Nr. C 286/8 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
2.5.3.  Det  er blandt  andet  muligt,  at udledningen 
af spildevand  giver  maksimal  forurening  på et tids-
punkt  af dagen  (for  eksempel  om  formiddagen), 
som ikke  er sammenfaldende  med  det  tidspunkt, 
hvor  antallet  af badende  er størst. 
2.5.4.  Der  er ingen  definition  af badeområdets 
udstrækning  i artikel  1. Det  ville  være  hensigtsmæs-
sigt, om  man  tog  hensyn  til prøvetagningsstedernes 
beliggenhed  i forhold  til de steder,  hvor  udledning 
finder  sted. 
3. Bemærkninger  til bilagene 
3.1. Udvalget  ønsker,  uden  at der  derfor  skal  op-
stå for  stor  fleksibilitet  ved  anvendelsen  af direkti-
vet, at de vedtagne  normer  må kunne  afpasses  efter 
alle forhold. 
3.2. Det  ville  navnlig  være  hensigtsmæssigt  at 
pålægge  medlemsstaternes  ansvarlige  myndigheder  at 
påse,  at andre  former  for forurening  end  dem,  der er 
medtaget  i bilagene,  ikke  forekommer  i større 
mængder  i badevand,  navnlig  når  tilstedeværelsen 
heraf  må  forventes  (på  grund  af industrivirksomhe-
der for eksempel). Der burde  ligeledes  foretages  en særlig  undersøgelse 
af de balanceforstyrrelser  i naturen,  som  navnlig 
skyldes  usædvanligt  varme  somre. 
3.3. Udvalget  har det ønske,  at Kommissionen  un-
dersøger,  hvorvidt  det ville  være  hensigtsmæssigt  i bi-
lagene  at medtage  visse  cyanophycea  (Lyxophycea  el-
ler blåalger)  navnlig  i eutrofieret  vand,  og hvis  tem-
peraturforhold  fremmer  disse  mikroorganismer 
vækst.  Deres  toksicitet  (indvirkning  på proteiner) 
kendes  udmærket  over  såvel  kortere  som  længere  tid. 
3.4. Mere  generelt  kan  Udvalget  konstatere,  at vis-
se industriers  udledning  af stadig  større  mængder 
varmt  spildevand  i vandløb  og i havene  forårsager  en 
opvarmning,  hvilket  indebærer  en fare  for,  at de 
særlige  mikrobiologiske  forhold  her  ændres.  Dette 
problem  ser  Udvalget  gerne  bliver  ofret  særlig 
opmærksomhed. 
3.5. Det  ville  ligeledes  være  hensigtsmæsigt  at fo-
retage  en systematisk  undersøgelse  vedrørende  tilste-
deværelsen  af en temmelig  almindeligt  forekommende 
amøbe,  som  fremkalder  en på nuværende  tidspunkt 
uhelbredelig  meningitis. 
3.6. Foruden  de omkringflydende  materialer,  der 
er nævnt  i bilagene,  findes  der også  andre  faste  mate-
rialer,  der rummer  farer,  f. eks.  glas-  og metalstykker, 
osv. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  24. september  1975. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
Formand 
Udtalelse  om  Kommissionens  meddelelse  til Rådet  om  ligebehandling  af mandlige  og 
kvindelige  arbejdstagere  (Adgang  til beskæftigelse,  faglig  uddannelse  og faglig  for-
fremmelse  såvel  som  arbejdsvilkår) 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europceiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 124  af 4. juni  1975,  side  2. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  28. februar  1975  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det nævnte  emne. 
15.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/9 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  133.  plenarforsamling  afholdt  i 
Bruxelles,  den  24. og 25. september  1975  sin udtalelse  herom. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  198, 
under  henvisning  til Rådets  anmodning  af 27. febru-
ar 1975, 
under  henvisning  til Udvalgets  præsidium  beslutning, 
af 25.  februar  1975,  om  at pålægge  Afdelingen  for 
sociale  Anliggender  at udarbejde  en udtalelse  herom, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  afgivet  af 
ordføreren,  fr. Weber, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen 
for sociale  Anliggender  den  10. juli  1975, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  133.  ple-
narforsamling  den  24.  og 25.  september  1975,  og 
ud fra  følgende  betragtninger: 
Retten  til arbejde  er en menneskeret,  som  i samme 
grad  og på identiske  betingelser  tilkommer  mænd  og 
kvinder; 
medlemsstaternes  lovgivning  rummer  eksempler  på 
forskelsbehandling  i forbindelse  med  adgang  til be-
skæftigelse,  faglig  uddannelse  og faglig  forfremmelse 
og der  er stadig  forskelle  med  hensyn  til arbejdsvil-
kår, herunder  aflønning; 
ligebehandling  af og lige  muligheder  for  mænd  og 
kvinder,  for så vidt  angår  beskæftigelse,  uddannelse, 
faglig  forfremmelse  og arbejdsvilkår  er endnu  ikke 
gennemført; 
ligebehandlingsproblemerne  frembyder  ikke  nye 
aspekter  på fællesskabsplan,  men  hører  til de perma-
nente  europæiske  opgaver  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
idet 2 stemte  imod  og 8 undlod  at stemme: I. ALMINDELIGE  BEMÆRKNINGER 
1. Dette  memorandum  er et nyt  skridt  i den  ret-
ning,  som  Rådet  har  anvist,  nemlig  »at  iværksætte 
foranstaltninger  til gennemførelse  af ligestilling  mel-
lem mænd  og kvinder  for så vidt  angår  adgang  til be-
skæftigelse,  faglig  uddannelse  og faglig  forfremmelse 
såvel  som  arbejdsvilkår,  herunder  aflønning«,  ... at 
bestræbe  sig på at gøre  det muligt  for de pågældende 
at bringe  overensstemmelse  mellem  deres  familiemæs-
sige forpligtelser  og deres  arbejdsmæssige  ønsker« 
(Rådets  resolution  af 21. januar  1974). 
2. I  overensstemmelse  hermed  omhandler  dette 
memorandum  problemerne  i forbindelse  med  kvin-
dernes  forberedelse  til erhvervsarbejde  samt  deres 
udøvelse  heraf.  Det  fastlægger  nye  foranstaltninger, 
der skal  træffes  for at fremme  ligebehandling  og give 
kvinder  de samme  muligheder  med  hensyn  til adgang 
til beskæftigelse,  uddannelse  og faglig  uddannelse, 
forfremmelse  samt  arbejdsvilkår. 
3. Retningslinjerne  i memorandummet  er hen-
vendt  til medlemsstaterne.  De  udgør  de generelle 
rammer  for de første  fællesskabsforanstaltninger,  der 
er anført  i kapitel  VII,  og især  for det direktivforslag, 
der er vedføjet  memorandummet. 
4. Meddelelsen  indeholder  i overensstemmelse  her-
med en kort  analyse  af kvindens  problemer,  i forbin-
delse  med  beskæftigelse,  erhvervsvejledning  og faglig 
uddannelse  samt  i forbindelse  med  omskoling,  ar-
bejdsvilkår,  børnepasning  og social  sikring.  I hen-
hold  til den  opgave,  som  den  har  fået  pålagt  af Rå-
det, begrænser  Kommissionen  sig i sin meddelelse  til 
de aspekter,  der  er af særlig  betydning  for de udear-
bejdende  kvinder. 
5. Udvalget  er klar  over,  at ligebehandlingsproble-
merne  ikke  frembyder  nye  europæiske  aspekter,  men 
hører  til de permanente  europæiske  opgaver. 
6. Udvalget  beklager  meget,  og ønsker  også  derfor 
at nævne  det direkte,  at den  tidsmæssige  forsinkelse  i 
Nr. C 286/10 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
forbindelse  med  anmodningen  om  en udtalelse,  det 
store  antal  unøjagtige  og uklare  formuleringer  i me-
morandummets  tekst  og  den  på  mange  punkter 
ufuldstændige  og  mangelfulde  oversættelse  har 
besværliggjort  dets  arbejde. 
7. Endvidere  konstaterer  Udvalget,  at Kommissio-
nen i sin redegørelse  overhovedet  ikke  kommer  ind 
på de problemer,  der gør  sig gældende  for selvstæn-
dig arbejdende  kvinder,  f. eks.,  kvinder  inden  for 
handel  og håndværk,  kvindelige  erhvervsdrivende, 
medhjælpende  hustruer  inden  for landbruget  og kvin-
delige  læger. 
8. I  et memorandum  om  ligebehandling  af mand-
lige og kvindelige  arbejdstagere  bør det indlednings-
vis understreges,  at retten  til arbejde  er en menneske-
ret, der i samme  grad  og på samme  vilkår  tilkommer 
mænd  og kvinder,  men  Kommissionen  nævner  det 
først  i slutningen  af første  kapitel. 
I denne  sammenhæng  skal  Udvalget  også  henlede 
opmærksomheden  på den  europæiske  socialpagt,  i 
hvilken  retten  til arbejde  ligeledes  er nedfældet. 
Netop  fordi  arbejdsløshedsprocenten  for  kvinder  i 
EF-landene  er uforholdsmæssig  høj  burde  Kommis-
sionen  have  lagt  stærkere  vægt  på kvindernes  ret 
til arbejde  i stedet  for  at fremhæve  de vanskelig-
heder  der  stiller  sig hindrende  i vejen  for gennem-
førelsen  af lighedsprincippet  i tider  med  arbejdsløs-
hed. 
9. Udvalget  undrer  sig  over,  at Kommissionen 
ikke har  holdt  sig til ordlyden  af det memorandum, 
som arbejdsmarkedets  parter  fik forelagt  til drøftelse 
den 26. november  1974,  og som  ikke  gav  anledning 
til betydelige  indvendinger  fra disses  side. 
10. Udvalget  er klar  over,  at der  ikke  bør  gøres 
overdreven  brug  af artikel  235  i Rom-traktaten.  Det 
stiller  sig alligevel  det spørgsmål,  om det rent  faktist 
er muligt  og nødvendigt  at holde  familiepolitikken 
uden  for,  hvis  ligebehandlingen  af mandlige  og kvin-
delige  arbejdstagere  virkelig  skal  gennemføres. 
Efter  Udvalgets  opfattelse  kan  bestræbelserne  på at 
afskaffe  forskelsbehandling  inden  for  beskæftigelse 
og erhverv  kun  krones  med  held,  hvis  den  traditio-
nelle  fordeling  af de familiemæssige  forpligtigelser  og 
opfattelsen  af mandens  og kvindens  rolle  ændres. 
Dette  kræver  imidlertid  lovændringer  og ændring  af 
gældende  praksis  samt  ikke  mindst  et samfund,  der 
er bygget  op således,  at det  skaber  ydelser,  der  be-
gunstiger  en positiv  udvikling  i forholdet  mellem 
samfundets  forskellige  grupper  og dermed  åbner  mu-
lighed  for  en ændret  holdning  både  hos  mænd  og 
kvinder. 11. Udvalget  understreger,  at retten  til arbejde 
ikke er det  samme  som  pl,igt  til at arbejde.  Dette 
gælder  i særlig  grad  for kvinder  med  børn.  Dog  bør 
samfundet  til det yderste  bestræbe  sig på at yde  den 
nødvendige  hjælp  til kvinder  med  børn,  gifte  kvinder 
og kvinder  med  familiemæssige  forpligtigelser,  som  er 
erhvervsaktive,  eller  som  ønsker  at vende  tilbage  til 
erhvervslivet.  Udvalget  lægger  i denne  sammenhæng 
vægt  på Kommissionens  overvejelser  i forbindelse 
med de nødvendige  sociale  institutioner,  erhvervsvej-
ledning,  faglig  uddannelse,  faglig  videreuddannelse 
osv. 
12. Udvalget  er enig  med  Kommissionen,  når den-
ne påpeger,  at kvindernes  almene  og faglige  uddan-
nelse  kvalitativt  og kvantitativt  bør bringes  på niveau 
med mændenes.  Skønt  man  kan  tvivle  på, at kvinder 
rent faktisk  bør  komme  i betragtning  inden  for alle 
fag, er Udvalget  af den  opfattelse,  at kvinden  bør 
have  fri adgang  til alle  fag  og til de dertil  hørende 
uddannelser.  Enhver  begrænsning  i disse  muligheder 
— om så også  den  motiveres  med  senere  familiemæs-
sige forpligtelser  — betyder,  at kvinden  allerede  ved 
starten  af sin karriere  straffes  for tjenester,  som  hun 
yder  samfundet. 
13. Det  er imidlertid  ikke  kun  mangel  på faglig 
uddannelse,  der  begrænser  kvindens  beskæftigelses-
og avancementsmuligheder.  Disse  begrænsninger  be-
ror hovedsageligt  på de allerede  omtalte  forestillinger 
om kvindens  rolle  og kommer  blandt  andet  til ud-
tryk i et delt  arbejdsmarked,  hvor  køn  og ikke  kvali-
fikationer  ofte  gøres  til et kriterium  i stillingsopsla-
gene.  Et arbejdsmarked  uden  forskelsbehandling  bur-
de derfor  være  et af Kommissionens  mål.  I denne  for-
bindelse  er det vigtigt,  at stillingsopslag  og udvælgel-
sesprocedurer  udformes  således,  at kønsdiskrimine-
ring udelukkes. 
14. Udvalget  foreslår,  at man  ud over  den  af Kom-
missionen  foreslåede  offentliggørelse  af positive  re-
sultater  i forbindelse  med  kvindens  beskæftigelse 
også  offentliggør  eksempler  på kraftig  diskrimine-
ring.  Thi  skønt  ligeberettigelsesprincippet  anerkendes 
overalt,  praktiseres  ulighed  dog  alt for ofte. 
15. Faglig  uddannelse  bør  bruges  som  middel  i 
kampen  mod  kliché-forestillingerne  om kønsrollerne 
på arbejdsmarkedet.  Firmaer,  der uddanner  piger  og 
kvinder  til stillinger  uden  for de traditionelle  kvinde-
fag, kunne  f. eks.  få særtilskud  til uddannelsesomkost-
ningerne,  når der er tale  om fag,  der giver  den  størst 
mulige  beskæftigelsessikkerhed  og de bedste  forfrem-
melsesmuligheder.  Der  bør  tages  initiativ  til oprettel-
15.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/11 
se af institutioner  for  videreuddannelse  samt  rådgiv-
ningscentre  for  kvinder,  der  ønsker  at genoptage  et 
erhvervsarbejde. forældre  til gode  — især  med  henblik  på en gensidig 
tilpasning  af arbejds-  og skoletiderne.  Instituttet  bur-
de undersøge  disse  spørgsmål. 
16. Udvalget  har  med  interesse  erfaret,  at Den  euro-
pæiske  Socialfond  skal  tages  i anvendelse  i forbin-
delse  med  kvinders  adgang  til beskæftigelse,  til faglig 
uddannelse  og til faglig  forfremmelse.  Da forudsæt-
ningerne  for  denne  anvendelse  imidlertid  helt  klart 
ikke  svarer  til behovene,  bør  man  efter  Udvalgets 
mening  ændre  de specielt  berørte  artikler  4 og 5 i So-
cialfonden  i overensstemmelse  hermed. 20. Instituttet  kunne  også  foretage  en objektiv  un-
dersøgelse  af de fysiske  og sociale  arbejdsbetingelser 
samt  den  psykiske  belastning  i de kvindeprægede  stil-
linger.  Det  må  også  undersøges,  hvordan  man  på en 
retfærdig  måde  kan  vurdere  kvindernes  indsats,  for 
så vidt  angår  hurtighed,  omhu  og håndelag,  under 
hensyntagen  til den  forøgede  anspændelse,  der  skyl-
des monotont  og stillesiddende  arbejde,  da dette  er 
karakteristisk  for  de erhverv,  der  hyppigt  udøves  af 
kvinder. 
17. Desuden  er Udvalget  af den  opfattelse,  at man 
bør undersøge,  hvordan  Socialfondens  midler  kan 
anvendes  til finansiering  eller  delvis  finansiering  af 
børnehaver,  børnepasningsfaciliteter  osv.  Dette  er 
nødvendigt  og acceptabelt,  da sådanne  institutioner 
er en forudsætning  for,  at kvinder  med  børn  kan  få 
adgang  til beskæftigelse,  eller  at det  gøres  lettere  for 
mødre  at have  udearbejde,  hvis  de af tvingende  øko-
nomiske  årsager  alligevel  skal  have  sådant  arbejde. 
18. Oprettelsen  af et europæisk  center  for  faglig 
uddannelse  som  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
tog stilling  til den  17.  juli 1974,  kan  bidrage  til at 
orientere  offentligheden  om,  at den  kvindelige  del af 
den europæiske  befolkning  er blevet  forsømt  i ud-
dannelsesmæssig  henseende.  Der  må  foretages  sam-
menligninger  og  undersøgelser  på europæisk  plan, 
som blotlægger  problemet  med  erhvervsvejledning, 
faglig  uddannelse  og omskoling  i alle  dets  mangfol-
dige aspekter.  Årsagerne  til, at kvinder  stilles  ringere 
uddannelsesmæssigt,  bør  analyseres,  da  piger,  der 
øsnker  at udnytte  ligeberettigelsen  i praksis,  stadig 
ofte finder  mangel  på forståelse  på erhvervsvejled-
ningskontorerne  og kun  ringe  hjælp. 
19. Udvalget  minder  ligesom  Kommissionen  om, 
at spørgsmålene  vedrørende  kvinders  og mænds  ar-
bejdsvilkår  også  skal  undersøges  af »Det  europæiske 
institut  til forbedring  af leve-  og arbejdsvilkårene«. 
Mange  af den  erhvervsaktive  kvindes  problemer  kan 
i stort  omfang  mildnes  gennem  foranstaltninger,  der 
vedrører  alle  arbejdstagere.  Som  eksempel  kan  man 
tænke  sig en fortsat  gradvis  forkortelse  af den  daglige 
og ugentlige  arbejdstid.  Også  arbejdstid  efter  ønske 
(fleksibel  arbejdstid)  kunne,  hvor  dette  kan  lade  sig 
gøre  rent  organisatorisk,  komme  erhvervsaktive 21. Udvalget  beklager,  at bl.a.  de i de enkelte 
medlemsstater  anvendte  skattesystemer  overhovedet 
ikke  bliver  omtalt  i Kommissionens  memorandum. 
Disse  systemer  er ikke  ens  i medlemsstaterne.  Men  de 
har ofte  diskriminerende  virkning  over  for  erhvervs-
arbejdende  kvinder.  Udvalget  er klar  over,  at disse 
skattesystemer  er blevet  indført  i visse  lande  med  det 
formål  at motivere  kvinder  til ikke  at tage  erhvervs-
arbejde  uden  for  hjemmet.  Udvalget  er klar  over,  at 
spørgsmålet  om  beskatningen  af erhvervsarbejdende 
kvinder  ikke  kan  vurderes  og løses  isoleret,  men  må 
ses i en samlet  socio-økonomisk  sammenhæng.  Det 
mener,  at dette  meget  vigtige  og omfattende  problem 
bør behandles  hurtigst  muligt. 
22. De  i ovenstående  punkter  berørte  spørgsmål 
og forslag  behandles  kun  delvis  i memorandummet. 
De er heller  ikke  alle  indeholdt  i de foranstaltninger, 
som Kommissionen  foreslår  truffet.  Udvalget  så ger-
ne, at alle  forslagene  blev  medtaget  i retningslinjerne. 
Det ville  gøre  teksten  mere  konkret,  for  de foran-
staltninger.  Kommissionen  foreslår  truffet,  er af for 
generel  art.  Dette  er den  afgørende  mangel  ved  dem. 
Udvalget  beklager,  at Kommissionen  har  ladet  det 
blive  ved  disse  rent  principielle  og derfor  kun  i ringe 
grad  forpligtende  foranstaltninger,  når den  dog  i sine 
overvejelser  absolut  har  berørt  enkeltproblemer  og i 
kapital  IV i den  tyske  tekst  da heller  ikke  taler  om 
»Leitlinien  flir  MaSnahmen«,  men  mere  konkret  om 
»zu ergreifenden  MaEnahmen«. 
I memorandummet  begrænser  man  sig  til at vække 
forhåbninger,  som  skal  indfries  af medlemsstaterne, 
og endda  undlader  man  at foretage  en prioritering. 
Nr. C 286/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
II. SÆRLIGE  BEMÆRKNINGER  TIL  KAPITLERNE 
Under  hensyntagen  til disse  almindelige  bemærknin-
ger skal  afdelingen  fremsætte  følgende  kommentarer 
til memorandummets  enkelte  kapitler. 
KAPITEL  I 
ad 3. Udvalget  er enig  med  Kommissionen,  når 
denne  konstaterer,  at familiemæssige  forpligtelser  og 
erhvervsmæssige  forpligtelser  må  bringes  i overens-
stemmelse  med  hinanden,  hvis  ligeberettigelsen  af 
mandlige  og kvindelige  arbejdstagere  skal  realiseres. 
At der  skabes  en sådan  overensstemmelse  er ganske 
vist ikke  den  eneste  forudsætning  for ligeberettigelse, 
men den  er specielt  vigtig.  Derfor  beklager  Udvalget 
at de vigtige  familiepolitiske  aspekter  er blevet  util-
strækkeligt  behandlet. 
ad 6. Kommissionen  peger  hyppigt  på kvindernes 
højere  fraværsprocenter,  men  dette  punkt  bør  efter 
afdelingens  opfattelse  tages  op til nærmere  undersø-
gelse.  Barselsorloven  må helt  holdes  udenfor,  da det-
te må  betragtes  som  et samfundsanliggende,  der 
ikke  må lægges  kvinden  til last.  Men  man  kan  heller 
ikke  generalisere  ud fra de tilfælde,  hvor  kvinden  har 
større  fraværsprocent  end  manden.  Det  vides  at kede-
ligt, ensformigt  og lidet  tilfredsstillende  arbejde  har 
en tendens  til at medføre  større  fravær.  Da kvinder 
hyppigere  end  mænd  er beskæftiget  med  arbejde  af 
denne  art,  bliver  kvindernes  fraværsprocent  ved  en 
sammenligning  tilsvarende  højere.  Efter  Udvalgets 
mening  er det nødvendigt  at foretage  en undersøgelse 
med henblik  på for mænds  og kvinders  vedkommen-
de at belyse  sammenhængen  mellem  fravær  og place-
ring i det faglige  hieraki. 
Måske  kan  man  hurtigere  nå et resultat,  hvis  man 
sammenfatter  og vurderer  de allerede  eksisterende  un-
dersøgelser  i de enkelte  medlemsstater  om mænds  og 
kvinders  fraværsprocent.  Resultaterne  fra Kommissio-
nens  kongres  »Humanisering  af arbejdsmiljøet«  kan 
ligeledes  være  nyttige. 
ad 9. Efter  Udvalgets  mening  har opfattelsen  af fa-
milien  ikke  ændret  sig.  Det  er snarere  opfattelsen  af 
mandens  og kvindens  rolle  i familien,  der  begynder 
at ændre  sig,  hvilket  må få vidtrækkende  og nødven-
dige konsekvenser  på det familiepolitiske  område. 
ad 13. a) Udvalget  kan  ikke  tilslutte  sig den  gene-
relle  erklæring  om,  at beskyttelsesbestemmelser  for kvinder  som  helhed  har  mistet  deres  berettigelse.  Det 
erkender,  at man  må  tage  beskyttelsesbestemmelser 
for kvinder  op til nærmere  undersøgelse  for at se, om 
de stadig  er i overensstemmelse  med  teknikkens 
nuværende  udviklingstrin  og med  erfaringerne  inden 
for sundhedsvæsenet.  På den  anden  side  er Udvalget 
af den  opfattelse,  at hårdt  legemligt  arbejde  langtfra 
er blevet  afviklet  overalt.  Spørgsmålet  om  natarbej-
de, der  også  behandles  i dette  kapitel,  vil Udvalget 
udtale  sig udførligt  om  i kapitel  IV,  hvor  også  ar-
bejdsbeskyttelsesproblemet  bliver  berørt. 
ad 13. b) Det  står  Udvalget  klart,  at forældre  ud-
øver  en »social  funktion«,  der  må  anerkendes  af 
samfundet  med  alle  de konsekvenser,  som  heraf 
følger. 
Det skal  f. eks.  nævnes,  at udgifter  i forbindelse  med 
svangerskab  og arbejdsfrihed  for forældrene  i tilfælde 
af børns  sygdom  ikke  bør  lægges  over  på arbejdsgi-
veren,  men  må bæres  af samfundet. 
ad 14. Udvalget  henviser  her  til sine  kommenta-
rer til punkt 6, hvor  det  allerede  tog  stilling  til 
spørgsmålet  om  den  fraværsrisiko,  som  man  tillæg-
ger kvinden.  Desuden  henviser  Udvalget  til bemærk-
ningerne  til punkt  13 b), da det  er af den  opfattel-
se, at det  ville  forbedre  arbejdsgivernes  holdning  til 
kvinders  erhvervsarbejde  hvis  han  ikke  skal  bære  de 
yderligere  finansielle  byrder,  der  er et resultat  af mo-
derskabet.  Desuden  anmoder  Udvalget  om,  at man 
ændrer  anden  sætning  under  dette  punkt,  således  at 
sætningsleddet  »om  hendes  løn er hovedindtægt  eller 
supplerende  indtægt  i familien«  bliver  erstattet  af føl-
gende:  »om  hendes  løn  er familiens  eneste  indtægts-
kilde  eller  ej«. 
Desuden  foreslår  Udvalget,  at ordene  »arbejdsgivere, 
fagforeninger,  undervisere  samt  offentlige  myndighe-
der«  udgår. 
ad 18. Efter  Udvalgets  opfattelse  bør  sidste 
sætning  i dette  afsnit  ikke  formuleres  så vagt.  Kvin-
dernes  krav  på ligeberettigelse,  for så vidt  angår  ad-
gangen  til beskæftigelse  og erhvervsudøvelse,  har ind-
til nu rent  faktisk  været  en formalitet. 
ad 20. b) For  at undgå  misforståelser  bør  første 
sætning  i den  tyske  version  affattes  således:  »Es  ist 
erforderlich,  Aktionen  zu fordern,  die das  zwischen 
Månnern  und  Frauen  allzu  håufig  bestehende  MiS-
verhåltnis  bei  Ausbildungs-,  Beschåftigungs-  und 
Aufstiegschancen  sowie  bei  deren  Arbeitsbedingun-
gen beheben«. 
15.12.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/13 
ad 20.  c) Her  burde  ikke  blot  rejes  krav  om,  at 
der bekendtgøres  effektive  foranstaltninger  til afskaf-
felse  af forskelsbehandling.  Eksempler  på forskelsbe-
handling,  som  endnu  ikke  er blevet  afskaffet,  burde 
også  bringes  frem  i lyset. 
KAPITEL  II 
ad 1. I  dette  afsnit  bør  sætningen  » . . . mens  en 
kvinde  fra et heldigt  stillet  hjem  . ..« udgå. 
ad 2. Begyndelsen  på tredje  sætning  bør  affattes 
således:  »Desuden  bør  det  påpeges...«.  På denne 
måde  ville  det  blive  tydeligt,  at kvindernes  relativt 
høje  arbejdsløshedsprocent  er endnu  højere,  end  sta-
tistikken  viser. 
ad 3. Hvis  dette  afsnit  ikke  skal  indeholde  nogen 
forskelsbehandling  af kvinderne,  så må det  af tredje 
sætning  tydeligt  fremgå,  at når kvinderne  har vanske-
ligt ved  at klare  kravene  i forbindelse  med  de ledige 
stillinger,  så har  det  ikke  noget  med  deres  almindeli-
ge begavelse  at gøre;  årsagen  er deres  utilstrækkelige 
faglige  uddannelse. 
ad 4. Det  foreslås  fuldstændigt  at ændre  formule-
ringen  af hele  afsnittet,  og i denne  forbindelse  at tage 
hensyn  til følgende  bemærkninger: 
På grund  af de familiemæssige  forpligtelser,  der tradi-
tionelt  påhviler  kvinderne,  er disses  faglige  bevæge-
lighed  begrænset  overalt  og ikke  kun  i områder,  hvor 
der ikke  findes  en for kvinder  egnet  beskæftigelse. 
Efter  i en sætning  med  rette  at have  fremhævet  kvin-
dernes  manuelle  færdigheder  hævder  man  så til 
gengæld,  at den  kvindelige  arbejdstager  har  et for-
holdsvis  lavere  kvalifikationsniveau,  og man  undlader 
endda  atter  at henvise  til den  manglende  uddannelse. 
Også  den  sidste  sætning  kan  give  anledning  til mis-
forståelser,  fordi  kvinden  her  på ny får tillagt  evner, 
som der ikke  gøres  nærmere  rede  for. 
ad 6. I  dette  afsnit  er det helt  nødvendigt  at påpe-
ge, at der  til de problemer,  som  kvinder,  der efter  en 
fraværsperiode  ønsker  at genoptage  deres  erhvervsar-
bejde,  stilles  over  for,  må føjes  den omstændighed,  at 
arbejdsgiverne  ofte  ikke  er villige  til at antage  disse 
kvinder. 
ad 7. Udvalget  er af den  opfattelse,  at allerede 
arbejdsgiverne  i deres  stillingsopslag  tydeligt  bør  an-føre,  at de søger  en egnet  person  til en bestemt  stil-
ling,  og at ansøgerens  køn  i den  forbindelse  er un-
derordnet.  De  traditionelle  opfattelser  af kvindens 
beskæftigelsesmuligheder,  der utvivlsomt  også  gør  sig 
gældende  inden  for  arbejdsformidlingen,  kunne 
ændres,  hvis  arbejdsgiveren  på denne  måde  holdt 
spørgsmålet  om  køn  uden  for  kvalifikationskravene. 
Det er helt  nødvendigt,  at denne  tanke  medtages  her. 
ad 11. c) Skønt  Udvalget  finder  en effektiv  offent-
lig kontrol  med  de bestemmelser,  der gælder  for mid-
lertidig  beskæftigelse,  vigtig,  så kan  det  kun  se en 
meget  ringe  sammenhæng  mellem  på den  ene  side  bi-
standen  til kvinder  i deres  erhvervsvalg  og i deres  se-
nere tilbagevenden  til erhvervslivet,  og på den  anden 
side midlertidig  beskæftigelse.  Det  foreslår  derfor,  at 
andet  sætningsled  i parentesen  udgår. 
I afsnit  11 bør det desuden  absolut  nævnes,  at de del-
te stillingsopslag  for mænd  og kvinder  (delt  arbejds-
marked)  principielt  må afskaffes. 
KAPITEL  III 
Erhvervsvejledning,  faglig  uddannelse  og omskoling 
ad 1. Det  fremgår  ikke  tilstrækkeligt  klart  af sidste 
sætning  i dette  afsnit,  at de vanskeligheder,  som  unge 
piger  »frygter«  at komme  ud for  på arbejdsmarke-
det, på ingen  måde  er indbildte,  hvis  de bestemmer 
sig for en faglig  uddannelse,  der hidtil  ikke  har været 
normal  for kvinder.  Her  bør  man  vælge  sine  ord  med 
større  omhu  for  ikke  at vække  det  indtryk,  at det 
principielt  er de unge  piger,  der skal  lastes  for,  at ud-
dannelsesmulighederne  ikke  er blevet  udnyttet. 
ad 2. Efter  Udvalgets  opfattelse  begynder  kønsad-
skillelsen  ikke  først  i skolen,  men  allerede  i den  tidli-
ge barnealder.  Den  fortsættes  og cementeres  imidler-
tid yderligere  i skolen. 
Desuden  tales  der i dette  afsnit  på ny om de unge  pi-
gers »ofte  begrænsede  kvalifikationer«,  og det  endda 
udelukkende  i forbindelse  med  skoleuddannelsen. 
Skønt  det ikke  skal  insinueres,  at Kommissionen  rent 
faktisk  anser  piger  for at være  principielt  ringere  be-
gavet  end  drenge,  så bør  de anvendte  udtryksmåder 
overvejes  nøje  og ændres,  således  at fejludlægninger 
af den  art undgås. 
Nr. C 286/14 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
ad 3. I  dette  afsnit  ville  det  ligeledes  have  været 
hensigtsmæssigt,  at man  samtidig  med,  at man  påpe-
gede,  at piger  og kvinder  gør  mindre  brug  af de eksi-
sterende  muligheder  for  efteruddannelse  og speciali-
sering  end  drenge  og mænd,  også  kom  ind  på de tal-
rige samfundsmæssige  og kulturelle  faktorer,  der  lig-
ger til grund  for,  at chancerne  ikke  udnyttes  i fuldt 
omfang. 
ad 8. I  dette  afsnit  bør  der  ikke  blot  stilles  et prin-
cipielt  krav  om  erhvervsvejledning.  Det  burde  også 
påpeges,  at der  skal  være  tale  om  en kvalificeret  er-
hvervsvejledning.  Det  gælder  især  på baggrund  af de 
betragtninger,  som  Kommissionen  fremfører  i kapitel 
II, afsnit  7 (jf. også  afdelingens  bemærkninger  hertil). 
ad 10.  f) Dette  afsnit  bør  udvides  i den  forstand, 
at der  også  bør  tales  om  lige  store  stipendier. 
Desuden  burde  man  i dette  afsnit  anføre  de allerede 
omtalte  tilskud  til uddannelsesomkostningerne,  der 
er nødvendige  og berettigede  i forbindelse  med  frem-
tidsorienterede  erhverv,  der  giver  størst  mulig  be-
skæftigelsessikkerhed  og de bedste  forfremmelsesmu-
ligheder. 
KAPITEL  IV 
Arbej  dsbetingelser 
ad 2. Udvalget  så gerne,  om Kommissionen  gav  en 
tydelig  forklaring  på, hvad  den  forstår  ved  »fleksibel 
arbejdstid«.  Dette  begreb  udlægges  forskelligt  i 
fællesskabslandene.  Således  skelner  man  i forbunds-
republikken  Tyskland  mellem  glidende  og fleksibel 
arbejdstid.  Den  såkaldte  »glidende  arbejdstid« 
kræver,  at arbejdstageren  er til stede  inden  for et fast 
tidsrum  af dagen,  og kun  før  og efter  denne  faste  ar-
bejdsperiode  er der  mulighed  for frit  at bestemme  ar-
bejdstiden.  Ved  »fleksibel  arbejdstid«  forekommer 
denne  begrænsning  derimod  ikke,  og arbejdstageren 
kan i det  omfang  arbejdet  tillader  det  frit  fastsætte 
arbejdstiden.  Alle  former  for fleksibel  arbejdstid  kan 
bidrage  til, at udearbejdende  forældre  får mulighed 
for at opfylde  deres  familiemæssige  forpligtelser. 
ad 4. Udvalget  er ligesom  Kommissionen  af den 
opfattelse,  at både  mænd  og kvinder  skal  have  ad-
gang  til deltidsarbejde. 
ad 5. I  forbindelse  med  det  i parentes  anførte  ek-
sempel  på deltidsarbejde  for  mænd  — studenter  — 
må man  imidlertid  stille  det spørgsmål,  om Kommis-sionen  virkelig  mener,  hvad  den  siger  i afsnit  4. Nor-
malt  har  studenter  ikke  behov  for  deltidsarbejde  for 
at arbejde  for hjem  og familie. 
Udvalget  kan  heller  ikke  se, hvordan  skifteholdsarbej-
de »er  til fordel  for«  et stigende  antal  mænd.  Såvidt 
Udvalget  ved,  er skifteholdsarbejde  en meget  almin-
delig  arbejdsform,  der  på ingen  måde  er forbundet 
med særlige  fordele,  men  snarere  med  ulemper  for de 
berørte  arbejdstagere. 
ad 6. Udvalget  foreslår,  at man  i fjerde  og femte 
linje  i dette  afsnit  foretager  følgende  ændring:  »I be-
tragtning  af den  tilbøjelighed,  visse  kvinder  har  til at 
undervurdere  de færre  muligheder  for  forfremmelse, 
som tilbydes  dem«. 
På denne  måde  undgår  man  at give  det  indtryk,  at 
der eksisterer  et stort  antal  forfremmelsesmuligheder 
for kvinder,  som  kvinderne  imidlertid  ikke  gør  sig 
klart. 
ad 7. Første  punktum  skal  affattes  således:  »For-
bedringen  af arbejdsvilkårene  skal  ske  på grundlag  af 
drøftelser  og forhandlinger  mellem  arbejdstagerne  og 
disses  fagforeninger  på den  ene  side  og virksomheds-
ledelsen  i den  enkelte  virksomhed  og arbejdsgiver-
sammenslutningerne  på den  anden.  De samme  regler 
gælder  også  for de offentligt  ansatte«. 
I andet  punktum  i punkt  7 side  22 i Kommissionens 
meddelelse  bør  sætningsleddet  »...  som  beskæftiger 
et betydeligt  antal  kvinder.  . .« udgå. 
ad 8. Udvalget  gentager,  hvad  det  allerede  tidlige-
re har  fremført,  nemlig  at beskyttelsesbestemmelserne 
for kvinder  må  tages  op til fornyet  overvejelse.  Det 
er imidlertid  ikke  indstillet  på generelt  og under  for-
udgående  undersøgelse  at give  afkald  på arbejdsbe-
skyttelse  for kvinder  samt  unge  og andre  arbejdstager-
grupper,  da ikke  alt arbejde  kan  siges  at foregå  uden 
stor fysisk  belastning,  hvilket  ligeledes  er blevet  kon-
stateret. 
Udvalget  stiller  sig  tvivlende  over  for,  om  »ligeret 
for mænd  og kvinder  medfører,  at det  i de fleste 
medlemsstater  forventes,  at kvinder  ligesom  mænd 
skal udføre  natarbejde,  hvis  de økonomiske  forhold 
nødvendiggør  det«.  Det  foreslår  imidlertid,  at man 
undersøger,  i hvilket  omfang  natarbejde  og fysisk  be-
lastende  arbejde  indvirker  på  arbejdstagernes  hel-
bred,  og om  der  ikke  i givet  fald  skulle  skabes  en 
lovgivning,  der kun  tillader  sådant  belastende  arbejde 
for helt  raske  arbejdstagere,  og kun  hvor  der  i ar-
bejdsmiljøet  ikke  er risiko  for  yderligere  farer. 
15.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/15 
ad 9. Udvalget  ville  foretrække,  at første  punktum 
i afsnit  9 sluttede  med  følgende  ord:  »...  så snart 
hun er sikker  på, at børnene  bliver  passet«.  (Udvalget 
kan også  tilslutte  sig den  franske  formulering  af me-
morandummet). 
Til sidste  punktum  bemærker  Udvalget,  at det ikke  er 
tilstrækkeligt,  at arbejdsgiveren  erkender  det  princi-
pielt rigtige  i, at der sikres  mænd  og kvinder  lige  mu-
ligheder  for forfremmelse.  Det  drejer  sig snarere  om, 
at de skal  omsætte  dette  princip  i handling. 
ad 10. a) Dette  punkt  suppleres  med  ønsket  om,  at 
eksisterende  beskyttelseslove  for  kvinder  tages  op til 
fornyet  overvejelse.  Desuden  burde  »overholdelsen 
af sikkerhedsbestemmelserne  på arbejdspladsen«  om-
handles  i et særskilt  afsnit.  Det  samme  gælder  for be-
skyttelseslovene  for kvinder. 
ad 10.  b) Til  den  her  nævnte  »Indførelse  af en 
mere  fleksibel  arbejdstid«  skal  det  bemærkes,  at der 
skal tages  hensyn  til mulighederne  for at tilrettelægge 
arbejdet. 
ad 10. c) I  stedet  for bedre  muligheder  for uddan-
nelsesfrihed  burde  der  tales  om  »indførelse  af bedre 
muligheder  for  uddannelsesfrihed,  hvor  dette  ikke 
findes«. 
ad 10.  d) Denne  del burde  suppleres  med  ordene: 
»samt  virksomhedsledelsen  og  virksomhedssam-
menslutningerne«. 
ad 10.  e) Under  dette  punkt  burde  det  siges,  at 
bortfald  af indkomsten  i løbet  af barselsorloven  eller 
i tilfælde  af forbud  mod  beskæftigelse  i svangerskabs-
perioden  ikke  skal  godtgøres  af arbejdsgiveren,  men 
af samfundet. 
ad 10. f) Dette  punkt  burde  underopdeles.  Skabel-
sen af muligheder  for forfremmelser  er én ting,  særli-
ge problemer  i forbindelse  med  deltidsarbejde  er no-
get andet. 
KAPITEL  V 
Børnepasningsfaciliteter  og støtte  til arbejdstagere 
med  familiemæssige  forpligtelser 
ad 2. Efter  Udvalgets  opfattelse  burde  de to første 
punktummer  have  følgende  ordlyd:  »I betragtning af den  for tiden  eksisterende  rollefordeling  inden  for 
familien  står  den  udearbejdende  moder  i en konflikt-
situation,  hvis  hun  ikke  selv  kan  påtage  sig at passe 
sine små  børn.  Hun  har  i dette  tilfælde  i reglen  ikke 
noget  valg  mellem  erhvervsmæssige  og familiemæssi-
ge pligter«. 
Det andet  punktum  i denne  sætning  er uklar,  da 
kvinden  ikke  »risikerer«  at miste  indtægten,  når  hun 
efter  barselsorloven  ikke  vender  tilbage  til arbejdet, 
men rent  faktisk  mister  denne  indtægt. 
Det følgende  punktum  burde  have  følgende  ordlyd: 
»Hvis  hun  vil eller  må  udføre  erhvervsmæssigt  ar-
bejde  og derfor  forsøger  at få sit barn  passet  på an-
den måde,  vil hun  opdage,  at efterspørgslen  efter 
pladser  i vuggestuer  . . .«. 
ad 4. Sidste  punktum  i den  tyske  og engelske 
oversættelse  er yderst  dårligt  oversat.  Det  må formo-
des, at meningen  er, at forældrene  skal  have  økono-
misk  støtte  for i fællesskab  at kunne  afgøre,  om hun 
eller  han  vil passe  barnet  hjemme  eller  sende  det  i 
vuggestue.  Udvalget  ville  kunne  godkende  denne 
udlægning. 
ad S. Også  dette  afsnit  er meget  uklart  affattet  — 
i hvert  fald  i den  tyske  og engelske  tekst.  Det  frem-
går ikke  klart,  for  hvilket  alderstrin  børnepasnings-
og undervisningsinstitutionen  forefindes  i større 
grad.  Desuden  så Udvalget  gerne,  om  man  gjorde 
opmærksom  på,  at dækningsgraden  med  hensyn  til 
børnehaver  og børnehaveklasser  i Fællesskabet  ikke 
kun er forskellig  fra  medlemsstat  til medlemsstat, 
men også  i stor  udstrækning  fra region  til region;  si-
tuationen  på landet  er i denne  forbindelse  særlig  util-
fredsstillende. 
ad 6. Udvalget  kan  ikke  generelt  acceptere  påstan-
den om,  at »nøglebarnet«  ofte  har en meget  vanske-
lig tilværelse.  Undersøgelser,  hvis  resultat  tilsynela-
dende  varierer  meget  fra land  til land,  bør  ikke  føre 
til forhastede  konklusioner,  og således  diskriminere 
alle udearbejdende  mødre.  Dog  har  man  på dette 
punkt  endnu  et eksempel  på  den  mangelfulde 
oversættelse  af kommissionsdokumenterne.  Udvalget 
kan nemlig  acceptere  den  franske  tekst,  der  i forbin-
delse  med  nøglebørn  taler  om problemer,  der skal  lø-
ses. 
ad 7. Da  de samfundsmæssige  og især  de økono-
miske  krav  samt  kvindernes  egen  indstilling  i sig selv 
medfører,  at et stadig  større  antal  kvinder  integreres  i 
det økonomiske  liv,  må  det  offentlige  i større  om-
fang  og med  højere  prioritet  end  hidtil  af pædagogi-
ske og sociale  grunde  hjælpe  familien  med  at opfylde 
Nr. C 286/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
forpligtelserne  i forbindelse  med  opdragelse  og bør-
nepasning. 
Til Kommissionens  bekymring  for,  at der  i økono-
miske  krisetider  vil blive  sparet  på offentlige  investe-
ringer  til børnepasning,  kommer  yderligere  frygten 
for, at der  da heller  ikke  i tilstrækkeligt  omfang  vil 
blive  taget  hensyn  til investeringer  til andre  fami-
liemæssige  faciliteter  og pasning  af familiemedlem-
mer,  der har brug  for pleje. 
ad 8. Dette  afsnit  er i den  tyske  version  ved  en 
fejltagelse  ligeledes  blevet  kaldt  afsnit  7. 
ad 9. c) Dette  afsnit  er i den  tyske  tekst  ved  en 
fejltagelse  kommet  til at hedde  afsnit  8. 
I denne  forbindelse  er det atter  nødvendigt  at nævne, 
at det er det offentlige,  der skal  betale  for denne  fri-
hed. 
ad 9. d) For  at undgå  at læseren  får det indtryk,  at 
disse  faciliteter  kun  skal  indgå  i de regionale  udvik-
lingsplaner,  burde  ordet  »auch«  indføjes  i første 
linje  i 9. d). (Medfører  ingen  ændring  i den  danske 
tekst). 
KAPITEL  VI 
Social  sikring 
Udvalget  gør  opmærksom  på,  at det  ved  behandlin-
gen af de forskellige  sociale  sikringssystemer  udeluk-
kende  refererer  til de relevante  lovbestemmelser. 
I øvrigt  mener  Udvalget,  at det ikke  er tilstrækkeligt, 
at kvinden  blot  bevarer  sine  pensionsrettigheder,  når 
erhvervsarbejde  afbrydes  på grund  af børnepasning. 
Den er af den  opfattelse,  at den  tid,  der  hengår  med 
pasning  og opdragelse  af børn,  skal  være  med  til at 
forhøje  pensionsrettighederne,  som  om  der  i denne 
periode  var  blevet  udført  erhvervsarbejde,  og som 
om der  var blevet  betalt  pensionsbidrag.  Dette  er Ud-
valgets  opfattelse,  også  selv  om  det  er klar  over,  at 
det medfører  alvorlige  finansielle  problemer. 
ad 2. Udtrykket  »tjenesteår«  burde  her  erstattes 
med »pensionsår«.  Erhvervsarbejde  medfører  ikke 
alle steder  i alle  tilfælde  automatisk  en forsikring 
(f. eks.  selvstændige).  Derimod  taler  man  inden  for 
den sociale  lovgivning  under  bestemte  forudsætninger 
om »pensionsår«,  selv  om  der  rent  faktisk  ikke  er 
blevet  udført  erhvervsarbejde, Desuden  bør  sidste  del  af tredje  punktum  ændres 
som følger:  »...  som  bruger  en betydelig  periode  af 
deres  liv på udelukkende  at  opdrage  deres  børn«;  på 
denne  måde  undgår  man  at insinuere,  at udearbej-
dende  kvinder  ikke  har taget  sig af deres  familie. 
ad 3. Udvalget  er af den  opfattelse,  at det er nød-
vendigt  gradvist  at sænke  pensionsalderen,  således  at 
der sker  en tilnærmelse  af aldersgrænsen  for mænd  og 
kvinder.  Den  mulighed  for at få pension  tidligere  end 
manden,  som  findes  i flere  medlemsstater  i Det  euro-
pæiske  Fællesskab,  må ikke  føre  til, at kvinder  føler 
sig tvunget  til at holde  op med  at arbejde  på et for 
tidligt  tidspunkt. 
ad S. Ligesom  Kommissionen  anser  Udvalget  det i 
princippet  for berettiget  at udvide  den  enkepensions-
ordning,  der findes  i medlemsstaterne,  til også  at om-
fatte  enkemanden.  Det  mener  dog,  at dette  vil med-
føre næsten  uløselige  finansielle  vanskeligheder  og 
spørger  i øvrigt  om,  hvordan  man  vil behandle  enlige 
i forbindelse  med  en sådan  ændring.  Disse  kan  ikke 
give en pension  videre,  selv  om  størrelsen  af deres 
pensionsbidrag  udelukkende  retter  sig  efter  deres 
indkomst  ligesom  det  er tilfældet  for gifte  personer. 
Derfor  foreslår  Udvalget,  at man  undersøger,  om  og 
under  hvilke  omstændigheder  man  kunne  indføre  en 
selvstændig  alderssikring  for begge  parter. 
I denne  sammenhæng  stiller  Udvalget  det spørgsmål, 
om man  ikke  i (forbindelse  med)  den  fremtidige  so-
ciallovgivning  i større  grad  end  hidtil  burde  skelne 
mellem  hustru  med  eller  uden  familieforpligtelser. 
Ganske  vist  er det nødvendigt  at fremhæve  moderens 
ret til at modtage  offentlige  ydelser  som  kompensa-
tion for  hendes  indsats  for  samfundet,  men  det  er 
lige så vigtigt  at finde  svar  på spørgsmålet  om,  hvor-
vidt man  kan  gøre  krav  på offentlige  ydelser,  når det 
drejer  sig om en kvinde,  der udelukkende  skulle  eller 
skal sørge  for sin mand,  men  ikke  for børn  eller  fa-
miliemedlemmer,  der  har  behov  for  pleje.  Udvalget 
er af den  opfattelse,  at også  disse  kvinder  har  krav 
på en rimelig  social  sikring;  i disse  tilfælde  må man-
den ved  betaling  af ydelser  garantere  sin hustru  den-
ne sociale  sikring. 
ad 6. I  lyset  af de hidtidige  bemærkninger  om  sy-
gesikringsydelser  går  Udvalget  ind  for,  at man  ikke 
diskriminerer  mod  kvinder,  der  har  forsørgerpligter. 
Det er imidlertid  af den  opfattelse,  at sygesikrings-
15.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/17 
ydelserne  skal  beregnes  på grundlag  af den  faktiske 
indkomst.  Når  Kommissionen  i denne  forbindelse  ta-
ler om  diskriminering,  burde  den  udtrykke  sig  mere 
præcist  og tale  om  kvindernes  »uforsvarligt  lave  ind-
komster«,  hvorigennem  kvinderne  bliver  forfordelt 
ikke  blot  i erhvervslivet,  men  også  senere. 
ad 7. Efter  Udvalgets  opfattelse  bør  man  ændre  el-
ler — endnu  bedre  — i påkommende  tilfælde  fjerne 
udtrykket  »familieforsørgeren«,  hvor  det  endnu  ek-
sisterer.  Det  drejer  sig her  atter  en gang  om  et vigtigt 
spørgsmål  inden  for  familielovgivningen.  Thi  når 
både  faderen  og moderen  har  forsørgerpligt  over  for 
deres  børn,  så må  der  også  i den  tilsvarende  sociale 
lovgivning  tages  hensyn  til, at de har  delte  lige  store 
ansvar. 
Hvad  angår  udbetaling  af arbejdsløshedsunderstøttel-
se ved  Udvalget  i øvrigt,  at disse  udbetalingers  om-
fang  og varighed  på ingen  måde  altid  er forbundet 
med  begrebet  »familieforsørgeren«. 
ad 10. Ved  læsningen  af dette  afsnit  falder  det i øj-
nene,  at Kommissionen  tilsyneladende  ikke  ved,  hvor 
mange  selvstændige  erhvervsdrivende  kvinder,  der 
egentlig  er, og at deres  problemer  overhovedet  ikke 
behandles  af Kommissionen.  Det  drejer  sig på ingen 
måde,  som  Kommissionen  påstår,  om  hjemmearbej-
dende  kvinder  (hvis  situation  også  giver  anledning  til 
særlige  problemer),  men  om  de i punkt  7 i de almin-
delige  bemærkninger  nævnte  selvstændige  eller 
medhjælpende  hustruer  især  inden  for  landbrug, 
håndværk  og lignende  områder. 
Det er absolut  nødvendigt,  at man  for  disse  såvel 
som for  alle  kvindelige  erhvervsdrivende  finder  so-
ciale  sikringsordninger,  der  er afpasset  efter  deres 
erhverv.  Desværre  har  Kommissionen  ikke  fremsat 
nogen  redegørelser  herfor. 
ad 11.  Udvalget  savner  konkrete  forslag  på dette 
område.  I særdeleshed  burde  der  her  have  været  frem-
sat forslag  om  foranstaltninger,  der  honorerer  kvin-
dens  personlige  arbejdsindsats  både  i erhvervslivet  og 
i familien. 
KAPITEL  VII 
Foranstaltninger  der  skal  træffes  på fællesskabsplan 
Udvalget  er enig  med  mange  af de af Kommissionen 
nævnte  fællesskabsforanstaltninger  på fællesskabsplan 
og forventer,  at de snart  vil blive  iværksat. Udvalget  glæder  sig over,  at Kommissionen  har  ladet 
udarbejde  rapporter  om  den  -erhvervsarbejdende 
kvindes  situation  i forskellige  lande,  og forventer,  at 
disse  straks  oversættes  til alle  fællesskabssprogene,  så-
ledes  at man  kan  drage  konsekvenser  af disse  under-
søgelser. 
ad 1. Udvalget  erfarer  med  største  interesse,  at der 
skal gøres  brug  af den  europæiske  socialfond  i for-
bindelse  med  forsøgsprojekter  for erhvervsarbejdende 
kvinder.  Det  glæder  sig over  og støtter  disse  planer. 
ad 3. og 4. Udvalget  ønsker  her  at gentage,  hvad  det 
allerede  har  nævnt  under  punkt  16 i de almindelige 
bemærkninger;  nemlig  at socialfondens  artikel  4 og 
5, der  i særdeleshed  er berørt  heraf,  bør  ændres,  da 
det er ganske  åbenlyst,  at forudsætningerne  for  at 
gøre  krav  gældende  ikke  svarer  til de behov,  som  ud-
gør dette  memorandums  målsætning. 
ad 7. Udvalget  er ligeledes  glad  for,  at man  ved 
hjælp  af socialfonden  vil fremme  programmer,  der 
skal føre  til flere  børnepasningsfaciliteter.  Det  for-
venter,  at fonden  vil finansiere  eller  være  med  til at 
finansiere  sådanne  faciliteter. 
Konklusioner 
Udvalget  stiller  det spørgsmål,  hvorfor  en række  gode 
overvejelser  fra  Kommissionens  side  ikke  er blevet 
nævnt  i konklusionerne.  Selv  om man  må  forudsætte, 
at man  i året  1975  ikke  kan  opfylde  alle  de fremsatte 
krav,  så ville  det  være  ønskeligt,  om  man  fik et mere 
detaljeret  sammendrag  og en mere  detaljeret  fremstil-
ling af de  nødvendige  foranstaltninger.  Man  bør 
imidlertid  allerede  i indeværende  år gå i gang  med 
harmoniseringen  af den  eksisterende  lovgivning  til 
beskyttelse  af mødre. 
III. BEMÆRKNINGER  TIL  DIREKTIVET 
1. Udvalget  fastslår,  at direktivet  kun  er et første 
skridt  til løsning  af de problemer,  der  er omtalt  i me-
morandummet.  Det  forventer,  at der  hurtigst  muligt 
tages  yderligere  konkrete  skridt  i memorandummets 
ånd,  og at der  i rimelig  grad  tages  hensyn  til de fami-
liepolitiske  foranstaltninger  som  et vigtigt  punkt.  De 
af Kommissionen  fremsatte  forslag  og Udvalgets  hen-
stillinger  bør  hurtigst  muligt  føre  til nye  direktiver, 
Nr. C 286/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
således  at man  hurtigt  kan  nå memorandummets  mål 
af hensyn  til Europas  kvinder. 
2. Udvalget  konstaterer  med  beklagelse,  at det må 
formodes,  at begrundelsen  til direktivforslaget  er ba-
seret  på de samme  grundtanker  som  memorandum-
met. Når  Kommissionen  f. eks.  taler  om,  at en gift 
kvinde  »først  og fremmest«  har  husmoder-  og mo-
derpligter,  så sætter  man  netop  spørgsmålstegn  ved 
kvindens  ligeberettigede  valgfrihed,  der  netop  skal 
opnås  ved  hjælp  af direktivet. 
Når der  endvidere  tales  om »lignende«  undervisning 
og »lignende«  skolefaglig  uddannelse,  kan  man  få 
mistanke  om,  at ligebehandling  slet ikke  tilstræbes. 
3. Udvalget  konstaterer,  at man  ved  behandlingen 
af kvindernes  problemer  i forbindelse  med  adgang  til 
beskæftigelse,  faglig  uddannelse  og faglig  forfremmel-
se ikke  har kunnet  tage  fat på noget  konkret.  Der  er 
ikke kun  tale  om  forskelsbehandling  på lovgivnin-
gens  område,  men  også  i praksis  på grund  af ind-
groede  fordomme.  Da der  i direktivet  ikke  omtales 
enkelte  konkrete  foranstaltninger,  forventer  Udval-
get, at man  ved  godkendelsen  af direktivet  vil angive, 
hvad  man  skal  forstå  ved  bekæmpelse  af forskelsbe-
handling,  og hvilke  positive  skridt  der skal  tages  for 
at give  kvinderne  øget  adgang  til beskæftigelse,  faglig 
uddannelse  og faglig  forfremmelse.  Udvalget  frem-
kommer  med  følgende  henstillinger  i hvilke  der  er 
taget  vidtgående  hensyn  til Kommissionens  forslag: 
— Anerkendelse  af retten  til arbejde; 
— Et arbejdsmarked  uden  forskelsbehandling; 
— Afskaffelse  af forskelsbehandling  i form  af køns-
diskriminerende  stillingsopslag; 
— Ydelse  af særtilskud  til omkostningerne  i forbin-
delse  med  uddannelse  af kvinder  til erhverv,  der 
giver  størst  mulige  beskæftigelsessikkerhed  og de 
bedste  forfremmelsesmuligheder; 
— Arbejdsgiveren  skal  give  kvinderne  bedre  for-
fremmelsesmuligheder; 
— Ansættelse  af kvinder  efter  afbrydelse  af arbejdet; 
— Stærkere  repræsentation  af kvinder  i fagforenings-
ledelserne  og i arbejdsgiverforbundene  samt  i le-
delsen  for virksomheder  og i den  offentlige  admi-
nistration; — Social  sikring:  ligeberettigelse  på alle  socialforsik-
ringens  områder.  Dette  forudsætter  bl.a.:  aner-
kendelse  af, at perioder,  der  anvendes  til opdra-
gelse  af børn,  skal  betragtes  som  bidragsperioder 
til den  lovfæstede  alderspension  og private  pensi-
onsrettigheder; 
— Ændring  af begrebet  »familieforsørger«; 
— Harmonisering  af lovgivningen  for beskyttelse  af 
mødre; 
— Lovfæstet  ret til barselsorlov  for mødre/fædre; 
— Familieplanlægning:  I forbindelse  med  moderska-
bet skal  det  desuden  konstateres,  at både  mænd 
og kvinder  skal  have  uindskrænket  og gratis  ad-
gang  til oplysning  om  familieplanlægning  og til 
institutioner  på dette  område;  endvidere  bør  de 
via lovgivningen  have  ret til på eget  ansvar  at be-
stemme,  hvor  stor  deres  familie  skal  være,  og 
hvor  lang  tid der skal  gå mellem  fødslerne; 
— Socialfonden  skal  inddrages  ved  finansiering  eller 
ved medfinansiering  af børnepasningsinstitutio-
ner; 
— For  at arbejdstagerne  bedre  kan  varetage  deres 
familiemæssige  forpligtelser: 
a) mulighed  for  deltidsarbejde  for  mænd  og 
kvinder; 
b) indførelse  af glidende  og fleksibel  arbejdstid, 
når tilrettelæggelsen  af arbejdet  tillader  det, 
c) prioritering  af den  forkortelse  af den  daglige 
og ugentlige  arbejdstid  inden  for rammerne  af 
den påtænkte  arbejdstidsnedsættelse; 
— Undersøgelse  inden  for  rammerne  af de euro-
pæiske  centre  for  faglig  uddannelse  af de er-
hvervsaktive  kvinders  problemer; 
— Bedre  udnyttelse  af de allerede  eksisterende  direk-
tiver  om  afskaffelse  af særskilte  lønskalaer  for 
mænd  og kvinder  og beregning  af løntillæg  på 
samme  grundlag  for mænd  og kvinder. 
4. Ovennævnte  eksempler  genspejler  efter  Udval-
gets opfattelse  den  kendsgerning,  at man  ud over 
bekæmpelse  af forskelsbehandlingen  i lovgivningen 
og af samfundets  fordomme  også  skal  tage  initiativ 
til at harmonisere  love,  der  kan  tjene  til at fremme 
ligebehandling  af mænd  og kvinder  i erhvervslivet. 
15.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/19 
IV. SÆRLIGE  BEMÆRKNINGER  TIL  DE  ENKELTE 
KAPITLER 
Udvalget  godkender  direktivet  under  henvisning  til 
memorandummets  og direktivets  betragtninger  samt 
følgende  bemærkninger  til de enkelte  artikler. 
Andet  afsnit  på side  6 i direktivforslaget  bør  affattes 
således:  »De  sociale  sikringsydelser  er stadig  alt for 
ofte fastsat  i henhold  til kriterier,  som  afhænger  af 
arbejdstagerens  køn«. 
Artikel  1 (ny) 
»Dette  direktiv  fremsættes  i overensstemmelse  med 
menneskerettighedserklæringen,  der  fastsætter  retten 
til arbejde,  og i overensstemmelse  med  den  europæ-
iske socialpagt,  hvori  denne  ret ligeledes  er nedfældet, 
og i overensstemmelse  med  de fleste  EF-landes  for-
fatninger,  der ligeledes  anerkender  retten  til arbejde«. Artikel  3 (hidtil  artikel  2) 
Afsnit  c) bør have  følgende  ordlyd: 
»en gennemgang  af de retslige  eller  administrati-
ve forskrifter  og overenskomstmæssige  bestem-
melser,  der er opstået  ud fra tanken  om beskyttel-
se, med  det formål  at fjerne  former  for beskyttel-
se, der ikke  længere  kan  forsvares«. 
Artikel  4 (hidtil  artikel  3) 
I denne  artikel  burde  man  komme  ind på, at læsepla-
nerne  skal  have  samme  indhold  for  mænd  og kvin-
der, da det  ikke  er tilstrækkeligt  at give  adgang  til 
alle områder  inden  for den  almene  og faglige  uddan-
nelse,  så længe  man  formidler  forskelligt  stof. 
Artikel  8 (hidtil  artikel  7) 
I denne  artikel  burde  man  gøre  det  klart,  at det  er 
arbejdsgiveren,  der  har  bevisbyrden,  når  han  træffer 
en foranstaltning  mod  en kvindelig  arbejdstager,  der 
efter  hendes  opfattelse  blev  iværksat  på grund  af 
f.eks.  en klage  fra hendes  side. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  25. september  1975. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
Vormand 
Udtalelse  som  forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om ændring  af forordningerne  (EØF) 
nr. 1408/71  og 574/72  og om  gennemførelse  af et ensartet  system  for  udbetaling  af 
familieydelser  til arbejdstagere,  hvis  familiemedlemmer  er bosat  i en anden  medlemsstat 
end beskæftigelseslandet 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr.  C 96 af 29. april  1975,  side  4. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  21.  april  1975  i medfør  af artikel  198  i Traktaten  om  oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det nævnte  emne.