Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om begrænsning af emissioner af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i dekorationsmaling og -lak og produkter til autoreparationslakering samt ændring af direktiv 1999/13/EF"

(KOM(2002) 750 endelig - 2002/0301 (COD))

(2003/C 220/10)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 23. januar 2003 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede David Sears til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 26. maj 2003.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 400. plenarforsamling af 18. og 19. juni 2003, mødet den 18. juni, følgende udtalelse med 73 stemmer for og 1 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Luftkvaliteten over Europa bliver stadig bedre. Mellem 1990 og 1998 faldt svovldioxidemissionerne (SOx) med 41 %, nitrogenoxider (NOx) med 21 % og flygtige forbindelser, der ikke er methan (NMVOC), med 24 %. De nuværende mål er at begrænse emissionen af partikler og af udgangsstoffer for ozondannelse (NOx og VOC).

1.2. Den gældende lovgivning skulle sikre en reduktion på 50 % i emissionerne af menneskeskabte flygtige organiske forbindelser (VOC) i 2010 i forhold til 1990-basislinjen, dvs. en reduktion fra 14 til 7,1 mio. ton over 20 år. En produktbaseret tilgang er nødvendig, hvis man yderligere skal nå ned på de 6,5 mio. ton årlige VOC-emissioner, som direktivet om nationale emissionslofter forudser.

2. Resumé af Kommissionens forslag

2.1. Kernen i forslaget består af to tabeller i bilag 2, som fastsætter grænseværdierne for VOC-indhold i g/l af produkter klar til brug i 12 produktgrupper, som bruges til dekorationsmaling og -lak, og i 5 produktgrupper, som bruges til autoreparationslakering. Nye produkter til autoreparationslakering skal være fuldstændig reformuleret og i brug senest ved udgangen af 2006. En tofaset tilgang foreslås for det mere sammensatte marked for dekorationsmaling, hvor stadig mere stramme specifikationer skal være gennemført inden udgangen af 2006 og 2009.

2.2. En undersøgelse (Decopaint 2000) foreslog to muligheder, hvoraf den ene lå tæt på et forslag fra farve- og lakindustrien, og den anden, som bruges her, har som mål, at stort set al opløsningsbaseret maling til intern og ekstern brug skal fjernes fra markedet. Forskellen i emissioner mellem de to forslag er imidlertid begrænset. Industriens forslag vil indebære, at reduktionen i VOC-indhold i forhold til 1990-basislinjen ændres fra 50 % til 52 %. Kommissionens forslag ændrer dette til 52,1 %.

2.3. Hvis de nye grænser kan nås, vil de årlige VOC-emissioner blive reduceret med yderligere 280000 ton for dekorativ maling (50 % af sektorens VOC-emissioner) og med 15000 ton for autoreparationslak. Der vil være omkostninger og tab af arbejdspladser, men fordelene i 2010 anslås til 580 mio. EUR pr. år i forhold til udgifterne, der anslås til mellem 108 og 157 mio. EUR pr. år.

3. Generelle bemærkninger

3.1. Hvad angår det foreliggende forslag støtter EØSU på det kraftigste Kommissionens og medlemsstaternes fortsatte bestræbelser på at forbedre luftkvaliteten i Europa. Visse mindre ændringer er imidlertid nødvendige, inden forslaget kan gennemføres på en tilfredsstillende måde. Forslaget efterlader visse mål uudfyldte eller sætter dem på et niveau, hvor produktion er umuligt med eksisterende eller forventet teknologi. Kommissionen vil fremlægge det (eller de) manglende tal, baseret på endnu ikke tilgængelige data, så EØSU og Europa-Parlamentet kan evaluere det/dem i løbet af 2007, hvilket vil betyde, at nye produkter kan være på markedet ved udgangen af 2009. Dette synes at være alt for kort tid til at udvikle, afprøve og markedsføre nye formuleringer og til at sikre den fri bevægelighed af varer i det indre marked.

3.2. Problemet for både producenter og brugere er, at der er vand i malingen eller lakken, ikke at de flygtige organiske forbindelser er væk. Vand kan forårsage rust eller forrådnelse under alle produktionsfaser og under brug og har faste fysiske egenskaber, nemlig frysepunkt, fordampningsrate og opløsningskraft. Disse begrænser dets brug som opløsningsmiddel under betingelser, hvor VOC-baserede produkter stadig kan bruges. Forudsætningen for vandbaseret maling er, at der er flygtige organiske stoffer til stede, så harpikser og andre bestanddele kan opløses, og for at sikre kontrolleret tørringstid, stærk vedhæftning og sunde overflader for langtidsbeskyttelse. Under bestemte VOC-grænseværdier kan eksisterende harpikser (alkyder) ikke længere anvendes, hvorfor man må skifte til vandbaseret maling, der er baseret på andre harpikser (akryler). På dette punkt stiger omkostningerne markant, mens der kun sker en mindre reduktion på under 20000 ton i udledte flygtige organiske forbindelser.

3.3. Dette har skabt bekymring for, at de virkelige omkostninger måske vil være hele fem gange så store og få en enorm effekt på mindre maling- og lakproducenter, der ikke vil være i stand til at reinvestere i vandkompatibelt udstyr og heller ikke har råd til at udvikle eller købe den krævede nye teknologi.

3.4. Hvad forbrugerne angår bemærkes det, at forslaget vil føre til fjernelse af al opløsningsbaseret maling til vægge og overfladebehandling indendørs (døre, fodpaneler og vinduer) og fra hovedparten af anvendelsesmuligheder udendørs. Vandbaserede alternativer findes for visse af disse, men markedspenetrationen har hidtil været lav, og visse produkter er blevet trukket tilbage, fordi de ikke opfyldte forbrugernes krav hvad angår farve, holdbarhed og overfladeegenskaber.

3.5. De formodede fordele for menneskers sundhed bør undersøges igen. Trods de store reduktioner i VOC- og NOx-emissioner, der allerede er opnået, fortsætter ozonkoncentrationerne med at stige. Der er højst sket en beskeden reduktion af topniveauerne, der har haft en vis effekt på akutte sundhedsproblemer, men ikke på kroniske sundhedsproblemer eller på materiale- eller afgrødeskader. Hvis andre mekanismer gør sig gældende, bør disse identificeres eller mere omkostningseffektive metoder findes for at reducere VOC- og NOx-emissionerne.

4. Særlige bemærkninger

4.1. Sidste gang, EØSU kommenterede dette emne, var i maj 1997. Udvalget gav sin almene tilslutning til forslaget, men satte spørgsmålstegn ved, om en overordnet evaluering af luftkvalitetsforanstaltninger er blevet foretaget, og om disse forslag var berettigede rent costbenefit-mæssigt, især hvad angik sociale omkostninger. De samme kommentarer synes relevante i dag.

4.2. EØSU bemærker med tilfredshed, at CAFE-programmet ("Clean Air for Europe") vil tage fat på det første spørgsmål og være med til at løse det andet ved at udvikle en ny database for costbenefitanalyser af luftkvalitetsrelaterede spørgsmål. To udsagn i servicekontrakten for denne database hilses særligt velkomne:

- "den metode, som anvendes i costbenefitanalyserne, er nødt til at være gennemsigtig"

- "resultaterne skal være af høj kvalitet og tilstrækkelig robuste, så de berørte parter i Europa kan acceptere analysernes resultater og have tillid til planlægningsafdelingens overvejelser".

4.3. EØSU bemærker, at der på dette område er svagheder i det foreliggende forslag. Det er velkendt, at antagelsen i Decopaint-undersøgelsen om, at der er lineære forbindelser mellem VOC-emissioner, ozondannelse og de pådragede omkostninger, er ukorrekt og kan føre til foranstaltninger, som ikke beskytter menneskers sundhed.

4.4. BeTa-databasen, der anvendes til at opgøre eksterne omkostninger og fordele, advarer specifikt om, at den ikke bør bruges, når det gælder ozondannelse på grund af de komplekse reaktioner i den forbindelse. Dette argument gentages i nylige undersøgelser foretaget af medlemsstatsregeringer.

4.5. EØSU er ikke enig i Decopaint-undersøgelsens synspunkter om, at man kan lade små virksomheder gå ned, uden at andre foranstaltninger overvejes, især ikke når de er koncentreret i områder af EU, som allerede er plaget af høj ledighed, eller at forbrugerne bør tvinges til at købe produkter, som de allerede har forkastet som værende uegnede til deres behov.

4.6. EØSU bemærker med bekymring, at man ikke har overvejet behovene i "kulturarvssektoren", hvor offentlige og private bygninger kræver beskyttende og dekorativ maling, som passer til den allerede anvendte maling. Disse er ofte underlagt statslige eller kommunale specifikationer, og markedet betjenes af et lille antal SMV'er. Disse vil blive tvunget til at dreje nøglen om på grund af de foreliggende forslag. Der er blevet givet udtryk for tilsvarende betænkeligheder med hensyn til behovet for fortsat at levere "traditionel" maling til reparation af "veteranbiler" og andre samlerobjekter.

4.7. EØSU afviser, at alkydharpikser til brug i opløsningsbaseret maling bør fjernes til fordel for alternative produkter, som endnu ikke er opfundet. At dette også indebærer afskaffelse af naturlige olier som råmaterialer til fordel for nye petroleumsbaserede kemikalier, strider med ønsker formuleret andetsteds. Antallet af tons, som anvendes, er betydeligt - i alkydharpikser således ca. 200000 tons sojaolie.

4.8. Udeladelsen af en grænseværdi for dekorativ overfladebehandling er særdeles problematisk, og den foreslåede tidsplan for at fastlægge en sådan grænseværdi er urealistisk i forhold til markedets behov. For at afhjælpe dette opfordrer EØSU Kommissionen til at vende tilbage til de grænseværdier, som "The European Council of the Paint, Printing Ink and Artists' Colours Industry" (CEPE) har foreslået på vegne af dets medlemmer og deres leverandører.

4.8.1. Specifikt bør grænseværdierne i Bilag II for opløsningsbaseret maling i underkategori d for fase I og II vises som henholdsvis 400 og 300 g/l. Ingen ændringer er nødvendige i denne kategori for vandbaseret maling.

4.8.2. Mindre yderligere ændringer, kun for fase II, foreslås for underkategori c, for opløsningsmiddelbaseret maling, 450 g/l; underkategori g, for vandbaseret maling, 50 g/l; underkategori h, for vandbaseret maling, 50 g/l, samt i underkategori i, for opløsningsmiddelbaseret maling, 600 g/l.

4.8.3. Ifølge Kommissionens tal vil de ovennævnte ændringer resultere i en nedgang på 14000 tons i VOC-emissioner i forhold til det nuværende forslag (dvs. 0,1 % af 1990-basislinjen på 14 mio. tons af VOC-emissioner, som bemærket i punkt 1.2 og 2.2 ovenfor).

4.8.4. EØSU tilskynder derfor Kommissionen til at genstarte drøftelserne med malingproducenterne for at finde omkostningseffektive måder at opveje denne nedgang på inden udgangen af 2010.

4.9. Der er en række fejl i beskrivelsen af produkter og sektorer, som det er nødvendigt at rette op på, hvis direktivet skal anvendes effektivt og ensartet. Eftersom disse definitioner skal opfylde markedets behov indtil mindst 2010, vil en omarbejdning gavne både lovgivere, producenter og forbrugere. Hvis de foreslåede ændringer af grænseværdier for opløsningsmiddelbaseret maling i underkategori d godkendes, er der ikke behov for yderligere evaluering i 2006, hvorfor betragtning 9 og artikel 9 kan udgå.

4.10. Hvad angår det specielle tilfælde med autoreparationslakering, er denne sektor nu omfattet af to direktiver, som dækker det samme område. Det bedste vil være, hvis hele sektoren omfattes af bestemmelserne i det nuværende forslag, og at definitioner og formuleringer afpasses derefter.

4.11. EØSU bemærker, at hvis de ovennævnte ændringer foretages samtidig med en mindre ændring af VOC-indholdet i dekorativ træbejdse, vil frygten for beskæftigelsessituationen i visse medlemsstater også stort set forsvinde, og det vil kun have en minimal indvirkning på VOC-emissionerne.

4.11.1. Specifikt bør grænseværdierne i Bilag II for vandopløselig og opløsningsmiddelbaseret maling i underkategori e for fase I og II vises som henholdsvis 150 g/l og 130 g/l og 550 og 450 g/l.

4.11.2. EØSU finder ikke, at der er brug for andre ændringer af de grænseværdier, som foreslås i Bilag II, dvs. 46 af de 55 foreslåede grænseværdier bør forblive uændret.

4.12. EØSU er enig i, at en teoretisk basisvurdering af et menneskeliv er afgørende for at opgøre omkostninger og fordele og for at opstille mål for foranstaltninger, og udvalget mener, at dette tal bør være gennemskueligt for alle, som deltager i lovgivningsprocessen, og anvendes ensartet i alle interne og eksterne undersøgelser.

4.13. Endelig erklærer EØSU atter sin støtte til en videnbaseret tilgang til lovgivning og tilskynder Kommissionen til at styrke indsamlingen af relevante data i alle medlemsstater. Disse bør omfatte primære indikatorer for folkesundhed og afgrødeskader for at sikre, at de vedtagne foranstaltninger får den ønskede effekt. De enkelte medlemsstaters fremskridt med at opfylde deres emissionsreduktionsmål under den gældende lovgivning bør også overvåges og indrapporteres omhyggeligt.

Bruxelles, den 18. juni 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg