A4-0352/96

Beslutning om rapporten fra Det Europaeiske Monetaere Institut om overgangen til den faelles valuta (C4-0559/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til traktat om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig afsnit VI - den oekonomiske og monetaere politik,

- der henviser til rapport fra Det Europaeiske Monetaere Institut om overgangen til den faelles valuta (C4-0559/95),

- der henviser til hoeringen den 25. juni 1996 i Underudvalget om Monetaer Politik af repraesentanter for europaeiske postordrefirmaer og stormagasiner,

- der henviser til afgoerelserne truffet af Det Europaeiske Raad i Madrid den 15.-16. december 1995, Raadets (oekonomi og finans) uformelle moede i Verona den 12.-13. april 1996 og formandskabets konklusioner fra Det Europaeiske Raad i Firenze den 21.-22. juni 1996,

- der henviser til sine beslutninger af:

. 19. maj 1995 om indfoerelse af ecu'en som lovligt betalingsmiddel ((EFT C 151 af 19.06.1995, s. 483.)),

. 25. oktober 1995 om de praktiske foranstaltninger i forbindelse med indfoerelsen af den faelles valuta ((EFT C 308 af 20.11.1995, s. 54.)),

. 30. november 1995 om Den OEkonomiske og Monetaere Union ((EFT C 339 af 18.12.1995, s. 65.)),

. 18. juni 1996 om valutakursrelationerne i tredje fase af Den OEkonomiske og Monetaere Union ((EFT C 198 af 08.07.1996, s. 52.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og udtalelse fra Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser (A4-0352/96),

A. der henviser til, at der nu maa traeffes en principiel afgoerelse om Den Europaeiske OEkonomiske og Monetaere Union (OEMU) for at give de oekonomiske beslutningstagere et entydigt signal om indfoerelsen af den faelles valuta (euro),

B. der henviser til, at OEMU gennem regeringernes godkendelse og ratifikationen i medlemsstaternes parlamenter er blevet en bestanddel af den primaere faellesskabsret, og at dens gennemfoerelse dermed ikke laengere er underlagt den politiske opportunitets vilkaarlighed,

C. der henviser til, at den eksisterende fri bevaegelighed for kapital og finansielle tjenesteydelser med indfoerelsen af den faelles europaeiske valuta (euro) faar en ny dimension, og at afskaffelsen af vekselkursrisikoen i forbindelse med pengetransaktioner mellem de stater, der deltager i tredje fase, foerer til dannelse af et faelles finansmarked, der overgaar markedet i anden fase i dybde, likviditet og konkurrenceevne og udvider investeringsmulighederne,

D. der er overbevist om, at Valutaunionen, hvor euroen i foerste omgang indfoeres i landene med haard valuta, udgoer et noedvendigt supplement til det indre marked, forbedrer investeringsbetingelserne for saaledes at skabe flere arbejdspladser, lader vekselgebyrer og omkostningskraevende kurssikringsforretninger falde bort til fordel for pengebrugerne og i betydeligt omfang reducerer de spekulationsbetingede forstyrrelser mellem euroen og de valutaer, der (endnu) ikke deltager (EMS II) i tredje fase af OEMU,

E. der er af den opfattelse, at det uafhaengigt af Valutaunionen og de med henblik paa overgangen til tredje fase opstillede kriterier er noedvendigt at udvise sparsommelighed i udgiftspolitikken for at sanere medlemsstaternes offentlige budgetter, idet der ogsaa skal tages hensyn til, at det er noedvendigt at bevare et tilstraekkeligt efterspoergselsniveau inden for oekonomien,

F. der mener, at gaeldsfinansieret oprettelse af arbejdspladser, naar arbejdsloesheden har strukturelle aarsager, ikke vil give den tilsigtede virkning men snarere vil foere til oeget statsgaeldsaetning, hoejere rentebelastning af de offentlige budgetter og prisstigninger,

G. der henviser til, at den midlertidige konjunkturbetingede arbejdsloeshed kan udvikle sig til en omfattende strukturel arbejdsloeshed, hvis den konjunkturbetingede arbejdsloeshed ikke bekaempes direkte med beskaeftigelsesfremmende foranstaltninger via en foroegelse af den aktive efterspoergsel,

H. der er overbevist om, at bekaempelsen af arbejdsloesheden vil medvirke til at danne forudsaetninger for en faelles valuta, medens en konsolidering af arbejdsloesheden vil hindre, at OEMU gennemfoeres,

I. der anerkender det hensigtsmaessige i, at der inden for rammerne af den gaeldende faellesskabsret indgaas endnu en stabilitetspagt, da alle EU- medlemsstater har en interesse i en stabil monetaer, oekonomisk og social udvikling, i hvilken forbindelse betingelserne for at traede ind i tredje fase af Valutaunionen dog ikke maa skaerpes, hverken i juridisk henseende eller paa den maade, at de anvendes langt strengere i praksis,

J. der understreger noedvendigheden af, at de politisk og oekonomisk ansvarlige kraefter i Den Europaeiske Union beslutsomt skal foere en politik, som danner forudsaetninger for, at en fortsat overholdelse af konvergenskriterierne ledsages af en varig nedbringelse af arbejdsloesheden,

K. der henviser til, at det ikke er nu, men til de i EF-traktaten, saerlig artikel 109 J, fastsatte frister og ud fra de kvantitative og kvalitative konvergenskriterier der skal traeffes afgoerelse om, hvilke EF-lande med haard valuta der indtraeder i Valutaunionens tredje fase,

1. understreger, at overgangen til tredje fase af OEMU med de frister og konvergenskriterier, der skal overholdes af Raadet, er fastsat i EF- traktatens artikel 109 J;

2. anser det af hensyn til en entydig afklaring af konvergenskriterierne - med henblik paa den afgoerelse om, hvilke stater der deltager i tredje fase, der under alle omstaendigheder skal traeffes i 1998 paa grundlag af de statistiske data fra 1997 - for ubetinget paakraevet at gennemfoere den i EF-traktatens artikel 109 J fastlagte vurderingsprocedure i 1996, saaledes at medlemsstaterne modtager oplysninger om fortolkningen af konvergenskriterierne;

3. minder det irske raadsformandskab om det loefte, der den 17. juli 1996 blev afgivet i Parlamentet om, at den i EF-traktatens artikel 109 J fastsatte vurderingsprocedure, i henhold til traktaten under Parlamentets medvirken, vil blive gennemfoert saaledes, at stats- og regeringscheferne under Det Europaeiske Raad i Dublin den 13. december kan traeffe afgoerelse under behoerig hensyntagen til Parlamentets udtalelse;

4. henviser i denne forbindelse til EF-traktatens artikel 190, i henhold til hvilken Raadets afgoerelse skal begrundes og henvise til de udtalelser, som skal indhentes i henhold til denne traktat, i dette tilfaelde altsaa Europa- Parlamentets udtalelse;

5. konstaterer, at et flertal af medlemsstaterne heldigvis allerede opfylder konvergenskriterierne med hensyn til lav inflation, lave rentesatser paa lang sigt og vekselkursstabilitet, og at der er sket fremskridt i forbindelse med budgetdisciplinen, selv om der er indledt procedure mod 12 ud af 15 medlemsstater paa grund af deres alt for store underskud;

6. beklager, at konvergenskriterierne i forbindelse med budgetunderskuddet og statsgaelden er blevet misforstaaet i offentligheden som noget absolut, og understreger, at EF-traktaten boer overholdes fuldt ud, og isaer bestemmelsen om, at det skal undersoeges,

»a) [...,], (hvad angaar budgetunderskuddet) om denne procentdel er faldet vaesentligt og vedvarende og har naaet et niveau, der ligger taet paa referencevaerdien, eller om overskridelsen af referencevaerdien kun er exceptionel og midlertidig, og naevnte procentdel fortsat ligger taet paa referencevaerdien;

b) om den procentdel, som den offentlige statsgaeld udgoer af bruttonationalproduktet, overstiger en given referencevaerdi, medmindre denne procentdel mindskes tilstraekkeligt og naermer sig referencevaerdien med en tilfredsstillende hastighed« (jf. artikel 104 C, stk. 2, i EF- traktaten);

7. beklager, at man i nogle medlemsstater har faaet indtryk af, at der skal spares »paa grund af Maastricht«, og at den europaeiske tanke derved paavirkes negativt;

8. understreger, at euroen ikke kan indfoeres imod de europaeiske borgeres vilje, og at den offentlige diskussion om den faelles valuta og betingelserne for indfoerelsen heraf derfor maa intensiveres;

9. understreger, at der med deltagelse af medlemmer af Europa-Parlamentet maa gennemfoeres regelmaessige informationskampagner om euroen, der tager sigte paa saerlige maalgrupper, saaledes at den forhaandenvaerende mangel paa viden om Valutaunionen paa europaeisk plan kan afhjaelpes, og at viljen til at acceptere euroen kan styrkes;

10. opfordrer Kommissionen til inden udgangen af 1996 at forelaegge et forslag om den dobbelte prisfastsaettelse, som er noedvendig set ud fra et forbrugersynspunkt;

11. understreger, at en vellykket begyndelse paa tredje fase forudsaetter, at Raadet saa tidligt som muligt i 1998 efter hoering af Parlamentet i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 109 A, stk. 2, litra b), udnaevner Den Europaeiske Centralbanks (ECB) direktion og opretter ECB og Det Europaeiske System af Centralbanker (ESCB), da ESCB fra og med tredje fase har ansvaret for den faelles penge- og valutapolitik i euro-omraadet;

12. glaeder sig over det overgangsscenario for indfoerelsen af den faelles valuta, Det Europaeiske Raad vedtog i Madrid den 15.-16. december 1995, navnlig den uigenkaldelige fastlaasning af omregningskurserne mellem euroen og de deltagende nationale valutaer pr. 1. januar 1999, hvorved euroen og de nationale valutaer bliver forskellige udtryk for en i oekonomisk forstand enkelt valuta;

13. er overbevist om, at euroen efter den uigenkaldelige fastlaasning af euro- vekselkurserne ved kontantloese transaktioner hurtigt og i stort omfang vil blive anvendt som bogfoeringsvaluta, da ESCB gennemfoerer sine valutatransaktioner i euro og offentlige nyemissioner sker i euro;

14. er af den opfattelse, at den planlagte omstilling mellem 1. januar og 1. juli 2002, hvor nationale pengesedler og moenter erstattes af euro-sedler og -moenter skal ske hurtigt, og hvis det er teknisk muligt, i én omgang for at undgaa udgiftskraevende dobbelt bogholderi og kassefoering og parallelle prismaerkninger, hvilket vil vaere saerligt udgiftskraevende for postordrefirmaer og boersnoteringen af aktier og obligationer;

15. finder det derfor hensigtsmaessigt, at den offentlige laantagning og gaeld samt noteringerne af de vaerdipapirer, der handles paa markederne, omstilles til euroen allerede den 1. januar 1999, da en opsplitning i to noteringer, dvs. national valuta og euro, ville spraenge boerssystemerne og systemerne for afvikling af forretningerne;

16. minder netop i denne sammenhaeng om, at den dervaerende valutaunion som led i den tyske genforening natten til den 1. juli 1990, ved en fuldstaendig ombytning og udskiftning af DDR-mark med D-mark, gennemfoertes paa en saadan maade, at man undgik dobbelte kassefoeringer og prismaerkninger; en valutaomstilling, der gennemfoeres langsomt, traekker indlaeringsprocessen ud, hvilket den omstilling fra »ancien« til »nouveau franc«, der i begyndelsen af 1960'erne gennemfoertes i Frankrig, er et eksempel paa; derimod blev der for sterlings vedkommende foretaget en meget hurtig og effektiv overgang til decimalsystemet;

17. anser det tidsrum paa tre aar mellem den 1. januar 1999 og 1. januar 2002, hvor euroen benyttes som bogfoeringsvaluta, og hvor priserne til information kan angives i national valuta og euro, for tilstraekkeligt til at vaenne forbrugerne til den nye valuta;

18. henstiller derfor til virksomhederne i den private og offentlige sektor at forberede de tekniske og organisatoriske tilpasninger saaledes, at en effektiv kontantomstilling til euroen i de medlemsstater, der deltager i tredje fase af OEMU, saa vidt muligt kan ske paa en dag, der boer ligge mellem 1. januar og 1. juli 2002;

19. henviser i den forbindelse til, at borgernes og virksomhedernes kontantbehov paa grund af de stadig mere udbredte elektroniske betalingsmidler, kreditkort og chips bliver desto ringere, jo mere de elektroniske betalingsmidler vinder frem, hvorved ombytningen for store beloeb kommer til at ske i euro som bogfoeringsvaluta, og kun mindre beloeb skal udbetales i euro-pengesedler og -moenter;

20. understreger noedvendigheden af, at EMI, jf. EF-traktatens artikel 109 F, stk. 3, senest den 31. december 1996 fastlaegger de vedtaegtsmaessige, organisatoriske og logistiske rammer, der er noedvendige for, at ESCB kan udfoere sine opgaver i tredje fase;

21. anser det for absolut noedvendigt, at der allerede i 1997, men senest samtidig med afgoerelsen om, hvilke medlemsstater der deltager i tredje fase, paa grundlag af en faellesskabsforordning fastlaegges en helt klar retlig ramme, som skal gaelde fra den foerste dag i den tredje fase for at give pengebrugerne retssikkerhed vedroerende euroens status og de uigenkaldelige omregningskurser;

22. deler EMS's opfattelse af, at denne afledte, monetaere faellesskabsret i henhold til EF-traktatens artikel 109 L, stk. 4, vedtages ved udstedelse af en raadsforordning og mener, at Parlamentet ved en ikke-obligatorisk hoering skal afgive udtalelse herom;

23. opfordrer EMI og Raadet til i forbindelse med denne retsaktsudstedelse at tilgodese principperne om gennemsigtighed og offentlig accept, at sikre euroens retligt bindende ligestilling med de nationale valutaer og at udstede faelles afrundingsregler til anvendelse i forbindelse med omregningskurserne;

24. anser det for uomgaengeligt noedvendigt, at tidspunktet for indfoerelsen af euro-pengesedler og -moenter fastlaegges af ECB's Styrelsesraad saa hurtigt som muligt efter ECB's oprettelse, og inden tredje fase paabegyndes, da der kun skabes tillid til euroen, hvis alle beroerte er informeret i tilstraekkelig god tid; der skal i den forbindelse ske en snaever koordinering af det arbejde, der udfoeres af de nationale centralbanker, EMI og det kommende ESCB som udsteder af euroen;

25. goer opmaerksom paa, at det offentlige, der tegner sig for naesten halvdelen af bruttonationalproduktet, og det private erhvervsliv i god tid maa indlede et snaevert samarbejde, saa omstillingen kan ske gnidningsloest;

26. opfordrer med henblik paa sikring af stabile vekselkurser inden for Unionen EMI og Kommissionen til at forelaegge Raadet de noedvendige forslag til afgoerelser til regulering af valutaforbindelserne mellem euroen og »endnu- ikke-eurostaterne«, saa udsvingene i vekselkurserne bliver saa smaa som muligt, og de medlemsstater, der endnu ikke hoerer til euro-omraadet, ikke foretager konkurrencebetingede devalueringer; anmoder Raadet om hurtigst muligt at naa til en afgoerelse om EMS II for at give ECB og ESCB de noedvendige befoejelser og rettidigt opstille rammebetingelserne for markederne, saa disses behov for stabile forhold opfyldes;

27. opfordrer Det Europaeiske Monetaere Institut og Kommissionen til med henblik paa at sikre princippet om Faellesskabets solidaritet at forelaegge Raadet forslag til afgoerelser, saaledes at udgifterne til foranstaltninger med henblik paa at undgaa overdrevne valutakurssvingninger i tilfaelde, hvor en paritet skal forsvares, vil blive fordelt rimeligt blandt de medlemsstater, som har indfoert euroen og dem, som endnu ikke har;

28. bekraefter sin overbevisning om, at det nye europaeiske valutasystem, der skal indfoeres med tredje fase, skal sikre euroens stabilitet og samtidig en stabil udvikling af de oevrige valutaer for at lette og fremskynde deres tiltraedelse af euro-omraadet paa et senere tidspunkt;

29. understreger noedvendigheden af, at de stater, der deltager i tredje fase, i to aar skal tilhoere det europaeiske monetaere systems valutakursmekanisme uden devaluering over for andre medlemsstaters valutaer og under overholdelse af de normale udsvingsmarginer (EF-traktatens artikel 109 J, stk. 1, tredje led);

30. mener, at euroen skal fungere som ankervaluta for de valutaer, der ikke fra begyndelsen tilhoerer euro-omraadet, i hvilken forbindelse systemet, der haandteres fleksibelt under ECB's medvirken, boer raade over tilstraekkeligt vide svingningsmargener med mulighed for at fastlaegge snaevrere svingningsmargener for de stater, hvis konvergenssituation berettiger dette;

31. opmuntrer de medlemsstater, der ikke fra begyndelsen deltager i tredje fase, til at fortsaette deres konvergensbestraebelser, da Raadet i henhold til EF-traktatens artikel 109 K, stk. 2, mindst én gang hver andet aar, eller paa anmodning fra en medlemsstat med dispensation, traeffer afgoerelse om, hvorvidt konvergenskriterierne i mellemtiden er opfyldt, hvilket betyder, at antallet af medlemsstater, der deltager i tredje fase, inden 1. januar 2002 kan blive hoejere;

32. understreger derfor, at det beslutsomt vil varetage sine rettigheder ved udnaevnelsen af medlemmerne af ECB's direktion, jf. EF-traktatens artikel 109 A, og at det opmaerksomt vil foelge ECB's og ESCB's aktiviteter, jf. EF- traktatens artikel 109 B, gennem en almindelig forhandling paa grundlag af aarsberetningerne om ESCB's aktiviteter; det vil endvidere paa given foranledning hoere formanden for ECB eller medlemmerne af direktionen i sit kompetente udvalg;

33. henviser til, at overgangen til den faelles valuta internationalt vil give Unionen et stoerre ansvar i internationale oekonomiske og monetaere anliggender; det maa derfor fastlaegges, paa hvilken maade Unionen skal deltage i internationale oekonomiske og finansielle organisationer, isaer Den Internationale Valutafond, de multilaterale og regionale udviklingsbanker (Verdensbanken, Den Europaeiske Bank for Genopbygning og Udvikling, Den Interamerikanske Udviklingsbank osv.);

34. finder det absolut noedvendigt, at der vedtages et eksternt scenario for det kronologiske forloeb af overgangen til den faelles valuta med henvisninger til tidsplanen, tilpasnings- og koordineringsforanstaltningerne og fordelingen af ansvaret mellem medlemsstaterne og faellesskabsinstanserne;

35. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til EMI, Kommissionen og Raadet samt medlemsstaternes centralbanker, regeringer og parlamenter.