ICMÆI SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0MC94) 196 endelig udg. 
Bruxelles, den 26.05.1994 
RFRETNIN6 FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
for regnskabsåret 1991 om den støttemekanisme, der er anvendt med hjemmel i tyvende 
momsdirektiv (Rådets direktiv 85/361/EØF af 16. juli 1985 om harmonisering af 
medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem: 
undtagelser i forbindelse med den særstøtte, der ydes til visse landbrugere som kompensation 
for afviklingen af de monetære udligningsbeløb for visse landbrugsprodukter). 
INDLEDNING 
Ifølge tyvende rådsdirektiv (85/361/EØF) af 16. juli 1985 om harmonisering af 
medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem1* -
kan Forbundsrepublikken Tyskland som en undtagelse fra sjette rådsdirektiv (77/388/EØF) 
af 17. maj 197 r} anvende momsen til at yde landbrugerne en særstøtte for at kompensere for 
deres tab efter revalueringen af den grønne DM-kurs i henhold til Rådets forordning (EØF) 
nr. 855/84 af 31. marts 19843). 
Særstøtten kan ydes med højst 5% for perioden fra 1. juli 1984 til 31. december 1988 og 
med højst 3% for perioden fra 1. januar 1989 til 31. december 1991. 
Ifølge artikel 3 i tyvende direktiv træffer Forbundsrepublikken Tyskland de nødvendige 
foranstaltninger for at sikre, at de egne indtægter fra de foranstaltninger, der er fastsat i dette 
direktiv, ikke påvirkes af anvendelsen af denne støtte. 
Efter artikel 4 i samme direktiv udarbejder Kommissionen en årlig beretning til Europa-
Parlamentet og Rådet, hvori der gøres rede for de foranstaltninger, som Forbundsrepublikken 
Tyskland har truffet, og for anvendelsen heraf, navnlig med hensyn til formålet med 
indførelsen af støttemekanismen, den afgiftsmæssige neutralitet og foranstaltningernes 
indvirkning på Fællesskabets egne indtægter. 
Nærværende beretning for 1991 er den ottende og hidtil seneste beretning4), der er udarbejdet 
i henhold til denne artikel. 
Det bør i denne forbindelse bemærkes, at det tyvende direktiv efter den 3. oktober 1990 
(Tysklands forening) desuden finder anvendelse i de nye tyske delstater5). 
1} EFT nr. L 192 af 24.7.1985, s. 18. 
2) EFT nr. L 145 af 13.6.1977, s. 1. 
3) EFTnr. L 90 af 1.4.1984, s. 1. 
4) Første beretning: KOM(86) 260 endelig udg.; anden beretning: KOM(87) 292 endelig 
udg.; tredje beretning: KOM(88) 544 endelig udg.; fjerde beretning: SEK(89) 1574 
endelig udg.; femte beretning: SEK(90) 2467 endelig udg.; sjette beretning: SEK(91) 
2035 endelig udg.; syvende beretning: SEK(92) 1904 endelig udg. 
Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne om Tysklands forening. KOM(90) 400 
endelig udg., bind I, kapitel III, afsnit 2.1, plus bind II, SYN 297 til 302, kapitel II, 
afsnit 8, af 21. august 1990. 
INDHOLD 
1. Foranstaltninger truffet af Forbundsrepublikken Tyskland 
2. Afgiftsmæssige virkninger 
3. Sammenligning med de mål, der blev opstillet ved indførelsen af støtteordningen 
4. Støttens indvirkning på landbrugsmarkedet 
5. Indvirkning på de egne momsindtægter 
8. Konklusion » 
1. Foranstaltninger truffet af Forbundsrepublikken Tyskland 
Ved første lov om ændring af loven om merværdiafgiften af 29. juni 1984 (BGBI I, 
side 796 og BStBI I, side 423) blev følgende ændringer af og tillæg til loven om 
merværdiafgiften (UStG) indført for perioden fra 1. juli 1984 til 31. december 1991 
med henblik på at yde tyske landbrugere en særstøtte ved hjælp af momsen: 
- Gennemsnitssatsen for de fleste landbrugsprodukter, der leveres af en 
landbrugsbedrift (artikel 24 UStG), hævedes, hvorimod enhedssatsen for 
momsfradraget forblev uændret (artikel 24 UStG). 
- Der indrømmedes en ret til nedsættelse for standardsatslandbrugere og 
landbrugere underlagt den normale ordning (artikel 24a UStG). ( 
I det følgende redegøres der for særstøttens størrelse, dens anvendelsesområde og 
praktiske gennemførelse. 
11 Særstøttens størrelse 
I henhold til artikel 2 i tyvende momsdirektiv kan særstøtten højst andrage 
- 5% for perioden fra 1. juli 1984 til 31. december 1988 og 
- 3% for perioden fra 1. januar 1989 til 31. december 1991. 
Disse satser finder anvendelse på beregningsgrundlaget for de af landbrugeren 
leverede landbrugsprodukter. 
12 Særstøttens anvendelsesområde 
Særstøtten ydes kun til transaktioner i forbindelse med en landbrugsbedrift. Følgende 
bedrifter kan ikke opnå særstøtte: 
- bedrifter, der ifølge tysk skattelovgivning er registreret som industri-, handels-
eller håndværkervirksomheder (gewerbliche Betriebe). Sådanne virksomheder 
findes bl.a. inden for gartneri, men også inden for opdræt. For at sikre 
ligebehandling ydes særstøtten dog til bedrifter, der retligt set er industri-, 
handels- eller håndværkervirksomheder, men som strukturmæssigt indgår i 
landbrugssektoren; 
- bedrifter med opdræt og avl, der har produceret eller opdrættet over 330 stykker 
dyr i foregående regnskabsår. Denne ordning anvendes for første gang på 
transaktioner gennemført efter den 30. juni 1985. 
Støtten ydes i princippet til alle landbrugsprodukter. Følgende transaktioner er 
dog udelukket: 
- transaktioner vedrørende skovbrugsprodukter, herunder savværksprodukter, 
- sekundære transaktioner (f.eks. transaktioner udført af underleverandører eller af 
forarbejdningsvirksomheder, salg af købte produkter til tredjemand samt salg af 
landbrugsmaskiner, der ikke længere anvendes), og 
- tjenesteydelser. » 
1.3. Praktiske bestemmelser 
Som anført i det foregående er den gennemsnitlige momssats (8%) for de fleste 
landbrugsprodukter, der produceres af standardsatslandbrugere, hævet med 5% 
(1.7.1984-31.12.1988) og 3% (1.1.1989-31.12.1991) til henholdsvis 13% og 11%. 
Standardsatsen for momsfradraget (8%) er dog forblevet uændret. Som følge af den 
yderligere momsnedsættelse for særstøtten (5% eller 3%) vil standardsatslandbrugere 
imidlertid ikke komme til at betale moms, medmindre de har den form for husdyr­
opdræt, der er nævnt i det foregående (momstilsvar på 5% eller 3%). 
Med hensyn til den fakturerede afgift på 13 % eller 11 % kan købere, der kan fradrage 
den indgående moms, fratrække den samlede moms, som standardsatslandbrugere 
fakturerer dem. Denne ordning sikrer, at den særstøtte, som disse købere indirekte 
fakturerer, kommer standardsatslandbrugerne til gode. 
Ved leveringen af landbrugsprodukter kan landbrugere, der svarer normal afgift, 
uafhængigt af den fradragsberettigede indgående afgift, nedsætte deres afgiftstilsvar, 
beregnet som omsætningsafgift for den betragtede afgiftsperiode, med støtten. 
Fradraget (støtten) skal være bogført og anført i afgiftsangivelserne, således at det kan 
skelnes fra den fradragsberettigede indgående afgift. 
2. Afgiftsmæssige virkninger 
Momsen er en generel indirekte skat, der efter EF-bestemmelserne ikke kan bruges 
til at yde særstøtte, heller ikke selv om det blot er afgiftsmekanismen, der benyttes. 
Der krævedes derfor en undtagelse fra tyvende rådsdirektiv, for at de tyske 
myndigheder kunne benytte ordningen på denne måde. 
Det bør dog understreges, at det fælles merværdiafgiftssystem i høj grad forvrides 
ved, at de fælles regler om moms og støtten kombineres (normalsatslandbrugerne 
indrømmes derved en yderligere momsnedsættelse) og ved, at visse gennemsnitssatser 
og standardsatser (der selv er særsatser) kombineres med de relevante satser for 
særstøtten (standardsatslandbrugere). Begge dele har uundgåeligt en uheldig virkning 
på ordningens gennemsigtighed og neutralitet. 
3. Sammenligning med de mål, der forfulgtes ved indførelsen af støtteordningen 
3.1. Den tyske finansminister meddelte i et brev af 30. marts 1993, hvilken nedgang i 
MOMS-indtægterne der havde været tale om i 1991 som følge af momskompen­
sationsordningen (3% støtte). Meddelelsen er baseret på Rådets beslutninger fra 1984, 
hvori det fastsættes, hvilken kompensation der kan ydes for den negative indvirkning 
på landbrugsindtægterne af, at de positive monetære udligningsbeløb afskaffes. 
Det er sidste gang denne meddelelse har fundet sted, eftersom særstøtten ifølge det 
tyvende momsdirektiv kun kunne udbetales indtil den 31. december 1991. Særstøtten 
er blevet erstattet af en hektarstøtteordning. 
For de gamle delstater er der blevet meddelt 1,5 mia. DM, hvilket er næsten uændret 
i forhold til de foregående år. I forhold til det gældende direktiv synes ^beregningerne 
at være korrekt udført og de givne oplysninger at være tilstrækkeligt detaljerede. Intet 
tyder på, at meddelelsen afviger fra de foregående års meddelelser. 
3.2. I modsætning til de gamle delstater råder vi ikke over nogen detaljerede oplysninger 
om landbrugsregnskaberne for de nye delstater. Der er foretaget en række skøn over 
størrelsen af de indkøb af landbrugsvarer, hvortil der ydes momskompensation. Det 
beløb på 240 mio. DM, som er blevet meddelt for 1991, synes at være lavt i forhold 
til, hvad man kunne forvente med henvisning til de gamle delstater. 
3.3. Det er ikke nødvendigt at foretage nogen efterfølgende undersøgelser, eftersom: 
- der er tale om den sidste meddelelse i henhold til momskompensationsordningen; 
- der er ikke er nogen store udsving i oplysningerne for 1991 for de gamle 
delstater; 
- Kommissionen har på grund af det lave beløb, der blev meddelt for de nye 
delstater, foretaget nogle enkelte beregninger og skøn, og herigennem kunnet 
konstatere, at taloplysningerne fra de tyske myndigheder synes at være korrekte. 
7 
4. Støttens indvirkning på landbrugsmarkedet 
4.1. Som anført under punkt 4.2. i beretningen fra 1985 (KOM(87) 292 endelig udg.) er 
det praktisk taget umuligt at vurdere, hvordan afviklingen af de tyske MUB pr. 
1. januar 1985 og kompensationen via momsen indvirker på markedet, eftersom de 
ikke kan isoleres fra de andre faktorer, der influerer på markedet. 
4.2. Kommissionen kan ikke på baggrund af de gennemførte prisundersøgelser og 
undersøgelserne af handelen med landbrugsprodukter vurdere, om bevillingen af 
særstøtte til Tyskland har haft nogen indvirkning på EF-landbrugsmarkedet i 1991. 
5. Indvirkningen på de egne indtægter hidrørende fra moms 
5.1. I overensstemmelse med den tidsplan, der er blevet aftalt i Det Rådgivende Udvalg 
for Egne Indtægter (jf. den første beretning om støttemekanismen, punkt 5.1. og 
5.2.), indsendte de tyske myndigheder den 4. maj 1992 den endelige beregning af den 
berigtigelse, der er foretaget i momsindtægterne for 1990 for at udligne virkningen 
af særstøtten. Efter at denne beregning var blevet kontrolleret og godkendt i Kom­
missionens tjenestegrene, fastsatte Kommissionen ved beslutning af 2. september 
19926) størrelsen af de egne momsindtægter til 152,97 mio. DM, som 
Forbundsrepublikken Tyskland skal indbetale for 1990 for de transaktioner, der 
omfattes af det tyvende momsdirektiv. Eftersom beløbet er beregnet ved hjælp af de 
procedurer, der er fastsat i Rådets forordning nr. 1553/89, er der tale om en positiv 
berigtigelse af indtægterne på 1 602,4 mio. DM. 
5.2. I årsoversigten for 1991 over de egne momsindtægter, som de tyske myndigheder 
fremlagde i juli 1992, androg den foreløbige positive berigtigelse af indtægterne for 
1991 1 491 mio. DM for de gamle delstater i Forbundsrepublikken (indtil den 
3. oktober 1990) og 240 mio. DM for de nye delstater. 
6) EFT nr. L 264 af 10.9.1992, s. 22. 
8 
5.3. Følgende tal i årsoversigten er blevet berigtiget i forbindelse med den endelige 
beregning, som de tyske myndigheder fremlagde den 30. marts 1993 (tallene er 
angivet i mio. DM): 
A. Forbundsrepublikken før den 3. oktober 1990 
Eget forbrug for landbrugere, 
der har valgt at erlægge afgift 16 
Landbrugsleverancer ifølge landbrugsregnskaberne 52.939 
minus: Industri-, handels- og håndværker­
virksomheders salg 2.511 
Ikke-landbrugeres salg 144 
Standardsatslandbrugeres salg til 
forbrugerne 3.213 
Salg foretaget af landbrugsbedrifter 
med mere end 330 stk. dyr 104 
plus: Udgiftsområder, der ikke omfattes af 
landbrugsregnskaberne: 2.956 
Salg af levende dyr til andre sektorer 
Standardsatslandbrugeres salg til land­
brugere, der har valgt at erlægge afgift, 
og salg til andre landbrugere, foretaget 
af landbrugere, der har valgt at erlægge 
afgift 195 
50.134 
3% særstøtte: 0,03 x 50.134 = 1.504 
B. Nye delstater 
Landbrugsleverancer 8.000 
3% særstøtte: 0,03 x 8.000 = 240 
6. Konklusion 
Den tyske lovgivning er i overensstemmelse med det tyvende direktiv. 
Den korrektion af momsindtægterne, som det er nødvendigt at foretage for at 
opveje støttens indvirkning på Fællesskabets egne momsindtægter, anslås 
foreløbig til 1 744 mio. DM. Ifølge de bestemmelser om beregning af de egne 
momsindtægter, som er fastsat i Rådets forordning nr. 1553/89, fører 
korrektionen til en forøgelse af de egne momsindtægter på 164,682 mio. DM. 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 196 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 0109 
Katalognummer : CB-CO-94-211-DA-C 
ISBN 92-77-68824-6 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg