FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 20/95 fastlagt af Rådet den 10. juli 1995 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/. . ./EF om retlig beskyttelse af databaser (95/C 288/02)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, og artikel 66 og 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Databaser er for øjeblikket ikke tilstrækkeligt beskyttet i samtlige medlemsstater efter den eksisterende lovgivning; findes en sådan beskyttelse, er den af forskellig beskaffenhed;

(2) sådanne forskelle i den retlige beskyttelse, der gælder i henhold til medlemsstaternes love, har direkte negative indvirkninger på funktionen af det indre marked for databaser, og herunder navnlig på fysiske og juridiske personers adgang til at stille online databaseprodukter og -tjenester til rådighed på ensartede vilkår i hele Fællesskabet; disse forskelle kan blive endnu mere udtalte, efterhånden som medlemsstaterne vedtager nye love på dette område, som i stadig højere grad bliver internationalt;

(3) bestående forskelle, der har en fordrejende virkning på det indre markeds funktion, skal fjernes, og nye forhindres i at opstå, medens dette ikke er nødvendigt for så vidt angår forskelle, der ikke indvirker negativt på det indre markeds funktion eller på udviklingen af et informationsmarked i Fællesskabet;

(4) ophavsretlig beskyttelse af databaser findes i forskellig form i medlemsstaterne i henhold til enten deres lovgivning eller deres retspraksis, og sådanne ikke-harmoniserede intellektuelle ejendomsrettigheder kan virke som en hindring for den frie udveksling af varer og tjenesteydelser inden for Fællesskabet, såfremt disse forskelle med hensyn til rækkevidden og vilkårene for beskyttelsen vedbliver med at bestå mellem medlemsstaternes lovgivninger;

(5) ophavsret er en velegnet form for eneret for databasers ophavsmænd;

(6) det er imidlertid nødvendigt, at der, så længe der endnu ikke er foretaget en harmonisering af medlemsstaternes lovgivning eller retspraksis vedrørende illoyal konkurrence, vedtages andre foranstaltninger for at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser af indholdet af en database;

(7) fremstillingen af databaser kræver investering af betydelige ressourcer af menneskelig, teknisk og finansiel art, medens de kan kopieres eller konsulteres til en brøkdel af de omkostninger, der er nødvendige for at udvikle dem selvstændigt;

(8) uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser af indholdet af en database er handlinger, der kan få alvorlige økonomiske og tekniske følger;

(9) databaser er et vigtigt redskab med henblik på udvikling af et informationsmarked i Fællesskabet; dette redskab kan også være nyttigt på mange andre områder;

(10) den stærkt stigende vækst i Fællesskabet og på verdensplan af den informationsmængde, der produceres og behandles årligt inden for alle sektorer af handel og industri, kræver, at samtlige medlemsstater investerer i avancerede informationsbehandlingssystemer;

(11) der er for øjeblikket en stor uligevægt i omfanget af investeringer i databasesektoren både mellem medlemsstaterne og mellem Fællesskabet og de største databaseproducerende tredjelande;

(12) investeringer i moderne informationslagrings- og informationssøgningssystemer vil ikke finde sted i Fællesskabet, medmindre der indføres en sikker og ensartet retlig ordning til beskyttelse af databasefremstillernes rettigheder;

(13) dette direktiv beskytter samlinger, undertiden kaldet kompilationer, af værker, data og andet materiale, der struktureres, lagres og konsulteres ved brug af udstyr, der omfatter elektroniske, elektromagnetiske eller elektrooptiske processer eller tilsvarende processer;

(14) den beskyttelse, dette direktiv giver, bør udvides til også at omfatte ikke-elektroniske databaser;

(15) kriterierne for, om en database kan beskyttes ophavsretligt bør være, at udvælgelsen eller struktureringen af databasens indhold udgør ophavsmandens egen intellektuelle frembringelse; beskyttelsen tager sigte på databasens struktur;

(16) kun det krav om originalitet, der gælder for ophavsmandens intellektuelle frembringelse, må anvendes for at afgøre, om en database kan beskyttes ophavsretligt, og navnlig må der ikke foretages en vurdering af databasens kvalitet eller dens æstetiske værdi;

(17) begrebet »database« bør forstås som omfattende samlinger af værker, hvad enten de er litterære, kunstneriske, musikalske eller af anden art, eller af materiale som tekst, lyd, billeder, tal, fakta og data; der skal være tale om samlinger af værker, data eller andet selvstændigt materiale, der er struktureret systematisk eller metodisk, og som kan konsulteres enkeltvis; heraf følger, at en optagelse af et audiovisuelt værk, filmværk, litterært værk eller musikværk som sådan ikke falder ind under direktivets anvendelsesområde;

(18) direktivet berører ikke ophavsmændenes frihed til at bestemme, om og hvorledes det er tilladt at medtage deres værker i en database, herunder navnlig om tilladelsen er eksklusiv eller ikke; beskyttelsen af databaserne i medfør af sui generis-retten berører ikke eksisterende rettigheder over deres indhold; når en ophavsmand eller en indehaver af beslægtede rettigheder tillader, at visse af hans værker eller præstationer medtages i en database i medfør af en ikke-eksklusiv licensaftale, kan tredjemand udnytte disse værker eller præstationer på grundlag af den krævede tilladelse fra ophavsmanden eller fra indehaveren af beslægtede rettigheder, uden at databasefremstillerens sui generis-ret kan gøres gældende over for ham, såfremt disse værker eller præstationer ikke trækkes ud af databasen eller genanvendes ud fra denne;

(19) normalt falder kompilation af flere optagelser af musikudførelser på en CD ikke ind under dette direktivs anvendelsesområde, både fordi en kompilation ikke opfylder betingelserne for at blive ophavsretligt beskyttet, og fordi den ikke repræsenterer en investering, der er tilstrækkelig væsentlig til at være omfattet af sui generis-retten;

(20) beskyttelsen efter dette direktiv kan ligeledes omfatte det materiale, der er nødvendigt til drift eller konsultationer af visse databaser, såsom thesaurus og indekssystemer;

(21) beskyttelsen efter dette direktiv gælder de databaser, hvori værker, data eller andet materiale er struktureret systematisk eller metodisk; det kræves ikke, at den fysiske lagring er velordnet;

(22) elektroniske databaser som omhandlet i dette direktiv omfatter også f.eks. CD-ROM og CD-I;

(23) udtrykket »database« omfatter ikke de edb-programmer, der benyttes ved fremstillingen eller driften af en database; de er beskyttet i henhold til Rådets direktiv 91/250/EØF af 14. maj 1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer (4);

(24) udlejning og udlån af databaser inden for ophavsret og beslægtede rettigheder er udelukkende reguleret i Rådets direktiv 92/100/EØF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret (5);

(25) ophavsrettens varighed er allerede reguleret i Rådets direktiv 93/98/EØF af 29. oktober 1993 om harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslægtede rettigheder (6);

(26) værker beskyttet ved ophavsret og ydelser beskyttet ved beslægtede rettigheder, som indlægges i en database, forbliver imidlertid omfattet af den respektive eneret, og kan ikke indlægges i eller udtrækkes af databasen uden tilladelse fra rettighedshaveren eller den, til hvem hans rettigheder er overgået;

(27) ophavsret til værker og beslægtede rettigheder til ydelser, der således er indlagt i en database, berøres på ingen måde af en selvstændig ret til den originale udvælgelse eller strukturering af disse værker og ydelser i databasen;

(28) den droit moral, der tilkommer den fysiske person, der har frembragt databasen, tilhører ophavsmanden og udøves i overensstemmelse med medlemsstaternes love og bestemmelserne i Bernerkonventionen til værn af litterære og kunstneriske værker; droit moral forbliver uden for dette direktivs anvendelsesområde;

(29) det overlades til medlemsstaternes skøn at fastsætte den ordning, der skal gælde for arbejdstageres frembringelser; intet i dette direktiv er derfor til hinder for, at medlemsstaterne i deres lovgivning præciserer, at når en arbejdstager frembringer en database under udførelsen af sit arbejde eller efter arbejdsgiverens anvisninger, er arbejdsgiveren eneberettiget til at udøve alle de økonomiske rettigheder, der er knyttet til den således frembragte base, medmindre andet fastsættes ved aftale;

(30) ophavsmandens enerettigheder bør omfatte retten til at bestemme, hvorledes og af hvem hans værk kan udnyttes, herunder navnlig ret til at kontrollere spredningen af hans værk til personer uden tilladelse;

(31) ophavsretlig beskyttelse af databaser omfatter ligeledes, at databaser stilles til rådighed i en anden form end ved spredning af eksemplarer;

(32) medlemsstaterne skal sikre, at der mindst er materiel overensstemmelse mellem deres nationale bestemmelser og de ophavsretlige enerettigheder i henhold til dette direktiv;

(33) spørgsmålet om konsumption af retten til spredning foreligger ikke i forbindelse med online-databaser, som falder ind under tjenesteydelser; dette gælder også en kopi af indholdet af en sådan database, som brugeren har taget med rettighedshaverens samtykke; modsat CD-ROM eller CD-I, hvor den intellektuelle ejendomsret indgår i et fysisk datamedium, dvs. en vare, er hver online-tjenesteydelse således en handling, for hvilken der kræves en tilladelse, såfremt det er fastsat i ophavsretten;

(34) har rettighedshaveren imidlertid først indvilliget i at stille et eksemplar af databasen til rådighed for en bruger, enten som en online-tjenesteydelse eller ved anden form for spredning, må denne bruger kunne opnå adgang til og benytte databasen til de formål og i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i licensaftalen med rettighedshaveren, selv om en sådan adgang og benyttelse nødvendiggør udførelsen af handlinger, som ellers falder ind under de ophavsretlige enerettigheder;

(35) der bør udarbejdes en liste over undtagelser fra de ophavsretlige enerettigheder, som tager hensyn til, at den i dette direktiv omhandlede ophavsret kun omfatter udvælgelsen eller struktureringen af materialet i en database; medlemsstaterne bør have mulighed for at fastsætte sådanne undtagelser i visse tilfælde; denne mulighed skal imidlertid anvendes i overensstemmelse med Bernerkonventionen, og kun såfremt undtagelserne vedrører databasens struktur; der bør sondres mellem undtagelser til privat brug og reproduktion i privat øjemed, som vedrører visse medlemsstaters nationale bestemmelser om afgifter på tomme databærere eller optagere;

(36) udtrykket »videnskabelig forskning« i dette direktiv dækker både naturvidenskab og humaniora;

(37) Bernerkonventionens artikel 10, stk. 1, berøres ikke af dette direktiv;

(38) med den stadig stigende brug af digital optagelsesteknik udsættes databasefremstilleren for den risiko, at indholdet af hans database kopieres og uden hans tilladelse omordnes elektronisk, således at der fremstilles en database med identisk indhold, men som ikke krænker ophavsretten til struktureringen af den oprindelige databases indhold;

(39) ud over den ophavsretlige beskyttelse af den originale udvælgelse eller strukturering af en databases indhold er formålet med dette direktiv at beskytte databasefremstillerne mod uretmæssig tilegnelse af resultaterne af den finansielle og faglige investering, der er medgået til fremskaffelse og indsamling af indholdet, idet hele databasen eller væsentlige dele af den beskyttes mod visse handlinger, der begås af brugeren eller af en konkurrent;

(40) formålet med denne sui generis-ret er at sikre, at en investering i indsamling, kontrol eller strukturering af indholdet i en database beskyttes i den begrænsede tid, retten varer; investeringen kan bestå i anvendelse af finansielle midler og/eller brug af tid, indsats og energi;

(41) formålet med sui generis-retten er at give producenten af en database mulighed for at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser af hele den pågældende databases indhold eller en væsentlig del deraf; databasefremstilleren er den person, der tager initiativet og påtager sig risikoen i forbindelse med investeringerne; dette udelukker navnlig underleverandører fra at være omfattet af definitionen på en fremstiller;

(42) den særlige ret til at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser tager sigte på en bruger, som overskrider brugerens legitime rettigheder og dermed skader investeringen; retten til at forbyde udtræk og/eller genanvendelse af hele indholdet eller en væsentlig del deraf tager ikke blot sigte på fremstillingen af et konkurrerende privatprodukt, men også på brugeren, som ved sine handlinger skader investeringen væsentligt, vurderet kvalitativt eller kvantitativt;

(43) ved online-transmission er retten til at forbyde genanvendelse ikke udtømt hverken hvad angår databasen eller hvad angår en kopi af indholdet af den pågældende database eller af en del deraf, som modtageren af transmissionen har taget med rettighedshaverens samtykke;

(44) når visualisering på en dataskærm af en databases indhold nødvendiggør permanent eller midlertidig overførsel af hele dette indhold eller en væsentlig del deraf til et andet datamedium, skal rettighedshaveren give sin tilladelse dertil;

(45) retten til at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser er på ingen måde en udvidelse af den ophavsretlige beskyttelse til også at omfatte rene fakta eller data;

(46) retten til at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser af hele en bestemt databases værker, data eller materiale eller en væsentlig del deraf medfører ikke, at der skabes en selvstændig ret til selve værkerne, dataene eller materialet;

(47) af hensyn til konkurrencen mellem leverandører af informationsprodukter og -tjenester skal beskyttelsen i medfør af sui generis-retten ikke udøves på en sådan måde, at det letter misbrug af monopol, især for så vidt angår fremstilling og distribution af nye produkter og tjenester, der har en merværdi af intellektuel, dokumentarisk, teknisk, økonomisk eller kommerciel art; dette direktivs bestemmelser berører derfor ikke anvendelsen af konkurrencereglerne, uanset om det er fællesskabsregler eller nationale regler;

(48) formålet med dette direktiv, der er at etablere et adækvat og ensartet beskyttelsesniveau for databaser for at sikre databasefremstilleren det vederlag, der tilkommer ham, er forskelligt fra det mål, der forfølges af forslaget til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/. . ./EF af . . . om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7), hvis formål er at sikre fri udveksling af personoplysninger på grundlag af harmoniserede regler til beskyttelse af grundlæggende rettigheder, herunder navnlig retten til privatlivets fred, der er anerkendt i artikel 8 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder; bestemmelserne i nærværende direktiv berører ikke lovgivningen om databeskyttelse;

(49) uanset retten til at forbyde udtræk og/eller genanvendelse af hele en database eller en væsentlig del af den bør det fastsættes, at fremstilleren af en database eller den, til hvem hans rettigheder er overgået, ikke kan forhindre den, der har ret til at benytte databasen, i at udtrække og genanvende uvæsentlige dele; denne bruger må dog ikke i urimeligt omfang skade hverken de legitime interesser, der tilkommer indehaveren af sui generis-retten, eller de rettigheder, der tilkommer indehaveren af en ophavsret eller en beslægtet rettighed, som omfatter værker eller præstationer, der findes i databasen;

(50) medlemsstaterne bør have mulighed for at fastsætte undtagelser fra retten til at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser af en væsentlig del af en databases indhold, når der er tale om udtræk til privat brug, til illustration ved undervisning eller med henblik på videnskabelig forskning, og når der er tale om udtræk og/eller genanvendelse af hensyn til den offentlige sikkerhed eller en administrativ procedures eller en retsprocedures korrekte forløb; disse transaktioner må ikke berøre producentens eneret til at udnytte databasen, og deres formål må ikke være kommercielt;

(51) når medlemsstaterne gør brug af muligheden for at tillade den, der har ret til at benytte en database, at udtrække en væsentlig del af indholdet til illustration ved undervisning eller med henblik på videnskabelig forskning, kan de begrænse denne tilladelse til kun at omfatte visse kategorier af uddannelsesinstitutioner eller institutioner for videnskabelig forskning;

(52) de medlemsstater, der allerede har en specifik national lovgivning, som fastsætter en ret, der er beslægtet med den i dette direktiv fastsatte sui generis-ret, kan bibeholde de undtagelser fra denne ret, som traditionelt anerkendes i denne lovgivning;

(53) det påhviler basens fremstiller at bevise, hvornår fremstillingen af en database er afsluttet;

(54) det påhviler basens fremstiller at bevise, at de kriterier, der gør det muligt at fastslå, at en væsentlig ændring af en databases indhold skal betragtes som en væsentlig ny investering, er til stede;

(55) en væsentlig ny investering, der medfører en ny beskyttelsestid, kan omfatte en gennemgribende kontrol af databasens indhold;

(56) retten til at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser gælder kun for databaser, hvis fremstiller er statsborger eller har sit sædvanlige opholdssted i tredjelande, og for databaser procuderet af juridiske personer, der ikke er etableret i en af medlemsstaterne i traktatens forstand, hvis de pågældende tredjelande giver databaser, der er produceret af statsborgere i medlemsstaterne eller af personer, der har deres sædvanlige opholdssted på Fællesskabets område, en tilsvarende beskyttelse;

(57) ud over de retsmidler, der i henhold til medlemsstaternes lovgivning kan bringes i anvendelse i tilfælde af krænkelse af ophasvsret eller andre rettigheder, skal medlemsstaterne fastsætte adækvate retsmidler med henblik på at imødegå uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser af en database;

(58) ud over den beskyttelse, dette direktiv giver databasers struktur gennem ophavsretten og deres indhold gennem sui generis-retten til at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser, finder de i medlemsstaternes love gældende bestemmelser om levering af databaseprodukter og -tjenester fortsat anvendelse;

(59) dette direktiv er ikke til hinder for, at de regler om udsendelse via fjernsyn af audiovisuelle programmer, der måtte være anerkendt i en medlemsstats lovgivning, anvendes på databaser, der består af audiovisuelle værker;

(60) visse medlemsstater lader for øjeblikket databaser, der ikke opfylder dette direktivs kriterier for ophavsretlig beskyttelse, være omfattet af en ophavsretsordning; om end de pågældende databaser er berettiget til beskyttelse i henhold til den i dette direktiv fastsatte ret til at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser af deres indhold, er varigheden af denne beskyttelse betydeligt kortere end den, de har i henhold til de for tiden gældende nationale ordninger; en harmonisering af de kriterier, der anvendes for at fastslå, om en database skal være ophavsretligt beskyttet, må ikke medføre en afkortning af den beskyttelsestid, indehaverne af de pågældende rettigheder for øjeblikket har; der bør fastsættes en undtagelse i den henseende; virkningerne af denne undtagelse skal være begrænset til de pågældende medlemsstaters område -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

KAPITEL I ANVENDELSESOMRÅDE

Artikel 1

Anvendelsesområde

1. Dette direktiv vedrører den retlige beskyttelse af databaser, uanset deres form.

2. I dette direktiv forstås ved »database« en samling af værker, data eller andet selvstændigt materiale, der er struktureret systematisk eller metodisk og kan konsulteres individuelt ved brug af elektronisk udstyr eller på anden måde.

3. Beskyttelsen i dette direktiv gælder ikke for edb-programmer, som anvendes til fremstilling eller drift af databaser, der kan konsulteres ved brug af elektronisk udstyr.

Artikel 2

Begrænsninger i anvendelsesområdet

Dette direktiv finder anvendelse med forbehold af fællesskabsbestemmelserne om:

a) retlig beskyttelse af edb-programmer

b) udlejnings- og udlånsrettigheder samt visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret

c) beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslægtede rettigheder.

KAPITEL II OPHAVSRET

Artikel 3

Beskyttelsens genstand

1. I henhold til dette direktiv skal databaser, som på grund af udvælgelsen eller struktureringen af indholdet udgør ophavsmandens egen intellektuelle frembringelse, have ophavsretlig beskyttelse som sådanne. Der gælder ikke andre kriterier for, om de er berettiget til denne beskyttelse.

2. Den ophavsretlige beskyttelse af databaser i henhold til dette direktiv omfatter ikke databasens indhold, og den berører ikke eventuelle rettigheder til dette indhold.

Artikel 4

Databasens ophavsmand

1. Ophavsmanden til en database er den fysiske person eller den gruppe af fysiske personer, der har frembragt basen, eller, hvis medlemsstatens lovgivning tillader det, den juridiske person, der i henhold til denne lovgivning anerkendes som rettighedshaver.

2. Anerkender en medlemsstats lovgivning kollektive værker, tilhører de økonomiske rettigheder den person, som har ophavsretten.

3. Er en database frembragt af flere fysiske personer i fællesskab, tilhører enerettighederne disse personer i fællesskab.

Artikel 5

Ophavsretlige enerettigheder

Ophavsmanden til en database har med hensyn til basens udtryk, der kan omfattes af ophavsretlig beskyttelse, eneret til at foretage eller tillade:

a) midlertidig eller varig, hel eller delvis eksemplarfremstilling på en hvilken som helst måde og i en hvilken som helst form

b) oversættelse, bearbejdelse, strukturering og enhver anden ændring

c) enhver form for spredning til almenhed af basen eller eksemplarer deraf. Første gang et eksemplar af en database sælges i Fællesskabet af rettighedshaveren eller med dennes tilladelse, er rettighedshaverens ret til at udøve kontrol med videresalg af dette eksemplar inden for Fællesskabets udtømt

d) tilgængeliggørelse, visning eller fremførelse til almenheden

e) eksemplarfremstilling, spredning, tilgængeliggørelse, visning eller fremførelse til almenheden af resultaterne af de handlinger, der er nævnt i litra b).

Artikel 6

Undtagelser fra ophavsretlige enerettigheder

1. Den, der har ret til at benytte en database eller et eksemplar heraf, kan uden tilladelse fra basens ophavsmand udføre enhver handling, der er nævnt i artikel 5, når den er nødvendig for, at brugeren kan få adgang til databasens indhold og gøre normal brug af dette. Har brugeren kun tilladelse til at benytte en del af databasen, gælder dette stykke kun for denne del.

2. Medlemsstaterne kan fastsætte begrænsninger i de i artikel 5 nævnte rettigheder i følgende tilfælde:

a) når der er tale om eksemplarfremstilling til privat brug af en ikke-elektronisk database

b) når der udelukkende er tale om anvendelse med henblik på illustration ved undervisning eller med henblik på videnskabelig forskning og i det omfang, som det ikke-kommercielle formål berettiger

c) når der er tale om anvendelse, der sker af hensyn til den offentlige sikkerhed eller af hensyn til en administrativ procedures eller en retsprocedures korrekte forløb

d) når der er tale om andre undtagelser fra ophavsretten, som traditionelt er tilladt i den pågældende medlemsstat, jf. dog litra a), b) og c).

3. I overensstemmelse med Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker må denne artikel ikke fortolkes således, at den finder anvendelse på en måde, som på urimelig måde gør indgreb i rettighedshaverens legitime interesser eller strider mod den normale udnyttelse af databasen.

KAPITEL III SUI GENERIS-RET

Artikel 7

Beskyttelsens genstand

1. Når indsamling, kontrol eller præsentation af en databases indhold ud fra et kvalitativt eller kvantitativt synspunkt er udtryk for en væsentlig investering, sikrer medlemsstaterne basens fremstiller en ret til at forbyde udtræk og/eller genanvendelse af hele basens indhold eller en væsentlig del deraf, vurderet kvalitativt eller kvantitativt.

2. I dette kapitel forstås ved:

a) »udtræk«: permanent eller midlertidig overførsel af hele en databases indhold eller en væsentlig del deraf til et andet medium på en hvilken som helst måde eller i en hvilken som helst form

b) »genanvendelse«: enhver form for tilgængeliggørelse for almenheden af hele databasens indhold eller en væsentlig del deraf ved spredning af eksemplarer, udlejning, online-transmission eller på anden måde. Første gang et eksemplar af en database sælges i Fællesskabet af rettighedshaveren eller med dennes tilladelse, er rettighedshaverens ret til at udøve kontrol med videresalg af dette eksemplar inden for Fællesskabet udtømt.

Offentligt udlån er ikke udtræk eller genanvendelse.

3. Den i stk. 1 omhandlede ret kan overdrages, overføres eller gives i kontraktlig licens.

4. Den i stk. 1 omhandlede ret gælder, uanset om databasen er genstand for ophavsret eller anden beskyttelse. Endvidere gælder den, uanset om databasens indhold er genstand for ophavsret eller anden beskyttelse. Beskyttelsen af databaser efter den i stk. 1 omhandlede ret berører ikke rettigheder, som måtte eksistere med hensyn til basens indhold.

5. Gentagne og systematiske udtræk og/eller genanvendelser af uvæsentlige dele af databasens indhold, der kan sidestilles med handlinger, som strider mod en normal udnyttelse af basen, eller som urimeligt skader producentens legitime interesser, er ikke tilladt.

Artikel 8

Rettigheder og pligter for den, der har ret til at benytte en database

1. Fremstilleren af en database, der er gjort tilgængelig for almenheden, uanset på hvilken måde, kan ikke forhindre den, der har ret til at benytte denne base, i at udtrække og/eller genanvende uvæsentlige dele af dens indhold, vurderet kvalitativt eller kvantitativt, uanset formålet. Har brugeren kun tilladelse til at udtrække og/eller genanvende en del af databasen, gælder dette stykke kun for denne del.

2. Den, der har ret til at benytte en database, der er gjort tilgængelig for almenheden, uanset på hvilken måde, må ikke foretage handlinger, der strider mod en normal udnyttelse af basen, eller som urimeligt skader basefremstillerens legitime interesser.

3. Den, der har ret til at benytte en database, der er gjort tilgængelig for almenheden, uanset på hvilken måde, må ikke foretage handlinger, der er til skade for indehaveren af en ophavsret eller en beslægtet ret over værker eller præstationer i denne base.

Artikel 9

Undtagelser fra sui generis-retten

Medlemsstaterne kan fastsætte, at den, der har ret til at benytte en database, der er gjort tilgængelig for almenheden, uanset på hvilken måde, uden tilladelse fra basefremstilleren kan udtrække og/eller genanvende en væsentlig del af basens indhold:

a) når der er tale om udtræk til privat brug af indholdet af en ikke-elektronisk database

b) når der er tale om udtræk med henblik på illustration ved undervisning eller med henblik på videnskabelig forskning, såfremt kilden angives, og i det omfang, som det ikke-kommercielle formål berettiger

c) når der er tale om udtræk og/eller genanvendelse af hensyn til den offentlige sikkerhed eller af hensyn til en administrativ procedures eller en retsprocedures korrekte forløb.

Artikel 10

Beskyttelsestid

1. Retten efter artikel 7 opstår på det tidspunkt, da databasen er fremstillet. Den ophører 15 år efter den 1. januar i det år, der følger efter tidspunktet for fremstillingen.

2. For en database, der er gjort tilgængelig for almenheden, uanset på hvilken måde, inden udløbet af den periode, der er fastsat i stk. 1, ophører beskyttelsen efter denne ret 15 år efter den 1. januar i det år, der følger efter det tidspunkt, da basen første gang blev gjort tilgængelig for almenheden.

3. Enhver væsentlig ændring, vurderet kvalitativt eller kvantitativt, af indholdet af en database, herunder enhver væsentlig ændring som følge af flere på hinanden følgende tilføjelser, udeladelser eller forandringer, der betyder, at der er tale om en væsentlig ny investering, vurderet kvalitativt eller kvantitativt, medfører, at den database, der er resultatet af denne investering, opnår sin egen beskyttelsesperiode.

Artikel 11

Personer, som omfattes af sui generis-rettens beskyttelse

1. Retten efter artikel 7 gælder for databaser, når fremstilleren eller den, til hvem hans rettigheder er overgået, er statsborger i en medlemsstat eller har sit sædvanlige opholdssted i Fællesskabet.

2. Stk. 1 finder tillige anvendelse på selskaber og virksomheder, der er oprettet i overensstemmelse med en medlemsstats lovgivning, og hvis vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor eller hovedforretningssted er beliggende inden for Fællesskabet; hvis et sådant selskab kun har sit vedtægtsmæssige hjemsted på Fællesskabets område, skal dets virksomhed have reel og varig forbindelse med en af medlemsstaternes økonomi.

3. Rådet indgår på forslag af Kommissionen aftaler om udvidelse af beskyttelsen efter den i artikel 7 omhandlede ret til også at omfatte databaser, der er fremstillet i tredjelande, og som falder uden for bestemmelserne i stk. 1 og 2. Den beskyttelsestid, der ydes databaser i kraft af denne procedure, må ikke overstige den i artikel 10 fastsatte beskyttelsestid.

KAPITEL IV FÆLLES BESTEMMELSER

Artikel 12

Sanktioner

Medlemsstaterne fastlægger passende sanktioner i tilfælde af krænkelse af rettighederne i henhold til dette direktiv.

Artikel 13

Fortsat anvendelse af andre retsforskrifter

Dette direktiv berører ikke forskrifter vedrørende f.eks. ophavsret, ophavsretsbeslægtede rettigheder eller andre rettigheder eller forpligtelser med hensyn til data, værker eller andet materiale indlagt i en database, patenter, varemærker, mønstre og modeller, beskyttelse af nationale skatte, forskrifter om karteller og illoyal konkurrence, forretningshemmeligheder, sikkerhed, fortrolighed, beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, adgang til offentlige dokumenter og aftaleret.

Artikel 14

Anvendelse i tid

1. Beskyttelsen i henhold til dette direktiv vedrørende ophavsret gælder også for databaser, der er frembragt inden det i artikel 16, stk. 1, omhandlede tidspunkt, og som på dette tidspunkt opfylder de krav, der er fastsat i dette direktiv med hensyn til ophavsretlig beskyttelse af databaser.

2. Når en database, som på datoen for dette direktivs offentliggørelse er beskyttet af en ophavsretsordning i en medlemsstat, ikke opfylder kriterierne for ophavsretlig beskyttelse i artikel 3, stk. 1, kan dette direktiv, uanset stk. 1, ikke medføre, at den resterende beskyttelsestid i den pågældende medlemsstat i henhold til nævnte ordning afkortes.

3. Beskyttelsen efter den i artikel 7 omhandlede ret gælder også for databaser, hvis fremstilling er afsluttet ikke mere end 15 år før det i artikel 16, stk. 1, omhandlede tidspunkt, og som på dette tidspunkt opylder de krav, der er fastsat i artikel 7.

4. Beskyttelsen i henhold til stk. 1 og 3 berører ikke eventuelle handlinger, der er foretaget, eller rettigheder, der er erhvervet inden det tidspunkt, der er nævnt i disse stykker.

5. Er der tale om en database, hvis fremstilling er afsluttet ikke mere end 15 år før det i artikel 16, stk. 1, omhandlede tidspunkt, er beskyttelsestiden i forbindelse med den i artikel 7 fastsatte ret 15 år fra den 1. januar i det år, der følger efter dette tidspunkt.

Artikel 15

Visse bestemmelsers bindende karakter

Alle aftalebestemmelser, der strider imod artikel 6, stk. 1, og artikel 8, er ugyldige.

Artikel 16

Afsluttende bestemmelser

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1998.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

3. Senest ved udløbet af det trejde år efter den i stk. 1 anførte dato og derefter hvert tredje år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg en beretning om direktivets anvendelse, hvori den, navnlig på grundlag af specifikke oplysninger fra medlemsstaterne, især undersøger anvendelsen af sui generis-beskyttelsen, herunder artikel 8 og 9, og navnlig om anvendelsen af denne beskyttelse har medført monopolmisbrug eller andre indgreb i den frie konkurrence, der kunne begrunde passende foranstaltninger, især gennemførelse af en ordning med tvangslicenser. Kommissionen fremsætter om nødvendigt forslag om tilpasning af dette direktiv til udviklingen på databaseområdet.

Artikel 17

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i . . .

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT nr. C 156 af 23. 6. 1992, s. 4, og EFT nr. C 308 af 15. 11. 1993, s. 1.

(2) EFT nr. C 19 af 25. 1. 1993, s. 3.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 23. juni 1993 (EFT nr. C 194 af 19. 7. 1993, s. 144), Rådets fælles holdning af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT nr. L 122 af 17. 5. 1991, s. 42. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/98/EØF (EFT nr. L 290 af 24. 11. 1993, s. 9).

(5) EFT nr. L 346 af 27. 11. 1992, s. 61.

(6) EFT nr. L 290 af 24. 11. 1993, s. 9.

(7) EFT nr. L . . .

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. Den 15. april 1992 forelagde Kommissionen et forslag om retlig beskyttelse af databaser, der var baseret på traktatens artikel 57, stk. 2, artikel 66 og artikel 100 A (1).

2. Europa-Parlamentet afgav førstebehandlingsudtalelse den 23. juni 1993 (2). På baggrund af denne udtalelse fremsendte Kommissionen den 4. oktober 1993 et ændret direktivforslag (3).

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 24. november 1992 (4).

3. Rådet fastlagde sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 189 B den 10. juli 1995.

II. MÅLSÆTNING

4. Hensigten med Kommissionens forslag er at fastlægge harmoniserede bestemmelser om retlig beskyttelse af databaser. Det er en opfølgning af grønbogen om ophavsret og den teknologiske udfordring (5), hvori det i kapitel 6 blev foreslået, at der indføres foranstaltninger til harmonisering med hensyn til retlig beskyttelse af databaser. Som udgangspunkt for harmoniseringen anvendes medlemsstaternes ophavsretlige bestemmelser, således som de anvendes på databaser og i overensstemmelse med Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker, som alle medlemsstater har tiltrådt. Sideløbende med den ophavsretlige beskyttelse rummer forslaget bestemmelser om en specifik beskyttelse af databaser (sui generis).

III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Generelle bemærkninger

5. For så vidt angår direktivets struktur accepterede Rådet, at alle artikler vedrørende ophavsretlig beskyttelse, således som Kommissionen foreslog i sit ændrede forslag, samles i et kapitel II, og at de artikler, der vedrører sui generis-retten, samles i et kapitel III. Efter Rådets opfattelse bidrager denne sondring til at gøre teksten mere overskuelig.

6. Rådet lod fire artikler i Kommissionens ændrede forslag udgå, fordi det fandt dem overflødige. Det drejer sig om:

a) artikel 4 i det ændrede forslag: denne artikel, der blev tilføjet på forslag af Europa-Parlamentet (ændringsforslag nr. 12), var ikke retligt bindende, idet den ifølge Kommissionen ikke skulle »betragtes som indebærende nogen nye forpligtelser for medlemsstaterne eller som krævende overholdelse af internationale aftaler om ophavsret.«

b) artikel 5 i det ændrede forslag (artikel 4 i det oprindelige forslag): da denne artikel ikke vedrører retlig beskyttelse af databaser, fandt Rådet, at det hverken var hensigtsmæssigt eller nødvendigt at bevare den

c) artikel 8 i det ændrede forslag (artikel 7 i det oprindelige forslag): da artiklen ikke medfører en harmonisering af medlemsstaternes lovgivning, fandt Rådet den unødvendig og lod den udgå

d) artikel 9 i det ændrede forslag: med vedtagelsen af Rådets direktiv 93/98/EØF af 29. oktober 1993 om harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslægtede rettigheder (6) mistede denne artikels stk. 1 sin retligt bindende virkning, og Rådet fandt stykket unødvendigt og lod det udgå. Da de øvrige stykker i denne artikel er nært knyttet til stk. 1, lod Rådet også dem udgå.

Betragtningerne

7. Rådet tilføjede, fjernede eller ændrede flere betragtninger, bl.a. af hensyn til ændringerne af en række artikler i den dispositive del.

Forslagets artikler

8. Artikel 1

Såvel Kommissionens oprindelige forslag som det ændrede forslag var begrænset til elektroniske databaser. I den fælles holdning udvider Rådet direktivets anvendelsesområde til at omfatte alle databaser, uanset form (stk. 1), med følgende begrundelse:

a) denne løsning er enklere, da den gør det unødvendigt at foretage en klar sondring mellem elektroniske og ikke-elektroniske databaser

b) en database, der udsendes elektronisk, og en database, der ikke udsendes elektronisk, bør omfattes af samme beskyttelse

c) der skelnes ikke mellem elektroniske og ikke-elektroniske databaser i den tilsvarende bestemmelse i GATT-aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS-aftalen) eller i de ingangværende drøftelser i Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) om en eventuel protokol til Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker.

Rådet tilpassede definitionen af »database« (stk. 2) til denne udvidelse af anvendelsesområdet. Det accepterede Europa-Parlamentets ændringsforslag om at sidestille ordet »data« med »værker« og »andet materiale«. Med samme begrundelse som Kommissionen kunne det imidlertid ikke acceptere Europa-Parlamentets ændringsforslag om at lade definitionen på databaser omfatte »et betydeligt antal« værker, data eller andet materiale; denne ændring ville have medført fortolkningsproblemer og være i uoverensstemmelse med definitionen i TRIPS-aftalen og de igangværende drøftelser i WIPO om en eventuel protokol til Bernerkonventionen.

Rådet mente, at det ville være hensigtsmæssigt at tilføje et særskilt stykke (stk. 3), hvori det præciseres, at direktivets beskyttelse ikke gælder for edb-programmer, der anvendes ved fremstilling eller drift af databaser.

Som Kommissionen tilsluttede Rådet sig ikke Europa-Parlamentets forslag til definition af en »databasefrembringer« (ændringsforslag nr. 4). Rådet mener ikke, at denne definition bør indføres i forbindelse med databaser, så længe der ikke er fastsat en definition på internationalt plan af frembringere af andre litterære eller kunstneriske værker.

Rådet tilsluttede sig ikke den definition af en »indehaver af rettighederne til en database«, som Europa-Parlamentet har foreslået (ændringsforslag nr. 5), og som Kommissionen med visse tilpasninger har ladet indgå i sit ændrede forslag. Rådet foretrak at bevare begreberne »ophavsmanden til en database« i forbindelse med den ophavsretlige beskyttelse og »frembringeren af en database« i forbindelse med beskyttelsen ved hjælp af sui generis-retten.

9. Artikel 2

For at hindre enhver form for tvivl fandt Rådet det hensigtsmæssigt at tilføje en ny artikel, hvori det præciseres, at direktivet finder anvendelse med forbehold af direktiv 91/250/EØF, 92/100/EØF og 93/98/EØF.

10. Artikel 3 (artikel 2 i det ændrede forslag)

Rådet samlede indholdet af stk. 1 og stk. 3 i Kommissionens forslag i et enkelt stykke (stk. 1).

Stk. 2 i Kommissionens forslag har mistet sin relevans efter udvidelsen af direktivets anvendelsesområde til ikke-elektroniske databaser.

Rådet forenklede affattelsen af stk. 2 (stk. 4 i Kommissionens forslag).

11. Artikel 4 (artikel 3 i det ændrede forslag)

Rådet foretrak at overlade det til medlemsstaterne at afgøre, hvem der udøver de økonomiske rettigheder i det tilfælde, hvor en database frembringes af en arbejdstager under udførelsen af dennes arbejde. Som følge heraf lod det stk. 4 udgå og tilføjede betragtning nr. 29.

12. Artikel 5 (artikel 6 i det ændrede forslag)

Rådet foretog en række redaktionelle ændringer i denne artikel, ikke mindst af hensyn til ændringerne i artikel 1. Det lod alle henvisninger til udlejning udgå under henvisning til artikel 2, litra b).

13. Artikel 6 (artikel 7 i det ændrede forslag)

Rådet samlede indholdet af stk. 1 og stk. 2 i Kommissionens forslag i et enkelt stykke (stk. 1). Det mente, at denne bestemmelse indeholder en minimumsret for den, der har ret til at benytte en database, og at det ikke bør være muligt at fravige denne ret ved hjælp af aftalebestemmelser (jf. artikel 15).

Rådet lod stk. 3 i Kommissionens forslag udgå som overflødigt, blandt andet under henvisning til artikel 3, stk. 2.

Rådet tilføjede et nyt stk. 2, hvorved medlemsstaterne får mulighed for at fastsætte visse undtagelser fra de ophavsretlige enerettigheder, der er omhandlet i artikel 5. For så vidt angår eksemplarfremstilling til privat brug mente Rådet ikke, at der bør gives tilladelse til undtagelser for så vidt angår elektroniske databaser, ikke mindst i betragtning af, hvor let disse kan reproduceres, men det accepterede muligheden for at indrømme sådanne undtagelser i forbindelse med ikke-elektroniske databaser.

For at hindre, at undtagelserne i stk. 1 og stk. 2 i denne artikel utilsigtet forrykker balancen mellem de rettigheder, der er indrømmet databasens ophavsmand, og de rettigheder, der tilfalder den, der har ret til at benytte den, tilføjede Rådet et stk. 3, der lægger sig tæt op ad artikel 6, stk. 3, i direktiv 91/250/EØF.

14. Artikel 7 (artikel 10 i det ændrede forslag)

Rådet fandt det hensigtsmæssigt med en mere præcis forklaring på sui generis-retten og de genstande, der beskyttes ved hjælp af denne rettighed.

Det mente, at artikel 10, stk. 1, og første punktum i stk. 2, i det ændrede forslag overlapper hinanden. Artikel 7, stk. 1, i den fælles holdning rummer to væsentlige ændringer i forhold til disse bestemmelser:

a) Rådet fandt, at målsætningen med sui generis-retten bør være at beskytte databasefremstillerne mod overtagelse af de resultater, der er opnået ved investering i søgning efter og indsamling af basens indhold; det begrænsede derfor denne ret til kun at omfatte tilfælde, hvor indsamling, kontrol eller strukturering af dette indhold vidner om en betydelig investering ud fra en kvalitativ eller kvantitativ synsvinkel.

b) Ifølge Kommissionens ændrede forslag vedrørte sui generis-retten hele en databases indhold eller en væsentlig eller uvæsentlig del af denne, idet der var fastsat undtagelser for de uvæsentlige dele i artikel 11, stk. 5, 6 og 8. I den fælles holdning foretrak Rådet at begrænse sui generis-rettens beskyttelse til kun at omfatte hele en databases indhold eller en væsentlig del heraf ud fra et kvalitativt eller kvantitativt synspunkt, idet det mente, at udtræk og/eller genanvendelse af uvæsentlige dele af indholdet ikke vil kunne skade fremstillerens investering; på denne baggrund lod Rådet undtagelserne vedrørende de uvæsentlige dele udgå. For at undgå, at denne manglende beskyttelse af de uvæsentlige dele giver anledning til gentagent og systematisk misbrug af udtræk og/eller genanvendelse af disse dele, er der dog i artikel 7, stk. 5, i den fælles holdning blevet tilføjet en beskyttelsesklausul.

Af hensyn til klarheden har Rådet defineret udtrykkene »udtræk« og »genanvendelse« i stk. 2.

Da sui generis-retten er en ny rettighed, fandt Rådet det hensigtsmæssigt at præcisere, at den kan overdrages, overføres eller gives i kontraktlig licens (stk. 3).

Første punktum i stk. 4 i den fælles holdning svarer til andet punktum i artikel 10, stk. 2, i det ændrede forslag.

Rådet kunne imidlertid ikke tilslutte sig metoden i samme stykkes tredje punktum i det ændrede forslag: det fandt ikke, at der er nogen rimelig grund til at udelukke indholdet af en database bestående af værker, der er beskyttet af ophavsret, eller af genstande, der er beskyttet af andre rettigheder, fra sui generis-rettens anvendelsesområde, da en sådan udelukkelse kan give anledning til uregelmæssigheder, når indholdet af en database f.eks. dels består af værker, der er beskyttet ved ophavsret, dels af andet materiale, der ikke er beskyttet af andre rettigheder. Rådet besluttede på denne baggrund, at sui generis-retten skal anvendes uafhængigt af, om basens indhold kan beskyttes ved ophavsret eller andre rettigheder, idet det dog fastslog, at beskyttelse ved sui generis-retten sker med forbehold af ophavsrettigheder eller andre rettigheder for værker eller andre elementer, der indgår i basen (andet og tredje punktum i stk. 4).

15. Tvangslicenser

I Kommissionens forslag var der åbnet mulighed for udstedelse af tvangslicenser under visse omstændigheder som undtagelse fra sui generis-retten. Begrundelsen for denne mulighed var, at den skulle virke som modvægt mod en stærk sui generis-ret, der ikke blot fandt anvendelse på hele en databases indhold eller en væsentlig del heraf, men også på uvæsentlige dele af basen. Da denne ret er begrænset til kun at omfatte hele databasens indhold eller en væsentlig del heraf, og der er fastsat undtagelser fra denne ret i artikel 9 i den fælles holdning, nåede Rådet til den konklusion, at muligheden for at udstede sådanne licenser ikke længere er af afgørende betydning for at sikre balancen mellem databasefremstillerens og brugerne af databasens rettigheder, og det lod bestemmelserne om denne mulighed udgå. Det fandt det imidlertid hensigtsmæssigt at erindre om, at sui generis-retten ikke må anvendes på en sådan måde, at den letter misbrug af en monopolstilling, og at konkurrencereglerne fortsat finder anvendelse (betragtning nr. 47). Desuden indsatte Rådet i direktivets revisionsbestemmelse (artikel 16, stk. 3) en specifik henvisning til dette spørgsmål.

16. Artikel 8

Da sui generis-retten er en ny rettighed, fandt Rådet det hensigtsmæssigt at indsætte en artikel i den fælles holdning om de rettigheder og pligter, der gælder for den, der har ret til at benytte en database i forbindelse med denne ret (artikel 8). Det fastslås således i stk. 1, at denne rettighed ikke giver indehaveren af en database mulighed for at forhindre den, der har ret til at benytte denne base, i at udtrække og/eller genanvende uvæsentlige dele heraf. For så vidt angår de pligter, der påhviler den, der har ret til at benytte en database, fastslås det i denne artikel, at den pågældende ikke urimeligt må skade indehaveren af sui generis-rettighedernes legitime interesser (stk. 2) eller indehaveren af en ophavsret eller en beslægtet ret over værker eller præstationer i basen (stk. 3). Rådet finder i øvrigt ikke, at det bør være muligt at fravige bestemmelserne i denne artikel ved hjælp af aftalebestemmelser (jf. artikel 15).

17. Artikel 9

I betragtning af de ændringer, Rådet har foretaget med hensyn til anvendelsesområdet for sui generis-retten, og ophævelsen af bestemmelserne om tvangslicenser er undtagelserne fra sui generis-retten i artikel 11 i det ændrede forslag ikke længere relevante.

Rådet har indført en række nye undtagelser (artikel 9 i den fælles holdning), der er overtaget fra undtagelserne fra ophavsretten i artikel 6, stk. 2, idet Rådet lægger vægt på, at undtagelserne fra de to rettigheder så vidt muligt er parallelle. Der er ingen undtagelse i artikel 9 svarende til den i artikel 6, stk. 2, litra d), fordi ingen medlemsstater har nationale bestemmelser, der på alle punkter svarer til den sui generis-ret, der er indeholdt i dette direktivforslag. Da nogle medlemsstaters lovgivning imidlertid allerede har bestemmelser, der er beslægtet med sui generis-retten, fik de pågældende medlemsstater ret til at bibeholde de undtagelser fra denne ret, som traditionelt anerkendes i de pågældende lovgivninger (betragtning nr. 52).

18. Artikel 10 (artikel 12 i det ændrede forslag)

Rådet accepterede det forslag fra Europa-Parlamentet (ændringsforslag nr. 24), som Kommissionen lod indgå i sit ændrede forslag, og hvorved sui generis-rettens beskyttelsestid fastsættes til 15 år (stk. 1).

Af hensyn til overskueligheden foretrak Rådet at fordele oplysningen om, at denne ret opstår på det tidspunkt, hvor databasen er fremstillet (stk. 1), og præciseringen af, at udløbet af beskyttelsestiden beregnes på grundlag af det tidspunkt, hvor databasen blev gjort tilgængelig for offentligheden (stk. 2), på to forskellige stykker.

Rådet accepterede princippet i Europa-Parlamentets ændringsforslag om, at enhver væsentlig ændring af indholdet af en database skal bevirke, at der indføres en ny beskyttelsestid for sui generis-retten (ændringsforslag nr. 24, artikel 9, stk. 3, litra b), og ændringsforslag nr. 26). I betragtning af den forbindelse, artikel 7 har skabt mellem sui generis-retten og en væsentlig investering fra databasefremstillerens side, præciserede Rådet, at denne fornyede beskyttelsestid ligeledes skal tildeles efter en ny væsentlig investering (stk. 3).

I betragtning af stk. 3 i den fælles holdning fandt Rådet artikel 12, stk. 3, i det ændrede forslag overflødigt og lod det udgå.

19. Artikel 11 (artikel 13 i det ændrede forslag)

Bortset fra enkelte redaktionelle ændringer svarer artikel 11 i den fælles holdning til artikel 13 i det ændrede forslag.

Derimod kunne Rådet ikke acceptere det nye stykke, som Europa-Parlamentet har foreslået (ændringsforslag nr. 28, artikel 11, stk. 2a (nyt)), hvor der henvises til bestemmelserne i mellemstatslige aftaler. Som Kommissionen finder Rådet, at denne bestemmelse vil kunne give anledning til tvivl, da den sui generis-ret, der indføres med dette direktivforslag, ikke er knyttet til nogen mellemstatslig konvention.

20. Artikel 12 (artikel 14 i det ændrede forslag)

Artikel 12 i den fælles holdning svarer til artikel 14 i det ændrede forslag.

21. Artikel 13 (artikel 15, stk. 1, i det ændrede forslag)

Artikel 13 i den fælles holdning svarer til artikel 15, stk. 1, i det ændrede forslag. Bortset fra enkelte redaktionelle tilpasninger supplerede Rådet den ikke-udtømmende liste i denne artikel med beskyttelse af nationale skatte, forskrifter om karteller, sikkerhed og adgang til offentlige dokumenter.

22. Artikel 14 (artikel 15, stk. 2, i det ændrede forslag)

Kommissionen tiltrådte substansen i Europa-Parlamentets ændringsforslag nr. 29 og 30 om at lade alle databaser være omfattet af beskyttelsen, uanset om de allerede er oprettet på datoen for direktivets ikrafttræden, eller om de fremstilles på et senere tidspunkt (artikel 15, stk. 2, i det ændrede forslag); Rådet tiltrådte dem ligeledes i artikel 14 i den fælles holdning.

For at tydeliggøre bestemmelserne adskilte Rådet i den forbindelse ophavsret (stk. 1) og sui generis-ret (stk. 3). I begge disse stykker indsatte det som referencedato den seneste frist for direktivets gennemførelse i stedet for datoen for offentliggørelsen for at undgå, at der skal anvendes gennemførelsesbestemmelser med tilbagevirkende kraft.

Europa-Parlamentet havde foreslået, at det præciseres, at direktivets beskyttelse af databaser, der eksisterer på datoen for direktivets ikrafttræden, ikke må berøre handlinger, der er foretaget, eller rettigheder, der er erhvervet, inden denne dato (ændringsforslag nr. 30). Rådet præciserede, at dette både gælder for den ophavsretlige beskyttelse og for beskyttelsen ved sui generis-retten (stk. 4 i den fælles holdning).

Artikel 14, stk. 2, i den fælles holdning er blevet tilføjet af Rådet for at løse problemet med hensyn til de databaser, der i øjeblikket er beskyttet gennem nationale ophavsretlige bestemmelser, men som formentlig ikke længere vil være ophavsretligt beskyttet, når direktivet træder i kraft, fordi betingelserne for at være omfattet af beskyttelsen i de nationale ordninger er mindre strenge end direktivets betingelser for at være omfattet af ophavsret. Sådanne situationer vil kunne opstå som følge af de nationale ordninger, der i øjeblikket gælder i tre medlemsstater, hvor beskyttelsestiden nu er på 50 år post morten auctoris, og som vil blive på 70 år post mortem auctoris, når direktiv 93/98/EØF er gennemført. Sandsynligvis vil hovedparten af de pågældende databaser kunne beskyttes gennem sui generis-retten; beskyttelsestiden for denne rettighed er imidlertid kun på 15 år. For at løse dette problem har Rådet indført en undtagelsesbestemmelse, der tillader de pågældende medlemsstater at fortsætte med at beskytte de pågældende databaser ved hjælp af den nuværende ordning, indtil udløbet af den beskyttelsestid, der gælder på datoen for direktivets offentliggørelse.

Da sui generis-rettens beskyttelsestid er på 15 år, fandt Rådet det hensigtsmæssigt at præcisere, at beskyttelsen ved denne rettighed af allerede eksisterende databaser kun gælder, hvis fremstillingen heraf er afsluttet i løbet af de 15 år, der går forud for direktivets gennemførelse (stk. 3 i den fælles holdning).

For at undgå enhver tvivl om, hvorvidt beskyttelsestiden på 15 år ved hjælp af sui generis-retten for databaser, der allerede eksisterede på datoen for direktivets gennemførelse, skal beregnes fra denne dato eller fra datoen for fremstillingens afslutning, præciserede Rådet, at det er den første mulighed, der skal anvendes (stk. 5 i den fælles holdning). Begrundelsen for dette valg er, at sui generis-retten er en ny rettighed, og at ingen databaser derfor vil have været beskyttet ved hjælp af en lignende rettighed, før direktivet blev gennemført.

23. Artikel 15

Som allerede angivet (jf. punkt 13 og 16) anser Rådet bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, og artikel 8, for at være så grundlæggende, at det ikke bør være muligt at fravige dem ved hjælp af aftalebestemmelser.

24. Artikel 16

I det ændrede forslag accepterede Kommissionen Europa-Parlamentets forslag (ændringsforslag nr. 31) om at fastsætte den sidste frist for gennemførelse af direktivet til den 1. januar 1995 (stk. 1, første afsnit). Da denne dato allerede er overskredet, indsatte Rådet i stedet datoen den 1. januar 1998 for at give medlemsstaterne en gennemførelsesfrist på næsten to år fra datoen for direktivets endelige vedtagelse.

Rådet accepterede et forslag fra Europa-Parlamentet (ændringsforslag nr. 32), som Kommissionen indsatte i sit ændrede forslag, om at indsætte en revisionsbestemmelse i direktivet. I betragtning af den hastige udvikling på området fremskyndede det datoen for fremlæggelsen af Kommissionens første rapport til tre år efter direktivets gennemførelse. Da sui generis-retten er en nyskabelse, præciserede Rådet endvidere, at Kommissionen især skal undersøge anvendelsen heraf, samt at undersøgelsen navnlig skal finde sted på grundlag af specifikke oplysninger fra medlemsstaterne.

(1) EFT nr. C 156 af 23. 6. 1992, s. 4.

(2) EFT nr. C 194 af 19. 7. 1993, s. 144.

(3) EFT nr. C 308 af 15. 11. 1993, s. 1.

(4) EFT nr. C 19 af 25. 1. 1993, s. 3.

(5) KOM(88) 172 endelig udg.

(6) EFT nr. L 290 af 24. 11. 1993, s. 9.