DA   DA 
 
 
 EUROPA -
KOMMISSIONEN   
Bruxelles, den 2.2.2022  
COM(2022) 30 final  
 
Standardiseringpakke  
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA -PARLAMENTET OG RÅDET  
om gennemførelsen af forordning (EU) nr. 1025/2012 fra 2016 til 2020   
 
1 
 1 Indledning  
Forordning (EU) nr.  1025/20121 ("forordningen") udgør den retlige ramme, der gør det muligt 
for Kommissionen at anmode de europæiske standardiseringsorganisationer (ESO'er)2 om at 
udarbejde standarder og standardiseringspublikationer for varer og tjenesteydelser til støtte for 
EU's politikker og EU -lovgivning, og om EU -støtte til det europæiske 
standardiseringssystems (ESS) funktion og fastsætter centrale kriterier for ESS' f unktion.  
I henhold til forordningens artikel  24, stk.  3, aflægger Kommissionen rapport om dens 
gennemførelse hvert femte år. Den første rapport blev offentliggjort i 2016 og dækkede 
perioden 2013 -20153. Denne rapport dækker hovedsagelig perioden 2016 -2020  med 
begrænsninger i, at visse data kun var tilgængelige indtil 2019, men indeholder om muligt 
også ajourførte fakta og tal frem til 2021. I henhold til forordningens artikel 24, stk. 1 og 2, 
skal ESO'er og andre organisationer, der modtager EU -støtte, ind sende årlige rapporter om 
deres aktiviteter. Disse rapporter er taget i betragtning ved udarbejdelsen af denne rapport. Til 
støtte for dataindsamling blev der bestilt en uafhængig undersøgelse4. 
2  Forordningens gennemførelse  
Kommissionen iværksatte en række  initiativer og foranstaltninger til støtte for 
gennemførelsen af forordningen. Til støtte for strategien for det indre marked fra 20155 og 
som led i standardiseringspakken6 fra 2016 iværksatte Kommissionen et fælles initiativ om 
standardisering (JIS). Med  en tilgang med inddragelse af flere interessenter og partnerskaber 
havde dette initiativ til formål at modernisere ESS for at bevare dets tiltrækningskraft, 
effektivitet og produktivitet. Initiativet blev opdelt i 15 forskellige delforanstaltninger, og  
dokumenterne er offentligt tilgængelige7. Der blev fremlagt en status i januar 20188. Under 
hensyntagen til disse initiativer og foranstaltninger kan den nuværende gennemførelse af 
forordningen sammenfattes som følger.  
2.1 Gennemsigtighed  mellem standardiseringsorganer (artikel 4)  
Forordningens artikel  4 fastsætter krav om standardernes gennemsigtighed mellem ESO'erne 
og de nationale standardiseringsorganer og mellem disse enheder og Kommissionen.  
                                                           
1 Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr.  1025/2012 af 25.  oktober 2012 om europæisk 
standardisering, om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og  93/15/EØF og Europa -Parlamentets og Rådets 
direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 98/34/EF, 2004/22/EF, 2007/23/EF, 2009/23/EF 
og 2009/105/EF og om ophævelse af Rådets beslutning 87/95/EØF og Europa -Parlamentets og Rådets afgørelse 
nr. 1673/2006/EF (EUT  316 af 14.11.2012, s.  12). 
2 De tre europæiske standardiseringsorganisationer i medfør af foro rdningen er Den Europæiske 
Standardiseringsorganisation (CEN), Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) og 
Det Europæiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikation (ETSI).  
3 COM(2016) 212 final.  
4 Study on the implementation of the Regulation (EU) No. 1025/2012 (Article 24) (undersøgelse af 
gennemførelsen af forordning (EU) nr. 1025/2012 — artikel 24) https://doi.org/10.2873/504681  og 
https://doi.org/10.2873/593923   
5 COM(2015) 550 final.  
6 COM(2016) 358 final.  
7 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en#jis .  
8 https://eur -lex.europa.eu/legal -content/EN/TXT/?uri=CELEX%3A52018SC0015 .  
 
2 
 Onlineværktøjer har lettet adgangen til u dkast til standarder og gennemsigtigheden af 
standarder for de andre ESO'er, nationale standardiseringsorganer og Kommissionen som 
krævet i artikel  4. Adgangen til udkast til standarder og gennemsigtigheden af standarder i 
henhold til artikel  4 i forordnin gen på europæisk plan er blevet lettet af de onlineværktøjer, 
som ESO'erne indførte i 2015, da de indførte en mekanisme, der giver ESO -
medlemmer/deltagende interessenter, Kommissionen og Den Europæiske 
Frihandelssammenslutning (EFTA) direkte onlineadgang t il udkastene til europæiske 
standarder og standardiseringspublikationer. For så vidt angår nationale 
standardiseringsorganer havde ca. 70  % i 2019 onlineværktøjer, der letter adgangen til udkast 
til nationale standarder for relevante interessenter. På grun dlag af rapporteringen fra 
civilsamfundsorganisationer og små og mellemstore virksomheder (SMV'er) er adgangen til 
NSB's aktiviteter ikke desto mindre fortsat en udfordring.  
2.1.1 Vejledning  
Som en yderligere opgave for at fremme gennemsigtighed udarbejdede Kom missionen i 2015 
i samarbejde med ESO'erne et vademecum9 med vejledning til ESO'ernes repræsentanter, 
Kommissionens embedsmænd, EU's medlemsstater og interessenter om den rolle, som 
standardiseringsanmodninger fra Kommissionen spiller10, hvordan 
standardise ringsanmodninger fra Kommissionen skal udarbejdes og vedtages11, og hvordan de 
skal gennemføres12. I 201613 udsendte Kommissionen også en generel tjekliste  for 
ESO'ernes gennemførelse af en selvevaluering  i forbindelse med forberedelse og levering 
af harmoniserede europæiske standarder til støtte for EU -retten med henblik på at fremme 
kvaliteten af standarder og resultater og en vellykket benævnelse i EUT. I nogle tilfælde14 
blev tjeklisten for visse politi kområder tilpasset de særlige forhold i lovgivningen og andre 
sektorspecifikke krav.  
Som led i Kommissionens omfattende vejledning om gennemførelsen af EU's produktregler 
indeholder den "blå vejledning"15 et særligt afsnit om standarder (afsnit 4.1.2 og bi lag VI) . 
2.2 Inklusion og inddragelse af interessenter, herunder forskningsorganer (artikel 
5 og 9)  
I henhold til forordningens artikel  5 skal ESO'erne fremme og lette en passende 
repræsentation og virkningsfuld deltagelse af alle relevante interessenter, heru nder SMV'er, 
forbrugerorganisationer og miljøorganisationer og sociale interessenter i deres 
standardiseringsaktiviteter. De identificerede interesseorganisationer, der i øjeblikket 
modtager EU -finansiering (også kendt som "bilag III -organisationer"), er s tandarder for små 
virksomheder (SBS), forbrugerorganisationernes europæiske standardiseringskontor (ANEC), 
den europæiske borgerbevægelse inden for miljøstandardisering (ECOS) og Den Europæiske 
                                                           
9 SWD(2015) 205 final af 27. oktober 2015 . 
10 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/13507/attachments/1/translations .  
11 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/13508/attachments/1/translations .  
12 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/13509/attachments/1/translations .  
13 Ares(2016)6548298 af 22/11/2016 . 
14 F.eks. direktiv 2014/30/EU og 2014/53/EU . 
15 https://ec.europa.eu/growth/single -market/goods/building -blocks_en#blue -guide .  
 
3 
 Faglige Samarbejdsorganisation (EFS), der repræsenterer henhol dsvis SMV'er, forbrugere, 
miljø og arbejdstagernes interesser.  
På europæisk plan  (artikel  5, stk.  1, i forordningen) er bilag III -organisationer berettiget til at 
deltage på politisk plan i alle ESO'ers forvaltningsorganer og på teknisk plan i CEN -Cenelecs 
tekniske organer og ETSI's tekniske udvalg. Siden sidste rapport er der taget n ye initiativer 
for yderligere at forbedre deres inklusion og virkningsfulde deltagelse.  
I 2017 gennemførte CEN og Cenelec en ændring, hvorved ikkeindustrielle bilag III -
organisationer (ANEC, EFS og ECOS) kan afgive formelle udtalelser om udkast til standar der 
(den såkaldte "ret til udtalelse"). Hvis der foreligger en ikkepositiv udtalelse, skal det tekniske 
udvalg, der er ansvarligt for udarbejdelsen af den pågældende standard, overveje 
begrundelsen for udtalelsen og give feedback. Det kan også føre til rev ision af udkastet til 
standard. Samlet set var 76  % af alle de formelle udtalelser fra samfundets interessenter 
positive.  
I 2017 lancerede ETSI et "3SI -program" for at samarbejde med bilag III -organisationer. Dette 
program omfatter rundbordsdrøftelser med  ETSI -embedsmænd og en repræsentant for 
interessenterne i ETSI ("3SI -advokaten") for at drøfte inklusivitetsspørgsmål. ETSI har ikke 
indført mekanismer svarende til CEN's og Cenelecs mekanismer for at give ikkeindustrielle 
bilag III -organisationer en mere strukturel rolle i udviklingen af standarder, f.eks. en formel 
ret til at udtale sig. SBS udtrykte utilfredshed med ETSI's inklusivitet i sommeren 2021 i 
forbindelse med den offentlige høring om køreplanen16 for Kommissionens fremtidige 
standardiseringsstra tegi og bemærkede, at " ETSI indtil videre ikke har afsat tilstrækkelige 
ressourcer og budgetter til at øge sin inklusivitet "17, hvilket en anden SMV -sammenslutning 
har bekræftet18. Lignende udtalelser er blevet fremsendt i den relevante artikel  24-
rapporteri ng fra andre organisationer, der finansieres i henhold til forordningen. F.eks. lyder 
det i ANEC's rapport for 201919: "ETSI er tilbageholdende med at uddybe sine bestemmelser 
om inklusivitet og mener, at det er i overensstemmelse med forordningen. Bilag II I-
organisationer mener imidlertid, at ETSI ikke er i overensstemmelse ." På samme måde hedder 
det i ECOS20: "Bilag III -deltagelse i ETSI er stadig mere kompleks sammenlignet med de to 
andre ESO'er." Et af deres argumenter er, at processens inklusivitet ikke kan adskilles fra 
stemmerettigheder, fordi de industrielle interessenters stemmerettigheder i ETSI er højere end 
de samlede stemmerettigheder for nogen anden kategori af interessenter eller myndigheder. 
Andelen af ETSI -stemmerettigheder fra nationale stand ardiseringsorganer fra EU -
medlemsstater er på ca. 2  %. Stemmerettighederne fra andre ikkeindustrielle interessenter 
(civilsamfundet, den akademiske verden, forskning) kan dårligt tælles i tilfælde af en 
afstemning.  
                                                           
16 https://ec.europa.eu/info/law/better -regulation/ha ve-your-say/initiatives/13099 -Standardisation -strategy_da .  
17 https://ec.europa.eu/info/law/better -regulation/have -your-say/initiatives/13099 -Standardisation -
strategy/F2665680_en . 
18 https://ec.europa.eu/info/law/better -regulation/have -your-say/initiatives/13099 -Standardisation -
Strategy/F2665677_en . 
19 https://ec.euro pa.eu/docsroom/documents/44748 .  
20 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/44749 .  
 
4 
 Disse bekymringer er blevet gentaget af v isse kategorier af interessenter, navnlig i forbindelse 
med tilgængelighed, hvor nogle repræsentanter for personer med handicap kæmpede for at 
opfatte processen som inklusiv og måtte forlade sig på kontakter med 
forbrugersammenslutninger. Selv om en sådan kontakt gennem forbrugersammenslutninger 
strengt taget ikke er i strid med forordningen, sætter de forskellige kategorier af interessenter 
spørgsmålstegn ved, om der lægges tilstrækkelig vægt på inklusivitet.  
2.2.1 Forskningsorganer  
Med hensyn til gennemførelsen af forordningens artikel 5, stk. 2 og 9, fremhæver rapporterne 
fra ESO'erne21, at der var forskellige aktiviteter, der involverede forskningsorganisationer. 
Rapporterne er imidlertid ikke helt klare med hensyn til aktiviteternes effektivitet,  f.eks. med 
hensyn til deres indvirkning på vedtagelsen af specifikke standarder eller øget deltagelse.  
I forbindelse med en relateret udvikling i oktober 2016 og igen i oktober 202122 undertegnede 
CEN, Cenelec og Europa -Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC) en samarbejdsaftale 
om at forbinde forskning og innovation med standardisering for at hjælpe med at foregribe 
standardiseringsbehov og tilpasse sig de strategiske prioriteter.  
JRC samarbejdede også med COST -sammenslutningen gennem JIS om at informere om og 
uddanne i om fordelene ved standardisering i forhold til den forskning og innovation, der 
udføres i forbindelse med COST -projekter. Gennem denne forbindelse har CEN -Cenelec 
leveret en række uddannelsesmoduler siden 2019.  
2.2.2 IKT-værktøjer  
ESO'erne rapporterede om investeringer og brugen af IKT -værktøjer til at øge ESS' 
effektivitet og lette standardiseringsaktiviteter  (f.eks. samarbejde mellem medlemmer, møder, 
udarbejdelse af udk ast, adgang til arbejdsdokumenter og standardiseringsprodukter samt 
fjernkommunikation og -godkendelser).   
2.3 Samarbejde mellem nationale standardiseringsorganer og ESO'er  
De nationale standardiseringsorganer og ESO'erne har indført mekanismer til at lette 
udvekslingen af bedste praksis, f.eks. rådgivende grupper, overvågningsudvalg, møder og 
retningslinjer. De tre ESO'er anvender en række værktøjer til at lette og forbedre udvekslingen 
af bedste praksis indbyrdes og mellem nationale delegationer (f.eks. gen nem ETSI's møder 
mellem lederne af de nationale delegationer). De europæiske standardiseringsorganisationer 
samarbejder også om aktiviteter, herunder uddannelse, forskning og udvikling på forskellige 
standardiseringsområder, såsom fælles uddannelsesaktivit eter vedrørende standardisering, der 
gennemføres af CEN -Cenelec.  
I slutningen af 2021 gav nogle nationale standardiseringsorganer udtryk for bekymring over 
deres rolle i ETSI. Der er igangværende drøftelser mellem ETSI og nogle europæiske 
                                                           
21 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en#article24 .  
22 https://www.cencenelec. eu/news -and-events/news/2021/pressrelease/2021 -10-21-jrc-cen-cenelec -renewed -
cooperation/ .  
 
5 
 nationale standar diseringsorganer om deres anerkendelse som strategiske partnere i 
forbindelse med standardisering.  
2.4 SMV'ers adgang til standarder (artikel 6)  
I henhold til forordningens artikel  6, stk.  3, skal de nationale standardiseringsorganer 
udarbejde en årlig rappor t om deres aktiviteter for at fremme og lette SMV'ers adgang til 
standarder og standardudviklingsprocedurer. Dette omfatter også rapportering om udveksling 
af bedste praksis med henblik på at øge SMV'ernes deltagelse (dvs. forordningens artikel  6, 
stk. 2). Den undersøgelse, der understøtter denne rapport, indeholder præcise statistikker om 
dette emne23 og viser antallet af nationale standardiseringsorganer, der gør det muligt at 
repræsentere den relaterede kategori af interessenter, jf. nedenstående tabel. F or eksempel 
viser den første værdi i tabellen (29/33), at 29 nationale standardiseringsorganer gjorde det 
muligt for SMV'er at være repræsenteret i CEN ud af de 33, der var knyttet til denne ESO.  
Interess
enter/E
SO/år  CEN  Cenelec  ETSI  
2016  2017  2018  2019  2016  2017  2018  2019  2016  2017  2018  2019  
SMV'er  29/33  30/34  31/34  31/34  29/33  30/34  31/34  31/34  28/39  29/39  29/39  30/39  
Forbru
gere 25/33  24/34  25/34  25/34  20/33  20/34  22/34  22/34  26/39  27/39  27/39  27/39  
Interess
enter på 
miljøo
mrådet  24/33  24/34  26/34  26/34  18/33  20/34  23/34  23/34  22/39  23/39  23/39  23/39  
Sociale 
interess
enter  21/33  20/34  23/34  22/34  17/33  18/34  20/34  20/34  19/39  20/39  20/39  20/39  
 
Det er værd at bemærke, at det samlede antal tilknyttede nationale standardiseringsorganer i 
nogle tilfælde er meget højere end antallet af EU - og EØS -lande. Dette skyldes, at ESO'er 
medtager nationale standardiseringsorganer uden for EU og uden for EØS i deres 
udviklingsprocesser.    
En bemærkelsesværdig oplysning i undersøgelsen er, at de nationale standardiseringsorganer i 
CEN og Cenelec " har ydet flere og mere specielle satser til SMV'er for deltagelse i 
standardiseringsaktiviteter mellem 2015 og 2019, mens ETSI's nationale 
standardiseringsorganer oplevede en faldende tendens med hensyn til sådanne særlige 
satser ". Om dette spørgsmål hedder det også i ETSI -rapporten fra 201924: "ETSI opererer ikke 
efter princippet om national delegation, så deres [SMV'ers] deltagelse i ETSI's tekniske 
organisation og arbejde sker direkte gennem deres medlemskab af ETSI [...]. Kun under den 
offentlige godkendelsesproces skal disse interessenter indsende deres bemærkninger via 
ETSI's nationale standardiseringsorganer ". 
                                                           
23 https://doi.org/10.2873/504681 .  
24 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/44751 .  
 
6 
 2.5 Offentlige myndigheders deltagelse i europæisk standardisering  (artikel 7)  
Med henblik på gennemførelsen af forordningens artikel  7 er der kun få systematiske og 
officielle oplysninger i rapporterne til Kommissionen om de offentlige myndigheders 
inddra gelse i standardiseringsaktiviteter. Rapporter fra ESO'erne25 henviser typisk til aktion 4 
og 9 i JIS26 som egnede øvelser. Da der ikke foreligger præcise data, kan et 
overvågningsinstrument overvejes i fremtiden.  
2.6 Det årlige EU -arbejdsprogram for europæisk s tandardisering  (artikel 8)  
I overensstemmelse med artikel  8 har Kommissionen vedtaget årlige EU -arbejdsprogrammer 
for europæisk standardisering27. Med de årlige EU -arbejdsprogrammer for europæisk 
standardisering giver Kommissionen ESO'erne retningslinjer fo r arbejdet med standarder og 
standardiseringspublikationer, og for hvordan man kan styrke inddragelsen af små og 
mellemstore virksomheder og samfundets interessenter i processen. Dette dokument er 
gradvist blevet udformet med henblik på at give en priorite ring af EU's politikker med henblik 
på at skabe en følelse af orientering og forventninger set ud fra det politiske 
beslutningstagerperspektiv og også give bedre vejledning til standardiseringsinteressenter 
med hensyn til gennemførelse.   
2.7 Standardiseringsa nmodninger  (artikel 10)  
I 2015 -2019 udstedte Kommissionen 35 standardiseringsanmodninger med yderligere ni i 
2020. Ud af disse 44 standardiseringsanmodninger blev seks afvist (13,6  %). ESO'erne har 
ofte rapporteret om følgende årsager til afvisning: uenighed om visse ønskede standarder, 
uenighed om visse krav i standardiseringsanmodningen, uenighed om, at visse ønskede 
tekniske specifikationer er nødvendige til støtte for et specifikt væ sentligt krav eller uenighed 
om de frister, der er fastsat for levering af de ønskede standarder.  
Afvisningen af standardiseringsanmodninger kan have betydelige konsekvenser for i) 
gennemførelsen af et retfærdigt og effektivt indre marked, ii) erhvervsliv ets konkurrenceevne, 
iii) sociale interessenters deltagelse og iv) Unionens teknologiske suverænitet. Det kan også 
føre til anvendelse af ikke -EU-standarder, hvor det måske ikke er klart, i hvilket omfang en 
inklusiv proces er blevet fulgt.  
Med hensyn til  gennemførelsen af standardiseringsanmodninger er det også sket, at kun en del 
af en standardiseringsanmodning blev gennemført, selv om CEN havde godkendt den28. 
2.7.1 Kommissionens støtte til efterkommelse af standardiseringsanmodninger (HAS)  
Før 2018 var der e n tjenesteydelseskontrakt ("New Approach Consultants" — NAC'er), der 
skulle hjælpe ESO'erne med at kontrollere, at udkast til harmoniserede europæiske standarder 
                                                           
25 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en#annual .  
26 Aktion nr. 4: Bedre kendskab til standardisering hos nationale offentlige myndigheder. Aktion nr. 9: 
Inklusivitet, gennemsigtighed og effektiv deltagelse af alle interessenter i det europæiske standardiseringssystem  
27 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en#annual .  
28 For så vidt angår direktiv 2014/90/EU om udstyr på skibe har det ansvarlige tekniske u dvalg på trods af CEN's 
accept af SB M/557 ikke gjort fremskridt med gennemførelsen heraf, for så vidt angår slanger.  
 
7 
 var i overensstemmelse med Kommissionens anmodning. I henhold til denne kontrakt var 
succesrat en for standardiseringsprodukter, der er nævnt i EUT, begrænset, og der blev 
akkumuleret et betydeligt efterslæb af ikkenævnte standarder. I marts 2017 opregnede 
Kommissionens interne database 596 ubehandlede harmoniserede europæiske standarder 
indsendt af  ESO'erne.  For at sikre en effektiv service i forbindelse med gennemførelsen af 
forordningen opfordrede Kommissionen til en ny tjenesteydelseskontrakt29 ("HAS"). I 
forbindelse med gennemførelsen af det nye system lagde Kommissionen vægt på at løse nogle 
af de problemer, der var konstateret tidligere, og på at sikre:  
 den frivillige karakter af tjenesten for ESO'erne, også i overensstemmelse med den 
tidlige re NAC -ordning  
 klar adskillelse af roller — konsulenter udarbejder eller forhandler ikke indholdet af 
harmoniserede europæiske standarder, men fokuserer på at vurdere, om 
harmoniserede europæiske standarder opfylder kravene i EU -retten  
 adgang til sektorspe cifikke tjenester, der kan vejlede om nye tvivlsspørgsmål, 
spørgsmål eller emner, der kan opstå i forbindelse med udarbejdelse af harmoniserede 
europæiske standarder og  
 Kommissionens rolle i forbindelse med den endelige beslutning om at nævne 
harmoniserede  europæiske standarder i EUT.  
Kommissionen strukturerede HAS -konsulenternes arbejde på en sådan måde, at produktionen 
af harmoniserede europæiske standarder ikke forsinkes.  
Siden driften af HAS -konsulentsystemet pr. december 2021 er efterslæbet af ikkevurderede 
og behandlede harmoniserede europæiske standarder, som ESO'erne har indsendt til 
benævnelse i EUT, blevet reduceret til blot to standarder fra 2018 og fem fra 2019, som i 
øjeblikket afventer en kommissionsafgørelse.  
Pr. 9. december 2021 har K ommissionens kontrahent, der administrerer HAS -konsulenterne, 
modtaget 3  312 anmodninger om vurdering af udkast til harmoniserede europæiske standarder 
fra ESO'erne i henhold til 21 EU -retsakter, hvoraf 2  944 er blevet behandlet, og 368 ikke var 
berettiged e30. På tværs af alle sektorer viste kun 27,58  % af HAS -vurderingerne sig at være 
positive31, hovedsagelig på grund af manglende overensstemmelse med EU -retten, hvilket 
viser, at der skal investeres mere i udviklingen af standarder — f.eks. i de tekniske udv alg — 
således at arbejdet i højere grad er i overensstemmelse med de politiske og retlige krav.  
2.7.2 Udarbejdelse og benævnelse af harmoniserede europæiske standarder  
I 2016 og 2017 havde interessenterne rejst spørgsmålet om forsinkede benævnelser af visse 
harmoniserede europæiske standarder. Som følge heraf har Kommissionen overvåget de 
                                                           
29 https://ec.europa.eu/growth/conten t/technical -assistance -area-harmonised -standards_en .  
30 F.eks. fordi der ikke er tale om harmoniserede europæiske standarder, eller fordi der er tale om overflødige 
ansøgninger.  
31 Bemærk: En enkelt standard vurderes fra to til fire gange, og hver gang tæll es særskilt i denne statistik. Det 
viste tal er derfor ikke et tegn på de negative vurderinger, der forekommer på et sent tidspunkt.  
 
8 
 forskellige faser af processen fra og med 2018, og de relaterede resultater indbere ttes hermed 
også for 2020.  
I 2018 -2020 modtog Kommissionen 1 247 harmoniserede europæiske standarder  til støtte 
for EU -lovgivningen. Heraf var 238 fornyede indberetninger af eksisterende harmoniserede 
europæiske standarder i henhold til nye forordninger. Nye indsendte standarder udgjorde 
derfor 1 009, herunder 76 berigtigelser og 267 ændringer.  
I den følgende analyse fokuserer denne rapport på de nye indgivelser, som blev fordelt pr. år 
og pr. ESO som følger:  
Leverede harmoniserede 
europæiske standarder  2018 2019  2020.  I alt 
CEN  231  216 129 576  
Cenelec  134  161 104 399  
ETSI  8 11 15 34 
I alt 373  388 248 1009  
 
Pr. 9. december 2021 er 576 harmoniserede europæiske standarder blevet nævnt i EUT, 17 er 
i gang med at blive nævnt, 371 er ikke blevet accepteret, og 45 afventer afgørelse.   
Baseret på Kommissionens interne databaser, som interagerer med ESO'ernes IT -værktøjer, er 
mediantiden mellem CEN's, Cenelecs eller ETSI's vedtagelse af en harmoniseret europæisk 
standard og den forme lle levering til Kommissionen med henblik på benævnelse i EUT 100 
dage. Det betyder, at ESO'erne kan tage mere end tre måneder om at indsende en standard til 
Kommissionen, efter at den er gjort offentligt tilgængelig (dvs. tilgængelig for køb), inden 
Kommi ssionen kan begynde at vurdere og behandle den harmoniserede europæiske standard 
med henblik på benævnelse i EUT32. Den gennemsnitlige tid (i parentes i tabellen nedenfor) 
er meget højere på grund af nogle ekstreme tilfælde33.   
Mediantid (og gennemsnitlig tid) 
(dage) mellem ESO's vedtagelse og 
levering til Kommissionen  2018  2019  2020  I alt 
CEN  75 (115)  105 (199)  70 (91)  83 (141)  
Cenelec  218 (424)  189 (1  374) 82 (481)  186 (822)  
ETSI  29 (27)  49 (58)  20 (29)  28 (38)  
I alt 109 (224)  117 (683)  75 (251)  100 (407)  
 
                                                           
32 Kommissionen kan ikke påbegynde sin egen interne behandling af harmoniserede europæiske standarder, før 
ESO'erne formelt har leveret dem til Kommissionen.  
33 Den store forskel for Cenelec skyldes den samlede indsendelse af visse gamle standarder og relaterede nyere 
ændringer. Da nogle af disse gamle standarder stammer fra 1990'erne, tager gennemsnittet hensyn til forsinkelser 
i indsendelsen, og derfor er resul taterne partiske. Navnlig kan de fleste standarder, der fører til disse store 
forsinkelser, henføres til resultater i henhold til Kommissionens standardiseringsanmodninger i lovgivningen om 
miljøvenligt design.  
 
9 
 Med hensyn til Kommissionens egen behandling af harmoniserede europæiske standarder er 
mediantiden (gennemsnitstiden) fra ESO'ernes levering til Kommissionen til benævnelse i 
EUT34 faldet støt, jf. nedenstående tabel. Den længere behandlingstid, som Kommissionen 
havde brug for i 2019, skyldtes ændringen af offentliggørelsesmetoden (fra C -udgaven af 
EUT til L -udgaven af EUT), hvilket krævede en overgangsperiode. Siden da har 
Kommissi onen i væsentlig grad reduceret varigheden af sine egne processer. I 2020 og 2021 
klarede Kommissionen sig bedre end i 2018 (da benævnelse af harmoniserede europæiske 
standarder i EUT stadig foregik efter procedurerne for offentliggørelse i C -udgaven af EU T).  
 2018  2019  2020  2021  
Mediantid (og gennemsnitlig tid) 
(dage) mellem levering til 
Kommissionen og benævnelse i EUT  238 (298)  292 (322)  228 (231)  108 (121)  
 
2.8 Formelle indsigelser (artikel 11)  
I 2015 -2019 blev der fremsat i alt 20 formelle indsigelser mod specifikke harmoniserede 
europæiske standarder i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel  11. 
Yderligere tre blev fremlagt i 202035. Den gennemsnitlige varighed af en formel indsigelse 
(beregnet som tidsrummet mellem fremlæggelsen og beslutningen) er 1  084 dage, dvs. tre år.  
2.9 Underretning af interesseorganisationer (artikel 12)  
Kommissionen har oprettet et særligt websted36 for de meddelelser, der er omhandlet i 
artikel  12.  
2.10 IKT-specifikationer (artikel 13 og 14)  
Mange af de mest alminde lige IKT -tekniske specifikationer er på det seneste blevet 
udarbejdet af private fora og konsortier. Forordningens artikel  13 giver Kommissionen 
mulighed for at udpege IKT -tekniske specifikationer, der kan henvises til i forbindelse med 
offentlige indkøb. Dette giver mulighed for mere konkurrence på området og mindsker 
risikoen for fastlåsning til privatejede systemer. Der er offentliggjort en passende liste på 
Kommissionens websted37.  
Desuden sikrer fælles IKT -standarder interoperabilitet. Dette er blevet stadig vigtigere, da 
mange flere enheder forbindes med hinanden. Med meddelelsen om IKT -
standardiseringsprioriteter38 fra 2016 har Kommissionen foreslået at fokusere ressourcer og 
                                                           
34 Dette dækker hele den tid, som Kommissionen  har brug for til først at evaluere de harmoniserede europæiske 
standarder, den har modtaget fra ESO'erne, og derefter gennemføre den interne procedure, der fører til 
benævnelse af harmoniserede europæiske standarder i EUT.  
35 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en#objections .  
36 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en . 
37 https://ec. europa.eu/growth/single -market/european -standards/ict -standardisation/ict -technical -
specifications_en . 
38 https://eur -lex.europa.eu/legal -content/DA/TXT/?uri=CELEX:52016DC 0176 . 
 
10 
 fællesskaber til fastsættelse af standarder på fem prioriterede områder. Bety dningen af IKT -
standarder blev igen understreget i industristrategien fra 202039. 
Der er oprettet en Europæisk Multistakeholderplatform for IKT -standardisering40, som skal 
rådgive Kommissionen om spørgsmål vedrørende gennemførelsen af IKT -
standardiseringspol itikken, herunder fastsættelse af prioriteter og fastlæggelse af 
specifikationer. Mere end 150 aktioner blev indkredset og grupperet i tematiske områder.  
3 Finansiering af ESS (artikel 15, 16 og 17)  
EU-finansiering af aktiviteter til ESO'er og bilag III-organisationer er defineret i 
forordningens artikel 15, 16 og 17.  
I 2015 -2019 beløb tilskuddene til standardiseringsaktiviteter fra EU sig til ca. 105,3 mio. EUR 
(85 mio. EUR tildelt ESO'erne og 20 mio. EUR til bilag III -organisationer). EU og EFTA 
medfinansierer en del af organisationernes omkostninger og aktiviteter. Tilskuddene ydes i 
form af drifts - og aktivitetstilskud. Driftstilskuddene bidrager til driftsbudgettet til 
gennemførelse af årlige arbejdsprogrammer med angivelse af de planlagte aktivit eter for hvert 
år i overensstemmelse med Kommissionens standardiseringsmål. Driftstilskuddene for 
perioden 2015 -2019 dækkede en bred vifte af daglige aktiviteter. Tilskud til foranstaltninger 
finansierede specifikke aktiviteter til støtte for EU's lovgivni ng og politikker. I 2019 udgjorde 
tilskud til foranstaltninger 66  % af EU -støtten til de europæiske 
standardiseringsorganisationer og bilag III -organisationerne. Kommissionen følger op på 
gennemførelsen af de finansierede aktiviteter ved hjælp af rapporter  fra de europæiske 
standardiseringsorganisationer.  
Blandt ESO'erne har CEN været den største modtager og modtog ca. 71  % af den samlede 
finansiering til ESO'erne i 2015 -2019, efterfulgt af ETSI (22  %) og Cenelec (7  %). Den 
samlede andel af den samlede EU -støtte til ESO'erne til driftstilskud og aktivitetstilskud har 
generelt været stabil i rapporteringsperioden.  
Den finansielle støtte til bilag III -organisationerne har til formål at forbedre deres respektive 
interessegruppers inklusion i udviklingen af stan darder og er samlet set steget i de seneste fem 
år. SBS og ANEC har modtaget de største andele (henholdsvis 42,5  % og 34,5  %) af den 
samlede EU -finansiering til bilag III -organisationer mellem 2015 og 2019. ECOS modtog 
15,7 % af den samlede finansiering og  EFS 7,3  %. 
Med hensyn til forenklingen af finansieringen af ESS og reduktionen af den administrative 
byrde indførte Kommissionen i 2015 en mekanisme med faste beløb til finansiering af visse 
omkostninger inden for rammerne af deres tilskudsaftaler, f.eks.  krav om persondage eller 
afholdte rejseudgifter. Denne mekanisme bidrog til at mindske den administrative byrde, der 
var forbundet med at skulle begrunde og registrere hvert enkelt tilfælde af sådanne 
                                                           
39 https://ec.europa.eu/growth/industry/policy_en - industrial -strategy -2020 . 
40 https://ec.europa.eu/transparency/expert -groups -register/screen/expert -
groups/consult?do=groupDetail.groupDetail&groupID=2758 .  
 
11 
 omkostninger. En analyse viste imidlertid, at støttemo dtagerne fortsat var usikre med hensyn 
til de registre, der var nødvendige for potentielle revisioner.  
Med hensyn til rapporteringskrav opfatter interessenterne nogle af disse 
rapporteringsaktiviteter som besværlige. Udarbejdelsen af handlingsplaner og ra pporter om 
driftstilskud er de mest tidskrævende opgaver med en lille stigning i de krævede persondage 
siden 2015. Selv om de indberettede data fra ESO'erne viser en stigning i den gennemsnitlige 
tid, der er nødvendig for at udarbejde forslag til aktivitet stilskud, viser de imidlertid en lavere 
gennemsnitstid for rapportering om aktivitetstilskud.  
4 Konklusioner  
Denne anden rapport til Europa -Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af forordning (EU) 
nr. 1025/2012 viser, at det europæiske standardiseringssyste m er blevet forbedret på visse 
områder — f.eks. med hensyn til nye IT -værktøjer — men at der er plads til forbedringer på 
forskellige områder. Dette gælder navnlig aspekter af inklusivitet, de nationale 
standardiseringsorganers rolle i ESS og tidspunktet f or levering af harmoniserede europæiske 
standarder til Kommissionen, som illustreret ovenfor.  
Med hensyn til behandlingstiden for standarder og standardiseringspublikationer skal både 
ESO'erne og Kommissionen fortsætte med at forbedre deres indsats for at øge effektiviteten 
på trods af Kommissionens nylige bestræbelser på i væsentlig grad at reducere sin 
vedtagelsestid til offentliggørelse af harmoniserede europæiske standarder.