DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 29.9.2005 
KOM(2005) 461 endelig 
  
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, 
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG 
REGIONSUDVALGET 
Frekvenspolitiske prioritet er i EU inden overgangen til digital transmission set i 
sammenhæng med ITU's kommende regionale  radiokommunikationskonference i 2006 
(RRC-06) 
 
DA 2   DA INDHOLDSFORTEGNELSE 
1. RRC og overgangen til digital transmission ................................................................ 3 
1.1. RRC - oprindelse og omfang........................................................................................ 3 1.2. Transmisssionspolitikken set i en bredere sammenhæng............................................. 4 2. Bedst mulig udnyttelse af de frekvenser, der frigøres.................................................. 4 2.1. Størrelsen af “frekvensoverskuddet”............................................................................ 4 2.2. Et europæisk perspektiv for den frem tidige anvendelse af frekvensoverskuddet........ 5 
2.3. En konsekvent reguleringstilgang for frekvensoverskuddet........................................ 6 2.4. Fordele ved en EU-harmonisering af  en del af frekvensoverskuddet.......................... 7 
3. Særlige virkninger af EU -prioriteterne for RRC.......................................................... 7 
3.1. Behov for en ”fremtidssikret” RRC-frekvensbåndplanlægning .................................. 7 
3.2. Støtte til en kort overgangsperiode .............................................................................. 8 4. Konklusion .................................................................................................................. .9  
 
DA 3   DA MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, 
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG 
REGIONSUDVALGET 
Frekvenspolitiske prioritet er i EU inden overgangen til digital transmission set i 
sammenhæng med ITU's kommende regionale  radiokommunikationskonference i 2006 
(RRC-06) 
  
(EØS-relevant tekst) 
1. RRC
 OG OVERGANGEN TIL DIGITAL TRANSMISSION  
Denne meddelelse har til formål at præsentere  EU’s prioriteter vedr ørende rådighed over 
frekvensressourcer set i sammenhæng med ove rgangen til digital transmission og ITU's 
regionale radiokommunikationskonference i 20 06 (RRC-06). Meddelelse n bidrager til at 
opfylde målene i i2010-initiativet1, som blev lanceret i forbi ndelse med Lissabon-strategien, 
og som fremhæver, hvor vigtigt det er, at der er frekvenser til rå dighed til at fremme 
innovation inden for informations - og kommunikationsteknologi, og at en større fleksibilitet 
ved forvaltningen af denne ressource er på krævet, så den kan udnyttes mere effektivt. 
1.1. RRC - oprindelse og omfang 
Der er tradition for, at frekvensplaner for radio- og tv-transmission samordnes på 
internationalt plan på grund af den store risi ko for interferens over  lange afstande ved 
transmission af radio-/tv-signaler fra højeffe kt-sendetårne. Den nuværende internationale 
frekvensplan bygger på den re gionale aftale for det eur opæiske transmissionsområde 
(Stockholm 1961). 
Den Internationale Telekomm unikationsunion (ITU) nedsatte i denne forbindelse den 
regionale radiokommunikationskonference (RRC)2, som har til opgave at planlægge de 
nye frekvenser til jordbaseret digital transmission  (dvs. frekvensbåndene 174-230 MHz og 
470-862 MHz). Den nye plan kommer til at gælde for forhandlingsparternes geografiske område, dvs. Europa inklusive Den Russiske Fø deration, Afrika og dele af Mellemøsten
3, og 
vil i sidste ende træde i stedet for den ove nnævnte Stockholm-plan. Den tekniske forberedelse 
af konferencen i Europa støt tes af CEPT, som vedtager fælles europæiske holdninger, dvs. 
de indledende tekniske forhandlingsposi tioner, med henblik på at samordne 
forhandlingsprocessen. 
                                                 
1 KOM(2005) 229. 
2 RRC-forhandlingsprocessen består af to dele: den første del blev gennemført i maj 2004 (RRC-04), 
hvor de tekniske vilkår for udarbejdelsen af en ny plan blev vedtaget, og den anden del gennemføres i maj 2006 (RRC-06), hvor den nye fr ekvensplan forhandles ud fra det frekvensbehov, som anmeldes af 
hver forhandlingspart, dvs. de enkelte lande. 
3 Formelt omfatter ITU-region 1 lande vest for den 170. østlige længdegrad og nord for den 40. sydlige 
breddegrad (undtagen Mongoliet) samt Iran (120  lande i alt). Medlemsstaterne er de retlige 
forhandlingsparter i RRC. Kommissionen har ikke stemmeret ved ITU-forhandlinger, men er en 
delegation, dvs. formelt et “sektormedlem” (kategori: regionale og andre internationale organisationer). 
 
DA 4   DA 1.2. Transmisssionspolitikken set i en bredere sammenhæng 
Den 24. maj 2005 vedtog Kommissionen en meddelelse om “ fremskyndelse af overgangen 
fra analog til digital transmission ”4, som beskriver Fællesskab ets politiske mål for 
overgangen. I meddelelsen udpeges overskuddet af frekvenser som en af  de største fordele 
ved overgangen til digital transmission, navnlig “de yderligere frekvensressourcer, som 
frigøres i forbindelse med ophør af jordbaserede analoge tv-transmissioner ” og at “det vil 
være vigtigt, at genanvendelsen af disse bånd til nye og innovative tjenester ikke hindres 
unødigt ”. 
Omfanget og modaliteterne i den plan, som sk al udarbejdes ved RRC, er ikke på nogen 
systematisk måde blevet vurderet i forhold ti l andre mulige løsninger som f.eks. en mere 
decentral planlægning og/eller begrænsning af den centrale planlægning til en mindre del af 
radio-/tv-transmissionsfrekvenserne. Det bred ere politiske perspektiv i forbindelse med 
overgangen til digtigal transmission må derfor  forliges med RRC’s tilgang til planlægning af 
udnyttelsen af frekvensressourcer, idet der i en bredere sammenhæng  tages hensyn til 
“radio-/tv-transmission ers konstante udvikling ” og fænomenet “teknologisk 
konvergens ”. Det er navnlig nødvendigt at forholde sig til forbindelserne mellem RRC’s 
planlægningstilgang, markedet  og den politiske udvikling. Det er vigtigt at finde frem til 
praktiske løsninger ved planlægningen i RRC, som imødegår disse udfordringer, navnlig når 
man betænker, at den nye plan forventes at sk ulle gælde i snesevis af år. Det bør desuden 
sikres, at planen bidrager til et virkeligt indr e marked for varer og tjenester, samtidig med, at 
den er fleksibel nok til at frekvensressourcer ka n allokeres i henhold til efterpørgslen på de 
lokale markeder. 
2. BEDST MULIG UDNYTTELSE AF DE FREKVENSER , DER FRIGØRES  
2.1. Størrelsen af “frekvensoverskuddet” 
Hvis analog tv-transmission omstilles til di gital transmission (samme billedopløsning og 
-størrelse, samme antal kanaler), skal der bruges tre til seks gange færre frekvenser hertil. Det 
betyder, at mellem 300 og 375 MHz af de ressourcer, som på nuværende tidspunkt er 
allokeret til jordbaseret tv-trans mission, kunne frigøres og genanvendes. 
Selv hvis der tages hensyn til andre faktorer, so m påvirker frekvensanvendelsen, f.eks. behov 
for samtidig transmission af analoge og digitale kanaler, eventuelle ændringer af forsyningspligten
5, det endelige valg af transmissi onsstandarder og udskiftningen af 
jordbaseret transmission med andre platforme (f.ek s. kabel og satellit), kan det forventes, at 
der vil være en betydelig mængde "ubrugte " frekvenser til rådighed ved udgangen af 
omstillingsprocessen6. Dette betegnes ofte som “frekvensoverskuddet” . 
                                                 
4 KOM(2005) 204, som i dette dokument benævnes "meddelelsen om overgangen til digital 
transmission”. 
5 En mindre streng forsyningspligt ville reducere den frekvensmængde, der er brug for, betydeligt, og 
dermed øge det potentielle frekvensoverskud. 
6 Ofcom (UK) har f.eks. allerede anslået, at mindst 112 MHz kunne frigøres til nye tjenester på grund af 
overgangen til digital transmission i Det Forene de Kongerige. Denne mængde frekvenser, som 
forventes frigjort i Det Forenede Kongerige, er kun en del af overskuddet, som det defineres i denne 
meddelelse, da det kun omfatter andre  nye tjenester end radio-/tv-transmission. 
 
DA 5   DA 2.2. Et europæisk perspektiv for den fremti dige anvendelse af frekvensoverskuddet 
Når man tager i betragtning, hvo r hurtigt udviklingen af radi o-/tv-transmissionstjenester 
forløber, og hvor meget den teknologiske kon vergens kombineret med den teknologiske 
udvikling påvirker tilblivelsen af nye tjenestem uligheder, er det på nuværende tidspunkt ikke 
muligt at foretage en relativ væ gtning af den fremtid ige efterspørgsel efte r frekvensressourcer, 
til trods for at tidshorisonten for ophør af analog tv-transmission er rykket betydeligt 
nærmere. I meddelelsen om overgangen til dig ital transmission sættes fristen for ophør af 
analog transmission til 2012. Det betyder, at anvendelsen af overskuddet bør drøftes og 
fastlægges i løbet af de komme nde seks år. Der er derfor brug for hurtigt at undersøge 
markedsmulighederne på F&U-niveau, og for en hurtig vedtagelse af de nødvendige 
reguleringsforanstaltninger og en plan fo r anvendelsen af frekvensressourcerne. 
Kommissionen agter at være førende i denn e forbindelse, hvor fordelene ved en EU-
dækkende samordning er indlysen de, og at søge at inddrage medlemsstaterne som aktive 
deltagere i processen. 
Et at de vigtigste spørgsmål i forbindelse me d overgangen til digital transmission er, hvordan 
frekvensoverskuddet bedst anvendes. Frekvenspolit ikgruppen har rådet til at skelne mellem 
tre kategorier af frekvensbehov7: 
• Frekvenser, som der er brug fo r til bedre jordbaserede ra dio-/tv-transmissionstjenester : 
f.eks. tjenester med forbedret teknisk kval itet (navnlig HDTV), fl ere programmer og/eller 
forbedret tv-oplevelse (f.eks. flere kamera vinkler i forbindelse med sport, individuel 
løbende nyhedstekst i bunden af billedet og andre mere elle r mindre interaktive 
muligheder) 
• Frekvenser, der er brug for til “konvergerede” radio-/tv-tjenester,  som først og fremmest 
forventes at være “hybr idtjenester”, dvs. et kryds mellem almindelige 
transmissionstjenester og mobilkommunikationstjenester 
• Frekvenser, som skal all okeres til nye “anvendelser” , som ikke hører bla ndt applikationer, 
der vedrører radio-/tv-transmission. Nogle af  disse potentielle nye “anvendelser” af 
frekvensoverskuddet er fremtidige tjenester og  applikationer, so m endnu ikke er på 
markedet, eller eksisterende tjenester og applikationer, som endnu ikke benytter de 
pågældende frekvenser (f.eks. udbygning af 3G- tjenester, kortdistance -radioapplikationer). 
Kommissionen opfordrer medlem sstaterne til at støtte lanceringen af en debat om 
anvendelsen af det frekvensoverskud , der fremkommer som følge af overgangen til digital 
transmission, idet der tages udgangspunkt i Frek venspolitikgruppens forslag og det mål, der 
drejer sig om virkeliggørelsen af et  indre marked for udstyr og tjenester. 
Kommissionen vil som led i denne proces fastlægge den nødvendige retningsvisning for de 
relevante områder af IST-arbejdsprogrammet , således at nye og innovative teknologier, 
som støtter fremspirende tjenester og applikat ioner, der udnytter fr ekvensoverskuddet, kan 
vurderes og frekvensbehovet kvantificeres. 
                                                 
7 Frekvenspolitikgruppens udtalelse om “Impact on spectrum of the switchover to digital broadcasting”, 
ref. RSPG04-55, http://rspg.groups.eu.int  
 
DA 6   DA Mere generelt vil Kommissionen tage hensyn til frekvensoverskuddet ved fastlæggelsen af 
fremtidige frekvenspolitiske orienteringer . Ud fra en betragtning om, at 
markedsefterspørgslen bør bestemme den beds te anvendelse af frekvensoverskuddet, har 
Kommissionen allerede næ vnt muligheden af at gøre det muligt at handle med frekvenser8 
og vil også undersøge, om det er re levant at give adgang til en del af frekvensoverskuddet til 
tilladelsesfri udnyttelse, og ev entuelt tillade, at underlay-tjenester anvender de samme 
frekvensbånd. Kommissionen vil i denne forbi ndelse søge Frekvenspolitikgruppens råd om 
specifikke spørgsmål. 
2.3. En konsekvent reguleringst ilgang for frekvensoverskuddet 
Medlemsstaterne har en forpligtelse til at sikre, at RRC-06 ikke kommer til at skabe 
unødige hindringer for den korrekte anvendelse af EU’s rammebestemmelser for 
elektronisk kommunikation og tilladels esdirektivet samt anden gældende EU-
lovgivning, når det gælder fremtidig allokering og tildeling af frekvensoverskuddet. Det er 
navnlig adgangen til frekvensoverskuddet, de r vil skulle opfylde bestemmelserne i 
rammedirektivets artikel 99, hvorefter “ Medlemsstaterne sikr er, at de nationale 
tilsynsmyndigheders allokering og tildeling af sådanne radiofrekvenser bygger på objektive, 
transparente, ikke-diskriminerende og forholdsmæssige kriterier ”. Herudover pålægger artikel 
7 i tilladelsesdirektivet10 yderligere krav til proceduren for begrænsning af antallet af 
brugsrettigheder til radiofrekvenser , hvor dette er hensigtsmæssigt. 
I praksis burde det med en konsekvent a nvendelse af EU-lovgivningen kunne undgås at 
overgangen til digital transmission skaber ul igheder på markeder, som er afhængige af 
rådighed over frekvenser. For at støtte dette mål vil Ko mmissionen fremme en debat i 
Frekvenspolitikgruppen og De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe , som tager 
sigte på at analysere de l ovgivningsmæssige konsekvenser af  den kommende genopdyrkning 
af frekvensoverskuddet for at udpege og behandl e eventuelle uoverensstemmelser, der opstår 
mellem de enkelte landes fremgangsmåde og EU-lovgivningen. 
Kommissionen og medlemsstaterne bør sikre, at de regler og bestemmelser, som anvendes i 
forbindelse med frekvensoverskuddet , er i overensstemmelse med EU-
rammebestemmelserne for elektr oniske kommunikationstjenester11 og anvendes konsekvent i 
hele EU. 
Det kan desuden være tilfældet, at indførelsen af nye tjeneste r, som ikke falder inden for 
radio-/tv-tjenestekategorien (som  defineret i ITU’s radioregleme nt) i de frekvensbånd, der er 
omfattet af RRC-processen, kræver en rigtig ge nallokerings- eller sama llokeringsprocedure på 
ITU/WRC-niveau. Det gælder navnlig, hvor så danne tjenester kunne skabe interferens for 
radio-/tv-transmissionstjenes ter uden for EU's område. 
Kommissionen samarbejder med medl emsstaterne for at udpege alle foranstaltninger, som 
er påkrævet på fællesskabsniveau som forberedelse til WRC-0712, og i WRC-
                                                 
8 KOM(2005) 400. 
9 Direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester. 
10 Direktiv 2002/20/EF om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester. 
11 Og i overensstemmelse med eventuel fremtidig lovg ivning, der fremkommer som følge af revisionen af 
rammebestemmelserne.  
12 ITU’s verdensomspændende radiokommunikationskonference 2007 
 
DA 7   DA forhandlinger for at sikre en ”lige adgang” til frekvensoverskuddet for alle potentielle 
frekvensbrugere. 
2.4. Fordele ved en EU-harmonisering af  en del af frekvensoverskuddet 
Frekvensoverskuddet giver mulighed for at udpe ge frekvenser til nye Europa-dækkende 
tjenester. Mange af disse fremtidige tjenester forv entes at bidrage til op fyldelse af de EU’s 
politikmålsætninger i i2010-initiativet13, herunder navnlig at opbygge et informationssamfund 
for alle, som fremmer livskvalitet og mindsker kløfterne mellem forskellige regioner. Som 
følge heraf mener Kommissionen, at en del  af frekvensoverskuddet bør øremærkes til 
harmonisering14 på europæisk niveau.  Der er behov for en vis samordning på europæisk 
niveau, idet frekvensoverskuddet i de enkelte medlemsstater fri gøres i forskelligt tempo og 
drevet af forskellige intere sser. Det er for tidligt at fo rudsige, hvor stor en mængde 
harmoniserede frekvenser, der bliver brug fo r, og hvilke tjenester der bør drives i de 
harmoniserede bånd og på hvilket  tidspunkt. Det er dog meget vi gtigt, at man allerede nu 
påbegynder fælles overvejelser i EU, så man undgår opsplitning og situationer med ”etablerede forpligtelser”, som senere fo rhindrer, at man harmoniserer en del af 
frekvensoverskuddet på EU-niveau. 
Kommissionen og medlemsstaterne bør sikre en tilstrækkelig harmonisering af deres 
tilgange til frekvensoverskuddet , navnlig med henblik på at opfylde behovet for kommende 
Europa-dækkende tjenester . Med henblik herpå bør medlem sstaterne og Kommissionen: 
– bekræfte fordelene ved og genne mførligheden af at harmonisere nogle af de frekvensbånd, 
der udgør del af frekvensoverskuddet 
– analysere de vigtigste træk ved sådanne ha rmoniserede bånd med henblik på maksimere 
deres økonomiske og samfundsmæssige værdi 
– udvikle en fælles strategi for at støtte må let vedrørende harmoniserede frekvenser. 
3. SÆRLIGE VIRKNINGER AF EU- PRIORITETERNE FOR RRC 
3.1. Behov for en ”fremtidssikret ” RRC-frekvensbåndplanlægning 
Eftersom detaljerne vedrørende den fremtidige efterspørgsel efter hver  af de potentielle 
tjenester og driftsmåder i det område, som frek vensoverskuddet dækker, ikke kan forudsiges 
med tilstrækkelig sikkerhed, bør RRC-planlægningen  have tilstrækkelig teknisk 
fleksibilitet  til at kunne bruges til en række forskellige fremtidige radio-/tv-
transmissionstjenester  og give mulighed for potentielle alternative brugsformål  for de 
samme frekvenser via andre teknologier og tjenester15. Fleksibilitetsmålet blev allerede 
delvist taget op ved RRC-04. De r er dog stadig tekniske  aspekter, som indgår i 
planlægningsmodaliterne, som risikerer at hindre fremtidig teknologiudvikling16. Det bør 
                                                 
13 Se fodnote 1. 
14 Udtrykket “harmonisering” skal ses i en bredere sammenhæng, hvor der bliver mulighed for at indføre 
Europa-dækkende tjenester, og omfatter bl.a. fælles vedtagelse af fleksible tilgange til 
frekvensforvaltning, herunder frekvenshandel og tilladelsesfri anvendelse. 
15 Denne målsætning støttes også af Frekvenspolitikgruppen. Se også den udtalelse, der er nævnt i fodnote 
7. 
16 F.eks. restriktive “kanalopdelingskrav”, antagelser om netværkstopologier, der bygger på høje 
højeffekt-sendetårne (high tower/high power transmitters). 
 
DA 8   DA desuden sikres, at de tekniske planlægningsmodaliteter ikke er i modstrid med 
fællesskabslovgivningen, navnlig R&TTE-direktivet17. 
Frekvenser til digital radio indgår også i RRC’ s planlægning, og selv om støtten til en 
overgang til digital radiotransmission ikke er fremtrædende i øjeblikket, er det ikke desto 
mindre vigtigt, at radiotransmissionstjenester kan få de nødvendige frekvenser til en gnidningsløs overgang til en  digital infrastruktur
18 og til de forskellige mulige standarder, 
således at ingen fremtidige muligheder udelukkes19. 
Kommissionen opfordrer me dlemsstaterne til at gennemgå  det tekniske grundlag for  RRC-
planlægningen med henblik på at udpege unødvendigt restriktive krav, som kunne 
underminere principperne om fleksibilitet  og tekhnologineutralitet20. Dette burde gøre det 
lettere for medlemsstaterne og Ko mmissionen at samarbejde om at minimere virkningerne 
af sådanne restriktive krav  i RRC-forhandlingerne. 
3.2. Støtte til en kort  overgangsperiode 
I meddelelsen om overgangen til digital tr ansmission gav Kommissionen udtryk for sit 
engagement for en kortvarig overgangsperiode . Den anførte begyndelsen af 2012 som frist for 
ophør af analog tv-transmission i medlemsst aterne og dermed som slutningen af 
overgangsperioden i Den Europæiske Union. 
Set i en bredere sammenhæng vil RRC skulle be slutte, hvornår de nuværende allokeringer til 
analog transmission ophører med at være retligt beskyttet mod interferens. For Europa bør 
ophør af beskyttelsen af analoge transmissionska naler helst falde sammen med den foreslåede 
frist for ophør af analog transmission, dvs. 2012. Hvis der er tale om en meget længere beskyttelsesperiode for analog transmission, som der anmodes om  fra EU’s nabolande, vil det 
genere de medlemsstater, som er naboer til diss e lande. To scenarier er dog allerede på bordet 
efter den første RRC-forhandlingsrunde (RRC-04) : et scenarie bygger på en frist i 2015 for 
ophør af beskyttelsen mod interferens på analog e transmissionskanaler, og det andet scenarie 
opererer med en frist i 2030 eller senere. So m følge heraf anbefaler Kommissionen, at 
medlemsstaterne enes om en fælles forhandlin gsposition ved RRC for at støtte det scenarie, 
hvis frist er tættest på 2012, nemlig 2015  som frist for ophør af den generelle beskyttelse af 
analoge kanaler, som sender uden for EU. 
Kommissionen opfordrer medlem sstaterne til at indtage en fælles position  i RRC-
forhandlingerne, så det sikres at fristen for afslutning af overgangsperioden , dvs. ophør af 
den generelle retlige beskyttelse af analoge kanaler finder sted hurtigst muligt  og så tæt på 
2012, som det kan lade sig gøre. 
                                                 
17 Enhver RRC-specifikation af elementer, som er omfatte t af dette direktiv (f.eks. emissioner uden for 
båndet, spurious-udstråling, modtagespecifikation) bør undgås. 
18 På nogle markeder er der en øget risiko for mangel på frekvenser til digital radio, fordi nogle af de 
frekvenser, som oprindeligt var øremærkede til digital ra dio, allerede er blevet anvendt til at indføre 
andre tjenester (f.eks. mobilapplika tioner, som bruger DMB-standarden). 
19 De nuværende RRC-modaliteter omfatter ku n anvendelsen af T-DAB-standarden. 
20 Denne tekniske gennemgang kunne ske i forbindelse med CEPT’s forberedelser til RRC-06. Den bør 
omfatte både tv- og  radiotjenester. 
 
DA 9   DA 4. KONKLUSION  
Overgangen til digital transmission er i lige så høj grad et politisk som et teknisk spørgsmål. 
Tekniske beslutninger, som træf fes ved RRC-06, kan få væsentlig indflydelse på overgangen 
til digital transmission, og risike rer at begrænse de fremtidige muligheder for regeludstedende 
myndigheder og politiske beslutningstagere set i lyset af udviklingen inden for radio-/tv-
transmission, den tekniske udi vkling og konvergenstendenser. 
Desuden bør der fuldt ud tages hensyn til det europæiske perspektiv. Medlemsstaterne bør 
maksimere deres ”vægt” i forhandlinger ved at  indtage fælles standpunkter og vedtage fælles 
forhandlingsstrategier, hvor  det er muligt, med udgangspunkt i reel enighed om, hvordan 
vigtige politiske prioriteter skal indgå i overvejelserne.  Som følge heraf opfordres 
medlemsstaterne til hurtigst muligt at drøfte de  udestående spørgsmål, som forelægges i denne 
meddelelse, og at samordne deres indsats. 
Kommissionen anmoder om Rådets og Europa-Parlame ntets politiske støtte til at nå de mål, 
der er beskrevet i denne meddelelse.