KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 23.11.1998 
KOM(1998) 679 endelig udg. 
KOMMISSIONENS OPFØLGNINGSRAPPORT 
om de foranstaltninger, der er truffet efter Rådets henstilling om 
decharge for gennemførelsen af det almindelige budget for 1996 
MEDLEMSSTATERNES SVAR 
PÅ BEMÆRKNINGERNE I REVISIONSRETTENS ÅRSBERETNING FOR 
REGNSKABSÅRET 1996 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
Indledning 3 
Kapitel 1 - Egne indtægter 4 
Kapitel 2 - Budgetforvaltning 6 
Kapitel 3 - Markedsordninger - vegetabilske produkter 7 
Kapitel 4 - Markedsordninger - animalske produkter 9 
Kapitel 6 - Det regionale område 11 
Kapitel 7 - Det sociale område 14 
Kapitel 8 - Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
Udviklingssektionen 16 
Kapitel 13 - Samarbejde med udviklingslande og tredjelande (ekskl. landene 
i Central- og Østeuropa) 17 
Kapitel 14 - Foranstaltninger til fordel for landene i Central- og Østeuropa, 
de nye uafhængige stater 20 
Kapitel 15 - Kommissionen 23 
Kapitel 18 - Finansielle instrumenter og bankaktiviteter 25 
Kapitel 19 - 21 Revisionserklæring om aktiviteterne i forbindelse med det 
almindelige budget 27 
Særberetninger 
1- nr. 3/96 om politikken på turistområdet og foranstaltningerne til fremme 
af turismen 29 
2 - nr. 2/97 om Den Europæiske Unions bistand 1992-95 30 
3 - nr. 3/97 om det decentraliserede system til forvaltning af PHARE-programmet 
(1990-95) 35 
4 - nr. 4/97 om revision af visse aspekter af de foranstaltninger, der blev 
gennemført efter Tysklands forening, og som omfattede udbetaling 
af godtgørelser og eksportrestitutioner over EUGFL 36 
5 - nr. 5/97 om forvaltningen af Fællesskabets kornhandel, hvortil der ydes 
eksportrestitutioner, eller som er omfattet af særlige importordninger 
og regionale støtteordninger 37 
6 - nr. 6/97 om TACIS-støtte til Ukraine 38 
A * 
Indledning 
I henhold til artikel 206, stk. 3, i traktaten, er formålet med Kommissionens rapport at 
redegøre for, hvilke foranstaltninger den har truffet til opfølgning af Rådets henstillinger 
af 9. marts 1998.1 forlængelse af denne procedure anbefaler Rådet, at der gives decharge 
til Kommissionen på grundlag af Revisionsrettens årsberetning om regnskabsåret 1996. 
Rapporten tager udgangspunkt i, at det i indledningen til Rådets henstillinger af 9. marts 
1998 understreges, at det skal oplyses, hvad der er blevet gjort på de forskellige områder, 
så det er muligt "at drage konklusioner for fremtiden" og at nå frem til en "forsvarlig 
økonomisk forvaltning, der sikrer, at udgifterne er hensigtsmæssige og berettigede". 
For at imødekomme Rådets ønsker har Kommissionen koncentreret sin indsats omkring 
følgende tre områder: 
styrkelse af evalueringskulturen. Flere evalueringer foretages under projektets 
gennemførelse (før, under og efter). Visse evalueringer gennemføres direkte af 
Kommissionen, hvorimod de på en række områder ofte gennemføres i tæt samarbejde 
med medlemsstaterne; 
indarbejdelse af de foranstaltninger, som træffes i forlængelse af evalueringerne, i 
Agenda 2000. Det er med til at cementere evalueringerne, hvis der i praksis tages hensyn 
til resultaterne. 
- forenkling af de lovgivningsmæssige rammer. Det er i dette perspektiv, at en række 
forenklinger af de komplekse retlige systemer er blevet foreslået, bl.a. på 
strukturfondsområdet. 
Disse få eksempler viser, at Kommissionen er fast besluttet på at forbedre opfølgningen 
og kontrollen af projekterne af hensyn til en bedre forvaltning i overensstemmelse med 
bestemmelserne i SEM 2000. 
Sideløbende med disse bestræbelser på at opnå en bedre forvaltning skal nævnes 
offentliggørelsen af rapporten om ordningen for egne indtægter og hvidbogen om en 
omarbejdelse af finansforordningen, som begge indgår i bestræbelserne på at opnå en 
strammere budgetpolitik, som både medlemsstaterne og Kommissionen onskcr. 
KAPITEL 1 
EGNE INDTÆGTER 
1 Aktiv forædling og suspensionsordningen 
Rådet 
Rådet henstiller, at der i forbindelse med kriterierne for vurdering af de 
økonomiske betingelser for meddelelse af bevillinger til forædlere tages hensyn til 
alle berørte parters interesser. 
Kommissionens svar 
Der er i stort omfang taget hensyn til Rådets henstilling i gældende lovgivning. 
2 Fastlæggelse og efteropkrævning af traditionelle egne indtægter 
Rådet 
opfordrer Kommissionen til at indsætte suspensionsklausuler i 
præferenceaftalerne for det tilfælde, at Fællesskabets finansielle interesser 
skades. 
Kommissionens svar 
Rådet gentager en anmodning, som det tidligere har fremsat og som Kommissionen i 
talrige meddelelser vedrørende præferenceaftaler har besvaret. Desuden tages der i 
programmet for beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser og om 
bedrageribekæmpelsen (1998 -1999), som blev forelagt i maj, bl. a. hensyn til disse 
ønsker inden for told og beskatning. 
3 Egne indtægter beregnet på grundlag af bruttonationalindkomsten (BNI) 
Rådet 
lægger vægt på, at Kommissionen som bebudet afslutter arbejdet i 1998 for alle 
medlemsstaters vedkommende undtagen Finland, Sverige og Østrig, hvor 
arbejdet vil blive afsluttet i 1999. 
Kommissionens svar 
h 
Kommissionen har ved afgørelse nr. 97/619 EF, Euratom fastsat følgende frister for 
medlemsstaternes afslutning af det resterende arbejde med hensyn til BNI-
forbeholdene: 
- 1. oktober 1998 for 12 medlemsstater, 
- 1. oktober 1999 for Finland, Sverige og Østrig. 
Når medlemsstaterne har fremsendt resultaterne af dette arbejde til Kommissionen, vil 
den iværksætte den kontrol og de procedurer, der skal gøre det muligt at hæve de 
pågældende forbehold i overensstemmelse med artikel 10, stk. 8 i Rådets forordning 
(EØF, Euratom) af 29. maj 1989 om ordningen for egne indtægter. 
A 
KAPITEL 2 
BUDGETFORVALTNING 
Overslag over landbrugsudgifterne 
Rådet 
opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at samarbejde for at gøre 
overslagene over landbrugsudgifterne endnu bedre. Det er nemlig vigtigt at sikre, 
at kvaliteten af disse overslag ikke forringes efter den reform af den fælles 
landbrugspolitik, der skal foretages inden for rammerne af Agenda 2000. 
Kommissionens svar 
Kommissionen vil følge denne opfordring op. Budgetmyndigheden og kommissionen 
har siden april 1997 haft en aftale om, at budgettets forventede landbrugsudgifter skal 
revideres inden andenbehandlingen af budgettet (oktober) ved hjælp af en 
ændringsskrivelse. 
2 Forberedelsen af landbrugsbudgettet for 1999 
Rådet 
opfordrer Kommissionen til i 1999 - efter samme procedure som i 1998 - at foreslå 
et landbrugsbudget, hvormed der er taget hensyn til tidligere tiders for høje 
ansættelse. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har ved opstillingen af det foreløbige budgetforslag for 1999 gjort sig 
øgede anstrengelser for at undgå for høje overslag (jf. svaret til punkt 1 nedenfor). 
A 
KAPITEL 3 
MARKEDSORDNINGER - VEGETABILSKE PRODUKTER 
1. Markafgrøder 
Rådet 
ser gerne, at det integrerede system for forvaltning og kontrol iværksættes 
fuldstændigt i 1998. 
Kommissionens svar 
Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (NTCS), der blev indfort med Rådets 
forordning nr. 3508/92 og Kommissionens forordning nr. 3887/92. forventedes at \ ære 
fuldt operationelt fra 1. januar 1997 for de gamle medlemsstater og fra l. januar l°98 
for de nye. 
Etableringen er forløbet stort set tilfredsstillende under hensyn til omfanget af det 
arbejde, som medlemsstaterne skulle udføre, navnlig med hensyn til evalueringen af 
"arealerne". De medlemsstater, der ikke havde matrikler til rådighed, eller hvis 
matrikler ikke var tilstrækkeligt pålidelige, har haft flere vanskeligheder end andre. 
I dag har alle medlemsstaterne med undtagelse af Grækenland og Skotland, der har 
store vanskeligheder, et driftsklart system, selv om systemerne i visse lande kan 
forbedres. Det gælder Finland, Irland og Belgien. De grundlæggende elementer i 
NCTS er på plads, dvs. en edb-database, et alfanumerisk identifikationssystem for 
landbrugsparcellerne, støtteansøgninger og et integreret kontrolsystem, der omfatter 
følgende: 
Administrativ kontrol, især krydskontrol mellem parceller for at undgå dobbelt 
udbetaling af støtte 
kontrol på stedet i form af besøg på bedrifterne eller ved hjælp af teledetektion 
af arealerne. 
For de nye medlemsstater er del klart, at det først kan bedommes, om deres systemer er 
driftsklare efter høsten 1998, fordi de havde tiden indtil 1. januar 1998 til at 
færdigetablere NCTS. 
NCTS's hensigtsmæssighed og effektivitet har desuden berettiget, al det udvides til at 
omfatte nye ordninger (forordning nr. 3072/95) og til bælgfrugter (forordning 
1575/96). Andre ordninger har forbindelse dermed, f. eks. humle, 
landbrugsmiljøforanstaltninger, bomuld og tørret foder. Desuden er 
matrikelordningerne for oliven- og vindyrkningsarealer opbygget på samme måde som 
NCTS's areatdel. 
A 
Der kan opstå fejl i forbindelse med alle systemer, og det betyder naturligvis, at der bør 
foretages forbedringer. Derfor gennemfører afdelingen for regnskabsafslutning kontrol 
i de femten medlemsstater og undersøger, hvorledes NTCS fungerer. 
2. De fælles markedsordninger for råtobak og vin 
Rådet 
anmoder Kommissionen om at tage hensyn til Rettens bemærkninger, når den 
udarbejder sine reformforslag inden for rammerne af Agenda 2000, for at 
forbedre både forvaltningen og kontrollen af disse markedsordninger. 
Kommissionens svar 
1 Tobak 
Kommissionens forslag til reform af den fælles markedsordning blev fremlagt den 
28.1.1998. Der tages i forslagene i stort omfang hensyn til Europa-Parlamentets 
opfattelse, således som den kommer til udtryk i betænkningen, der udarbejdedes den 
18.12.1996. 
2 Vin 
Kommissionen vedtog for nylig et forslag til reform af den fælles markedsordning for 
vin. Dette forslag sammenfatter i en enkelt tekst alle gældende bestemmelser, som 
Rådet har vedtaget vedrørende vin. Forslaget forventes derfor at bidrage betydeligt til 
en bedre forvaltning og til forenkling af den fælles markedsordning. 
Forslaget tilsigter i første række at fremme konkurrenceevnen i Fællesskabets 
vinsektor med henblik på en udvidelse af afsætningen på verdensmarkedet. 
Interventionerne skal delvis afskaffes og delvis omorienteres for at fjerne den kunstige 
markedsføring af produkter, der ikke kan sælges. Kun de interventioner, der kan 
garantere vinens kvalitet, og foranstaltningerne til bevarelse af de andre traditionelle 
markeder end vinmarkederne (vinspiritus, aromatiseret vin og druesaft) opretholdes i 
deres nuværende form. 
Den store nyhed vedrører omstillingsforanstaltningerne med henblik på 
markedstilpasningen og forvaltningen af den nye ordning for plantningsretligheder, der 
skal gøre det muligt at udvide vinproduktionen i de områder, hvor det påviseligt er 
nødvendigt, uden at der sker en produktionsudvidelse, som markedet ikke berettiger. 
For at producenterne kan omfattes af disse ordninger, skal der foretages en 
arealopgørelse (eventuelt baseret på fortegnelsen over vindyrkningsarealer) med 
oplysninger om arealer, vinstoksorter og plantningsrettigheder. Indførelsen af denne 
opgørelse vil forbedre kontrollen. 
A 
KAPITEL 4 
MARKEDSORDNINGER - ANIMALSKE PRODUKTER 
PRÆMIEORDNINGERNE FOR OKSEKØD OG UDVALGTE 
BSE-RELATEREDE FORANSTALTNINGER 
1. Oksekødspræmieordninger 
Rådet 
er enig med Retten i, at der forud for enhver fremtidig reform i denne sektor skal 
foretages en detaljeret analyse af dens indvirkning på landbrugernes indkomster, 
da denne sektor har store konsekvenser for fællesskabsbudgettet. 
Kommissionens svar 
Kommission er enig med Rådet og Revisionsretten om, at det på forhånd skal 
undersøges, hvilke virkninger reformen vil få. Denne analyse skal også om latte en 
status quo-løsning. 
Kommissionens undersøgelse "Situation and Outlook - Beef Sector", der blev 
offentliggjort i maj 1997, viste, at der vil opstå enorme overskud i EU med en klart 
negativ virkning på producenternes indkomster til følge, hvis oksekødpolitikken ikke 
ændres. 
For at løse dette problem foreslår Kommission i Agenda 2000 en integreret 
pakkeløsning. Oksekødssektoren kan ikke undersøges isoleret fra de sektorer, som den 
er nærmest beslægtet med. 
Kommission er derfor i gang med at udarbejde en indkomstanalyse til Agenda 2000-
forslagene, hvorved der tages hensyn til, hvorledes de forskellige landbrugssektorer, 
herunder oksekødsektoren, påvirker hinanden. 
2. Foranstaltninger truffet i forbindelse med BSE-krisen 
Rådet 
lægger vægt på, at det er nødvendigt at fortsætte det snævre samarbejde mellem 
Kommissionen og medlemsstaterne for at sikre en effektiv anvendelse, kontrol og 
evaluering af disse foranstaltninger 
Kommissionens svar 
A 
Kommission er fuldt ud klar over, at medlemsstaterne og den selv fortsat skal arbejde 
tæt sammen for at sikre, at gennemførelsen, kontrollen og evalueringen af de 
foranstaltninger, der er en følge af BSE-krisen, bliver effektive. 
I Kommissionens første toårige BSE-opfølgningsrapport, der blev forelagt Rådet og 
Europa-Parlamentet den 06.05.98, har Kommission detaljeret redegjort for, hvilke 
tiltag Kommission har taget med hensyn til BSE/TSE siden november 1997, herunder 
for udviklingen med hensyn til den regnskabsafslutningsprocedure for BSE-
foranstaltninger, der kun gælder for Det Forenede Kongerige. 
I perioden efter fremlæggelsen af denne rapport besluttede Kommissionens 
tjenestegrene på baggrund af de mangler, der konstateredes med hensyn til 
anvendelsen af "Over Thirty Month"-planen (Reg. No; 716/96), at foreslå at afvise at 
finansiere en del af de udgifter, der var angivet for dyr, som var blevet forarbejdet 
under denne ordning. UK's myndigheder blev ved brev af 26.05.98 underrettet om, at 
man havde til hensigt at indføre korrektioner. UK's myndigheder har nu ret til at 
foreslå en forligsprocedure for de foreslåede korrektioner. Fristen udlober 30 
arbejdsdage efter modtagelsen af den officielle meddelelse. 
Forslaget til korrektioner for ordningens første 15 måneder betyder ikke, at 
Kommissionens tjenester er ophørt med at følge ordningens anvendelse, kontrol rejser 
med dette formål gennemføres normalt, og der fremsættes stadig forslag til 
forbedringer. Der er ligeledes afsat en reserve til finansieringen for perioden efter 
03.08.97. 
Med hensyn til de andre BSE-foranstaltninger som f. eks. præmien for kalve og 
tillægsstøtten (forordning nr. 1357/96 og 2443/96), har regnskabsafslutningsafdelingen 
ladet disse foranstaltninger indgå i kontrolbesøg med henblik på den undersøgelse af 
oksekødspræmierne, der skal afsluttes i 1998. De fleste medlemsstaterne har modtaget 
kontrolbesøg, også de medlemsstater, der vejer tungest med hensyn til udgifter til disse 
foranstaltninger, f. eks. Frankrig, UK og Tyskland. Hvis der opdages alvorlige mangler 
ved gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres af EUGFL, vil der efter en 
undersøgelse blive foreslået finansielle konsekvenser i en ad hoc beslutning i 
overensstemmelse med artikel 5, stk. 2 i forordning nr. 729/70. 
A 10 
KAPITEL 6 
DET REGIONALE OMRÅDE 
1. Budgetmæssige og finansielle oplysninger 
Rådet 
noterer sig, at der er gjort fremskridt i samarbejdet mellem Kommissionen og 
medlemsstaterne om en bedre anvendelse af budgetbevillingerne og udtrykker 
håb om at samarbejdet udbygges for at undgå en stigning i de uafviklede 
restbeløb og koncentration af forpligtelses- og betalingstransaktionerne ved årets 
slutning. Rådet opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke deres 
bestræbelser herpå. 
Kommissionens svar 
Samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne er blevet udvidet betydeligt 
efter indførelsen af « budget network » for strukturfondene. Dette netværk, der består 
af de finansielle korrespondenter i finansministerierne, har især leveret prognoser om 
betalingsanmodninger til Kommission. I øjeblikket er medlemsstaterne i gang med at 
indføje deres prognoser for betalingsanmodninger for 1998-2001 vedrørende den 
løbende programmeringsperiode. 
Stigningstakten for de uindfriede forpligtelser i forbindelse med strukturfondene, 
hvoraf næsten 90% pr. 31.12.1997 stammede fra den løbende programmeringsperiode, 
kan betragtes som normal, fordi der er tale om flerårige aktioner, hvor forpligtelsernes 
indfrielse strækker sig over flere år. Således er stigningstakten for forpligtelserne i 
forbindelse med den nugældende ordning for finansforvaltning (forpligtelser i trancher 
og acontoudbetalinger) generelt hurtigere end stigningstakten for betalingerne. 
Det skal bemærkes, at budgetmyndighedens 1 000 mio. ECU-grænse for 
betalingsbevillingerne på 1997-budgettet har øget de uindfriede forpligtelser ved 
udgangen af 1997. Således har de disponible budgetmidler vist sig utilstrækkelige til at 
imødekomme betalingsanmodningerne. Disse ikke imødekomne anmodninger på 1 200 
mio. ECU kunne først udbetales i 1998. 
Endelig konstateres det, at problemet med koncentrationen af forpligtelses- og 
betalingsbevillinger ved regnskabsårets udgang er mindsket. Andelen af gennemførte 
betalinger er øget fra 48 % i 1994 til 20 % i 1997 og for forpligtelserne fra 60 % til 32 
%. 
2. Afslutning af interventionerne 
Rådet 
henstiller ikke desto mindre til Kommissionen, at den sammen med 
medlemsstaterne fører en mere aktiv programafslutningspolitik, optimerer sin 
A n 
kontrol navnlig på stedet og gør en yderligere indsats for at evaluere 
langtidsvirkningen af de medfinansierede programmer og aktiviteter. Det 
henstiller til Kommissionen, at den i forbindelse med udarbejdelsen af forslag for 
perioden efter 2000 drager lære af de indhøstede erfaringer, fastsætter enklere 
regler og afklarer ansvarsfordelingen mellem de forskellige administrative 
niveauer. Rådet finder især, at overlapningen af mål, programmer og 
programmeringsperioder samt forlængelserne og afslutningsprocedurerne har 
været udtryk for administrativ træghed. 
Kommissionens svar 
Kommission deler Rådets ønske om at afslutte programmerne hurtigst muligt og 
bestræber sig på at gøre dette snarest. 
Trods denne vilje kan det ikke undgås, at man i praksis undertiden stoder på 
problemer, som medfører, at programmerne forlænges. Kommissionens reaktion herpå 
er at fastsætte nogle frister, som gør det muligt at holde forlængelserne inden for 
rimelige grænser. 
Kommission tager i sine forslag til forordning for den periode, der begynder i år 2000, 
fuldt ud hensyn til de forskellige punkter, som Rådet anfører i denne forbindelse. 
I fremtiden integreres evalueringerne på forhånd i udarbejdelsen af programmerne og i 
bestemmelsen af de mål, der skal nås, midtvejs for reprogrammeringerne og 
efterfølgende for at drage fordel af den indvundne erfaring. 
Kommission udfører den kontrol på stedet, som dens menneskelige ressourcer tillader, 
og den søger at gøre denne kontrol så effektiv som muligt. I Kommissionens forslag til 
den nye programmeringsperiode fastlægges Kommissionens og medlemsstaternes 
respektive ansvar for programmernes opfølgning, finansforvaltningen, kontrollen og 
evalueringen klart. 
Allerede i forordning nr. 2064/97 af 15.10.97 om forbedret forvaltning, opfølgning og 
kontrol af programmer, der samfinansieres af strukturfondene, fastsættes det, at 
anmodningerne om slutbetalinger fra medlemsstaterne skal ledsages af en uafhængig 
erklæring om disse anmodningers rigtighed. 
Efter Kommissionens opfattelse vil gennemførelsen af denne forordning, den gradvise 
anvendelse af årsberetningens ordning samt de præciseringer, som de 22 
oplysningsblade om udgifternes støtteberettigelse vil medføre, i fremtiden betydeligt 
forbedre iværksættelsen af afslutningerne. 
Som Kommission anførte i sit svar til Revisionsretten (afsnit 6.38) i årsberetningen for 
1996 har de eventuelle overlapninger mellem programmeringsperioderne ikke på det 
administrative plan i medlemsstaterne medført særlige vanskeligheder. 
A »2 
3. Iværksættelse af foranstaltninger til fordel for virksomheder og navnlig 
SMV 
Rådet 
henstiller til Kommissionen at sørge for, at de tjenester, der tilbydes SMV, 
imødekommer et reelt ønske. Det hilser med tilfredshed, at Kommissionen i 
december 1997 iværksatte en evaluering af indvirkningen af strukturfondene på 
SMV og anmoder om, at resultaterne af denne meddeles Budgetmyndighedens to 
parter. 
Kommissionens svar 
Kommission bekræfter, at den vil oversende budgetmyndighedens to parter 
resultaterne af den tematiske evaluering af strukturfondenes virkning på små og 
mellemstore virksomheder, der blev påbegyndt i december 1997. Den endelige rapport 
forventes godkendt inden udgangen af 1998. 
A ,3 
KAPITEL 7 
DET SOCIALE OMRÅDE 
1. Gennemførelse af budgettet for Den Europæiske Socialfond 
Rådet 
henstiller til Kommissionen, at den fremover forenkler retsgrundlaget for 
strukturforanstaltningerne, således at iværksættelsen af disse kan fremskyndes. 
Kommissionens svar 
Kommission er enig med Revisionsretten om, at de finansielle ordninger, der er 
gældende for forvaltningen af strukturfondene, er komplicerede. Det har den i øvrigt også 
erkendt i sin begrundelse til det forslag til forordning om almindelige bestemmelser om 
strukturfondene, som Kommission godkendte den 18. Marts 1998. Den finder det derfor 
både ønskeligt og muligt at forbedre de nugældende bestemmelser afgørende, og den har 
foreslået en enklere ordning for budgetforpligtelserne samt en ny mekanisme for 
betalingerne baseret på en faktisk og attesteret tilbagebetaling af udgifterne. 
Trods den nugældende ordnings komplicerede karakter nåede den finansielle 
udnyttelsessats for ESF 100% i 1996, og samme udnyttelse blev målt i 1997. 
Kommission vil inden for rammerne af partnerskabet fortsætte sine bestræbelser for at de 
midler, der stilles til rådighed for medlemsstaterne, tilgår de endelige modtagere hurtigst 
muligt, således at forudfmansiering undgås. 
2. Revision af særlige aspekter af Den Europæiske Socialfond 
Rådet 
er enig med Retten i, at det er nødvendigt, at de økonomiske 
interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter involveres i større omfang, 
og at resultatcvalueringen udbygges. Rådet henstiller endvidere til 
Kommissionen, at den også forenkler retsgrundlaget for fællesskabsinitiativer. 
Kommissionens svar 
1 Revisionsrettens bemærkninger om de økonomiske interesseorganisationers 
deltagelse i opfølgningsudvalgene er ikke specifikke for ESF, men vedrører 
strukturfondene som helhed. I forbindelse med mål 3 og 4, hvor ESF er 
hovedansvarlig, er det lykkedes Kommission at få de medlemsstater, der er ansvarlige 
for udnævnelsen af medlemmerne af disse udvalg, til at udpege en tilfredsstillende 
repræsentation af disse partnere. 
A H 
2 En midtvejsevaluering af ESF-programmerne for programmeringsperioden 
1994-1999 er blevet gennemført. Dens resultater kunne anvendes ved 
midtvejsomprogrammeringen i 1997. De erfaringer, der uddrages heraf, og dem, der 
kan uddrages af den endelige evaluering (der forventes afsluttet i første kvartal af 
1999), bliver også af værdi ved præsentationen af den kommende periode for 
partnerskab med de nationale myndigheder, og har ikke blot medført, at ESF-
foranstaltningerne evalueres, men også at der er opstået en "evalueringskultur" i 
medlemsstaterne. 
3 Et af de grundlæggende principper for EU-initiativprogrammerne er oprettelsen 
af tværnationale partnerskaber. Dog forbliver proceduren for udvælgelse af projekter 
national. Under anden udvælgelsesrække af "Employment - ADAPT"-projekter i 1997 
omgik Kommission denne vanskelighed, og bistod de på nationalt plan 
forhåndsudvalgte projektadministratorer med opsøgningen af udenlandske partnere. 
Herved blev det muligt næsten samtidig at foretage en endelig national godkendelse af 
alle partneres projekter. 
(\ 15 
KAPITEL 8 
DEN EUROPÆISKE UDVIKLINGS- OG GARANTIFOND FOR 
LANDBRUGET, 
UDVIKLINGSSEKTIONEN (EUGFL, UDVIKLINGSSEKTIONEN) 
1 Kontrol og evaluering af støtten fra EUGFL, udviklingssektionen 
Rådet 
hilser med tilfredshed, at Kommissionen har afklaret reglerne for 
støtteberettigede udgifter, men henstiller til den at præcisere reglerne om 
erstatning af ikke-støtteberettigede udgifter. Det ser gerne, at Kommissionen og 
medlemsstaterne intensiverer deres fælles bestræbelser for at indføre det 
integrerede system for forvaltning og kontrol. Det henstiller, at der lægges storrc 
vægt på den forudgående vurdering af projekter, og at der foretages flere fysiske 
inspektioner. 
Kommissionens svar 
EUGFL, Udviklingssektionen medfinansierer udgifterne til projekter til iværksættelse 
af de foranstaltninger, der er godkendt i programmeringdokumenterne i 
overensstemmelse med de nærmere regler for beslutninger om godkendelse. 
Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med nærhedsprincippet normalt vælge, 
hvilke projekter de ønsker gennemført og er så ansvarlige for kontrollen af dem. Er der 
tale om ikke-støtteberettigede tiltag, ydes der ikke medfinansiering. 
Medlemsstaterne kan imidlertid angive alle andre støtteberettigede udgifter, der 
opfylder betingelserne for medfinansiering, hvis bl. a. forpligtelserne i henhold til 
programmet opfyldes, og udgiftsangivelsen indsendes inden for de fastsatte frister. Der 
er ikke udtrykkeligt fastsat særlige regler for erstatning af ikke-støtteberettigede 
udgifter, fordi disse regler ikke adskiller sig fra de oprindelige udvælgelsesregler i 
forbindelse med projekterne, som medlemsstaterne udmærket kender. 
Medlemsstaterne har ansvaret for forhåndsevalueringen af projekterne, ligesom det er 
dem, der har hovedansvaret for den fysiske kontrol. 
Kommissionens kontrol har hovedsagelig det formål at sikre, at de kontrolsystemer, 
som medlemsstaterne har indført, fungerer tilfredsstillende. 
A 16 
KAPITEL 13 
SAMARBEJDE MED UDVIKLINGSLANDE OG TREDJELANDE (BORTSET 
FRA LANDENE I CENTRAL- OG ØSTEUROPA) 
1. Budgetgennemførelse 
Rådet 
opfordrer Kommissionen til hvad angår humanitær bistand fortsat at træffe de 
nødvendige foranstaltninger for så vidt muligt at undgå, at der fremføres ikke 
udnyttede betalingsbevillinger. Det glæder sig over, at nødhjælpsreserven ikke er 
blevet brugt i 1997, og håber, at det kan undgås at frigøre betalingsbevillinger fra 
denne reserve i fremtiden ved i højere grad at foretage bevillingsoverførsler fra 
andre budgetposter under udgiftsområde 4 i de finansielle overslag (forbindelser 
med tredjelande).. 
Kommissionens svar 
I overensstemmelse med bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale af 21>.10.14W 
(artikel 15) anmoder Kommissionen kun om, at reserven til nødhjælp overføres, når den 
som følge af begivenheder, der ikke kunne forudses på tidspunktet for budgettets 
udarbejdelse, er nødt til at afholde nogle punktuelle nødhjælpsudgifter, som overskrider 
de beløb, der er opført på budgettet. Den fremsætter først forslag om en overførsel, når 
den har undersøgt mulighederne for en ompostering af midler under udgiftsområde 4. 
I 1997 var der under udgiftsområdet nogle uudnyttede bevillinger, hvorved man undgik 
at trække på reserven, men i 1998 har Kommisisonen allerede i april været nodt til at 
anmode om en bevillingsforhøjelse ved hjælp af et tillægs- og ændringsbudget (T/EB) på 
150 mio. ECU i forpligtelsesbevillinger og 100 mio. ECU i betalingsbevillinger. Da det 
blev klart, at Rådet ikke ville udarbejde et TÆB-forslag inden sommeren, var 
Kommissionen nødt til at fremsætte forslag om, at der blev overført et tilsvarende beløb 
fra nødhjælpsreserven. Denne alternative løsning blev godkendt af budgetmyndighedens 
to parter. 
Endelig skal det bemærkes, at Kommissionen kun undtagelsesvist fremforet-
betalingsbevillinger og udelukkende i overensstemmelse med artikel 7 i 
fi nansforordningen. 
k 17 
Rådet 
deler Rådet Rettens synspunkt, hvorefter den af Kommissionen anvendte 
fremgangsmåde med at fordele den regnskabsmæssige postering af forpligtelser 
for det samlede beløb, som Kommissionen har besluttet at tildele enkeltprojekter, 
på to eller flere regnskabsår, ikke er i overensstemmelse med finansforordningen. 
Rådet anmoder derfor Kommissionen om at foranledige, at hele beløbet til et 
projekt, der er genstand for en finansieringsafgørelse, regnskabsposteres, så snart 
afgørelsen er truffet. Rådet opfordrer ligeledes Kommissionen til mere præcist at 
definere reglerne i forbindelse med den samlede revision af finansforordningen. 
Afholdelsen af fællesskabsudgifter skal være i overensstemmelse med 
principperne i finansforordningen og skal afspejle bevillingernes tilstedeværelse. 
Kommissionens svar 
Det er Kommissionens opfattelse, som den også anførte i sit svar på Revisionsrettens 
bemærkninger i dens årsberetning for regnskabsåret 1996, at den praksis, der folges på 
dette område, overholder finansforordningen, hvis Kommission med sine beslutninger 
sikrer, at der er disponible bevillinger til rådighed, og at denne bestemmelse er anfort i 
de pågældende finansieringaftaler. 
Kommission vil med hensyn hertil foreslå, at der i forbindelse med en samlet revision 
af finansforordningen fastsættes en bedre definition af udgiftsforpligtelser, hvorved der 
tages hensyn til de tre hovedelementer, som enhver udgiftsforpligtelse består af. 
nemlig, den beslutningsmæssige, regnskabsmæssige og retlige forpligtelse. 
Netop i forhold til sidstnævnte (der består af en akt, hvorved institutionen forpligtes 
over for tredjemænd og hvorved dens gæld over for disse opstår) må det betragtes som 
hensigtsmæssigt at indsætte bestemmelser i finansieringsaftalerne. hvorved 
projekternes udførelse gøres afhængig af, at der er bevillinger til rådighed. 
2. Informationsteknologi og forvaltningsinformationssvstemer 
Rådet 
opfordrer Kommissionen til at orientere det om resultaterne af den strategiske 
planlægningsundersøgclse vedrørende informationsstyring for GI) I B og til at 
iværksætte bedre kontrol med udvikling af edb-applikationcr for i fremtiden at 
undgå uheldige forhold som i forbindelse med MIS. 
Kommissionens svar 
Der blev allerede i begyndelsen af 1997 foretaget en slalusanalyse af edh-
applikationerne. Herved blev de vigtigste hovedlinjer lagt last for den teoretisk bedste 
anvendelse af MI S-systemet. 
Der blev på dette grundlag etableret en administrativ struktur og edb-hjælpetjeneste. 
Som følge herafer den meget utilfredsstillende situation blevet delvis afhjulpet. 
A 18 
Der må dog yderligere gøres en stor indsats for at nå op på et tilfredsstillende 
udviklingsniveau for edb-applikationerne. 
3. "Fondo especial de promocién de las exportaciones de Honduras v 
Nicaragua" (FEPEX) 
Rådet 
anmoder Kommissionen om at genoverveje sine forbindelser med BCIE og 
straks tilbagesøge de beløb, som BCIE uretmæssigt har krediteret sine egne 
konti. Rådet noterede sig ligeledes med interesse de foranstaltninger, som 
Kommissionen har truffet for at forbedre tilsynet med anvendelsen og 
overholdelsen af finansieringsaftalen med BCIE. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har analyseret sine forbindelser med BCIE, hvilket har medført, at der i 
juni 1998 blev overført 549 773,09 ECU til Kommissionen. Herudover er man i færd 
med at undersøge de midler, der anvendes til udviklingsformål, og som vil blive frigjort 
i 2010. Denne analyse vil blive afsluttet inden udgangen af år 2000, idet man på det 
tidspunkt vil have overblik over, hvad de resterende midler anvendes til. I mellemtiden 
er BCIE blevet bedt om at skelne mellem dets egne midler og de midler, der stilles til 
rådighed af Fællesskabet. 
4- Foreløbige lån fra et projekt til et andet 
Rådet 
mener ikke, at det bør være nødvendigt at yde foreløbige lån fra et projekt til et 
andet for at sikre, at der er disponible midler, medmindre der er tale om 
ekstraordinære omstændigheder. Derfor anmoder Rådet Kommissionen om at 
prioritere forbedringen af de interne procedurer, således at midlerne til et 
projekt når frem rettidigt. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har i en instruks fastsat, at foreløbige lån kun kan anvendes i 
undtagelsestilfælde, og først efter at de er blevet godkendt. Projekter, der kræver hurtig 
tilførsel af midler, er blevet højere prioriteret. 
A 19 
KAPITEL 14 
FORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR LANDENE I CENTRAL- OG 
ØSTEUROPA, DE NYE UAFHÆNGIGE STATER (TIDL. USSR) OG 
MONGOLIET 
1. Budgetgennemførelse 
Rådet 
opfordrer på ny Kommissionen til at videreføre de foranstaltninger, der tager 
sigte på at forbedre budgetgennemførelsen for programmerne generelt, og mere 
præcist at vurdere størrelsesordenen af ikke indfriede forpligtelser og navnlig at 
begrænse væksten heri. Det anmoder Kommissionen om at overholde 
bestemmelserne i finansforordningen om kontering af forskud og om at sikre et 
bedre tilsyn med renteprovenuet af disse forskud. 
Kommissionens svar 
Kommission fortsætter de interne tiltag, som den har haft løbende siden januar 1997 
med henblik på at nedbringe restancerne i forbindelse med de budgetforpligtelser, der 
endnu ikke er indfriet. Således har nedbringelsen af fristerne for oprettelsen af 
kontrakter efter underskriften af finansieringsaftalerne, de automatiske justeringer af 
tildelingerne til programmerne i overensstemmelse med fremskridtene i deres 
gennemførelse og lukningen af de ældste programmer bidraget til en vis sanering af 
situationen på dette område. 
I øvrigt minder Kommission om, at den i forbindelse med 7. Revision af 
finansforordningen har foreslået, at der indføres en regel om automatisk, fuldstændig 
eller delvis frigørelse af de bevillinger, der er ydet til tiltag, der ikke er gennemført, 
efter at fristen herfor er udløbet (artikel 1, stk. 7 og 36, stk. 2). Kommission mener, at 
vedtagelsen af denne regel også vil bidrage til en bedre forvaltning af lobende 
forpligtelser og til en afvikling af tidligere betalingsbyrder. 
Kommission har altid med hensyn til regnskabsføringen af forskud betragtet de belob, 
der er udbetalt til kontrahenterne, som endelige betalinger. Dette spørgsmål kan 
imidlertid overvejes i forbindelse med den samlede revision af finansforordningen, 
som forventes at munde ud i en tilpasning af afsnit IX vedrørende forvaltningen af 
støtte udadtil. 
Endelig vil de nye bestemmelser i artikel 22, stk. 4a om opfølgningen af renterne fra 
forskuddene, som er foreslået i forbindelse med 7. Revision, efter Kommissionens 
opfattelse være en hensigtsmæssig løsning, der sikrer en fuldstændig gennemsigtig 
forvaltning af disse renter. 
Der er således gjort en betydelig indsats for at sanere Tacis- og Phare-programmernc, 
som har ført til, at forpligtelserne vedrørende programmerne indgås hurtigere og al 
linansieringsaftalernes løbetid overholdes strengt. Sidstnævnte foranstaltning bidrager 
A 20 
D:\Dossiers\Temp\B9807306.DOC Version nr. 2 af 3. nov. 1998 
klart til at forbedre situationen for så vidt angår de udestående forpligtelser, som 
Kommission følger med stor opmærksomhed. Således androg disse forpligtelser for 
Tacis 700 mio. ECU ved udgangen af 1996, men er nu nedbragt til 550 mio. ECU ved 
udgangen af 1997. På samme måde er forpligtelserne for Phare blevet stabiliseret ved 
udgangen af 1997. 
2. Bemærkninger om foranstaltninger i landbrugssektoren i de central- og 
østeuropæiske lande og i de nye uafhængige stater 
Rådet 
anmoder Kommissionen om at forbedre samarbejdet med modtagerlandene, bl.a. 
hvad angår samordning af de nationale strategier med 
fællesskabsprogrammerne, at lette adgangen til kreditter via et snævert 
samarbejde med banksektoren og at prioritere behandlingen af jordreformerne. 
Kommissionens svar 
Med hensyn til Tacis er koordinationen af de nationale strategier og 
Fællesskabsprogrammerne blevet strammet siden 1997 ved, at der er oprettet et fælles 
rådgivende udvalg for Tacis, som medvirker ved udvælgelsen af projekterne. 
Inden for landbrug er spørgsmålet om kreditadgang et af de største problemer i en 
række lande (især i Rusland, Armenien og Georgien). Denne adgang er derfor et af de 
prioriterede interventionsområder via de projekter, der har til formål at forbedre 
situationen på ejendomsmarkedet, som finansieres over flere løbende programmer. 
For de central- og østeuropæiske lande sørger "Special Preparatory Programmes" fol­
den administrative koordination af de nationale strategier og EU's programmer. På de 
praktiske plan er denne koordinering udvidet ved oprettelsen af centrale finansierings-
og koordineringsenheder (se punkt 3 i det følgende). 
På grund af at landbrugets situation er lidet struktureret i mange land (især Ungarn. 
Slovakiet og Tjekkiet), er landbrugernes adgang til kreditter i bankerne fortsat 
vanskelig. Derfor har EU's interventioner til formål i overensstemmelse med de 
prioriteringer, der er fastlagt i de nye retningslinjer for Phare-programmet, at forbedre 
landbrugssektorens situation især administrativt med henblik på indførelse af den 
fælles landbrugspolitik. 
De finansierede projekters vigtigste formål er at forbedre registreringen af arealer og 
matrikler samt projekter, der fremmer landbrugernes bevidsthed om disse spørgsmål 
ved hjælp af oprettelse af særlige fonde til finansiering af landbrugsprojekter (f. Eks. 
Rural Crédit Garanti Fund i Ungarn). 
Rådet 
21 
Rådet understreger PHARE- og TACIS-programmernes betydning, idet 
førstnævnte navnlig er vigtigt med henblik på at forberede disse lande på 
tiltrædelse, og opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til erfaringsgrundlaget 
i evalueringerne med henblik på forbedring af programmerne. 
Kommissionens svar 
Kommission har i de to sidste år igangsat en række evalueringer af EU's interventioner 
for de forskellige lande og sektorer. 
I visse lande har interventionerne haft stor succes, f. eks. i Georgien. 
På trods heraf kræver småbrugene altid en særlig opmærksomhed og er et af de 
prioriterede problemer for Kommission. 
22 
KAPITEL 15 
KOMMISSIONEN 
Tilskud med generelt sigte (afsnit A-3 i Kommissionens budget) 
Rådet 
anmoder Kommissionen, som i vid udstrækning er enig i Rettens henstillinger, 
om at fremskynde den igangværende reform, således at denne ordning kan 
anvendes ensartet i næste regnskabsår. 
Kommissionens svar 
Kommission har videreført sine reformer i retning af en strammere og bedre forvaltning 
og styring af EUs tiltag og af EU's finansielle støtte. 
Kommissionen nedsatte i juli 1997 en arbejdsgruppe til at udarbejde 
minimumsstandarder for ydelse og forvaltning af støtte. Arbejdsgruppen har bekræftet, at 
Kommissionens tjenester arbejder helt efter bogen, og den har udarbejdet en vejledning 
for forvaltningen af den finansielle støtte. Kommission godkendte arbejdsgruppens 
slutrapport (SEK 1191 endelig) den 14 juli 1998 og fremsendte både den og vejledningen 
til budgetmyndigheden til orientering. 
De nye bindende regler gælder fra 1. januar 1999. 
Revisionsrettens konklusioner under punkt 15.1.23 b) og c) er blevet indsat i 
"Retningslinjer for forvaltning af den finansielle støtte". Revisionsrettens henstillinger 
under punkt 15.1.23 a) svarer indholdsmæssigt til budgetmyndighedens retningslinjer for 
finansiel støtte fra afsnit A-30 og A-31 og til Kommissionens praksis. Desuden 
foreskriver de nye regler, at alle ansøgninger om finansiel støtte fra EU i 
overensstemmelse med de gældende instrukser skal vurderes af tjenestemænd fra mindst 
lo forskellige afdelinger i Kommission. 
/t 23 
2. Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
(PublikationskontoretXartikel A-342 i Kommissionens budget og bilag II hertil) 
Rådet 
opfordrer til, at der foretages alle de nødvendige reformer med henblik på at 
forbedre Publikationskontorets drift i overensstemmelse med Rettens 
bemærkninger. 
Kommissionens svar 
Revisionsretten har i sine konklusioner lagt vægt på følgende fire punkter: 
• Reglerne for Publikationskontoret er ikke hensigtsmæssige (punkt 15.2.52) 
Bestyrelsen for Publikationskontoret har allerede udarbejdet et nyt udkast til 
forordning, hvor der tages hensyn til Revisionsrettens bemærkninger. Udkastet 
skal nu gennemgås af de juridiske tjenester, inden Kommissionen kan fremsætte 
det som formelt forslag. 
• Der må fremlægges et driftsregnskab og en fuldstændig balance (point 15.2.53) 
Disse dokumenter nævnes for første gang i årsberetning for 1997 om 
Publikationskontorets forvaltning, der blev forelagt institutionerne i begyndelsen 
af april 1998. 
• Revisionsrettens ønsker, at der i størst muligt omfang alholdes udbud ister i 
forbindelse med kontrakter om produktion af EFT (point 15.2.54) 
Kontrakterne om produktion af EFT er i øjeblikket under fornyelse, og 
institutionernes repræsentanter har fastlagt en procedure for indkaldelse af bud. 
hvortil der knyttes tekniske betingelser, som skal åbne markedet for yderligere 
eventuelle tilbudsgivere, samtidig med at der kræves tilstrækkelig erfaring til en 
produktion af denne størrelse. 
• Det er afgørende at skelne klarere mellem publikationer, der henhører under 
Fællesskabets informationspolitik, og dem, for hvilke der hør gælde en mere 
effektiv forretningspolitik. og hvor det kan være af interesse at begrænse den 
gratis uddeling og udvikle en effektivere forretningsstrategi, (point 15.2.55) 
Publikationskontoret gør de publicerende institutioner opmærksom på, at det er 
vigtigt at føre en sund og sammenhængende politik på dette område og således 
arbejde i retning af det, som Revisionsretten ønsker. 
Publikationskontoret har allerede fulgt de fleste henstillinger fra Revisionsretten op og 
ved igangværende tiltag taget hensyn til de øvrige. 
A 2 24 
KAPITEL 18 
FINANSIELLE INSTRUMENTER OG BANKAKTIVITETER ' 
1. Revision af interventioner i form af lån med rentegodtgørelse i de 
jordskælvsramte områder i Italien 
Rådet 
forstår, når det kun ser på aspekterne vedrørende decharge for budgettet, 
vanskelighederne i forbindelse med iværksættelsen af denne type foranstaltninger 
på grund af de forhold, som den foregår under, og opfordrer Kommissionen til på 
grundlag af erfaringerne at samordne sine fremtidige foranstaltninger bedre med 
de lokale myndigheder. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har taget Rådets bemærkninger til efterretning og vil soge no je at 
koordinere sine tiltag med de lokale myndigheders. 
2. Den Europæiske Investeringsfond 
Rådet 
er bekymret over, at dette problem, som er blevet rejst flere gange, stadig gor sig 
gældende, og opfordrer de berørte parter til at fortsætte deres bestræbelser på at 
finde en passende løsning, som kan bygge på bestemmelserne i artikel 248 i 
Amsterdam-traktaten, samtidig med at fondens juridiske status respekteres. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har altid arbejdet for under hensyn til de enkelte implicerede 
institutioners og organers kompetence at få Revisionsrettens kontrolret overholdt. Den 
beklager derfor, at Den Europæiske Investeringsfond og Revisionsretten hidtil ikke har 
kunnet nå til en tilfredsstillende aftale om betingelserne for Rettens kontrol. 
Kommissæren med ansvar for budgettet har for at tilnærme synspunkterne hinanden og 
skabe grundlag for el praktisk samarbejde taget initiativ til at samle formanden Tor 
fondens finansieringsudvalg og de ansvarlige medlemmer af Retten til et mode den 5. 
maj 1998. Det blev bl.a. besluttet, at Revisionsretten skulle have forelagt en række 
supplerende dokumenter vedrørende EIF. Kommissionen påtog sig at gore dette, hvilkel 
allerede skete den 7. maj 1998. Denne åbning og udveksling blev fortsat den 25. maj 
1998 med et indledende møde om arbejdsmetoderne mellem fondene, det private 
revisionsfirma (KPMG) og Revisionsretten. 
I overensstemmelse med traktatens bestemmelser vedrører dechar­
gen udelukkende gennemførelsen af fællesskabsbudgettet. Dechargen 
vedrører altså ikke lånoptagelses- og långivningstransaktionerne, 
medmindre der indgår elementer, der har med gennemførelsen af 
budgettet at gøre. 
å 25 
Kommissionen vil fortsat så vidt muligt være Revisionsretten behjælpelig med at fa 
adgang til de oplysninger, som den har brug for til udførelsen af sit arbejde. 
A 26 
KAPITEL 19-21 
REVISIONSERKLÆRING OM AKTIVITETERNE I FORBINDELSE MED 
DET ALMINDELIGE BUDGET 
1 Budgetgennemførelse 
Rådet 
er især betænkeligt ved problemet med de "latente forpligtelser" og gentager sin 
anmodning om, at Kommissionen nøje følger dette aspekt af gennemførelsen af 
institutionens forpligtelser. 
Kommissionens svar 
Kommissionen fortsætter med at gøre sine tjenester bevidste om problematikken i 
forbindelse med "latente forpligtelser". Således underrettes de betalingsanvisende 
tjenester regelmæssigt om udviklingen i den samlede situation på dette område og 
opfordres til fortsat at undersøge de åbne forpligtelser, så ikke berettigede saldi kan 
frigøres. 
Kommissionen minder også om, at den som led i 7. Revision af finansforordningen har 
foreslået, at der indføres en regel om hel eller delvis automatisk frigørelse af 
bevillinger til tiltag, der ikke er gennemført, efter udløbet af bevillingernes 
udnyttelsesfrist (artikel 1, stk. 7 og 36, stk. 2). 
Kommissionen mener, at vedtagelsen af denne regel vil bidrage til en bedre forvaltning 
af de løbende forpligtelser og til, at tidligere indgåede forpligtelser afsluttes 
regnskabsmæssigt. 
2 EUGFL «Garantisektionen» 
Rådet 
anmoder dog Kommissionen om at sørge for, at den eksterne kontrol med de 
udbetalende organer er effektiv og troværdig. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har ved godkendelsen af fremgangsmåden for revision lagt stor vægt på 
kvaliteten af den eksterne revision af udbetalingsorganerne. Således har to 
tjenestemænd gennemgået hver enkelt af de 92 eksterne revisionsrapporter for 
regnskabsafslutningerne for 1996 og 1997. 
Alle medlemsstaterne blev besøgt mellem forelæggelsen af regnskaberne og 
regnskabsafslutningen. Herunder blev de eksterne revisorers arbejde gennemgået 
detaljeret for at sikre, at det både kvantitativt og kvalitativt var tilfredsstillende, og at 
27 
det lagde grunden til en godkendelse. Hvis arbejdet var utilfredsstillende, krævede 
Kommissionen, at yderligere arbejde blev udført. Udbetalingsorganernes regnskaber 
blev ikke afsluttet, før der var modtaget en gyldig godkendelse og en acceptabel 
revisionsrapport. 
Desuden har Kommissionen udarbejdet retningslinjer til hjælp for de eksterne revisorer 
og for at få indført en fælles standard og fremgangsmåde. Der blev i juli 1997 udgivet 
retningslinjer for revisionen af debitorer, lagre og sikkerhedsstillelser. I juli 1998 blev 
der udgivet nye retningslinjer for revisionen af bemyndigede organer, kontroller på 
stedet, statistisk udvælgelse og fejlevaluering, samt en revideret udgave af 
retningslinjerne for revision af debitorer og lagre. Der blev i 1997 og 1998 oprettet 
ekspertgrupper med repræsentanter fra godkendelsesorganerne med henblik på at 
drøfte disse retningslinjer og andre relevante spørgsmål. 
Er det godtgjort, at godkendelsesorganerne ikke er tilstrækkeligt kvalificerede eller 
uafhængige, kræver Kommissionen, at der vælges en andet godkendelsesorgan. Dette 
er dog hidtil ikke sket. 
3 - Strukturfondene 
Rådet 
anmoder Kommissionen om at fortsætte den indsats, som den har indledt inden 
for SEM 2000-initiativct og sørge for, at medlemsstaterne effektivt og hurtigt 
iværksætter forordning nr. 2064/97 af 15. oktober 1997 om forbedringer i 
forvaltningen af og kontrollen med strukturfondene, at foreslå losninger på de 
øvrige problemer senest ved genbehandlingen af forordningerne for næste 
programperiode, idet der lægges vægt på at forenkle reglerne, skærpe kontrollen, 
især på stedet (art. 24 regi. 4253/88), og endelig på at koncentrere 
fællesskabsstøtten om konkret identificerbare foranstaltninger. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har forpligtet sig til at videreføre SEM 2000-initiativet. 
Kommissionen lægger stor vægt på, at forordning nr. 2064/97 gennem lores 
fuldstændig og effektivt i medlemsstaterne. Dens forslag til regler for den nye 
programmeringsperiode belyder en væsentlig forbedring af finanskontrollen og de 
finansielle korrektioner. 
SÆRBERETNINGER 
1 Særberetning nr. 3/96 om politikken på turistområdet og 
foranstaltningerne til fremme af turismen 
Rådet 
A 28 
ønsker, at Kommissionen indfører en ordning med pålidelig forvaltning af 
bevillingerne, idet der skal lægges særlig vægt på at kontrollere, at udgifterne er 
støtteberettigede, på at bedømme projekterne og på at koordinere dem med andre 
foranstaltninger, der finansieres over strukturfondene. 
Kommissionens svar 
Der er opnået betydelige forbedringer siden Revisionsrettens særberetning 3/96 med 
hensyn til kontrolstrukturer og -procedurer for kontrol og evaluering af de direkte tiltag 
inden for turisme. 
Koordinationen mellem tjenesterne er også blevet forstærket, og der er i den 
sammenhæng blevet lagt vægt på at få et bedre samarbejde i gang om turistprojekter 
med de generaldirektorater, der har ansvaret for strukturfondene. 
Kommissionen forelagde i juli sin endelige rapport om sin revision af afsluttede 
turisttiltag for Revisionsretten og Europa-Parlamentet. 
2 Særberetning nr. 2/97 om Den Europæiske Unions bistand 1992-1995 
Rådet 
lægger særlig stor vægt på følgende aspekter, som fremhæves i Revisionsrettens 
beretning, og vil se på dem bl.a. i lyset af den i foregående afsnit nævnte 
evaluering: 
Større sammenhæng mellem foranstaltningerne 
Retten anbefaler, at der skabes større sammenhæng mellem de foranstaltninger, 
der træffes på grundlag af forskellige relevante forordninger, således at den 
operationelle effektivitet styrkes. I den forbindelse noterer Rådet sig Rettens 
anbefalinger vedrørende et dokument med den generelle politik. 
Kommissionens svar 
Det er Kommissionens opfattelse, at med hensyn til udarbejdelsen af et generelt 
politisk dokument med henblik på at definere retningslinjerne og principperne for den 
humanitære indsats er dels Rådets vedtagelse den 20. Juni 1996 af forordning 1257/96 
om humanitær bistand og dels Kommissionens meddelelse om forbindelsen mellem 
humanitær bistand, rehabilitering og udvikling det, der skulle til for at udfylde det 
tomrum, som Revisionsretten har gjort opmærksom på, ligesom der er skabt klare 
retlige rammer. 
I Rådets forordning defineres klart bistandens mål, de principper, der skal gælde for 
den humanitære bistand, hvilke tiltag der kan finansieres og hvilke kriterier, der skal 
gælde for ONG'er. I forordningen fastlægges ligeledes, på hvilket grundlag 
A 29 
samarbejdet og koordineringen med medlemsstaterne, de internationale organisationer 
og donatortredjelandene skal etableres. 
Kommissionen finder ligeledes, at den politiske linje, der følges af Det Europæiske 
Fællesskab, er klart defineret og især godt efterlevet i Kommissionens beslutninger om 
oprettelse af Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand, i de fastlagte 
procedurer og i den nye partnerskabsrammekontrakt, som Kommissionen selv har 
godkendt, og som både omfatter juridiske, administrative og politiske bestemmelser. 
Siden offentliggørelsen af Revisionsrettens beretning har Kommissionen ligeledes til sin 
rådighed haft et «Strategy Paper» (årligt arbejdsdokument), der beskriver de 
retningslinjer, der gælder for Kommissionen på det humanitære område. 
Endelig beklager Kommissionen, at Amsterdam-traktaten hverken indeholder en 
omtale af eller en specifik bestemmelse om humanitær bistand. 
Samordning af EU's politikker og foranstaltninger 
Selv om dette spørgsmål er kædet sammen med spørgsmålet i det foregående 
afsnit, er Rådet overbevist om, at samordningen af politikker og foranstaltninger 
bør forbedres yderligere, og navnlig at bistand, rehabilitering og langsigtet 
udvikling bør kædes sammen. Det vil følge Kommissionens indsats på området 
meget omhyggeligt, og det vil på samlingen i november 1997 tage en yderligere 
drøftelse med henblik på at udarbejde detaljerede retningslinjer for en styrkelse 
af sammenkædningen af bistand, rehabilitering og udvikling, jf. den relevante 
rådskonklusion af 28. maj 1996. 
Kommissionens svar 
Trods de allerede gennemførte betydelige forbedringer for så vidt angår samarbejdet 
mellem tjenesterne deler Kommissionen Rådets vurdering, at den politiske 
koordination må forbedres, for at Kommissionens interventioner kan rationaliseres. 
Kommissionen har med det formål at skabe synergi mellem tjenesterne vedtaget 
meddelelsen af 30. april 1996 om forbindelsen mellem nødhjælp, rehabilitering og 
udvikling. Iværksættelsen af principperne i denne meddelelse er fortsat en af 
Kommissionens vigtigste prioriteringer. 
Kommissionen har med henblik herpå allerede oprettet forskellige tværtjenestelige 
Task Forces og/eller koordinationsmekanismer, hvis arbejde er mundet ud i enten 
rammer for samlede tiltag, der integrerer alle facetterne af bistanden til tredjelande (f. 
eks. Afghanistan, Guatemala, Bosnien-Hercegovina), eller i, at ECHO har trukket sig 
ud og er blevet afløst af de tjenester i Kommissionens, der har ansvaret for 
rehabilitering og/eller udvikling (f. eks. Liberia, Haiti). 
A 30 
Samordning og samarbejde mellem de forskellige aktører inden for 
humanitær bistand 
Rådet erkender behovet for bedre samordning og samarbejde inden for 
Kommissionen samt mellem Kommissionen, medlemsstaterne, FN og andre 
relevante internationale organisationer, jf. artikel 10 i grundforordningen, og, 
hver gang det er muligt, modtagerlandene, samt for styrkelse af samarbejdet med 
ikke-statslige organisationer. Rådet noterer sig navnlig forslaget om, at der 
anvendes globale planer til at forbedre samordning og komplementaritet, samt at 
der generelt er behov for en yderligere samordning af donatorprocedurerne med 
henblik på at opnå større effektivitet og nyttevirkning af den humanitære 
bistand. 
Hvad angår samordning og samarbejde mellem Kommissionen og 
medlemsstaterne fremhæver Rådet Udvalget for Humanitær Bistand, som er 
nedsat i henhold til grundforordningen, og ser med tilfredshed på dette udvalgs 
første drøftelser om forbindelserne med FN og andre internationale 
organisationer. 
Kommissionens svar 
Med hensyn til komplementariteten og koordinationen mellem Unionens og 
medlemsstaternes bistand har Kommissionen taget talrige koordinationstiltag og iværksat 
fælles aktioner, også på stedet, bl.a. i form af gensidig udveksling af oplysninger mellem 
hovedkvarterer og delegationer eller ambassader, og især er 14-punktstelexen 
systematisk blevet afsendt til DHA i Geneve, ligesom der er oprettet en database, der 
dækker omkring 3/4 af medlemsstaternes interventioner. Desuden afholdes der 
systematisk samråd med medlemsstaternes repræsentanter på stedet under aktionerne, 
og de task-forces, der arbejder på stedet, samarbejder i størst muligt omfang med de 
involverede medlemsstater og øvrige deltagere i den humanitære bistand. 
I maj 1998 arrangerede Kommissionen det første besøg, som Udvalget for Humanitær 
Bistand aflagde i Bosnien-Hercegovina. Mellem 12. og 17. Maj 1998 fik repræsentanter 
fra alle medlemsstaterne (bortset fra en) dermed lejlighed til at besøge talrige humanitære 
projekter, der finansieres af EU, og at møde repræsentanter fra de lokale myndigheder og 
andre involverede i den humanitære bistand. 
På grund af den succes, som denne fælles rejse har haft, vil Kommissionen foreslå, at 
den gentages i fremtiden. 
Revision af rammekontrakten for partnerskab 
Rådet noterer sig, at Revisionsretten anbefaler, at man varierer 
rammekontrakternc for partnerskab alt efter de forskellige typer af partnere og 
foranstaltninger med henblik på at afspejle ECHO's og dets partneres respektive 
roller og gensidige forpligtelser, samt at Kommissionen agter at drøfte 
spørgsmålet yderligere. For at lette en effektiv projektidentifikation, 
A » 
-forberedelse, -gennemførelse og -overvågning, bør en rammekontrakt for 
partnerskab opstille klare målsætninger og kriterier, som er afpasset omskiftelige 
forhold på stedet, og fremme samarbejdet med lokale partnere. I denne 
henseende noterer Rådet sig Revisionsrettens bemærkninger om kontrol og 
overvågning af de globale bistandsprogrammer og om behovet for at styrke en 
effektiv kontrol af midler og resultater af foranstaltninger samtidig med, at der er 
mulighed for operationel fleksibilitet. 
Kommissionens svar 
Revisionen af partnerskabsrammekontrakten er foretaget i samråd med de ECHO-
partnere på det humanitære område, der har deltaget i arbejdet i den uformelle gruppe, 
hvori FN's humanitære organisationer og Røde Kors "familien" deltog som 
observatører. 
Kommissionen vedtog den nye tekst den 13. marts, og den trådte i kraft den 1. oktober. 
For at kunne imødekomme de ønsker, som Revisionsretten og Rådet har givet udtryk 
for, om at variere kontrakten efter typen af partner, er kommissæren med ansvar for 
humanitær bistand blevet bemyndiget til at ændre teksten med henblik på at tage 
hensyn til de særlige forhold omkring og arten af visse internationale humanitære 
bistandsorganisationers mandat (FN's organer og Røde Kors familien) og eventuelt til 
resultaterne af forhandlingerne mellem Kommissionen og FN om finansieringen. 
Den nye partnerskabsrammekontrakt, der lægger op til større enkelhed og smidighed, 
indeholder bestemmelser om passende kontrol, og gør det derved muligt at 
imødekomme Rådets ønsker om en optimalisering af den humanitære bistand. Desuden 
fastsættes det udtrykkeligt i artikel 11, at der kan samarbejdes med lokale partnere. 
Den humanitære bistands synlighed 
Rådet gentager, at det er vigtigt at fremhæve den humanitære bistands 
fællesskabskarakter og at opretholde offentlig støtte, idet det samtidig noterer sig 
Revisionsrettens bemærkninger om en synlig politik og understreger, at 
spørgsmålet skal afvejes og undersøges yderligere. 
Kommissionens svar : 
Kommissionen gør opmærksom på, at behovet for gennemsigtighed for Fællesskabets 
humanitære tiltag var baggrunden for oprettelsen af ECHO. Som Retten har forslået, 
har Kommissionen differentieret sine bestræbelser på al opnå denne gennemsigtighed, 
og søger i størst muligt omfang herved at anvende andre metoder end de traditionelle 
til at skille sig ud fra de andre partnere og donatorer. 
Budgetprocedurer 
Rådet noterer sig Revisionsrettens bemærkning og Kommissionens svar 
vedrørende de budgetprocedurer, der gælder for finansiering af humanitær 
32 
bistand, frigørelse af budgetreserven og fremførsler fra et år til det næste. Dette 
spørgsmål bør drøftes nærmere. 
Kommissionens svar : 
Kommissionen kan med hensyn hertil kun gentage sin opfattelse, at de nugældende 
mekanismer for mobilisering af reserven til nødhjælp ikke er hensigtsmæssige. 
Kommissionen håber dog, at der ved et trepartsmøde i forbindelse med forlængelsen af 
aftalen mellem institutionerne kan findes en løsning. 
Tilrettelæggelse af og procedurer for evaluering af humanitære 
foranstaltninger 
Idet Rådet erkender de humanitære foranstaltningers særlige natur, noterer det 
sig Revisionsrettens forslag om, at enheden til evaluering af humanitær, 
rehabiliterings- og udviklingsbistand placeres uden for de operationelle tjenester, 
så dens uafhængighed sikres, samt behovet for passende feedback-mekanismer, 
som er baseret på de opnåede resultater. 
Kommissionens svar : 
Kontoret for Humanitær Nødhjælp er opbygget således, at evalueringerne udarbejdes 
af en afdeling, der ikke har ansvaret for aktionerne. 
Desuden foretages de af uafhængige eksperter, der udvælges ved en procedure 
(indkaldelse af tilbud), der er i overensstemmelse med de tjenestelige regler for 
offentlige udbud. 
Personale 
Rådet anerkender, at det er Kommissionens ansvar at allokere personale, men 
har også noteret sig Revisionsrettens erklæring om, at ECHO ikke har 
tilstrækkeligt personale, når arten af dets arbejde og behovet for en stærkere 
feltovervågning tages i betragtning. 
Kommissionens svar 
Pr. 31. december 1995 rådede ECHO over 71 faste stillinger og 12 midlertidige 
stillinger. I 1997 var det samlede antal steget til 107 stillinger, hvoraf de 10 var 
midlertidige. ECHO's personale er, som det ganske rigtigt bemærkes af 
Revisionsretten, steget i tidens løb. 
Men som det bemærkes af Rådet, så kræver indførelsen af nye procedurer 
(komitologien), kravene til feltovervågningen, den øgede koordinering og opfølgning 
og det større analysebehov et større personale. 
33 
3 - Særberetning nr. 3/97 om det decentraliserede system til forvaltning af PH ARE-
programmet (1990-1995) 
Rådet 
opfordrer Kommissionen til at målrette aktionsområdet bedre og til at fastsætte 
opgaverne på en klarere måde. Mandaterne bør snarere tage sigte på at forbedre 
effektiviteten. Det synes nødvendigt at styrke forvaltningskontorerne i PHARE-
landene. Der skal sikres konkret opfølgning af aktionerne. 
Kommissionens svar 
Kommissionen er begyndt at rationalisere forvaltningsstrukturerne for Phare -
programmet, så de bliver i overensstemmelse med dets nye retningslinjer. 
Forvaltningsafdelingerne skal gradvis afskaffes, og medio 1998 er 62 afdelinger blevet 
integreret i de pågældende landes offentlige administrationer. 
De skal erstattes af et mindre antal implementeringsorganer i hvert land (Central 
Financing and Coordinating Units - CFCUs), der skal videreføre implementeringen af 
tiltagene i samme sektor efter indsættelse. De pågældende organer er allerede 
arbejdsklare i 5 lande (de tre baltiske lande, Slovakiet og Slovenien) og vil være det i 
alle de øvrige lande senest i første kvartal af 1999. 
Kommissionen har således taget den kritik, som Revisionsretten udtrykte i sin 
særberetning nr. 3/97 til efterretning ved at forbedre opfølgningen af Phare-
programmet på stedet og forberede grundlaget til en decentral iværksættelse. 
4 - Særberetning nr. 4/97 om revision af visse aspekter af de foranstaltninger, der 
blev gennemført efter Tysklands forening, og som omfattede udbetaling af 
godtgørelser og eksportrestitutioner over EUGFL. 
Rådet 
er enigt i, at støtteordninger med forskellige målsætninger ikke er uforenelige, 
men beder Kommissionen foretage en indgående undersøgelse af virkningerne af 
de mange former for støtte. Det er enigt med Kommissionen i, at det i praksis vil 
være uhensigtsmæssigt at afpasse eksportrestitutionerne efter de eksporterede 
produkters kvalitet. Det opfordrer Kommissionen til at fortsætte med at 
tilbagesøge beløb, der er uretmæssigt udbetalt som følge af de for store angivelser, 
der er konstateret ved kontrol. 
Kommissionens svar 
Kommissionen finder, at spørgsmålet om akkumulering af tilskud allerede har været 
grundigt behandlet i Kommissionens svar på Revisionsrettens særberetning om 
genforeningen. Det er Kommissionens opfattelse, at del ikke ville være korrekt al 
bruge fiere ressourcer på at sætte yderligere undersøgelser i gang af virkningen af 
støtte, der er ydet til specielle formål i løbet af en kort periode i 90'ernes begyndelse. 
A 34 
Rådet 
opfordrer Kommissionen til at fortsætte med at tilbagesøge beløb, der er 
uretmæssigt udbetalt som følge af de for store angivelser, der er konstateret ved 
kontrol. 
Kommissionen har inden for regnskabsafslutningsproceduren tilbagesøgt 6.9 mio. DM, 
som vil være fuldtud tilbagebetalt senest ved udgangen af 1998. 
5 - Særberetning nr. 5/97 om forvaltningen af Fællesskabets kornhandel, hvortil 
der ydes eksportrestitutioner, eller som er omfattet af særlige importordninger og 
regionale støtteordninger 
Rådet 
Rådet fremhæver nødvendigheden af en konstant forbedring af 
kontrolsystemerne under overholdelse af princippet om frie varebevægelser. Det 
anbefaler især at øge kvaliteten af den fysiske kontrol med korn, der eksporteres. 
Det opfordrer medlemsstaterne til at foretage en kritisk gennemgang af deres 
respektive kontrolordninger. Det anmoder Kommissionen om at påtage sig en 
mere aktiv rolle med hensyn til at koordinere kontrollen af multinationale 
virksomheder som omhandlet i forordning (EØF) nr. 4045/89, især når der er tale 
om virksomheder, som ligger i tredjelande. Det foreslår den at undersoge 
muligheden for at indsætte svigbekæmpclscsklausulcr i fremtidige handelsaftaler 
med tredjelande. Det ønsker en klar, hensigtsmæssig og ensartet anvendelse af 
procedurerne for anvendelse af kreditnotaer i forbindelse med restitutioner. Det 
forventer, at Kommissionen rationaliserer forvaltningen af 
eksportrestitutionsordningen for korn. Det ønsker, at Kommissionens 
tjenestegrene regelmæssigt informerer det om resultatet af tilbagesøgningen af 
uretmæssigt udbetalte beløb. 
Kommissionens svar 
Kommissionen erkender, at det er vigtigt at kontrollere multinationale selskaber og har 
gennemført to særundersøgelser af denne type virksomheder. Det er nu 
medlemsstaterne, der skal fortsætte kontrollen, men Kommissionen vil vedblive med at 
deltage, hvis det skønnes nødvendigt. 
I forbindelse med kodificeringen af de horisontale regler for eksportrestitutionerne er 
der foreslået mere præcise og bindende bestemmelser, således al toldmyndighederne 
kan kontrollere de produkter, der erklæres som værende eksporteret med udbetaling al 
restitution. Der skal især indføres særlige bestemmelser for stedet, tidspunktet og 
indholdet af ekportangivelsen. 
Ft andet grundlæggende spørgsmål, der drøftes i samme forbindelse, er, hvad der forer 
til, at retten til restitution opstår. Samtlige bestemmelser herom, som findes i del 
A 35 
forslag, der er til behandling i ekspertgruppen under udvalget for handelsmekanismer, 
vil gøre det muligt lettere at afgøre, hvorledes de kreditnotaer, der konstateres i 
eksportvirksomhedernes regnskaber, skal behandles. 
De igangværende opkrævninger indgår de i de meddelelser, der omhandles i artikel 3 
og 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 595/91. 
6 - Særberetning nr. 6/97 om TACIS-støtte til Ukraine 
Rådet 
opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger, som kan sikre en mere 
effektiv gennemførelse af programmerne ved hjælp af en klar definition af de 
involveredes roller og en bedre koordinering. Tilsynet med og evalueringen af 
projekterne skal tilpasses målsætningerne og resultaterne. Rådet er også enigt 
med Retten i, at Kommissionen bør rokere om på sit personale i retning af 
delegationen. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har gjort fremskridt med hensyn til forvaltningen af Tacis-programmet: 
• Der blev igangsat et rekordstort antal kontrakter i 1997, og for første gang kunne 
forsinkelserne siden programmets start derfor indhentes fra 700 mio. ECU ved 
udgangen af 1996 til 550 mio. ECU ultimo 1997. 
• Styrkelsen af Kommissionens delegationer begyndte med, at deres forvaltnings- og 
kontrolmuligheder udvidedes ved indsættelsen af eksterne eksperter. Herved 
nedsættes antallet af forskellige involverede i programmernes forvaltning, som 
påpeget af Revisionsretten. Som led i den samlede rokering af Kommissionens 
vedtægtsansatte personale til fordel for delegationerne har delegationen i Kiev fået 
tildelt en stilling i kategori A. 
Evalueringsrapporten om Tacis, der blev oversendt til Parlamentet i 1997, viser en vis 
forbedring i programforvaltningen, og den samlede vurdering af virkningerne af Fll's 
interventioner under de særligt vanskelige politiske forhold i området er positiv. 
Kommissionen har allerede som led i sine politiske prioriteringer taget skridt til en 
koncentration omkring større projekter. 
• Beslutningen om at medfinansiere Tehernobyl-programmet, der koordineres al 
BERD, vil gøre det muligt at koncentrere indtil 100 mio. ECU om et vigtigt 
projekt. 
• Projekternes gennemsnitsstørrelse øges. F. eks. gennemføres programmet for 
nuklear sikkerhed i Ukraine med 40% færre kontrakter end i 1996. 
Den løbende Tacis-forordning kræver imidlertid begrænsninger, især med hensyn til 
finansieringen af investeringer. Kommissionen vil derfor inden udgangen af 1998 
A 36 
foreslå nye bestemmelser for Tacis. I dette forslag skal der tages hensyn til følgende 
løsninger, der foreslås i Agenda 2000: 
• De tiltag, der finansieres af Tacis, skal i højere grad knyttes til de politiske 
prioriteringer, der er fastlagt i partnerskabs- og samarbejdsaftalerne, og skal være 
mindre « demand-driven ». 
• Fiansieringen af Tacis skal være katalysator for mobiliseringen af betydelige 
investeringer i SMV og infrastrukturer. 
A" 
EUROPA-KOMMISSIONEN 
MEDLEMSSTATERNES SVAR 
PÅ BEMÆRKNINGERNE I REVISIONSRETTENS ÅRSBERETNING 1 OR 
REGNSKABSÅRET 1996 
9.5.1998 
A 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
Indledning s. 1 O 
Tyskland s. 6 
Belgien s. 12 
Danmark s. 25 
Spanien s. 27 
Finland s. 55 
Frankrig s. 58 
Grækenland , s. 75 
Irland s. 98 
Italien s. 107 
Nederlandene s. 118 
Portugal s. 134 
Del Forenede Kongerige s. 146 
Sverige s. 161) 
h C*-
INDLEDNING 
Det Europæiske Råd i Dublin i december 1996 opfordrede medlemsstaterne til at 
fremkomme med deres svar på bemærkningerne i Revisionsrettens årsberetning. 
Nærværende dokument har således til formål at samle svarene i tilknytning til 
årsberetningen for regnskabsåret 1996 (EFT C348 / 18. november 1997) for følgende 
lande: 
- Tyskland 
- Belgien 
- Danmark 
- Spanien 
- Finland 
- Frankrig 
- Grækenland 
- Irland 
- Italien 
- Nederlandene 
- Portugal 
- Det Forenede Kongerige 
- Sverige 
Østrig og Luxembourg er ikke direkte berørt. 
/.*> 
ANALYSE AF MEDLEMSSTATERNES SVAR 
PÅ BEMÆRKNINGERNE I 
REVISIONSRETTENS ÅRSBERETNING FOR 1996 
1. To tredjedele af Revisionsrettens årsberetning vedrører de politikker, Kommissionen 
gennemfører i partnerskab med medlemsstaterne. Årsberetningen omhandler både 
inddrivelsen af egne indtægter og udgifterne i forbindelse med HUGLF, 
Garantisektionen, og strukturfondene. Revisionsrettens vigtigste klagepunkt over for 
medlemsstaterne er, at de ikke i tilstrækkelig grad overholder fællesskabsretten, 
hvilket bia. giver sig udslag i alvorlige mangler i forbindelse med indforeisen af 
forvaltnings- og kontrolsystemerne. 
2. Kommissionen har ligesom for regnskabsåret 1995 videresendt disse bemærkninger 
til de tretten berørte medlemsstater1, så de kan svare på dem og dermed bidrage til 
Kommissionens opfølgningsrapport, der under decharge-proceduren vil blive 
fremlagt for budgetmyndigheden i september 1998. 
3. Alle medlemsstaterne har fulgt opfordringen til at indsende et bidrag inden den 15. 
marts 1998. En analyse af disse bidrag viser følgende: 
• Hvad formen angår er svarene generelt udtømmende (de Heste af de udvalgte 
punkter er behandlet) og self-reading (Revisionsrettens bemærkninger 
opsummeres i visse tilfælde, inden de besvares: UK, F, 1\ S, 1, NI.), og de 
fremsættes som oftest i et samlet, ensartet dokument. 
Hvad indholdet angår er de fleste af svarene klare og åbenhjertige, hvad enten 
det erkendes, at kritikken er berettiget, eller kritikken afvises, sommetider på det 
kraftigste, eller det forklares, hvorfor den pågældende situation er opstået. 
Desuden indeholder svarene som regel præcise oplysninger om de 
foranstaltninger, der allerede er truffet for at rette op på situationen, og hvad man 
er i gang med eller har planlagt at gøre, og de er konstruktive, idet de er med til 
at påvise visse uheldige virkninger af fællesskabslovgivningen. 
I forhold til sidste år giver de udtryk for en klarere vilje til at påtage sig en del af 
ansvaret. Denne tendens giver sig især udslag i, at medlemsstaterne: 
- i højere grad tager imod Revisionsrettens kritik, selv om den somme tider 
afvises på det kraftigste 
- anfører, hvad der konkret skal gøres for at løse problemerne 
- ønsker at få uddybet visse sager og beder Revisionsretten om at forklare 
For regnskabsåret 1996 er der ikke fremsat nogen specifikke bemærkninger om Østrig og 
Luxembourg. 
2 
nærmere, hvad det drejer sig om 
- medvirker til at forbedre fællesskabsmekanismerne ved at gøre opmærksom på 
de problemer, de er løbet ind i i forbindelse med anvendelsen af visse 
bestemmelser, f.eks. fordi de er mangelfulde eller er i modstrid med den 
nationale lovgivning. 
I visse svar (især F, IR, NL, B) udtrykkes der ønske om, at Revisionsretten giver 
en mere korrekt beskrivelse af forholdene, bl.a. ved i højere grad at tage hensyn 
til de svar og/eller forklaringer, den har fået under kontrollen. Derved kan man 
undgå, at man får det indtryk, at de omtalte problemer stadig ikke er løst. 
4. Denne generelt konstruktive holdning kan illustreres med en række eksempler: 
• Kritikken accepteres eksplicit, fordi medlemsstaterne indrømmer, at der 
foreligger: 
- overtrædelser af fællesskabsretten, f.eks. når der i forbindelse med FIK il'I , 
Garantisektionen, foretages en for gunstig beregning ved fastlæggelsen af 
storkreaturenheder (P), eller når overskridelsen af basisarealerne for majs 
undervurderes, fordi man ikke råder over de relevante oplysninger, der skal tages 
hensyn til (F), eller forsinkelser i forhold til kravene i fællesskabsretten, f.eks. i 
forbindelse med måling afskibe på over 24 meter (F), 
- mangler i overvågnings- og kontrolarbejdet, hvad enten det vedrører egne 
indtægter i forbindelse med aktiviteterne i frizonen i Tilbury Freeport (UK), 
frizonen i Trieste (I), eller EFRU eller Socialfonden i forbindelse med 
gennemgangen af de angivne udgifter (IR, UK, E) 
- meget komplekse systemer på lokalt plan, f.eks. systemerne for registrering af 
ansøgninger om investeringsstøtte under EUGFL, Udviklingssektionen, (IR) eller 
EUGLF, Garantisektionen, og et for stort antal databaser, som kan med fore 
manglende kompatibilitet og fejl under udvekslingen af oplysninger, selv om 
antallet af baser skyldes, at landet er en forbundsstat (D) mv. 
• Det anføres klart, hvad der er gjort for at afhjælpe problemerne, idet det for 
eksempel præciseres: 
- at man med hensyn til egne indtægter har indført den revisionsmetode, iler er 
baseret på risikoanalyser, inden for toldkontrollen (IR), eller at der er sendt 
instrukser til toldmyndighederne, enten om at gøre de virksomheder, der opererer 
i frizoner, opmærksomme på, at de skal overholde fællesskabslovgivningen (H), 
eller om, at der skal gennemføres en bedre efterfølgende kontrol med aktiv 
forædling (F), eller al de nationale bestemmelser i samme sektor er blevet 
tilpasset til kravene i fællesskabsretten (1), NL) 
- at man med hensyn til EUGFL, Garantisektionen, har gennemført direktiv 
92/102/EØF, så man har kunnet sende kvægavlerne de registre, der er 
nødvendige for en identifikation og registrering af dyrene (IR), at man er ved at 
udvikle et dækkende risikoevalueringssystem til brug ved kontrollen med de 
store bedrifter (UK), at der er oprettet et alfanumerisk 
3 
parcelidentifikationssystem, som opfylder det sidste krav i det nye integrerede 
kontrolsystem (P), at der allerede er indført databaser i fem regioner for at sikre 
en kompatibel forvaltning af støtten (D), eller at der er nedsat et særligt udvalg, 
som skal undersøge formodningen om bedrageri i forbindelse med tobakseksport 
(G) 
- at man med hensyn til strukturfondene er villig til under EFRU at tilbagebetale 
den del af udgifterne i en endelig udgiftsopgørelse, som ikke er retfærdiggjort 
(UK), at der er iværksat en undersøgelse, som skal gøre det muligt at udvikle 
revisionsspor til overvågning af udgifterne under ESF (IR), at der er indført 
efterfølgende kontrol, så man kan sikre sig, at modtagerne af lån med 
rentegodtgørelse fra EUGFL, Udviklingssektionen, overholder kravene i 
fællesskabsretten og den nationale lovgivning om investeringsprojekter (I), at 
fiskeristøtten er blevet indefrosset, fordi de mellemliggende mål for det tredje 
flerårige udviklingsprogram for fiskeriet ikke er nået (F). 
Bidraget til en mulig forbedring af fællesskabsretten er baseret på 
bemærkningerne, som f.eks. lægger vægt på: 
- at visse bestemmelser er uhensigtsmæssige, f.eks. bestemmelserne i 1T-
toldkodeksen vedrørende efteropkrævning og forpligtelsen til at stille garanti eller 
pligten til at anvende logbogen til at vurdere fiskeriindsatsen (F) 
- at fællesskabsretten ikke indeholder præcise bestemmelser om, hvordan man 
f.eks. beregner overskridelsen af basisarealet for majs (F) 
- at støttemekanismerne i tobakssektorcn er for stive og indviklede (1) 
- at det er nødvendigt at harmonisere reglerne om veterinærproeedurerne (IR) 
eller om fiskeriindsatsen på fællesskabsplan (F, IR, UK). 
5. Endelig er svarene nyttige for alle de deltagende parter: 
• For Kommissionen, som nu har en række nyttige oplysninger, som den kan 
bruge til overalt, hvor det er nødvendigt, at indføre forenklinger eller 
forbedringer af fællesskabsretten. 
• For Revisionsretten, som på grundlag af bemærkningerne kan forbedre sine 
metoder, idet den bl.a. skal tage mere hensyn til medlemsstaternes forklaringer. 
• For medlemsstaterne selv. Deres indberetning af, hvad der gøres for al alhjælpe 
problemerne, er selvfølgelig en yderligere tilskyndelse til at forbedre deres 
finansielle forvaltning. 
6. På grundlag af disse resultater foreslås det, at Rådet godkender en række 
konklusioner, som bl.a. skal: 
4 
• 
• præcisere dets holdning til forslaget fra Parlamentets budgetkontroludvalg om, 
at medlemsstaternes svar skal foreligge tidligt nok til, at der kan tages hensyn til 
dem under decharge-proceduren 
opfordre medlemsstaterne til fortsat at levere bidrag af høj kvalitet. De kan f.eks. 
opfordres til at besvare de specifikke kritikpunkter i Revisionsrettens 
årsberetning i stedet for, som det somme tider er tilfældet, at sende 
Kommissionen fuldstændige svar på tidligere sektorbreve 
ligesom i de bemærkninger, der ledsager henstillingen om meddelelse af 
decharge for 1995 (ØKOFIN af 10.2.1998), understrege den betydning, den 
tillæger dialogen mellem Revisionsretten og medlemsstaterne, bl.a. gennem 
udveksling af sektorbreve og medlemsstaternes svar. Det kan også gentage, at det 
ønsker, at denne dialog videreføres i en retfærdig ånd 
opfordre Kommissionen til som led i de planlagte reformer at se nærmere på de 
aspekter af fællesskabsretten, der volder medlemsstaterne problemer. 
f 
TYSKLAND TYSKLAND 
31. marts 1998 
Revisionsrettens bemærkninger for 1996 
Opfølgning i Tyskland 
1- Egne indtægter 
Forsinket fastlæggelse af de egne indtægter 
Ad punkt 1.10 
Tyskland deler Revisionsrettens bekymring med hensyn til forsinket fastlæggelse af 
toldskyld, der blev konstateret ved efterfølgende kontroller. Der er drøftelser i gang 
med Kommissionen for at råde bod herpå og undgå forsinkelser ved overdragelsen af 
de egne indtægter. 
Ad punkt 1.12 
Med hensyn til de af Revisionsretten påtalte for sent regnskabs førte importafgifter 
som led i den forenklede procedure drejer det sig om enkelttilfælde og ikke om fejl 
på grund af systemet. Der er derfor ingen grund til at træffe principielle 
foranstaltninger. De påtalte enkelttilfælde samt egnede foranstaltninger til at 
afhjælpe denne situation undersøges sammen med Kommissionen. 
Ad punkt 1.14 
Tyskland har meddelt Kommissionen, at afskrivningsproeeduren i henhold til artikel 
17, stk. 2, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 vil blive overholdt. Tyskland vil 
meddele alle tilfælde med uinddrivelige beløb, der er forekommet siden 1. januar 
1989, såfremt beløbet overskrider den i forordningen fastsatte grænse på 10 000 
ECU. Spørgsmålet om berettigelsen af enkelte afskrivningsproeedurer vil blive 
afklaret i samarbejde med Kommissionen 
Ad punkt 1.17 
Tyskland henviser til den klare opgavefordeling mellem medlemsstaterne og 
Kommissionen og går fuldt ud ind for Kommissionens opfattelse. 
Ad punkt 1.28 
Tyskland noterer sig Revisionsrettens bekymring. Det er dog opfattelsen her, at det 
ikke er alle varer, som anbringes i frizoner, der omgående skal registreres i 
lagerregnskaberne. Hvis varer alt efter omsætningen kun oplagres i kort tid, er der 
ingen registreringspligt for dem (artikel 176, stk. 2, i toldkodeksen). 1 reglementet for 
frizoner er det fastlagt, at oplagring ud over 45 dage ikke mere kan betragtes som 
kortvarig, og at der derfor skal foretages registrering ved længere oplagring. 
Distrikttoldstedet for kontroller i I lamburg sikrer ved hjælp af toldtilsyn samt ekstern 
kontrol i virksomhederne i frihavnen, at registreringspligten overholdes. 
9-
Ad punkt 1.30 
Tyskland noterer sig Revisionsrettens bemærkninger. I 1993 fik Bremer 
Lagerhausgesellschaft (BLG) i Bremen tre godkendelser til at føre lagerregnskaber, 
som blev udvidet i 1995. BLG fik godkendelse i Bremerhaven i 1993. I marts 1997 
blev distrikttoldstedet for kontroller i Bremen instrueret om at påbegynde 
systematiske kontroller hos alle indehavere af godkendelser, altså også hos BLG. 
Ad punkt 1.39 
Det er opfattelsen her, at artikel 205, stk. 3, afsnit 2 i toldkodeksen ikke linder 
anvendelse, når det kan dokumenteres, at der er stjålet varer i frizoner. Med denne 
dokumentation er varernes forsvinden afklaret på tilfredsstillende måde, og 
toldmyndighederne kan ikke gå ud fra, at den sidste kendte ejermand uretmæssigt 
har opbrugt eller anvendt varerne i frizonen. 
Ad punkt 1.42 
Tyskland noterer sig Revisionsrettens bemærkninger og henviser til Kommissionens 
redegørelse. 
Ad punkt 1.53 
De nationale instrukser om kontrol af de økonomiske betingelser for deltagelse i 
aktiv forædling er blevet tilpasset kravene i fællesskabsretten. 
Ad punkt 1.56, 1.57 og 1.58 
Den af revisionen påtalte administrative praksis er blevet ændret i overensstemmelse 
med fællesskabsbestemmelserne. For øvrigt henvises til Kommissionens svar. 
Ad punkt 1.61 
Tyskland noterer sig Revisionsrettens bemærkninger, og der henvises til 
Kommissionens svar. 
Ad punkt 1.63 
De nævnte tilfælde undersøges i samarbejde med Kommissionen. 
Ad punkt 1.104 
I spørgsmålet om systematisk kontrol af overgangen til edb ved fortoldningen 
undersøges mulighederne for forbedring sammen med Kommissionen. 
Kapitel 3 - Markedsordninger - Vegetabilske produkter 
Ad punkt 3.19 
Tyskland deler Revisionsrettens bekymring for mulighederne for fejl ved den 
manuelle udveksling af data mellem forskellige databaser. Forekomsten af disse 
forskellige databaser skyldes dog Tysklands føderale struktur. Fejlkilderne bliver 
mindre og mindre ved udvekslingen af data på grund af passende administrative 
procedurer og forbedring af det tekniske udstyr. 
1 O-
Ad punkt 3.22 
De nye delstaters gennemsnitsudbytter for korn blev tilpasset i samarbejde med 
Kommissionen for at tage hensyn til de faktiske forhold, der ikke var afklaret ved 
forordningens bekendtgørelse. Hertil hører, at databasen for de nye delstater tog 
deres udgangspunkt i den socialistiske planøkonomis data, der ikke var 
sammenlignelige med de gamle delstaters gennemsnitsværdier. 
Ad punkt 3.23 
I de nye delstater støttedes regionaliseringsplanen udelukkende på dataene for 
vinterraps, da der ikke var andre data til disposition. Denne metode blev valgt med 
Kommissionens godkendelse. For at undgå en diskriminering mellem de gamle og 
nye delstater blev der også i de gamle delstater kun anvendt vinterrapsudbyttet. Den 
på dette grundlag udarbejdede regionaliseringsplan blev ikke påtalt af 
Kommissionen. 
Ad punkt 3.29 
I spørgsmålet om de statistiske oplysningers pålidelighed deler Tyskland 
Kommissionens opfattelse. 
Ad punkt 3.36 
Tyskland vil sørge for den størst mulige gennemskuelighed i støtteansøgningerne i 
samarbejde med delstaterne. 
Ad punkt 3.39 
Antallet af de regionale databaser i Tyskland skyldes den føderale struktur. Det har 
fundet samtaler med Kommissionen sted for at skabe sammenlignelighed mellem 
databaserne. Desuden anvender fem delstater i Tyskland det samme program, som 
hedder PROFIL, til administration af støtten. 
Ad punkt 3.51. 3.53. 3.58 og 3.59 
De rejste spørgsmål om effektiviteten af den administrative kontrol afklares i 
øjeblikket sammen med Kommissionen som led i decharge-proceduren. 
Ad punkt 3.73. 3.77. 3.89 og 3.91 
Vedrørende Revisionsrettens konklusioner henvises til Kommissionens svar. 
Kapitel 4 - Markedsordninger - Animalske produkter - Præmieordninger for okse- og 
kalvekød samt udvalgte BSE-relatercdc foranstaltninger 
Ad punkt 4.45 
Indførelsen af det integrerede system for forvaltning og kontrol medfører 
tungtvejende tekniske og administrative problemer. Der er behov for betydelige 
investeringer og en omfattende reorganisering af forvaltningerne. Dette er årsagen 
til, at Rådet på Kommissionens forslag har forlænget fristen for indførelsen af 
systemet. 
? 
Ad punkt 4.48 
Med hensyn til identifikationssystemet for kvæg henvises til Kommissionens 
redegørelse om indførelse af et system til identifikation og registrering af kvæg. 
Ad punkt 4.55 
De af Revisionsretten påtalte stikprøvekontroller af øremærkerne på ammekøer 
betragtes i overensstemmelse med Kommissionen for tilstrækkelige. 
Kapitel 5 - Visse proceduremæssige aspekter ved eksportrestitutioner for okse- og 
svinekød 
Ad punkt 5.35 
Tilfældet nævnt i litra e) har allerede i Here måneder været undersøgt af UCLAF 
sammen med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne. Der henvises til 
Kommissionens svar. 
8 - Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
Udviklingssektionen (EUGFL, Udviklingssektionen) 
Ad punkt 8.13 
Den bevilgende myndighed kontrollerede samvittighedsfuldt hvert enkelt projekt på 
grundlag af de dokumenter, der skulle fremsendes sammen med støtteansøgningerne, 
også med hensyn til projekternes rentabilitet. Blandt de dokumenter, dor skulle 
fremsendes, var bl.a. statusopgørelser, årsberetninger, teknisk materiale og 
udviklingsplaner. Der blev kun godkendt projekter med gode udsigter til rentabilitet 
efter afslutningen på investeringen. 
Dette kan imidlertid ikke dække over, at den overordentligt vanskelige situation efter 
genforeningen vanskeliggjorde kontrollen. Denne situation var præget af 
omstillingen fra planøkonomi til den sociale markedsøkonomi. Generelt befandt 
virksomhederne inden for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter sig i en 
meget dårlig tilstand. Arbejdsløshedstallet - netop på landbrugsområdet - steg i 
rasende fart, og ikke at forglemme var man endnu ikke færdig med at bygge en ny 
forvaltning op. 
Med de virksomheder, der i overvejende grad var grundlagt på ny, kunne man ikke 
støtte sig til driftsøkonomiske resultater og udviklingstendenser fra de foregående år. 
Desuden blev vurderingen af firmaernes rentabilitetsprogrammer vanskeliggjort på 
grund af de kaotiske forhold på markederne og det pludseligt ændrede 
forbrugsmønster i de nye delstater. 
Senere indtrufne afvigelser fra rentabilitetsprognoserne skyldes i overvejende grad 
de ikke nåede mål for omsætningen og deraf manglende likviditet. Da ansøgningerne 
blev bevilget, kunne man ikke forudse de enorme vanskeligheder med fortegnelserne 
over vareudbuddet i handelen i tilknytningen til de høje omkostninger og manglende 
udbytte. 
Ad punkt 8.20 
3 
Tyskland noterer sig Revisionsrettens bemærkninger. Kontrollen af 
støtteberettigelsen sker uden undtagelse ved hjælp af de forelagte regningsbilag. 
Resultatet af kontrollen bliver nedfældet i en rapport. Ikke-støtteberettigede udgifter 
trækkes i reglen fra. For så vidt deles Revisionsrettens vurdering ikke. 
Ad punkt 8.23 
Udbetalingen af et tilskud i samme størrelsesorden som de allerede faktisk afholdte 
investeringsudgifter samt de forventede udgifter i løbet af de næste to måneder er i 
overensstemmelse med national lovgivning. 
I et enkelt tilfælde er der sket forudbetaling af EUGFL-tilskuddet til en modtager. 
Dette er ikke i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne og udgør en 
beklagelig undtagelse. Imidlertid er der ikke sket nogen finansiel skade hermed, 
fordi modtageren anvendte det forudbetalte EUGFL-tilskud i overensstemmelse med 
Kommissionens beslutning. 
Ad punkt 8.42 
Tyskland noterer sig Revisionsrettens bemærkninger om niveauet for tien al 
medlemsstaterne udførte kontrol inden for det integrerede forvaltnings- og 
kontrolsystem og tilslutter sig Kommissionens svar. 
Ad punkt 8.49 
Her drejer det sig kun om en almindelig gengivelse af de faktiske forhold uden 
nogen vurdering. 
Ad punkt 8.50 
Tyskland noterer sig Revisionsrettens bemærkninger. I henhold til de nationale 
regnskabsregulativer er det imidlertid kun foranstaltninger, der endnu ikke er 
påbegyndt, der kan godkendes. Derfor må godkendelsen af kommunale 
foranstaltninger nødvendigvis foregå på grundlag af overslag. Forst efter indgåelsen 
af aftalen kan tilskuddet reduceres som følge af lavere udgifter. 
Ingeniørarbejder som f.eks. i forbindelse med udarbejdelse af 
landsbyfornyelsesplanen er ikke underkastel de nationale bestemmelser om offentligt 
udbud. Men da de tilsvarende offentlige kontrakter indgås på grundlag af 
honorarbestemmelserne for arkitekter og ingeniører, er udgifterne som regel de 
samme. Ganske vist skal der ved indgåelsen af kontrakten lages hensyn til kriteriet 
"geografisk nærhed", da planlæggeren i princippet også påtager sig en vejledende 
funktion ved gennemførelsen af projekterne på stedet. 
Ad punkt 8.51 
Finansieringen af projekterne "Ferie på en bondegård/ferie på landet" koncentreres 
fra og med den 1.1.1998 omkring en kvalitativ forbedring af samtlige tilbud, dvs. 
inden for områderne indlogering, forplejning, service og aktiviteter. 
Ad punkt 8.52 
Vi er ikke enige i Revisionsrettens bekymring for, at rentabiliteten af 
larAdbrugsekstensiveringsforanstaltningerne ikke er sikret på grund af sporadisk 
kontrol I den kontrollerede nye delstat blev 5% af alle støttesagerne kontrolleret i 
tilknytning til fællesskabsordningen for ekstensivering af landbrugsproduktionen. De 
gennemførte kontroller gav ikke anledning til at forøge kontrolintensiteten. Desuden 
skal der tages hensyn til, at det næppe havde været muligt at udvide kontrollernes 
omfang i de nye delstater i begyndelsen af den første støttefase (1991-1993) på grund 
af de almindelige startvanskeligheder og de dermed forbundne personaleproblemer. 
Kapitel 9 - Den fælles fiskeri- og havpolitik 
Au f>uuiCc J.l*r 
Opgørelserne over støtteberettigede udgifter som led i EF-iniliativet PESCA, hvor 
Revisionsretten påtalte, at de ikke var indsendt, blev forelagt Kommissionen 
(generaldirektorat XIV) af de pågældende kystlande i tiden fra april 1995 til juli 
1996. 
Kapitel 20 - Analyse af udgifterne afholdt over EUGFL, Garantisektionen, ou af 
udgifterne til fiskerisektoren 
Ad punkt 20.4 
Tyskland har noteret sig Revisionsrettens bemærkninger og tilslutter sig 
Kommissionens svar om godkendelse af udbetalende organer og attestering af 
regnskaber. 
Kapitel 22 - Revisionserklæring om Den 6. og 7. Europæiske Udviklingsfonds 
aktiviteter 
Ad punkt 22.10 
Tyskland noterer sig Revisionsrettens bemærkninger. Vedrørende litra c) skal det 
anføres, at Tyskland ikke er i restance med sine EUF-bidrag. Med hensyn til de 
pågældende 112 000 ECU har Tyskland med brev af 23. februar 1996 gjort rede for 
sin retlige stilling over for Kommissionen, nemlig at det ikke skylder dette belob. 
Kommissionen har ikke modsat sig denne opfattelse. 
1» 
BELGIEN 
12. 
Belgiens svar på Revisionsrettens bemærkninger 
Som indledning skal der anføres en bemærkning af proceduremæssig art. I henhold til 
traktatens artikel 188 retter Revisionsretten forespørgsel til Europa-Kommissionen, og 
ikke til medlemsstaterne. Det er årsagen til, at Revisionsretten ikke fører en drøftelse om 
dens årsberetning med hver medlemsstat for sig. Det kan derfor ikke være meningen, at 
når Kommissionen som led i dechargeproceduren drages til ansvar af Rådet, altså af 
medlemsstaterne, så skal hver medlemsstat punkt for punkt kommentere hver eneste 
passage i årsberetningen, hvori den nævnes. Det må derfor med andre ord undgås, at 
Kommissionen unddrager sig sit eget ansvar på dette område. 
Det kan ej heller være meningen først under dechargeproceduren at be- eller aikræfte, om 
de konstaterede forhold er relevante eller ej. For det forventes jo af Revisionsretten for 
De Europæiske Fællesskaber, at den inden færdiggørelsen af sin årsberetning og under 
kontrollerne i medlemsstaterne og umiddelbart derefter vedtager de konstaterede forhold 
i samarbejde med de nationale revisionsinstitutioner og efter en drøftelse med dem. I 
praksis sker dette ved hjælp af såkaldte revisionsskrivelser, hvormed det ansvarlige 
medlem af Revisionsretten enten beder om yderligere oplysninger eller meddeler de 
foreløbige konklusioner af det, som dens inspektører mener at have konstateret. Det er et 
stående problem, at revisionsskrivelserne ofte udebliver eller forst afsendes måneder 
efter, at kontrollerne har fundet sted, og når udkastet til årsberetning allerede er færdig, 
og at Revisionsretten i modsætning til national praksis ikke giver underretning om. 
hvorfor den undertiden fastholder visse bemærkninger på trods af, at de er modbevist af 
de kompetente myndigheder i medlemsstaterne. Det er kun en god kommunikation og en 
systematisk overholdelse af de aftalte procedurer, der vil kunne sørge for, at tingene 
fungerer, som de skal. Nye supplerende procedurer på dette område er imidlertid 
overflødige og truer med at få kontraproduktive konsekvenser. 
Alt delte er ikke til hinder for, at Kommissionen kan hjælpes med at angive, hvilke 
væsentlige forbedringer der er brug for i systemer, som Revisionsretten for De 
Europæiske Fællesskaber med rette har sat spørgsmålstegn ved. 
Desværre bliver dette arbejde ikke gjort lettere i forbindelse med dechargeproceduren for 
1996 på grund af den foreliggende årsberetnings snarere usammenhængende, for ikke at 
sige fragmentariske karakter. Belgien nævnes kun ganske få gange blandt de 
medlemsstater, der udtrykkeligt kritiseres i de forskellige kapitler af årsrapporten. Heraf 
kan det straks sluttes, at forholdene i Belgien er tilfredsstillende, og at der derfor ingen 
nævneværdige ændringer er at anføre. 
Da de vigtigste bemærkninger ti Belgien i år især skyldes manglende gennemførelse af 
fællesskabsretten og undertiden visse EU-inspektørers uerfarenhed med de nationale 
systemer, støttes Kommissionens initiativer til forbedring af de pågældende ordninger, og 
bestræbelserne på at gøre alle de involverede instanser mere fortrolige med de 
eksisterende systemer vil blive fortsat. 
13 
Belgiens Faste Repræsentation 2.6.1998 
ved Den Europæiske Union rue Belliard 62 
1040 Bruxelles 
NB11-6110-67.060 Tlf. 233.21.11 
(YVHrm353) Fax 231.16.75 
Kære Generaldirektør J.P. Mingasson, 
Vedr.: Rapport om opfølgning af bemærkningerne i Revisionsrettens årsberetning for 
regnskabsåret 1996. 
Deres skrivelse nr. 00573 
Hermed fremsendes: 
(1) Den belgiske told- og afgiftsstyrelses svar på oversigten over punkterne i 
Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1996 
(2) Det Flamske Fællesskabs bemærkninger til punkt 7.27 i kapitel 7 
Med venlig hilsen 
Den Faste Repræsentant 
(sign.) 
F. van Daele 
Hr. J.P. Mingasson 
Generaldirektør for Budgetter 
Europa-Kommissionen 
rue de la Loi 200 
1049 Bruxelles 
Ai 
Finansministeriet 
Told- og afgiftsstyrelsen Bruxelles, den 7. maj 
Ph-6MO-66.857 
Til Belgiens Faste Repræsentant ved 
Den Europæiske Union 
Rue Belliard 62 
1040 Bruxelles 
Deres skrivelse/reference 
PI !-9i-6l 10-65.236-312 
PI 1-91-6110-65.251 -314 Vor reference 
D.C.F. 
146.645 Sagsbehandler: 
H.SOKNHN 
ril. 02/230.33.68 
Vcdr.: Kommissionens årsberetning for regnskabsåret 1996 
Hermed fremsendes svar på bemærkningerne i årsberetningen for regnskabsåret 1()%, 
nærmere bestemt punkterne: 1.10, 1.16, 1.17, 1.56, 1.58, 1.60. LI 10. 5.12, 5.17. 5.IX og 
5.35. 
Punkt 1.10 b) 
Den belgiske told- og afgiftsstyrclse kan ikke tilslutte sig den bemærkning, at de i 
Antwerpen konstaterede tilfælde af forsinket overdragelse gælder for alle belgiske 
toldsteder. 1 § 681, stk. 5, i bekendtgørelsen om regnskabsforing - del 1 (1). 1.410} 
insisteres der over for opkrævningskontorerne på, at bogforingen skal fremskyndes ved 
efteropkrævning og foreløbig told, (der er dækket af en garanti) og som er blevet endelig, 
og ligeledes for told, som er pålagt som led i det generelle præfcreneesysU\ 
Opkrævningskontorerne gores ligeledes opmærksom på, al bvis de overdragne bclob er 
mindre end det beløb, der skal overdrages, skal medlemsstaten betale morarenter til FL. 
Den belgiske told- og afgiftsstyrclse er desuden af den opfattelse, at den af Direktoratet 
og toldstedet i Antwerpen fulgte procedure er i overensstemmelse med bestemmelserne i 
artikel 222 iT. i lïF-toldkodeksen. Hisse bestemmelser er måske ikke i overensstemmelse 
med artikel 2 i forordning (IMF) < r. 1152/189. 
15 
Hvad bogføringen angår, konstateres det, at sagerne i forbindelse med efterfølgende 
kontrol af certifikater ikke blev opført i B-regnskabet i henhold til bestemmelserne i 
artikel 218 i EF-toldkodeksen. I henhold til artikel 219 er der imidlertid mulighed for at 
udsætte bogføringen i højst fjorten dage. 
Siden 1. januar 1997 har direktoratet i Antwerpen imidlertid opført efteropkrævninger i 
forbindelse med efterfølgende kontrol i B-rgenskabet umiddelbart efter meddelelsen til 
debitor. 
Punkt 1.10 c) 
I punkt 27 til 29 i sine beretninger af 14. november 1996 (refcrencenr. RT0304N2.wpd) 
og af 10. januar 1997 (refcrencenr. RT00014F1) konstaterede Revisionsretlen nogle 
fastlagte beløb i toldstederne Bruxelles-Entrepôt og Gent i forbindelse med forelæggelse 
af en kautionserklæring ved indførsel af varer, for hvilke klarereren gjorde krav på 
anvendelsen af en toldpræference, men ikke kunne forelægge dokumentationen for de 
pågældende varers oprindelse på indførselstidspunktet. 
Det fremgår af de konstaterede forhold, at de i punkt 147 til 149 i bekendtgorelsen om FF 
og toldpræferencer nævnte bestemmelser ikke er overholdt i en række tilfælde, som er 
anført i de tabeller, der er vedlagt som bilag 5 til 7 i ovennævnte beretning.. 
For at afhjælpe de af Revisionsretten konstaterede mangler vedrorende bestemmelserne i 
artikel 256, stk. 1, og 258 i EF-toldkodeksen, har alle toldtjenester modtaget de 
nødvendige instrukser med cirkulære nr. D.D.l 11.357 af 23. juni 1997 vedrorende FF og 
toldpræferencer - efterfølgende forelæggelse af dokumenter (D.1.520.5) - jf. bilaget. 
Punkt 1.16 
Den belgiske told- og afgiftsstyrelse er i øjeblikket ved at revidere de faste toldsatser« der 
skal anvendes, og fordelingsnøglen mellem de forskellige afgiftsformer. 
Punkt 1.17 
Dette punkt vedrører ikke de belgiske myndigheder. 
Punkt 1.56 
Delte punkt vedrører ikke de belgiske myndigheder. 
Punkt 1.58 
De pågældende loldljenester i (ient vil blive anmodet om en redegørelse for sagen 
vedrorende NV Poly weave's for sent forelagte afslutningsopgorelse for henforsel under 
toldproceduren. Revisionsretlen vil blive underrettet om afslutningen af sagen. 
1G 
De pågældende toldtjenester i Gent har undersøgt alle sager vedrørende NV Polyweave's 
for sent forelagte afslutningsopgørelse for henførsel under toldproceduren, og det 
fremgik, at alle angivelserne var blevet forlænget med den nødvendige frist i henhold til 
den gældende procedure i den pågældende sag, enten af den kompetente 
hovedtoldkontrollør eller efter hans intervention den regionale tolddirektør. Da 
Revisionsretten ikke har angivet nærmere, hvilken angivelse til henførsel under 
toldproceduren for aktiv forædling det drejede sig om, kan der ikke gives yderligere 
detaljerede oplysninger. 
Punkt 1.60 
I de fleste tilfælde anføre: det i bevillingen til aktiv forædling, at udbyttesatsen skal 
baseres på oplysninger fra bevillingshaverens virksomhedsregnskaber. S den forbindelse 
anvendes så vidt muligt det minimumsudbytte, som opstår ved forarbejdningen af 
importvarerne for at undgå, at bevillingshaveren afvikler en for stor andel af 
importvarerne ved udførslen af de forædlede produkter. Kontroltjenesterne skal i henhold 
til bekendtgørelsen om aktiv forædling fra 1988 (punkt 393 og punkt 45 i 
regnskabsvejledningen for suspensionsordningen) ved kontrollen af 
afslutningsopgørelscn undersøge, om det faktisk opnåede udbytte er korrekt. 
ilvis der i bevillingen til aktiv forædling slår, at afviklingen skal ske på grundlag al'antal 
stykker, vil udbyttesatsen være afhængig af det antal stykker, som taktisk er til stede i 
forædlingsprodukterne på udførsclstidspiinktcl. Stykantallet af importvarer skal figurere 
på udførselsangivelsen eller på den eventuelt foreskrevne grundliste, hvori anfores den al" 
toldvæsenet i forvejen kontrollerede sammensætning af forædlingsproduktet. 
Hvis den nøjagtige udbyttesats er anført i bevillingen til aktiv forædling, skyldes del. at 
der i del pågældende tilfælde gælder en fast udbyttesats. eller at de af ansøgeren på 
grundlag af virksomhedsregnskaberne opgivne produktionsoplysninger er blevet 
accepteret som en gennemsnitlig udbyttesats. 
Bortset fra de faste udbytlesatser kan de i ansøgningerne anførte udbyltesalser ved 
mindste tvivl altid sammenlignes med de udbytlesatser, der ved lignende forædlinger er 
anført i bevillingerne til aktiv forædling. Der kan altid kræves yderligere oplysninger af 
ansøgeren. 1 visse tilfælde anmodes der ved meddelelsen af bevillingen samtidig om en 
kontrol af udbyttesatsen foretaget af inspektoratet for værdi og ekstern regnskabskontrol 
(IWECC). bor kemiske produkter anmodes der næsten systematisk om en udtalelse fra 
administrationens laboratorium i forbindelse med udbyttesatsen og eventuelt 
identificeringen. 
Det turde fremgå af ovenstående, al den af ansøgeren opgivne udbyttesats ikke uden 
videre overtages i bevillingen til aktiv forædling. 
Det skal anføres, al efterfølgende kontrol af udbytlesalserne er fastsat i §42 og 5(> i 
bekendtgørelsen om akliv forædling (I).1.451.001 ). 
17 
Alt i alt bidrager bestemmelserne i artikel 42 til 56 og artikel 395 og i punkt 46 i 
regnskabsvejledningen for suspensionsordningen, der er vedlagt ovennævnte 
bekendtgørelse, til en korrekt bestemmelse af udbyttesatserne på området aktiv 
forædling. 
18 
(side 4) 
Alt i alt bidrager bestemmelserne i § 42-56 og § 395 og i punkt 46 i 
regnskabsvejledningen for suspensionsordningen, der er vedlagt ovennævnte 
bekendtgørelse, til en korrekt bestemmelse af udbyttesatserne på området aktiv 
forædling. Disse bestemmelser kræver ingen yderligere kommentarer og kan anvendes 
umiddelbart af de eksterne tjenester, så at den belgiske styrelse ikke finder det 
nødvendigt at foretage sig yderligere på området efterfølgende kontrol af udbyttesatser 
for aktiv forædling. 
Punkt 1.110 
En rapport er et officielt c økumeni, som er udarbejdet af kompetente personer, der 
vedrørende bevisførelse og efterforskning af strafbare forhold og gerningsmændene 
indeholder en kronologisk,, nøjagtig og objektiv redegørelse for egne konstateringer og 
egen efterforskning, aflagte forklaringer og indhentede oplysninger. 
Ud over redegørelsen for de konstaterede forhold indeholder rapporten også den 
sammenhæng, som rapportøren fastlægger mellem de omstændigheder, der indgår i det 
strafbare forhold, og loven. 1 en vis henseende skal den embedsmand, der udarbejder en 
rapport, give en kvalificeret bedømmelse af overtrædelsen og gore nærmere rede for sine 
mistanker. 
Der skal straks eller så hurtigt muligt efter konstateringen af de faktiske forhold 
udarbejdes en rapport. Deraf følger, at når der som følge af, at kontrolforanstaltningerne 
strækker sig ud over et vist tidsrum, derefter konstateres forhold, som beviser det samme 
strafbare forhold, så skal der udarbejdes liere forskellige rapporter. Mellem datoen for 
den første rapport (de oprindeligt konstaterede forhold) og belalingspåmindelsen, der 
først kan udsendes, par hele kontrollen er afsluttet og alle beviser er forelagt, kan der i 
visse undtagelsestilfælde gå lang tid, f.eks. på grund af HF-kontrolbesog eller 
efterfølgende kontroller. 
En rapport indeholder en redegørelse for de faktiske forhold og resultater med en 
konstatering af mistanker og omtale af de strafferetlige og civilretlige folger af de 
begåede overtrædelser. Den regionale direktør for told og afgifter er den kompetente 
myndighed, der officielt fastslår toldskylden, udpeger den afgiftspligtige og beregner 
toldens størrelse. Han træffer den første administrative beslutning, bogfører del skyldige 
beløb og meddeler del til den/de afgiftspligtige og udsender en betalingspåmindelse. 
Gentagne gange er regionale direktører blevet gjort opmærksom på. at sager, hvor de 
egne indtægter stod på spil, skulle have fortrinsstilling i behandlingen, og at der 
umiddelbart efter modtagelsen af rapporten som afslutning på kontrollen skulle træffes 
den første administrative beslutning og den eventuelle toldskyld fastlægges. 
Centraladministrationen tvivler ikke på, al delle er sket. I visse meget indviklede og/eller 
juridisk vanskelige sager kan der også være opstået en vis forsinkelse på grund af 
manglen på (tilstrækkeligt kvalificeret) personale. 
Punkt 1.110 indeholder for få konkrete oplysninger til al linde frem lil den pågældende 
sag, hvorfor det ikke er muligt at give yderligere oplysninger om del pågældende 
tilfælde. 
19 
Punkt 5.12 
Dette punkt berører foranstaltninger vedrørende kontrollen af virkningen af støtten til De 
Kanariske Øer og angår derfor ikke de belgiske myndigheder. 
Punkt 5.17 og 5.18 
Udstedelsen af attester for oksekød fra voksne handyr hører i Belgien udelukkende ind 
under instituttet for veterinærkontrols kompetence (social-, sundheds- og 
miljøministeriet). 
Punkt 5.35 
Problemet med landbrugsprodukter, der er blevet afvist i et tredjeland, og som 
midlertidigt er vendt tilbage til Fællesskabet, inden de geneksporteres til et andet 
tredjeland, drøftes i øjeblikket i forvaltningskomitéen for handclsmekanismer. 
(sign.) 
Generaldirektør 
C. VAN WALLEGHEM 
20 
FINANSMINISTERIET 
Told- og afgiftsstyrelsen 
TOLDPROCEDURER 
EF OG D.I. 520.5 
TOLDPRÆFERENCER 
EFTERFØLGENDE D.I). 11 
FORELÆGGELSE AF 
DOKUMENTS^ 
Bruxelles, den 23. juni IW 
Fordeles af de regionale direktører til: 
- alle afdelinger, der registrerer dokumenter 
- alt personale på niveau 1 og 2 -\ 
FORTROLIGT 
1. Embedsmænd fra Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber gennemførte en 
kontrol over de egne indtægter fra 15.-19. april 1996. 
Emnet for kontrollen var bl.a. proceduren for forelæggelse af en kautionserklæring ved 
indførsel af varer, hvortil klarereren gør krav på anvendelse af en toldpræference, men 
ikke er i stand til at fremlægge dokumentation for de pågældende varers (præference-) 
oprindelse på indførselstidspunktet. Kontrollen fandt sted i toldstederne Bruxelles 
Entrepot og Gent. 
21 
2. I kontrolrapporten hævder Revisionsretten, at den i artikel 256, stk. 1, i EF-
toldkodeksen nævnte frist til at fremlægge de dokumenter, som mangler ved antagelsen 
af angivelsen, ikke er blevet overholdt i en række tilfælde. 
Revisionsretten anfører ligeledes, at det i henhold til artikel 257, stk. 4, litra a) i EF-
toldkodeksen stillede beløb som sikkerhed ikke blev bogført straks i de ovennævnte 
tilfælde (artikel 258 i EF-toldkodeksen) efter udløbet af den ovennævnte frist. 
3. Der gives i det følgende en summarisk redegørelse for importtoldstedets opgaver, 
fristerne for deres udførelse og pligterne i forbindelse med bogføring af det som 
sikkerhed stillede beløb. 
Frister 
4. Når klarereren gør krav på anvendelsen af en præferencetoldsats, men ikke kan 
fremlægge dokumentation ved indførslen, kan indførselsangivelsen antages, hvis 
klarereren indgiver en kautionserklæring (i lo eksemplarer), hvori han forpligter sig til at 
fremlægge det krævede dokument (eller oprindelsesccrtifikal) inden for en måned regnet 
fra datoen for antagelsen af den nævnte angivelse (§ 147 i bekendtgørelsen om EF og 
toldpræferencer). 
Kun på udtrykkelig anmodning fra klarereren, der har underskrevet ovennævnte 
kautionserklæring, kan opkrævningskontoret forlænge denne frist på én måned med højst 
tre måneder (§ 148 i bekendtgørelsen om EF og toldpræferencerne). 
Når den ovennævnte kautionserklæring underskrives, skal der stilles sikkerhed for den 
told og moms, der kan kræves, hvis dokumentet ikke fremlægges inden for den 
foreskrevne frist, eller hvis det forelægges, når tolden er pålagt igen, eller når det drejer 
sig om et toldkontingent, grænserne for kontingentet er nået (§ 152 i betænkningen om I •il-' 
og toldpræferencer). 
22 
Bogføring 
5. Hvis klarereren ikke har forelagt det krævede dokument efter udløbet af ovennævnte 
frist, skal det som sikkerhed stillede beløb straks bogføres. 
* * 
6. Der henvises til, at det får alvorlige konsekvenser, hvis bestemmelserne i artikel 256, 
stk. 1, og 258 i EF-toldkodeksen ikke overholdes. 1 så fald kan styrelsen gøres ansvarlig 
for den manglende eiser for sent gennemførte opkrævning af de egne indtægter. 
Derfor skal lederne af opkrævningskontorerne sørge for, at de foreskrevne procedurer og 
frister overholdes nøje. 
For generaldirektøren: 
W.BAERT 
Overkontrollør 
23 
Svar på Revisionsrettens bemærkning om anvendelsen af artikel 5, stk. 3, i forordning 
(EØF) nr. 2084/93 i Belgien (Flandern). 
I kapitel 7, punkt 7.27, i Revisionsrettens årsberetning for 1996 henvises der til et flamsk 
projekt, der samfinansieres over ESF's mål 4. Ved et kontrolbesøg i projektet 
konstateredes det, at der ganske vist var tale om privat investering, men at den ikke kom 
fra de samme virksomheder, som direkte drog fordel af uddannelsesforanstaltningen. 
I den forbindelse går Revisionsretten ud fra den opfattelse, at der skal være en direkte 
forbindelse mellem virksomheden og arbejdstageren, at med andre ord udgifterne i 
forbindelse med en bestemt arbejdstager kun kan finansieres af hans egen virksomhed. 
Den private investering i det pågældende projekt stammede fra underleverandører, der 
frigjorde personale for at medvirke til udvikling af undervisningsmoduler og uddannelse 
af undervisere. Den private investering betragtes i Flandern ikke som en investering i den 
enkelte arbejdstager, men som en investering i del operationelle program. Dette skyldes 
bl.a. de vanskeligheder, som SMV gennemgår for at frigøre de nødvendige midler og 
tiden til at tilbyde uddannelsen. 
De flamske SMV er meget små virksomheder, som endnu ikke har nogen rigtig 
uddannelseskultur. SMV er endnu ikke rigtig klar over betydningen af investeringer i 
menneskelig kapital. Inden indvendingerne mod økonomiske konsekvenser og 
tidsinvesteringen kan overvindes, skal der ske en bevidstgørelse om uddannelsens 
betydning, konceptet om livslang uddannelse og om den systematiske planlægning af 
uddannelsen ved hja:lp af uddannelsesplaner. Via flere aktioner under tyngdepunkt 11 i 
mål 4 arbejdes der i Flandern på denne bevidstgørelsesproces og på indførelse af en 
uddannelseskultur i SMV. Disse aktioner må på lang sigt føre til. al SMV oger deres 
uddannelsesvirksomhed og selv frigør et større budget til uddannelse. 
Erhvervslivets pligt til at investere respekteres i vid udstrækning, når det drejer sig om 
det operationelle program. Også kontroludvalget for mål 4 kan bekræfte, at kravet om 
privat investering opfyldes. Der vil dog ikke altid være tale om en direkte sammenhæng 
mellem virksomheders private investering og deres egne arbejdstagere. 
24 
i \ 
SKATTEMINISTERIET 
Departementet 
8.kt. 
6. marts 1998 
Bidrag til opfølgning på Revisionsrettens årsberetning 1996. 
Egne indtægter. 
Pkt. 1.7. 
Revisionsretten nævner en sag vedrørende forsinket overdragelse af morarenter til Kom­
missionen i forbindelse med for sen indbetaling af antidumpingtold. 
Sagen opstod som følge af, at de danske myndigheder ved en gennemgang af regnskabssy-
stememe fandt en fejl, der havde medført forsinkelser i overførsler af antidumpingtold. V.n 
del af forsinkelserne stammede fra før 1991. Forsinkelserne betød, at Danmark blev pålagt 
at betale morarenter efter art. 11 i forordning 1552/89. 
Den første del af morarentebeløbet vedrørende forsinkelser efter 1991 blev overført inden 
udgangen af december måned 1995, mens den resterende del afventede en afklaring af, om 
der var tale om forældelse, jf. den anvendte administrative praksis i tilsvarende sager. 
De danske myndigheder har efter drøftelse med Kommissionen om det udestående problem 
overført den resterende del af morarentebeløbet til Kommissionen den 20. august 1997. 
Sagen er således afsluttet. 
Pkt. 1.17. 
De danske myndigheder har ingen umiddelbare bemærkninger til dette punkt, idet der ikke 
er henvist til konkrete danske sager. Det skal dog bemærkes, at de procedurer, der anven­
des for fastlæggelse og indkassering af egne indtægter er hensigtsmæssige til at sikre, at 
egne indtægter fastlægges og indkasseres rettidigt. 
AC 

Edith Kitzmantel, der er assisterende generaldirektør for GD XIX (forbindelser med 
Parlamentet, Revisionsretten og medlemsstaterne) har skrevet et brev (00573) til 
Spaniens faste repræsentant ved EU, hvori hun gengiver en række bemærkninger 
angående Spanien hentet fra Revisionsrettens beretning for 1996. Efter at have 
gennemgået bemærkningerne har vi, for at supplere Kommissionens svar, der er anført i 
beretningen, udarbejdet nedenstående svar, der følger punktinddelingen i beretningen. 
Svarene for så vidt angår kapitlerne om den fælles landbrugspolitik foreligger endnu 
ikke, men Ministeriet for Landbrug, Fiskeri og Levnedsmidler har lovet at forelægge dem 
så snart som muligt. 
DFX I: EGNE INDTÆGTER 
KAPITEL I - EGNE INDTÆGTER 
Traditionelle egne indtægter 
Økonomisk forvaltning i medlemsstaterne 
Forsinket fastlæggelse af egne indtægter 
Punkt 1.10 og 1.17: Når Kommissionen opdager forsinkelser i overdrageisen af egne 
indtægter, pålægger den medlemsstaten at betale morarenter. Medlemsstaten får særskilt 
skriftlig meddelelse herom, og beløbet beregnes af Kommissionen. 
Kontrol af varestrømme og godkendelse af virksomhcdsudovelse i en frizone: 
Punkt 1.33: Efter Revisionsrettens besøg i 1996 holdt toldmyndighederne et mode med 
samtlige erhvervsdrivende i Barcelonas frizone. De erhvervsdrivende blev her gjort 
opmærksom på, at de skulle overholde fællesskabsbestemmelserne i artikel 176 i 
forordning 2913/92 og artikel 807 i forordning 2454/93. 
Indtil nu har 29 erhvervsdrivende taget skridt til at opnå den krævede bevilling fra 
departementet for skatter og punktafgifter. Situationen er følgende: 
- Antal virksomheder, hvor Departementet for told og punktafgifter allerede har 
godkendt lagerregnskabet: 6 
- Antal virksomheder, hvor departementet er i færd med at behandle anmodningen: 10 
- Antal virksomheder, hvor der afventes rapport fra Toldkontrollen: 13. 
Omstående vises de af toldcenlret udarbejdede formularer til brug ved anmodning om 
bevilling samt godkendelse af sådanne anmodninger. 
2? 
A ktiv forædling: 
Afslutningsopgørelser, fastlæggelse og overdragelse af afgiftsbeløbet 
Punkt 1.55: Indtil udgangen af Î995 blev bevillingerne kontrolleret manuelt. D&t 
medførte store forsinkelser med overdragelsen af egne indtægter, især for toldvæsenet, 
der måtte behandle et meget stort antal transaktioner henhørende under ordningen for 
aktiv forædling. På det tidspunkt blev der indført en edb-applikation, der letter 
kontrolarbejdet, og der skulle derfor ikke længere kunne opstå sådanne forsinkelser. 
Ækvivalensordningcn og forudgående eksport 
Punkt 1.63: Der findes nu en edb-applikation, den såkaldte "PENDENCIAS", der 
forhindrer, at der igen kan ^pstå en situation som den, Revisionsretten opdagede under sit 
besøg. 
Den nævnte applikation er ved at blive implementeret med henblik på at forbedre 
kontrollen med proceduren for aktiv forædling. 
Hvad angår bevilling til aktiv forædling sir. 63-01039972, vedrørende firmaet "Sandoz. 
Agro S.A.", hvor den forudgående eksport fandt sted uden bevilling, og hvor revisorerne 
opdagede en angivelse af forudgående eksport svarende til 4 forskellige 
eksporttransaktioner (IMS 5 med følgende numre og datoer: 044169 af 7.9.95, 062902 af 
27.12.95, 030813 af 30.1 Î.95 og 014853 af 25.3.96), skal det bemærkes at: 
A) toldkontoret i Barcelona den 25.4.96 sendte firmaet et brev med meddelelse om. 
at den forudgående eksport ikke var hjemlet i AF-bcvillingen 
B) den pågældende ikke har gjort indsigelse mod meddelelsen af 25.4.96. 
C) der ikke er foregået aktiv forædling på grundlag af den nævnte bevilling siden d 
25.3.96 
D) der i 5 tilfælde er opkrævet afgifter i forbindelse med overtrædeise af proceduren. 
Datoerne og de fastlagte bek b fremgår af følgende oversigt: 
Tolddok.-nr. 
0811-5-44169 
0811-5-62902 
0841-5-30813 
0811-6-14853 Sagsnr. 
0811-5-37345! 
0841-6-953382 
0811-6-953364 
0841-6-953355 
0811-6-953373 O. knevniiig af EOF 
udligningstcK*! 
673 732 
198 378 
142 935 
2 398 086 
209 859 8 486 
6 596 
107 973 
8 071 Fastlwggclsesdato 
19.10.19^5 
5.12.19% 
5.12.1996 
5.12.1996 
5.12.1996 Ovcrdragelse 
dcccmbcr 1995 
februar 1997 
februar 1997 
februar 1997 
februar 1997 
13 
DEL ÏII - STRUKTURFORANSTALTNINGER 
KAPITEL 6 - DEN EUROPÆISKE FOND FOR REGIONALUDVIKLING 
Afslutning af interventionerne 
Bemærkninger om afsluttede programmer og aktiviteter 
Udgifternes støtteberettigelse 
Punkt 6.30: Den foranstaltning, som Revisionsretten henviser til i dette punkt, blev 
gennemført i den første periode, hvor den spanske stat anmodede om samfinansiering af 
foranstaltninger gennem strukturfondene. 
Det betyder, at man på det tidspunkt, hvor sagerne om samfinansiering via 
fællesskabsfondene blev behandlet, først var i færd med at planlægge og indkøre de 
procedurer, der skulle gælde for forvaltning og overvågning af fællesskabsmidler, og der 
blev lagt stor vægt på den kvantitative begrundelse for de samfinansierede 
foranstaltninger og på den dokumentation, der skulle forelægges til stotte herfor. 
Efterhånden er der sket en væsentlig forbedring af procedurerne for samordning, 
forvaltning og evaluering af de samfinansierede foranstaltninger. Så nu vedrører de 
oplysninger, der forelægges om de forskellige samfinansierede foranstaltninger, både 
kvantitative og kvalitative forhold. 
Hvad angår Revisionsrettens bemærkning skal der gøres opmærksom på, at det der blev 
foreslået Europa-Kommissionen som led i RESIDER I-programmet, var renovering af 
en forladt industribygning, som på det tidspunkt, hvor der blev ansogt om 
samfinansiering, tænktes anvendt til et håndværkscenter. 
De bilag, der blev tilsendt Europa-Kommissionen i forbindelse med denne 
foranstaltning, svarede nøje til udgifterne til renovering af den forladte bygning, som 
indgik i RESIDER I-programmet. 
Den ændrede brug af bygningen blev først besluttet langt senere. 
Hvad angår sidstnævnte punkt skal det bemærkes, at der siden den 29. juli 1988, hvor 
RESIDER-programmet for Baskerlandet blev forelagt for Europa-Kommissionen, og 
hvori indgik delforanstaltning 1.1: "Renovering af forladte industribygninger", er 
indtruffet en række begivenheder, der har bevirket tilsvarende successive ændringer i 
rapporterne til Kommissionen. Således blev der i november 1()9() talt om Elkartegi-
projektet i Bilbao, der indgik i foranstaltning 1.1.2: "Renovering af forladte 
industribygninger", og fremgik af det tidligere RESlDER-program for Baskerlandet. 
I beskrivelsen af foranstaltningen hed del således, at man ønskede at konsolidere og 
effektivisere håndværkssektoren ved at stille de nødvendige midler til rådighed, så der 
kunne ske. en omlægning af dens produktion og markedsstruktur. Desuden skulle det 
offentliges bidrag i form af bygninger til servicefaciliteter til virksomheder bidrage til en 
økonomisk genoplivning af Bilbao-området, hvor placeringen af aktiviteter af denne art 
bestemmes af spekulationsbevægelser på markedet for jord og byggegrunde. 
.K 
Det ændrede RESIDER-prograni blev godkendt af Kommissionen den 26, september 
1991, altså på et tidspunkt, hvor de regionale myndigheder i Bizkaia havde planer om, at 
bygningen, når den var blevet renoveret, skulle huse Elkartegi-centret for små og 
mellemstore virksomheder i Bizkaia. 
Det var først langt senere, at der på grund af en simpel administrativ fejl ikke blev givet 
Europa-Kommissionen meddelelse om den ændrede brug af bygningen, der nu er sæde 
for Lantik S.A. 
Sammenfattende kan det i forbindelse med denne sag siges: 
• at de regionale myndigheds; i Bizkaia ikke har gjort sig skyld i svigagtige handlinger 
© at de regionale myndigheder i Bizkaia og Azpiegitura, det regionale organ der har 
stået for gennemførelsen, hele vejen igennem bar handlet i god tro 
• at det selskab, der har stået for forvaltningen af de modtagne midler, ikke har gjort sig 
skyldig i misbrug af rettigheder. 
IVÆRKSÆTTELSE AF FORANSTALTNINGER .11IDEN FOR RAMMERNE AF 
EFRU TIL FORDEL FOR v^KSOMMEDE^ OG NAVNLIG SMÅ OG 
MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER 
Støtte til virksomhedernes drift 
Kumulation og overlapning 
Punkt 6.61: Der. er tale om projektet "ALFAGRAN", hvor der ganske rigtigl var ci 
sammenfald af støtte fra forskellige kilder. 
Støtten omfattede bl.a. et lån, der blev godkendt af regionaludviklingsinstituttet i Mureia 
den 24.4.92. På det tidspunkt havde instituttet kendskab til samtlige de tilskud, der var 
tildelt projektet, tilskud der var indbyrdes forenelige, og som sammenlagt ikke overskred 
nettosubventionsækvivalentet. Den eneste undtagelse var netop den støtte, der senere 
blev ydet af Europa-Kommissionen inden for rammerne af LIFE-programmet. 
RIOP-støtten, der blev bevilget d ,n 6.5.92, lå også inden for en margen svarende til 
nettosubventionsækvivalentet, nv.n da det ko.n frem, at der også var andre stotlckildcr, 
besluttede man, ved attesteringen af udgifter i forbindelse med programmet, at holde 
dette udenfor. 
Hvad angår støtten fra LIFE-programmet, der blev ydet sidst, skal det bemærkes, at den 
blev tildelt direkte af Europa-Kommissionen, uden al denne på forhånd bad de spanske 
myndigheder om oplysninger om den støtte, der fra anden side var ydet til projektet. Så 
vidt vi ved gav Kommissionen heller ikke, ved ydelsen af stolte via LIFE-programmet, 
virksomheden meddelelse om, at støtten var uforenelig med andre former for EU-stølte. 
3 
Hvad angår de skridt, der nu skal tages, mener vi, at man ud over at udelukke RIOP-
tilskuddet som ovenfor nævnt, bør se på LIFE-støtten, men dette afhænger naturligvis 
fuldstændig af Kommissionens reaktion. 
Det vil være nyttigt at indføre en ordning, der forhindrer den slags tilfælde i at opstå igen, 
og Kommissionen har derfor anmodet de spanske myndigheder om at gennemføre 
foranstaltninger, der sikrer gennemsigtighed i tilfælde, hvor der ydes støtte fra flere 
kilder. 
Med det formål meddelte de spanske myndigheder den 21. juli 1997 Kommissionen, at 
de ville indføre en sådan kontrol med kumuleret støtte som led i det samlede tilskud fra 
Udviklingsagenturet for Castilla y Léon. Ordningen omfatter følgende elementer: 
• særskilte regnskaber, så støttemidlerne kan opdeles efter kilde, fond og type på hvert 
administrativt niveau 
• et regnskabssystem, der gør det muligt at krydschecke de bogførte transaktioner med 
hinanden med henblik på at kortlægge samfinansiering (belob, procentdele osv.) og 
andre aspekter ved de berørte programmer. 
Når først dette system er færdigudviklet, vil det blive forelagt Kommissionen til 
godkendelse; det vil desuden komme til at tjene som pilotprojekt, der på et senere 
tidspunkt vil kunne udbredes til de andre autonome regioner, der ikke allerede har et 
sådant system. 
Punkt 6.62-6.63: Der opstår ofte tvivl om, hvorledes der kan skelnes mellem forste og 
anden forarbejdning, når der er tale om investeringer i forbindelse med markedsforing og 
forarbejdning af land- og skovbrugsprodukter. Det skyldes bl.a., at der ikke findes nogen 
lovgivning på nationalt plan eller fællesskabsplan, der giver klare kriterier for en sådan 
skelnen. Det betyder imidlertid ikke, at et projekt får støtte fra den ene eller den anden 
fond afhængigt af, hvad der er mest fordelagtigt for den pågældende, men tværtimod at 
man nøje anvender fællesskabsreglerne, og det vil i dette tilfælde sige reglerne for 
EUGFL, udviklingssektionen, der indeholder kriterier for udvælgelse af projekter 
vedrørende forarbejdning af land- og skovbrugsprodukter. 
Det skal understreges, at Udviklingsinstituttet for regionen Murcia arbejder på at gore de 
forskellige støtteordninger indbyrdes forenelige og på at anvende dem hensigtsmæssigt. 
Dette er særlig relevant i forbindelse med støtte fra EFRU og EUGFL, da disse ikke er 
indbyrdes forenelige, og der er derfor oprettet et organ for gensidigt samarbejde og 
information mellem Udviklingsinstituttet og Rådet for Miljø, Landbrug og 
Vandressourcer, der er de organer, der står for forvaltningen af disse fonde. 
Hvad angår Generaldirektoratet for Regionale Økonomiske Incitamenter skal det nævnes, 
at samordningen af de forskellige støtteordninger er sikret på højeste lovgivningsmæssige 
plan. Ifølge artikel 4 i lov nr. 50/1985 af 27. december 1985, der vedrører økonomisk 
udligning mellem regionerne, er det Styringsrådel for regionale incitamenter, der har 
ansvaret for samordningen af sektoriel støtte med virkning på regionalt plan. Rådets 
beføjelser i så henseende omhandles i artikel 20.1 b) i kongeligt dekret nr. 1533/1987 om 
gennemførelsesbestemmelser til lov. nr. 50/85. Artikel 23.1 d) i samme dekret omhandler 
de autonome regioners forpligtelse til at indberette den støtte, der ydes på deres område, 
især støtte fra EUGFL. Når Styringsrådel bolder møde for at beslutte, hvilke tilskud der 
3 s 
skal ydes via programmet, deltager også en repræsentant for Ministeriet for Landbrug, 
Fiskeri og Levnedsmidler med tilknytning til EUGFL-styringsenheden, der arbejder fuldt 
koordineret med RIOP. 
Det betyder, at der findes hensigtsmæssige ordninger, der skal forhindre overlapning 
mellem støtte fra de to fonde. 
Støtte til virksomhedernes finansiering 
Punkt 6.80: Det globaJån, der henvises til her, er ved at blive ændret i 
overensstemmelse med konklusionerne af Revisionsrettens beretning om den finansielle 
kontrol, der blev udført i tidsrummet 6.-17. maj 1996, I mellemtiden er udbetalingerne 
fra Fællesskabets fonde blevet suspenderet. Det indebærer, at rentegodtgørelsen i 
forbindelse med globaliånet fuldt ud skal overføres til SMV, hvorved dm godkendte 
betaling bringes i overensstemmelse med den faktisk betaling. Der er samtidig givet det 
betalingsformidlende organ instrukser om udgifters støtteberettigelse, så der ikke 
foretages bogføring af beløb svarende til dårlige lån, som der henvises til i det af 
Kommissionen godkendte program. Således elimineres enhver mulighed for at få 
attesteret sådanne udgifter med henblik på EU-samfmansiering. 
Foranstaltningernes iværksættelse: 
Punkt 6.83: Hvad angår PITMA, som er det program, der henvises til i første del af 
denne bemærkning, er det rigtigt, at beløb svarende til fejlslagne projekter skulle trækkes 
fra den endelige udgiftsopgørelse for programmet for miljø og vandressourcer, hvilket 
medførte, at det samlede godkendte beløb blev nedsat med ca. 9 mio. ECU. 
Vi føler imidlertid, at Revisionsrettens formulering af bemærkningen får det til at se ud, 
som om denne situation er det normale, mens det tværtimod er en undtagelse, idet • 
nationale myndigheder gennem stikprøvekontrol har opdaget analoge tilfælde, der 
derefter er blevet berigtiget på behørig vis. 
Vi er ikke enige i Rettens bemærkning om opfyldelse af betingelserne vedrørende 
jobskabelse. 
Når det drejer sig om RIOP fastsættes der ved ydelsen af støtte en bestemt 
overvågningsperiode, normalt to år, ved hvis udløb samtlige betingelser skal være 
opfyldt. Hvis samtlige betingelser (herunder kravet om oprettelse af arbejdspladser) er 
opfyldt ved overvågningsperiodens udløb, kan støtten udbetales. Men hvis der ikke er 
tale om en permanent arbejdsplads kræves del, at den opretholdes i mindst tre år regnet 
fra det tidspunkt, hvor den oprettes, og dette kan ligge efter udløbet af ovennævnte 
periode. Det betyder med andre ord, at når overvågningsperioden er udløbet, kan der 
være ikke-permanente arbejdspladser, der endnu ikke har eksisteret i tre år siden de blev 
oprettet, og det kræves da, at de opretholdes indtil udløbet af kontrakterne. For at tage 
højde for dette forhold og for en række andre faktorer fastsættes det i artikel 33.2 i 
gennemførelsesbestemmelserne til lov nr. 50/85, at overvågning og inspektion kan finde 
sted i indtil 5 år efter, at overvågningperioden for den pågældende støtte er udløbet. På 
denne måde og ved at kræve bestemte typer af arbejdskontrakter og udelukke visse andre 
33 
er det muligt at sikre, at stillingerne opretholdes adskillige år efter programmernes 
afslutning, uanset om de er besat af samme person eller af flere successive arbejdstagere. 
M 
Endelig skal det nævnes, at der i artikel 37 i ovennævnte retsforskrift, i 
overensstemmelse med artikel 81 og 82 i den konsoliderede udgave af loven om det 
almindelige budget, er fastsat en procedure for inddrivelse af støtte i tilfælde, hvor 
betingelserne for modtagelse af støtte ikke er opfyldt, og - i de følgende artikler - en 
sanktionsordning, der gælder i tilfælde af svig eiler uagtsomhed. 
KAPITEL 7: DEN EUROPÆISKE SOCIALFOND 
Revision af særlige aspekter 
Partnerskabet 
Punkt 7,18 og 7.19: Overvågningsudvalgene er et meget vigtigt instrument for UAFSE 
(Administrationsenheden for Den Europæiske Socialfond), når det drejer sig om at styrke 
samarbejdet, idet det fungerer som forum for den nødvendige interaktion mellem alle 
parter, der deltager i forvaltningen af ESF's foranstaltninger i Spanien. 
ESF's målsætninger med hensyn til udvikling af de menneskelige ressourcer og 
forbedring af arbejdsmarkedets funktion er i sig selv af en sådan art, at det er yderst 
nyttigt, at arbejdsmarkedets parter, både arbejdsgiver- og fagforeningsrepræsentanter, 
deltager i overvågningsudvalgene, idet de kan tilføre udvalgenes drøftelser og arbejde en 
række betragtninger og synspunkter, der repræsenterer de endelige modtagere af ESF-
støtten, nemlig virksomhederne og arbejdstagerne. 
Det er baggrunden for, at repræsentanter for arbejdsgiverorganisationer og fagforeninger 
i 1994, 1995 og 1996 blev inviteret til at deltage i alle møder i de overvågningsudvalg, 
der drejer sig om ESF, og fik udleveret samme dokumentation og forhåndsoplysningcr 
som de øvrige mødedeltagere. Ifølge forretningsordenen for overvågningsudvalgene har 
arbejdsmarkedsrepræsentanterne samme ret til at tale og stemme som andre medlemmer. 
Der er tale om følgende overvågningsudvalg for ESF: 
© Overvågningsudvalget for den flerrcgionale dclramme for mål 1 
© Overvågningsudvalget for den flerrcgionale dclramme for mål 2 
« Overvågningsudvalget for støtterammen for mål 3 
© Overvågningsudvalget for støtte ammen for mål 4 
I de første tre år af EF-støtterammen for perioden 1994-1999 holdt mål I-udvalget lo 
møder om året. De tre andre udvalg holdt kun et møde om året, men dette har ændret sig, 
så også de i 1997 holdt to møder. 
Antallet af udvalgsmedlemmer afhænger af de forskellige partnere, der er involveret i 
hvert enkelt mål. Udvalgene for mål 1 og 3 har ilesl medlemmer, idet de omfatter 30 
organisationer inkl. Kommissionen, arbejdsmarkedets parter og UASFE selv. 
Udvalgene for mål 2 og 4 er derimod meget små. 1 mål 2-udvalget deltager seks partnere 
og i mål 4-udvalgel kun én. 
."S J 
Hvad angår Revisionsrettens bemærkning om, at udvalgene ikke har revideret og 
videreudviklet de indikatorer, hvormed man måler ESF-foranstaltningernes effektivitet, 
har Spanien i forståelse med Kommissionen og efter at have drøftet spørgsmålet i 
overvågningsudvalgene vedtaget, at man for at bestemme effektiviteten og virkningen af 
de forskellige ESF-interventionsformer overdrager det til hold af eksterne, uafhængige 
eksperter at udføre de vurderings-, overvågnings- og evalueringsopgaver, der er fastsat i 
de relevante bestemmelser (bl.a. artikel 6 i forordning 2081/93). 
Sådanne hold har allerede aflagt foreløbige evalueringsrapporter om alle EF-støtte-
rammerne og tilsvarende interimsrapporter. Der gives heri en analyse og vurdering af de 
indikatorer, der henvises til i OP og i SPD, og der foreslås nye, altsammen forud for den 
fuldstændige evaluering af interventionerne og de deraf følgende konklusioner og 
henstillinger. Disse rapporter blev forelagt i slutningen af 1996 og i 1997. Alle 
overvågningsudvalg, der har holdt møde siden da, har taget rapporterne til efterretning og 
anvendt bidrag herfra i deres eget arbejde. 
Der er ingen tvivl om, at de overvågningsudvalg, der undersøger ESF-foranstaltninger i 
forhold til de foranstaltninger, der gennemføres af de øvrige strukturfonde (regionale 
delrammer for mål 1, 2 og 5b), bør være det ideelle forum for tilvejebringelse uf den 
nødvendige koordination af de forskellige fondes indsats. Hidtil har de i højere grad 
koncentreret sig om at analysere de enkelte fondes økonomiske ressourcer end om det, 
der egentlig var meningen, nemlig at udforme og planlægge foranstaltninger, der kræver 
mere integration og koordination mellem fondene. 
Den private sektor, mål nr. 4 og ADAPT: 
Punkt 7.27: Det er vanskeligt at nå det oprindelige mål, der blev fastsat i 
programmeringen af mål 4, nemlig at SMV skal deltage i 80% af de herunder horende 
foranstaltninger. I interimsrapporten fra juni 1997 fremhævedes imidlertid den meget 
store indsats, der blev gjort fra periodens begyndelse: i 1994 udgjorde repræsentanter for 
SMV således 22% af deltagerne, mens de i 1995 udgjorde 50%. Den senere udvikling 
peger i samme retning. 
Hvad angår spørgsmålet om SMV's deltagelse i finansieringen af projekter er det rigtigt, 
at denne type virksomheder i Spanien har svært ved at skaffe penge til 
uddannelsesplaner, og dette er baggrunden for, at så få af dem figurerer som modtagere af 
denne form for støtte. 
Disse virksomheders reelle bidrag til uddannelsesplaner (jf. additionalitetsprincippet) er 
dog betydeligt større end det fremgår af de foreliggende data, men det er umuligt at 
dokumentere dette, for det første fordi virksomhederne ikke forelægger dokumentation 
for planen som helhed, men kun for de foranstaltninger, der opnår samfinansiering, og fol­
det andet fordi bestemte udgifter ikke klassificeres som stølteberettigede udgifter, for 
hvilke der skal fremlægges dokumentation. 
F.eks. viste ovennævnte evaluering, at 44,8% af de virksomheder, der arrangerer 
uddannelseskurser for deres personale (nu er måske over 50% af disse SMV), lægger 
dem i arbejdstiden. Den tid, der anvendes til uddannelse, udgør en alternativ omkostning 
med en vis værdi. Dertil kommer, at man i nogle tilfælde, hvor uddannelsen foregår uden 
for den normale arbejdstid, aflønner denne som overtid. Dette forekommer i 12,6% af 
tilfældene og medfører for virksomhederne en direkte lønomkostning, som derfor heller 
ikke viser sig som uddannelsesomkostning. 
Additionalitet: 
Punkt 7.31: Spanien finder det meget vigtigt, at kravene om additionalitet i forbindelse 
med ESF overholdes. Det er derfor et af de aspekter, der er blevet lagt størst vægt på 
under overvågnings- og kontrolforanstaltningerne, der i øvrigt er blevet stadig hyppigere 
og mere omfattende i de senere år. Disse foranstaltninger går som regel ud på at 
kontrollere de samlede omkostninger i forbindelse med foranstaltninger, som 
projektledere har erklæret for afsluttede. Det sker gennem en analyse af de relevante bilag 
(fakturaer eller andre dokumenter med tilsvarende beviskraft), der er forelagt til stolte for 
gennemførelseserklæringernc, for således klart at fastslå, om de procentsatser for national 
medfinansiering, der er fastsat for de forskellige interventionstyper, er overholdt. 
Den gennemførte kontrol har kun afsløret ubetydelige uregelmæssigheder i forbindelse 
med additionalitetsprincippet, og vi tror, at Kommissionen ville være kommet til samme 
resultat, hvis den havde færdiggjort dm påbegyndte undersøgelse. 
Undersøgelse af systemerne: 
Punkt 7.39: Det er korrekt, at der i Spanien, ud over den del af ESF-støtten, der går \'.i 
samfinansiering af FPE (specifikke erhvervsuddannelser), der foregår inden fo; 
rammerne af det nationale uddannelsessystem, anvendes støttemidler til samfinansiering 
af en afgrænset del af sekundær-undervisningen, nemlig den del, som LOOSE, 
udddannelsesloven, definerer som FPB (grundlæggende erhvervsuddannelse), og son; ? 
forskellig fra FPE og drejer sig om erhvervelse af viden og færdigheder, der er 
erhvervsrelevante og giver det videnskabelige og tekniske grundlag for de faglige 
færdigheder og kvalifikationer, der senere skal erhverves under FPE. 
FPE, der udgør en del af sekundæ undervisningen, og hvortil der ydes ESF-stottc, er dog 
begrænset til de tekniske moduler, der tilbydes elever på det obligatoriske sekundærtrin, 
som er ved at forberede deres bat nillerato. 
Punkt 7.41: 1 kongeligt dekret 631/93 af 3. maj 1993 om den nationale plan for 
erhvervsuddannelse og integration på arbejdsmarkedet (FIP), fastsættes i artikel 13 
støtteordningen for de centre, der afholder kurserne i ovennævnte plan, og i punkt 2 
hedder det: "tilskuddet skal dække udgifterne til undervisning, idykkesforsikring for 
elever, undervisningsmidler og -materialer, afskrivninger på anlæg og udstyr, faktisk 
afholdte og dokumenterede generelle udgifter. Det således beregnede belob kan for ho je s 
med 10% til dækning af udgifter, som det er vanskeligt at dokumentere. Støtten kan dog 
under ingen omstændigheder overstige de samlede omkostninger for det pågældende 
modul. " 
afgørelsen af, hvilke udgifter der er støtteberettigede, har INEM som administrator af de 
operative programmer, hvorunder FIP-foranstaltningerne samfinansieres, i 
anmodningerne om endelig betaling for 1996 trukket 10% fra de implicerede centres 
omkostninger. INEM har endvidere givet udgiftscentrene instruks om, at udgifter, som 
det er vanskeligt at dokumentere, i fremtiden ikke må konteres EFS-støtten. 
Punkt 7.42: Siden slutningen af 1996 har Spanien gjort en stor indsats for at forbedre 
koordinationen mellem de vigtigste program-ledere, UAFSA og Kommissionen med 
henblik på at forbedre procedurerne for anmodning om saldoudbetaling og så vidt muligt 
bringe dem i overensstemmelse med forordning 2082/93 og de finansielle 
gennemførelsesbestemmelser, der figurerer som bilag til OP, så anmodningen baseres på 
de udgifter, der faktisk er afholdt af dem, der gennemfører foranstaltningerne. 
På den baggrund blev der opnået enighed om en melode til udarbejdelse af anmodninger 
om saldoudbctalinger, og denne blev godkendt af Kommissionen den 11, marts 1997. 
Den er baseret på bogføringsfase P eller K, så anmodningerne udelukkende svarer til 
endelige betalinger af udgifter, der faktisk er afholdt og udbetalt på grundlag af fakturaer 
eller regnskabsbilag med tilsvarende beviskraft, for faktisk gennemførte foranstaltninger. 
Systemet blev anvendt allerede ved udarbejdelsen af anmodningerne om saldoudbetaling 
for 1996, der blev forelagt i juni 1997. Desuden er der foretaget en kontrol af 
anmodningerne for 1994 og 1995 for at checke, at de virkelig svarer til faktisk afholdte 
udgifter i det pågældende gennemførelsesår. 
3^ 
SPANIENS SVAR 
Skattestyrelsen Departementet for told 
og punktafgifter 
Flinkt i årsberetningen: 
Ref. skrivelse, sektors 
Fisnkter, der har konsekvenser 
for medlemsstaten: 133 
RT0451E1 
Afsmit 14-Ï6 
l>umkt C3-P2. 
Efter Revisionsrettens besøg i 1996 holdt toldmyndighederne et mode med sanu'iuv-
erhvervsdrivende i Barcelonas frizone. De erhverv':drivende blev her gjoil opmærkson: 
på, at de skulle overholde fællesskabsbestemmelserne i artikel 176 i forordning 2913/r'/ 
og artikel 807 i forordning 2454/93. 
For øjeblikket har 29 erhvervsdrivende taget skridt til at o-.„l .im krævede bevilling fra 
departementet for skatter og punktafgifter. Situationen er ? 'j. 
- Antal virksomheder, hvor Departementet for told og punktafgifter alierede hr/ 
godkendt lagerregnskabet: 6 
- Antal virksomheder, hvor depar .;mentei er i færd med at behandle anmodningen: 10 
•••- Antal virksomheder, hvor der ii ventes rapport Ira Toldkontrol len: 13. 
Omstående vises de af toldcentret udarbejdede formularer til brug ved anmodning om 
bevilling samt godkendelse af sådanne anmodninger. 
,:)3 
Madrid, den 19. september 1997 
Tjeneste RAE Expte. 8/97 
Vedr.: Godkendelse af lagerregnskab 
for erhvervsdrivende i frizone Til: Chefen for Toldkontoret i 
08071 BARCELONA 
Departementet for told og punktafgifter har -
under henvisning til Deres brev af 11. juli 1997, hvori De, i overensstemmelse med 
artikel 176 i forordning (EØF) nr. 2913/92 (toldkodeksen) og artikel 807 i forordning 
(EØF) nr. 2454/93 (gennemførelsesbestemmelserne hertil), anmoder om godkendelse af 
lagerregnskabet med henblik på at kunne foretage oplagring og salg af varer i 
almindelighed, både fællesskabsvarer og varer fra tredjelande; 
i betragtning af den positive rapport, som Departementet for told og punktafgifter i 
Barcelona har afgivet om denne anmodning, specielt om det lagerregnskabssystcm, der 
vil blive anvendt, og som består i et særligt program, der indføres og køres af den 
erhvervsdrivende selv; 
under henvisning til ovennævnte bestemmelser samt til bekendtgørelsen af 2. december 
1992 og cirkulære nr. 1/1994 af 22. marts 1994 (den spanske statstidende af 30.3.1994) -
besluttet at efterkomme anmodningen. 
Dette meddeles hermed den pågældende virksomhed, samtidig med at der sendes kopi til 
Toldkontrollen. 
DIREKTØREN 
(C 
ANMODNING OM BEVILLING FOR ERHVERVSDRIVENDE I 
FRIZONEN I BARCELONA 
Artikel 807 i forordning 2454/93 
Undertegnede, , med ID-nummer 
anmoder hermed, i sin egenskab af Direktør for virksomheden 
med momsregistreringsnummer 
om bevilling til at agere som erhvervsdrivende i frizonen i Barcelona som defineret i 
artikel 799 i forordning 2454/93. 
Det lagerregnskab, der kræves i henhold til artikel 176 i Toldkodeksen (forordning 
2913/92), vil blive ført ved hjælp af et edb-system, der stilles til rådighed og forvaltes af 
frizone-konsortiet. 
Ansøgeren agter at beskæftige sig med følgende aktiviteter: oplagring/-
forarbej dning/køb/salg 
(det ikke-relevante overstreges) 
Ovennævnte aktiviteter vedrører følgende varer: 
De nævnte varers status i henhold til fællesskabsbestemmelserne kan være: varer fra 
tredjelande/varer med fællesskabspræference 
(det ikke-relevante overstreges) 
Lagerets placering i frizonen: 
(dato og underskrift) (modtagelsesstempel) 
Toldkontrollens rapport 
På grundlag af de oplysninger, som ansøgeren har forelagt, og efter at have undersøgt det 
regnskabssystem, som ansøgeren agter at bruge, finder Toldkontrollen det rimeligt at 
efterkomme anmodningen. Der vedlægges en prøve på de regskabsregistre, der skal 
bruges. 
diverse stempler og påtegninger 
•i\ 
Skattestyrelsen Departementet for skatter 
og punktafgifter 
BILAG II 
Punkt i årsberetningen: 
Ref. skrivelse, sektor: 
Punkter, der har konsekvenser 
for medlemsstaten: 1.63 
3. februar 1997 
Afsnit 27 
C4.D3 
Punkt C4 
Der findes nu en edb-applikation, den såkaldte "PENDENCIAS,\ der forhindrer, at der 
igen kan opstå en situation som den, Revisionsretten opdagede under sit besog. 
Den nævnte applikation er ved at blive implementeret med henblik på at forbedre 
kontrollen med proceduren for aktiv forædling. 
Punkt D3 
Hvad angår bevilling til aktiv forædling nr. 63-01039972, vedrørende firmaet "Sandoz 
Agro S.A.", hvor den forudgående eksport fandt sted uden bevilling, og hvor revisorerne 
opdagede en angivelse af forudgående eksport svarende til 4 forskellige 
eksporttransaktioner (IMS 5 med følgende numre og datoer: 044169 af 7.9.95, 062902 af 
27.12.95, 030813 af 30.11.95 og 014853 af 25.3.96), skal det bemærkes at: 
a) Toldkontoret i Barcelona den 25.4.96 sendte firmaet et brev med meddelelse 
om, at den forudgående eksport ikke var hjemlet i Al*-bevillingen. 
b) Den pågældende ikke har gjort indsigelse mod meddelelsen af 25.4.96. 
c) Der ikke er foregået aktiv forædling på grundlag af den nævnte bevilling siden 
den 25.3.96. 
tt<) U.) 
d) Der er i 5 tilfælde opkrævet afgifter i forbindelse med overtrædelse af 
proceduren. Datoerne og de fastlagte beløb fremgår af følgende oversigt: 
ToIddok.-nr. 
0811-5-44169 
0811-5-62902 
0841-5-30813 
0811-6-14853 Sagsnr. 
0811-5-373451 
0841-6-953382 
0811-6-953364 
0841-6-953355 
0811-6-953373 Opkraevning af EOF 
udltgningstold 
673 732 
198 378 
142 935 
2 398 086 
209 859 8 486 
6 596 
107 973 
8 071 Fastlaegelsesdato 
19.10.1995 
5.12.1996 
5.12.1996 
5.12.1996 
5.12.1996 Overdragelse 
december 1995 
februar 1997 
fcbruar 1997 
februar 1997 
februar 1997 
4J> 
KOMMENTARER TIL REVISIONSRETTENS BEMÆRKNINGER OM 
LANDBRUGSKAPITLET I ÅRSBERETNINGEN 
Punkt 3.19: Den spanske landbrugsgarantifond (FEGA) har gentagne gange instrueret de 
autonome regioner om, at de skal beholde kopier af den database, som anvendes, når der 
skal udarbejdes oplysninger til Kommissionen, og når der beregner eventuelle sanktioner 
for overskridelser afgrundarealerne. 
Punkt 3.39: Man har i forbindelse med forskellige besøg anmodet om en konkretisering 
af kravene til databasernes ensartethed, og da vi ikke mener, al vi har fået uddybende 
svar, er vi af den opfattelse, at de pågældende afvigelser skyldes beskrivelser og kriterier, 
som sendes til de forskellige organer for offentlige arbejder, og som ajourføres ved 
begyndelsen af hvert produktionsår, således at dé tilpasses de gældende bestemmelser. 
Punkt 3.40: Der er indført et brandsikringssystem og et nødstrømsanlæg til 
katastrofesikring af datasystemerne. Desuden er der oprettet et system, hvorefter kun 
autoriserede personer har adgang, og der laves dagligt sikkerhedskopier. Disse kopier 
opbevares i brandsikre skabe, der er anbragt uden for datarummel. 
Der er undersøgelser i gang for al linde ud af, hvorledes man kan give autoriseret 
personale elektronisk adgang til datarummcl. 
Man er nået langt med udarbejdelsen af en kriseplan. 
Punkt 3.46: I Spanien har man efterhånden udvidet det område, der omfattes af 
krydskontrol ved hjælp af de officielle landbrugsmatrikelregistre mellem 1993. hvor det 
blev indført i visse autonome regioner, og i 1996, hvor det blev indfort i hele landet. 
Desuden har man i dette tidsrum også foretaget krydskontrol ved hjælp af andre databaser 
end landbrugsmatrikelregistret, som vedrører andre former for stotte og andre disponible 
oplysninger i de autonome regioner. Med hensyn til informationsudveksling mellem 
forskellige regioner er man i gang med al forbedre systemet til overførsel af fakta og 
tidsplaner, til trods for de vanskeligheder delte medfører. 
Punkt 3.47: Vi formoder, at Revisionsretten for Spaniens vedkommende henviser til 
krydskontrol ved hjælp af andre baser end landbrugsmatrikelregistret. Sådanne former for 
kontrol udføres reelt i de autonome regioner (se punkt 3.46), såsom at parcellerne 
sammenholdes med andre tilgængelige oplysninger. Det er en stor forbedring af den 
administrative kontrol, da man ikke begrænser sig til landbrugsmatrikelregistret, og da 
krydskontrollen omfatter alle tilgængelige data i landet, og man således undgår, at der 
fejlagtigt udbetales udligningsbeløb. 
Punkt 3.48: Vi tror, al Revisionsretten har fejlfortolket eller misforstået situationen, da 
den tilladte afvigelse, når det deklarerede parcelareal sammenholdes med det officielle 
areal, som er anført i landbrugsmatrikelregistret, er på 1 ar og ikke på 50 ar. Da det 
officielle areal i landbrugsmatrikelregistret er udtrykt i kvadratmeter eller hektar med lire 
decimaler, og det deklarerede areal er udtrykt i hektar med to decimaler er den tilladte 
afvigelse en enhed i den sidste decimal, dvs. 1 ar. 
m 
Punkt 3.54: Hvad angår markkontrollen i 1995 og 1996 i De Baleariske Øer, bør det 
understreges, at der er tale om et meget specielt tilfælde, som i det følgende vil blive 
redegjort for. 
Siden 1992 er der i Spanien foretaget kontrol ved hjælp af fjernanalyser via satellit. Dette 
system anbefales også af Kommissionen. I begyndelsen var de billeder, der blev anvendt 
ved fortolkningen af afgrøder og til at måle arealerne, udelukkende satellitbilleder. I 1995 
forsøgte man imidlertid at forbedre systemet ved at kombinere satellitbillederne med 
luftfotos med stor opløsningsevne, som blev taget i løbet af året, for på denne måde at 
opnå større præcision ved målingen af arealerne. Derfor havde man brug for et område 
med små parceller og så vidt muligt kun spredte træer samt en ikke for stor mængde 
sager. 
Dette var nødvendigt for, at dette valg af fjcrnanalyseområdet skulle kunne betale sig. 
Derfor valgte man regionen De Baleariske Øer, som hvis disse kriterier ikke havde været 
opfyldt, ikke ville have egnet sig til en fjernanalyse. 
Derfor måtte regionen foretage et stort antal kontrolforanstaltninger - 872 -, hvilket var 
23,5% mere end de 5%, der er fastsat i forordningen, og derfor måtte der også afsættes 
mere personale og liere ressourcer. 
Det giver store vanskeligheder både personale- og tidsmæssigt, hvis den kontrol, en 
region skal foretage, stiger med over 20%. Det betyder dog ikke, at antallet af 
kontrolforanstaltninger i visse mindre områder og regioner eller administrative enheder 
kan øges. 
I 1995 var det muligt at nå op dette kontrolniveau i De Baleariske Øer, fordi grundlaget 
for at foretage fjernanalyse var perfekt. I den nationale kontrolplan, som garantifonden 
fastsatte på basis af aftalen de foregående år, blev minimumsantallet af 
kontrolforanstaltninger i De Baleariske Øer derfor nedsat. 
Med hensyn til Rioja-regionen er nedsættelsen af antallet af kontrolforanstaltninger i 
løbet af 1996 ikke repræsentativ, og vi skal meddele Revisionsretten, at antallet af 
kontrolforanstaltninger som følge af de resultater, der var opnået i de foregående år i 
denne region i 1997 nåede op på 35% af de behandlede sager. 
Punkt 3.55: For at forbedre kontrollen med de deklarerede parceller og for at gore det 
lettere for landmændene al deklarere parcellerne indførte Spanien det integrerede system 
og tog allerede det første år parceller med bælgplanter med i ansøgningerne om 
arealstøtte. I henhold til forordning (EØF) nr. 762/89 er der imidlertid forpligtelse til 
kontrol på stedet, hvilket ikke er tilfældet i det integrerede system, hvorfor man forsøgte 
at samle de forskellige forpligtelser i den nationale kontrolplan. 
Punkt 3.63: Med hensyn til opmålingen af parcellerne i kontrolrapporterne vil vi gore 
opmærksom på, at den spanske garantifond flere gange har gjort opmærksom på, at det er 
nødvendigt, at de autonome regioner foretager en sådan opmåling, hvilket også fremgår 
af den nationale markkonlrolplan. 
Kapitel 8: 1 løbet af 1996 foretog Revisionsretten en kontrol af de vigtigste forvaltnings-
og kontrolsystemer for støtte fra EUGFL, Udviklingssektionen i henhold til forordning 
(EF) nr. 951/97 ((HOF) nr. 866/90) og (EØF) nr. 867/90. 
Undersøgelsen blev, både på centralt og regionalt plan, foretaget af det spanske 
Direcciôn General de Politica Alimentaria e Industrias Agarias y Alimentarias (styrelsen 
for levnedsmiddelpolitik og landbrugs- og levnedsmiddelindustri), af ministeriet for 
landbrug, fiskeri og levnedsmidler i Madrid, der har ansvaret for den administrative 
koordinering og dokumentation for udgifter over for EUGFL, Udviklingssektion samt af 
det spanske Direcciôn General de la Producciôn Agropecuaria e Industrias 
Agroalimentarias (styrelsen for landbrugsproduktion og levnedsmiddelindustrien) i 
Galicias regionale regering. 
Revisionsretten undersøgte grundigt ti sager, og i forbindelse med to af disse sager blev 
der foretaget kontrol på stedet. 
Resultatet af undersøgelsen blev sendt til den spanske revisionsret den 21. februar 1997. 
Ifølge den spanske revisionsret så denne rapport ud til at være indledende, idet der var 
tale om eventuelle svar fra myndighederne på oplysningerne samt kommentarer til disse. 
Punkt 8.13: Med hensyn til kommentaren om at "visse nationale myndigheder... 
imidlertid ikke havde udarbejdet sådanne rapporter" bør det understreges, al del ved 
fordelingen af ansvaret er de regionale og ikke de nationale myndigheder, der skal 
vurdere, om de støtteberettigede virksomheder er levedygtige. Der skal for hvert projekt 
udarbejdes en erklæring, hvori man forpligter sig til bl.a. at undersøge støttemodtagerens 
økonomiske situation ved hjælp af en revideret årsopgørelse eller bestemte økonomiske 
oplysninger, således at man kan være sikker på, at investeringen kan betale sig. 
I denne sammenhæng bør det understreges, al virksomheden kun kan fortsætte, hvis den 
overholder visse miljøkrav eller andre krav om tilpasning til særlige bestemmelser. 
Sådanne krav bidrager ikke lil at forbedre virksomhedens økonomiske resultater. Der er 
her tale om andre målsætninger, som er sværere at måle, men som ikke af den grund er 
mindre vigtige. 
Når det drejer sig om kooperativer eller grupper af landmænd måles rentabiliteten ikke 
normalt i overskuddet i slutningen af budgetåret, men i udbetalingen til medlemmerne i 
form af priser, der er højere end gennemsnitsprisen på markedet, hvilket er et direkte 
resultat af forarbejdningen og markedsføringen af medlemmernes produktion. 
I visse tilfælde refererer de tab, der figurerer i regnskaberne, til året efter det år 
virksomheden startede og er derfor ikke repræsentative. 
I ingen af tilfældene er de undersøgte virksomheder blevel nedlagt eller har standset deres 
virksomhed, og de har heller ikke haft alvorlige økonomiske problemer, som kunne 
medføre tvivl om deres overlevelsesevne. 
Punkt 8.20: Få de attester, der udfærdiges af de ansvarlige myndigheder på regionalt 
plan, og som vedlægges alle de udgiftsbilag, stollemodtageren indleverer for at få 
udbetalt støtte, anføres navnet på den tjenestemand, som har foretaget kontrol på stedel 
af, om investeringerne reelt er foretaget, og om de stemmer overens med del 
støttemodtageren har bevidnet. Denne kontrol på stedet foretages mindst én gang pr. 
godkendt projekt uafhængigt af ministeriets arbejde, der består i en præcis og 
udtømmende kontrol af de udgiftsbilag, der indsendes af støttemodtageren. 
H-
Det ser ud, som om Revisionsretten i ingen af de ti tilfælde, der er blevet undersøgt, har 
fundet punkter i budgettet, der ikke var støtteberettigede, af hvilken grund det ikke er 
muligt ud fra bemærkningen om "at der var meget få beviser for at ikke-støtteberettigede 
udgifter var fratrukket i betalingsanmodningerne" ... at konkludere, at der er medtaget 
udgifter, som ikke er støtteberettigede. Hvis Revisionsretten havde fundet frem til 
sådanne udgifter, mener vi, at den burde have påpeget det i sin beretning af 21. februar 
1997, hvilket ville have kunnet gjort det muligt at styrke overvågnings- og 
kontrolprocedurerne. 
I denne sammenhæng skal vi påpege, al Revisionsrettens bemærkninger i beretningen fra 
den 21. februar 1997 er blevet sendt til samtlige forvaltningsorganer på regionalt plan for 
at understrege, hvilke bestemmelser der skal opfyldes, og hvilke foranstaltninger, der er 
fastsat på nationalt plan i forbindelse med forvaltningen af støtten, hvilket, selv om det i 
de fleste tilfælde ikke ændrer ved, om udgifterne er støtteberettigede, forbedrer og letter 
arbejdet med den efterfølgende kontrol, som foretages af de myndigheder, der har ansvar 
herfor. 
Punkt 8.36: Uddelegeringen af ansvaret for de fleste foranstaltninger til modernisering af 
landbrugsstrukturerne til de autonome regioner bevirker, at kontroludøvelscn og 
kontrolbeføjelserne deles. 
Derfor kontrollerer de spanske myndigheder ansøgningerne for forskellige former for 
støtte, samtidig med at der foretages kontrol på stedet i en række landbrugsvirksomheder 
i overensstemmelse med en stikprøveplan. Der foretages kontrol af mindst et 
repræsentativt udvalg af foretagne udbetalinger og både af repræsentanter fra de nationale 
myndigheder og den autonome regions myndigheder. 
Både støttetildelingen og støttemodtagerens foranstaltninger kontrolleres, og der 
gennemføres i øvrigt kontrol af landbrugsvirksomheden på stedet. 
Dette foregår uafhængigt af den kontrol, der foretages i samarbejde med andre 
institutioner som Intervenciån General (den spanske stats generelle forvaltningsstyrelse) 
og den spanske revisionsret mv. Der gælder særlige kriterier der sikrer en bred geografisk 
dækning og et tilstrækkelig stort udvalg. 
M> 
Parametre, pålidelighedsniveau, præcision og procenter for fejl bestemmes ved hjælp af 
stikprøvetabeller opstillet af Intercenciôn General de la Administraciôn del Estado (den 
spanske stats almene forvaltningsstyrelse) før undersøgelsen af tilskuddene. 
Ifølge Kommissionens forordning (EF) nr. 2064/97 af 15. oktober 1997 om 
gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 vedrørende medlemsstaternes 
finanskontrol af aktioner, som medfinansieres af strukturfondene, indføres der en 
ændring af kriterierne for, hvorledes de støttemodtagere, som skal kontrolleres, udvælges, 
således at kontrollerne kommer til at omfatte mindst 5% af de samlede støtteberettigede 
udgifter. 
De spanske bestemmelser har overtaget fællesskabsbestemmelserne, også. den 
efterfølgende kontrol af støtten. 
Forhåndskontrol 
Den årlige forhåndskontrol udføres af tjenestemænd fra de autonome regioner og altid på 
grundlag af standardansøgningen, der indeholder følgende informationer: 
Oplysninger om modtageren 
Den underskrevne originalansøgning 
Fotokopi af modtagerens identitetskort 
Fotokopi af ægtefællens identitetskort 
Bekræftelse af, at modtageren har ret til at drive bedrifter 
Oplysninger om indtægter (selvangivelse) 
Medlemsbevis og kvitteringer fra landbrugernes socialforsikring 
Oplysninger om bedriften 
Modtagerens adresse, hvis den ikke er den samme som på identitetskortet 
Udskrift af folkeregistret 
Fortegnelse over kvægbestande 
4£ 
• Offentlige dokumenter om ejendommen, forpagtningskontrakter og andre dokumenter, 
som bekræfter modtagerens ret til at drive bedriften. 
Disse dokumenter er officielle bekræftelser på løsørets eller den faste ejendoms fysiske 
eksistens samt på ejeren eller brugeren, således at kontrollen reelt finder sted i denne 
fase. 
Kontrollen udføres i to trin: Ved undersøgelse af ansøgningerne og besøg på bedriften. 
I første trin undersøges de bilag, der er vedlagt ansøgningerne. Disse skal være 
fuldstændige. 
Man går ud fra det direkte kendskab, som personalet i de autonome regioner har til de 
pågældende bedrifter. Personalet varetager sammen med det tekniske personale for 
rådgivning, opfølgning og behandling af alle typer af støtte, både fra EUGFL, 
Garantisektionen og Udviklingssektionen. Der findes ca. 800 kontorer til udfærdigelse af 
ansøgninger, som råder over et system for kontrol og overvågning. 
Ud over, at landbrugerne kendes personligt, kan de også identificeres ved hjælp af 
identitetspapirer. 
Kendes de derimod ikke personligt, indkaldes ansøgerne til gennemgang af de 
dokumenter, som de har fremlagt. 
Foreløbig vurdering 
Delte er et afgørende element i den videre behandling, da den foreløbige undersøgelse 
gør det muligt at højne forvaltningens kvalitet og foretage de nødvendige tilpasninger 
under gennemførelsen. 
På det uformelle ministermøde i Madrid den 30. november til 1. december 1995 
fremlagde det spanske formandsskab et spørgeskema vedrørende de enkelte 
medlemsstaters praksis med hensyn til den foreløbige vurdering. Nogle stater med storre 
erfaring på dette område udtrykte ønske om, at deres landes erfaringer mere direkte skal 
indgå i vurderingen, idet dette kan vise udviklingsniveauet for medlemsstaternes 
bestemmelser og vurderinger. 
For denne type vurderinger bærer medlemsstaterne direkte ansvaret. De skal foretages af 
eksterne konsulenter eller selskaber, der ikke har tilknytning til de berørte 
administrationer, således som det også sker i forbindelse med forbedringen af 
landbrugsstrukturerne. 
De foreløbige vurderinger udførtes i det løbende regnskabsår af opfølgningsudvalg, som 
vurderede de enkelte programmers muligheder. 
I budgetårets lob tilrettelagdes der fiere møder af de generaldirektører, som har ansvaret 
for landbrugsstrukturerne i de autonome regioner ligesom der arrangeredes særskilte 
møder eller oprettedes bilaterale opfølgningskommissioner for hver autonom region. 
Med hensyn lil de anførte uoverensstemmelser, må det påpeges, al udbyltel pr. 
arbejdskraftsenhed eller bedriftsarbejdsenhed kan være lavere end den, som angives i den 
oprindelige forbedringsplan på grund af særligt vanskelige situationer, f.eks. et prisfald 
43 
for sektoren i løbet af året. Med hensyn til at beregningen af landbrugsarbejdsenheden er 
ukorrekt, skal det anføres, at referenceudbyttet for landbrugsbedrifter har været en 
nødvendig indikator for bevillingen af den udbetalte støtte, som altid sker efterfølgende, 
og udbyttet eller produktionen kan af forskellige årsager ligge meget højere end 
forventet, da støtten bevilgedes. Derfor kan der opstå forskelle i det økonomiske 
slutresultat, når det sammenlignes med det referenceafkast, som anvendtes som indikator, 
da støtten bevilgedes. 
Disse konjunkturbetingede årsager kan opstå et år, måske det år, som vælges til kontrol af 
de ansvarlige enheder, men uden at dette betyder, at støtten er fejlagtigt bevilget, 
eftersom det bør betænkes, at man ved beregningen har taget hensyn til andre og mere 
pålidelige faktorer som f.eks. den gennemsnitlige produktion i fiere regnskabsår. 
Støtten godkendes på grundlag af en bestemt arbejdsopgave eller produktion (et bestemt 
vandel areal for en kultur kræver en helt fast arbejdskraftindsats målt i 
landbrugsarbejdsenhcder) og på denne måde fastsætter myndighederne de 
landbrugsarbejdsenheder, som er nødvendige for bestemt landbrugsaktivitet eller 
opdrætsform. 
Dette kriterium kræver pålidelig dokumentation fra den berørte om arbejdsindsats (f.eks. 
dokumentation fra landbrugets socialforsikring). Drives landbruget af en familie, er det 
ofte umuligt at identificere arbejdsbyrden for en vis opgave, hvis man tager hensyn til de 
forskellige kriterier, som de behandlende organer og konlrolorganerne anvender. 
Modtagerens og hans families arbejdsindsats stemmer ikke overens med den officielle 
dokumentation, som kræves af dem til et bestemt tidspunkt. Derfor forekommer det, at 
der ikke foreligger dokumentation for arbejdsindsats på trods af, at arbejdsbyrden er i 
overensstemmelse med eller overstiger den krævede. 
Med hensyn til den manglende gennemsigtighed ved kontrollen af investeringerne er del 
nødvendigt at skelne mellem løsøre og fast ejendom. For løsøre (maskiner eller kvæg) 
forekommer der ikke uregelmæssigheder, og den anførte mængde stemmer overens med 
det beløb, som findes på fakturaen. 
Ved investeringer i forbindelse med fast ejendom stemmer det investerede belob også 
med de krævede fakturaer ved de installationer, som ikke kræver arbejdskraft i 
forbindelse med selve driften af installationen (installation af el, transformatorer, 
motorpumper, køleanlæg osv.). Derimod findes der inden for landbrug mange 
investeringer, som på grund af, at de er offentlige, kræver en stor arbejdskraft af 
landbrugeren og hans familie (grøftegravning, opførelse af mure, transport af materialer 
med egne køretøjer som traktorer og anhængere samt eget arbejde og egen medhjælp). 
Derfor har man ved beregningen af en arbejdskraftsenhed ikke tagel hensyn til 
værdistigningen af indsatsen for jordbrugeren, hans egen maskinpark og familien med 
henblik på udfærdigelsen af den krævede dokumentation, idet denne måske kun delvis 
kan påvises, og man i de fleste tilfælde ikke helt har kunnet beregne omfanget af det 
udførte arbejde. 
Efterfølgende vurdering 
Disse vurderinger foretages systematisk af ministeriet for landbrug, fiskeri og fødevarer. 
Der foregår i øjeblikket en videreuddannelse af det tekniske personale og øvrige 
i C 
personale, ligesom der gennemføres en tilpasning til de nye forordninger, som allerede er 
trådt i kraft. 
Program 94ES06016 under budgetkonto B2-1000, som vedrører EUGFL, 
Udviklingssektionen, forvaltes i øjeblikket af styrelsen for uddannelse og innovation (la 
Subdirecciôn General de Formaciôn e Innovaciôn) under ministeriet for landbrug, fiskeri 
og fødevarer. 
Dette program forvaltes efter omstruktureringen af ministeriet for landbrug, fiskeri og 
fødevarer i 1997 af styrelsen for udvikling af landdistrikter (la Subdirecciôn General de 
Acciones de Desarrollo Rural) for så vidt angår kompensationer og af styrelsen for 
uddannelse og innovation (la Subdirecciôn General de Formaciôn e Innovaciôn) med 
hensyn til de øvrige bestemmelser i forordning (EØF) 950. 
Selv om stikprøverne kan fortolkes på forskellig måde, er den mest hensigtsmæssige 
formentlig dog det, som fremgår af stikprøvetabellen fra statsforvaltningen (la 
Intervenciôn General de la Administracion del Estado). Herved opnås der et resultat, som 
er statistisk underbygget, og som med en rimelig sikkerhed og præcision angiver de 
fejlbehæftede ansøgninger i det foregående år. 
Det fastsættes i artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) 2064/97, at kontrollen skal omfatte 
mindst 5% af de samlede støtteberettigede udgifter. Denne situation opnåedes allerede i 
1998 for de betalinger, som blev foretaget i det foregående budgetår. 
Punkt 8.42-8.45: I 1996 blev der udført kontrol af udligningsgodtgørelser for 1994 og 
1995, fordi der ikke i 1995 var blevet udført kontrol af 1994. 
Kontrollen omfattede 1621 tilfældigt udvalgte modtagere (samme antal for begge 
regnskabsår), hvilket svarer til 1% af det samlede antal modtagne ansøgninger og af det 
antal, som havde modtaget støtte. Disse kontroller udførtes af de forskellige autonome 
regioner. 
Regionen Kastilien-La Mancha havde gennemført kontrollen, men ikke på 1%, hvilket 
medførte, at man blev tvunget til at foretage flere kontroller for at opnå samme procenttal 
som for de øvrige regioner. 
Følgende tabel viser de kontroller, som blev udført i regionerne fra 1994 til 1995. 
DE AUTONOME RECKONERS NAVN I 1994 I 1995 ~~~~ 1 
ANDALUSIEN 8l 81 
ARAGONIEN '' 122 f22 
ASTURIEN 128 J28 
BALEARERNA I 1 
DEKANARISKE0ER 9 9 
KANTABR1EN 46 46 
SA 
KASTILIEN-LA MANCHA T218 [218 
KASTILIEN-LEON 489 ~489 
KATALONIEN 79 79 
EXTREMADURA 88 ""88 " 
GALICIEN 288 288 
MADRID 5 5 
_____ __ _ 
_____ _ _ 
VALENCIA 50 50 
I ALT 1*621 Toli 
Efter at de autonome regioner havde afsendt kontrolrapporterne, blev de endnu en gang 
gennemgået, og der blev i visse tilfælde konstateret mangler. 
1 det følgende vises antallet af mangelfulde kontroller, som førte til tilbagebetaling af 
støtte: 
De Kanariske Øer 1 
Kastilien-La Mancha 2 
Katalonien 3 
Galicien 2 
Murcia 1 
Valencia 1 
Andalusien 1 
Kasti lien-Leon 6 
Generaldirektøren har sendt en skrivelse til regionerne, hvori han har meddelt, at de skal 
udfærdige et afslag på ansøgningen for således al kunne kræve tilbagebetaling fra den 
berørte part. 
I følgende liste vises tilbagebetalingerne fra de berørte, som er overført til statskassen i 
1997 (antal modtagere og modtagne beløb): 
1994 
Andalusien 1 (35 000 
Murcia 1 (18 918 
Katalonien 1 (38 038 pesetas) 
1995 pesetas) 
pesetas) 
Y); 
Andalusien 1 (36 750 pesetas) 
Murcia 1 (19 287 pesetas) 
Katalonien 3 (39 942, 36 979 og 64 056 pesetas) 
Valencia 1 (37 949 pesetas) 
De øvrige regioner har endnu ikke udfærdiget afslaget. 
Punkt 8.58: Revisionsretten aflagde den 15.-19. juli 1996 et kontrolbesøg vedrørende 
forvaltningen af midlerne fra EUGFL, Udviklingssektionen i Galicien. 
Med hensyn til bemærkningerne til de operative programmer (punkt 6) i slutrapporten om 
det operative program P.O. 90.ES.06.013 udarbejdedes der et dokument, som for hver 
modtager angav de beløb, som var blevet udbetalt under de år, hvor programmet var 
gyldigt, og derfor er taget med i de respektive årsberetninger. 
a) Listen over gennemførte projekter omfatter derfor alle investeringer, som blev betalt 
under støtteperioden, angivet efter opgavetype. Opgaverne følges op efterhånden som de 
planlagte udbetalinger sker, og opfølgningen omfatter eventuelle ændringer under 
udførelsen, som er begrundet med forskellige forhold, som bekræftes i en tilsvarende 
administrativ akt. 
b) Opfølgningen af, hvorledes arbejderne er blevet gennemført, foretages af 
myndighederne i provinserne. En fagmand udvælges til chef for hver enkelt opgave i 
lighed med det, som er fastsat i kontrakterne, og han overvåger derefter, at arbejderne 
udføres korrekt. Han udarbejder nøjagtig dokumentation for hver enkelt tilfælde: 
Månedlig bekræftelse af de udførte anlægsarbejder, ordrebog, foretager materialeprøver, 
belastningsforsøg, målinger osv. Således blev den krævede tekniske dokumentation 
fremlag for den kontrollerede opgave XR-2715: Asfaltprøver fra de asfalterede veje, 
betonstyrker og komprimeringsgrad osv. 
Punkt 8.59. a): Opgave "XR-2715, Concentration Parcelaria de Santa Maria de Dodro 
(sammenlægning af mindre bedriftsenheder i Santa Maria de Dodro)" vedrører 
gennemførelsen af et vejprojekt som led i et program for jordforbedring i Dodro. Dette 
projekt udførtes på et tidspunkt, hvor selve sammenlægningen endnu ikke var 
gennemført. 
På grund af situationen for sammenlægningsprocessen i det område, som revisorerne 
besøgte, var de besøgte gårde gamle gårde, og vejnettet kommer til at betjene 
nyudstykningernc. Den nye arealfordeling er endnu ikke foretaget. 
Eftersom befolkningen er så spredt i Galicien, er det normalt, at landbrugerne har huse på 
de marker, som de afleverer. 
Det er lige så lidt muligt, at dele af markerne kan anvendes til industriformål, fordi der 
endnu ikke lindes udstykkede marker i disse områder. 
Yderligere fremgår det af artikel 26 i las Normas complementarias y subsidiarias del 
Planeamiento Provincial (supplerende regler for støtte til regionplanlægning) vedrørende 
tildeling af land, som ikke må bebygges, at som sådant betragtes land, som skal have 
særlig beskyttelse på grund af sin nuværende eller potentielle produktionskapacitet inden 
for landbrugssektoren og derfor skal have sit anvendelsesformål bevaret. 
« 
I denne kategori indgår under alle omstændigheder: 
- Marker, som har været genstand for sammenlægning, eller marker, som vil blive det i 
fremtiden. 
Punkt 8.59. b): 
1.1 mødereferatet af 15. juni 1993 fra opfølgningskomitéen for de operative programmer 
inden for mål 4.4 i regionen Galicien findes der en ansøgning med hensyn til dette mål 
om, at der inden for mål 1 "produktionsomstillinger og forbedringer inden for 
vinsektoren" skal indføres et underprogram med henblik på støtte til markeder, herunder 
til opførelse afstande. EU-Kommissionens repræsentant accepterede enhver art udstilling 
og præsentation af galiciske vine på nationalt plan, dog uden at reklame indgår. 
2. Galiciens perifere beliggenhed, de ikke optimale trafikforbindelser, en høj andel af 
befolkningen beskæftiget med landbrug og andre faktorer er hovedgrundene til, at 
Galicien ikke kan producere på markedsvilkår, dvs. egenforbruget er meget højt, og der 
er ingen erfaringer med at handle på markedsvilkår. Det var derfor nødvendigt at fremme 
nye handelsformer med henblik på at lette overgangen til markedsvilkår: Deltagelse i 
fagmesser, forbedring af produktivitet, oprindelsesbetegnelser, fælles kvalitetsmærkning 
osv., som kan være forretningsmæssige incitamenter af stor værdi med hensyn til 
konkurrencen og derfor kompensere for de ulemper, som regionen har på det 
konkurrencemæssige plan. 
3. På denne måde vil man udvikle forskellige økonomiske aktiviteter og bestemte 
områder og arbejde for, at produkterne kommer ud på markederne, forst og fremmest de 
produkter, som der ikke er overskud af og alternative produkter for at differentiere 
produktionen. Den støtte, som tildeles til dette formål, skal ikke fremme salget, men 
kvaliteten via kollektive aktioner eller aktioner, som gælder produkter med et specielt 
marked, og som har en kvalitetsbetegnelse, eller landbrugsprodukter, hvis kvalitet er 
tilstrækkelig bekræftet. 
^i 
FINLAND FINLAND 
FINANSMINISTERIET 
Budgetafdelingen 10.3.1998 
REVISIONSRETTENS ÅRSBERETNING FOR REGNSKABSÅRET 1996 
Punkten som gælder Finland - Finlands svar 
Generaldirektorat XIX (Budget) i Europa-Kommissionen har i en skrivelse af den 22. 
januar 1998 (XIX/0l/AP D(97)) anmodet om svar på følgende bemærkninger vedrørende 
Finland i Revisionsrettens årsberetning for 1996: 
• Kapitel 3 - Markedsordningerne - Vegetabilske produkter; Statistikkens pålidelighed 
-punkt 3.29. 
• Kapitel 6 - Den Europæiske Regionaludviklingsfond; Det nye mål 6 - punkterne 6.7 
6.8. 
Finansministeriet har i anledning af skrivelsen bedt land- og skovbrugsministeriet samt 
indenrigsministeriet om en redegørelse og fremsender hermed på grundlag af disse 
Finlands svar. 
Kapitel 3 - Markedsordningerne - Vegetabilske produkter; Statistikkens pålidelighed -
punkt 3.29. 
På grundlag af land- og skovbrugsministeriets redegørelse konstateres følgende: 
Finland tvivler på, at årsagen til, at landet i nedadgående retning afviger fra sit basisareal, 
skulle være, at dette areal fra begyndelsen har været forkert opgjort. Finlands basareal er 
blevet beregnet efter samme kriterier som for de øvrige medlemsstater. Det basareal, som 
i øjeblikket udnyttes i Finland, er mindre end det, som blev aftalt under forhandlingerne 
om tiltrædelsen. Dette skyldes, at man før EU-medlemskabet indgik langsigtede aftaler 
om produktionsbegrænsninger, som der blev taget hensyn til ved opgørelsen af 
basisarealet ifølge forordning nr. 1765/92, og at alle disse arealer ikke blev taget i brug 
igen, efter at medlemskabet begyndte. 1 de seneste år er der dog taget en større del af 
basisarealet i brug. Finland mener ikke, at der bør foretages ukritiske nedskæringer af den 
uudnyttede del af basisarealct, fordi der er tale om en aftale, der blev indgået under 
tiltrædelsesforhandlingerne, og fordi den udnyttede del af dette areal til stadighed vokser 
også i Finland. Skal basisarealerne omvurderes i nedadgående retning, må det gøres for 
alle medlemsstaterne. I dette tilfælde må det bl. a. kontrolleres, hvor nøje kriterierne for 
fordeling af afgrøderne som omhandlet i artikel 9 i forordning (EØF) nr. 1765/92 er 
blevet opfyldt. 
Kapitel 6 - Den Europæiske Regionaludviklingsfond 
Det nye mål 6 - punkt 6.7-6.8 
&f 
På grundlag af indenrigsministeriets redegørelse konstateres følgende: 
I årsberetningen kritiseres Finland og Sverige for, at mål 6 gennemføres for langsomt. 
Ved revisionen for 1996 vurderede Revisionsretten imidlertid, at projekterne for 
bedrifterne under programmet generelt set forløb ret godt. 
Finland har siden 1960'erne på nationalt plan investeret betydeligt i udviklingen af dette 
område. Derfor har det nu en god infrastruktur, som er et godt udgangspunkt for de 
mange forskellige udviklingstiltag. 
Formålet med mål 6 er at udvikle bedrifterne i området, forbedre deres 
konkurrencedygtighed og sikre livskvaliteten i de landbrugsområde, der er beliggende i 
Fællesskabets yderste randzoner. Mål 6-områderne i Finland, som omfatter de tyndest 
befolkede og nordligste dele af EU, har et konstant konkurrencemæssigt handicap i 
forhold til alle EU-områder. Dette har medført en ringe produktion, en høj strukturelt 
betinget arbejdsløshed og stigende udvandring. 
Som anført i punkt 6.5 godkendte Kommissionen den 11. juli 1995 det samlede 
programmeringsdokument for 1995-1999 fra den finske regering, og programmet kunne 
derfor indledes i slutningen af 1995.1 øvrigt er der under arbejdet inden for programmet 
med at reformere strukturerne for regionaludviklingsarbejdet oprettet nye organer både 
inden for central- og regionalforvaltningerne. På denne måde blev programmets nye 
administrationstrukturer indført samtidig med, at det blev sat i gang. Desuden blev en del 
af de nationale støtteordninger, der indgår i programmet, først anmeldt i sommeren 1996. 
Det skal i øvrigt understreges, at det har taget mere tid at få programmet sat i gang, på 
grund af at det ikke er sket ved hjælp af den fastlagte udviklingsstrategi, dvs. over store 
infrastrukturprojekter, men i højere grad ved hjælp af mindre udviklingsprojekter. 
På trods af ovennævnte må programmets nuværende gennemførelsesstade anses for 
tilfredsstillende. Ved udgangen af 1996 og i 1997 kunne der konstateres et stadig 
stigende tempo for afgørelserne om udnyttelse af forpligtelses- og betalingsbevillinger til 
programmet, og dermed for gennemførelsen afmål 6. Ved udgangen af 1997 havde de 
kompetente myndigheder truffet afgørelse om udnyttelse af 52,5 % af de bevillinger, som 
EU havde tildelt for hele programmets løbetid. For EFRU var der tale om 48,6 %. 
Betalingsbevillinger androg på samme tidspunkt 159 mio. ECU, hvoraf EFRlFs andel 
androg 28%. 
For visse projekter er udbetalingerne dog gået langsomt. Man har forsøgt at løse disse 
problemer, og der er givet en forklaring på de EU-bevillinger, der er opført på budgettet. 
Finland vil påse, at de EU-bevillinger, der tildeles projekterne, anvendes effektivt i den 
periode, hvor programmet løber. 
^ 
FRANKRIG 
n 
NOTAT FRA DEN FRANSKE DELEGATION 
Vedr.: De franske myndigheders bemærkninger til Revisionsrettens årsberetning 
Del 1: Egne indtægter 
Punkt 1.60 
Manglende efterfølgende kontrol af udbvttesatsen ved aktiv forædling 
Der er blevet sendt en påmindelse til alle afdelinger i direktoratet for told og indirekte 
afgifter om, at det er nødvendigt at kontrollere, at ordningen om aktiv forædling nøje 
overholdes. 
I denne forbindelse mindes der om: 
at enhver udstedelse af autorisation (og fornyelse af en sådan) kræver en 
forudgående henvendelse til toldvæsenets laboratorium for at kontrollere den 
udbyttesats, der foreslås af selskabet, 
at det er nødvendigt at foretage regelmæssige prøveudtagninger af indførselsvaren 
og forædlingsproduktet, 
tilstedeværelsen af eventuelle sekundære forædlingsprodukter skal kontrolleres, 
der skal også foretages en kontrol af udbyttesatsen i selskabets bøger. 
Punkt 1.74,1.75 og 1.77 
Tun fra Côte d'Ivoire: Forældelse af inddrivelsesfrist 
Med bestemmelser i protokol nr. 1 til Lomé-konventionen er der blevet indført en EUR 1 -
kontrolprocedure, der pålægger myndighederne i importlandet at afvente svarerne fra 
eksportlandet, før de indleder rekurs. 
De franske toldmyndigheder kunne således ikke foretage sig noget inden for den frist, der 
løber fra fremsendelsen af anmodningen om kontrol indtil 6 måneder efter fremsendelse 
af ny anmodning. Dette betyder, at fristen for forældelse sættes i stå. Sagen befinder sig 
nu ved domstolene, og man afventer disses afgørelse. 
De importerende virksomheder har i øvrigt, som de er berettiget til i henhold til artikel 
450 i den franske toldlov, indsendt en klage til CCED (Commission de consiliation et 
d'expertise douanière). En sådan klage kan betragtes som en unødig forlængelse af nogle 
procedurer, der kan sidestilles med en administrativ forhalclse af inddrivelsen af 
unddragne afgifter. 
Artikel 450 i toldloven er en lovbestemmelse, der giver operatørerne mulighed for i 
tilfælde af indsigelser mod tarifmæssig beskaffenhed, varernes værdi eller deres 
B 
oprindelse at indhente en udtalelse fra CCED. Denne kommission har en dommer som 
formand, og den kan kræve revision af en hvilken som helst person samt udførelse af 
undersøgelser og analyser, som den anser for nødvendige for sagens behandling. CCED's 
udtalelse skal meddeles parterne inden for en frist på 12 måneder, og i den periode sættes 
forældelsesfristen i stå. 
Da CCED havde bekræftet, at de omstridte oprindelsecertifikater var ugyldige, anmodede 
toldmyndighederne om, at de involverede blev dømt til at betale afgifter svarende til 
disse certifikater med udsættende virkning, indtil det EØS/AVS-udvalg, der var 
kompetent med hensyn til afgørelse af tvister vedrørende fortolkningen af børne­
konventionen, havde truffet sin afgørelse. 
Indførsel af tekstilprodukter fra Jamaica 
De undersøgelser, der er blevet gennemført af toldmyndighederne (DNRED - direction 
nationale du renseignement et des enquêtes dounanicres) hos liere af importørerne af de 
tekstilprodukter, som angiveligt kom fra Jamaica, viste, at stemplerne på 
oprindelsescertifikaterne ikke svarede til de officielle modeller. 
De pågældende certifikater blev fremsendt til myndighederne i Jamaica til kontrol, men 
disse myndigheder bekræftede gyldigheden af en stor del af stemplerne. 
Det blev derfor besluttet at tilbagebetale de opkrævede beløb, at hæve de igangværende 
sager ved domstolene og henlægge eventuelt resterende sager. 
Punkt 1.107 
Revisionsrettens bemærkning om at udarbejdelsen af en toldrapport svarer til en 
meddelelse af beløbet for toldskylden og bevirker, at forældelsesfristen udskydes, skal 
nuanceres. Konstatering af en overtrædelse i form af en toldrapport vedrører normult 
komplicerede sager, og udarbejdes efter undersøgelse af sagerne. 1 denne forbindelse er 
det kun den endelige toldrapport vedrørende den omstridte sag, i hvilken overtrædelsens 
elementer og det skyldige beløb angives, der udgør det dokument, hvormed skyldneren 
meddeles beløbet. Toldrapporter i forbindelse med undersøgelser, som anvendes til at 
indsamle oplysninger om overtrædelsen (f.eks. fremsendelse af dokumenter, revision 
osv.), indeholder ikke en meddelelse om beløbet for toldskylden. 
Punkt 1.109 
1 realiteten udskyder de franske toldmyndigheder gennemførelsen af 
cfteropkrævningsprocedurcn 
A. Dette punkt indeholder to påstande: 
1. I toldrapporten skal angives, at toldskylden skal betales inden for en frist på 10 
dage (EF-toldkodeksen artikel 222, stk. 1). 
ÔO 
Som meddelt Revisionsretten i besvarelse på undersøgelsesrapport vedrørende 
DNRED og le Havre den 2. til 7. juni 1996, vil der snart blive udsted 
instruktioner vedrørende dette punkt. 
2. Er toldskylden ikke anerkendt af debitor eller fastlagt af en domstol, udskyder de 
franske toldmyndigheder efteropkrævningen, selv om de i EF-toldkodeksens 
artikel 244 fastsatte betingelser for udsættelse (navnlig kravet om 
sikkerhedsstillelse) ikke er opfyldt. 
Denne påstand er ikke korrekt. Som angivet i ovennævnte svar til Revisionsretten, 
betyder det forhold, at toldrapporten ikke indeholder en opfordring til at betale, 
ikke at efteropkrævningen udsættes. Med hensyn til ovennævnte frist på 10 dage 
kan anføres: 
hvis skylden ikke bestrides foretages inddrivelse ad rettens vej, f.eks. ved hjælp af 
et betalingspålæg (jf. artikel 345 i den nationale toldlov), og hvis inddrivelsen af 
skylden vil kunne sætte debitor i en vanskelig økonomisk situation, kan 
toldmyndighederne tilbyde vedkommende en albetalingsordning mod 
sikkerhedsstillelse 
efteropkrævning stilles i bero, hvis det skyldige beløb ikke kan fastsættes med 
sikkerhed, fordi det bestrides af debitor, dvs.: 
*hvis skylden inddrives via et betalingspålæg, kan sagens realitet 
bestrides, og domstolen vil kunne annullere gælden, 
* his CCED er kompetent (artikel 44 og efterfølgende i den nationale 
toldlov), har debitor en frist på to måneder til at indbringe sagen for dette 
organ til opsat eller efterfølgende kontrol (artikel 450). I dette tilfælde 
udsættes efteropkrævningen af toldskylden, og denne opføres på en 
separat post i regnskaberne. 
B. Med hensyn til betingelserne for udsættelser fremsættes følgende generelle 
bemærkninger. 
De franske myndigheder har flere gange gjort opmærksom på problemerne med 
anvendelsen af EF-toldkodeksens artikel 244 vedrørende efteropkrævninger. 
I forbindelse artikel 243, stk. 2, litra a), er det vanskeligt at begrunde forpligtelsen til at 
stille sikkerhed i tilfælde af efterfølgende klage; sikkerhedsstillelsen modsvarer varerne, 
som i dette tilfælde ikke længere befinder sig i tolden og ikke længere udgør et pant. 
Krav om sikkerhedsstillelse går også ud over debitors ret til at forsvare sig, hvis den 
bestridte skyld ikke er fastslået. 
Dette er grundene til, at der i fransk lovgivning kræves en dommerkendelse for at kræve 
sikkerhedsstillelse, hvis den afgiftspligtige ikke anerkender det skyldige beløb. 
I forbindelse med artikel 243, stk. 2, litra b), kan klage indgives enten til en uafhængig 
instans, nemlig CCEI) (commission de conciliation et d'expertise douanière) eller til 
domstolene. 1 sidstnævnte tilfælde skal klagen indgives i overensstemmelse med de 
regler, der er gældende i medlemsstaten. 
<tf 
Der er ingen bestemmelser i den nationale toldlov om, at der skal stilles garanti, når der 
indgives klage til CCED i forbindelse med efterfølgende kontrol. Hvis 
domsmyndighederne inddrages, er det alene dem, der kan træffe afgørelse vedrørende de 
sikkerhedsforanstaltninger, som toldmyndighederne foreslår. 
I princippet er kravet om sikkerhedsstillelse også diskutabelt, idet kreditinstitutionerne 
ikke vil kautionere, når toldskylden kun er eventuel, fordi afgiftselementerne bestrides af 
den afgiftspligtige. Det samme gælder for sager, der indbringes for domstolene, idet disse 
kun hvis den foreligger en meget kraftig formodning, vil kræve sikkerhedsstillelse. 
Kapitel 3: markedsordninger - vegetabilske produkter 
Punkt 3.17 (b) (c) (f): 
(b) Det er rigtigt, at Frankrig for så vidt angår små producenter ikke råder over 
oplysninger for 1994 om majsarealet i forbindelse med foderarealer, idet disse 
oplysninger ikke indgik i de pågældende formularer. Revisionsretten vurderer, at 
udeladelsen af disse oplysninger medførte, at overskridelsen blev ansat for lavt. Dette er 
korrekt, men de samme arealer indgår sammen med andre afgrøder i det nationale 
basisareal. Hvis man henfører dem til basisarealet for majs, kan man trække dem ud af 
det nationale basisareal, hvilket mindsker overskridelsen i dette basisareal. 
(c) Det er også korrekt, at Frankrig har afsat en del af jordudtagningen til majs, nemlig 
15%. 
Det skal bemærkes, at fællesskabsreglerne ikke er klare med hensyn til, hvilke 
jorudtagningssatser, der skal anvendes for majsbas i sarealer. EUGFL anmodede os 
udtrykkeligt om fra 1995 at afsætte jordudtagning proportionelt med arealerne, og 
Frankrig efterkom med den samme denne instruks. 
Den franske praksis har i øvrigt ikke medført flere udgifter på budgettet, men har 
derimod kostet Frankrig penge. 
Hvis man tager gennemsnitssatsen for jordudtagning af majsbasisarealer for hvert 
departement, forøger man de arealer, der hører ind under majsbasisarealer. men 
majsarealerne skal trækkes fra arealerne til andre afgrøder. Dette betyder, at hvis 
overskridelsessatsen for majsarealerne øges, vil de nationale basisarealer for andre 
afgrøder formindskes. 
Betalingerne ibr majs formindskes, men denne formindskelse kompenseres al en 
forøgelse afbetalinger til producenter inden for nationale basisarealer for andre afgrøder. 
For så vidt angår punkt (b) og (c) har Frankrig gennemført en simulation af de 
afgiftsmæssige konsekvenser af de dispositioner, som Revisionsretten har anfægtet. Ved 
for departementerne at anvende en gennemsnitssats for jordudtagning af majsbasisarealer 
uden at globalisere overskridelsen af basisarealet, og ved at anvende tallene for de små 
producenters antal hektar for foddermajs fra 1995 (8000 ha), vil overskridelsesprocenten 
være 8,3% for de samlede majsbasisarealer (i stedet for 2,7% som angivet), men kun 
1,0% for de samlede basisarealer (i stedet for 1,3% som angivet). 
Disse tal viser, at der samtidig med at overskridelserne for majs i 1994 er blevet 
reduceret, har været et indtægtstab for basisarealerne for andre afgrøder. Hvis man tager 
^2. 
hensyn til betalingerne for alle basisarealerne, er den franske metode i sin helhed til 
ugunst for medlemsstaten og til fordel for Fællesskabet. 
Det samme kan konstateres for høsten 1995, hvor fællesskabets budgetmæssige interesser 
er tilgodeset. 
Punkt 3.22 
På den ene side nævner Revisionsretten forøgelsen af det nationale gennemsnitlige 
udbytte for alle kornsorter fra august 1992 til 31. marts 1993, idet dette er steget fra 5,95 
tons/ha til 5,97 tons/ha. Denne forøgelse er ikke, som Revisionsretten anfører, 
ubegrundet. Frankrig har faktisk anført, at man for perioden august 1992 til marts 1993 
har integreret arealer og produktion for sukkermajs, og at de tal, der var fremsendt til 
Eurostat integrerer vildtarealer, men at de fremsendte produktionstal er faste 
produktionsdata, der ikke integrerer produktionen på vildtarealer. Dette er grunden til, at 
produktionen fra vildtarealer har skullet reintegreres i tallene for den samlede produktion. 
Indregningen af sukkermajs (berettiget til godtgørelse) og produktionen fra vildtarealer 
forklarer forskellen på 0,2 tons/ha. Disse data er i øvrigt blevet fremsendt til 
Kommissionen. 
På den anden side er medlemsstaternes statistikker over udbytter baseret på årene 1986 til 
1990. Som følge af princippet om udjævning skal forskellige år udelukkes for forskellige 
af de udbytteregioner, der indgår i regionaliseringsplanen, og det resulterer i mindre 
forskelle på nationalt plan. 
Punkt 3.23-3.24-3.26. 3.28 
Det historiske franske udbytte på 59,7 centner pr. hektar er hele tiden blevet fastholdt, 
uanset hvilke ændringer der er blevet foretaget i planen. 
For så vidt angår praksis med udbvtteudligning og kunstvandingslofter er disse blevet 
godkendt af Kommissionen. 
Der har fundet overskridelser sted i Frankrig. I markedsføringsperioden 1994/95 var der 
overskridelser for majsbasisarealet på 2,7% og for basisarealet for de andre afgroder på 
1,3%. I 1995/96 blev basisarealet for tør majs overskredet med 0,4%, det nationale 
kunstvandede basisareal med 3,8% og det nationale ikke-kunstvandede areal med 1,5%. 
Udbyttestabilisatoren er blevet indført for ikke at straffe medlemsstater, der har indført en 
mere enkelt plan, men for at straffe medlemsstater, der har indført en kompliceret 
regionaliseringsplan. 
Udbyttet på 6,02 tons/ha er gennemsnitsudbyttet på grundlag af regionaliseringsplanen 
anvendt i 1993 i henhold til forordning nr. 1765/92, artikel, slk. 1, 5. led. Dette udbytte er 
blevet fastlagt i forordning nr. 1237/95 af 31. maj 1995. 
Punkt 3.29 
Som angivet i svaret til punkt 3.22, er der er forskel mellem de statistiske data meddelt 
Eurostat og de data, der er blevet anvendt til beregning af udbylter og basisarealer. Det 
forekommer risikabelt at anvende standardafvigelser på de tal, der er meddelt Eurostat, 
og på det grundlag vurdere overskridelser eller det modsatte af udbytter og basisarealer. 
a, 
Punkt 3.36 
I Frankrig tillader ansøgningsformularerne ikke at relatere marker i parceller tilsået med 
to eller flere afgrøder til registret i matrikelbogen 
Denne påstand er ikke rigtig: der findes i Frankrig 2 metoder til angivelse af oplysninger 
en forenklet ordning for små producenter 
en almindelig ordning for producenter, der er underlagt forpligtelsen til 
jordudtagning. 
For så vidt angår den forenklede ordning angiver landmanden for hver parcel i 
matrikelbogen den pågældende afgrøde. Hvis en parcel i matrikelbogen er tilsået med to 
eller flere afgrøder, angives arealet for hver af disse for hver parcel i matrikelbogcn. 
For så vidt angår den almindelige ordning gives oplysninger efter enheder af 
sammenhængende marker med fælles varig afgrænsning i overensstemmelse med artikel 
3 i forordning (EØF) nr. 3887. Denne enhed kan nøjagtigt identificeres som en enhed 
bestående af parceller i matrikelbogen, som let kan identificeres i det alfanumeriske 
enhedssystem, der er fælles for de to oplysningsmetoder: matrikelbogen. 
Identifikationssystemet kan ikke fungere på basis af landbrugsparccller: Disses 
afgrænsning er pr. definition variabel, når en mark opdeles i 2 landbrugsparccller 
(=forskellig jordanvendelse). Uanset om man benytter metoden med oplysninger pr. 
enheder af sammenhængende marker eller parceller i matrikelbogcn, bliver det, når den 
administrative enhed (parcel i matrikelbogen eller enhed af sammenhængende marker) 
opdeles i 2 (eller flere) landbrugsparceller, umuligt at bestemme deres placering, hvis 
man ikke ved, hvor i den administrative enhed (parcel i matrikelbogen eller enhed af 
sammenhængende marker), de er beliggende. 
Det gør således ingen forskel, om oplysningerne angives pr enhed af sammenhængende 
marker eller pr. parcel i matrikelbogen. Hvis den administrative enhed svarer nøjagtigt til 
landbrugsparcellen, kan denne nøjagtigt lokaliseret. Hvis den administrative enhed 
derimod anvendes til 2 forskellige formål, er det kun enheden som helhed, der kan 
lokaliseres, mens arealerne til de to forskellige formål ikke kan placeres nøjagtigt 
indenfor enheden. 
Punkt 3.37 
Bemærkningen vedrører det faktum, at den fortrykte "MSA-formular" (MSA ^ Mutualité 
sociale agricole) ikke systematisk er blevet indgivet af de oplysningspligtige, idet dette 
dokument for så vidt angår det sidste af de omhandlede år, var blevet indsendt af de Heste 
af disse. Frankrig har truffet passende foranstaltninger for at sikre, at denne situation ikke 
går ud over omfanget af den kontrol, der forelages vedrørende arealopgivelserne. 1 denne 
forbindelse er der truffet passende foranstaltninger i henhold til artikel 17, stk. 1, i 
forordning (EØF) nr. 3887/92, idet man har anmodet landmændene ornat dokumentere 
deres ret til at udnytte de arealer, som de har opgivet, for at sikre sig mod risikoen for 
dobbelt angivelse, og idet man har fordoblet antallet af kontrolbesøg. 
Revisionsrettens revisorer, der har foretaget grundige undersøgelser for at sikre sig, al de 
franske landmænd ikke havde opgivet for store arealer i 1993 og 1994, for derefter al 
ændre holdning fra 1995, bvor den automatiske parcelkontrol blev operationel, har 
6à 
kunnet forvisse sig: der er ikke blevet påvist noget tilfælde, der kan berettige den tvivl, 
der er blevet sået af Revisionsretten. 
Punkt 3.40 
Frankrig ved ikke, hvad det er for nogle svagheder, Revisionsretten tænker på. 
Punkt 3.42 
I Frankrig men det endelige markmatrikelregister var først udarbejdet medio 1995, 
og det var for sent til, at det kunne anvendes før i 1996. 
Frankrig undrer sig over formålet med denne bemærkning, der afslutter et rent deskriptivt 
afsnit vedrørende de metoder, der anvendes i de forskellige medlemsstater til 
identifikation af parceller for at opbygge det alfanumeriske identifikationssystem, der 
kræves i henhold til det integrerede kontrolsystem. 
Det ville sikkert have været mere relevant, hvis denne bemærkning, der ikke bestrides, 
havde været anført i punkt 3.46, hvor det, efter at det er anført, at Italien er den eneste 
medlemsstat, hvor der er udført krydskontrol siden 1993, bemærkes at: 
I England er der foretaget datamatiseret krydskontrol hvert år siden 1993, men det 
program, der skal anvendes til udtømmende arealkontrol, bor forbedres 
yderligere. 
De besøgte regioner i Tyskland og Spanien havde i 1996 endnu ikke fået indfort 
dataudveksling på nationalt plan, men var eller klar til at tage datamatiseret 
krydskontrol i brug (mens Frankrig i slutningen af 1995 gennemførte en ajourført 
kontrol af de 26 millioner opgivne parceller). 
Ved udgangen af 1996 var databasen og det alfanumeriske system i Grækenland. 
Irland og Portugal stadig ikke tilstrækkeligt udviklet, og derfor kan der ikke 
foretages effektiv administrativ kontrol, som f.eks. en krydskontrol. 
Punkt 3.47 
Ved færdigudviklingen af programmet til krydskontrol af parceller var der uheldigvis en 
fejl, der ikke blev opdaget før lanceringen af den nationale udgave. Man fandt frem til 
denne fejl, og der blev straks korrigeret for den i form af supplerende lister udsendt til de 
pågældende landbrugere og DDAF den 22. marts 1996. Disse lister omfattede alle 
parceller, som der var blevet givet advarsel om ved den indledende behandling 
(programmet kunne ikke linde dobbeltanmeldclser, når en parcel var beliggende i en 
sammenlagt kommune, fordi delte forudsalte at præfikset for en sektion indgik, således 
man kunne skelne mellem parceller med samme betegnelse i to sammenlagte 
kommuner). Selv om denne fejl gjorde sagen kompliceret for de administrative tjenester, 
blev den hurtigt identificeret og korrigeret, således at den globale kvalitet af kontrollen 
blev sikret. Frankrig er forbavsel over, at Revisionsretten udtrykker tvivl om kvaliteten af 
den parcelkontrol der blev gennemført på grundlag af arealangivelserne for 1995, idet de 
mangler, der blev konstateret af en revisor fra Revisionsretten ved et besøg i Bar le Due 
den 20. marts, blev forklaret over for denne, og den dokumentation, som han anmodede 
om, blev fremsendt til ham i Luxembourg den 22. marts 1996. 
& 
Punkt 3.48 
I Frankrig accepteres der afvigelser på op til 5 000 m2 ved sammenholdelse af de 
anmeldte arealer og matrikelregisteret. 
I Frankrig foretages parcelkontrollen med en margin, der ikke overstiger 2 ar (100 m2), 
og denne grænse er den lavest mulige med en regel om anmeldelse af ned til 1 ar, hvis 
man tager hensyn til afrundinger. 
Punkt 3.49 
Frankrig udbetaler en stor del af arealstøtten (90 til 95%) den 16. oktober. Udbetalingerne 
omfatter ikke industribraklægning, som kun betales den 16. oktober til de producenter, 
hvor der er udført den kontrol, der er nødvendig for at kunne afslutte den administrative 
kontrol. De berigtigelser, der følger efter den nødvendigvis langvarige parcelkontrol, og 
som normalt vedrører små beløb, har i nogle tilfælde først kunne foretages efter 
hovedudbetalingen i slutningen af oktober, enten ved forlods fradrag i saldoen for 
olieholdige produkter eller ved anmodning om tilbagebetaling. 
Tilfælde af svig indgår naturligvis ikke i dette scenario, og alle uregelmæssigheder over 
en vis størrelse, der påvises ved den administrative kontrol, indebærer at der ikke 
foretages udbetalinger i den pågældende sag. 
Punkt 3.52 
I Frankrig udvælges de fleste af de sager, der skal kontrolleres på stedet, ved en edb-
baseret risikoanalyse, hvor der foretages en tilfældig udvælgelse af sager ifolge en 
formel, som dels sikre en præferentiel udvælgelse af sager med den største risikofaktor, 
og dels en tilfældig udvælgelse i de andre sagsgrupper, der opdelt i risikoklasser. 
Parallelt hermed kontrolleres sager efter udvælgelse hos de tjenester, der behandler 
sagerne. 
Det er uundgåeligt at man på det tidspunkt, hvor edb-programmet udvælger de sager, der 
skal kontrolleres, ikke nødvendigvis har behandles alle sagerne. Hvis alle sagerne skulle 
være behandlet, ville kontrol på stedet blive udført for sent i sæsonen. For at imødegå 
dette problem udvælger DDAF blandt de behandlede sager et antal, der kontrolleres, 
enten samme år eller det efterfølgende år. 
Et af de nævnte departementer blev således i 1996 kontrolleret ved telemåling, således at 
programmet til risikoanalyse kun skulle udvælge et begrænset antal sager, idet den 
væsentligste del af udvælgelsen afhænger af valget af det område, der har været gjort til 
genstand for telemåling. Desuden foretages en målrettet udvælgelse af sager til kontrol på 
stedet efter den administrative kontrol. 
I betragtning af det begrænsede antal af udvalgte sager blev udvælgelsen ved hjælp af 
edb-programmet foretaget i juli, mens behandlingen af ca. 1000 sager endnu ikke var 
afsluttet (8% af det samlede antal). 
Punkt 3.56 
Det har kunnet forekomme at fristen på 48 timer i nogle tilfælde ikke er blevet overholdt 
de første år. Dette var dog ikke tilfældet i 1996. 
Det er forekommet, at nogle producenter har anmodet om en frist på 48 timer, idet fristen 
er fastfrosset, og er et resultat af postgangen. En udsættelse af kontroldatoen accepteres 
normalt ikke af myndighederne. Det er dog sket i nogle tilfælde. I helt usædvanlige 
tilfælde, når landmanden ikke er disponibel, foretager kontrolløren med det samme en 
kontrol af jordudtagning, men gennemfører først de resterende målinger og anden kontrol 
nogle dage senere. 
Punkt 3.57 
1 forbindelse med den finansielle revision vedrørende regnskabsåret 1995 i 
departementerne Ardennes og Vosges blev det konstateret, at studerende i en række 
tilfælde havde rapporteret om kontroller, der i virkeligheden ikke havde fundet sted. 
Denne påstand er meget alvorlig, idet den efterlader det indtryk, at markinspektionerne i 
Frankrig er fiktive. De franske myndigheder kan ikke mindes, at der ved Revisionsrettens 
besøg i 1996, er blevet konstateret sådanne forhold. 
I betragtning af anklagens alvorlige karakter, bedes Revisionsretten meddele Frankrig de 
faktuelle oplysninger, der ligger til grund for denne anklage, således at man straks kan 
indlede en administrativ undersøgelse, som ville være blevet gennemført tidligere, hvis 
man var blevet gjort opmærksom på de rapporterede forhold, enten ved et møde som 
afslutning på besøget eller i en note. 
Punkt 3.62 
or 1 Frankrig kontrolleres reglen om, at et udtaget areal i mindst to produktionsår forud 
ansøgningen skal have været dyrket af ansøgeren, ikke administrativt, ikke engang under 
markinspektioner. 
Dette er ikke korrekt. Forpligtelsen til at kontrollere, at et udtaget jordstykke er blevet 
dyrket af ansøgeren de 2 forudgående år, er udtrykkeligt anført i de kontrolinstrukser, der 
er udsendt til de regionale afdelinger af ON IC (Office national interprofessionnel des 
céréales), og de instrukser, som enhver markinspektør fra ON1C har fået udleveret. Det 
kan nævnes, at ud af de konstateringer, der blev foretaget ved markinspektioner, og som 
førte til at en del af eller et helt udtaget areal ikke blev godkendt i 1995, vedrørte o> 
tilfælde, svarende til et samlet areal på 148,4 ha, manglende opfyldelse af 2 års-reglen 
(1996: 49 tilfælde, 61,92 ha). 
Kapitel 4; Markedsordninger - Animalske produkter - Præmieordningerne for 
oksekød og udvalgte BSE-relaterede foranstaltninger 
Punkt 4.43 
Det er ikke korrekt, hvad der er anført for ikke-præmieberettigede dyr. Belægningsgraden 
for ammekøer beregnes på grundlag af antallet af anmeldte dyr med den individuelle 
kvote som loft. 
Punkt 4.55 
Som Kommissionen understreger i sit svar, pålægges det ikke i ordningen for 
ammekopræmier at kontrollere identiteten af hvert enkelt dyr. Ved besøg på stedel skal 
det kontrolleres, at de dyr, som der er anmodet om præmie for, er til stede. Ved 
kontrollen skal man således tælle alle de pågældende dyr. bor så vidt angår optælling al 
O 
kvægets identifikationsmærker er det, som Kommissionen anfører, ikke nødvendigt at 
foretage en kontrol omfattende alle dyrene, hvis en prøveudtagning gør det muligt at 
sikre sig, at den besætning i hvilken man har optalt køerne, virkelig er anmelderens 
besætning, og at de køer, som han anmelder, er indført i hans kvægregisteret. 
Kapitel 5: Visse proceduremæssige aspekter ved eksportrestitutioner for oksekød 
Punkt 5.28 - 5.29 
Selv om havnen i Caen i 1994-95 endnu ikke var godkendt som grænsekontrolsted, skal 
det dog understreges, at de varer, der henvises til i Revisionsrettens rapport, var varer af 
fransk oprindelse. Disse varer var blevet eksporteret til Ægypten, og blev derefter af 
myndighederne der sendt tilbage til Frankrig. 
I øvrigt er havnen i Caen ved en beslutning af 26. juli 1995 blevet opført på listen over 
grænsekontrolsteder, der kan udføre veterinære undersøgelser af varer fra tredjelande. 
Kapitel 6: De Europæiske Fond for Regionaludvikling 
Punkt 6.24,6.27,6.28 
Disse punkter vedrører OP-02 "Baskerlandet" og henhører derfor under Spanien. 
Punkt 6.66 
For så vidt angår det faktum, at virksomheden i januar 1996 tilbagebetalte et belob på 
100 000 ECU, og at dette beløb stadig figurerer på en udgiftsanmeldelse fra marts 1996. 
skal det præciseres, at denne anmeldelse blev afsluttet pr. 31 december 1995, på et 
tidspunkt hvor en fremtidig tilbagebetaling ikke kunne bogføres. 
For så vidt angår anden national støtte svarende til 6 mio. ECU, henvises der i den 
procedure, som Kommissionen indledte den 17. januar 1995, til en støtte på 160 000 FF 
under PAT og EFRU og en støtte på 40 000 FF til rensning af forurenet areal. Der er ikke 
indledt en procedure med hensyn til andre former for støtte. Under alle omstændigheder 
skal det bemærkes, at støtteloftet for en investering på over 840 000 FF er på 285 000 FF 
(34% ESB), og at man langtfra er nået op til dette loft. 
Punkt 6.69 
Støtte på 2 mio. FF tildelt under RESIDER 1-programmet er blevet anvendt til at købe 
lokalcplads på 742 m2 i teknologiparken i Metz til brug for Apeilor-sammenslutningen. 
Denne sammenslutning arbejder til fordel og regionen Lorraine, der dækkes fuldstændigt 
at strukturfondene (RESIDER eller mål nr. 2 og 5b). 
Under alle omstændigheder svarer subventionsgraden på 25% til den del af området, der 
er omfattet af RESIDER-programmet (50% af Lorraine) til EFRU-satsen på 50%. I øvrigt 
kan erhvervelse af lokaler vel ikke betegnes som "offentlige forvaltningers 
driftsudgifter". 
Punkt 6.75 
Da EUREFI er en tværnational organisation (Frankrig, Belgien, Luxembourg), kan man 
fra fransk side ikke besvare Kommissionens bemærkninger, der vedrører belgisk praksis. 
Punkt 6.95 b) 
Nord-Pas-de- Caiais 
De analyser, der nævnes af Revisionsretten stammer fra en undersøgelse vedrørende 
praksis for behandling af uopdyrket jord i mineområder og en bredere analyse på 
grundlag af UNEDICs beskæftigelsesdata af kommuner, der havde modtaget støtte eller 
ikke havde modtaget støtte til behandling af uopdyrket jord. 
I den oprindelige rapport er der tale om tab af 62% af de arbejdspladser, der blev oprettet, 
inden for en periode på to år - ikke 65% inden for en periode på et år. 
Ved direkte henvendelser til virksomhederne og til kommunekontoret i Onnaing er det 
også blevet understreget, at virksomhederne i det renoverede industriområde er meget 
sårbare. 
For at undgå disse virkninger er politikken vedrørende behandling af uopdyrket jord i 
industriområder i højere grad blevet orienteret mod en "miljømæssig" behandling, der 
sikrer en varig vækst (mindst 75% af støtten), snarere end mod en målrettet behandling 
med henblik på økonomisk aktivitet. 
Kapitel 7: Den Europæiske Socialfond 
Punkt 7.18 
Frankrig lægger ligesom Kommissionen stor vægt på samråd og partnerskaber. 1 
overvågningsudvalgene deltager ud over statens repræsentanter (tiere ministerier 
involveret vedrørende mål nr. 3) regionalrådene og arbejdsmarkedets parter. Man har 
også overvejet at inddrage sektoren erhvervsdrivende foreninger og NGO'erne, men dette 
forslag blev dog ikke til noget. 
Punkt 7.19 
Det er Revisionsrettens opfattelse, at overvågningsudvalgenes rolle skal forbedres, og 
især at udvalgene skal inddrages i programmeringsfasen. Det er korrekt, at udvalgene 
endnu ikke var konstituerede, da programmeringen fandt sted i forbindelse med 
iværksættelsen af forordningerne i 1993. Siden da har udvalgene regelmæssigt holdt 
møder, til trods for at de rent administrative er ret tunge, og de modtager al information, 
som vedrører dem. I 1995 mødtes udvalgene undtagelsesvis kun en gang, idet det som 
følge af forsinkelser i programmets gennemførelse ikke var nødvendigt med endnu et 
møde. Siden 1996 er der blevet afholdt to møder om året. 
Desuden modtager udvalgene for de 4 store programmer, der tegner sig for 80% af 
midlerne (mål nr.3 og 4, ADAPT-initiativet og EMPLOYMEN1-initiativet), alle de 
detaljerede rapporter og undersøgelser. Vigtige spørgsmål drøftes ofte på uformelle 
møder med de forskellige medlemsgrupper i udvalgene. Informeringen af udvalgene og 
deres rolle kan dog uden tvivl forbedres. 
Punkt 7.27 
Det er rigtigt, at de slore virksomheder i højere grad end SM Verne modtager støtte fra 
ESF under mål nr. 4, og delle gælder også for den statsstøtte, som modsvarer støtten fra 
ESF. Der er tre grunde til delte forhold: 
63 
vanskelighederne ved udarbejdelse af ansøgninger og disse kompleksitet; 
vanskelighederne med at erstatte lønmodtagere på efteruddannelse; 
nødvendigheden af at lægge penge ud i flere måneder, hvilket er muligt for store 
virksomheder men kun i mindre grad for SMV'er. 
For så vidt angår de to første grunde er det givet, at store virksomheder4 med dygtige 
personaleafdelinger har et fortrin. 
For at kompensere for disse uligheder tilbydes der teknisk assistance i samarbejde med 
partnere som handels- og industrikamrene, AGEFOS PME osv. 
Punkt 7.42 
Hvis der de forudgående år er foretaget anmodninger om udbetalinger på grundlag af 
administrationernes overførsler, må antallet af sådanne sager være blevet reduceret 
betydeligt, idet principperne regelmæssigt indskærpes over for de administrationer, der 
foretager den første anmeldelse; ved kontrol mindes der også om disse principper. 
Punkt 7.51 
Den sag, der nævnes af Revisionsretten har ført til afslutning af de pågældende 
foranstaltninger. Støtteberettigede udgifter og betalinger af disse er blevet suspenderet af 
Kommissionen. 
Punkt 7.52 
For Frankrigs vedkommende er forholdet blevet korrigeret. 
Kapitel 8: Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
Udviklingssektionen (EUGFL, Udviklingssektionen) 
Punkt 8.37 
1) Det skal præciseres, at de decentraliserede landbrugstjenester, der findes i hvert 
departement, efter ordre fra ministeriet foretager efterfølgende kontrol vedrorende 
støttemodtagernes overholdelse af fællesskabslovgivning og national lovgivning i 
forbindelse med rentegodtgørelse under investeringsprojekter. 
Denne kontrol udføres for en række lån og planer i overensstemmelse med de 
normer, der er fastlagt i fællesskabsbestemmelserne, dvs. hvert år: 
- i en række tilfælde kontrol på grundlag af fakturaer (i kreditinstitutionerne og 
eventuelt på landbrugsbedrifterne) svarende til mindst 5% af antallet af godkendte 
lån det forudgående år. 
- i en række tilfælde på grundlag af planer (planer for udstyr og forundersøgelser 
vedrørende installation) svarende til mindst 3% af antallet af godkendte planer del 
forudgående år. 
Disse kontrolforanstaltninger supplerer den kontrol, der udføres ved sagernes 
behandling. 
2) Kontrollen er, som det da også er formålet med den, al påvise og sanktionere 
uregelmæssigheder og overtrædelser af de gældende regler, i henhold til hvilke 
fc 
støttemodtagere, der lægger deres landbrugsvirksomhed om, skal meddele de 
kompetente myndigheder dette. 
Kapitel 9: Den fælles fiskeri- og havpolitik 
Punkt 9.11 
Revisionsretten bebrejder Frankrig, at man har anmodet om udbetaling af forskud i 
forbindelse med programmerne for 1994 og 1995 med henblik på udbetaling til de 
endelige støttemodtagere, men inden for rammerne af de indgåede forpligtelser. 
Ved skrivelse af 22. september 1995 anmodede Kommissionen (GD XIV) de franske 
myndigheder om at fremsende en anmodning om udbetaling af forskud for 1994 og 1995. 
I betragtning af forsinkelser i programmets gennemførelse, dels som folge af den sene 
meddelelse om programmet (slutningen af december 1994), og dels som folge af 
oprettelsen af administrative og finansielle strukturer til administration af FIl.ll*' på 
nationalt plan, var det ikke muligt for Frankrig at efterkomme Kommissionens 
anmodning. 
Kommissionen, der ønskede at afvikle disse forskud og undgå, at programmets 
gennemførelsesmekanismer blev blokeret, foreslog, at Frankrig attesterede de projekter, 
for hvilke de franske myndigheder havde indgået en juridiske og finansielle forpligtelser. 
Det er således med fuldt kendskab til sagens forhold, at Kommissionen har udbetalt 
forskud for 1994 og 1995. GD XVI var informeret om, at de franske myndigheder kun 
kunne attestere indgåede forpligtelser. Årsagen var, at Kommissionen ønskede at 
udbetale forskud under FIUF-programmet. 
Siden da er situationen i det store og hele blevet normaliseret. Den 2. acontoudbetaling 
for 1995 og den 1. acontoudbetaling for 1996 blev i overensstemmelse med 
fællesskabsreglerne foretaget på grundlag af støtteberettigede udgifter, som de endelige 
støttemodtagere rent faktisk havde pådraget sig. 
Punkt 9.14 
Frankrig tilslutter sig Revisionsretten konstatering af den langsomme og problemfyldte 
iværksættelse af PESCA-programmet. Frankrig er også enig i Kommissionens synspunkt 
om de vanskeligheder, der er forbundne med et initiativ, der finansieres via forskellige 
fonde. 
Frankrig understreger desuden forsinkelsen med hensyn til etableringen af den finansielle 
struktur. Selv om Frankrigs program kunne godkendes i juni 1995, blev midlerne forst 
stillet til rådighed af Kommissionen i juni 1996. 
Frankrig er i færd med at revidere landets PESCA-program, med henblik på at gorc delte 
mere dynamisk og opfylde de forventninger, som operatører inden for fiskerisektoren har 
givet udtryk for det sidste års tid. Denne omlægning af programmet skulle gøre det lettere 
og hurtigere at optage de PESCA-bevillinger, der tildeles Frankrig. 
Punkt 9.17 til 9.22 
t I 
Frankrig har ingen særlige bemærkninger til de fiskeriaftaler, der er indgået med 
tredjelande. Man gør dog opmærksom på, at de finansielle procedurer på dette område, 
bør gennemføres korrekt for ikke at det ikke skal gå ud over aftalernes gennemførelse 
eller fiskeriet. 
Punkt 9.31 
Selv om Frankrig den 30. september 1996 endnu ikke havde fremsendt data vedrørende 
fiskerflåderne i de oversøiske departementer, er disse senere blevet meddelt 
Kommissionen og foreligger nu i deres helhed. De ajourføres i øvrigt regelmæssigt og 
fremsendes i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning nr, 109/94 om 
Fællesskabets fortegnelse over fiskerfartøjer hver måned til Kommissionen af Centre 
Administratif de Affaires maritimes. 
Forsinkelserne i fremsendelsen skyldes den nøjagtige tælling, der er foretaget for at 
indsamle data om fiskerflåderne i de oversøiske departementer, der består af et væld af 
mindre både. Med hensyn til aktiviteten var det således nødvendigt at bestemme, i hvilke 
enheder fiskeskipperne driver professionelt havfiskeri. 
Frankrig har i øvrigt den 13. juni 1997 fremsendt Kommissionen data vedrørende 
fiskeriindsatsen. 
Punkt 9.34 
Af hensyn til sikkerhed og optimal udnyttelse af skibsmotorer tilrådes det, at man ikke 
udnytter den nominelle maskineffekt. Teknikken med neddrosling er en interessant 
løsning på dette problem. Den optimale neddrosling er på 80% af maskineflekten. 
Neddroslinger til under 80% kontrolleres nøje af skibsfartens sikkerhedscentre. 
Punkt 9.35 til 9.36 
Frankrig erkender, at man er forsinkede med hensyn til tallene for fartøjer med en længde 
på over 24 meter, men der ydes en stor indsats for at opfylde forpligtelserne på dette 
område. I september 1997 var ca. 85% af fartøjerne i denne kategori således blevel målt. 
Frankrig vil hurtigst muligt meddele Kommissionen bruttotonnagen (BT) for fartøjer 
med en længde på over 24 meter. 
Punkt 9.37 til 9.38 
1. Kontrol af fiskerikapaciteten 
Fartøjernes effekt kontrolleres af skibsfartens sikkerhedscentre (under Ministère de 
l'équipement) både på tegnebordet, ved bygningen og ved senere periodiske besøg på 
fartøjerne. Måling af fartøjerne foretages af toldvæsenets målebureau (bureau de la 
jauge). Enhver væsentlig ændring af et fartøjs karakteristika kræver en godkendelse fra 
det kompetente sikkerhedscenter, der også udfører en efterfølgende kontrol af 
ændringerne. 
2. Kontrol af fiskeriindsatsen 
I overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne bygger Frankrigs 
kontrolmekanisme på fartøjernes logbøger som informationskilde. Denne mekanisme 
vedrørende fartøjernes aktivitet giver somme tider anledning til problemer, fordi 
li, 
logbøgerne ikke er tilpasset de gældende bestemmelser, især ikke med hensyn til 
fiskeriindsats. Ændringer er på vej, men Kommissionen har endnu ikke afsluttet arbejdet. 
Den nuværende logbog omfatter kun to rubrikker, der vedrører fiskeriindsatsen: 
togtets varighed, regnet fra afsejling fra havn til anløb af havn; 
varigheden af selve fiskeriet, der svarer til det tidsrum, hvor fiskeudstyret 
anvendes. 
Til gengæld er der ingen rubrik, til besvarelse af kravene i henhold til forordning nr. 
2027/95, hvor fiskeriindsatsen defineres som produktet af fartøjets effekt og varighed af 
opholdet i de fiskerizoner, der er fastlagt i forordningen, og uden medregning af de zoner, 
som fartøjet blot sejler igennem. 
For at opfylde bestemmelserne i denne forordning skal skipperen udfylde rubrikker, der 
ikke indgår i den oprindelige logbog. Disse oplysninger er ofte meget lidt anvendelige 
som følge af deres store forskelligartethed. 
Dette er grunden til, at Frankrig arbejder med en rekonstruktion af varigheden al 
opholdet i fiskerizonen ved anvendelse af dataene for "togtets varighed" og "varigheden 
af selve fiskeriet" i henhold til en særlig omregningskvotient fangstplads for fangstplads. 
3. Kontrol af fiskeriaktiviteten 
Inden for rammerne af reduktionen af fiskeriaktiviteterne har Frankrig bestræbt sig på at 
opnå målene for at reducere flådens kapacitet i henhold til FUP III. Der er således i andet 
halvår af 1996 blevet iværksat en omfattende plan til reduktion af flåden. Bestræbelserne, 
der baseres på frivillighed, har imidlertid ikke gjort det muligt fuldt ud at opfylde målene 
i FUP III, selv om det er lykkedes at foretage en reduktion på 33 000 kW. Man kan 
således konstatere en forsinkelse på 9352 kW pr. 2.12.1997, svarende til mindre en 1% af 
den samlede flåde. Pr. 31.12.1996 blev der imidlertid konstateret et tonnagemæssig 
forspring på 1118 BRT. 
Punkt 9.40 
I forbindelse med den fastfrysning af støtten, som Kommissionen har anmodet om. fordi 
de mellemliggende mål i FUP III ikke blev opfyldt, har de franske myndigheder truffet 
alle de nødvendige foranstaltninger for at standse alle udbetalinger af støtte på dette 
område. Det skal dog bemærkes, at der allerede var truffet beslutning om nogle af 
projekterne før Kommissionens meddelelse. Staten var derfor juridisk forpligtet til at 
gennemføre disse. 
Punkt 9.41 
For at forbedre kohærensen i tildelingen af støtte til projekter, der indebærer ophør med 
fiskeri, understreger Revisionsretten nødvendigheden af at harmonisere definitionen al 
fiskeriaktivitet på fællesskabsplan, som i øjeblikket hører ind under de enkelte 
medlemsstaters kompetence. 
Frankrig deler Revisionsrettens opfattelse med hensyn til nødvendigheden af al 
harmonisere definitionen af fiskeriindsatsen, idet der findes tre forskellige definitioner på 
fællesskabsniveau. 
Den ordning, som Kommissionen foreslår, forekommer relevant for større enheder (med 
en længde på over 18 m), hvis indsejling i og udsejling af zoner vil kunne kontrolleres 
teknisk med passende udstyr. 
Det forekommer dog mere hensigtsmæssigt at anvende fiskeridage og ikke havdage for 
ikke at indregne transporten i beregningen af fiskeriindsatsen. 
Kapitel 20: Analyse af udgifterne afholdt over EUGFL, Garantisektionen« og af 
udgifterne til fiskerisektoren 
Punkt 20.4 
Proceduren til attestering af regnskaberne blev første gang anvendt med den nye struktur 
i budgetåret 1996. 
De franske myndigheder fremsendte før den 10. februar 1997, hvilket er den frist, der er 
fastsat i fællesskabsbestemmelserne, revisionsrapporter og attesteringer af regnskaberne 
for de udbetalende organer samt årsregnskab. 
Derefter anmodede Kommissionen Commission de Certification des Comptes om at 
supplere arbejdet og senest den 30. juni 1997 fremsende supplerende rapporter. Dette 
gjorde de franske myndigheder den 13. juni 1997. Efter gennemgang af disse dokumenter 
godkendte Kommissionen den 31. juli 1997 de franske udbetalende organers regnskaber. 
17 
GRÆKENLAND 
v 
BIND I - ÅRSBERETNINGEN FOR 1996 
Kapitel 1: Egne indtægter 
PUNKT 
1.10,1.31,1.40,1.104 
Finansministeriet, direktorat 19 (toldprocedurer) 
Kapitel 3 - Markedsordninger - vegetabilske produkter 
PUNKT 
3.29, 3.46, 3.89, 3.91 
Dok. nr. 109/A 806/A 1366 af 10. marts 1998 - det nationale tobaksråd 
Kapitel 6 - Den Europæiske Fond for Regionaludvikling 
PUNKT 
6.63, 6.95 
Dok. nr. DEFE 33/12.1.1998 - Økonomiministeriet, direktoratet for EFRU-gennemførelse og 
udbetalinger 
Kapitel 7 - Den Europæiske Socialfond 
PUNKT 
7.19,7.34 
Dok. nr. 105048 af 9. januar 1998 - Arbejdsministeriet, direktoratet for planlægning og 
gennemførelse af ESF-programmer 
Kapitel 8 - Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
Udviklingssektionen (EUGFL, Udviklingssektionen) 
PUNKT 
8.13, 8.20, 8.24, 8.25, 8.35, 8.42, 8.43, 8.53, 8.54, 8.55, 8.56, 8.57 
Dok. nr. 1827 af 16. marts 1998 - Landbrugsministeriet, direktoratet for planlægning og 
administrative spørgsmål. 
^6 
Skrivelse nr. T2020/28 af 15. april 1998 
fra direktorat 19, Generaldirektoratet for Told og Punktafgifter, Finansministeriet, Athen 
til statens regnskabskontor, direktorat 41, Athen 
Opfølgning af EU's beretning 
I forlængelse af Deres skrivelse af 27. marts 1998 vedrørende opfølgningen af 
Revisionsrettens årsberetning for 1996 skal vi meddele Dem, at vores afdeling allerede i 
dokument A296/51 af 31. marts 1998, hvoraf der vedlægges en kopi, har afgivet svar med 
hensyn til punkt 1.10, 1.31 og 1.104 i kapitel I i bilaget til skrivelse nr. 1290 af 6. februar 
1998 fra Kommissionens GD XIX. 
Med hensyn til punkt 1.40 er vore synspunkter som følger: 
Punkt 1.40 
Med hensyn til den toldskyld, der opstår ved fraførsel af varer fra frizonen i Piræus har det 
relevante inspektionstoldsted allerede gennemført bestemmelserne om opkrævning af skyldig 
told og skyldige afgifter. De er endnu ikke blevet opkrævet, eftersom den skyldige 
virksomhed har appelleret til domstolene. 
Fire sider vedlagt. Pan. Frangos 
Direktør 
-a 
Skrivelse nr. 29881 af 31. marts 1998 
fra direktorat 19 (toldprocedurer), Generaldirektoratet for Told og Punktafgifter, 
Finansministeriet, Athen 
til GD XIX, Kommisisonen, Bruxelles 
Som svar på Deres skrivelse nr. XIX/493 af 22. januar 1998 vedrørende de spørgsmål, der 
blev rejst i Revisionsrettens årsberetning for 1998 skal vi oplyse Dem følgende: 
Punkt 1.10(c) 
Alle de omhandlede importangivelser fra både toldstedet i Elcfsina og toldkontor H i 
Thessaloniki er blevet færdigbehandlede ved opkrævning af den skyldige told, som det 
fremgår af de to vedlagte oversigter, der indeholder alle de oplysninger, Deres tjenestegrene 
behøver for at kunne beregne eventuelle renter. 
Punkt 1.31 
Med hensyn til identiteten af de varer, der transporteres under anvendelse af containere i 
frizonerne skal vi meddele, som det fremgik af Revisionsrettens dokument nr. 6272 af 21. 
marts 1997, at lagerregnskabsordningen i Piræus' og Thessalonikis frizoner giver 
inspektionstoldstederne mulighed for at identificere varer når som helst og folge deres 
bevægelser. Vores afdeling mener derfor ikke, at der er nogen grund til at træffe yderligere 
foranstaltninger med hensyn til den praksis, der følges på dette område. 
Punkt 1.104 
Da dette punkt ikke indeholder nogen eksplicit reference til Grækenland, er vi af den 
opfattelse, at bemærkningerne fra Revisionsrettens embedsmænd må vedrøre ordningen til 
opfølgning af tilfælde af svig og uregelmæssigheder. 
Artikel 6, stk. 4, i forordning nr. 1552/89 om Fællesskabernes egne indtægter, senest ændret 
ved forordning nr. 1355/96, fastslår, at der ud over en beskrivelse af tilfældene af svig og 
uregelmæssigheder også skal udarbejdes en supplerende beskrivelse til opfølgning af 
undersøgelserne vedrørende hvert enkelt tilfælde. 
Uanset ovenstående og eftersom der som allerede nævnt ikke er nogen særlige bemærkninger 
vedrørende Grækenland under dette punkt i beretningen, står vi til Deres rådighed med alle 
yderligere oplysninger, De måtte ønske. 
P. Frangos 
Direktør 
ti 
Skrivelse F 109/A, 806/A, 1336 af 10. marts 1998 
fra afdeling A og D, Direktoratet for Tobaksfremstilling - det fælles marked, det nationale 
tobaksråd, Athen 
til Afdelingen for Budget og Indtægter, Direktorat III, Afdelingen for Industriprodukter, 
Direktorat II, Generaldirektoratet for Markedet for Landbrugsprodukter 
Revisionsrettens beretning 1996 
Réf.: C 348 af 18. november 1997 
Under henvisning til ovenstående beretning fra EU's Revisionsret og bemærkningerne 
vedrørende tobak under punkt 3.89(a) og 3.94 skal vi efter modtagelsen af EU\s dokument 
nr. 573 af 22. januar 1998 meddele Dem følgende: 
Punkt 3.89(a) 
Revisionsretten 
Eftersom artikel 9 i forordning (EØF) nr. 2075/92 i sin oprindelige form åbnede mulighed for 
tildeling af kvoter til nye producentvirksomheder, som ikke havde produceret tobak i 
referenceperioden, op til et loft på 2% af den samlede kvote, og eftersom kvoterne blev tildelt 
direkte til producenterne, havde de græske myndigheder analogt hermed og mutatis nm tand i s 
ret til at tildele en kvote til nye producenter, som der var langt færre af end 4 751, men som 
havde dyrket tobak på bestemte områder året før, dvs. i 1992. Eftersom der i ovrigt var 
betragtelige kvoter til rådighed (artikel 11 i forordning (EØF) nr. 3477/92), havde de græske 
myndigheder ret til at tildele de pågældende kvoter også til nye producenter (artikel 13 i 
forordning (EØF) nr. 3477/92). Den anvendte procedure ved tildeling af kvoter var derfor 
fuldt forenelig med de nye EU-regler, hvilket de relevante tjenestegrene i Kommissionen 
endte med at acceptere. 
2. Forarbejdningsprogrammet for Mavra- og Tsebelia-sorterne blev faktisk anvendt overalt, 
dengang dyrkningen af disse sorter blev opgivet, og den jord, der var benyttet til formålet, 
derefter blev ledig, et forhold, som både Kommissionen og Revisionsrettens inspektorer 
forstod og accepterede. 
3. Eftersom der ikke findes nogen matrikel til let at identificere producenternes market, 
behandlede de græske myndigheder problemet ved med Kommissionens samtykke at indføre 
supplerende foranstaltninger med hensyn til måden at anmelde brug på. I områderne som 
Nordgrækenland, hvor der eksisterer kort over markerne, dyrkes disse derfor allerede. 
Resultatet af anvendelsen af disse supplerende foranstaltninger har været en mærkbar nedgang 
i antallet af producenter, der indgiver eventuelt falske angivelser og dermed også i antallet al 
producenter, som potentielt var involveret i uregelmæssigheder eller svig. 
Vi fortsætter med at samarbejde med Kommissionen om at forbedre de supplerende 
foranstaltninger. 
"IV 
Punkt 3.94 
Vi skal understrege, at Kommissionens beretning om virkningen af svig og 
uregelmæssigheder på eksporten af tobak til Albanien og Bulgarien indeholdt mange 
unøjagtigheder og mange tilfældige elementer og derfor nåede frem til tilfældige 
konklusioner. 
Det nationale udvalg og de særlige hold i finansministeriet, der blev oprettet til formålet, 
undersøgte punkterne i dokument nr. 46413 af 22. december 1994 et efter et og svarede i deres 
dokumenter af 28. februar 1995, 8. februar 1996 og 11. marts 1996, som står til 
Revisionsrettens rådighed, hvis den ønsker det. 
Kommissionens anklager blev hovedsagelig fremsat i to dokumenter, nemlig nr. 4135 af 20. 
april 1993 og nr. 46413 af 22. december 1994, som indeholdt en længere redegørelse for de 
konklusioner, Kommissionen var nået frem til på grundlag af de undersøgelser, den 
gennemførte under to kontrolbesøg i Grækenland i juli 1994. Rapporten dannede grundlag for 
de korrektioenr, der blev pålagt Grækenland for 1991. 
Undersøgelser foretaget af det nationale udvalg og de særlige hold i finansministeriet har ikke 
fundet bevis for, at der skulle være begået uregelmæssigheder og svig. Man har alene fundet 
indicier for skatteovertrædelser, og den lovmæssige straf er blevet pålagt i disse tilfælde. 
Revisionsretten støtter i sin beretning uden at tænke sig om udelukkende Kommissionens 
synspunkter og tager hverken hensyn til medlemsstaternes synspunkter eller de undersøgelser, 
de græske myndigheder har foretaget, og som Kommissionen har modtaget alle oplysninger 
om. Revisionsretten tilslutter sig også Kommissionens synspunkt om, at de græske 
myndigheder ikke foretog kontrol, hvilket Kommissionen endnu ikke har bevist. 
Med hensyn til den supplerende korrektion på 7 305 mio. DRA for perioden 1986 til 1989, 
som fra Kommissionens side var baseret på rapporten i ovennævnte dokument nr. 46413 af 
22. december 1994, har de græske myndigheder vedlagt endelig godkendelse af korrektionen 
efter afgørelse fra højesteret, som Den Hellenske Republik appellerede til, for finansåret 1991. 
EU-Domstolen afviste i sin dom af 29. januar 1998 (sag C-61/95) den pålagte korrektion for 
finansåret 1991 for eksport til Albanien og Bulgarien og krævede, at Kommissionen skulle 
tilbagebetale 3,5 mio. DRA til Den Hellenske Republik. 
Vi står til rådighed, hvis De ønsker yderligere oplysninger eller forklaringer og anmoder Dem 
om at træffe de nødvendige foranstaltninger. 
N. Malissiovas 
Formand 
:. C 
Skrivelse nr. 2008941/490/A0041 af 13. marts 1998 
Fra Direktorat 41 (Finansielle forbindelser med Den Europæiske Union og Internationale 
Organisationer), Generaldirektoratet for Administration og Finanskontrol, Statens 
Regnskabskontor, Generalsekretariatet for Finanspolitik, Finansministeriet, Grækenland 
Til Edith Kitzmantel, assisterende generaldirektør, GD XIX (Budgetter), Kommissionen, 
Bruxelles 
SEM 2000 - Opfølgning af Revisionsrettens årsberetning for 1996 
Som svar på Deres skrivelse af 22. januar 1998 til hr. P. Apostolidis, Grækenlands faste 
repræsentant ved Den Europæiske Union, vedrørende bemærkningerne om Grækenland i 
Revisionsrettens beretning for 1996, fremsendes omstående svarene fra de relevante ministerier. 
Efter ordre fra statssekretæren 
(underskrevet) 
E. Nikoloudaki 
Direktør 
BIND I - ÅRSBERETNINGEN FOR 1996 
Kapitel 1 - Egne indtægter 
PUNKT 
1.10,1.31,1.40,1.104 
Finansministeriet, Direktorat 19 (Toldprocedurer) 
Kapitel 3 - Markedsordninger - Vegetabilske produkter 
PUNKT 
3.29,3.46,3.89,3.91 
Dok. nr. 109/7/A60 af 8. januar 1998 - Det Nationale Tobaksråd 
Kapitel 6 - Den Europæiske Fond for Regionaludvikling 
PUNKT 
6.63, 6.95 
Dok. nr. DEFE 33 af 12. januar 1998 - Økonomiministeriet, Direktoratet for EFRU-
gennemførelse og -udbetalinger 
Kapitel 7 - Den Europæiske Socialfond 
PUNKT 
7.19,7.34 
Dok. nr. 105048 af 9. januar 1998 - Arbejdsministeriet, Direktoratet for planlægning og 
gennemførelse af ESF-programmer 
Kapitel 8 - Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
Udviklingssektionen (EUGFL, Udviklingssektionen) 
PUNKT 
8.13, 8.20, 8.24, 8.25, 8.35, 8.42, 8.43, 8.53, 8.54, 8.55, 8.56, 8.57 
Dok. nr. 1827 af 16. marts 199[Oversætterens anmærkning: den her anførte dato er 
ufuldstændig. Dokument nr. 1827 er udateret, men blev fremsendt pr. fax den 11. marts 199S.J -
Landbrugsministeriet, Direktoratet for Planlægning og Administrative Spørgsmål 
&Z-> 
Skrivelse nr. 1827, udateret, men sendt pr. fax den 11. marts 1998 
fra Direktoratet for Planlægning og Administrative Spørgsmål, Landbrugsministeriet, Athen 
til Direktorat 41, Afdeling A, Statens Regnskabskontor, Finansministeriet, Athen 
Revisionsrettens beretning 1996 
Vedr.: Deres skrivelse 2014927/848/A0041 af 4. marts 1998 
Som svar på Deres skrivelse og med henvisning til de forskellige punkter vedrørende EUGFL, 
Udviklingssektionen, i ovenstående beretning, skal vi oplyse følgende: 
8.13 I Grækenland vedrører 80% af investeringerne modernisering af eksisterende 
enheder, hvis situation (finansielt, teknologisk, omsætningsmæssigt osv.) er de regionale 
myndigheder bekendt, fordi de ofte har kontakt med hinanden i forbindelse med kvalitetskontrol, 
udførsel osv. Det forhold, at de regionale myndigheder er bekendt med enhederne, har ofte en 
positiv indvirkning på de rapporter, de indsender til landbrugsministeriet. I ovrigt har 
rapporterne siden 1995 været detaljerede og indeholdt mange finansielle og tekniske data, og for 
der opnås godkendelse, udarbejder Direktoratet for Planlægning og Administrative Spørgsmål 
samt ministeriets tekniske direktorat rapporter. 
8.20 De rapporter, der udarbejdes, er i alle henseender identiske med de rapporter, der er 
fastsat i forordning nr. 1685/78, og virksomhederne udfylder de relevante formularer og giver de 
i forordningen fastsatte oplysninger. Yderligere kontrol foretages så af Direktoratet for 
Planlægning og Administrative Spørgsmål, hvor rapporterne også opbevares. 
8.24 Kontant udbetaling er en anerkendt metode inden for offentlig regnskabsføring og i 
finansministeriets bogførings- og datakodeks. 
8.25 Spørgsmålet om offentlige udbudsprocedurer for halvoffentlige virksomheder er et 
mere generelt spørgsmål og vedrører flere brancher inden for landets erhvervsliv. Uanset 
størrelsen af det involverede budget har resultatet af sådanne procedurer imidlertid ikke nogen 
indvirkning på retten til at opnå støtte. Denne ret i forbindelse med et projekt afspejles klart i et 
godkendt budget for projektet indeholdende de kategorier, de forskellige arbejder honhorcr 
under, de relevante mængder i forbindelse med hvert enkelt projekt og omkostningerne i 
forbindelse hermed. Hvis resultatet af udbuddet derfor bliver et mindre budget til det arbejde, 
der skal udføres, og projektet gennemføres med færre omkostninger, vil der blive ydet mindre 
støtte, denne vil med andre ord blive afpasset efter omkostningerne. Hvis de endelige 
omkostninger i forbindelse med et projekt på grund af justeringer bliver hojcre end det 
godkendte budget, vil virksomheden modtage støtte op til det godkendte beløb. De ekstra 
omkostninger vil alene blive båret af virksomheden. 
8.35 Siden 1996 har der eksisteret en ordning, i henhold til hvilken Grækenlands 
landbrugsbank udstederen betalingskvittering til modtageren med angivelse af beløbets storrelse 
og underskrevet af en bankmand og modtageren. Hvis modtageren i øvrigt ikke kommer for at 
hæve det beløb, han har ret til, inden for en rimelig frist, deponeres beløbet i henhold til 
ministerielle afgørelser om betalingsmetoden på en sparekassekonto, der åbnes i den 
pågældendes navn til formålet. 
8.42, 8.43 Med hensyn til kompensationsbelob kan et medlem af den kooperative virksomhed i 
det pågældende område på grund af det store antal modtagere lå tilladelse til at opkræve 
konipeusationsbelobene for alle modtagerne. Hvis dette sker, underskriver det enkelte medlem 
S»3 
betalingsopgørelsen på alles vegne; han overlader imidlertid banken modtagernes tilladelse, som 
skal hæftes på betalingsopgørelsens bagside. 
8.53 Det er ikke videnskabeligt korrekt eller muligt at begrænse kunstvandingen til 
specifikke afgrøder i hele Grækenland. De undersøgelser om økonomisk gennemførlighed, der 
udføres i forbindelse med hver enkelt jordforbedringsplan, indeholder oplysninger om både 
afgrøderne og de arealer, der berøres af projektets gennemførelse og er blevet godkendt af de 
relevante EU-organer som f.eks. udviklingsprogrammerne (PEP - Preferret Exploitation Plan, 
foretrukken driftsplan osv.) som det pågældende officielt godkendte jordforbedringsarbejde er 
et led i. 
8.54 Det er korrekt, at intensiv og rigelig brug af grundvand medfører, at der siver 
havvand ned, specielt i kystområder, og at der derved opstår saltproblemer. Lovgivningen om 
vandressourcer (lov nr. 1739/87) anvendes imidlertid, og der tages de nødvendige skridt til at 
behandle de problemer, der opstår ved tankeløs og grov udnyttelse af vandførende lag i 
undergrunden. Private interesser og staten borer huller, efter at der er foretaget hydrogcologiske 
undersøgelser. 
8.55, 8.56 Erfaringer med opførelse af dæmninger har indtil dato vist, at det stort set er umuligt, 
at man ved undersøgelse kan forudse alle de problemer, der vil opstå under opforeisen. 
8.57 De standardomkostninger, der finder anvendelse i Grækenland (og således også i 
landbrugsministeriet), fastsættes af Ministeriet for Miljø, Regionalplanlægning og Offentlige 
Arbejder, og udgiftskontrollen foretages på grundlag af de udgifter, der er fastsat i henhold til 
græsk lovgivning. 
V. Skandalis 
Direktør 
Sk 
Skrivelse nr. 105048 af 3. januar 1998 
fra Afdeling III, Direktoratet for Planlægning og Gennemførelse af ESF-programmer, Arbejds-
og Socialministeriet, Athen 
til Afdeling I, Direktorat 41, Statens Regnskabskontor, Finansministeriet, Athen 
Revisionsrettens årsberetning 1996 
Réf.: Deres dokument 2086713/363 l/a0041 af 10. december 1997 
Som svar på ovenstående skal vi med hensyn til vores afdelings synspunkter vedrørende 
Revisionsrettens bemærkninger i dens årsberetning for finansåret 1996 og Luropa-
Kommissionens bemærkninger meddele Dem følgende: 
I. Med hensyn til punkt 7.9 i beretningen, der handler om gennemforeisen af budgettet 
og Rettens bemærkning om, at der i 1996 fandt en ringe udnyttelse sted af de belob, F.SF havde 
afsat til Grækenland, skal vi understrege, at årsagen til, at EU-stotten ikke blev udnyttet fuldt ud. 
var, at EU indstillede støtten. EU indstillede betalingen af indgåede forpligtelser med vores land 
efter at have foretaget kontrol af midlertidigt godkendte centre - kontorer til udforelse af FSF-
foranstaltninger - hvor man fandt, at nogle af dem ikke opfyldte betingelserne for godkendelse. 
Rent konkret var det imidlertid kun 13 ud af 332 kontrollerede uddannelsescentre, man fandt 
ikke opfyldte betingelserne i vores afdelings afgørelse nr. 115372/94, og vi mener derfor, at det 
forhold, at EU indstillede støtten til alle de kontorer, der gennemførte FSF-foranstaltningcr, var 
et usædvanligt barsk skridt i modstrid med, hvad der er fastsat i de relevante juridiske 
bestemmelser (artikel 24 i forordning (EØF) nr. 2082/93. 
II. Med hensyn til punkt 7.48-7.51 i Revisionsrettens beretning lå ansvaret for kontrol og 
evaluering af programmer, der i Grækenland finansieres af ESF, hos Direktoratet for Kontrol 
og Evaluering i Arbejds- og Socialministeriet, som blev oprettet ved lov nr. 2224/lM (Den 
Græske Lovtidende 112/A af 6. september 1994). 
I dette arbejde bistås det af embedsmænd fra generalsekretariaterne for regionerne, 
når de regionale forvaltningsprogrammer kontrolleres. 
Det udfører også kontrol sammen med kontrolkoordineringsorganet (ESOF). som er 
blevet oprettet under Statens Regnskabskontor (punkt 6, lov nr. 2187/94, præsidentdekret nr. 3°3 
af 14. december 1994), og som gennemfører planlagt kontrol inden for rammerne af 
samarbejdsaftalen mellem kontrolkoordineringsorganet og Europa-Kommissionens 
generaldirektorat XX. 
Denne form for kontrol gennem fores eller el årligt program, der hvert år udarbejdes inden for 
rammerne af samarbejdsaftalen mellem de nationale myndigheder (arbejds- og socialministeriet 
og finansministeriet) og EU-Kommissionen (GI) XX.B.2 og GI) V/3), som ovenfor nævnt. 
Forvalningsprogrammernc udvælges og kontrollens hyppighed afgøres efter drøftelser mellem 
de nævnte nationale og FU-kontrolmyndigheder. 
III Med hensyn til de andre punkter er vores afdeling dækket af Kommissionens svar. 
De bedes træffe de nødvendige foranstaltninger. 
P. Christofilopoulou 
Generalsekretær 
df 
Skrivelse nr. DEFE 33 af 12. januar 1998 
fra Direktoratet for EFRU-gennemførelse og -udbetalinger, Generaldirektoratet for Offentlig 
Investering, Regionalpolitik og Udvikling, Generalsekretariatet for Investering, Regionalpolitik 
og Udvikling, Økonomiministeriet, Athen 
til Direktorat 41, Statens Regnskabskontor, Finansministeriet 
Revisionsrettens beretning, 1996 
Som svar på bemærkningerne i Revisionsrettens beretning, særlig punkterne vedrørende 
Grækenland, skal vi meddele Dem følgende: 
punkt 6.63 Finansiering af investeringer i forbindelse med EFRU's 
forarbejdning af landbrugsprodukter 
Oprindeligt vedrører aftalen om støtte til produktionsinvesteringer i Grækenland 
finansiering af investeringer, der kan omfatte et udsnit af den primære sektor, men i 
henhold til de betingelser, der er fastsat i den fælles landbrugspolitik med hensyn til 
landbrugsvarer. Med hensyn til investeringer af denne art er det ikke muligt at udskille 
den sektion, der vedrører den første forarbejdning af landbrugsprodukter fra det samlede 
investeringsprogram. I tilfælde, der alene vedrører den første forarbejdning af 
landbrugsprodukter, kan der ikke til sådanne investeringer ydes støtte fra de regionale 
forvaltningsprogrammer 1994-99, med særlig henvisning til kontroludvalgenes program 
og afgørelser. 
punkt 6.95d Udskiftning af moderniseringsforanstaltninger med mere 
traditionelle foranstaltninger 
Med hensyn til gennemførelsen af moderniseringsforanstaltninger ville det være en 
planlægningsfejl at insistere på disse, hvis der ikke er den ringeste udsigt til succes. Da 
det ikke klart fremgik af virksomhedsplanerne, at gennemførelsen af de pågældende 
foranstaltninger på nogen måde ville være effektiv eller nyttig, var det helt rimeligt ikke 
at gå videre med at gennemføre dem og derved spilde ressourcer, som der inden for andre 
sektorer var uhyre stor brug for til gennemførelse af foranstaltninger, som var både 
effektive og nyttige. 
K. Anastasiou 
Direktoratschef 
$f 
Skrivelse F. 109/7/A60 af 8. januar 1998 
fra Afdeling A og D, Direktoratet for Tobaksfremstilling - Det Fælles Marked, Det 
Nationale Tobaksråd, Athen 
til Generaldirektoratet for Markedet for Landbrugsprodukter, Direktorat II, Afdelingen 
for Industriprodukter, Direktorat III, Afdelingen for Budget og Indtægter 
Revisionsrettens beretning 1996 
Réf.: C 348 af 18. november 1997 
Under henvisning til ovenstående beretning fra EU's Revisionsret og bemærkningerne 
vedrørende tobak under punkt 3.89(a) og 3.94 skal vi meddele Dem følgende: 
3.89(a) 
1. Tildelingen af tobakskvoter i Grækenland blev foretaget i benbold til Kadets 
forordning nr. 2075/92 og Kommissionens forordning nr. 3477/92, som Kommissionen 
og Revisionsretten erkender. 
Grækenland var det første land, som på trods af den komplicerede kvotaordning og det 
forhold, at det var meningen med ordningen, at kvoterne skulle gives til forarbejdere af 
tobak, gav kvoterne direkte til tobaksproducenter fra starten. 
I henhold til tredje afsnit i artikel 9, stk. 3 i forordning (EØF) nr. 2075/92 i dets 
oprindelige form, kunne kvoter tildeles nye producenter, (som ikke havde produceret 
tobak i referenceperioden), op til et loft på 2% af den samlede kvote. 
Eftersom Grækenland tildelte kvoten direkte til tobaksproducenterne fra begyndelsen, 
tildelte landet analogt hermed og mutatis mundis kvoter til nye producenter (færre end de 
4751, der er omtalt i berctninuen), efter at man havde tildelt gamle producenter de 
relevante kvoter i henhold til bestemmelserne, og kun for de sorter, der var eftersporgsel 
efter, specielt dem, hvor garantitærsklen gav mulighed herfor. 
Dette forstod EU-Kommissionen, dvs. at tildelingen af kvoter til nye producenter ikke 
medførte nogen egentlig overtrædelse eller forvridning af EU-bestemmelserne. og af den 
grund foreslog den ikke nogen korrektion, og vi tror, at Revisionsretten også vil skifte 
standpunkt, når den har læst, hvad vi har sagt. 
2. Forarbejdningsprogrammet for Mavra og Tsebelia-sortcrne blev faktisk anvendt 
overalt, dengang dyrkningen af disse sorter blev opgivet, og den jord, der var benyttet til 
formålet, derefter blev ledig, et forhold som Kommissionen accepterede. 
3. Eftersom der ikke tindes nogen matrikel til let at identificere producenternes 
marker, behandlede de græske myndigheder problemet ved med Kommissionens 
samtykke at indfore supplerende foranstaltninger med hensyn til maden at anmelde brug 
på. I tilfælde som Nordgrækenland, hvor der eksisterer kort over markerne, dyrkes disse 
derfor allerede. 
9\ 
Resultatet af anvendelsen af disse supplerende foranstaltninger har været en mærkbar 
nedgang i antallet af producenter, der indgiver eventuelt falske angivelser og dermed 
også i antallet af producenter, som potentielt var involveret i uregelmæssigheder eller 
svig. 
Vi fortsætter med at samarbejde med Kommissionen om at forbedre de supplerende 
foranstaltninger. 
'6* 
3.94 
På baggrund af Kommissionens anklager om, at der blev begået uregelmæssigheder og 
svig i forbindelse med tobakseksport til Albanien og Bulgarien, blev der nedsat et 
nationalt udvalg i Grækenland bestående af embedsmænd fra landbrugsministeriet, 
finansministeriet og Det Nationale Tobaksråd (økonomer, toldere, skatteinspektører og 
tekniske eksperter) til at foretage kontrol af den pågældende eksport. Der blev også 
oprettet særlige hold i finansministeriet til at foretage mere detaljeret kontrol af de 
skattemæssige aspekter for at bistå det nationale udvalg i dets arbejde. 
Kommissionens anklager blev hovedsagelig fremsat i to dokumenter, nr. 4135 af 20. april 
1993 og nr. 46413 af 22. december 1994, som kom med en længere redegørelse for de 
konklusioner, Kommissionen var nået frem til som følge af den undersøgelse, den foretog 
under to kontrolbesøg i Grækenland i juli 1994. 
Vi skal understrege, at Kommissionens rapport indeholdt mange unøjagtigheder og 
mange tilfældige elementer og derfor nåede frem til tilfældige konklusioner. 
Det nationale udvalg og de særlige hold i finansministeriet undersøgte punkterne i 
dokument nr. 46413 af 22. december 1994 el efter et og svarede i deres dokumenter af 
28. februar 1995, 8. februar 1996 og 11. marts 1996, hvoraf der er vedlagt kopier til 
fremsendelse til Revisionsretten. 
Undersøgelser foretaget af det nationale udvalg og de særlige hold i finansministeriet har 
ikke fundet bevis for, at der skulle være begået uregelmæssigheder og svig. Man har 
alene fundet indicier for skatteovertrædelser, og den lovmæssige straf er blevet pålagt i 
disse tilfælde. 
Det er imidlertid slående, at Revisionsretten i sin beretning uden at tænke sig om 
udelukkende støtter Kommissionens synspunkter og hverken tager hensyn til 
medlemsstaternes synspunkter eller de undersøgelser, de græske myndigheder har 
foretaget, og som Kommissionen har modtaget alle oplysninger om. Revisionsretten 
tilslutter sig også Kommissionens synspunkt om, at de græske myndigheder ikke foretog 
kontrol, hvilket Kommissionen endnu ikke har bevist. 
Med hensyn til den supplerende korrektion på 7 305 millioner drakmer for perioden 1986 
til 1989 vedlægger de græske myndigheder endelig godkendelse af korrektionen efter 
højesterets afgørelse for finansårene 1990 og 1991. 
De græske myndigheder linder, at Revisionsretten bør revidere sin opfattelse og fra 
Kommissionen få alle de oplysninger, denne har modtaget fra den undersøgelse, som del 
nationale udvalg og de særlige hold i finansministeriet gennemførte, hvilket den allerede 
burde have gjort. 
Vi står til Deres rådighed, hvis De ønsker yderligere oplysninger eller forklaringer og 
anmoder Dem om at træffe de nødvendige foranstaltninger. 
N. Malisiovas 
Formand 
%°) 
Skrivelse nr. Y 387/39 af 18. marts 1997 
fra Afdeling A og C, Direktorat 19 (toldprocedurer), Generaldirektoratet for Told og 
Punktafgifter, Finansministeriet, Athen 
til Afdeling 4, Revisionskontoret, Justitsministeriet, Athen 
Svar på det dokument, der på grundlag af kontrollen den 9.-13. september blev 
udarbejdet af Revisionsretten om frizoner og aftaler for varer, der var ankommet til 
Piræus og Thessaloniki ad søvejen. 
Réf.: 
(a) Den Europæiske Revisionsrets dokument nr. 14/97 af 17. januar 1997 
(b) Det Græske Revisionskontors dokument nr. 2465 af 6. februar 1997 
Med hensyn til det dokument, vi har modtaget, skal vi fremsætte følgende bemærkninger: 
A. FRIZONER 
Før vi fremkommer med svar til de forskellige punkter i dokumentet, vil vi gerne 
understrege, at mekanismen til kontrol af frizonen ikke kun beror på, at der fores 
lagerregnskab, men også på at området omkring og frizonens til- og fraførselspunkter 
overvåges (artikel 168, stk. 1, 2 og 3 i kodeksen). 
Selv om lagerregnskaber er et vigtigt led i toldovervågning, er de en supplerende 
mekanisme til kontrol af varer, der passerer gennem frizonen. 
På grundlag af dette generelle princip vil vi svare som følger på punkterne i 
Revisionsrettens dokument: 
De entreprenører, der er etableret i frizonen i Piræus og Thessaloniki, er 
havnestyrelserne, der som offentligretlige juridisk personer er omfattet af forskellige love 
og bestemmelser. Styrelserne både driver og administrerer havnene. 
Arbejdet i forbindelse med indgående varer består i at opmagasinere de varer, der far 
adgang til de pågældende havne, indtil de afhentes af personer uden for frizonen. 
Vores afdeling har ansvar for driften af frizoner i Grækenland for så vidt angår told, 
eftersom frizonerne administrativt og forvaltningsmæssigt er en del af de havne, hvor 
frizonerne er etableret og hører ind under de pågældende styrelsers jurisdiktion, under 
marineministeriets kontrol. 
Vi har noteret os, al den konklusion der drages i det dokument fra Den Europæiske 
Revisionsret, som vi har modtaget, er, at der ikke foretages korrekt toldkontrol af 
indgående varer i frizonerne i Grækenland. 
Efter vores opfattelse er toldkontrollen i frizonerne - uanset eventuelle mangler, der kan 
skyldes personalemangel eller manglende infrastruktur - strengere end krævet i 
toldbestemmelserne af en aftale, der hovedsagelig har til formål at tjene samhandlen med 
3® 
udlandet. Vi skal tilføje følgende kommentarer vedrørende de enkelte punkter, som 
Revisionsrettens inspektører fremhæver: 
1. Frizonen i Thessaloniki. 
Bemærkningerne i dokumentet vedrørende frizonen i Thessaloniki vedrører: 
- det lagerregnskab, der føres; 
i*i 
- det forhold, at omladede varer ikke opføres i lagerregnskabet; 
- udstedelse af toldattester for EU-varer. 
1.1. Føring af lagerregnskabet. 
(1) I henhold til punkt 14, 15, 16 og 17 i dokumentet sikrer det lagerregnskab, der 
føres, af følgende grunde ikke toldkontrol: 
(a) Posteringerne vedrørende containere indeholder ingen indgående beskrivelse af de 
varer, de indeholder (punkt 15). 
Vi skal bemærke følgende: 
Den måde, Thessalonikis havnestyrelse (OLT) fører lagerregnskab på, betyder, at to 
regnskabsbøger attesteres af Thessalonikis toldsted B, som har ansvar for kontrol af 
frizonen i Thessaloniki. 
Transportdokumenterne for containere indføres i én af bøgerne, og transport­
dokumenterne for varer, der ankommer i konventionel indpakning i den anden. 
Hver postering skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 817 i kodeksens 
gennemførelsesbestemmelser. 
Undtagelsesvis kan man af administrative grunde i forbindelse med containere, der 
indeholder mange typer varer, og forudsat at de er beseglet på en måde, som også er 
omtalt i transportdokumenterne, undlade at udarbejde en liste over alle varerne, idet det i 
så fald blot er nødvendigt med en angivelse af, at de er "blandede". Vi mener ikke, at 
denne undtagelse udgør nogen egentlig overtrædelse af kodeksen, for som vi for nævnte, 
er toldinspektionen ikke blot baseret på lagerregnskaber, men også på overvågning af de 
omkringliggende områder og til- og fraførselspunkterne. Eftersom varerne i containerne 
er bestemt til andre mennesker, ville et krav om en fuldstændig beskrivelse af indholdet 
betyde en alvorlig hindring for entreprenørens udøvelse af sin forretningsmæssige 
aktivitet og tilsidesætte formålet med frizonen, som netop er at lette samhandlen med 
udlandet. Inspektionstoldstedet har mulighed for at undersøge transportdokumenter, der 
vedrører containere og ikke indeholder nogen fuldstændig beskrivelse af varerne. Når en 
container ikke er forsynet med sådanne segl som ovenfor anført, skal den åbnes, og der 
skal udarbejdes en fuldstændig liste over varerne. 
(b) Med den nuværende ordning er det ikke muligt at garantere, at uretmæssigt 
forbrug, anvendelse eller fjernelse af varer vil blive opdaget (punkt 16 og 17). 
Vi skal fremsætte følgende bemærkning til dette punkt: 
Eftersom alle varerne indføres i lagerregnskabet, kan alle tilfælde af uretmæssigt forbrug, 
anvendelse eller fjernelse af varer opdages. 
I forbindelse med varer i forseglede containere, som ikke er beskrevet i lagerregnskabet, 
kontrolleres disse i forbindelse med indgivelse af den angivelse, hvorved de henføres 
under en toldprocedure. Indholdet kontrolleres derefter på grundlag af beskrivelsen i 
angivelsen, og kontrollen gennemføres for at sikre, at seglene på containerne er intakte. 
M? 
(c) Der foretages ingen kontrol for at afgøre, om kopierne af de skibsmanifester, der 
indgives til toldvæsenet, er fuldstændige (punkt 18). 
Vi skal fremkomme med følgende bemærkning: 
Kopier af skibsmanifesterne eller andre transportdokumenter for varer, der indføres i 
frizonen, indgives, efter at de er blevet indført i lagerregnskabet. Ved at indlevere dem 
forpligter den pågældende virksomhed sig med hensyn til indholdet af 
transportdokumenterne. Når man finder en pakke eller container, som er brudt op eller 
hvor seglene er brudt, inspicerer virksomheden indholdet og udarbejder et dokument. 
På den måde kan toldstedet i henhold til første afsnit i kodeksens artikel 176 kende varer, 
som er indført i frizonen og vil efterlade dem i overensstemmelse med den foreskrevne 
procedure. 
1.2. Kontrol af varer bestemt til omladning (punkt 19 og 20) 
Andet afsnit i artikel 176 i kodeksen fastslår, at når varer omlades i en frizone, skal de 
dokumenter, de er omfattet af, være tilgængelige for toldvæsenet. Kortvarig oplagring ai" 
varer i forbindelse med omladning er en del af omladningsproceduren. 
På grundlag af denne bestemmelse giver Thessalonikis havnestyrelse ikke i regnskaberne 
nærmere oplysninger om containere, der i henhold til transportdokumenterne er bestemt 
til omladning til et andet skib. 
Transportdokumenterne opbevares af styrelsen, eftersom dette organ som ovenfor anforl 
samtidig er havneforvalter og i den egenskab stiller garantier for den korrekte behandling 
af varer bestemt til omladning. Til trods for dette kan kontroltoldstedet og andre 
kontroltoldsteder få adgang til dokumenterne. 
Varer bestemt til omladning skal opbevares inden for et bestemt område, således at de 
kan blive kontrolleret. Varer, der er bestemt til omladning, og som derfor ikke opfores i 
lagerregnskabet ligesom også andre varer, der ikke opføres i dette regnskab, må ikke 
forlade frizonen gennem udgangene på landsiden, eftersom der kræves tilladelse fra 
operatøren (Thessalonikis havnestyrelse) hver gang varer forlader frizonen, og tilladelsen 
bl.a. skal give nærmere oplysninger om kontonummeret for det lager, varerne oprindeligt 
kom fra. Hvis en vare bringes til udgangen uden at være ledsaget af en fraforselstilladelse 
eller lagerets kontonummer ikke er anført på tilladelsen, må varen ikke forlade frizonen, 
og der kan anvendes tvangsforanstaltninger. Selvfølgelig udgør enhver fjernelse af varer 
ad andre veje i området omkring frizonen til Fællesskabets toldområde ulovlig udførsel. 
1.3. Attest for tdldslatus (punkt 21, 22 og 23) 
(a) I henhold til kodeksens artikel 170, stk. 4, attesterer toldmyndigheden efter 
anmodning fra den pågældende part, om de varer, der er tilfort frizonen, har Eli-status 
eller ej. 
(b) I henhold til artikel 313, stk. 2, litra e), fjerde led, i kodeksens 
gennemførelsesbestemmelser, anses varer, der tilføres frizonen om bord på et skib, der 
går lige til frizonen, som ikke-EU-varer, og der skal føres bevis for deres EU-slatus som 
anfort i artikel 314 til 323. 
33 
På grundlag af disse bestemmelser har det græske toldvæsen fastsat en procedure, 
hvorved man beviser EU-statussen af varer, der transporteres ad søvejen, og som tilføres 
frizonen direkte. Fraførsel af EU-varer er underlagt proceduren med bevis for EU-status 
med anvendelse af en attest for toldstatus, som skal vedlægges den specifikke T2L-attest 
om EU-status eller et andet hermed ligestillet dokument. Denne procedure sikrer, at 
dokumenterne kontrolleres og der undgås ulovlig praksis. 
2. Frizonen i Piræus 
2.1. Føring af lagerregnskab (punkt 24 og 25) 
Ligesom i Thessaloniki er det i Piræus Piræus's havnestyrelse (OLP), der står for 
oplagringen af varer, som ankommer til frizonen i Piræus. Intet andet firma har laet 
tilladelse til at føre lagerregnskab i zonen. 
OLP's lagerregnskaber føres på samme måde som OLT's i Thessaloniki, som ovenfor 
anført. Derfor gælder de nærmere oplysninger under punkt 1.1 også for lagerregnskaber i 
frizonen i Piræus. 
Transportdokumenterne registreres i to almindelige bøger, alt afhængigt af den anvendte 
transportform. Den ene bog føres for varer, som transporteres ad søvejen og den anden 
for varer, der transporteres ad landevej. 
Ingen af bøgerne indeholder nogen fuldstændig beskrivelse af varerne. Hvert 
transportdokument indeholder oplysninger om den særlige behandling, varerne 
underkastes, med alle oplysninger. Det er således muligt at spore varernes bevægelse, 
eftersom den almindelige bog henviser til de mere specialiserede regnskaber, der fores i 
pakhuse eller andre områder, hvor varerne oplagres. 
2.2. Opkrævning af afgifter i forbindelse med anvendelse, forbrug eller fraførsel af 
varer fra frizonen (punkt 26, 27, 28, 29, 30 og 31). 
Toldvæsenet anvender reglerne om en toldskylds opståen og anvender derfor kodeksens 
artikel 205. 
Den forskel mellem toldsted H og havnestyrelsen, der omtales under punkt 28. skyldes en 
forkert opfattelse hos sidstnævnte gående ud på, at frizonen er udenlandsk territorium, og 
at der derfor ikke opstår nogen toldskyld for varer, der går tabt. 
Så snart vores afdeling fik kendskab til tvisten, gav den toldsted II instrukser om at 
anvende alle reglerne for opkrævning af skyldig told og skyldige afgifter for varer, som 
er blevet forbrugt eller anvendt eller er gået tabt inden for frizonen. Instruksen var 
indeholdt i dokument P.6198/102 af 19. november 1996, hvoraf en kopi vedlægges. 
Piræus's havnestyrelse står for oplagringen af varer som et offentligt pakhus og skal 
derfor betale told ligesom enhver anden person. 
Vores afdeling finder det ikke tilrådeligt i øjeblikket at tilbagekalde tilladelsen til at fore 
lagerregnskaber, eftersom det er første gang, en sådan situation er opstået. Hvis OLP 
imidlertid fortsætter med at nægte at deponere de pågældende skyldige beløb, kan 
spørgsmålet om tilbagekaldelse af tilladelsen tages op. 
54 
Vores afdeling har ikke anmodet havnestyrelsen om at påtage sig ansvaret for den 
skyldige told, eftersom dette ansvar fremgår af de eksisterende regler og ikke afhænger af 
skyldnerens accept heraf. 
De tilfælde af skyldig told, der omtales i vedlagte kopi, er dem, som er fastslået af 
toldsted H, og tolden vil blive opkrævet i henhold til gældende regler. Toldstedet har 
endnu ikke fortalt os, om de pågældende beløb er blevet opkrævet. 
2.3. Lagerkontrol af varer i frizonen (punkt 32 og 33). 
I henhold til kodeksens artikel 168 udføres lagerkontrol af varer inden for frizonen på 
grundlag af kopien af det transportdokument, der er indleveret til kontrol toldstedet. 
I forbindelse med hver kontrol skal virksomheden bevise, hvilke varer, der er blevet 
fraført omfattet af tolddokumenter eller, når direkte fraførsel finder sted, omfattet af et af 
virksomhedens dokumenter påtegnet af det ansvarlige toldsted. 
I henhold til artikel 804 i kodeksens gennemførelsesbestemmelser kontrolleres 
lagerregnskaberne i frizonerne i Grækenland mindst én gang om året. Kontrollen baseres 
på kopier af de transportdokumenter, der indleveres til kontroltoldstedet og udfores af et 
panel bestående af tre medlemmer, nemlig en embedsmand fra regionaldirektoratet og to 
embedsmænd fra kontroltoldstedet. 
Panelet foretager kontrollen for at finde ud af, om de varer, der er omhandlet i 
transportdokumentet, har fået en lovlig bestemmelse i henhold til de eksisterende 
toldregler. Når man finder, at varer har forladt frizonen, uden at de foreskrevne 
formaliteter er gennemført, rapporteres dette til kontroltoldstedet, som tager skridt til at 
opkræve tolden. 
Hvis der er nogen forbehold, kan der foretages stikprøvekontrol. 
I frizonen i Piræus har man ikke hidtil rapporteret om alvorlige undladelser, der kunne 
gøre det berettiget igen at se på godkendelsen af lagerregnskabet. 
De mangler, der fremgår af vedlagte kopi, er ikke opstået på grundlag af kontrol af 
lagerregnskabet, men på grundlag af kontrollen af varerne på det tidspunkt, da angivelsen 
om frigivelse af varerne til fri omsætning eller henføring af disse under en anden 
toldprocedure blev indgivet. Det forhold, at der var mangler ved pakkerne eller 
containerne, kan ikke være grund til at tilbagekalde tilladelsen, eftersom en mangel kan 
skyldes grunde, som virksomheden ikke er ansvarlig for. Under alle omstændigheder 
kontrollerer vores afdeling sådanne mangler, og hvis det viser sig, at havnestyrelsen er 
ansvarlig for dem, vil den rejse spørgsmålet om igen at se på godkendelsen af 
lagerregnskaberne. 
Det juridiske argument, som havnestyrclsen har fremsat om, at styrelsen ikke er ansvarlig 
for varer, der går tabt, som anført under punkt 2.2, kan vores afdeling ikke acceptere. 
2.4. Attester for varers EU-status (punkt 34, 35 og 36) 
Bemærkningerne under punkt 1.3 vedrørende frizonen i Thessaloniki gælder for 
ovenstående punkter. 
3. Generelle punkter 
Historisk set blev frizonen som en institution først oprettet i Grækenland i begyndelsen af 
det 20. århundrede. 
Den første frizone blev oprettet i Thessaloniki i 1914. 
Frizonen i Piræus begyndte sin aktivitet i 1950, og frizonen i Heraklion i Î958. 
Indtil 1995 fungerede de græske frizoner på en anden måde end fastsat i EU-reglerne. 
Medens en frizone blev anset for at udgøre udenlandsk territorium, var overvågningen af 
varer baseret på indgivelse af en angivelse til toldstedet, som skulle kontrollere 
varebevægelserne og færdigbehandle angivelsen med tolddokumenterne med henblik på 
fraførsel fra frizonen. 
Derved opstod den opfattelse, at varers forsvinden fra frizonen ikke skulle medføre nogen 
toldskyld. 
Fra maj 1995 fik havnestyrelserne i Piræus og Thessaloniki, som har hele ansvaret for 
oplagringen inden for deres respektive frizoner, tilladelse til at føre lagerrcgnskaber. 
Havnevæsenet i Heraklion anmodede ikke om tilladelse til at fore lagerregnskaber, og 
vores afdeling anmodede derfor om, al denne frizone blev slettet fra bilag 108 til 
gennemførelsesbestemmelsen, hvilket har medført, at al aktivitet i frizonen i havnen i 
Heraklion nu har været indstillet i nogen tid. 
Derefter anmodede havnevæsenet i Heraklion om tilladelse til at føre lagerregnskaber, og 
samtidig anmodede de om, at grænserne for frizonen blev ændret på en sådan måde, at 
læsnings- og aflæsningsmolen for varer kom til at befinde sig uden for frizonen. 
Aktiviteten i frizonen vil starte, så snart direktiverne om dens drift er offentliggjort. Den 
eneste virksomhed, der far tilladelse til at håndtere varer, vil være havnevæsenet i 
Heraklion, der ligesom havnestyrelsen i Piræus og Thessaloniki er en offentligretlig 
juridisk person henhørende under marineministeriet. 
Med hensyn til den del af havnen, som ikke befinder sig inden for frizonen, gælder de 
eksisterende regler om tilførsel og midlertidig oplagring af varer. 
B. AFTALE FOR VARER, DER ANKOMMER AD SØVEJEN 
Med hensyn til punkt 39 om brugen af det oplysningsblad (YC 12), der er omhandlet i 
artikel 313 i kodeksens gennemførelsesbestemmelser, har toldvæsenet med ansvar for det 
sted, hvor den pågældende kontrol fandt sted, fortalt os, at de ikke kan tilslutte sig det 
synspunkt, at der herskede forvirring, da det pågældende dokument blev drøftet; de 
mener tværtimod, at der blev udvekslet vægtige synspunkter mellem 
kontrolinspektørerne og toldinspektørerne med ansvar for dokumentets troværdighed 
med hensyn til bevis for EU-status for varer, der tilføres og fraføres en EU-havn, og 
under alle omstændigheder var meningsudvekslingen nyttig derved, at begge parters 
holdninger blev klarere. 
For så vidt angår substansen er de spørgsmål, der blev rejst af toldstedet, korrekt gengivet 
i den relevante del af dokumentet. 
"V 
Med hensyn til dokumentets punkt 50 skal vi understrege, at de græske havnes 
infrastruktur er af en sådan art, at endog EU-varer fortsat sommetider må bringes ind i 
frizonerne af operationelle grunde i forbindelse med havnene med det resultat, at artikel 
38, stk. 5, i Fællesskabets toldkodeks ikke kan anvendes. 
N. Glendzis 
Direktør 
•^ 
IRLAND IRLAND 
Revisionsrettens årsberetning for 1996 
Irlands kommentarer til Rettens bemærkninger 
BIND 1 - ÅRSBERETNING FOR REGNSKABSÅRET 1996 
KAPITEL 1 - EGNE INDTÆGTER 
Stk. 1.10 (c) og 1.17 
Bemærkningen vedrørende Irland i stk. 1.10 (c) vedrører beløb, der er deponeret, medens 
den nøjagtige toldskyld beregnes. Det kan bekræftes, at der er truffet foranstaltninger til 
regelmæssig kontrol af alle sådanne beløb, der vedrører de egne indtægter, for at sikre at 
de indføres i regnskaberne inden for den frist, der er fastsat i fællesskabslovgivningen. 
Stk. 1.21 og 1.22 
For så vidt angår stk. 1.21 vedrører bemærkningen om "sikkerhedsforanstaltninger" de 
fysiske sikkerhedsforanstaltninger i form af indhegning og overvågede indgangs- og 
udgangssteder, men hvis den også hentyder til manglende eller mangelfuld toldkontrol i 
frizoner i Irland, er den ikke korrekt. 
Den kontrol af frizoner, der foretages i Irland, er i alle henseender tilstrækkelig til at 
beskytte Fællesskabets egne indtægter og svarer faktisk til de fællesskabsregler, der 
gælder for toldprocedurer som f.eks. oplagring, hvori indgår en kombination af fysisk 
kontrol og dokumentkontrol udført på grundlag af risikoanalyser. Som det er blevet 
anført af Kommissionen, er der forslag på vej, der vil give alle medlemsstaterne 
mulighed for at anvende samme type kontrolsystemer som Irland. 
Stk. 1.35 
De irske myndigheder mener, at ordningen med tilførsel af varer Ira indforselssted til 
frizone helt klart er tilladt i henhold til artikel 97, stk. 2, litra b, i EF-toldkodeksen. i 
henhold til hvilken medlemsstaterne kan anvende forenklede procedurer for varer, der 
ikke skal transporteres over en anden medlemsstats område. Myndigheder noterer sig 
imidlertid, at det er Kommissionens opfattelse, at fællesskabsreglerne om forenklede 
procedurer ikke give mulighed for at afstå fra garantien ved transport til frizonen, og man 
vil efter nærmere drøftelser med Kommissionen tage den nuværende praksis op til 
overvejelse. 
Det er vigtigt at bemærke, at der ikke er forekommet tilfælde af tab af fællesskabsmidler 
eller misbrug af den forenklede procedure, hvilket er blevet godtgjort gennem den 
detaljerede kontrol, der fra tid til anden gennemføres af toldmyndighederne. 
Stk. 1.42 
Før 1997 var proceduren i Irland, at toldvæsenet gennemførte regelmæssige kontrolbesøg 
hos virksomhederne i Shannon. Disse kontrolbesøg omfattede detaljeret kontrol af 
individuelle transaktioner og af virksomhedernes bøger. Toldmyndigheder opbevarede 
detaljerede oplysninger om disse kontrolbesøg, og disse blev forelagt Rettens revisorer 
under deres besøg. 
^ 
De irske toldmyndigheder anser disse kontrolbesøg for at være fuldt ud tilstrækkelige til 
at beskytte Fællesskabets egne indtægter. I januar 1997 blev der indført en ny generel 
revisionsprocedure hos toldmyndighederne i Irland, og i henhold til denne gennemfører 
toldvæsnets eksperter på grundlag af risikoanalyser en intensiv revision af 
virksomhedernes mellemværender med toldvæsenet. Dette gælder også virksomhederne i 
frizonerne. Kommissionen har modtaget en kopi af en håndbog med regningslinjer for 
sådanne revisioner, der er blevet udarbejdet for at støtte revisorerne i forbindelse med den 
nye revisionsprocedure. 
Stk. 1.51 
Der er blevet gennemført ændringer i proceduren for at imødekomme Rettens 
betænkeligheder. Det bør dog påpeges, at de relevante toldkontorer i alle tilfælde var i 
stand til at skaffe sig nøjagtigt kendskab til betingelserne for bevillingerne og således 
føre tilsyn med gennemførelsen. Det skal også bemærkes, at der i disse situationer ikke 
var nogen risiko med hensyn til de egne indtægter. 
Stk. 1.56 
De irske myndigheder har indført yderligere foranstaltninger for at sikre, at dette problem 
ikke opstår igen. 
KAPITEL 3 - VEGETABILSKE PRODUKTER 
Stk. 3.29 
I 1997 engagerede Irland konsulenter, der skulle gennemgå data- og forretningsproeesser 
i forbindelse med arealstøtte baseret på ordningen til identifikation af pareeller. Projektet 
blev afsluttet i februar 1998 og omfattede forbedringer af processer og systemer samt en 
handlingsplan for 1998. Af forbedringer kan nævnes daglige overførsler af data mellem 
systemer (f.eks. stregkoder, skanning, databasen over parceller og "Supra mainframe") 
samt en formelt sporingssystem for inspektionstilfælde. 
Den mere strukturerede fremgangsmåde, som er resultatet af revideringen, og 
nedsættelsen af en overvågningsgruppe, som skal rapportere til den udbetalende 
myndigheds allerede eksisterende kontrolorgan (Accreditation Review Group), hvor 
finansministeriet også er repræsenteret, vil i højere grad sikre, at EU\s krav opfyldes, og 
at EU's og de nationale revisionsorganers henstillinger opfølges. 
Stk. 3.46 
Krydskontrollen inden for systemet blev forbedret i 1997, og for 1998 gennemføres 
nedenstående foranstaltninger for at lette krydskontrol mellem arealstøtte og andre 
ordninger. Department of the Marine and Natural Resources får den fuldstændige 
database over parcel identifikationer (LPIS), således at Forest Service kan udfore 
krydskontrol med data for arealstøtte. Det er også planen, at den første fase af systemet 
Forestry Inventory System vil blive leveret i 1998. Dette nye system forventes at lette 
den automatiske kontrol mellem data fra Forest Service og data vedrørende arealstøtte i 
LP IS-databasen. 
For så vidt angår 1998 foreslås det at give de 36 lokale kontorer under Rural 
Environment Protection Scheme (REPS) adgang til detaljerede oplysninger om alle 
parceller anmeldt af ansøgere til arealstøtte i midten af 1998. Dette vil gøre det muligt for 
de lokale kontorer at identificere REPS-ansøgere, der ikke har indsendt ansøgninger om 
arealstøtte, og at krydskontrollere med arealstøtteoplysningerne for de ansøger, der har 
indsendt ansøgning om arealstøtte. 
Det endelige mål er at udvikle et system til automatisk sammenligning af data. 
KAPITEL 4 - ANIMALSKE PRODUKTER 
Stk. 4.45 
De problemer, der blev konstateret i 1996, blev stort set løst i 1997. 
Stk. 4.49 
Efter ikrafttrædelsen af lovgivning til gennemførelse af direktiv 92/102/EØF for så vidt 
angår kvæg (der er tidligere indført lovgivning vedrørende får og svin) blev der udsendt 
registre til alle kvægopdrættere i landet. Alt kvæg blev allerede ledsaget af el 
identitetskort for bevægelser inden for Irlands grænser. 
KAPITEL 5 - EKSPORTRESTITUTIONER FOR KALVE- OG OKSEKOD 
Stk. 5.35 
Som følge af Rettens bemærkninger har Department of Agriculture and Food foretaget 
yderligere undersøgelser vedrørende denne forsendelse. Kontrol af oprindelse er blevet 
foretaget på de fire produktionssteder, hvor kødet var blevet udbenet i henhold til 
bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1964/82. I henhold til denne forordning, som 
gennemført i Irland, fremgår det af oplysningerne i forbindelse med eksportrestitutioner, 
hvor kvæget er slagtet, hvor det er udbenet, hvor det er emballeret, og hvor det er blevet 
endeligt udskåret. Kontrollen af oprindelsen var i alle tilfælde tilfredsstillende. 
De irske myndigheder har forvisset sig om, at der ikke er noget, der tyder på, at der er 
udbetalt uretmæssig eksportrestitution for dette parti oksekød. Vi støtter imidlertid 
Rettens synspunkt om at der er behov for at harmonisere de veterinære procedurer. I 
Irland gennemføres der veterinærkontrol af alle midlertidige genindførsler. 
KAPITEL 6 - DEN EUROPÆISKE FOND FOR REGIONALUDVIKLING 
Stk. 6.22 
Department of Enterprise, Trade and Employment fastholder, at de normale ordninger for 
rapportering, regnskabsaflæggelse og regnskabsafstemninger i de organer, der 
gennemfører aktionerne, er mere end tilstrækkelige til at sikre, at angivelserne 
vedrørende EU-udgifter er nøjagtige og korrekte. Alle udgifter i de organer, der 
gennemfører aktionerne, er underlagt et strengt og højt udviklet kontrolsystem. Delte 
system gælder alle betalinger og alle år, uanset om midlerne stammer fra staten eller EU. 
Organerne angivelser af EU-relaterede udgifter under det operationelle program for 
industrien er blevet afstemt med organets generelle regnskabssystem. Ud over organernes 
interne kontrolsystemer (f.eks. systemer for udbetaling af tilskud) revideres ministerier 
og deres organer af den irske statsrevison, Comptroller and Auditor General (C&AG). 
Selv om vi accepterer, at C&AG ikke har en formel funktion med hensyn til EU-midler, 
udfører den generelle revisioner af organernes udgifter og undersøger procedurer, og EU 
støttede elementer indgår heri. Når man f.eks. reviderer Forbairt generelle regnskaber 
dækker man automatisk de Forbairt-aktiviteter, der indgår i og modtager støtte fra det 
operationelle program for industrien. 
Til dels som følge af lignende kritik tidligere har Department of Finance engageret 
konsulenter som en del af en generel vurdering af, hvilke forbedringer der er påkrævet på 
gennemførelsesniveau og i de enkelte organer med hensyn til udvikling af systemer til 
registrering og overvågning af udgifter og til gennemførelse af passende 
kontrolforanstaltninger. 
Henvisningen til "mange tilfælde af uregelmæssigheder, der blev konstateret i 
betalingsanmodningerne" er ikke korrekt, og den er misvisende. De irske myndigheder 
har gjort indvendinger mod lignende kommentarer i Rettens tidligere årsberetning og i 
tidligere revisionsrapporter. 
Vi har ikke kendskab til, hvilke uregelmæssigheder, der hentydes til i forbindelse med 
det operationelle program for industrien. Der er blevet rejst liere spørgsmål vedrørende 
det operationelle program i forbindelse med besøg fra Revisionsretten og/eller Europa-
Kommissionens GD XX, men det var vores opfattelse, at alle disse spørgsmål var blevet 
forklaret tilfredsstillende. 
Kommentarerne vedrørende dokumentation for udgifter vedrører den interne 
regnskabsføring i Department of Enterprise, Trade and Employment. Det var ikke muligt 
under revisionsbesøgene at afstemme alle organernes anmeldelser med de endelige 
anmeldelser alle på grundlag af de registreringer, der forelå i ministeriet. Begge de 
berørte organer (Forbairt og An Bord Tachtala) kunne dog senere bekræfte, at de endelige 
anmeldelser var korrekte og i overensstemmelse med deres egne registreringer af 
udgifter. 
De "officielle dokumenter", der henvises til i Rettens beretning, er manuelle beregninger, 
der er nødvendige for at kunne forelægge organets anmeldelser i det format, der kræves i 
forbindelse med det operationelle program for industrien. F.eks. hvis mere end et organ 
er involveret i en bestemt foranstaltning, skal anmeldelserne fra Forbairt/IDA og 
Shannon Development kombineres. Nogle af disse beregninger, som de foreligger, 
indeholder faktisk rettelser og ændringer. De er dog ikke, som revisorerne anfører, 
"dokumentation for beløbene i den endelige anmeldelse", og de giver sig heller ikke ud 
for at være dette. Beløbene i den endelige anmeldelse dokumenters af organets 
anmeldelser og i sidste ende af organets egne finansielle kontrolsystemer. 
Department of Enterprise, Trade and Employment medgiver, at ud fra den strenge 
synsvinkel, som Revisionsretlen skal anlægge, var der i de reviderede dokumenter ikke 
altid en klar og tydelig forbindelse mellem organernes anmeldelser og de endelig 
anmeldte beløb i årsberetningerne. Dette betyder dog ikke, at der er mangler, 
uregelmæssigheder eller svig i de anmeldte beløb. Senere kontrol hos de organer, der 
gennemfører aktionerne, bekræftede, at de beløb, der var angivet i de endelige 
anmeldelser, var korrekte og i overensstemmelse med organernes finansielle 
kontrolsystemer, men det var ikke muligt at påvise dette under det tidsbegrænsede 
revisionsbesøg. 
Det bør også bemærkes, at det manuelle anmeldelsessystem, der blev anvendt for det 
operationelle program 1989-1993, og som har været årsag til meget af kritikken fra 
Revisionsrettens side, blev erstattet af et edb-baseret system ved påbegyndelsen af det 
operationelle program 1994-1999. 
Stk. 6.23 
De irske myndigheder afviser, hvad de betragter som et negativt og skævt billede af hvad, 
der generelt var et godt administreret og vellykket program. Man erkender dog, at ikke 
alle revisorernes konstateringer i deres rapportudkast var ubegrundede, og at det 
pågældende ministeriums overvågnings-/konlrolfunktion ikke var god nok. 
I stk. 6.23 anføres det, at det ikke var muligt at revidere biblioteksprojektet, fordi der ikke 
forelå den nødvendige dokumentation. Ca. 50% af udgifterne til dette projekt, der blev 
administreret af Library Council, vedrørte løn til projektlederens personale og personale i 
de seks deltagende biblioteker. Mens der ved revisionen forelå fortegnelser over samlet 
antal personale i projektet, mandtimer, timelønninger osv., kunne man ikke finde de 
timesedler (arbejdssedler), som disse fortegnelser var bygget på. Library Council havde 
været i besiddelse af disse sedler, men de var blevet destrueret ved et uheld. Det var 
faktisk projektlederen for Télématique, der gjorde revisorerne opmærksomme på 
fortabelsen af de originale timesedler, og han tilbød, at der om nødvendigt kunne afgives 
erklæringer under edsaflæggelse. 
Det andet punkt i stk. 6.23 vedrørende Télématique er misvisende for så vidt angår 
bemærkningen om, at der ikke var foretaget en præcis analyse af de støtteberettigede 
udgifters fordeling på foranstaltninger og projekter. Denne kritik er blevel afvist i vort 
tidligere svar på revisorernes rapportudkast. Alle de individuelle projektdata var til 
rådighed for revisorerne under deres besøg i oktober 1996, og fordelingen af 
udgiftsbeløbene i den endelige anmeldelse kunne have være sammenholdt med de 
individuelle projektdata, hvis revisorerne havde ønsket at gøre dette. Vi indrømmer, at 
dette ville have været meget tidskrævende, men vi afviser, at det indebar et afbræk i 
revisionsmulighederne; projektdataene er kontroldokumenterne. 
Det operationelle program Télématique blev gennemført fra 1991 til 1993 og er afsluttet 
for længe siden. Det skal imidlertid påpeges, at det i forbindelse med andre igangværende 
fællesskabsinitiativer, der administreres af Forbairt på vegne af Department of Enterprise. 
Trade and Employment, f.eks. det operationelle program for små virksomheder, siden 
1994 er blevet gjort til almindelig praksis ikke at acceptere finansielle anmeldelser fra 
kontrahenter, medmindre disse vedlægges et uafhængigt revisionscertifikat. 
Stk. 6.32 
Under revisionen gennemgik Rettens repræsentanter nogle af de sager, der oprindeligt 
blev taget op af Europa-Kommissionens GI) XX i 1994 - især de vanskeligheder, som 
CiD XX havde haft med hensyn til al afstemme organernes udgifter og finansielle 
optegnelser med de anmeldelser, der var foretaget til EU med hensyn til støtte under det 
operationelle program for industrien. lin efterfølgende kontrol gennemført for 
Department of Enterprise, Trade and Employment af et uafhængigt revisionsfirma viste, 
lob 
at det anvendte system forekom at have en sådan struktur, at der kunne foretages 
fyldestgørende afstemning. 
Det positive resultat af denne kontrol blev accepteret af Kommissionen, men Retten 
insister på, at den ikke inden for et rimeligt tidsrum kunne spore udgifterne fra organets 
støttebetalingssystem til de årlige udgiftsanmeldelser, fordi "der ikke blev foretaget 
systematisk afstemning". Dette er ikke korrekt. Alle anmeldelser til EU kan afstemmes 
med, og er blevet afstemt med, organets udgifter, men dette kunne ikke gøres inden for 
det tidsrum, som Retten havde til rådighed. Det tog den uafhængige revisor flere uger at 
kontrollere og afstemme alle udgifter som følge af det antallet af involverede organer og 
foranstaltninger og de manuelle systemer, der blev anvendt for de pågældende år ( 1989 
og 1990). 
Det skal også bemærkes, at den oprindelig revision foretaget af GD XX omfattede andre 
organer end de nuværende IDA og Forbairt, mens Rettens beretning kun vedrører 
IDA/Eolas og Forbairt, og giver det indtryk, at de spørgsmål/problemer, der blev taget op 
i 1994 og 1995, stadig var gældende for de pågældende organer i 1996. Så vidt vi og de 
berørte organer ved er der ikke udestående spørgsmål og uregelmæssigheder under det 
operationelle program for industrien. 
De organer, der gennemfører aktionerne, har udtryk bekymring over det generelt negative 
indtryk, som årsberetningen for 1996 efterlader, især fordi dette ikke svarer til den 
feedback, som revisorerne gav under deres besøg i oktober 1996. Department of 
Enterprise, Trade and Employment deler denne bekymring. Især skal det påpeges, at 
spørgsmål, som vi mente var blevet løst på tilfredsstillende måde, tages op igen i 
beretningen. Den hårde kritik i beretningen er i direkte modstrid med det indtryk, vi fik 
på det afsluttende møde, under hvilket revisorerne gav udtryk for, at de var imponerede 
over de systemer, der blev anvendt af IDA og Forbairt. 
Det kan også påpeges, at omfanget og kompleksiteten af det operationelle program for 
industrien samt antallet af organer involveret i gennemførelsen gor det meget vanskeligt 
at sikre, at det inden for de få dage, som revisorerne normalt har til rådighed, er muligt al 
stille alle de dokumenter og al den information til disposition for revisorerne, som disse 
har brug for for at kunne afstemme enhver del foranstaltning - der er mere end 50 
delforanstaltninger og tretten ministerier og organer involveret i det operationelle 
program. Til trods herfor vil Department of Enterprise, Trade and Employment, der er det 
styrende led, fortsat i så stor udstrækning som mulig samarbejde med revisorer på 
revisionsbesøg for at forsøge at undgå negative rapporter som følge af misforståelser eller 
tidsbegrænsninger. 
KAPITEL 8 - EUGFL, UDVIKLINGSSEKTIONEN 
Stk. 8.26 
Den pågældende virksomhed er blevet bedt om at foretage en tilbagebetaling, og 
Kommissionen vil blive holdt underrettet om sagen. 
Stk. 8.38 
Det erkendes, at de journaler, som de lokale myndigheder arbejder med, er meget 
besværlige, og Department of Agriculture and Food er ved at undersøge, hvorledes en 
\ok 
overgang til edb-behandling vil kunne give hurtigere adgang og bedre muligheder for 
krydshenvisninger. Der skal i denne forbindelse tages hensyn til udviklingen inden for 
edb-behandling, omlægningen af den fælles landbrugspolitik og mere avancerede 
ledsageforanstaltninger. 
For så vidt angår landbrugsforbedringsplaner ønsker de irske myndigheder at 
understrege, at ansvaret for gennemførelsen af disse påhviler den, der ansøger om støtte 
til landbrugsinvesteringer. 
Stk. 8.64 
Department of Agriculture and Food er ikke enige i Rettens konklusioner i denne sag. 
Efter igen at have gennemgået sagens dokumenter, er det stadig ministeriets opfattelse, at 
de involverede parter deltog i en aftale. 
KAPITEL 9 - DEN FÆLLES FISKERI- OG HAVPOLITIK 
Stk. 9.31 
Irland er fuldt ud indstillet på at opfylde kravene med hensyn til indsendelse af 
oplysninger om fiskerflåden til Europa-Kommissionen i henhold til forordning nr. 104 ^4 
(med ændringer) og har haft et nært samarbejde med Kommissionen for at sikre, at alle 
de påkrævede oplysninger leveres i det påkrævede format. 
I 1997 blev der nedsat en fælles arbejdsgruppe (med deltagelse af Kommissionen) 
vedrørende overførsel og kompatibilitet af oplysninger i det irske register over 
fiskerflåden med det formål at bringe det irske register og EU-registrene i 
overensstemmelse med hinanden. Man er nået til enighed om situationen ved udgangen 
af 1996, og man er i færd med at tilrettelægge procedurer, der for fremtiden skal sikre 
effektiv overførsel af informationer til Kommissionen inden for de fastsatte tidsfrister. 
Stk. 9.33 
Situationen er en anden efter september 1996, idet Irland siden da har fremsendt de 
påkrævede oplysninger om den irske fiskerflådes fiskeriaktivitet til Europa-
Kommissionen i form af en rapport om den irske gennemførelse af MAGP 111 (1992-
1996). Irland er ved at undersøge de tekniske muligheder for i fremtiden at levere de 
relevante oplysninger elektronisk til Kommissionen. 
Stk. 9.35 
Irland kunne tænke sig, at der blev indført standardsystemer til måling af fiskefartøjer i 
alle medlemsstaterne, og man har meddelt Kommissionen sin holdning til dette 
spørgsmål. 
ItoT 
BIND II - REVISIONSERKLÆRINGER 
KAPITEL 20 - EUGFL OG UDGIFTER TIL FISKERISEKTOREN 
Stk. 20.13 
Det skal understreges, at det attesterende organ ikke antydede, at der var grund til at sætte 
spørgsmålstegn ved nøjagtigheden af lagerbeholdningerne ved periodens begyndelse, 
men anførte, at det ikke havde været i stand til at kontrollere disse ved 1995/96-
revisionen (dvs. efter årets udløb). Organet havde ingen forbehold med hensyn til de 
endelige lagerbeholdninger i 1995/96 eller de oprindelige og endelige lagerbeholdninger i 
1996/97. 
Man har i projektet Beef Intervention Computer Systems (BICS) taget fat på behovet for 
hurtigere indsendelse af dokumenter fra slagterier og kølehuse gennem bedre 
ledelsesinformationsrapporter og bedre overvågning af problemer med hensyn til 
tidsfrister. I januar 1998 gik der i gennemsnit henholdsvis 8 dage og 7,8 dage for 
indsendelse af henholdsvis IB4- og IB8-formularer - hvilket er en betydelig forbedring i 
forhold til tidligere perioder. 
Månedlige afstemninger af kølehuse: I november 1997 blev der implementeret en ny 
computerfacilitet, der muliggør automatisk afstemning af kølehusenes anmeldelser og de 
udbetalende organers bøger, og denne facilitet er nu fuldt operationel. Den supplerer de 
hurtige afstemningsprocedurer, der blev indført 1997, dvs. udarbejdelse af årsregnskab på 
kvartalsbasis, vægt på rettidig input af lagerdata og et detaljeret program for lagerkontrol 
og lagertællinger (sidstnævntes omfang er videregående end forordningernes krav). 
Som et resultat af BICS-projektet i 1997 frembringer computersystemet nu nøjagtige og 
pålidelige data til rette tid, og disse er til støtte for interventionsoperationerne. 
De spørgsmål, der opstod i forbindelse med lagertællinger på to lagre, er blevet behandlet 
af det udbetalende organ. Det attesterende organ og Kommissionens revisorer, der var til 
stede ved lagertællingen i 1997, nåede frem til en positiv afslutning af processen. 
Registreringssystemet for smørlagre er ved at blive gennemgået, og det udbetalende 
organ arbejder på grundlag af anbefalinger, der for nyligt er blevet udarbejdet af 
virksomhedskonsulenter. 
A>(> 
ITALIEN ITALIEN 
Oversigt over Italiens opfølgning af 
Revisionsrettens årsberetning for 
regnskabsåret 1996 -
Bemærkninger og foranstaltninger 
Kapitel 1 - Traditionelle egne indtægter 
Medlemsstaternes finansielle forvaltning 
Punkt 1.9 til 1.17. I punkt 1.13 i rapporten henvises der til regnskabet over de 
toldafgifter, der er meddelt debitor, men som endnu ikke er opkrævet, og som der ikke er 
stillet sikkerhed for, eller som er blevet bestridt, selv om de er dækket af garantier. 
EU-lovgivningen (forordninger nr. 1552/89 og 1355/96) fastsætter, at de pågældende 
afgifter skal opføres i et særskilt regnskab eller B-regnskab med angivelse af frister og 
nærmere regler med henblik på at kontrollere medlemsstaternes opkrævning af egne 
indtægter og især af de indtægter, der har været genstand for bedrageri og 
uregelmæssigheder. 
Der er blevet fastslået, at visse toldembedsmænd i Italien anvender en 
regnskabsprocedure, der ikke er i overensstemmelse med EU-lovgivningen, fordi de 
pågældende afgifter bogføres på opkrævningstidspunktet og ikke på det tidspunkt, hvor 
de meddeles debitor. 
EU-lovgivningens kriterier er blevet præciseret gentagne gange i cirkulærer til de 
ansvarlige tjenester og sidst i cirkulære 274/D nr. 1801/VIII af 22.11.1996 og 
nr. 1611/VlIlaf22.9.l997. 
Afgiftens fastlæggelsesdato er den registreringsdato, der fastsættes i EU-lovgivningen, 
eller datoen for opførelsen i toldregistrene af de beløb, der er fastsat på grundlag af de 
foreliggende importangivelser. Det præciseres derfor bl.a. i cirkulære nr. 274/D, at 
fastlæggelsesdatoen - eller datoen for opførelsen i det særskilte regnskab - i tilfælde af 
strid senest skal svare til datoen for den første administrative afgørelse (opkrævningen), 
hvorved den afgiftspligtige meddeles det skyldige beløb, eller til datoen for klagen til 
retsmyndighederne, hvis klagen er indsendt før afgørelsen. 
Cirkulære 1691/VIII S.D. indeholder instrukser om opførelse i B-regnskabet af de efter 
revisionen forhøjede afgifter som traditionelle egne indtægter. 
joS* 
For så vidt angår de afgifter, der efter en efterfølgende revision bestrides af den 
erhvervsdrivende og således fører til retstvist, præciseres det ligeledes, at opførelsen i det 
særskilte regnskab skal finde sted på udsendelsesdatoen for den meddelelse (meddelelsen 
om berigtigelse af fastlæggelsen eller revisionsrapporten), der indeholder den nye 
fastlæggelse af de forhøjede afgifter, og hvorved toldkontoret meddeler debitor det 
skyldige beløb og kræver betaling deraf. Den nævnte meddelelse er den første 
administrative afgørelse, der kan anvendes til kontrol af, om betingelserne for 
fastlæggelse er til stede, og således til registrering af Fællesskabets egne indtægter. 
Instrukserne vedrørende bogføring og fastlæggelse af told, der fremkommer under den 
efterfølgende kontrol af angivelser, skulle medføre, at der ikke længere opstår tilfælde af 
for sen fastlæggelse (indtil 24 måneder). Revisionsretten henviser hertil i beretningens 
punkt 10 b) du rapport. 
Frizoner 
Punkt 1.24,1.28,1.32 et 1.39. Det skal understreges, at Rettens - i øvrigt allerede kendte 
- bemærkninger vedrørende den måde, hvorpå frizonen i Trieste fungerer, er berettigede, 
fordi det i denne frizone er Romtraktatens bestemmelser og ikke bestemmelserne i El Ps 
toldkodeks der anvendes. 
Det er med hensyn til en harmonisering af lovgivningerne blevet besluttet at vedtage et 
cirkulære, der i øjeblikket er til behandling og som, hvis det vedtages, vil gøre Rettens 
bemærkninger overflødige. 
Anvendelsen af de gældende bestemmelser 
Punkt 1.104.1 det tilfælde, som Retten nævner (import af videokassetter fra Macao), har 
vor tjeneste den 8.11.1994, ved telex nr. 6390/196/X S.D. til departementsdirektoraterne, 
i overensstemmelse med en tilsvarende meddelelse fra Kommissionens kompetente 
tjenester, udsendt instruks om, at der i forbindelse med import af videokassetter fra 
Macao under den generelle præferenceordning skal opkræves told, fordi FORM-A 
certifikaterne ikke kan betragtes som gyldige med henblik på opnåelse af den ønskede 
toldpræference. 
Ifølge denne meddelelse skulle der i øvrigt opkræves antidumpingtold af den pågældende 
import med den begrundelse, at apparaterne skulle betragtes som havende oprindelse i 
Kina i overensstemmelse med de ikke-præferencielle oprindelsesregler. 
Til Rettens bemærkning om, at der ikke forelå en samlet opgørelse over beløb fastlagt og 
efteropkrævet af de lokale toldmyndigheder, skal det understreges, at dette er ovennævnte 
myndigheders opgave. 
.'IC»A 
Kapitel 3 - Markedsordninger -
Vegetabilske produkter 
Markafgrøder 
Bemærkningerne om de italienske myndigheders aktiviteter i forbindelse med 
forvaltningen af hovedmarkafgrøderne er ret marginale. Man kan især fremdrage den 
beregningsmetode, der danner grundlag for udarbejdelsen af regionaliseringsplanen. Som 
det allerede blev meddelt Rettens tjenestemænd under deres besøg i vort land, har 
myndighederne nøjedes med at bruge den beregningsmetode (landbrugsområder) og de 
oplysninger, som det statistiske centralkontor havde opgivet. Dette er let at kontrollere, 
for oplysningerne findes i ISTAT's årsberetning, og de kompetente myndigheder kan 
overtyde sig derom ved at konsultere EUROSTAT's databank. Det skal i øvrigt anføres, 
at den pågældende plan, som blev godkendt af EU-myndighederne i juli 1992, hidtil ikke 
er blevet ændret eller suppleret, bortset fra afsnittet om oprettelse af nye provinser. 1 dette 
tilfælde forbliver det samlede tal uændret, da der er tale om rent formelle ændringer. 
Med hensyn til den eventuelle overkompensation af visse sektorer kan det anføres, ut 
dette skyldes en kombination af konjunkturbestemte faktorer, der har haft virkninger i 
hele verden og i EU, og som på grund af den vedvarende knaphed på varer har medført 
en betydelig forhøjelse af markedspriserne. Det siger sig selv, at det ikke er muligt at 
forudse en sådan situation i et økonomipolitisk program, der er udarbejdet på grundlag af 
objektive data, og man kan derfor ikke bagefter placere ansvaret herfor eller bebrejde 
dem, der på det pågældende tidspunkt og ud fra den situation, der dengang herskede på 
europæisk og nationalt plan, skulle iværksætte et landbrugspolitisk program, der indebar 
væsentlige ændringer. 
Det integrerede system for forvaltning og kontrol 
De bemærkninger, der anføres i punkt 3.48 om det integrerede forvaltnings- og 
kontrolsystem, er ikke relevante, da tolerancemargener på "5 000 m2,\ der er baseret på 
præcise informationer af teknisk/videnskabelig art hidrørende fra teledetektionssystemet, 
allerede er blevet accepteret af de EU-myndigheder, der har ansvaret for integrerede 
kontrolsystemer. 
Naturligvis kan tolerancemargenerne revideres, hvis de tekniske fremskridt tillader en 
forbedring af teledetektionen. 
Med hensyn til bemærkningerne under punkt 3.56 skal der, således som det allerede skete 
under ovennævnte møder med repræsentanter for Revisionsretten, gøres opmærksom på, 
at den italienske metode, som består i at scanne hele området ved hjælp af luftfotos eller 
satellitbilleder i perioden umiddelbart efter indsendelsen af ansøgninger, dvs. et godt 
stykke tid før kontrollen på stedet og den direkte kontrol hos producenten, gør fristen på 
48 timer irrelevant, da landmændene ikke bar nogen mulighed for inden for det tidsrum 
al ændre på arealerne, som myndigheder allerede har fotograferet. 
(< 
Det skal med baggrund i beretningens bemærkninger om medlemsstaterne og især 
Frankrig og Tyskland, anføres, at det italienske system er mere end tilfredsstillende i 
sammenligning med de systemer, der anvendes i resten af Fællesskabet. 
Tofoaksmarkedet. De italienske myndigheder deler ikke Rettens opfattelse med hensyn 
til tobakskvaliteten. Det må konstateres, at kvaliteten er forbedret især i de seneste år. (jf. 
de meget efterspurgte mærker Italian; Bright og Kentucky). 
Som producenterne ved flere lejligheder har anført, er det ikke muligt at vurdere 
tobakskvaliteten korrekt på grundlag af den pris, som forbrugerne betaler, fordi andre 
faktorer har betydning for prisfastsættelsen. Således har produktionsudviklingen og 
verdensmarkedspriserne også indflydelse på prisniveauet, især som følge af de nedsatte 
toldsatser. 
I øvrigt er alle foranstaltninger til beskyttelse og støtte for markedet (restitutioner, 
interventioner) blevet afskaffet, og sektoren har måttet tilpasse sig og klare sig uden et 
minimalt "sikkerhedsnet". 
Der har ikke fundet nogen intern omstrukturering sted på grundlag af en samlet plan for 
sektoren, hovedsagelig fordi det har værel umuligt at fa stolte - også national - ti! 
modernisering af anlæg og tilpasning af kvoter. Dette skyldes dels forbudet mod ut yde 
tilskud til tobakssektoren, dels den usmidighed i kvoteordningen, der har hindret en 
ukompliceret overførsel af kvoter. Den omfattede således ikke bestemmelser om 
kompensation og endelig overdragelse, der ville have gjort det muligt for unge 
producenter at komme ind på markedet. 
De italienske myndigheder er dog enige med Kommissionen i, at det i forbindelse med de 
kommende reformer bliver nødvendigt at forhøje særstøtten. 
Markedsligevægt og budgetudgifter. Grunden til, at der ydes store tilskud til tobak er. 
at denne sektor i modsætning til andre produktionssektorer benytter megen arbejdskraft. 
Tilskuddene skaber høj beskæftigelse i de pågældende regioner, hvilket bidrager til 
højere indkomster for et stort antal lønmodtagere. 
Efter de foreliggende oplysninger er det for Italiens vedkommende således, at 180 000 
heltidsarbejdspladser direkte eller indirekte drager fordel af tobakstilskuddene. 
Generelt bør producentlandenes kvoter forhøjes på grund af den ekstremt lave 
selvforsyningsgrad. Dette ville øge beskæftigelsen mere effektivt end alternativ 
beskæftigelse. 
Den nye ordning er kompliceret. Del er korrekt, at den usmidige og komplicerede 
ordning vanskeliggør kompensation og smidig fordeling af kovoter, og at den har 
medført meget administration for medlemsstaterne. 
Det skal fremhæves, at grundforordningen i sit første anvendelsesår indeholdt 
modstridende bestemmelser. Dette er grunden til, at de af Kommissionen ønskede 
kontroller ikke er blevet gennemført. 
AAA 
Ifølge de gældende bestemmelser skulle medlemsstaterne inden 1995 oprette en database, 
og det skulle overlades til tobaksforarbejderne at fremsende oplysninger om 
producenterne, der kunne tjene som beregningsgrundlag for kvoterne for 1993 og 1994. 
Medlemsstaterne fik ansvaret for kontrollen af dataene og for oprettelsen og 
konsolideringen af databasen, der skulle sætte dem i stand til direkte at tildele 
producenterne kvoter fra 1995 og til at foretage de relevante kontroller. 
Derfor kan ansvaret for manglende kontrol ikke pålægges en myndighed, der har truffet 
alle forholdsregler på trods af de omtalte begrænsninger. Desuden har Italien altid gjort 
sig til talsmand for mere omfattende og strengere kontrol og foreslået kontrol på stedet 
(som faktisk har være gennemført i Italien fra 1993, men som først blev godkendt af 
medlemsstaterne og Kommissionen fra produktionsåret 1995), ligesom Italien har 
anbefalet sanktioner for at afskrække fiktive producenter og virksomheder, der ikke 
opfylder betingelserne. 
Italien er det eneste land, der ved national lovgivning har indført kriterier og procedurer 
for godkendelse af virksomheder, der kan arbejde inden for sektoren. Det har desuden til 
stadighed slået til lyd for, at der indføres yderligere kontrol og skærpede sanktioner samt 
opstilles en bedre definition af producentbegrebet for at sikre en korrekt kvotetildeling. 
Det skal desuden understreges, at der er foretaget yderligere kontrol i lagerfaciliteter og 
andre steder allerede fra reformens første anvendelsesår, og at der herved har været 
anvendt luftfotografering (stadig på forsøgsstadiet). Der er ligeledes foretaget 
krydskontrol mellem databaserne, oplysningerne i tobaksavlsmatriklen og de øvrige 
arealoplysninger. 
Selv om der ikke er oprettet noget kontrolorgan specielt for tobak, er kontrollens kvalitet 
ikke blevet forringet, idet den stadig er fuldt forsvarlig både kvalitativt og kvantitativt, 
hvilket Kommissionens kontroltjenester har kunnet konstatere ved flere lejligheder. 
Tobakskvaliteten kontrolleres i overensstemmelse med gældende EU-bestemmelser. 
Finder Kommissionen, at der skal indføres yderligere kontrolforanstaltninger, især med 
hensyn til kvaliteten, må der oprettes et kontrolorgan som omtalt ovenfor, og dette bor 
samfinansieres. 
Direkte indkomststøtte. De italienske myndigheder deler ikke Rettens opfattelse med 
hensyn til indkomststøtten, Grunden er som tidligere omtalt, at det ikke vil være muligt at 
sikre arbejdskraften et rimeligt beskæftigelsesniveau og opretholde 
produktionskvaliteten, idet denne vil forringes som følge af de uhensigtsmæssige støtte­
foranstaltninger. Tilbagekøb af kvoter, der forudsætter ophør med produktion og faldende 
garantiniveau, er en lige så uacceptabel løsning. 
Den af Kommissionen foreslåede reform er acceptabel, hvis der sker visse tilpasninger 
for at tage hensyn til de særlige forhold i de enkelte producentlande. Især skal 
foranstaltningerne smidiggøres og forenkles, så man letter generationsskiftet og opnår 
den ønskede forbedring af produktionen. 
M3* 
Kapitel 6 - Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling 
Tilskud til støtteordninger 
Punkt 6.56. For dette punkts vedkommende skal det understreges, at 
overvågningsudvalget for det operationelle program "Industri og servicefag" besluttede, 
at foranstaltning 2.1 "Støtte til investeringer og fornyelse i små og mellemstore 
industrivirksomheder" udelukkende skulle anvendes til mindre projekter (hvilket også 
fremgår af referatet af udvalgets møde den 14. februar 1997). 
I overensstemmelse hermed modsatte udvalget sig, på mødet den 16. december 1997, at 
midler afsat til foranstaltning 2.1 blev anvendt til projekter på over 18 mia. LIT (som det 
fremgår af referatet af 16.12.1997). 
Kumulation og overlapning 
Punkt 6.63. På dette punkt vil det være ønskeligt, at Kommissionen foretager en klarere 
afgrænsning af de forskellige fondes interventionsområder, når det drejer sig om begrebet 
første forarbejdning, for at undgå overlapninger mellem tilskud som dem, retten i 
Calabria har registreret. 
Kapitel 7 - Den Europæiske Socialfond 
Partnerskab 
Punkt 7.18. Medlemmerne af overvågningsudvalgene er fordelt således: 
• mål 1 Menneskelige ressourcer : 58 tjenestemænd og revisorer 
• mål 1 POM : 52 tjenestemænd og revisorer 
• mål 3 50 tjenestemænd og revisorer 
• mål 4 50 tjenestemænd og revisorer. 
Punkt 7.19.d). Overvågningsudvalgene for mål 1, menneskelige ressourcer, og for mål 3 
og 4 holdt i 1996 to møder, nemlig: 
• mål 1 menneskelige ressourcer : den 12.3.1996 og 14.-15.10.1996 
• mål 3 27.-28.6.1996 og 14.-15.11.1996 
• mål 4 29.-30.6.1996 og 23.-24.10.1996. 
AÅ$ 
Den private sektor 
Punkt 7.26. Sikkerhedskurserne opfylder de støttekriterier, der er fastsat for mål 4, også 
når der tages hensyn til den af Kommissionen givne fortolkning (note af 15.10.1993). I 
mellemtiden har regionen Emilia Romagna, indtil der sker en afklaring af spørgsmålet, 
suspenderet udbetalingen af støtte i 1997 til enhver aktivitet, der har at gøre med 
sikkerhed. 
Punkt 7.27. Vanskelighederne i forbindelse med privat finansiering af projekter, som 
SMV tager initiativet til, vedrører forvaltningen af ESF på fællesskabsplan. De nationale 
og regionale myndigheder er forpligtet til at gennemføre programmerne under hensyn til 
prioriteringen af SMV og de forventede finansielle tilskud fra de organer, der 
gennemfører programmerne. 
Undersøgelse af systemerne 
Punkt 7.42. Som bekendt skete der med EU-beslutning C(97)1035/6 af 23.4.1997 (SEM 
2000) en ændring af systemet for attestering af betalinger, idet det blev fastsat, at det er 
de udgifter, der i et kalenderår afholdes af de organer, der står for uddannelses­
foranstaltningerne (fact-sheet 1 og 4), der skal attesteres, og ikke de udgifter, der er 
afholdt af den endelige modtager eller det offentlige organ, der yder finansieringen, 
således som det oprindelig havde været tilladt. 
Selv om arbejdsministeren ikke modsatte sig ændringerne gjorde han, ved skrivelse nr. 
5446 af 9.12.1997, kommissær Pådraig Flynn opmærksom på, at en ændring af 
overslagene under programmeringen ville kræve øjeblikkelige, dybtgående ændringer af 
procedurerne, hvilket ville være uheldigt, fordi forvaltningen af ESF på det tidspunkt var 
kompliceret nok i forvejen. Kommissionen havde under drøftelserne forud for 
godkendelsen af SEM 2000-skemaerne garanteret, at man i gennemførelsesfasen som led 
i partnerskabet ville respektere de særlige forhold i medlemsstaternes på det 
institutionelle, juridiske og finansielle område, som fastsat i ovennævnte beslutning. For 
at problemet kan løses, kræves der yderligere undersøgelser af teknisk art. og 
gennemførelsen af beslutningen kræver også længere tid end fastsat deri. 
Hvad angår EF-initiativerne foregår attesteringen af udgifter for øjeblikket på grundlag af 
de udgifter, der faktisk er afholdt af uddannelsesinstitutionerne, således som det blev 
fastsat, da programmeringen blev påbegyndt sammen med Kommissionen. 
National medfinansiering 
Punkt 7.52, 7.56 og 7.57. Indtil den 31.12.1995 blev den nationale medfinansiering i 
forbindelse med ESF-programmer i Italien administreret af arbejdsministeren uden for 
budgettet, i overensstemmelse med artikel 25 i lov nr. 745/78 med senere ændringer. 
Siden den 1. januar 1996 er beløb anvendt til medfinansiering blevet overført til 
finansministeriet, som foreskrevet i artikel 1, stk. 72, i lov nr. 549/95. I den forbindelse 
udstedte finansministeriet sammen med arbejdsministeriet den 12.7.1996 et dekret, 
hvorved der indføres et nyt system for finansforvaltning, der bl.a. omfatter procedurer for 
koordination af de forskellige involverede organer. Overførslen af pengene til regionerne 
blev derfor noget forsinket, selv om drøftelserne i Det Interministerielle Udvalg for 
Økonomisk Programmering allerede var blevet godkendt. Nogle regioner har i 
mellemtiden finansieret de nationale bidrag af egen lomme og vil senere få pengene 
tilbagebetalt af finansministeriet. De bogføringsmæssige problemer som følge af denne 
kompetenceoverførsel blev løst af medlemsstaten i samarbejde med Kommissionens 
GD V. 
Det operationelle program 1990/1993 for Sicilien må betragtes som et særtilfælde. 
Kommissionen er i færd med at validere betalingsanmodningerne for 1992 og 1993 og 
med at gennemføre den deraf følgende omprogrammering af midlerne. Også i dette 
tilfælde er problemerne blevet undersøgt og drøftet i samarbejde med GD V. 
Punkt 7.53. Hvad angår den metode, der anvendes ved attestering af udgifter, se under 
punkt 7.42. 
Punkt 7.54. For at bringe det nationale bidrag på linje med Fællesskabets bidrag 
udstedtes den 18.12.1996 en administrativ forordning, registreret af Revisionsretten den 
18.2.1997 og offentliggjort i Gazzetta Ufficiale den 21.3.1997, om ændring af 
resultaterne af drøftelserne i Det Interministerielle Udvalg for Økonomisk 
Programmering for 1994 og 1995 på grundlag af ESF-programmeringen. Resultatet af 
drøftelserne for 1996 blev vedtaget den 18.12.1996, mens resultatet af drøftelserne for 
1997 og 1998 blev vedtaget den 20.3.1997 under hensyn til den tidligere programmerede 
finansiering. Disse foranstaltninger gjorde det muligt i tide at overføre de nationale 
bidrag til regionerne. 
Kapitel 8 - Den Europæiske Udviklings- og 
Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen 
(EUGFL, Udviklingssektionen) 
Revision af udgifter afholdt på grundlag af forordning (EØF) nr. 866/90 
Det fremgår af EFT nr. 198 af 18. november 1997, at Revisionsretten i 190o 
kontrollerede en række projekter finansieret på grundlag af forordning (EØF) nr. 866/90. 
Vi antager, at det drejer sig om kontrol af projekter vedrørende forarbejdning og 
markedsføring af landbrugsprodukter omfattet af regionale operationelle programmer for 
mål 1-regioner, men vi ligger ikke inde med oplysninger om sådanne projekter. 
Revision af udgifter afholdt på grundlag af forordning (EØF) nr. 2328/9 S 
Hovedformålet med forordning (EF) nr. 950/97 (tidligere forordning (EØF) nr. 2328/91) 
er at forbedre landbrugsstrukturernes effektivitet gennem støtte til foranstaltninger 
vedrørende forbedring af leve- og arbejdsvilkår, fremme af de unges etabiersng, 
bedriftsregnskab, erhvervsuddannelse og ydelse af udligningsgodtgørelser i ugunstig! 
stillede områder. 
Den forsinkede betaling af investeringspræmier og udligningsbeløb har givet anledning 
til bemærkninger. Forsinkelsen skyldtes, at der gik lang tid mellem slutningen af 
programmeringsperioden 1989-1993 og igangsætningen af de operationelle programmer 
for perioden 1994-1999. 
MZ 
Dette tidsrum, der for nogle regioners vedkommende varede næsten to år, forhindrede 
allokeringen af de disponible midler for perioden 1994-1999 og gjorde det for mange 
regioner umuligt at overholde de flerårige forpligtelser over for producenterne, indgået 
inden 1994, eftersom midlerne var sluppet op. 
En række regioner kunne derfor først efter godkendelsen af de operationelle programmer 
for den nye periode genoptage ydelsen af investeringsstøtte og udligningsgodtgørelser 
(forordning (EF) nr. 950/97). 
• Investeringsstøtte: i 1996 blev der udbetalt 147 155 063 819 LIT i investeringsstøtte, 
hvilket gav anledning til refusioner på 45 507 043 502 LIT, mens der i treårsperioden 
1994/1996 i forbindelse med denne foranstaltning blev udbetalt i alt 379 584 205 000 
LIT, heraf 292 100 095 000 LIT til regioner uden for mål 1-områder og 87 484 110 
000 LIT til regioner henhørende under mål 1. EUGFL, Udviklingssektionen, blev i 
den forbindelse anmodet om refusioner på i alt 117 740 565 094 LIT. 
• Udligningsgodtgørelser: det kan konstateres, at denne post alene i 1996 gav anledning 
til udgifter på 188 513 218 657 LIT og refusioner svarende til 105 404 948 459 LIT 
(heraf 76 399 844 000 LIT i regioner, der ikke er dækket af mål l, og 112 113 373 000 
LIT i regioner, der er dækket afmål 1). I treårsperioden 1994/1996 blev der udbetalt 
en støtte på i alt 308 184 894 000 LIT (heraf 132 666 251 000 LIT til regioner uden 
for mål 1-områder og 175 517 642 000 LIT til regioner henhørende under mål 1), 
hvilket gav anledning til refusioner på i alt 166 081 521 000 LIT. 
Det fremgår, at tabel 8.4 (udgifterne til de vigtigste foranstaltninger under EUGFL, 
Udviklingssektionen) ikke indeholder oplysninger om Italien for årene 1995 og 1996. 
selv om disse blev meddelt Kommissionen ved skrivelse nr. 5205 af 28. juni 1996 (for så 
vidt angår betalinger udført i 1995) og nr. 5016 af 27. juni 1997 (for så vidt angår 
betalinger udført i 1996). 
Hvad angår Calabria blev det ved ministerielt cirkulære nr. 5196 af 4. august 1997 
meddelt, at de ønskede oplysninger om den pågældende region ville blive tilsendt 
Revisionsretten som svar på dennes bemærkninger. 
Kapitel 20 - Analyse af udgifterne vedrørende 
EUGFL, Garantisektionen, og fiskeriet 
De italienske myndigheder erkender nødvendigheden af, ilt betulingsorganeme 
forelægger deres årsregnskaber inden en bestemt frist, men foler sig noget perplekse 
over, at bestemmelserne skal anvendes således som angivet i det dokument, som 
Kommissionen forelagde EUGFL-udvalget den 17. december 1997. 
De foreslåede procentsatser er for høje, især når man tænker på, at forskuddene vil blive 
reduceret allerede den 11. februar, og at den samme reduktion vil blive anvendt på 
forskuddene for den følgende måned og dermed på igangværende foranstaltninger, der 
skal finansieres over det følgende års budget, der af helt tilfældige årsager kan være 
større eller mindre end budgettet for det foregående år. Den pålagte sanktion vil derfor 
have en finansiel virkning, der afhænger af markedsudviklingen det følgende år. 
Det er i øvrigt usandsynligt, at en sådan foranstaltning skulle kunne træde i kraft allerede 
ved afslutningen af regnskaberne for 1997, da der allerede er indgået kontrakter med 
attesteringsorganerne, der skal fastsætte bøderne for forsinkelser i overensstemmelse med 
de foreslåede sanktioner. 
Der kan desuden rejses alvorlig tvivl om rækkevidden af den reduktion, der er angivet i 
Kommissionens dokument, da der mangler en præcis definition af udtrykket "alvorlige 
mangler", der stammer fra et dokument, der anses for at være ufuldstændigt og af 
utilstrækkelig kvalitet, når det drejer sig om kontrolbestemmelserne. 
Det skal endelig understreges, at de'pågældende bestemmelser bør vedtages som led i en 
kommissionsforordning, således som det var tilfældet med reduktionen af forskud for 
udgifter afholdt efter de fastsatte frister (forordning (EF) nr. 292/96). 
.w-f 
NEDERLANDENE 
AA% 
KONGERIGET NEDERLANDENES 
FASTE REPRÆSENTATION VED 
DEN EUROPÆISKE UNION 
Nr. 7638 
Bruxelles, den 25. marts 1998 
Av. Hermann Debroux 48 
1160 Bruxelles 
Tlf.: 02-679.15.58 
Til: 
Europa-Kommissionen, 
Att.: Edith Kitzmantel, 
Vicegeneraldirektør for GD XIX 
Rue de la Loi 200 
1049 Bruxelles 
Vedr.: Opfølgning af årsberetningen fra Revisionsretten for De Europæiske 
Fællesskaber om regnskabsåret 1996 
Som led i tredje fase af SEM 2000-initiativet er det aftalt, at Kommissionen vil anmode 
medlemsstaterne om at meddele de foranstaltninger, de har truffet i forbindelse med 
bemærkningerne fra Revisionsretten i dens beretning, så at Kommissionen kan tage 
hensyn til dem i sin follow up-rapport til decharge-myndigheden. Med skrivelse nr. 
XIX/D/00573 af 22. januar 1998 anmodede vicegeneraldirektøren for GD XIX 
Nederlandene om senest 15. marts 1998 at reagere på bemærkningerne fra 
Revisionsretten i dens årsberetning for 1996 vedrørende Nederlandene, hvilket sker med 
denne skrivelse. 
Punkt 1.10 Forsinket fastlæggelse af de egne indtægter 
Revisionsrettens konstaterer, at bl.a. Nederlandene ikke altid i tide regnskabsfører 
toldskylden i henhold til ufuldstændige toldangivelser. Der er endnu en nærmere kontrol i 
gang heraf (jf. punkt 1.63 herunder). Resultaterne heraf fremsendes ca. 1. april 1998. 
Punkt 1.63 Ækvivalensordningen for aktiv forædling 
Revisionsretten konstaterer, at Nederlandene ikke har anvendt ækvivalensordningen for 
aktiv forædling på den måde, fællesskabslovgivningen foreskriver. For så vidt det har 
været nødvendigt, har Nederlandene i mellemtiden truffet foranstaltninger for at bringe 
sin praksis i overensstemmelse med lovgivningen. Derefter har Kommissionen med 
skrivelse nr. XIX/D/00509 af 22. januar 1998 fra hr. Jean-Paul Mingasson bedt om 
nærmere oplysninger. 1 den forbindelse har Nederlandene iværksat en undersøgelse. 
Resultaterne vil så vidt muligt, blive meddelt Kommissionen senest 1. april 1998. 
-tø 8 
Punkt 3.29 Arealstøtte til markafgrøder 
Revisionsretten finder, at det statistiske grundlag for den oprindelige beregning af 
basisarealerne og udbytterne ikke er fuldt ud tilfredsstillende. Forordning (EØF) nr. 
837/90 fastsætter pålidelighedsintervaller, der skal overholdes ved fastlæggelsen af 
arealerne og kornproduktionen for at sikre pålidelige statistikker på dette område. For 
arealernes vedkommende svarer den valgte norm til et fejlniveau på under 1% for de 
samlede kornarealer (eller 5 000 ha, efter medlemsstatens valg). Revisionsretten anfører, 
at Eurostat i november 1994 forelagde en rapport for Europa-Parlamentet om statistiske 
systemer til måling af areal, produktion og udbytte, hvoraf det fremgik, at på det 
tidspunkt kunne kun Danmark, Tyskland, Frankrig og Det Forenede Kongerige 
fremlægge tilstrækkeligt præcise statistikker. Da det ikke fastslås i ovennævnte rapport, 
at statistikkerne er behæftet med usikkerhed, kan der ikke sættes tal på risikoen for, at 
basisarealerne og udbytterne er ansat for højt eller for lavt. Revisionsretten anfører, at det 
i tilfælde, hvor man ikke når op på basisarealet, sandsynligvis vil få alvorligere og mere 
langvarige følger for budgettet, fordi basisarealet fra starten er ansat for højt, hvorved 
faktiske overskridelser skjules, og medlemsstaterne undgår sanktioner. 
Det er i forordning (EØF) nr. 837/90 fastsat, at de statistiske oplysninger, 
medlemsstaterne skal fremsende, enten kan være tællinger eller stikprovcundersogelsei. 
Hvad angår de oplysninger, der er baseret på stikprøver, anføres i forordningen de 
ovennævnte bestemmelser om tallenes pålidelighed, men for tællingers vedkommende 
indeholder forordningen derimod ingen bestemmelser om pålidelighed. Det for 
Nederlandene fastsatte basisareal er baseret på tællinger af arealerne, og hvert enkelt af 
dem er taget fra den årlige landbrugstælling. Eurostat tvivler ikke på pålideligheden og 
kvaliteten af de statistiske arealoplysninger, der er indhentet på denne måde. 
Der er derfor ingen grund til at antage, at det basisareal, der i sin tid blev tildelt 
Nederlandene, skulle være sat for højt. 
Punkt 5.32, 5.33, 5.34 og 5.35 Toldkontrol/veterinærkontrol i oksekødssektoren 
Det drejer sig her om bemærkninger i forbindelse med en undersøgelse foretaget af 
Revisionsretten af behandlingen af nogle partier frossent kod, som var eksporteret Ira 
EU, og som af (delvis) forskellige grunde returneres til EU. Oksekødet var udfort til 
Ægypten med eksportstøtte. Det var formålet med undersøgelsen at linde ud af, om der 
uberettiget var betalt eksportstøtte til den del af partiet, der blev afvist. Revisionsretten 
har udarbejdet en rapport om denne undersøgelse i februar 1997. 
Revisionsrettens konklusion for Nederlandene var ikke helt klar. Da det ikke synles 
udelukket, at konklusionen også var baseret på misforståelser i Revisionsretten med 
hensyn til bl.a. gennemførelsen af told- og veterinærkontrollerne, blev der endnu en gang 
gjort rede for dette system med skrivelse nr. DA97/259 (jf. kopien i bilaget) af 14. august 
1997. Indtil årsberetningen udkom - hvori der ikke synes at være taget hensyn til de 
nederlandske bemærkninger - har Revisionsretten ikke reageret herpå. I betragtning af 
ovenstående og Kommissionens svar på årsberetningen (jf. nedenfor) er der ikke 
foretaget yderligere. 
Nederlandene glæder sig over, at Kommissionen i sit svar på de af Revisionsretten 
konstaterede forhold lover at informere medlemsstaterne bedre og således behandle dem 
ens med hensyn til varer, der afvises i tredjelande, og som vender tilbage til EU. 
Nederlandene afventer den af Kommissionen bebudede UCLAF-undcrsogelsc, der vil 
blive gennemført i de pågældende medlemsstater i samarbejde med de kompetente 
myndigheder. For øvrigt henviser Revisionsretten i ovennævnte rapport til, at der ikke 
findes klare EU-bestemmelser for, hvordan partier, der vender tilbage til EU, skal 
behandles. 
I forbindelse med de i årsberetningen under punkt 5.35.c) nævnte konstaterede forhold, 
der fremgik af en undersøgelse, som de nederlandske myndigheder havde gennemført på 
anmodning af Revisionsretten, og som vedrørte en eksporttransaktion foretaget af en 
nederlandsk virksomhed (hvor der stod ca. 0,1 mio. ECU i eksportrestitutioner på spil), 
har den ansvarlige udbetalende myndighed i mellemtiden iværksat en procedure med 
krav om tilbagebetaling over for den pågældende virksomhed. 
Punkt 6.62 Kumulation og overlapning af støtte fra strukturfondene 
I punkt 6.62 nævner RevLionsretten finansieringen af et projekt i Flevoland fra både 
EFRU og ESF. Revisionsretten har også fremført denne bemærkning i sin besøgsrapport 
vedrørende regionen Flevoland. I marts 1997 har Nederlandene reageret herpå med 
følgende skrivelse til Revisionsretten: 
Nyopførelsen af multiservicecentret er for 45% vedkommende finansieret af EFRU. 
Lejen, som årligt pålægges Centrum Vakopleiding som administrator af centret, er 
for nybygningens vedkommende baseret på etableringsomkostningerne netto, dvs. 
efter fradrag af bidraget fra EFRU. Det er pålagt Centrum Vakopleiding al udleje 
lokalerne til tredjemand til en leje, der mindst dækker udgifterne. Lejlighedsvis 
gennemføres der projekter i centret, som modtager ESF-støtte. Det er regionen 
Flevolands opfattelse, at der i et sådant tilfælde ikke er tale om dobbeltfinansiering. 
Kun den, der gennemfører et ESF-støttet projekt (i pågældende tilfælde cl kursus) 
modtager ESF-støtte. Hvis kurset ikke blev afholdt i multiservicecentret, men et 
andet sted, ville den, der gennemfører projektet, modtage den samme støtte. 
Nederlandene fastholder, at Revisionsretten ikke med rette kan betragte ESF-stotte tii 
organisatorer af kurser, der afholdes i multiservicecentret som dobbeltfmansiering. 
Punkt 6.95 SMV-initiativet 
Ifølge Revisionsretten besværliggøres evalueringen af foranstaltningernes effekt, fordi de 
tal, der blev anvendt under programmeringen, ikke stemmer overens med antallet af 
SMV. Det undrer Nederlandene, at denne bemærkning fra Revisionsrettens side forst 
anføres nu. I den besøgsrapport, som regionen Flevoland har kommenteret tidligere, 
fandtes denne bemærkning ikke. Indikatorerne for programmets effekt vedrører især 
beskæftigelsen i Flevoland (en stigning på 15 000 jobs) og væksten i 
bruttoregionalproduktet. Beskæftigelsen i regionen er også blevet anvendt som en vigtig 
indikator i samråd med Kommissionen. 1 programmet er antallet af SMV ikke et 
evalueringskriterium. Desuden bemærkes det, at der findes oplysninger om antallet af 
SMV i regionen Flevoland. Kvantitative oplysninger om tidsrummet inden SPD findes i 
programmeringsdokumentet, og tallene ajourføres hvert år. 
9.9, 9.14 og 9.45 FlUF, PESCA og overensstemmelse med programmålene 
Revisionsretten konstaterer, at der med hensyn til det finansielle instrument til udvikling 
af fiskeriet (FIUF) og EF-initiativet PESCA er tale om en vanskelig start og forsinket 
gennemførelse i Nederlandene (og i forskellige andre medlemsstater), i hvilken 
forbindelse udnyttelsesgraden af de disponible bevillinger var lav. Revisionsretten 
anfører endvidere, at den planlagte finansielle støtte fra FIUF for at nå målsætningerne i 
det flerårige udviklingsprogram (FUP) (sanering af fiskerflåden) helt klart var 
utilstrækkelig. 
.0. i 
I mellemtiden udfoldes der i Nederlandene store bestræbelser på at fremskynde 
udnyttelsen af støtten fra både FIUF og PESCA. Nederlandene er ikke enig med 
Revisionsretten i, at Nederlandenes saneringsforanstaltninger er utilstrækkelige. For det 
første skal der peges på, at den nederlandske saneringsordning ligesom andre 
medlemsstaters er frivillig. For det andet er den økonomiske situation for den 
nederlandske flåde af en sådan art, at fiskeriet generelt er omkostningsdækkende eller 
giver overskud. Bevilling af flere penge som led i FIUF-programmet fører ikke til større 
behov for sanering af fiskerikapaciteter. 
Nederlandene har gjort så meget som muligt for at få saneret. Med henblik herpå er der 
stillet yderligere nationale midler til rådighed i form af den "omstruktureringspakke", der 
blev aftalt med fiskerisektoren i begyndelsen af 1996. Disse midler er endnu ikke 
opbrugt, og den nederlandske regering er ved at drøfte en fortsættelse af 
saneringsforanstaltningerne med fiskerisektoren. 
Punkt 9.30 Fællesskabets fortegnelse over fiskerfartøjer 
Revisionsretten konstaterer, at Kommissionens beretning om resultaterne af FUP ved 
udgangen af 1995 ikke indeholder ajourførte oplysninger om Italien og Nederlandene om 
ændringerne i deres fiskerflåde. Dette skyldes, at Kommissionen igennem længere tid 
ikke havde modtaget nogen oplysninger fra Nederlandene. 
I mellemtiden har Nederlandene fremsendt de pågældende oplysninger, og den 
nederlandske flådekapacitet er derfor nu ajourført. 
Slutbemærkning 
Nederlandene håber, at Kommissionen har fået tilstrækkelige oplysninger med dette brev, 
og vi er altid rede til at besvare eventuelle yderligere spørgsmål. 
Med venlig hilsen, 
For Nederlandenes faste repræsentant: 
Dr. J.H. Vries 
Finansattaché 
Bilag: 1 
\%%> 
FINANSMINISTERIET 
TOLDSTYRELSEN 
Hr. H.E. Koning 
Formand for det almindelige revisorat 
Postboks 20015 
2500 EA DEN HAAG 
Deres brev/ref.: Vor réf.: Den Haag, 
23. marts 1997/281R DA97/259 14. august 1997 
Vedr.: Egne indtægter, kontrol af ægyptisk oksekød. 
Kære hr. Koning, 
Med ovennævnte brev har De sendt os Revisionsrettens beretning nr. Fil 117N/BM/FB 
WP97-301 af 26. februar 1997 i forbindelse med kontrollen af (gen-)indførslcn af 
oksekød fra Ægypten. Gennemgangen af denne beretning har desværre taget længere tid 
end normalt, og den giver os anledning til følgende bemærkninger: 
Indledning 
Revisionsrettens beretning indeholder resultaterne af den kontrol, der den 14. oktober 
1996 skulle være gennemført hos de nederlandske told- og/eller veterinærmyndigheder i 
Vlissingen for at finde ud af, under hvilken toldprocedurer de nederlandske told- og 
veterinærmyndigheder havde anbragt (gen-)indførslen af frossent oksekød af 
fællesskabsoprindelse, som blev afvist af Ægypten mellem 1993 og 1996, og hvordan 
kontrollen heraf var gennemført. Den 14. oktober 1996 har der imidlertid ikke været 
gennemført en kontrol hos de nederlandske told- og/eller veterinærmyndigheder. Der var 
ganske vist planer om et kontrolbesøg af Revisionsretten fra 4.-8. november 1996 i 
Nederlandene, men det blev fastsat, at denne kontrol kun skulle foretages den 4. 
november. I tidsrummet forud for kontrollen har de nederlandske myndigheder et par 
gange anført, at der var brug for detaljerede oplysninger for at kunne gennemføre en 
velorganiseret kontrol, da der i toldstedet i Vlissingen ikke mere fandtes materiale om 
den pågældende kontrolperiode. Dette skyldes især den centraliserede arkivering i told og 
skat i Apeldoorn. Til besøget den 4. november har Revisionsretten kun givet detaljerede 
oplysninger for et skibs vedkomir mdc, som toldvæsenet forelagde under kontrolbesøget. 
Da Revisionsretten ikke ønskede at give oplysninger om andre partier i forvejen, blev 
kontrollen afsluttet den 4. november på grund af manglende materiale. Det blev dog 
aftalt, at Revisionsretten skulle fremsende nærmere oplysninger om de andre partier, der 
skulle kontrolleres. Først den 8. januar 1997 modtog Finansministeriet gennem det 
almindelige revisorat Revisionsrettens skrivelse nr. BM/FB/F10765N1 af 5. november 
1996. Den 17. februar 1997 stillede de nederlandske myndigheder en sagsmappe med 
dokumenter til rådighed for Revisionsretten. Derefter modtog de nederlandske 
myndigheder kontrolrapporten af 19. februar 1997. 
•tzi 
Det fremgår ikke klart af ovenstående, hvad rapporten helt nøjagtigt sigter til, hvorfor 
det er meget vanskeligt at reagere på den. Desuden er det uklart, i hvilket omfang 
Revisionsretten har faet kendskab til og/eller har taget hensyn til det materiale, der blev 
fremsendt den 17. februar 1997. I betragtning af den tid, der er gået mellem 
fremsendelsen af de nærmere oplysninger og datoen for rapporten, går vi ud fra, at der 
ikke er taget hensyn til materialet. 
Vi har undret os over hele sagsbehandlingen i forbindelse med denne kontrol, som ikke 
er i overensstemmelse med erfaringerne fra tidligere kontroller. De generelle 
konklusioner, som drages på grundlag af en meget begrænset kontrol, anser vi derfor 
også for uforståelig og i det mindste utilstrækkelig begrundet. 
Da vi desuden har det indtryk, at der ikke er tilstrækkelig klarhed omkring den praktiske 
anvendelse af fællesskabsretten i Nederlandene, anføres i det følgende en kortfattet 
redegørelse herfor. Til slut tages der stilling til de specifikke konstaterede forhold i 
beretningen. 
Til forskel fra det, som Revisionsretten åbenbart mener, vil vi desuden gerne gøre 
opmærksom på, at det ikke er myndighederne, men de poster, der er involveret i et 
bestemt parti varer, der skal anbringe dem under en toldprocedure. 
II. De proceduremæssige bestemmelser i forordning (EØF) nr. 3665/87; 
toldkontrol; 
veterinærkontrol. 
Denne forordning indeholder bl.a. bestemmelser om, hvornår retten til 
eksportrestitutioner for landbrugsprodukter opstår. For så vidt som det er af betydning for 
denne kontrol, nævnes følgende: 
a. Restitutionen udbetales kun på anmodning fra eksportøren, der indgiver en angivelse 
herom (artikel 47 og 3). 
b. Der ydes ingen restitution, når produkterne ikke er af sund og sædvanlig 
handelskvalitet, og hvis disse produkter er bestemt til konsum, når deres anvendelse til 
dette formål er udelukket eller i betydelig grad forringet (artikel 13). 
c. Dagen for antagelsen lægges til grund ved bestemmelsen af mængden af det udførte 
produkt, dets art og egenskaber (artikel 3, stk. 4). 
d. Produkterne skal senest inden 60 dage have forladt Fællesskabets toldområde i 
uforandret stand (artikel 4, stk. 1 ). 
e. Hvis varerne udføres ad søvejen, ydes restitutionen først, når det er bevist, at 
befordringen sker direkte til en havn i det angivne tredjelande, eller hvis en havn anlobes 
inden for EU's toldområde og det bevises, at varerne atter er udført inden for en frist på 
28 dage (ved omladning), eller der er afgivet en erklæring om, at produkterne ikke er 
omladet dér (artikel 6a). Efter de nederlandske myndigheders opfattelse omhandler denne 
artikel ikke produkter, der kommer tilbage til EU fra et tredjeland. 
f. For ydelse af differentieret restitution gælder desuden, at produktet skal være indført i 
uforandret stand til det angivne tredjeland senest 12 måneder efter antagelsen af 
udførselsangivelsen (artikel 17). I uforandret stand betyder i denne forbindelse, at der 
ikke på nogen måde er sket en forarbejdning (artikel 17, stk. 2). 
11.2 Toldkontrol 
I medfør af forordning (EØF) nr. 386/90 gennemfører toldvæsenet kontrol ved udførsel 
af landbrugsprodukter, som der søges om landbrugsrestitution til. Der foretages kontrol 
af udførselsangivelsen (sort, vægt, sund handelskvalitet) og af, om produkterne forlader 
I 24 
Fællesskabets toldområde i uforandret stand (ved hjælp af kontroleksemplar T5). 
Toldvæsenet gennemfører ikke kontrol med indførslen til tredjelandet. Eksportøren er 
forpligtet til at føre bevis for indførsel til det angivne (eller ændrede ) tredjeland over for 
det udbetalende organ, der behandler ansøgningen om restitution (i dette tilfælde 
producentsammenslutningen for kvæg, kød og æg). Det udbetalende organ vurderer den 
forelagte dokumentation og kan lade en kontrol gennemføre i bestemmelseslandet. 
/a** 
Når fællesskabsvarer udføres, mister de deres toldmæssige status som sådanne i henhold 
til artikel 4, stk. 8 i EF-toldkodeksen (forordning (EØF) nr. 2913/92). Hvis sådanne varer 
vender tilbage til Fællesskabets toldområde, undergives de toldtilsyn som omhandlet i 
toldkodeksens artikel 37. Dette betyder i almindelighed, at der føres tilsyn med deres 
status under toldoplag eller forsendelse. Hvis de tilbagesendte varer skulle overgå til frit 
forbrug, udvides foranstaltningerne yderligere som anført i artikel 844 i forordningen om 
gennemførelsesbestemmelser for EF-toldkodeksen (forordning (EØF) nr. 2454/93). 
II.3 Veterinærkontrol 
I det følgende behandles generelt praksis i Rijksdienst voor de keuring van vee en vlees 
(RVV) (= statens kvæg- og kødkontrol) med hensyn til partier af animalske produkter, 
der som et i EU frit omsætteligt parti sendes til et tredjeland og vender tilbage til 
Fællesskabet derfra. Det drejer sig især i den forbindelse om behandlingen af både varer, 
der sendes tilbage og transporteres videre til tredjelande, som tilbagevendende varer, der 
genindføres i en EU-medlemsstat. Udgangspunkterne i denne praksis er, at: 
* de fra medlemsstater til tredjelande udførte partier af animalske produkter 
skal opfylde kravene i gældende EF-lovgivning for det pågældende produkt 
* hvis bestemmelsen for det tilbagevendende parti varer er en EU-
medlemsstat, skal veterinære risici undgås 
* hvis bestemmelsen for et tilbagevendende parti varer er el tredjeland, og 
hvis der er fare til stede for menneskers og dyrs sundhed, afvises partiet og 
destrueres. 
RVV handler i overensstemmelse med direktiv 90/675/EØF om fastsættelse af 
principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der 
føres ind i Fællesskabet. Tilbagevendende partier, der føres videre til tredjelande, 
behandles, som om de var animalske produkter i transittrafik (fra et tredjeland til et andet 
tredjeland). Tilbagevendende partier, som har Nederlandene eller en anden EU-
medlemsstat som bestemmelsesland, behandles, som om det var animalske produkter fra 
et tredjeland. 
De nederlandske told- og veterinærmyndigheder har aftalt, at toldmyndighederne 
underretter RVV i tilfælde af tilbagevendende partier af animalske produkter. Importøren 
skal frembyde det tilbagevendende parti for embedsdyrlægen i grænsekontrolstedet 
sammen med et såkaldt grænsepassagedokument i henhold til Kommissionens beslutning 
93/13/EØF om procedurerne for EF-grænsekontrolstedernes veterinærkontrol af 
tredjelandsprodukter (jf. model i bilag B til beslutningen) samt de medfølgende 
veterinære certifikater/dokumenter. Importøren skal angive bestemmelseslandet for det 
pågældende parti på grænsepassagedokumentet. Alt efter bestemmelseslandet finder 
forskellige procedurer anvendelse. 
A. Tredjeland som bestemmelsesland 
Hvis partiet er bestemt for et tredjeland, følger embedsdyrlægen den almindelige praksis 
for partier med oprindelse i et tredjeland og med et tredjeland som bestemmelsesland i 
overensstemmelse med de pågældende bestemmelser i direktiv 90/675/EØF. Det drejer 
sig især om artikel 7 og 12 i det pågældende direktiv, som der er gjort nærmere rede for i 
Kommissionens beslutning 93/14/EØF om nærmere regler for veterinærkontrol af 
tredjelandsprodukter på frilager, i frizoner og på toldoplag samt under transport fra et 
tredjeland til et andet gennem Fællesskabet. Dette betyder bl.a., at der kontrolleres, om 
der er overensstemmelse mellem produktmængden og de ledsagende dokumenter. I 
tilfælde af midlertidig oplagring skal dette foregå adskilt fra produkter, der er bestemt til 
at overgå til forbrug på EU's område. Dette betyder oplag på frilager med toldforsegling. 
Ved siden at toldvæsenets almindelige gældende ordninger for åbning og forsegling af 
disse oplag fører RVV tilsyn under anbringelsen, oplagringen og fraførslen i frysehusene 
og i rummene i frysehusene. Det er ikke nødvendigt at foretage en fysisk kontrol af 
sådanne partier i henhold til EF-lovgivningen. Der er heller ikke behov for et nyt 
sundhedscertifikat til transporten til et andet tredjeland. Hvis der næres mistanke om 
uregelmæssigheder til partiet af animalske produkter, gennemfører embedsdyrlægen i 
kontrolstedet ved den ydre grænse en fysisk kontrol, eventuelt suppleret med 
laboratorieundersøgelser. 
*r 
B. EU-medlemsstat som bestemmelsesland 
Returvarer med en EU-medlemsstat som bestemmelsesland, uanset om det er 
Nederlandene eller ej, behandles som om det var produkter med tredjelandestatus. Disse 
animalske produkter skal ved genindførsel i EF opfylde Fællesskabets krav til indførsel 
af de pågældende varer til Fællesskabet eller EF-bestemmelseslandets særlige 
kontrolbestemmelser. Embedsdyrlægen kontrollerer partiets bestemmelsesland ved hjælp 
af de ledsagende dokumenter og grænsepassagedokumentet. Det skal fremgå af 
dokumentkontrollen, at partiet i sin tid er befordret til tredjelandet som frit afsætteligt 
animalsk produkt. Embedsdyrlægen kontrollerer, om der er overensstemmelse mellem 
partiet og de tilhørende dokumenter. Desuden skal embedsdyrlægen være opmærksom 
på, at kolliene skal være mærket, uåbnet og ubeskadiget, at de er forsynet med de 
krævede (EU-) varemærker (hvis de er foreskrevet for de pågældende produkter), og at 
containeren er plomberet myndighederne i oprindelseslandet, hvis der er tale om 
produkter, der ikke er emballeret enkeltvis. Ved en fysisk kontrol af partiet afgør 
embedsdyrlægen, om det opfylder gældende EF-lovgivning. På grundlag af disse 
kontroller træffer embedsdyrlægen en beslutning om, hvorvidt partiet skal have adgang 
til EU-toldområdet. Partiet afvises, hvis det ikke opfylder de stillede krav. Hvis 
bestemmelseslandet er en anden medlemsstat, tages der kontakt med 
veterinærmyndighederne i den pågældende medlemsstat for at få kontrolbetingelserne for 
hvert parti at vide. I overensstemmelse med disse betingelser kontrolleres partiet, og hvis 
betingelserne opfyldes, får det adgang til EU's toldområde med den pågældende 
medlemsstat som bestemmelsesland. Veterinærmyndighederne i EF-bestemmelseslandet 
underrettes om afsendelsestidspunktet for partiet. Derefter kontrolleres det, om partiet 
faktisk også er ankommet til EF-bestemmelseslandet. Partiet afvises, hvis de stillede 
betingelser ikke er opfyldt. 
C. Konklusion 
Revisionsrettens inspektører konstaterer, at da kødet er af fællesskabsoprindelse og 
gennemgik en fuldstændig veterinærkontrol ved den første udførsel, fandt der ingen ny 
kontrol sted til trods for de ægyptiske myndigheders begrundelse for afvisningen. 
Samtidig konkluderer de, at det på grund af den manglende veterinærkontrol er umuligt 
at afgive en erklæring om de genudførte produkters sundhedstilstand. Under henvisning 
til ovenstående er de nederlandske myndigheder af den opfattelse, at det i henhold til 
fællesskabsretten ikke er nødvendigt at gennemføre veterinærkontrol med henblik på 
udstedelse af et sundhedscertifikat for partier oksekød af fællesskabsoprindelse, der 
vender tilbage fra Ægypten og derefter oplagres i transit på et frilager med to Id forsegling. 
Man kan derfor ikke gå ind for Revisionsrettens inspektørers inspektion. 
III. Indførsel af frossent kød, såkaldte returvarer, ad søvejen 
111. 1 Fortoldning 
Alle søgående skibe, som anløber nederlandsk havn, fortoldes. Ved fortoldningen 
skelnes der umiddelbart mellem indførte fællesskabsvarer og ikke-fællcsskabsvarer. For 
ikke-fællesskabsvarer, som skal losses, udfyldes tolddokument nr. 11. Blandt de i 
tolddokument 11 anførte varer kan der være varer, som i forvejen er udført fra EU, de 
såkaldte returvarer. Dette anføres normalt i tolddokument nr. 11. Desuden hænder det, at 
der for returvarer indgives en forudgående anmeldelse. Hvis returvaren er et animalsk 
produkt, bliver det anført som ikke EU-konformt. Toldvæsenet tillægger produktet 
i 2? 
særlig opmærksomhed, og der tilkaldes en dyrlæge.. 
111.2 Losning. 
Hvis det drejer sig om animalske produkter, underkastes returvarerne en skærpet kontrol 
ved losningen. I den forbindelse skal der skelnes mellem stykgodspartier og partier ladet i 
containere. Den skærpede kontrol er nemlig kun mulig, hvis emballeringen kan tages i 
øjesyn. Den skærpede kontrol er rettet mod varernes mængde, varemærke, numre og 
oprindelse. På visse steder sker oplagringen umiddelbart efter losningen på en 
oplagringsplads (frysehus). På andre steder skal der tilbagelægges en kort strækning til 
frysehuset, da det ikke er alle frysehuse, der ligger i umiddelbar nærhed af 
aflæsningsstedet. 
111.3 Oplagring 
Oplagring af frosne varer plejer at ske i frysehuse. Disse frysehuse har toldstatus. For de 
tilbagevendende partier kød sker oplagringen på toldoplag, hvor der i betragtning af 
risikoen er en strengere overvågen fra myndighedernes side. 
Oplagring i frysehuse sker med I.M.-7-dokumenter eller ved registrering hos 
toldvæsenet. Ved oplagring finder der regelmæssigt fysiske kontroller sted, som 
registreres. 
Ved kontrollerne anvendes desuden oplysninger fra eksterne instanser, som handler på 
den afgiftspligtiges vegne ved forsendelser, som f.eks. notater om mængde og vægt. 
II 1.4 Kontrol under oplagringen 
Under oplagringen udføres kontrollen ved hjælp af dokumenter og virksomhedens 
fortegnelser over partier. I modsætning til Revisionsrettens bemærkninger i dens 
årsberetning er det altså helt klart, at der gøres brug af lagerregnskaber. 1 betragtning al 
ovenstående er der ingen fordel ved, at toldvæsenet selv fører et regnskab, og der er 
desuden heller ikke pligt til det i henhold til EF-toldkodeksen samt bilag. 
Myndighederne fører tilsyn med alle toldoplag (frysehuse) i det tidsrum, der arbejdes 
dér. Når der ikke arbejdes i toldoplaget, er adgangsdørene aflåst af myndighederne. 
Myndighedernes tilsyn med frysehusene kan under alle omstændigheder betegnes som et 
permanent tilsyn, da der altid er toldembedsmænd til stede. 
Ikke EU-konforme animalske produkter underkastes en meget streng kontrol. Dette 
betyder bl.a., at sådanne produkter skal oplagres i særligt dertil indrettede rum. Disse rum 
med animalske produkter aflåses, når der ikke arbejdes dér, og myndighederne fører 
tilsyn med dem, når der udføres arbejde dér. Statens kvæg- og kødkontrol (RVV) fører 
også tilsyn under oplagringen. 
111.5 Forarbejdning af oplagrede varer 
Anmodninger om forarbejdning af animalske produkter behandles aldrig uden 
forudgående samtykke fra RVV. Hvis der gives tilladelse til forarbejdningen, sker denne 
under permanent tilsyn fra toldvæsenet. 1 sådanne tilfælde føres der desuden tilsyn af 
til rejst personale fra RVV: 
111.6 Fraførsel 
Fraførsel af varer fra frysehuse foregår altid med TI-dokumenter. Ved fraførslen 
foretager myndighederne altid en kontrol, og der føres bog herover samt af resultaterne af 
kontrollen. 
111.7 Kontrol ved afskibning 
(2-9 
På steder, hvor der er behov for det, foretages der efter lastning og afskibning en 
manifestkontrol af det udgående skib. Samtidig følges afviklingsproceduren for de 
pågældende TI-dokumenter nøje. 
IV. Særlige bemærkninger vedrørende beretningen 
IV. 1 Toldkontrol 
(So 
I punkt 2 fremsætter Revisionsretten en række bemærkninger om den i Nederlandene 
udførte toldkontrol. 
I litra a) konstaterer Revisionsretten, at varerne trods deres fællesskabsoprindelse 
behandles som TI-varer. Åbenbart anser Revisionsretten dette for at være forkert. I 
henhold til de pågældende fællesskabsbestemmelser (jf. især artikel 4, stk. 8 i EF-
toldkodeksen) skal efter vor opfattelse varer, der er udført, behandles som TI-varer, når 
det drejer sig om varer, der er ydet restitution for (jf. også punkt IV.2 i det følgende). 
Uden nærmere begrundelse er denne bemærkning fra Revisionsretten derfor også 
uforståelig. 
I litra b) anfører Revisionsretten, at toldvæsenet ikke fører tilsyn med de oplagrede 
varer, og at der ikke føres lagerregnskab. Det fremgår af det under punkt II ovenfor 
nævnte, at denne bemærkning/ er uforståelig uden en nærmere redegørelse. 
I litra c) anfører Revisionsretten, at der ikke lindes nogen procedure til afvikling af 
toldtransportdokumenter, der kan sikre den fuldstændige genudførsel. Denne konklusion 
er efter vor opfattelse ikke korrekt, for afviklingsproceduren er jo fastsat udførligt i EF-
toldkodeksen og gennemførelsesforordningen hertil. Uden nærmere begrundelse er også 
denne bemærkning uforståelig. 
I litra d) anfører Revisionsretten, at varerne blev udført med et TI-dokument, og at de 
ikke blev underkastet særlige kontrolforanstaltninger. Som det allerede fremgår af det 
foregående, kan der ikke drages anden konklusion, end at varerne har mistet deres EF-
toldstatus, så at forsendelsen udelukkende kan foregå sammen med et TI-dokument. 
Desuden er det helt klart, at der udføres kontrol under oplagringen. Derfor er også disse 
bemærkninger uforståelige uden en nærmere redegørelse. 
IV.2. Eksporttransaktion udført af firmaet BONIS International NV 
Indledende bemærkninger. 
Med en skrivelse af 11. marts 1996 (réf. nr. BMIF10145N1) anmodede Revisionsretten 
Nederlandene om at fremsende oplysninger om selskabet BONIS International NV i 
Vlijmen, der havde eksporteret et parti oksekød til Ægypten. Revisionsretten var 
underrettet om, at dette parti var afvist i Ægypten og transporteret til Antwerpen. 
Nederlandene blev anmodet om at undersøge nærmere, hvor dette parti var blevet af (jf. 
ovennævnte skrivelse). 
Som regel udfører Nederlandene ikke kontrol på anmodning fra Revisionsretten. Da der 
måske alligevel kunne være tale om en uregelmæssighed, blev der gjort en undtagelse fra 
denne regel. Den 21. maj 1996 har den almindelige inspektionstjeneste (AID) foretaget 
en kort kontrol af det nævnte partis definitive bestemmelsessted. Koordinationskontoret i 
landbrugsministeriet sendte rapporten med resultaterne af denne kontrol til 
Revisionsretten med skrivelse nr. iz/961229 af 16. juni 1996. 
Under de indledende telefonsamtaler mellem koordinationskontoret og Revisionsretten 
om besøget i november 1996 er der adskillige gange udtrykkeligt blevet spurgt, om der 
var en sammenhæng mellem besøget i toldstedet Vlissingen vedrørende det fra Ægypten 
tilbagevendende oksekød og rapporten om BONIS. Hver gang har Revisionsretten 
benægtet, at der fandtes en sådan sammenhæng. 
Det skal bemærkes, at AID-rapporten indeholder svar på de af Revisionsretten stillede 
spørgsmål om det endelige bestemmelsesland for det tilbagevendende parti oksekød, 
nemlig at dette kød til sidst blev sendt til Irak. Der var imidlertid ikke tale om en 
systematisk kontrol af de nederlandske myndigheders og de veterinære tjenesters praksis, 
lul række løse citater fra telefonsamtaler i "de afsluttende bemærkninger" kan efter vor 
opfattelse heller ikke opfattes som sådan. Dette fremgår også klart af det forhold, at 
inspektøren ikke lader disse citater spille nogen rolle i sin endelige vurdering af det 
pågældende partis restitutionsberettigelse. 
I den nu foreliggende beretning om de af Revisionsretten konstaterede forhold synes 
AID-rapporten om BONIS imidlertid at være den vigtigste kilde til konklusionerne af 
praksis i det nederlandske toldvæsen og RVV. Nederlandene beklager, at Revisionsretten 
har behandlet BONIS-rapporten på denne måde. 
Bemærkninger til BONIS-sagen. 
De konstaterede forhold i forbindelse med BONIS-sagen som anført i beretningen giver 
os anledning til at fremsætte nedenstående bemærkninger. Det konstateres, at 
Revisionsrettens inspektørers fremstilling indeholder en række faktiske urigtigheder. 
Det hedder i rapporten, at "disse eksportvarer" blev afvist af de ægyptiske 
sundhedsmyndigheder på grund af dårlig kvalitet. Det kan ikke på grundlag af den 
almindelige inspektionstjenestes kontrolrapport over virksomhedskontrollen (kode 
75.20.91) konkluderes, at de ægyptiske sundhedsmyndigheder har afvist disse 
eksportvarer på grund af dårlig kvalitet. På den ene side anføres det, at en del af partiet 
skulle være kasseret på grund af en "bakteriologisk defekt". På den anden side skulle en 
for lav procentdel magert kød i partiet have været årsagen til afvisning af en del af partiet. 
Årsagen til afvisningen står derfor ikke fast. Generelt skal det her anføres, at der i 
forbindelse med indførsel af oksekød til Ægypten gentagne gange er problemer omkring 
forholdet mellem magert og fedt kød. Denne problematik er kendt i Europa-
Kommissionen. 
Det antydes desuden i beretningen, at det er hele partiet, der er blevet afvist. I 
virkeligheden er kun en del af partiet vendt tilbage, nemlig 84 000 kg af i alt godt 
344 000 kg (netto). 
Det hedder i beretningen, at varerne er genindført i Fællesskabet. Der er imidlertid ikke 
tale om genindførsel i EU, og der er lige så lidt gjort anvendelse af proceduren for 
returvarer. En del af det oprindeligt udførte parti er fysisk vendt tilbage til Europa, 
oplagret i transit i et frysehus i Vlissingen og derefter transporteret til Irak. Desuden er 
partiet ikke losset i Vlissingen, men i Antwerpen. Derefter er transporten foregået med 
lastbil til det nævnte frysehus i Vlissingen. 
Inspektørerne siger i rapporten, at varernes status ikke kunne kontrolleres under told- og 
veterinærkontrollerne, mens varerne var oplagret, og på tidspunktet for den endelige 
eksport, fordi der ikke var gennemført en fysisk kontrol (optælling, kvalitetskontrol). 
I det ovenstående er der givet en bred beskrivelse af de procedurer, der anvendes, når 
udførte varer returneres til Fællesskabets toldområde. Disse procedurer er baseret på 
fællesskabsbestemmelser på told- og veterinærområdet, og de er blevet fulgt i del 
pågældende tilfælde. 
Inspektørerne anfører, at de nederlandske veterinærmyndigheder havde udstedt den 
veterinære eksportlicens mod forevisning af den oprindelige licens, der var udstedt i 
Belgien ved eksporten til Ægypten. 
Som anført ovenfor kræves der ikke en sådan licens for den videre transport til Irak i 
henhold til gældende fællesskabsret. Det oprindelige sundhedseertilikat, som er udstedt 
for eksporten til Ægypten, er ikke udstedt af de belgiske, men af de nederlandske 
veterinærmyndigheder. 
A^ V. ) 
Ifølge inspektørerne har de nederlandske kontrolmyndigheder konstateret forskellige 
uregelmæssigheder, bl.a. at det nederlandske sundhedscertifikat er udstedt til oksekød, 
som endeligt skulle eksporteres til Jordan, og ikke til Irak. 
I de nederlandske kontrolmyndigheders rapport konstateres det faktisk, at 
myndighederne i Irak i november 1994 tilsyneladende accepterede et sundhedscertifikat, 
som var udstedt for eksport til Ægypten. Ovenfor er der allerede gjort rede for, at der ikke 
blev stillet krav om et nyt sundhedscertifikat for transporten til Irak. Der er derfor ikke 
tale om en uregelmæssighed. 
I forbindelse med bemærkningerne i Revisionsrettens beretning om, at der i 
dokumenterne var anført andre transportskibe, andre aftagere og andre datoer end dem på 
de sedler, der var påklæbet de reemballerede kolli, skal der anføres følgende: 
Naturligvis medfører transporten til et andet tredjeland, at der bliver andre aftagere og 
transportskibe, og at der kommer nye datoer på sedlerne ved reemballeringen. I denne 
forbindelse skal det understreges, at reemballeringen af den tilbagevendende del af partiet 
i det pågældende tilfælde er sket under tilsyn af det nederlandske toldvæsen og de 
nederlandske veterinærmyndigheder. 
Inspektørerne konkluderer, at det ligger fast, at de nederlandske myndigheder ikke har 
gennemført kontrol af identiteten og kvaliteten af de varer, der blev udført til Irak. 
Denne konklusion kan de nederlandske myndigheder ikke acceptere. De nederlandske 
told- og veterinærmyndigheder har for disse varer, der befandt sig i transit, udført de 
kontroller, som kræves i henhold til fællesskabsbestemmelserne. Det drejer sig her om 
toldopsyn med identiteten under toldoplaget og forsendelsen. Veterinærmæssigt drejer 
det sig om kontrollen af dokumenterne og overensstemmelsen (i dette tilfælde foretaget 
af de belgiske veterinærmyndigheder i toldkontrollen ved den ydre grænse i Antwerpen, 
hvor varerne blev losset) og veterinærmyndighedernes tilsyn under toldoplaget. Der er 
ovenfor gjort mere detaljeret rede for disse procedurer. 
Endelig konkluderer inspektørerne, at de hævdede mangler i det kontrolsystem, der er 
anvendt på disse varer, medfører, at der under den endelige eksport kunne være modtaget 
uberettigede fordele for disse varer. Som følge heraf skulle de nederlandske myndigheder 
kræve de restitutioner tilbagebetalt, der er udbetalt til firmaet BONIS. 
Fra vor side er det under henvisning til de eksisterende procedurer blevet begrundet, 
hvorfor de nederlandske myndigheder mener, at der ikke er tale om mangler i 
kontrolsystemet. 
Med venlig hilsen 
(sign.) 
STATSSEKRETÆREN FOR FINANSIELLE ANLIGGENDER, 
W.A. Vermeend. 
MINISTEREN FOR LANDBRUG, NATURFORVALTNING OG FISKERI 
(sign.) 
J.J. van Aartsen 
Å\ 
PORTUGAL PORTUGAL 
SVAR PÅ EUROPA-KOMMISSIONENS SKRIVELSE NR. 573 
BEMÆRKNINGER TIL REVISIONSRETTENS BERETNING FOR 1996 
Som anmodet om i Europa-Kommissionens (GD XIX's) skrivelse nr. 573 af 22. januar 
1998 skal vi informere Dem om følgende: 
BIND I - ÅRSBERETNING FOR REGNSKABSÅRET 1996 
Kapitel 1 - Egne indtægter 
PUNKT 1.52 
Revisionsretten bemærker, at kontrollen af de økonomiske betingelser, der kræves med 
henblik på aktiv forædling, udføres på lokalt plan og ikke på centralt plan, som det burde 
være tilfældet. 
For at gøre kontrollen af de økonomiske betingelser, der kræves af virksomhederne, mere 
objektiv, er en undersøgelse i gang vedrørende indgåelse af samarbejdsaftaler med de 
ministerier, der er bedst placeret i henseende til generelle markedsvilkår, omfanget af 
varer til rådighed inden for EU, forskelle i henseende til kvalitet og tekniske 
specifikationer mellem EU-varer og ikkc-EU-varer samt løbende priser. 
PUNKT 1.60 
Revisionsretten bemærker, at udbyttesatserne i Portugal ikke kontrolleres efterfølgende 
af toldvæsenet. 
Til styrkelse af de foranstaltninger, toldvæsenet allerede har truffet på dette område, er 
Generaldirektoratet for Told og Punktafgifter i øjeblikket ved at undersøge en procedure 
for kontrol, der skal gennemføres med ordningen for bekæmpelse og forfølgelse af svig 
med henblik på at evaluere de udbyttesatser, der anføres i forbindelse med akti\ 
forædling, hver gang toldvæsenet har vanskeligheder med at gennemføre en såd-m 
kontrol. 
ur 
Kapitel 3 - Markedsordninger - Vegetabilske produkter 
PUNKT 3.29 
Revisionsretten bemærker, at det statistiske grundlag for den oprindelige beregning af 
basisarealerne og udbytterne ikke er fuldt ud tilfredsstillende. 
Vi erkender, at Revisionsrettens bemærkning er korrekt og kan også medgive, at 
margenen mellem det nationale basisareal og det samlede areal, som en anmodning om 
støtte i Portugal vedrører, synes at være bred i sammenligning med de andre 
medlemsstater, hvilket vi har følgende forklaring på: 
1. Mellem produktionsåret 1993/94 og produktionsåret 1995/96 indsnævredes margenen 
med 6%. Dette er en normal udvikling, der må ses i direkte tilknytning til det forhold, at 
antallet af støttemodtagende producenter stiger fra år til år. 
2. Hvis tallene for produktionsåret 1996/97 lægges til disse tal, kan man forstå, at del 
samlede areal, hvortil der blev anmodet om støtte i produktionsåret 1996/97, androg 
892 923 ha, hvorved margenen kommer op på 15%. 
3. Det nationale basisareal, der udgør 1 054 000 ha, er inddelt som fastsat i forordning 
(EF) nr. 1300/96 af 5. juli 1996. På fastlandet har vi 808 300 ha ikke-kunstvandcl jord og 
235 400 ha, der kunstvandes. 
4. Selv om det samlede areal, der modtager støtte, i produktionsåret 1996/97 var endnu 
mindre end det nationale basisareal, fandt der en overskridelse sted af det kunstvandede 
areal på fastlandet, og man måtte benytte følgende fordelingssatser opdelt som folger: 
Den almindelige ordning 
Den almindelige ordning 
Den forenklede ordning Majsprodukter - 5.02% 
Producenter af kunstvandede 
afgrøder - 47,78% 
Producenter af kunstvandede 
afgrøder - 16,73% 
\tf-
5. De anvendte fordelingssatsers høje niveau viser, at der ikke er nogen risiko hverken 
for, at basisarealet ansættes for højt eller for skjulte overskridelser som anført i 
Revisionsrettens beretning. 
6. Endelig blev det nationale basisareal i produktionsåret 1996/97 reduceret til 1 040 810 
ha, eftersom 13 214 ha blev henført under den særlige reserve for lagertæthed. 
PUNKT 3.46 
Revisionsretten bemærker, at databasen og det alfanumeriske system endnu ikke var 
tilstrækkeligt udviklet i Portugal ved udgangen af 1996, hvilket umuliggør en effektiv 
administrativ kontrol såsom krydskontrol. 
Revisionsrettens bemærkning med hensyn til Portugal vedrører identificeringen af 
parceller. Som Kommissionen har anført blev ordningen i 1996 benyttet i Portugal i de 
49 vigtigste "concelhos" (distrikter) og overalt i 1997. 
13) 
Kapitel 4 - Markedsordninger - Animalske produkter 
PUNKT 4.45 
Revisionsretten bemærker, at de af IACS fastsatte frister ikke blev overholdt i Portugal 
og andre medlemsstater. 
Alle de faciliteter, der kræves af IACS, er blevet indført. Den sidste (et alfanumerisk 
system til identificering af landbrugsparceller) er for nylig blevet operationel. 
PUNKT 4.49 
Revisionsretten bemærker, at store producenter i Portugal har de krævede registre, mens 
mindre producenter stadig har vanskeligheder på dette område. 
I Portugal blev kravet om at føre kvægregistre i henhold til forordning (EØF) nr. 3887/92 
opfyldt uden noget grundlag i den nationale lovgivning indtil december 1996, da 
offentliggørelsen af lovdekret nr. 245/96 skabte et sæt af regler for dets gennemførelse. 
Det viste sig imidlertid, at den efterfølgende offentliggørelse af forordning (EF) nr. 
820/97 fjernede visse faseforskydninger i de nationale regler, som derfor må opdateres 
mens man afventer deres gennemførelse nårsomhelst. Under alle omstændigheder er dette 
register faktisk blevet indført på gårde, der allerede er organiseret som 
landbrugsvirksomheder, hvilket ikke har medført nogen problemer. Det samme kan ikke 
siges om de mindre producenter, der dominerer i visse regioner, og hvis sociokulturelle 
situation desværre sandsynligvis kraftigt vil begrænse muligheden for, at de forer 
m 
opdaterede registre i den foreskrevne form. De relevante nationale myndigheder 
bestræber sig imidlertid på at skabe betingelser, hvorunder disse vanskeligheder kan 
overvindes. 
PUNKT 4.58 
Revisionsretten bemærker, at dyr over to år er blevet talt som 0,6 storkreatur'enhed i 
stedet for 1 storkreaturenhed som fastsat i forordningen. 
Situationen var som beskrevet indtil 1996 inklusive, da fejlen blev opdaget. Den blev 
korrigeret fra posteringerne for 1997. De relevante nationale myndigheder håber at være i 
stand til snart at fremkomme med korrektionerne til de tal (for antal producenter, dyr og 
ukorrekte betalinger), der var følgen af denne fejl i beregningen af storkreaturenheder 
(standarddyr) i forbindelse med betalinger for posteringerne fra 1993 til 1996. 
PUNKT 4.74 
Revisionsretten bemærker, al kontrollen i Portugal af de to destruktionsanstalter, hvor 
der blev aflagt besøg, ikke fungerede effektivt. 
De skridt, der anses for nødvendige for at korrigere de konstaterede mangler, er blevet 
truffet i de regionale landbrugsdirektorater, hvis teknikere er ansvarlige for 
gennemførelsen af kontrollen. Kontrollen fungerer nu inden for de foreskrevne og 
anbefalede normer. 
m 
Kapitel 7 - Den Europæiske Socialfond 
PUNKT 7.17 
Revisionsretten bemærker, at overvågningsudvalgene i Portugal hovedsagelig består af 
offentligt ansatte, selv om nationale repræsentanter har meddelt Kommissionen, at de 
var villige til at øge antallet af andre deltagere fremover. 
1. Selv om arbejdsmarkedets parter ikke sædvanligvis deltager i overvågningsudvalgene 
for operationelle foranstaltninger, deltager de i overvågningsudvalgene for EU-
initiati verne ADAPT og Employment (beskæftigelse). De har også et møde med ESF's 
koordineringsudvalg hver anden måned, er medlemmer af bestyrelsen af IEFP (Instituto 
de Emprego e Formaçao Profissional - institut for beskæftigelse og erhvervsuddannelse) 
og har sæde i Det Økonomiske og Sociale Råd (CES). 
2. Det føles også, at det forhold, at visse repræsentanter for arbejdsmarkedets parter 
samtidig tilbyder uddannelseskurser og -forløb burde betyde, at de ikke kun anses for at 
deltage i udvalgene på en fuldstændig uafhængig måde. 
PUNKT 7.27 
Revisionsretten bemærker, at SMV i Portugal ikke opfylder kravet om at medfinansiere 
uddannelsesforanstaltninger finansieret af ESF. 
Dertil har vi følgende kommentarer: 
1. Finansieringen af de uddannelsesforanstaltninger, der blev gennemført fra 1994 til 
1996, var reguleret af artikel 7 i portugisisk retsakt nr. 15/94 af 6. juli 1994. Det fremgik 
af denne, at alle støttemodtagere skulle bidrage til gennemførelsen af foranstaltningerne 
til satser på fra 2,5% til 15%, afhængigt af deres størrelse og mål og typen af elever. Det 
var imidlertid fortsat muligt at stå uden for den fælles bidragsordning, hvor der var 
særlige regler om uddannelsesdelprogrammer for særlige sektorer. Vi skal imidlertid 
understrege, 
IH o 
at alle programmer, delprogrammer og foranstaltninger var resultatet af direkte 
forhandlinger mellem de nationale myndigheder og Europa-Kommissionen. I øvrigt var 
kravet i artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 2084/93 om "virksomheder, hvis ansatte (...) er i 
stand til at tage del i uddannelsesforanstaltninger" for at finansiere en del af 
omkostningerne udtrykkeligt fastsat i portugisisk retsakt nr. 15/94. 
2. Det hedder i den gældende nationale lov om dette spørgsmål (portugisisk retsakt nr. 
15/96 af 26. november 1996), i forbindelse med private bidrag, at: "Private bidrag fra de 
støtteberettigede virksomheder skal være lig med det vederlag, som de ansatte, der 
uddannes, er berettigede til, i forbindelse med ordninger, som skal gennemføres indenfor 
normal arbejdstid, kan bidraget indskrænkes beløbsmæssigt og under omstændigheder, 
som skal fastsættes i en normgivende udtalelse fra ministeren for uddannelse og 
beskæftigelse på grundlag af kriterierne for størrelsen af det pågældende organ og 
uddannelsesforanstaltningernes art. 
3. Vi har således ikke blot konstateret, at kravet om at bidrage opfyldes, men også at 
bidragene varierer alt afhængigt af hvilken virksomhed der er støttemodtager og hvordan 
uddannelsen gennemføres. 
4. Reformen af den nationale lovgivning om ESF-lbranstaltninger i Portugal, der blev 
gennemført i slutningen af 1996, har givet SMV lettere adgang til ESF på bekostning af 
større virksomheder såsom banker. 
Specielt er der iværksat et pilotuddannelsesprogram for SMV med henblik på at 
inkorporere unge kandidater i sådanne virksomheder, og det fællesskabsinitiativ for 
SMV, som allerede var påbegyndt, er der blevet sat skub i igen. 
Der er andre programmer såsom RIME - Regime de Incentives ås Microempresas 
(tilskyndelsesordning for miniselskaber), som også hjælper til at skabe arbejdspladser i 
små virksomheder. 
PUNKT 7.43 
Revisionsretten bemærker, at et antal projekter i Portugal under PEDIP-programmet, 
som var blevet godkendt på bestemte betingelser og ikke var blevet finansieret, af DAFSE 
var inkluderet i de sidste ansøgninger for 1995. 
1. Sommetider må en uddannelsesordning af nødvendighed og fordi der er en tæt 
forbindelse mellem investeringskomponenten og uddannelseskomponenten, iværksættes, 
før investeringsplanen fremsættes; de berørte organer er underkastet alle ESF-reglerne, 
men modtager ingen støtte fra hverken ESF eller Portugal, før deres planer godkendes. I 
mellemtiden pådrager de sig udgifter, som, hvis de ikke inkluderes i regnskabet for det 
pågældende år, ophører med at være støtteberettigede, og hvis de inkluderes, giver 
anledning til det spørgsmål, som Revisionsretten fremfører. 
2. Den fremgangsmåde, de nationale myndigheder har valgt, var at henføre sådanne 
udgifter under regnskaberne for det år, de vedrører. Sådan blev der gjort ved slutningen af 
1995. Ved udgangen af 1996 blev beløb vedrørende projekter, som ikke var godkendt på 
det tidspunkt, da regnskaberne blev afsluttet, fradraget årets udgifter. 
3. Denne situation blev drøftet nærmere med den person, der forvalter PEDIP-
programmet, og man konkluderede, at den nationale lov på dette område måtte ændres 
for at undgå den af Retten beskrevne procedure. 
\Uz 
BIND II - REVISIONSERKLÆRINGER 
Kapitel 20 - Analyse af udgifterne afholdt over EUGFL, Garantisektionen, og af 
udgifterne til fiskerisektoren 
PUNKT 20.4 
Revisionsretten bemærker, at Europa-Kommissionen i forbindelse med de udbetalende 
organer i Portugal ikke var i stand til at træffe en endelig beslutning om afslutning af 
regnskaberne for EUGFL, Garantisektionen indenfor den frist, der var fastsat i reglerne. 
Dertil har vi følgende bemærkninger: 
1. Den 17. februar 1997 udstedte finansinspektionen (Inspecçâo-Geral de Finanças - IGF) 
under udførelsen af sit ansvar som attesteringsorgan i henhold til lovdekret nr. 331-A/95 
af 2. december 1995 attester for årsregnskaberne for 1996 udarbejdet af de portugisiske 
udbetalende organer INGA - Instituto Nacional de Intervençâo e Garantia Agrlcola (det 
nationale institut for interventionsgaranti og støtte til landbruget) og 1FADAP - Instituto 
de Financiamento e Apoio ao Desenvolvimento da Agricultura e Pescas (institut for 
finansiering af og støtte til udvikling af landbrug og fiskeri) i forbindelse med 
foranstaltninger finansieret over EUGFL, Garantisektionen samt med rapporter om 
resultaterne af den kontrol, der var foretaget i forbindelse med udstedelse af attesterne. 
2. Europa-Kommissionen har sendt de portugisiske myndigheder to skrivelser, nr. 13 490 
og 13 519, begge af 26. marts 1997, hvori de anerkendte "kvaliteten af det arbejde, der 
udføres af IGF's revisorer, som har arbejdet med korte frister og begrænsede midler " og 
hævdede, at "attesteringen af regnskaberne blev udført tilfredsstillende og både attesten 
herfor og revisionsrapporten opfylder de særlige krav til Kommissionsdokumenter og 
kravene i forordning nr. 727/90 og forordning nr. 1663/95 ". 
Imidlertid anmodede Kommissionen i de samme skrivelser attesteringsorganet (IGF) om 
at udføre ekstra attesteringsarbejde i forbindelse med regnskaberne, herunder specielt: 
^ W -S 
- at foretage stikprøvekontrol af fremgangsmåderne, både for INGA og for IF AD AP 
(eftersom IGF's revisorer ikke havde været i stand til helt at gennemføre 
stikprøvekontrollen inden for den fastsatte frist); 
- på bestemte offentlige interventionslagre at udføre fysisk kontrol sammen med 
INGA's ansatte. 
Kommissionen anmodede også om at blive orienteret om resultaterne af dette 
ekstraarbejde senest den 30. juni. 
3. Det ekstraarbejde, som Kommissionen (GD VI) anmodede om, blev udført af IGF, 
medens kontrollen af interventionslagrene blev udført af INGA (okse og kalvekød) og 
IVV (blandet alkohol). Resultaterne blev sendt til Kommissionen den 20. og 30. juni 
1997 i de supplerende revisionsrapporter vedrørende holdsvis IF AD AP og INGA, således 
at Kommissionen kunne afslutte deres regnskaber den 31. juli 1997. 
4. Med hensyn til attesteringen af 1997-regnskaberne og på grundlag af de praktiske 
erfaringer indhøstet i 1996 var det muligt at planlægge og gennemføre hele 
attesteringsarbejdet inden for en frist, som gjorde det muligt at indlevere rapporter og 
attester til Kommissionen den 10. februar 1998. 
PUNKT 20.13 
Revisionsretten bemærker, at attesteringsorganet i Portugal har begrænset rækkevidden 
af sin revisionspåtegning i forbindelse med offentlig oplagring. 
Hertil har vi følgende kommentarer: 
1. Årsagen til, at rækkevidden af revisionspåtegningen for 1996 for offentlig oplagring 
blev begrænset er, at der ikke var udarbejdet nogen fysisk fortegnelse over 
interventionslagrene pr. 30. september 1996. 
MVH. 
2. Kommissionen anmodede i skrivelse nr. 13 490 af 26. marts 1997 finansinspektionen 
(IGF) i dens egenskab af attesteringsorgan om sammen med INGA at foretage fysisk 
kontrol af visse offentlige oplagringsanlæg. 
3. Mellem midten af maj og midten af juni 1997 blev der derfor foretaget kontrol af 
lagrene af okse- og kalvekød og blandet alkohol, de eneste interventionsprodukter i 
regnskabsåret 1996, og den 30. juni 1997 udgav finansinspektionen (IGF) endnu en 
revisionsrapport, hvori den trak forbeholdet i den oprindelige attestering tilbage med den 
begrundelse, at de forskelle, man havde konstateret mellem resultaterne af den fysiske 
kontrol og INGA's registre ikke var af afgørende betydning. Derved blev det muligt at 
bekræfte de tal, som INGA havde meddelt EUGFL for regnskabsåret 1996. 
4. Attesterne vedrørende 1997-regnskaberne, som blev indgivet til Kommissionen den 
10. februar 1998, indeholder et yderligere forbehold med hensyn til mængderne af 
interventionslagre af okse- og kalvekød (kontrollen af blandet alkohol gav ikke anledning 
til nogen form for kommentarer fra IGF's side). INGA's fremgangsmåde ved 
gennemførelsen af en ny fysisk kontrol gav anledning til kommentarer fra IGF's og 
Kommissionens side med hensyn til metoden for udvælgelse af stikprøven til kontrol. 
INGA gennemførte derfor en ny fysisk kontrol i januar 1998, der specielt medførte 
indkøb af nye kølefaciliteter, således at interventionslagrene for okse- og kalvekød kunne 
fuldstændig omorganiseres. Denne operation forventes afsluttet meget snart, og på 
baggrund af resultatet vil IGF igen kunne tage stilling til forbeholdet med hensyn til dette 
punkt. Det skal bemærkes, at konsolideringen af de eksisterende regler inden for INGA 
med hensyn til lagerkontrol vil fjerne årsagerne til, at der blev fremsat forbehold på dette 
område. 
M< 
DET FORENEDE KONGERIGE DET FORENEDE KONGERIGE 
REVISIONSRETTENS ÅRSBERETNING FOR REGNSKABSÅRET 1996 
Det Forenede Kongeriges svar på Revisionsrettens bemærkninger 
Referencerne henviser til afsnit i Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1996 
(De Europæiske Fællesskabers Tidende C 348, 40. årgang, af 18. november 1997) 
Kapitel 1: Egne indtægter 
Forsinket fastlæggelse af egne indtægter 
1.10. Retten har i samtlige medlemsstater undersøgt, om de nationale forretningsgange 
sikrer, at toldskyld bogføres i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen inden for 
den fastlagte frist. 
Revisionsretten bemærker, at toldbeløbet i Det Forenede Kongerige i tilfælde, hvor der 
er indledt straffesager, ikke fastlægges, så snart betingelserne i artikel 2 i Rådets 
forordning nr. 1552/89 er opfyldt. I mange tilfælde fastlægges toldbeløbene, for der 
indledes straffesag, men efteropkrævning kan forst finde sted, når undersøgelserne af 
sagen er afsluttet, og der er afsagt dom. 
UK kan godt forstå Revisionsrettens bekymring og er i gang med at revidere de 
administrative procedurer i kriminalsager for at sikre, at toldbelobene kan 
fastlægges, så snart betingelserne i artikel 2 i forordning 1552/89 er opfyldt. 
1.11. Revisionsretten bemærker, at det regnskabssystem, der anvendes i Det Forenede 
Kongerige til forvaltning af beløb, der indbetales kontant som sikkerhed for potent ici 
skattegæld, ikke viser indbetalinger vedrorende Fællesskabets egne indtægter særskilt. 
De nuværende systemer er i overensstemmelse med Fællesskabets toldkodeks, men 
UK er enig med Revisionsretten i, at der er behov for større gennemsigtighed. UK 
mener dog, at udgifterne til de ændringer, dette vil kræve, vil være 
uforholdsmæssigt store i forhold til resultaterne. UK afventer Kommissionens 
meddelelse om dette spørgsmål og vil med glæde svare på den. 
larilcring 
1.15. Revisionsretten bemærker, al der i Det Forenede Kongerige havde været en fejl i 
tariferingen i 17 år. De britiske myndigheder fastlagde og overdrog den for lidt betalte 
toldskyld, der dækkede en periode op til tre år for det tidspunkt, hvor man opdagede 
fejlen (december 1991). 1 den periode, hvor det var nødvendigt at undersøge forholdene 
for at fastslå og korrigere fejlen, blev der ikke fastlagt eller overdraget told. Der burde 
opkræves morarenter af det for lidt indbetalte beløb, som blev overdraget mere end tre år 
for sent. 
UK er enig i, at en ændring i UK's toldtarif i 1976 for sardiner ikke fjernede en 
tidligere underopdeling, og at nogle importører derfor blev ved med at opføre 
sardiner under en forkert toldposition, hvor importafgiften var lavere. 
tø> 
UK blev gjort opmærksom på fejlen i december 1991. Det tog en vis tid at 
undersøge problemet og fastlægge størrelsen af de beløb, der skulle have været 
indbetalt, og finde ud af, hvem der skulle have indbetalt større beløb. I mellemtiden 
blev det automatiske toldregistreringssystem ændret pr. 1. marts 1992. Den 
udestående told, som der delvis måtte foretages et skøn over, beløb sig til 2 644 300 
GBP. 
UK anmodede EF's Duty Free Arrangement Committee (DFAC) om at godkende, 
at de for lidt indbetalte beløb ikke blev opkrævet fra importørerne, men DFAC 
udtalte, at den pågældende told skulle opkræves. Da der var tale om en fejl fra 
myndighedernes side, valgte UK ikke at gå videre med opkrævningen og afskrev 
derfor de udestående beløb og overdrog de egne indtægter til Kommissionen i 
februar 1995. 
UK noterer sig, at Revisionsretten mener, at den told, der ikke blev opkrævet i den 
undersøgelsesperiode, der var nødvendig for at fastslå og korrigere fejlen, samt 
morarenterne skal betales. UK afventer Kommissionens anmodning om betaling af 
told og morarenter, inden den foretager sig mere i sagen. 
Told af reisegods 
1.17. (Vi mener, der bør henvises til 1.16.) Revisionsretten bemærker, at der ved 
fordelingen af egne indtægter hidrørende fra rejsegods i tre år blev anvendt en forkert 
procentsats i Det Forenede Kongerige. Det har bevirket, at der mellem 1993 og 1995 
blev overdraget for lidt i traditionelle egne indtægter. 
De britiske myndigheder opdagede fejlen, underrettede Kommissionen og overdrog 
et for lidt indbetalt toldbeløb på 3,1 mio. ECU (2,3 mio. GBP) i marts 1996. Den for 
meget indbetalte moms, som udgjorde et lavere beløb, blev justeret i december 
1996. UK har sendt Kommissionen de oplysninger, den skal bruge til at beregne, 
hvor meget der skal betales i renter. 
Oprettelse og indhegning af frizoner 
1.23. Revisionsretten har undersøgt, hvordan frizonerne fungerer, og den har bl.a. set på 
administrationen af Tilbury Freeport, som både er en frizone og en almindelig havn. 
Revisionsretten bemærker, at frizonen i Tilbury ikke er fysisk adskilt fra den almindelige 
havn, men fungerer, som om der var tale om en toldprocedure. Den anfører, at dette 
indebærer risici for Fællesskabets egne indlægter, fordi frizone varer fjernes og erstattes 
med tilsvarende varer, der tilføres fra områder uden for frizonen, således at den told, der 
skal betales i henhold til toldkodeksens art. 201, ikke opkræves. 
UK erkender, at frizonen i Tilbury ligesom andre frizoner ikke fungerer på en 
måde, som fuldt ud stemmer overens med EF-toldkodcksen. De britiske toldere er 
blevet gjort bekendt med de bemærkninger, Revisionsretten fremsætter i sin 
årsberetning, for at understrege, at der er behov for 100% effektiv kontrol. 
UK forstår, at henvisningen til den ukorrekte fjernelse af varer fra frizonen og 
erstatningen af varer med tilsvarende varer, når fejlen opdages, afspejler 
kommentarer, som operatøren af Tilbury Free Zone fremsatte, da frizonen blev 
oprettet i 1991. Det er nu for sent at kræve betaling af den told, som var skyldig 
dengang, men den, ukorrekte fjernelse af varer har ikke været et problem siden da. 
m 
Toldfolkene i Tilbury foretager hyppigt uanmeldte besøg og følger udvalgte 
frizonevarer fra start til slut for at sikre, at de behandles korrekt. 
UK hilser Kommissionens undersøgelse af frizoner i Fællesskabet og dens 
beslutning om at fremsætte forslag om en modernisering af lovgivningen 
velkommen. Disse ændringer forventes at træde i kraft fra den 1. januar 1999, og 
den form for toldprocedure, der anvendes i Tilbury, stemmer overens med den nye 
lovgivning. UK har derfor ikke til hensigt at ændre sine procedurer for at tilpasse 
dem til den nuværende lovgivning, som forventes at være forældet i begyndelsen af 
næste år. 
Utilstrækkeligt regnskabsmæssigt tilsyn med fastlagte og efteropkrævede beløb 
1.111. Revisionsretten bemærker, at de britiske myndigheder udsæt ter-
tvangsfuldbyrdelsen og undlader at kræve sikkerhedsstillelse i forbindelse med 
meddelelser om efteropkrævning, så længe klagerne behandles af toldmyndighederne. 
I den undersøgte periode skulle de omhandlede beløb, når importørerne havde 
indgivet klager til Told- og Skattevæsenet, indbetales, eller der skulle stilles 
sikkerhed for dem, eller de skulle være omfattet af ubillighedsbestenimclser, før 
sagen kunne forelægges for retten. Disse krav gjaldt dog ikke for det indledende 
stadium af en klagesag, fordi Toldvæsenet kan ændre en beslutning på klagestadiet 
og beslutte, at der ikke er grundlag for at tvangsinddrive et toldbeløb. 
Politikken i UK er nu blevet ændret, og i alle klagesager skal der stilles sikkerhed 
på alle stadier, undtagen når en formel ansøgning om anerkendelse af ubillighed er 
blevet godkendt. 
Kapitel 3: Markedsordninger - vegetabilske produkter 
Arealstøtte for markafgrøder 
Basisarealer og behandling af overskridelser 
3.19. Revisionsretten anfører, at basisarealerne (det gennemsnitlige areal i hver 
medlemsstat med bestemte afgrøder i perioden 1989-1991) skal sikre, at udgifterne 
stabiliseres. Revisionsretten bemærker, at der i visse medlemsstater, herunder Det 
Forenede Kongerige, findes flere forskellige databaser. Ved beregningen af 
overskridelserne udveksler de regionale administrationer data manuelt, hvilkel øger 
risikoen for fejl, fordi der ikke foretages samlet kontrol på nationalt niveau. 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkning. Anvendelsen af mere end én database 
afspejler de forskellige udbetalingssystemer i England, Skotland, Wales og 
Nordirland. UK sørger for, at alle opgørelser, der indsendes til Kommissionen, er 
kontrolleret nøje og er fuldstændige. 
Statistikkernes pålidelighed 
&9 
3.29 Revisionsretten bemærker, at de vedvarende overskridelser i nogle basisområder i 
medlemsstaterne, herunder Det Forenede Kongerige, kan skyldes, at dyrkningsarealerne 
er ansat for højt, eller at der er sket ændringer. 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkninger, men mener, at det kun er én mulig 
forklaring på overskridelserne. Som Revisionsretten også bemærker, kan 
konsekvente overskridelser være tegn på, at de oprindelige skøn over basisarealerne 
var for høje, hvilket ville have større indvirkning på budgettet. Revisionsretten 
bemærker også, at UK var et af kun fire lande, der var i stand til at opfylde kravene 
i Rådets forordning nr. 837/90 om tilstrækkeligt præcise statistikker inden for den 
fastsætte frist. 
Databaser 
3.39 Revisionsretten bemærker, at et antal medlemsstater (herunder UK, som hat-
oprettet 4 regionale databaser) har oprettet decentraliserede databaser, men at de skal 
være indbyrdes kompatible. 
Som anført ovenfor er databaserne i de fire britiske landbrugsadministrationer ikke 
direkte forbundet med hinanden, men der er indført manuelle procedurer, som gør 
det muligt at udveksle oplysninger om arealer, der hører ind under en anden 
administration. Dette sikrer, at krav vedrørende arealer, der hører ind under mere 
end én administration, kontrolleres grundigt, og at de korrekte udbetalinger 
foretages. 
Det integrerede kontrolsystem: Udvælgelse af producenter til kontrol 
3.57 Revisionsretten bemærker, at den risikoanalysemodel, der anvendes i Det Forenede 
Kongerige til udvælgelse af stikprøver til kontrol på stedet, ikke er dækkende nok til at 
sikre, at der bliver foretaget kontrol af meget store bedrifter i forhold til deres vægt i 
arealstøttesystemet. 
UK noterer sig Revisionsrettens forslag om, at der bør indføres et mere dækkende 
risikovurderingssystem i UK for at sikre, at flere store bedrifter kontrolleres. Der 
vil i 1998 blive indført en ny metode, som tager hensyn til Kommissionens holdning 
og skulle løse problemet. 
Konklusion 
3.73 Revisionsretten bemærker, at retningslinjerne i forordningerne ikke er så præeise, 
at overskridelserne kan beregnes konsekvent, og at der ikke på grundlag af 
medlemsstaternes dokumentation kan foretages en effektiv kontrol af beregningerne, 
hvilket kan medføre for høje udbetalinger. 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkninger, men er overbevist om, al 
Kommissionens gennemførelsesforordninger overholdes som beskrevet i svarene på 
3.19 og 3.29 ovenfor. 
Hvad angår de specielle punkter, som Revisionsretten fremhæver, blev det skotske 
basisareal ikke ansat for højt i første omgang og derfor forhøjet generelt; derimod 
blev opdelingen på ugunstigt stillede områder og andre områder tilpasset, så den 
kom til at afspejle den faktiske situation. Kommissionen godkendte denne 
tilpasning. 
%ø 
UK er enig i, at det sammen med Spanien og Tyskland brugte foreløbige tal, der var 
disponible den 15. september, ved beregningen overskridelserne af basisarealerne, 
men mener, at dette tager hensyn til nødvendigheden af, at producenterne 
underrettes rettidigt om en eventuel forpligtelse til ekstraordinær udtagning ved 
efterårssåningen. UK forstår på Kommissionens svar, at den er enig i denne metode. 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkning om, at der, fordi UK udelukkende har 
anvendt tallene for jordudtagning med omdrift, hvilket er de laveste tal, er sket en 
undervurdering af overskridelsen af basisarealet for majs. UK mener, at dette 
rigeligt er blevet opvejet af, at tallene var for lave for andre afgrøder. Desuden vil 
problemet ikke gentage sig, da der nu kun er én sats for jordudtagning. 
UK noterer sig også Revisionsrettens bemærkninger om den afrundingsmctode, 
som UK brugte ved beregningen af den procentvise overskridelse, som førte til 
lavere sanktioner. UK er enig i Kommissionens svar om, at den anvendte metode er 
korrekt, da sanktionerne ellers ville blive forhøjet ubehørigt. 
UK er enig i Revisionsrettens bemærkning om, at den ukorrekte anvendelse af 
forordningerne i 1994 gik ud over landmændene. De pågældende har nu fået 
udbetalt den ekstra støtte, de har krav på, med renter. 
Revisionsrettens bemærkninger om gennemførelsesforordningen er behandlet i 
Kommissionen svar på dette punkt. 
3.77 Revisionsretten konkluderer udfra konstateringerne i afsnit 3.50 til 3.63. at nogle 
medlemsstater ikke overholder reglerne for traditionel markinspektion. 
Som anført i svaret på 3.51 indfører UK til næste år en mere dækkende 
risikoanalysemetode i samråd med Kommissionen. 
Kapitel 4: Markedsordninger - Animalske produkter, præmieordningerne for 
oksekød og udvalgte BSE-relaterede foranstaltninger 
Forvaltning og kontrol af præmier 
4.45 Fristerne for oprettelse af edb-systemer for identifikation og registrering af dyrene 
under det integrerede system for forvaltning og kontrol er ikke overholdt i de besøgte 
medlemsstater. 
UK beklager, at fristerne ikke er overholdt, men er enig i kommissionens svar, 
hvori det forklares, at indførelsen af det integrerede system for forvaltning og 
kontrol krævede en stor teknisk og administrativ indsats. UK gjorde alt, hvad der 
var muligt, for at overholde fristerne, og der er gjort store fremskridt på mange 
områder. 
Identifikation og registrering af dyr 
4.49 Revisionsretten bemærker, at de store bedrifter i UK i mange tilfælde har de 
obligatoriske bedriftsregistre, mens mindre producenter stadig har problemer med af 
fore fyldestgørende registre. 
TI 
UK er enig i, at de mindre landmænd har problemer. UK mener, at mange af disse 
problemer skyldes, at kravene i den nugældende lovgivning er meget indviklede, og 
ønsker, at en forenkling af lovgivningen bliver prioriteret højt ved en reform af den 
fælles landbrugspolitik. 
4.55 Revisionsretten bemærker, at mindst 10 % af alle ansøgninger om husdyrstøtte, 
udvalgt på grundlag af en risikoanalyse, skal underkastes stikprøvekontrol, men den har 
konstateret, at nogle medlemsstater, herunder Det Forenede Kongerige, i forbindelse 
med ansøgninger om ammekopræmien kun foretager stikprøvekontrol af dyrene på 
bedriften på grundlag af enten besætningens størrelse eller det antal dyr, der er ansøgt 
om støtte for. 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkning, men er enig i Kommissionens svar 
om, at stikprøvekontrol på dette grundlag er acceptabel. 
Tillægsbetalinger 
4.69 Revisionsretten bemærker, at der blev udbetalt støtte for kvæg under Beef 
Marketing Payment Scheme for en række dyr, som var over 30 måneder gamle og derfor 
var udelukket fra ordningen. 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkning, men mener, at det var lovligt at 
udbetale støtte under Beef Marketing Payment Scheme (BMPS) for dyr, der var 
over 30 måneder gamle. I BMPS fastsættes der ingen øvre aldersgrænse, men det 
kræves, at dyrene er blevet slagtet til konsum. De pågældende dyr opfyldte alle 
tandprøven (hvorved alle dyr med mere end to blivende fortænder udelukkes), 
hvilket i henhold til forordningerne om kontrol med fersk oksekød (nr. 2) afgør, om 
dyr må bruges til konsum. Kommissionen mener, som det fremgår af dens svar, at 
denne metode er lovlig. 
Geniværksættelse af kalveforarbeidningspræmien 
4.74 Kommissionen bemærker, at det i et slagteri, den besøgte i UK, ikke blev 
kontrolleret, at det okselød, der forlod slagteriet, også ankom til destruktionsanstalten. 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkning. UK mener, at opskæring og farvning 
af dyrekroppene effektivt denaturerer de kalve, der behandles under 
kalveforarbejdningsstøtteordningen. Der intet, der tyder på, at sådant kød nogen 
sinde er blevet solgt til konsum. 
Da både Revisionsretten og EUGFL's revisorer imidlertid til stadighed giver 
udtryk for bekymring, kræver de britiske myndigheder nu, at kalvckroppcnc skal 
forblive intakte for at undgå risikoen for ulovlig brug af indmaden. 
Der foretages også forsøg med et denatureringsstof, som vil gøre kalvekødet 
uspiseligt for mennesker, og det undersøges, om farven kan behandles med 
kemikalier, så den gennemtrænger kødet. Disse ændringer burde være nok til at 
fjerne frygten for en mulig ulovlig brug af materialet mellem slagterierne og 
destruktionsanstalterne. 
\% 
Kapitel 5: Visse proceduremæssige aspekter ved eksportrestitutioner for oksekød 
5.75 Revisionsretten anfører, hvad Kommissionen bør gøre i lyset af de forskellige 
tilfælde af svig, som de britiske og spanske myndigheder har opdaget. 
UK er glad for at kunne samarbejde så meget som muligt med Kommissionen og de 
øvrige medlemsstater om at opdage og retsforfølge bedrageri mod Fællesskabets 
budget. Der er på nuværende tidspunkt ikke noget, der tyder på, at en britisk 
eksportør deltog i omledning af oksekødseksport, der var beregnet for Afrika, til De 
Kanariske Øer. Undersøgelserne fortsætter. 
5.35 Revisionsretten bemærker, at den mangelfulde kontrol har medført, al der 
uberettiget er udbetalt eksportrestitutioner, og den nævner en række eksempler, hvoraf 
5.35 drejer sig om en fransk virksomhed, som solgte et parti oksekød, som var blevet 
afvist af Egypten, til en britisk virksomhed, som sendte det til Sydafrika. 
Selv om en britisk virksomhed var involveret, foregik handlingerne uden for UK's 
område. UK vil gerne yde den hjælp, der måtte være nødvendig, for at man kan 
komme videre med sagen. 
Kapitel 6: Den Europæiske Fond for Regionaludvikling 
Pålideligheden af anmodningerne om udbetaling af restbeløb 
6.25 Revisionsretten bemærker, at den endelige anmodning vedrorende et mål 2-
projekt i East Midlands i 1990-91 oversteg de støtteberettigede udgifter. 
UK er enig i, at de støtteberettigede udgifter, der er specificeret i den endelige 
udgiftsanmeldelse, var højere end det tal, som senere blev fastlagt ved en revision af 
de endelige anmodninger. Det skyldes de procedurer, der blev anvendt på det 
pågældende tidspunkt, og som betød, at det var tilladt at indsende endelige 
anmodninger efter den endelige udgiftsanmeldelse. 
Denne procedure medførte ikke i sig selv, at der blev foretaget for store 
udbetalinger til de endelige støttemodtagere. UK erkender, at der i ét tilfælde var et 
lille element af lønomkostninger (ca. 3 % af de samlede udgifter til projektet og til 
en EFRU-støttesats på 25 %, således at de involverede støtteudgifter udgjorde ca. 
0,8 % af de samlede udgifter), som blev godkendt som støtteberettiget, selv om 
revisoren ikke kunne finde dokumentation herfor. 
For de nuværende programmer er betingelserne i brevet med tilbuddet mere 
specifikke med hensyn til afslutningen af programmet, og det indeholder bl.a. 
instruktioner om, hvornår den endelige anmodning skal revideres og indsendes, 
hvis man ikke vil miste retten til støtte. Der vil blive udsendt påmindclsesbrevc. 
6.26 Revisionsretten bemærker, al dens revision af en stikprøve på syv projekter under 
et OP viste, at de endelige angivne udgifter skulle reduceres med 2,4 %. 
UK er enig i, at de støtteberettigede udgifter, der var angivet i den endelige 
udgiftsanmeldelse, var højere end det tal, der senere blev fastlagt ved revisionen af 
de endelige anmodninger. Det skyldles de procedurer, der blev anvendt på 
tfS 
daværende tidspunkt, som betød, at det var tilladt at indsende de endelige 
anmodninger efter den endelige udgiftsanmeldelse. 
Det pågældende Government Office korresponderer med Kommissionen for at 
fastlægge de korrekte støtteberettigede udgifter for programmet og afgøre, om der 
skal ske en tilbagebetaling til Kommissionen. UK vil om nødvendigt foretage en 
tilbagebetaling. 
Hensyntagen til forhold, der kan indvirke på afslutningen 
6.33 Revisionsretten bemærker, at der i den endelige udgiftsanmeldelse ikke var taget 
hensyn til salget af et projekt, der havde modtaget støtte fra EFRU. 
Det pågældende Government Office medtog ikke salget i den endelige 
udgiftsanmeldelse, fordi sponsoren for projektet først den 22. juli 1995 informerede 
det om, at der var planer om et salg, og den endelige udgiftsanmeldelse var indsendt 
den 29. juni 1995. UK er overbevist om, at det pågældende Government Office 
gjorde, hvad der var nødvendigt, ved at informere Kommissionen om det planlagte 
salg af det aktiv, der havde modtaget støtte fra EFRU, samme uge som sponsorerne 
informerede det om salget. Kommissionen meddelte, at beløbet ville blive 
modregnet i den endelige betaling til projektet, men dette skete ikke. Som 
Kommissionen anfører i sit svar, skyldtes dette en misforståelse, som er ved at blive 
rettet. 
Kvaliteten af de endelige rapporter 
6.37 Revisionsretten bemærker, at indholdet i de endelige rapporter ikke altid opfylder 
de fastsatte krav, og at Kommissionen er så længe om at godkende rapporterne, at der 
opstår unødvendige forsinkelser, bl.a. i forbindelse med en række projekter i East 
Midlands. 
UK kan godt forstå Revisionsrettens bekymring, men det skal bemærkes, at 
afslutningen af programmerne ofte er koncentreret i en kort periode hen mod 
slutningen af den tilladte periode på seks måneder - hvor de fleste reviderede 
endelige udgiftsanmeldelser modtages. Det er ikke overraskende, at der opstår 
nogle afvigelser, og at der kræves yderligere forklaringer. 
Det pågældende Government Office indsendte den endelige udgiftsanmeldelse 
inden for fristen på seks måneder og fremsendte forklaringer om dette og andre 
aspekter i den endelige rapport, hvilket tilfredsstillede Europa-Kommissionen. 
UK noterer sig også, at det i Kommissionens svar anføres, at der er sket en 
væsentlig forbedring af situationen, idet regionerne i stigende grad følger den 
rapportmodel, der er udarbejdet for dem. 
Evaluering af de virksomhedsfremmende foranstaltningers effekt på regionaludviklingen 
6.95 Revisionsretten bemærker, at de tal for antallet at støttede virksomheder, der blev 
anvendt under programmeringen i Merseyside, ikke stemmer overens med antallet af 
SMV. 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkning, men er enig i kommissionens svar 
om, at der er opstået en misforståelse, fordi der findes to forskellige indikatorer, og 
*1 
at den endelige rapport, som Kommissionen godkendte i maj 1996, indeholder den 
korrekte reference. 
Kapitel 7: Den Europæiske Socialfond 
Revision af særlige aspekter 
Partnerskabet 
7.17 Revisionsretten bemærker, at der ikke er egentlige arbejdsgiver- eller 
lønmodtagerrepræsentanter i de britiske overvågningsudvalg. 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkning. Tidligere på året meddelte 
regeringen, at det var de enkelte overvågningsudvalg, der måtte fremme 
arbejdsgiver- og lønmodtagerdeltagelsc på de måder, de mente var mest 
hensigtsmæssige. Confederation of British Industry og Trades Union Congress har 
nu udnævnt repræsentanter til de nationale overvågningsudvalg. 
Den private sektor, mål 4 og Adapt 
7.21 Revisionsretten bemærker, at UK har besluttet at anvende andre mål end mål 4 for 
erhvervsuddannelsesforanstaltninger. 
UK og Kommissionen er ved at nå til enighed om en mål 4-plan, som omfatter 
England, Skotland og Wales, og den forventes at blive formelt godkendt i den 
nærmeste fremtid. 
Kapitel 8: Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
Udviklingssektionen (EUGFL, Udviklingssektionen) 
Revision af udgifter påløbet i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 866/90 
De støtteberettigede virksomheders levedygtighed 
8.13 Revisionsretten bemærker, at de skriftlige rapporter i henhold til Rådets forordning 
nr. 866/90 ikke er detaljerede nok til, at der kan foretages en fyldestgørende vurdering 
af, om ansøgerne er levedygtige. 
UK er enig i, at det er vigtigt at vurdere, om de støtteberettigede virksomheder 
generelt er levedygtige, inden støtten godkendes. UK foretager rent faktisk 
detaljerede undersøgelser og udarbejder detaljerede evalueringsrapporter. UK 
indrømmer dog, at disse rapporter i nogle tilfælde i Wales ikke er kommet med i 
sagsdossieret. Dette er nu blevet bragt i orden. 
Overvågnings- og kontrolforanstaltninger 
isr 
8.21 Revisionsretten bemærker, at der, selv om der foreligger tilstrækkelig 
dokumentation for inspektionsbesøg, normalt kun foretages én fysisk kontrol pr. projekt, 
selv i tilfælde, hvor projekterne gennemføres over en lang periode. 
UK noterer sig Revisionsrettens bekymring og kan bekræfte, at der nu træffes 
foranstaltninger til at sikre et højere kontrolniveau. Specielt bekræfter Department 
of Agriculture for Northern Ireland, at alle projekterne inspiceres af tekniske 
rådgivere, når de endelige udgiftsanmeldelser indsendes, og at alle større projekter 
underkastes kontrol undervejs, mens Welsh Office for nylig har indført procedurer, 
som skal sikre, at projekterne inspiceres mindst to gange, bl.a. efter udbetalingen. 
Fradrag af ikke-støtteberettigede udgifter 
8.28 Revisionsretten nævner to tilfælde, hvor der var tale om ikke-støtteberettigede 
udgifter, nemlig maskinreservedele og lønnen til en ingeniør. 
Som Revisionsretten bemærker i sin beretning, er der nu indfort procedurer, der 
skal sikre, at ikke-støtteberettigede udgifter ikke kan komme i betragtning. 
Støtte til investeringer i landbrugsbedrifter 
8.40 Revisionsretten bemærker, at tredjemand ikke i hvert enkelt tilfælde kontrollerer den 
nødvendige arbejdsindsats, idet der kun foretages rimelighedskontrol, og den foreslår, at 
man sammenholder med antallet af dyr omfattet af andre former for støtte. 
Revisionsretten bemærker endvidere, at støtten i en række tilfælde er udbetalt til 
modtagerne med store forsinkelser. 
UK er enig i, at det er vigtigt, at støtten udbetales hurtigt til modtagerne, og vil 
undersøge situationen i Wales, hvor inspektionen blev foretaget. I England var der 
kun 3 % af udbetalingerne, der ikke blev foretaget inden for den nationale frist på 3 
måneder efter modtagelsen af anmeldelsen. 
UK kræver, at støtteansøgerne afgiver en erklæring om dyrehold og afgrøder. Disse 
oplysninger bruges sammen med standardarbejdsfaktorer til at vurdere 
arbejdsindsatsen (MAE). Anmodninger over et vist beløb vil automatisk blive 
udvalgt til inspektion, og der er desuden indbygget et stikprøveelement i 
inspektionsprocedurerne. Hvert år kontrolleres et antal regnskaber for 
udviklingsplaner. UK mener, at dette system er tilstrækkeligt sikkert, når det 
sammenholdes med andre kontrolprocedurer. UK vil dog overveje Revisionsrettens 
bemærkning, da det meget vel kan være muligt at foretage mere vm\ én inspektion 
på samme bedrift, alt efter hvor store beløb anmeldelserne drejer sig om. 
Revisionsresultater 
8.66 og 8.67 Revisionsretten bemærker, at interessen for de foranstaltninger, der kunne 
tilbydes, i de første år af de første to programmeringsperioder var mindre end forventet. 
Støtteberettigelseskriterierne blev derfor slækket for at tilskynde til større deltagelse, men 
programmet blev stadig ikke udnyttet fuldt ud. UK gik i det sidste år med til, at de 
finansielle midler til OP blev nedsat i to omgange. Senere betød strømmen af 
ansøgninger, der var indsendt i sidste øjeblik, at de disponible midler under dette OP 
ikke var tilstrækkelige, og Kommissionen gik med til, at der blev opført et beløb på 23,5 
mio. ECU for den nye programmeringsperiode. 
15^ 
UK har noteret sig Revisionsrettens bemærkninger og samarbejder med 
Kommissionen om at forbedre forudsigelsen af udgifterne. 
Kapitel 9: Den fælles fiskeri- og havpolitik 
Det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (TIUF) 
9.14 Revisionsretten bemærker, at iværksættelsen af initiativet var forbundet med 
problemer, fordi det blev finansieret over flere fonde, og at en række medlemsstater, 
herunder Det Forenede Kongerige, i december 1996 endnu ikke var i stand til al 
indsende attesterede opgørelser over støtteberettigede udgifter, hvilket viser, at initiativet 
gennemføres i et langsomt tempo. 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkninger og er enig i, at ordningen må 
forenkles yderligere, så den bliver mere effektiv. 
Fællesskabets fortegnelse over fiskerfartøjer 
9.31 Revisionsretten bemærker, at fortegnelsen over fiskerfartøjer stadig er 
ufuldstændigt i mange henseender. 1 UK var 404 fartøjer eller 5 % af den samlede flåde 
ikke klassificeret i segmenter i september 1996. 
UK er ligesom Revisionsretten bekymret over nøjagtigheden af de oplysninger om 
flåden, som Kommissionen råder over, og er enig i konklusionen om, at der el­
behov for yderligere forbedringer. 
Som Kommissionen anfører i sit svar, skyldes det store antal uklassificerede 
fartøjer i UK tilsyneladende et kommunikationsproblem over for Kommissionen, da 
der ikke mangler nogen segmentkoder i den nationale fortegnelse. UK vil med 
gælde efterkomme anmodninger fra Kommissionen om yderligere oplysninger. 
Fiskerflådens tonnage 
9.35 Revisionsretten bemærker, at tallet for den samlede tonnage for Fællesskabets 
fiskerflåde ikke er pålideligt, fordi der anvendes uensartede måleenheder. Der henvises 
ikke til specifikke medlemsstater. 
UK er ligesom Revisionsretten bekymret over nøjagtigheden af den angivne tonnage 
for Fællesskabets fiskerflåde og er enig i, at der bør indføres en konsekvent og 
pålidelig beregningsmetode for tonnagen. 
Opfølgning af særberetning om omstrukturering af fiskerflådernes kapaciteter 
Overensstemmelse med programmålene 
Revisionsretten bemærker, at de operationelle programmer for støtte til endeligt ophor 
med fiskeri ikke omfatter slotte til bygningsprojekter i visse lande, herunder Det 
Forenede Kongerige, som ifølge Kommissionens rapport om gennemførelsen af de 
flerårige udviklingsprogrammer for fiskerflåderne (FUP) ikke overholder målene for 
FUP. ' 
n 
UK er enig med Revisionsretten og kan bekræfte, at det er vanskeligt at opfylde 
Kommissionens krav med hensyn til de flerårige udviklingsprogrammer for 
fiskerflåderne. 
Kapitel 20: Analyse af udgifterne afholdt over EUGFL, Garantisektionen, og af 
udgifterne til fiskerisektoren 
Godkendelse af udbetalende organer og attestering af regnskaberne 
20.4 Revisionsretten bemærker, at UK ikke havde indsendt attesterede regnskaber, da 
den i forordningen fastsatte frist udløb. 
UK erkender, at de britiske attesterede regnskaber blev indsendt for sent. Som 
Kommissionen anfører i sit svar, var der en række medlemsstater, som havde 
problemer i det første år med den nye påtegningsprocedure. I UK skyldtes 
problemerne hovedsagelig indførelsen af et nyt regnskabssystem. Som anført i 
beretningen skulle afstemningsproblemerne være løst i EUGFL-året 1998. 
20.7 Revisionsretten bemærker, at de udbetalende organer i Det Forenede Kongerige 
indsendte de endelige regnskaber til det attesterende organ for sent; at der var 
problemer med at afstemme registreringerne i de operationelle systemer med 
regnskaberne; at nogle af regnskaberne ikke blev afstemt med regnskaberne for det 
forbindelsesorgan, som skal indsende de månedlige udgiftsanmeldelser til 
Kommissionen; og at udgiftsanmeldelserne fortsat blev udarbejdet på grundlag af 
forskud til de udbetalende organer, og ikke på grundlag af de udbetalende organers 
faktiske udbetalinger til støttemodtagerne. 
Problemerne skyldtes hovedsagelig indførelsen af et nyt regnskabssystem. 
Regnskaberne for alle de britiske udbetalende organer blev dog afsluttet i juli. 
Ingen af de påpegede problemer var tilstrækkeligt alvorlige til at begrunde, at 
regnskaberne ikke kunne afsluttes. Fire af de syv udbetalende organer fik ingen 
forbehold til deres regnskaber, mens andre blot fik mindre forbehold. 
UK er derimod ikke enig i, at de månedlige erklæringer var baseret på forskud til 
de britiske udbetalende organer i stedet for disses faktiske udbetalinger til 
støttemodtagerne. De er baseret på de udbetalende organers faktiske behov i 
forbindelse med udbetalingerne. 
Det anerkendes, at der er problemer med opkrævningen, når de udbetalende 
organers opkrævning og betalingen til Kommission ikke finder sted samtidig. Fra 
oktober 1997 vil de månedlige erklæringer fra de udbetalende organer komme til at 
omfatte både de faktiske udgifter og indtægter. 
Som anført i beretningen ventes afstemningsproblemerne løst i EUGFL-året 1998. 
Områder, hvor Retten kun har opnået begrænset sikkerhed 
20.13(a) Revisionsretlen bemærker, at den foreliggende dokumentation på visse områder 
ikke var tilstrækkeligt fyldestgørende til, at den kunne få sikkerhed for, at 
fællesskabsmidlerne var anvendt korrekt, feks. på grund af at den fysiske kontrol af 
lagerbeholdninger på de offentlige lagre i Det Forenede Kongerige ikke var tilstrækkelig 
effektiv. 
/)*? 
UK noterer sig Revisionsrettens bemærkning. De britiske myndigheder har kunnet 
påvise, at de procedurer, der på daværende tidspunkt blev anvendt i UK, havde 
Kommissionens skriftlige godkendelse, og at UK havde et effektivt 
lageropgørelsessystem. 
Forordning (EØF) 618/90 er nu blevet trukket tilbage og er erstattet af forordning 
2148/96. På grund af disse ændringer har UK revideret sine procedurer for at sikre, 
at kravene i den nye forordning overholdes fuldt ud. 
1*3 
SVERIGE 
Som følge af Rådets beslutning om at anmode medlemsstaterne om at gøre rede for de 
foranstaltninger, som de har truffet til opfølgning af Revisionsrettens bemærkninger, 
fremsender jeg hermed vort svar på de bemærkninger, som direkte berører Sverige. 
Ligeledes sendes kopi til Revisionsrettens formand. 
Det glæder mig, at Kommissionen gennemfører en seriøs opfølgning af Revisionsrettens 
bemærkninger. Da størstedelen af EU-budgettet forvaltes af medlemsstaterne, er deres 
redegørelse for, hvilke foranstaltninger, som de har truffet, en vigtig del af 
opfølgningsprocessen. 
Jeg vil i denne forbindelse endnu engang understrege, at Sverige stærkt støtter Kommis­
sionen i dens bestræbelser på at forbedre budgetgennemførelsen og finanskontrollen, 
herunder det arbejde, som udføres inden for rammerne af SEM 2000. Endelig er det efter 
min opfattelse af afgørende betydning, at de fremskridt, som nu opnås, konsolideres og 
tilpasses. 
Kommissionen vil senere på måneden fremsætte forslag til bl. a. en ny 
strukturforordning, der skal gælde for den kommende periode. Det er vigtigt, at do 
erfaringer, som år efter år er indvundet på strukturområdet, og som er kommet til udtryk i 
rettens beretninger, tages til efterretning og afspejles i forslagene. 
Med venlig hilsen 
Erik Åsbrink 
(«f-t 
Revisionsrettens Årsberetning for 1996 
Sveriges redegørelse for foranstaltninger truffet som følge af Revisionsrettens 
bemærkninger 
Nummereringen henviser til beretningens (offentliggjort i EFT 97/C348/01 
Bind I - Årsberetning for regnskabsåret 1996 
Kapitel 6 - Den Europæiske Fond for Regionaludvikling 
Punkt 6.7 - 6.8 
Der er fremsat bemærkninger vedrørende fordrejning af gennemførelsen af mål 6. Det 
skal understreges, at Revisionsrettens bemærkninger ikke indholder oplysninger om fejl. 
Retten konstaterer bl. a., at der pr. 31. december 1996 ikke var kommet ansøgninger om 
udbetalinger fra Regionalfonden, og at den første udbetaling til en endelig modtager først 
fandt sted i juli 1996. 
Derefter er både 2. forskud for 1995 og 1. og 2. forskud for 1996 blevet udbetalt. Det 
samlede udbetalte beløb fra regionalfonden for mål 6 andrager i øjeblikket 35 827 mio. 
ECU. Pr. oktober 1997 var der for mål 6 truffet beslutning om 48% af den samlede 
beløbsramme for 1995-1999, og i december samme år var 19% af denne beløbsramme 
udbetalt. Dette viser, at Revisionsrettens bemærkninger skyldtes, al programmet 
begyndte sent, og at der generelt måtte en indkøringsperiode til for at programmet kunne 
fungere efter planen. 
Kapitel 7 - Den Europæiske Socialfond 
Punkt 7.26 
Revisionsretten noterer, at personale i den offentlige sektor (hospitaler) lår efter­
uddannelse inden for rammerne afmål 4. Kommissionen anmodes om at gore klart, om 
sådanne udgifter er støtteberettigede. 
Sverige har en undtagelse for den offentlige sektor (pleje og omsorg). Kommissionens 
beskrivelse af baggrunden for Sveriges undtagelse er i overensstemmelse med de svenske 
myndigheders opfattelse. De fremhævede i forhandlingerne med Kommissionen 
vedrørende mål 4 netop parallelitetsaspektet og det forhold, at del offentlige udsættes for 
konkurrence udefra. Det fremhævedes specielt, at offentligt ansatte i Sverige kan 
afskediges. 
(£a. 
Bind II - Revisionserklæring 
Kapitel 20 - analyse af udgifterne til EUGFL. Garantisektionen og fiskeri 
Punkt 20.13 
Ordningen for refusion af lageromkostninger for sukker indebærer, at virksomheden 
månedligt modtager en refusion for de mængder, som oplagres i lagerlokaler og siloer. 
Ifølge artikel 16 i forordning (EØF) nr. 1998/78 medfører forskelle en justering af 
refusionen. Ca. hvert tredje år tømmes og rengøres siloerne, og på det tidspunkt opdages 
de eventuelle forskelle mellem de faktiske lagre og de lagre, som er angivet med henblik 
på refusion af lageromkostninger. Disse forskelle blev reguleret i virksomhederne 
lagersaldoer pr. 30 september hvert år, men ikke meddelt udbetalingsmyndigheden, og 
der blev derfor ikke truffet foranstaltninger fra virksomhedens side. 
De forskelle, som opstod i regnskabsåret 1997/98, er blevet meddelt udbetalings-
myndigheden, og virksomheden fik i januar 1998 udbetalt 146 720 kr. 
Efter ønske fra udbetalingsmyndigheden er der ligeledes indsendt oplysninger om 
forskellene for regnskabsårene 1994/95 og 1995/96. Myndigheden har beregnet, at 
virksomheden for regnskabsåret 1994/95 har modtaget refusion for en for stor mængde, 
hvilket medfører, at den skal tilbagebetale 165 834 kr. Myndigheden har beregnet, at 
virksomheden skal have udbetalt 7 708 kr. for regnskabsåret 1995/96. Reguleringen af 
forskellene for 1994/95 og 1995/96 finder sted i marts 1998. 
Det indgår efterhånden i de pågældende myndigheders rutiner at overvåge, at 
virksomheden indsender oplysninger om eventuelle forskelle. Der er i forbindelse med 
den pågældende kontrol indført en risikoinddeling for samtlige lagre. Hvert lager-
kontrolleres årligt to gange, og hver enkelt lagertransaktion kontrolleres for samtlige 
lagre. 
\f$ 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 679 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 17 01 09 
Katalognummer : CB-CO-98-687-DA-C 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg