BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Den russiske angrebskrig mod Ukraine har medført en række uventede udfordringer for Den Europæiske Union, lige nu hvor Unionen og dens medlemsstater er kommet i gang med genopretningen af vores økonomier og samfund efter covid-19-pandemien.

Siden Ruslands uprovokerede invasion af Ukraine den 24. februar 2022 har Unionen modtaget over 6,2 mio. ukrainske statsborgere, der er flygtet fra den russiske aggression. EU har reageret hurtigt for at hjælpe medlemsstaterne og regionerne med at håndtere denne tilstrømning af mennesker ved at mobilisere alle tilgængelige midler. Med det stigende antal ankomne personer står det imidlertid klart, at yderligere foranstaltninger er påkrævet. Det Europæiske Råd opfordrede på sit ekstraordinære møde i maj 2022 Kommissionen til at "fremlægge nye initiativer … inden for den flerårige finansielle ramme" for at støtte indsatsen for at yde beskyttelse til millioner af flygtninge, der flygter fra krigen i Ukraine.

Ud over at yde støtte til medlemsstaterne i forbindelse med tilstrømningen af fordrevne personer har Kommissionen også nøje overvåget den fortsatte indvirkning af Ruslands uprovokerede invasion af Ukraine på gennemførelsen af samhørighedspolitikken i særdeleshed. Konsekvenserne for infrastrukturprojekter er især blevet bemærket, både med hensyn til tilgængeligheden af og omkostningerne ved råmaterialer og tilgængeligheden af arbejdskraft. Europa-Parlamentet, Rådet og regionerne har alle udtrykt bekymring over den indvirkning, som dette kan have på gennemførelsen af programmerne for 2014-2020 og sikringen af opstarten af de nye programmer for 2021-2027.

Siden den 24. februar 2022 har Kommissionen allerede fremsat en række forslag under samhørighedsaktionen for flygtninge i Europa (CARE) for at sikre, at alle de midler, der er til rådighed under samhørighedspolitikken for 2014-2020 og Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede, hurtigt mobiliseres for at håndtere de umiddelbare udfordringer, som medlemsstaterne og især flere af deres østlige regioner står over for, navnlig for så vidt angår dem, der flygter fra den russiske aggression.

Disse ændringer har sikret muligheden for at mobilisere tilgængelige midler til at håndtere de umiddelbare konsekvenser af den russiske angrebskrig mod Ukraine, samtidig med at medlemsstaterne får mulighed for at fortsætte deres bestræbelser på at sikre en grøn, digital og modstandsdygtig genopretning af deres økonomier efter krisen som følge af covid-19-pandemien.

Muligheden for at anvende Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Den Europæiske Socialfond (ESF) til operationer, der tager fat på de migrationsmæssige udfordringer, som følger af Ruslands militære aggression, i henhold til reglerne for den anden fond, gør det muligt at anvende de tilgængelige midler til eksisterende behov, uden at der er behov for en overførsel. Desuden gøres disse operationer støtteberettigede fra datoen for invasionen for at muliggøre støtte til alle behov i den forbindelse. Endvidere er der indført en ny enhedsomkostning, og rapporteringsordningerne for deltagerne er blevet forenklet for at mindske den administrative byrde for både støttemodtagere og medlemsstaternes forvaltninger i forbindelse med håndteringen af de migrationsmæssige udfordringer. Endelig blev muligheden for at gøre brug af op til 100 % medfinansiering for disse foranstaltninger udvidet til også at omfatte det regnskabsår, der slutter den 30. juni 2022, for at bidrage til at lette byrden for medlemsstaternes offentlige finanser, og den betydelige stigning i forfinansieringen fra REACT-EU-midlerne gav medlemsstaterne den likviditet, der var nødvendig for at dække de mest presserende behov.

Konsekvenserne af den russiske militære aggression er vokset i omfang, og indvirkningen heraf er tiltagende. Som følge heraf står medlemsstaterne over for en fortsat betydelig tilstrømning af personer, der flygter fra den russiske aggression. Samtidig oplever nogle medlemsstater mangel på arbejdskraft og knaphed på inputmaterialer i visse sektorer. Denne situation kommer oven i konsekvenserne af covid-19-pandemien, navnlig forstyrrelserne i værdikæderne, som udfordrer de offentlige budgetter, der var fokuseret på genopretningen af økonomien, men som også risikerer at forsinke investeringer, navnlig i infrastruktur.

Selv om de foranstaltninger, der allerede er vedtaget, har spillet en vigtig rolle med hensyn til at støtte medlemsstaterne og regionerne i deres bestræbelser på at håndtere de umiddelbare konsekvenser af krigen, står det klart, at udviklingen i situationen kræver yderligere foranstaltninger. Øget fleksibilitet vil navnlig bidrage til at optimere udnyttelsen af de resterende midler i perioden 2014-2020 og muliggøre en mere gnidningsløs faseinddeling af forsinkede projekter mellem programmerne for 2014-2020 og 2021-2027.

Der bør derfor indføres yderligere fleksibilitet for at muliggøre en hurtigere og mere fuldstændig støtte fra fondene for at lette byrden for de nationale budgetter og lette gennemførelsen af operationer, der tager fat på både migrationsmæssige udfordringer og markedsforstyrrelser i vigtige økonomiske sektorer.

For så vidt angår operationer, der tager fat på migrationsmæssige udfordringer som følge af Den Russiske Føderations militære aggression, bør de krav, som er knyttet til stedet for operationen i en given medlemsstat, fraviges som led i denne mere fuldstændige støtte og som en ekstraordinær foranstaltning, uden at det berører de regler, der bør gælde under normale omstændigheder, da de personer, der flygter fra krigen, kan bevæge sig fra et sted til et andet mere end én gang. I betragtning af den fortsatte russiske aggression er det desuden berettiget at forlænge tidsfristen og forhøje den nyligt fastsatte enhedsomkostning til dækning af de grundlæggende behov hos og støtte til personer, der har fået midlertidig beskyttelse eller anden passende beskyttelse i henhold til national ret i overensstemmelse med Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/382 og Rådets direktiv 2001/55/EF, i alle medlemsstater.

Desuden foreslås det også at tillade at anvende de resterende midler fra Samhørighedsfonden for 2014-2020 til at støtte operationer, der er omfattet af anvendelsesområdet for enten EFRU eller ESF, i overensstemmelse med de regler, der gælder for disse fonde. Dette indebærer, at den fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af EFRU- og ESF-midler, der blev indført med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/562, udvides til at omfatte Samhørighedsfonden. Da støtteberettigelsen for operationer, der tager fat på de migrationsmæssige udfordringer som følge af Ruslands militære aggression, blev fastsat fra og med den 24. februar 2022, bør det ligeledes være muligt at anmelde udgifter til sådanne operationer, også når de allerede er fysisk fuldført eller fuldt ud gennemført. Disse muligheder bør også udvides til at omfatte Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) som følge af krigens konsekvenser for fiskeri- og akvakultursektoren.

I samme ånd og med henblik på at lette den administrative byrde for medlemsstater, der konstant tilpasser sig de skiftende behov, bør der gives mulighed for overførsler mellem tematiske mål inden for en prioritet og inden for en fond og en regionskategori, uden at der er behov for en afgørelse fra Kommissionen om ændring af programmet. Desuden foreslås det at hæve loftet for fleksibiliteten mellem prioriteterne med henblik på beregning af den endelige saldo for bidraget fra fondene. For så vidt angår prioriteter, der fremmer den socioøkonomiske integration af tredjelandsstatsborgere, herunder dem, der er dedikeret til operationer, der tager fat på migrationsmæssige udfordringer som følge af Den Russiske Føderations militære aggression, bør der desuden fastsættes mulighed for en medfinansieringssats på op til 100 % i begge programmeringsperioder for at støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser på at imødekomme fordrevne personers behov både nu og i fremtiden.

For at afspejle de forenklede betingelser for faseinddeling af projekter mellem programmeringsperioderne er det også nødvendigt at indføre målrettet fleksibilitet for programmeringsperioden 2021-2027.

For at bistå alle medlemsstater med at håndtere konsekvenserne af krigen ved hjælp af deres programmer for 2021-2027 bør støtte fra EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden under målet om investeringer i beskæftigelse og vækst mobiliseres hurtigt ved at øge forfinansieringssatsen.

Desuden bør der indføres en medfinansieringssats på op til 100 % for prioriteter, der fremmer den socioøkonomiske integration af tredjelandsstatsborgere, fra programmerne for 2021-2027 indtil midten af 2024, og denne sats bør revideres på grundlag af, hvordan den er blevet anvendt.

Endelig bør loftet for muligheden for at indfase operationer fra programmerne for 2014-2020 til programmerne i programmeringsperioden 2021-2027 sænkes for at udvide denne mulighed til flere operationer, der er ramt af forsinkelser. Desuden bør den anden fase af operationerne under programmerne for 2021-2027 gøres støtteberettiget i overensstemmelse med reglerne for 2014-2020, og forvaltningsmyndighederne bør have mulighed for at yde direkte støtte til sådanne operationer, forudsat at et begrænset antal centrale betingelser er opfyldt. En sådan fleksibilitet i faseinddelingen vil ikke påvirke medlemsstaternes forpligtelser til at overholde kravene om tematisk koncentration og klimabidragsmålene.