(42) Retten til et forsvar for de berørte personer bør sikres fuldt ud. Personer, der er genstand for en sag, skal navnlig have adgang til de resultater, som de kompetente myndigheder har baseret deres afgørelse på, og have ret til at blive hørt.

(43) Gennemsigtighed med hensyn til benchmarks er nødvendig af hensyn til det finansielle markeds stabilitet og beskyttelsen af investorer. Enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger fra kompetente myndigheder bør være i overensstemmelse med reglerne om videregivelse af personoplysninger som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (11). Enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger fra ESMA bør være i overensstemmelse med reglerne om videregivelse af personoplysninger som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (12).

(44) Medlemsstaterne bør under hensyntagen til principperne i Kommissionens meddelelse om styrkelse af sanktionsordninger i sektoren for finansielle tjenesteydelser og EU-retsakter vedtaget som en opfølgning på denne meddelelse fastsætte bestemmelser om sanktioner og administrative foranstaltninger ved overtrædelse af denne forordning og bør sørge for, at de gennemføres. Disse sanktioner og administrative foranstaltninger bør være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning.

(45) Bestemmelserne bør derfor omfatte et sæt administrative foranstaltninger, sanktioner og bøder for at sikre en fælles fremgangsmåde i medlemsstaterne og for at styrke den afskrækkende virkning af disse. Sanktionerne bør i de enkelte tilfælde fastlægges under hensyntagen til relevante faktorer, som f.eks. tilstedeværelse eller fravær af forsæt , tilbagebetaling af eventuelle identificerede fortjenester, overtrædelsens grovhed og varighed, eventuelle skærpende eller formildende omstændigheder, nødvendigheden af bøders afskrækkende virkning og, hvor det er relevant, indeholde en nedsættelse til gengæld for samarbejde med den kompetente myndighed. ▌

(46) For at sikre, at de kompetente myndigheders beslutninger har afskrækkende virkning på offentligheden, bør de normalt offentliggøres. Offentliggørelsen af beslutninger er også et vigtigt redskab for de kompetente myndigheder, når de skal informere markedsdeltagerne om, hvilken adfærd der betragtes som en overtrædelse af denne forordning, og til at fremme god adfærd blandt markedsdeltagerne. Hvis en sådan offentliggørelse risikerer at forvolde de involverede personer uforholdsmæssig skade eller bringer de finansielle markeders stabilitet eller en igangværende undersøgelse i fare, bør de kompetente myndigheder offentliggøre sanktionerne og foranstaltningerne anonymt eller udskyde offentliggørelsen. Kompetente myndigheder bør have mulighed for ikke at offentliggøre sanktioner, hvis anonym eller udskudt offentliggørelse vurderes ikke at være tilstrækkelig til at sikre, at de finansielle markeders stabilitet ikke bringes i fare. Kompetente myndigheder skal heller ikke offentliggøre foranstaltninger, der vurderes at være af mindre betydning, hvis offentliggørelse ville være uforholdsmæssig.

(47) Kritiske benchmarks kan involvere stillere, administratorer og brugere i mere end én medlemsstat. Derfor kan ophør af et sådant benchmark eller begivenheder, som undergraver dets integritet i betydelig grad, have konsekvenser i mere end én medlemsstat, hvilket betyder, at det tilsyn med et sådant benchmark, der varetages alene af den kompetente myndighed i benchmarkmedlemsstaten, ikke effektivt kan afhjælpe de risici, som det kritiske benchmark repræsenterer. For at sikre effektiv udveksling af oplysninger om tilsyn blandt kompetente myndigheder, koordinering af deres aktiviteter og tilsynsforanstaltninger bør der dannes kollegier af kompetente myndigheder med ESMA som ledende organ . De aktiviteter, der udføres af kollegierne, bør bidrage til den harmoniserede anvendelse af bestemmelserne i denne forordning og til konvergens i tilsynspraksis. ESMA's retligt bindende mægling er et nøgleelement i opnåelsen af koordinering, konsekvent tilsyn og konvergens i tilsynspraksis. Benchmarks kan anvendes som reference for finansielle instrumenter og finansielle kontrakter med en lang varighed. I visse tilfælde må disse benchmarks ikke længere leveres, når denne forordning træder i kraft, fordi de har karakteristika, som ikke kan bringes i overensstemmelse med kravene i denne forordning. Et forbud mod fortsat levering af sådanne benchmarks kan imidlertid medføre ophør af de finansielle instrumenter eller finansielle kontrakter eller forstyrrelser i forbindelse med disse og på den måde skade investorerne. Den fortsatte levering af disse benchmarks skal derfor muliggøres i en overgangsperiode.

(47a) I de tilfælde hvor denne forordning får indvirkning eller kan få indvirkning på tilsynsbelagte enheder og markeder, som er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1227/2011/EU (13) (REMIT), bør ESMA konsultere Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) for at trække på ACER's ekspertise vedrørende energimarkederne og for at modvirke dobbeltregulering.

(47b) Hvis et eksisterende benchmark ikke opfylder kravene i denne forordning, men ændring af benchmarket, så det overholder forordningens krav, ville medføre en force majeure-hændelse eller krænke betingelserne i en finansiel kontrakt eller et finansielt instrument, kan den relevante kompetente myndighed give tilladelse til fortsat anvendelse af benchmarket, indtil det kan tages ud af brug eller erstattes af et anden benchmark, med henblik på at undgå negative virkninger for forbrugerne på grund af et uorganiseret og abrupt ophør af benchmarket.

(48) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning og præcisere tekniske elementer i forslaget bør beføjelsen til at vedtage retsakter, jf. artikel 290 i TEUF, delegeres til Kommissionen ▌. I sådanne retsakter bør der tages hensyn til de gældende internationale standarder for administration af, bidrag til og anvendelse af benchmarks, navnlig resultaterne af IOSCO's arbejde. Proportionaliteten, navnlig i forbindelse med ikkekritiske benchmarks og råvarebenchmarks, skal respekteres.

(49) Kommissionen bør vedtage udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder udarbejdet af ESMA om kravene til governance og kontrol, som bl.a. fastlægger minimumsindholdet af samarbejdsaftaler med de kompetente myndigheder i tredjelande, ved hjælp af delegerede retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF og i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

(50) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen, for så vidt angår visse aspekter, tildeles gennemførelsesbeføjelser. Disse aspekter vedrører ækvivalensen af den retlige ramme, som ▌leverandører af benchmarks i tredjelande er underlagt, samt det forhold, at et benchmark er kritisk af natur. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 (14) om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser.

(51) Kommissionen bør også tildeles beføjelser til at vedtage gennemførelsesmæssige tekniske standarder udarbejdet af ESMA, som fastlægger procedurerne og formatet for udvekslingen af oplysninger mellem kompetente myndigheder og ESMA, ved hjælp af gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 291 i TEUF og i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010. Målene for denne forordning, nemlig at fastlægge en konsekvent og effektiv ordning til at imødegå sårbarhederne i forbindelse med benchmarks, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, idet den samlede virkning af problemer vedrørende benchmarks kun kan registreres fuldt ud på EU-plan, og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål –

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

AFSNIT 1

GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand

Ved denne forordning indføres en fælles ramme med henblik på at sikre nøjagtigheden og integriteten af indeks, der bruges som benchmarks i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter i Unionen. Forordningen er på den måde medvirkende til, at det indre marked fungerer på tilfredsstillende vis, samtidig med at der sikres et højt niveau af forbruger- og investorbeskyttelse.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Denne forordning finder anvendelse på levering af benchmarks, bidrag af inputdata til et benchmark og anvendelsen af et benchmark i Unionen.

2. Denne forordning finder ikke anvendelse på levering af benchmarks fra :

a) ▌centralbanker, når disse udøver de beføjelser eller opfylder de opgaver og pligter, de er tillagt i traktaterne og statutten for Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) og ECB, eller hvis uafhængighed er indbygget i de berørte medlemsstaters eller tredjelandes forfatningsmæssige struktur

aa) offentlige myndigheder, når disse leverer eller kontrollerer leveringen af benchmarks med et samfundspolitisk sigte, herunder foranstaltninger vedrørende beskæftigelse, økonomisk aktivitet og inflation

ab) centrale modparter

ac) administratorer, når disse leverer referencepriser baseret på en enkelt pris eller værdi

ad) pressen, andre medier eller journalister, når disse blot offentliggør eller omtaler et benchmark som led i deres journalistiske virksomhed uden at udøve nogen kontrol over leveringen af det pågældende benchmark

ae) »credit unions«, som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (15)

▌

2a. Artikel 5, stk. 1, 2a, 3b, 3c og 3d, artikel 5a og 5b, artikel 5d, litra b)-g), artikel 7, stk. 1, litra aa), b), ba), bb), bc) og c), artikel 7, stk. 2a), 3a) og 3b), artikel 7a, artikel 8, stk. 1-2, artikel 9, stk. 1-2, artikel 11 og artikel 17, stk. 1, finder ikke anvendelse på kreditorer for så vidt angår deres ikkekritiske benchmarks.

▌

Artikel 3

Definitioner

1. I denne forordning forstås ved:

1) »indeks«: ethvert tal: a) som offentliggøres eller stilles til rådighed for offentligheden b) som regelmæssigt fastlægges helt eller delvist ved anvendelse af en formel eller en anden beregningsmetode eller ved vurdering samt c) som fastlægges på basis af værdien af et eller flere underliggende aktiver eller på basis af priser, herunder estimerede priser, faktiske eller estimerede rentesatser og andre værdier eller undersøgelser

1a) »indeksproducent«: en fysisk eller juridisk person, der har kontrol med leveringen af et indeks

2) »benchmark«: ethvert indeks, der bruges som reference ved fastlæggelse af det beløb, som skal betales i henhold til et finansielt instrument eller en finansiel kontrakt, eller ved fastlæggelse af værdien af et finansielt instrument ▌

2a) »benchmarkfamilie«: en gruppe af benchmarks leveret af den samme administrator og fastlagt ud fra inputdata af ensartet karakter, som specifikt måler det samme eller et tilsvarende marked eller økonomi

3) »levering af et benchmark«: a) forvaltning af ordningerne for fastlæggelse af et benchmark ▌ b) indsamling, analyse eller behandling af inputdata med henblik på at fastlægge et benchmark samt c) fastlæggelse af et benchmark ved anvendelse af en formel eller en anden beregningsmetode eller ved vurdering af inputdata leveret til dette formål

4) »administrator«: en fysisk eller juridisk person, der har kontrol med leveringen af et benchmark

5) » anvendelse af et benchmark «: a) udstedelse af et finansielt instrument▌, der benytter et indeks eller en kombination af indeks som reference b) fastlæggelse af det beløb, der skal betales i henhold til et finansielt instrument eller en finansiel kontrakt, ved at benytte et indeks eller en kombination af indeks som reference c) at være part i en finansiel kontrakt, der benytter et indeks eller en kombination af indeks som reference d) fastlæggelse af en investeringsfonds resultater ved hjælp af et indeks eller en kombination af indeks med det formål at spore udbytte af et sådant indeks eller en sådan kombination af indeks, at fastsætte allokeringen af aktiver for en portefølje eller at beregne resultatbetingede gebyrer

6) »bidrag af inputdata«: levering af inputdata , der ikke er offentligt tilgængeligt, til en administrator eller en anden person med henblik på at overføre de informationer, der skal bruges til at fastlægge et benchmark, og som leveres til dette formål

7) »stiller«: en fysisk eller juridisk person, der bidrager med inputdata, som ikke er regulerede data

8) »tilsynsbelagt stillinger«: en tilsynsbelagt enhed, der bidrager med inputdata til en administrator, der er etableret i Unionen

9) »indberetter«: en fysisk person, som stilleren har ansat med henblik på at bidrage med inputdata

9a) »assessor«: en fysisk person ansat af en administrator af et råvarebenchmark eller enhver anden fysisk person eller tredjepart, hvis tjenester er stillet til rådighed for eller kontrolleres af administratoren, og som har til opgave at anvende en metode på eller vurdering af inputdata og andre informationer for at nå frem til en endelig vurdering af prisen på en bestemt råvare

10) »inputdata«: de data vedrørende værdier af et eller flere underliggende aktiver eller en eller flere priser, herunder estimerede priser, eller andre værdier, som administratoren anvender til at fastlægge benchmarket

11) »regulerede data«: i) inputdata, der i deres helhed leveres ▌ fra: a) en markedsplads som defineret i artikel 4 , stk. 1, nr. 24 ), i direktiv 2014/65/EU, men kun for så vidt angår data vedrørende finansielle instrumenter b) en godkendt offentliggørelsesordning som defineret i artikel 4 , stk. 1, nr. 52 ), i direktiv 2014/65/EU eller en udbyder af konsolideret løbende handelsinformation som defineret i artikel 4 , stk. 1, nr. 53 ), i direktiv 2014/65/EU, i overensstemmelse med de obligatoriske krav til efterhandelsgennemsigtighed , dog kun for transaktionsdata vedrørende finansielle instrumenter, der handles på en markedsplads c) en godkendt indberetningsmekanisme som defineret i artikel 4 , stk. 1, nr. 54 ), i direktiv 2014/65/EU, dog kun for transaktionsdata vedrørende finansielle instrumenter, der handles på en markedsplads, og som skal offentliggøres i overensstemmelse med de obligatoriske krav til efterhandelsgennemsigtighed d) en elektricitetsbørs, jf. artikel 37, stk. 1, litra j), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF (16), e) en naturgasbørs, jf. artikel 41, stk. 1, litra j), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF (17), f) en auktionsplatform, jf. artikel 26 eller 30 i Kommissionens forordning (EU) nr. 1031/2010 (18) g) data leveret i henhold til bestemmelserne i artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1227/2011, nærmere præciseret i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1348/2014 (19) eller (h) en markedsplads, platform, børs, offentliggørelsesordning eller indberetningsmekanisme i et tredjeland, der svarer til de i litra a)-g) omhandlede, eller enhver anden enhed, som f.eks. aggregatorer og indsamlere af transaktionsdata, hvis bidrag til inputdata allerede er omfattet af passende tilsyn samt ii) nettoværdier af andelene i institutter for kollektivinvestering i værdipapirer (investeringsinstitutter) som defineret i artikel 1, nr. 2), i direktiv 2009/65/EF (20)

(12) »transaktionsdata«: observerbare priser, kurser, indeks eller værdier, der repræsenterer transaktioner mellem ikketilknyttede modparter på et aktivt marked, som er underlagt konkurrerende udbuds- og efterspørgselskræfter

(13) »finansielt instrument«: ethvert af de instrumenter, der er anført i afsnit C i bilag I til direktiv 2014/65/EU , for hvilket der er indgivet en anmodning om optagelse til handel på en markedsplads som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 24), i direktiv 2014/65/EU , eller som handles på en markedsplads som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 24), i direktiv 2014/65/EU

(14) »tilsynsbelagt enhed«: følgende enheder: a) kreditinstitutter som defineret i artikel 3, nr. 1), i direktiv 2013/36/EU b) Investeringsselskaber som defineret i artikel 4 , stk. 1, nr. 1), i direktiv 2014/65/EU c) forsikringsselskaber som defineret i artikel 13, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (21) d) genforsikringsselskaber som defineret i artikel 13, nr. 4 ), i direktiv 2009/138/EF e) institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) som defineret i artikel 1, nr. 2), i direktiv 2009/65/EF (22) f) alternative investeringsfonde som defineret i artikel 4, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU (23) g) centrale modparter eller CCP’er, som defineret i artikel 2, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 (24) h) transaktionsregistre som defineret i artikel 2, nr. 2), i forordning (EU) nr. 648/2012 i) administratorer

15) »finansiel kontrakt«: a) en kreditaftale som defineret i artikel 3, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF (25) b) en kreditaftale som defineret i artikel 4 , litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/17/EU (26)

16) »investeringsfond«: AIF'er som defineret i artikel 4, stk. 1, litra a), i direktiv 2011/61/EU eller institutter for kollektiv investering, som er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2009/65/EF

17) »ledelsesorgan«: enhedens styrende organ, som har tilsyns- og ledelsesfunktioner, har de øverste beslutningsbeføjelser og er beføjet til at fastlægge enhedens strategi, målsætninger og generelle ledelsesprincipper

18) »forbruger«: en fysisk person, der i forbindelse med finansielle kontrakter, som er omfattet af denne forordning, ikke handler som led i sin erhvervsmæssige virksomhed

19) »interbankrentebenchmark«: et benchmark, hvor den underliggende værdi, jf. nr. 1, litra c), i denne artikel, er den rente, hvortil banker kan udlåne til eller låne af andre banker

19a) »valutabenchmark«: et benchmark, hvis værdi fastsættes i forhold til prisen, udtrykt i en valuta, på en anden valuta eller en kurv af andre valutaer

20) »råvarebenchmark«: et benchmark, hvor det underliggende aktiv, jf. stk. 1, nr. 11, litra c), i denne artikel er råvarer som defineret i artikel 2, nr. 2), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1287/2006 (27), eksklusive emissionstilladelser som omhandlet i afsnit C, nr. 11), i bilag I til direktiv 2014/65/EU ;

20a) »basisrisiko«: den risiko, der er forbundet med nøjagtigheden af et benchmarks beskrivelse af det underliggende marked eller den underliggende økonomi, som benchmarket skal måle

21) »kritisk benchmark«: a) et benchmark, der ikke er baseret på regulerede data, og hvis referenceværdi overstiger 500 mia. EUR, jf. definitionen i artikel 13, stk. 1 eller b) et benchmark, hvis ophør ville få særdeles alvorlige konsekvenser for den finansielle stabilitet, markedernes ordnede funktion og realøkonomien i en eller flere medlemsstater. Et kritisk benchmark er af »national« karakter, hvis de negative konsekvenser af, at det ikke længere leveres eller leveres på grundlag af et urepræsentativt sæt af stillere eller data, vil være begrænset til én medlemsstat. I et sådant tilfælde finder den i artikel 13, stk. 2a-2d, omhandlede fremgangsmåde anvendelse. Et kritisk benchmark er af »europæisk« karakter, hvis de negative konsekvenser af, at det ikke længere leveres eller leveres på grundlag af et urepræsentativt sæt af stillere eller data, ikke vil være begrænset til én medlemsstat. I et sådant tilfælde finder den i artikel 13, stk. 2e, 2f og 2 g, omhandlede fremgangsmåde anvendelse

21a) »ikkekritisk benchmark«: et benchmark, der ikke opfylder kriterierne for et kritisk benchmark, jf. artikel 13

22) »etableret«: for så vidt angår en juridisk person, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den pågældende person har sit hjemsted eller en anden officiel adresse, og for så vidt angår en fysisk person, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den pågældende person har sit skattemæssige hjemsted.

22a) »offentlig myndighed«: a) en statslig eller offentlig forvaltning b) en enhed eller person, der enten udøver offentlige administrative funktioner i henhold til national ret eller har offentligt ansvarsopgaver eller funktioner eller leverer offentlige tjenesteydelser, herunder måling af inflation, beskæftigelse og økonomisk aktivitet, under en statslig eller offentlig forvaltnings kontrol

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 37 med henblik på nærmere fastlæggelse af visse tekniske aspekter af definitionerne i stk. 1, navnlig fastlæggelse af, hvad der udgør offentliggørelse i forbindelse med definitionen af et indeks. Kommissionen skal i sådanne delegerede retsakter sikre, at udtrykkene »offentliggøre« eller »stille til rådighed« forstås som »stille til rådighed for en bredere kreds af brugere eller potentielle brugere«.

Hvis det er relevant, tager Kommissionen hensyn til markedsudviklingen eller den teknologiske udvikling og den internationale konvergens hvad angår tilsynspraksis for benchmarks.

2a. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter for at opstille en liste over offentlige myndigheder i Unionen som omhandlet i stk. 1, nr. 22a). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 38, stk. 2.

Artikel 4

Udelukkelse af indeksproducenter , som ikke er bekendte med anvendelsen af de benchmarks, de leverer ▌

Denne forordning finder ikke anvendelse på en indeksproducent for så vidt angår et indeks leveret af vedkommende, når indeksproducenten ikke er bekendt med og ikke med rimelighed kunne vide, at det pågældende indeks anvendes i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, nr. 2.

▌

AFSNIT II

INTEGRITET OG PÅLIDELIGHED AF BENCHMARKS

Kapitel 1

Governance- og kontrolkrav for administratorer

Artikel 5

Krav vedrørende governance og interessekonflikter

1. ▌Administratoren skal have indført solide governanceordninger, hvilket omfatter en klar organisatorisk struktur med en veldefineret, gennemskuelig og konsekvent rolle- og ansvarsfordeling for alle personer, som er involveret i leveringen af et benchmark.

Administratoren skal træffe alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at identificere og forebygge eller håndtere interessekonflikter mellem sig selv, herunder vedkommendes ledere, ansatte og eller enhver anden fysisk person eller tredjemand, hvis tjenester er stillet til vedkommendes rådighed eller er under vedkommendes kontrol, og stillere og brugere, samt at sikre, at ethvert skøn eller enhver vurdering, der måtte være påkrævet som led i benchmarkprocessen, udøves på en uafhængig og uvildig måde .

▌

2a. Leveringen af et benchmark skal operationelt være adskilt fra alle dele af administratorens virksomhed, der kan skabe en faktisk eller potentiel interessekonflikt. Når der er risiko for interessekonflikter hos administratoren som følge af ejerskabsstruktur, kontrollerende interesser eller andre aktiviteter udført af en enhed, der ejer eller kontrollerer administratoren, eller af en enhed, som er ejet eller kontrolleret af administratoren eller en af dennes tilknyttede virksomheder, skal administratoren etablere en uafhængig tilsynsfunktion, som skal omfatte en afbalanceret repræsentation af forskellige interessenter, i det omfang disse kendes, og af abonnenter og stillere. Hvis sådanne konflikter ikke kan håndteres på fyldestgørende vis, skal administratoren afbryde alle de aktiviteter eller forbindelser, der er årsag til disse konflikter, eller ophøre med at udarbejde benchmarket.

▌

3a. En administrator skal offentliggøre eller forelægge oplysninger om alle eksisterende eller potentielle interessekonflikter for brugere af benchmarket og den relevante kompetente myndighed, og, hvor det er relevant, stillere, herunder interessekonflikter, der opstår som følge af ejerskabet til eller kontrollen over administratoren.

3b. En administrator skal indføre og anvende passende politikker og procedurer og træffe effektive organisatoriske foranstaltninger med henblik på at identificere, oplyse om samt håndtere, modvirke og undgå interessekonflikter for at beskytte integriteten og uafhængigheden i forbindelse med fastlæggelse af benchmarks. Sådanne politikker og procedurer skal regelmæssigt gennemgås og ajourføres. Politikkerne og procedurerne skal tage hensyn til og fastlægge retningslinjer for interessekonflikter, graden af skønsudøvelse i benchmarkprocessen og de risici, som benchmarket repræsenterer, og skal i den forbindelse:

(a) sikre fortroligheden af oplysninger, som administratoren har bidraget til eller fremlagt, under forbehold af denne forordnings krav til gennemsigtighed og åbenhed, samt

(b) specifikt afbøde konflikter som følge af administratorens ejerskab eller kontrol, som følge af andre interesser i den pågældende koncern eller som følge af andre personer, der kan udøve indflydelse eller kontrol over administratoren i forhold til fastsættelse af benchmarket.

3c. Administratoren skal sikre, at ansatte og andre fysiske personer, hvis tjenester er stillet til rådighed for vedkommende eller er under vedkommendes kontrol, og som er direkte involveret i leveringen af et benchmark:

a) har de færdigheder samt den viden og erfaring, der kræves for udførelsen af de opgaver, de er tildelt, og er underlagt effektiv ledelse og effektivt tilsyn

b) ikke udsættes for upassende påvirkning eller interessekonflikter og ikke aflønnes eller præstationsevalueres på en sådan måde, at det skaber interessekonflikter eller på anden måde indvirker negativt på integriteten af benchmarkprocessen

c) ikke har interesser og forretningsforbindelser, der kan kompromittere administratorens funktioner

d) har forbud mod at bidrage til fastlæggelse af et benchmark ved at deltage i bud, tilbud og handler på egne eller markedsdeltageres vegne samt

e) er omfattet af effektive procedurer, der har til formål at kontrollere udvekslingen af information med andre ansatte, og ikke er involveret i aktiviteter, som kan skabe risiko for en interessekonflikt.

3d. Administratoren skal fastlægge specifikke kontrolprocedurer med henblik på at sikre integriteten og pålideligheden af den ansatte eller den person, der fastlægger benchmarket, disse kan omfatte en intern godkendelse fra ledelsen, inden et benchmark formidles videre eller en passende erstatning, f.eks. i tilfælde af et benchmark, der opdateres inden for samme dag eller i realtid.

3e. En ikkemateriel ændring af benchmarket i forhold til bestemmelserne i dette stykke betragtes ikke som et brud på en finansiel kontrakt eller et finansielt instrument, der benytter det pågældende benchmark som reference. Er der tale om et kritisk benchmark, kan den relevante kompetente myndighed træffe afgørelse om, at ændringen er materiel.

Artikel 5a

Krav til overvågningsfunktionen

1. Administratoren skal oprette en permanent og effektiv overvågningsfunktion, som overvåger alle aspekter af leveringen af vedkommendes benchmarks.

2. En administrator skal udvikle og vedligeholde solide procedurer vedrørende vedkommendes overvågningsfunktion, som skal stilles til rådighed for de relevante kompetente myndigheder.

Hovedpunkterne i procedurerne skal omfatte:

a) rammerne for overvågningsfunktionen

b) kriterierne for udvælgelse af medlemmer til overvågningsfunktionen

c) sammenfattede detaljer om medlemskabet af ethvert organ eller udvalg, der har ansvaret for overvågningsfunktionen samt erklæringer vedrørende interessekonflikter og procedurerne for valg, udnævnelse eller afskedigelse og udskiftning af udvalgsmedlemmer.

3. Overvågningsfunktionen skal fungere uafhængigt og skal, alt efter benchmarkets kompleksitet, anvendelse og sårbarhed, omfatte følgende opgaver:

a) gennemgang af benchmarkets definition og metodologi mindst en gang om året

b) overvågning af enhver ændring af benchmarkmetodologien og udstedelse af tilladelse til administratoren til at foretage konsultationer om sådanne ændringer

c) overvågning af administratorens kontrolforanstaltninger, forvaltningen og driften af benchmarket, og, i de tilfælde hvor et benchmark gør brug af stillere, af den i artikel 9, stk. 1, omhandlede adfærdskodeks

d) gennemgang og godkendelse af procedurer for at ophøre med levering af benchmarket, herunder eventuelle konsultationer herom

e) overvågning af tredjeparter, der er involveret i leveringen af benchmarket, herunder sådanne, der varetager beregninger eller formidling

f) vurdering af interne og eksterne revisioner eller gennemgange og overvågning af gennemførelsen af afhjælpende foranstaltninger, der anbefales i resultaterne af disse revisioner

g) i de tilfælde, hvor et benchmark gør brug af stillere, overvågning af inputdata og stillere samt af administratorens arbejde i forbindelse med kritik eller godkendelse af inputdatabidrag

h) i de tilfælde hvor et benchmark gør brug af stillere, fastlæggelse af effektive foranstaltninger i tilfælde af overtrædelse af adfærdskodeksen samt

i) i de tilfælde hvor et benchmark gør brug af stillere, indberetning til de relevante kompetente myndigheder af enhver ukorrekt adfærd fra stilleres eller administratorers side, som kontrolfunktionen får kendskab til, samt eventuelle unormale eller mistænkelige inputdata

4. Tilsynsfunktionen skal udøves af et uafhængigt udvalg eller en anden hensigtsmæssig governanceordning.

ESMA udarbejder udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med hnblik på at fastlægge de karakteristika, som overvågningsfunktionen skal have med hensyn til sammensætning og placering inden for administratorens organisation, således at funktionens integritet sikres, og interessekonflikter udelukkes.

ESMA skal tage hensyn til de forskellige typer benchmarks og sektorer, som fastsat i denne forordning, til forskellene i administratorernes ejerskabsforhold og kontrolstrukturer, til benchmarksleveringens karakter, omfang og kompleksitet samt til benchmarkets risiko og virkningsgrad, bl.a. i lyset af den stadig mere sammenfaldende overvågningspraksis på internationalt plan hvad angår governancekrav til benchmarks..

ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest [XXX].

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

5. Overvågningsfunktionen kan overvåge mere end ét benchmark, der leveres af en administrator, hvis den i øvrigt overholder kravene i afsnit I og IV.

6. En ikkemateriel ændring af benchmarket i forhold til bestemmelserne i dette stykke betragtes ikke som et brud på en finansiel kontrakt eller et finansielt instrument, der benytter det pågældende benchmark som reference. Er der tale om et kritisk benchmark, kan den relevante kompetente myndighed træffe afgørelse om, at ændringen er materiel.

Artikel 5b

Krav til kontrolrammen

1. Administratoren skal have en kontrolramme, der sikrer, at benchmarket leveres og offentliggøres eller stilles til rådighed i overensstemmelse med denne forordning.

2. Kontrolrammen skal stå i forhold til det påviste omfang af interessekonflikter, graden af skøn i leveringen af benchmarks og arten af inputdata til benchmarket og skal omfatte:

a) håndtering af operationelle risici

b) de beredskabs- og normaliseringsprocedurer, der kan tages i brug i tilfælde af afbrydelse af benchmarkleveringen

3. Hvis inputdataene ikke er transaktionsdata, skal administratoren:

a) fastlægge foranstaltninger med henblik på så vidt muligt at sikre, at stillere overholder den i artikel 9, stk. 1, omhandlede adfærdskodeks og de gældende standarder for inputdata

b) fastlægge foranstaltninger med henblik på at overvågning af inputdata, herunder overvågning af inputdata inden offentliggørelse af benchmarket og validering af inputdata efter offentliggørelse med henblik på at identificere fejl og uregelmæssigheder.

4. Kontrolrammen skal dokumenteres, gennemgås og opdateres efter behov og skal stilles til rådighed for den relevante kompetente myndighed samt, efter anmodning, for brugerne.

5. En ikkemateriel ændring af benchmarket i forhold til bestemmelserne i dette stykke betragtes ikke som et brud på en finansiel kontrakt eller et finansielt instrument, der benytter det pågældende benchmark som reference. Er der tale om et kritisk benchmark, kan den relevante kompetente myndighed træffe afgørelse om, at ændringen er materiel.

Artikel 5c

Krav til ansvarlighedsramme

1. Administratoren skal have en ansvarlighedsramme, der omfatter opbevaring af optegnelser, revision og gennemgang, og en klageproces, der dokumenterer overholdelsen af kravene i denne forordning.

2. Administratoren skal udpege en uafhængig intern eller ekstern funktion, som har den nødvendige kompetence til at gennemgå og foretage indberetning af administratorens overholdelse af benchmarkmetodologien og denne forordning.

3. For ikkekritiske benchmarks skal administratoren offentliggøre og ajourføre en overensstemmelseserklæring, hvori administratoren rapporterer om overholdelsen af denne forordning. Overensstemmelseserklæringen skal mindst omfatte kravene i artikel 5, stk. 1, 2a, 3b, 3c og 3d, artikel 5a og 5b, artikel 5d, litra b)-g), artikel 7, stk. 1, litra aa), b), ba), bb), bc) og c), artikel 7, stk. 2a), 3a) og 3b), artikel 7a, artikel 8, stk. 1-2, artikel 9, stk. 1-2, artikel 11 og artikel 17, stk. 1.

I det omfang administratoren ikke opfylder kravene i artikel 5, stk. 1, 2a, 3b, 3c og 3d, artikel 5a og 5b, artikel 5d, litra b)-g), artikel 7, stk. 1, litra aa), b), ba), bb), bc) og c), artikel 7, stk. 2a), 3a) og 3b), artikel 7a, artikel 8, stk. 1-2, artikel 9, stk. 1-2, artikel 11 og artikel 17, stk. 1, skal overensstemmelseserklæringen give en klar begrundelse for den pågældende administrators manglende overholdelse af disse bestemmelser.

4. Administratoren af et ikkekritisk benchmark skal udpege en uafhængig ekstern revisor, som skal gennemgå og rapportere om nøjagtigheden af administratorens overensstemmelseserklæring. En sådan revision skal finde sted mindst hvert andet år, og når der sker materielle ændringer af benchmarket.

5. Administratoren skal forelægge i de i stk. 4 omhandlede revisioner for den relevante kompetente myndighed. Administratoren skal efter anmodning fremlægge eller offentliggøre nærmere oplysninger om revisioner i henhold til stk. 4 for enhver bruger af benchmarket. Efter anmodning fra den relevante kompetente myndighed eller en bruger af benchmarket skal administratoren fremlægge eller offentliggøre nærmere oplysninger om gennemgange i henhold til 4.

6. Den relevante kompetente myndighed kan anmode administratoren om supplerende oplysninger vedrørende dennes ikkekritiske benchmarks i overensstemmelse med artikel 30 og/eller afgive en henstilling til administratoren med henblik på dennes opfyldelse af de bestemmelser, der er omfattet af overensstemmelseserklæringen, til den kompetente myndigheds fulde tilfredshed. Den kompetente myndighed kan offentliggøre henstillingerne på sit websted.

Artikel 5d

Registreringskrav

1. Administratoren skal opbevare optegnelser over:

a) alle inputdata

b) enhver udøvelse af vurdering eller skøn foretaget af administratoren og, hvor det er relevant, assessorer, ved fastlæggelse af benchmarks

c) dokumentation for tilfælde, hvor inputdata er ladet ude af betragtning, navnlig hvis de opfyldte kravene i benchmarkmetodologien, og begrundelsen for en sådan udeladelse

d) andre ændringer i eller afvigelser fra standardprocedurer og -metodologier, inklusive ændringer foretaget i perioder med markedskriser eller -forstyrrelser

e) identiteten af indberetterne og de fysiske personer, som administratoren har ansat til at fastlægge benchmarks

f) alle dokumenter vedrørende klager samt

g) dokumentation for relevant kommunikation vedrørende benchmarket mellem en eller flere personer ansat af administratoren og stillere eller indberettere

2. Hvis et benchmark bygger på bidrag fra stillere, skal stilleren også opbevare optegnelser over relevant kommunikation, herunder med andre stillere.

3. Administratoren skal opbevare de optegnelser, der er nævnt i stk. 1, i mindst fem år i en sådan form, at benchmarkberegningerne kan gentages og forstås fuldt ud, og der kan foretages en revision eller evaluering af inputdata, beregninger, vurderinger og skøn. Optegnelser vedrørende telefonsamtaler eller elektronisk kommunikation stilles efter anmodning til rådighed for de personer, der er involveret i samtalerne eller kommunikationen, og opbevares i tre år.

Artikel 5e

Klagebehandling

Administratoren skal indføre og offentliggøre skriftlige procedurer for at modtage og undersøge samt opbevare optegnelser vedrørende klager over en administrators beregningsmetode. Sådan en klagemekanisme skal sikre, at:

a) en administrator har indført en mekanisme, der er beskrevet i skriftlige retningslinjer for klagebehandling, og som vedkommendes brugere kan anvende ved indgivelse af klager over, hvorvidt en specifik benchmarkberegning er repræsentativ for markedsværdien, foreslåede ændringer af benchmarkberegningen, anvendelse af metodologi i forhold til en specifik benchmarkberegning og andre redaktionelle beslutninger i forbindelse med procedurerne for benchmarkberegning

b) der er en procedure og en tidsplan for klagebehandling

c) formelle klager over en administrator og dennes personale hurtigt og på en retfærdig måde undersøges af administratoren

d) undersøgelsen udføres uafhængigt af medarbejdere, der kan være involveret i genstanden for klagen

e) en administrator så vidt muligt udfører sin undersøgelse omgående.

Artikel 5f

Reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende krav til governance og kontrol

ESMA udarbejder udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, der præciserer og kalibrerer kravene til governance og kontrol i artikel 5, stk.2a, artikel 5, stk.3a-3d, artikel 5a, stk. 2-3, artikel 5b, stk. 2-3, og artikel 5c, stk. 1-3. ESMA skal tage hensyn til følgende:

a) udviklingen inden for benchmarks og på de finansielle markeder i lyset af international konvergens med hensyn til tilsynspraksis i forhold til governancekrav for benchmarks

b) specifikke karakteristika for forskellige typer benchmarks og administratorer, herunder sektorspecifikke karakteristika og typer af anvendte inputdata

c) sondringen mellem kritiske og ikkekritiske benchmarks

d) hvorvidt kravene i forvejen er helt eller delvis dækket af andre relevante reguleringsmæssige krav, navnlig hvad angår benchmarks baseret på regulerede data, navnlig, men ikke kun, kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU eller forordning (EU) nr. 600/2014 (28) med henblik på at sikre, at der ikke forekommer overlapninger af krav eller andre unødvendige byrder for administratorer.

ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den […].

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de forskriftsmæssige tekniske standarder, der er omhandlet i stk. 1, i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikel 6

Outsourcing

1. Administratorer må ikke overlade (outsource) funktioner vedrørende leveringen af et benchmark til tredjemand på en sådan måde, at administratorens kontrol med leveringen af benchmarket eller den relevante kompetente myndigheds mulighed for at føre tilsyn med benchmarket forringes væsentligt.

▌

3. Administratorer, der outsourcer funktioner eller relevante tjenester og aktiviteter i forbindelse med leveringen af et benchmark til en tjenesteudbyder, har fortsat det fulde ansvar for opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

3a. Når outsourcing finder sted, skal administratoren sikre, at følgende betingelser opfyldes:

a) tjenesteudbyderen skal have den evne, den kapacitet og de tilladelser, der efter loven er foreskrevet for at kunne varetage de outsourcede funktioner, tjenesteydelser eller aktiviteter på en pålidelig og professionel måde

b) administratoren skal stille oplysninger om identiteten af og opgaverne for den tjenesteudbyder, der deltager i processen for fastsættelse af benchmarks, til rådighed for de relevante kompetente myndigheder

c) administratoren skal træffe passende foranstaltninger, hvis det fremgår, at tjenesteudbyderen muligvis ikke udfører funktionerne effektivt og i henhold til gældende lov og reguleringsmæssige krav

d) administratoren skal bevare den nødvendige ekspertise til effektivt at føre tilsyn med de outsourcede funktioner og styre de risici, der er forbundet med outsourcingen.

e) tjenesteudbyderen skal oplyse administratoren om enhver udvikling, som kan have væsentlig indflydelse på dennes muligheder for at udføre de outsourcede funktioner effektivt og i henhold til gældende lovgivning og fastsatte krav

f) tjenesteudbyderen skal samarbejde med den relevante kompetente myndighed i forbindelse med de outsourcede aktiviteter, og administratoren og den relevante kompetente myndighed skal have effektiv adgang til data vedrørende de outsourcede aktiviteter og til tjenesteudbyderens forretningslokaler, ligesom den relevante kompetente myndighed skal kunne udøve denne ret til adgang

g) administratoren skal om nødvendigt kunne opsige ordningen.

h) administratoren skal tage rimelige skridt, inklusive beredskabsplaner, til at undgå unødige operationelle risici i forbindelse med tjenesteudbyderens deltagelse i processen for fastsættelse af benchmarks.

Kapitel 2

Inputdata og metodologi og indberetning af overtrædelser

Artikel 7

Inputdata ▌

1. Leveringen af et benchmark er underlagt følgende krav med hensyn til inputdata ▌:

a) Inputdata skal være transaktionsdata eller, hvor det er mere relevant, ikke-transaktionsbaserede data, herunder bindende prisstillelser og verificerbare estimater, forudsat at de nøjagtigt og pålideligt r epræsenterer det marked eller den økonomi, som benchmarket har til formål at måle ▌.

aa) De i litra a) omhandlede inputdata skal være verificerbare

b) Administratoren skal indhente inputdata fra et pålideligt og repræsentativt panel eller udsnit af stillere med henblik på at sikre, at det fastlagte benchmark er pålideligt og repræsentativt for de faktiske forhold på det marked eller i den økonomi, som benchmarket har til formål at måle▌.

ba) Administratoren må udelukkende anvende inputdata fra stillere, der overholder adfærdskodeksen, der er omhandlet i artikel 9.

bb) Administratoren skal føre en liste over personer, der må bidrage med inputdata til administratoren, herunder procedurer for evaluering af identiteten af en stiller og eventuelle indberettere.

bc) Administratoren skal sikre, at stillere leverer alle relevante inputdata, samt

c) Hvis et benchmarks inputdata ikke er transaktionsdata, og en stiller er part i mere end 50 % af værdien af transaktioner på det marked, som benchmarket har til formål at måle, skal administratoren i muligt omfang verificere, at inputdataene repræsenterer et marked, som er underlagt konkurrerende udbuds- og efterspørgselskræfter. Hvis administratoren fastslår, at inputdataene ikke repræsenterer et marked, som er underlagt konkurrerende udbuds- og efterspørgselskræfter, ændrer denne enten inputdataene, stillerne eller metodologien for at sikre, at inputdataene repræsenterer et marked, som er underlagt konkurrerende udbuds- og efterspørgselskræfter, eller ophører med at levere det pågældende benchmark ▌.

▌

2a. Administratoren skal sikre, at kontrollen af inputdata omfatter:

a) kriterier, der definerer, hvem der kan levere inputdata til administratoren, og en proces for udvælgelse af stillere

b) en procedure for evaluering af stillerens inputdata og en procedure, der har til formål at hindre stilleren i at levere inputdata, eller anvendelse af andre sanktioner for manglende overholdelse over for stilleren, hvis det er nødvendigt, samt

c) en procedure for validering af inputdata, herunder i forhold til andre indikatorer eller data, med henblik på at sikre deres integritet og nøjagtighed. Når et benchmark opfylder kriterierne i artikel 14a, gælder dette krav kun, hvis det er muligt at overholde det inden for rimelighedens grænser.

▌

3a. Når inputdata leveres af en frontoffice-funktion, dvs. en afdeling, division, gruppe eller ansatte hos en stiller eller et af dennes tilknyttede selskaber, som udfører aktiviteter i forbindelse med prisfastsættelse, handel, salg, markedsføring, annoncering, uopfordrede henvendelser, strukturering eller mægling, skal administratoren:

a) indhente data fra andre kilder, der kan underbygge disse inputdata

b) sikre, at stillere har passende interne kontrol- og verifikationsprocedurer, der gør det muligt at: i) validere leverede inputdata, herunder procedurer for flere gennemgange foretaget af ledende personale med henblik på at kontrollere inputdataene og intern godkendelse fra ledelsen inden indberetning af inputdata ii) sikre fysisk adskillelse mellem ansatte i frontoffice-funktionen og indberetningsvejene iii) tage fuldt ud højde for konfliktstyringsforanstaltninger, der har til formål at identificere, afsløre, styre, reducere og undgå eksisterende eller potentielle incitamenter til at manipulere eller på anden måde påvirke datainput, herunder gennem aflønningspolitik og interessekonflikter mellem aktiviteterne vedrørende bidrag af inputdata og den virksomhed, der i øvrigt drives af stilleren, dennes tilknyttede selskaber, klienter eller kunder.

Bestemmelserne i litra a) og b) i første afsnit finder kun anvendelse på benchmarks, der opfylder kriterierne i artikel 14a, når det er muligt at overholde bestemmelserne inden for rimelighedens grænser.

3b. En ikkemateriel ændring af benchmarket i forhold til bestemmelserne i dette stykke betragtes ikke som et brud på en finansiel kontrakt eller et finansielt instrument, der benytter det pågældende benchmark som reference. Er der tale om et kritisk benchmark, kan den relevante kompetente myndighed træffe afgørelse om, at ændringen er materiel.

3c. ESMA udarbejder udkast til de reguleringsmæssige tekniske standarder, der nærmere præciserer de interne kontrol- og verifikationsprocedurer, som administratoren i overensstemmelse med stk. 2a og 3a skal sikre, at stillere har, med henblik på at sikre inputdataenes integritet og nøjagtighed.

ESMA skal tage hensyn til proportionalitetsprincippet for så vidt angår ikkekritiske benchmarks og råvarebenchmarks, de forskellige benchmarktypers specifikke karakter, herunder navnlig benchmarks baseret på bidrag fra enheder, der opfylder kriterierne i artikel 14a, inputdatenes karakter, spørgsmålet om, hvorvidt kravene i forvejen er helt eller delvis dækket af andre relevante reguleringsmæssige krav, navnlig, men ikke kun, kravene i direktiv 2014/65/EU eller forordning (EU) nr. 600/2014, med henblik på at sikre, at der ikke forekommer overlapninger af krav eller andre unødvendige byrder for administratorer, samt den internationale konvergens med hensyn til tilsynspraksis i forhold til benchmarks.

ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest [XXX].

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikel 7a

Metodologi

1. Administratoren skal til fastlæggelse af benchmarket anvende en metodologi, der

a) er robust og pålidelig

b) har klare regler, der fastsætter hvordan og hvornår der ved fastlæggelse af benchmarket kan udøves et skøn

c) er stringent og tidsmæssigt sammenhængende, og som kan valideres, herunder ved nærmere efterprøvning

d) er fleksibel og sikrer, at benchmarket kan beregnes under så mange forskellige sæt omstændigheder som muligt

e) kan spores og verificeres.

2. Ved udviklingen af benchmarkmetodologien skal benchmarkadministratoren:

a) tage højde for faktorer, som f.eks. markedets størrelse og normale likviditetsforhold, markedspladsens gennemsigtighed og markedsdeltagernes positioner, markedskoncentrationen, markedsdynamikken og en stikprøves evne til at repræsentere de faktiske forhold på det marked eller i den økonomi, som benchmarket har til formål at måle

b) fastlægge, hvad der udgør et aktivt marked for det pågældende benchmark samt

c) fastlægge den prioritet, der gives til forskellige typer inputdata.

3. Administratoren skal have indført klare offentliggjorte ordninger, der identificerer omstændigheder, hvor kvantiteten eller kvaliteten af inputdata er lavere end de standarder, der er nødvendige for, at metodologien nøjagtigt og pålideligt kan fastlægge benchmarket, og som beskriver, om og hvordan benchmarket beregnes under sådanne omstændigheder.

4. En ikkemateriel ændring af benchmarket i forhold til bestemmelserne i dette stykke betragtes ikke som et brud på en finansiel kontrakt eller et finansielt instrument, der benytter det pågældende benchmark som reference. Er der tale om et kritisk benchmark, kan den relevante kompetente myndighed træffe afgørelse om, at ændringen er materiel.

Artikel 7b

Gennemsigtighed i metodologien

1. Administratoren skal på en gennemsigtig måde udvikle, anvende og administrere benchmarkdata og -metodologi.

Administratoren skal på en måde, der sikrer en ligelig og let adgang, offentliggøre:

i) den metodologi, der er blevet anvendt til at fastlægge benchmarket eller benchmarkfamilien samt

ii) proceduren for høring om og begrundelsen for forslag til væsentlige ændringer i metodologien, herunder en definition af, hvad en væsentlig ændring er, og hvornår vedkommende agter at underrette brugerne om ændringer.

2. Når et benchmark opfylder kriterierne i artikel 14a, skal benchmarkets administrator, i et rimeligt omfang og uden at det berører den fornødne offentliggørelse af benchmarket, sammen med hver beregning beskrive og offentliggøre:

a) en kortfattet forklaring, som er tilstrækkelig til, at en benchmarkabonnent eller kompetent myndighed kan forstå, hvordan beregningen er foretaget, herunder som minimum størrelsen af og likviditetsforholdene på det fysiske marked, der vurderes (såsom antal og omfang af gennemførte transaktioner), mængdeintervallet og gennemsnitsmængden og prisintervallet og gennemsnitsprisen og vejledende procentsatser for hver type inputdata, der er taget i betragtning i forbindelse med en beregning; henvisninger til prisfastsættelsesmetoden medtages, f.eks. »transaktionsbaseret«, »spread-baseret« eller »interpoleret eller ekstrapoleret« samt

b) en kortfattet forklaring af omfanget af og grundlaget for en eventuel anvendelse vurderinger, herunder udelukkelse af data, der ellers var i overensstemmelse med kravene i den relevante metodologi for den pågældende beregning, prisfastsættelse baseret på spreads eller interpolering, ekstrapolering eller vægtning af bud eller tilbud højere end gennemførte transaktioner ved enhver beregning.

3. Når en sådan offentliggørelse ikke er forenelig med gældende lovgivning om intellektuel ejendomsret, skal metodologien stilles til rådighed for de relevante kompetente myndigheder.

4. Når der foretages en materiel ændring af metodologien for et kritisk benchmark, skal administratoren underrette den relevante kompetente myndighed om ændringen. Den kompetente myndighed skal have 30 dage til at godkende ændringen.

Artikel 7c

Reguleringsmæssige tekniske standarder for inputdata og metodologi

ESMA udarbejder reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på nærmere fastlæggelse af kontrollen af inputdata, de omstændigheder, hvorunder transaktionsdata ikke er tilstrækkelige, og hvordan dette kan påvises over for de relevante kompetente myndigheder, samt kravene til udvikling af metodologier, der sondrer mellem forskellige typer benchmarks og sektorer, som fastsat i denne forordning. ESMA skal tage hensyn til følgende:

a) udviklingen inden for benchmarks og på de finansielle markeder i lyset af international konvergens med hensyn til tilsynspraksis i forhold til benchmarks

b) specifikke karakteristika for forskellige benchmarks og typer benchmarks

c) princippet om proportionalitet for så vidt angår ikkekritiske benchmarks

d) benchmarkenes sårbarhed over for manipulation på baggrund af de anvendte metodologier og inputdata

e) at der er tilstrækkelige oplysninger til rådighed for brugerne til at de kan forstå, hvordan et benchmark leveres og vurdere dets relevans og egnethed som reference.

f) hvorvidt kravene i forvejen er helt eller delvis dækket af andre relevante reguleringsmæssige krav, navnlig hvad angår benchmarks baseret på regulerede data, navnlig, men ikke kun, kravene i direktiv 2014/65/EU eller forordning (EU) nr. 600/2014, med henblik på at sikre, at der ikke forekommer overlapninger af krav eller andre unødvendige byrder for administratorer.

ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den […].

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de forskriftsmæssige tekniske standarder, der er omhandlet i stk. 1, i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

Artikel 8

Indberetning af overtrædelser

1. Administratoren skal have procedurer, som dennes ledere, ansatte og andre fysiske personer, hvis tjenester er stillet til rådighed for denne eller underlagt dens kontrol, kan bruge til internt at indberette overtrædelser af denne forordning og anden relevant gældende lovgivning .

2. Administratoren skal have procedurer for indberetning af overtrædelser af denne forordning og anden relevant gældende lovgivning til de relevante myndigheder .

▌

Kapitel 3

Adfærdskodeks og krav til stillere

Artikel 9

Adfærdskodeks

1. Når et benchmark er baseret på inputdata fra stillere, skal administratoren, om muligt i samarbejde med stillerne, udarbejd e en adfærdskodeks for hvert benchmark, som tydeligt angiver ▌stillernes ansvar ▌i forbindelse med bidrag af inputdata, og sikre, at indberettere bekræfter deres overholdelse af adfærdskodeksen i tilfælde af eventuelle ændringer til den .

2. Adfærdskodeksen skal som minimum indeholde følgende elementer:

a) en klar beskrivelse af de inputdata, der skal leveres, og de krav, de er nødvendige for at sikre, at inputdata leveres i overensstemmelse med artikel 7 og 8

b) retningslinjer, der skal sikre, at stillere leverer alle relevante inputdata, samt

c) de systemer og kontrolforanstaltninger, som stilleren skal oprette, herunder: i) procedurer for indberetning af inputdata, herunder krav om, at stilleren skal angive, om inputdataene er transaktionsdata, og om inputdataene er i overensstemmelse med administratorens krav ii) retningslinjer for anvendelsen af skøn i forbindelse med levering af inputdata iii) eventuelt krav om validering af inputdata, inden de leveres til administratoren iv) retningslinjer for opbevaring af optegnelser v) krav vedrørende indberetning af mistænkelige inputdata vi) krav til konfliktstyring.

2a. Administratoren kan udvikle en enkelt adfærdskodeks for hver benchmarkfamilie, den leverer.

2b. Senest tyve arbejdsdage efter datoen for anvendelsen af afgørelsen om medtagelse af et kritisk benchmark på listen, jf. artikel 13, stk. 1, forelægger administratoren af det kritiske benchmark adfærdskodeksen for den relevante kompetente myndighed. Inden 30 dage kontrollerer den relevante kompetente myndighed, om indholdet af adfærdskodeksen er i overensstemmelse med denne forordning.

3. ESMA udarbejder udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på nærmere præcisering af elementerne i adfærdskodeksen omhandlet i stk. 2 for forskellige typer benchmarks og for at tage hensyn til udviklingen inden for benchmarks og på de finansielle markeder.

ESMA skal under udarbejdelsen af disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder tage hensyn til proportionalitetsprincippet i forbindelse med benchmarkenes og stillernes forskellige karakteristika, navnlig med hensyn til forskelle i inputdata og metodologier, risici for manipulation af inputdata og international konvergens med hensyn til tilsynspraksis i forhold til benchmarks. ESMA konsulterer ACER for så vidt angår anvendeligheden af adfærdskodekser, navnlig med hensyn til relevante benchmarks.

ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest [XXX].

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i stk. 1 omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

▌

Artikel 11

Krav til tilsynsbelagte stillere

1. Kravene til governance og kontrol som fastsat i stk. 2a og 3 gælder for en tilsynsbelagt stiller, der leverer inputdata til et kritisk benchmark .

2. En tilsynsbelagt stiller skal have effektive systemer og kontrolforanstaltninger til at sikre integriteten og pålideligheden af alle inputdatabidrag til administratoren, herunder:

a) kontrolforanstaltninger med hensyn til, hvem der kan indberette inputdata til en administrator, herunder en proces for endelig godkendelse fra en fysisk person, som er overordnet indberetteren

b) relevant uddannelse af indberettere, der som minimum omfatter denne forordning og forordning (EU) nr. 596/2014

c) konfliktstyringsforanstaltninger, herunder organisatorisk adskillelse af medarbejdere og overvejelse af, hvordan man eliminerer incitamenter, der opstår som følge af den valgte aflønningsform, til at manipulere et benchmark

d) opbevaring af optegnelser over kommunikation vedrørende leveringen af inputdata i et passende tidsrum

e) opbevaring af optegnelser over de enkelte handleres og handelskontorers eksponering for instrumenter, der anvender et benchmark som reference, for at lette revisioner og undersøgelser og med henblik på at styre interessekonflikter

f) opbevaring af optegnelser over resultater af interne og eksterne revisioner.

2a. Hvis inputdata ikke er transaktionsdata eller bindende prisstillelser, skal tilsynsbelagte stillere ud over de systemer og kontrolforanstaltninger, der er omhandlet i stk. 2, fastlægge retningslinjer for vurderinger eller udøvelse af skøn og opbevare optegnelser vedrørende begrundelsen for sådanne vurderinger eller skøn, hvis det er rimeligt i betragtning af benchmarkets og inputdataenes karakter.

3. En tilsynsbelagt stiller skal samarbejde fuldt ud med administratoren og den relevante kompetente myndighed om revisionen af og tilsynet med leveringen af et benchmark, bl.a. med de i artikel 5c, stk. 3, nævnte formål for øje, og stille de oplysninger og optegnelser, der opbevares i overensstemmelse stk. 2 og 2a., til rådighed.

4. ESMA udarbejder udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på nærmere præcisering af kravene til systemer og kontrolforanstaltninger som fastsat i stk. 2, 2a og 3 , for forskellige typer benchmarks

ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest [XXX].

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

AFSNIT III

▌KRAV VEDRØRENDE KRITISKE BENCHMARKS

Kapitel 1

Regulerede data

▌

Artikel 12a

Regulerede data

Når benchmarks fastlægges ved anvendelse af en formel til beregning af data, der er anført i artikel 3, stk. 1, nr. 11, nr. i) eller ii), finder artikel 7, stk. 1, litra b), ba) og c), artikel 7, stk. 2a og 3a, artikel 8, stk. 1-2, artikel 9, 11 og 13a, ikke anvendelse på levering af og bidrag til sådanne benchmarks. Artikel 5d, stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse på levering af sådanne benchmarks med henvisning til inputdata, der i deres helhed leveres som fastsat i artikel 3, stk. 1, nr. 11. Disse krav finder heller ikke anvendelse i forbindelse med artikel 5c, stk. 3.

Kapitel 2

Kritiske benchmarks

Artikel 13

Kritiske benchmarks

1. Et benchmark, som ikke er baseret på regulerede data, anses for at være et kritisk benchmark i følgende tilfælde:

a) benchmarket bruges som reference for finansielle instrumenter og finansielle kontrakter med en gennemsnitlig værdi på mindst 500 000 000 000 EUR målt over et passende tidsrum

b) benchmarket er anerkendt som kritisk i overensstemmelse med proceduren i 2a, 2c og 2e-2 g.

ESMA udarbejder udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at:

— specificere, hvordan finansielle instrumenters markedsværdi beregnes

— specificere, hvordan derivaters notionelle bruttoværdi beregnes

— specificere længden af det tidsrum, der skal anvendes ved en forsvarlig måling af benchmarkets værdi

— tage tærskelværdien på 500 000 000 000 EUR op til revision mindst hvert [tredje] år efter denne forordnings ikrafttræden.

ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest [XXX].

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

▌

2a. En medlemsstats kompetente myndighed kan beslutte, at et benchmark, der administreres inden for dens jurisdiktion, og hvis gennemsnitlige notionelle værdi er mindre end det i stk. 1, første afsnit, litra a), nævnte beløb, skal anses for kritisk, hvis den vurderer, at ophør af dette benchmark vil have væsentlige negative konsekvenser for markedernes integritet, den finansielle stabilitet, forbrugerne, realøkonomien eller finansieringen af husholdninger og virksomheder inden for dens jurisdiktion. Den meddeler i så fald ESMA sin beslutning inden for fem dage.

2b. Senest 10 efter modtagelsen af den i stk. 2a omhandlede meddelelse offentliggør ESMA denne på sit websted og ajourfører det i artikel 25a omhandlede register.

2c. Såfremt en kompetent national myndighed vurderer, at en beslutning truffet af en anden kompetent myndighed i EU i henhold til stk. 2a vil have væsentlige negative konsekvenser for det finansielle markeds stabilitet, realøkonomien eller tilsynsbelagte stillere til det relevante benchmark inden for dens jurisdiktion, anmoder den pågældende kompetente nationale myndighed om at genoverveje sin beslutning. Den kompetente myndighed, som traf beslutningen i henhold til stk. 2, meddeler den anmodende myndighed sit svar senest 30 dage efter modtagelsen af anmodningen.

2d. Såfremt de kompetente myndigheder ikke når til enighed, kan den anmodende kompetente myndighed forelægge sagen for ESMA. Senest 60 dage efter at have fået sagen forelagt iværksætter ESMA proceduren i artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

2e. Såfremt en medlemsstats kompetente myndighed eller ESMA vurderer, at et benchmark, der administreres i en anden medlemsstat, og hvis gennemsnitlige notionelle værdi er mindre end det i stk. 1 nævnte beløb, ikke desto mindre bør anses for kritisk, fordi ophør af dette benchmark vil have væsentlige negative konsekvenser for markedernes integritet, den finansielle stabilitet, forbrugerne, realøkonomien eller finansieringen af husholdninger og virksomheder inden for dens jurisdiktion, retter den en anmodning til den kompetente nationale myndighed for den relevante benchmarkadministrator om at kategorisere benchmarket som kritisk. Den kompetente myndighed for den relevante benchmarkadministrator meddeler den anmodende myndighed sit svar senest 30 dage efter modtagelsen af anmodningen.

2f. Såfremt der ved anvendelse af proceduren i stk. 2e ikke opnås enighed mellem de kompetente myndigheder, kan den anmodende kompetente myndighed forelægge sagen for ESMA. Den fremsender i så fald en dokumenteret vurdering af de virkninger, ophør af benchmarket vil få i dens jurisdiktion, omfattende mindst følgende elementer:

a) benchmarkets anvendelse af forskellige markedsdeltagere samt dets anvendelse på detailmarkeder

b) eksistensen af et brugbart, markedsbaseret alternativ til benchmarket

c) værdien af de finansielle kontrakter og finansielle instrumenter, der benytter benchmarket som reference i medlemsstaten, og dets relevans for medlemsstatens bruttonationalindkomst

d) de medlemsstater, hvor anvendelsen af og i givet fald bidragene til benchmarket er koncentreret

e) enhver anden indikator, der kan gøre det muligt at vurdere den virkning, som ophør eller manglende pålidelighed af benchmarket vil få på markedernes integritet, den finansielle stabilitet eller finansieringen af husholdninger eller virksomheder i medlemsstaten.

Når ESMA er den anmodende kompetente myndighed, gennemgår den sin amodning og afgiver en bindende udtalelse.

2 g. Seneste [10] uger efter at have modtaget den i stk. 2d omhandlede meddelelse og efter at have hørt Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) og andre relevante kompetente nationale myndigheder, afgiver ESMA en bindende udtalelse om benchmarkets kritiske karakter. ESMA fremsender sin udtalelse til Kommissionen, de kompetente nationale myndigheder og administratoren sammen med resultaterne af høringerne. ESMA bygger sin udtalelse på kriterierne i stk. 2f samt andre relevante kriterier.

2h. Når et benchmark er blevet defineret som »kritisk«, nedsættes kollegiet af kompetente myndigheder i henhold til artikel 34.

Kollegiet af kompetente myndigheder anmoder om de oplysninger, der er nødvendige for at udstede den tilladelse, der muliggør levering af dette benchmark under de yderligere betingelser, der pålægges med denne forordning på baggrund af at benchmarket anses for kritisk, jf. artikel 23.

2i. Kollegiet af kompetente myndigheder genovervejer mindst en gang hvert andet år de benchmarks, der tidligere er blevet klassificeret som kritiske.

2j. Medlemsstaterne kan i undtagelsestilfælde pålægge en benchmarkadministrator supplerende krav vedrørende de spørgsmål, der er omhandlet i denne artikel.

Artikel 13a

Obligatorisk administration af et kritisk benchmark

1. Hvis en administrator af et kritisk benchmark agter at ophøre med at udarbejde sit kritiske benchmark, skal vedkommende:

a) øjeblikkeligt underrette den kompetente myndighed, samt

b) senest fire uger efter meddelelsen fremlægge en vurdering af, hvordan benchmarket kan overdrages til en ny administrator; or

c) senest fire uger efter en sådan meddelelse fremlægge en vurdering af, hvordan ophøret af benchmarket kan finde sted, under hensyntagen til den i artikel 17, stk. 1, fastsatte procedure.

I denne periode må administratoren ikke ophøre med at udarbejde benchmarket.

2. Ved modtagelsen af benchmarkadministratorens vurdering, jf. stk. 1, skal den kompetente myndighed inden for fire uger:

a) informere ESMA, samt

b) udarbejde sin egen vurdering af, hvordan benchmarket kan overdrages til en ny administrator eller udarbejdelsen af det indstilles, under hensyntagen til administratorens procedure for ophør af benchmark, jf. artikel 17, stk. 1.

I denne periode må administratoren ikke ophøre med at udarbejde benchmarket.

3. Efter afslutningen af vurderingen i henhold til stk. 2, skal den kompetente myndighed have beføjelse til at tvinge administratoren til at fortsætte offentliggørelsen af benchmarket, indtil:

a) leveringen af benchmarket er blevet overført til en ny administrator, eller

b) benchmarket kan indstilles på en velordnet måde, eller

c) benchmarket ikke længere er kritisk.

Den kompetente myndighed kan pålægge administratoren at fortsætte med at offentliggøre benchmarket i en begrænset periode på højst 6 måneder, som kan den kompetente myndighed om nødvendigt kan forlænge med op til yderligere 6 måneder.

Artikel 13b

Begrænsning af kritiske benchmarkadministratorers markedsstyrke

1. Administratoren skal ved kontrollen af leveringen af det kritiske benchmark tage behørigt hensyn til principperne om markedsintegritet og benchmarkkontinuitet, herunder behovet for retssikkerhed for kontrakter, der benytter benchmarket som reference.

2. Administratoren skal ved leveringen af det kritiske benchmark til brug i en finansiel kontrakt eller et finansielt instrument sikre, at licenserne for og informationen om benchmarket leveres til alle brugere på et retfærdigt, rimeligt og ikkediskriminerende grundlag som beskrevet i artikel 37 i forordning (EU) nr. 600/2014.

Artikel 14

Obligatoriske bidrag til et kritisk benchmark

1. Administratoren af et eller flere kritiske benchmarks, der bygger på bidrag fra stillere, som for hovedpartens vedkommende er tilsynsbelagte enheder, skal hvert andet år forelægge sin kompetente myndighed en vurdering af hvert enkelt kritisk benchmarks anvendelighed til måling af det underliggende marked eller den underliggende økonomi.

2. Såfremt en eller flere tilsynsbelagte stillere til et kritisk benchmark ønsker at ophøre med at levere inputdata til det pågældende bechmark, skal de straks meddele dette skriftligt til administratoren af det kritiske b