KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 01.10,1997 
KOM(97) 427 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
om samarbejdet med europæiske 
ikke-statslige udviklingsorganisationer (NGDO'er) 
på områder af særlig interesse for udviklingslandene 
(regnskabsåret 1995) 

BEGRUNDELSE 
1. På mødet den 28. november 1977 godkendte Rådet (udviklingssamarbejde) 
proceduren for anvendelse af bevillingerne under artikel B7-6000 på 
Fællesskabets budget til samfinansiering af projekter med NGDO'er1. 
I henhold til denne procedure skal Kommissionen hvert år forelægge Rådet en 
beretning om anvendelsen af disse bevillinger i det foregående regnskabsår. 
Kommissionen fremlægger således denne beretning for regnskabsåret 1995. 
2. Selv om Ministerrådets godkendelse kun omfatter bevillingerne under artikel B7-
6000, belyser beretningen også andre vigtige aspekter af samarbejdet med 
NGDO'erne, herunder fødevarehjælp, humanitær bistand, særprogrammer og 
koordinering mellem NGDO'erne. Disse forskellige bidrag fra de berørte 
tjenestegrene i Kommissionen giver tilsammen-et helhedsbillede af dette 
samarbejde. 
1 Jf. Rådets dokument R/207/78 (GCD) af 26. januar 1978. 
~1 ' 
INDHOLD 
Side 
INDLEDNING 1 
SAMARBEJDET MED NGDO'ERNE 11995 2 
I. FÆLLESSKABETS DELTAGELSE I AKTIONER GENNEMFØRT AF IKKE-
STATSLIGE ORGANISATIONER TIL FORDEL FOR UDVIKLINGSLANDE 
(BUDGETKONTO B7-60Q0) 4 
1.1 Samlet overblik 4 
1.2 Samfinansiering af udviklingsaktioner i udviklingslandene 5 
1.2.1 De europæiske NGDO'ers voksende støtte til Syd-partnerne 5 
1.2.2 Global gavebistand - bloktilskud 6 
1.2.3 Aktører og indsatsområder for udviklingsprojekter i udviklingslandene 7 
1.2.4 Modtagerlande 8 
1.3 Samfinansiering af oplysningskampagner over for den europæiske offentlighed 9 
1.3.1 EF's stadige støtte til NGDO'erne og situationen i 1995 9 
1.3.2 Oplysningsprojekter - typer 9 
1.4 Oversigt over samfinansieringsprogrammet 1976-1995 10 
1.5 Forbindelser med NGDO'ernes Kontaktudvalg 11 
1.6 Udsigter 11 
II. DET ØVRIGE SAMARBEJDE MED NGDO'ERNE 13 
11.1 Fødevarehjælp formidlet af NGDO'er (budgettets afsnit B7-2) 13 
11.2 Fællesskabets bidrag til oplagringsprogrammer og varslingssystemer (budgettets 
artikel B7-202) 16 
11.3 Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) (Budgettets 
kapitel B7-21, Lomé-konventionen og OLT-afgørelsen) 16 
11.3.1 Sammendrag 16 
11.3.2 Humanitære bistandsaktioner i 1995 18 
11.3.3 Forbindelser med ikke-statslige organisationer (NGO'er) 18 
11.4 Samarbejde med NGO'erne om "bistand - med henblik på selvforsyning - til flygtninge, 
internt fordrevne og hjemvendende flygtninge i Asien og Latinamerika" (budgettets 
artikel B7-212) 19 
11.5 Handlingsprogram for Nord/Syd-samarbejde om bekæmpelse af narkotika og stofmisbrug 
(budgetkonto B7-6210) 20 
11.6 Rehabiliterings- og genopbygningsaktion til fordel for udviklingslandene (budgettets 
artikel B7-641) 21 
11.6.1 Rehabiliteringsprogrammernes koncept, indhold, støtteberettigelseskriterier og 
finansieringskilder 21 
11.6.2 NGO'ernes rolle 22 
11.6.3 Gennemførelsen af rehabiliteringsaktionerne i 1995 22 
11.6.4 Budgettets artikel B7-641 22 
n.7 Europæisk program for genopbygning og udvikling i Sydafrika (EPRD)(budgettets 
artikel B7-320) 23 
n.7.1 Generelle målsætninger for EPRD 23 
11.7.2 Specifikke målsætninger 24 
11.7.3 Konklusioner 25 
H.8 Rehabiliteringsprogram i det sydlige Afrika (budgettets artikel B7-321) 26 
11.9 Fællesskabsstøtte til NGO'ers indsats i Vietnam (budgetkonto B7-6004) 28 
11.10 Fællesskabsstøtte til NGO'ers indsats i Cambodja (B7-6005) 28 
II. 11 Decentralt samarbejde (budgetkonto B7-6430) 28 
II. 11.1 Retningslinjerne for foranstaltningerne på det decentrale samarbejdsområde 28 
II. 11.2 Status over budgetpost B7-6430 i 1995 Oplysninger og tal: 30 
II. 11.3 Udsigter for 1996 31 
-ULT 
TABELLER 
vedrørende budgetpost B7-6000 
Sirk 
Oversigt over udviklingsaktioner samfinansieret af 
EF i perioden 1976-1995, fordelt på modtagerlande 32 
Fordeling på medlemsstater af fællesskabsmidler 
bevilget i perioden 1976-1995 35 
Fordeling på medlemsstater af fællesskabsmidler 
bevilget i 1995 36 
•ZEZT 
INDLEDNING 
Samarbejdet mellem NGDO'erne og Fællesskabet, der indledtes for 21 år siden, er et konkret 
udtryk for EF's deltagelse i de europæiske borgeres solidaritet med de fattigste 
befolkningsgrupper i den tredje verden. Det omfatter især samfinansiering af 
udviklingsaktioner i udviklingslandene og oplysningskampagner over for den europæiske 
offentlighed samt fødevarehjælp og fødevaresikkerhed, humanitær bistand og støtte til mange 
andre områder. 
I lyset af den almindeligt udbredte kritik af, at finansieringsmidlerne til udviklingssamarbejdet 
ikke er tilstrækkelige, skal der mindes om, at der er sket en betydelig stigning i de finansielle 
midler, EF har stillet til rådighed for NGO'erne, til trods for de budgetstramninger, 
Kommissionen nu er underlagt. I 1995 mobiliserede NGO'erne uden medregning af 
nødhjælpen godt 500 mio. ECU over talrige budgetposter, et beløb, som svarer til en stigning 
på 85% i forhold til de 270 mio. ECU i 1990. De vigtigste poster omfatter samfinansieringer 
af udviklings- og oplysningsprojekter og fødevarehjælp, dog ikke at forglemme de talrige 
mindre budgetposter, som nok er små, men ikke desto vigtige for visse udviklingslande eller 
visse samarbejdsområder. 
Især er der sket en støt stigning i midlerne under den særlige post til samfinansiering af 
udviklingsaktioner med europæiske NGO'er: fra 135 mio. ECU i 1993 til 145 mio. ECU i 
1994 og til 174 mio. ECU i 19951. 
Dette viser klart den betydning, Den Europæiske Union tillægger NGO'erne i politikken for 
udviklingssamarbejdet, og det er også et udtryk for dens tillid til dem. 
NGO'erne er uomgængelige i vor politik for udviklingssamarbejde, fordi det er 
magtpåliggende i dette samarbejde at yde et reelt bidrag til at bekæmpe fattigdommen og 
derved sikre en fundamental forbedring af ulandsbefolkningernes lod. 
Men NGO'erne søger også at basere deres indsats på at mobilisere og organisere 
befolkningsgrupperne med henblik på disses selvudvikling ud fra deres egen opfattelse af, 
hvad deres prioriterede behov og metoder er. NGO'erne er derved værdifulde for at sikre 
denne deltagerstyrede udvikling, som er så vanskelig at gennemføre og så vigtig, hvis man vil 
opnå varige resultater af samarbejdsaktionerne. Dertil kommer, at de også bidrager til at 
skabe differentierede sociale strukturer og til dannelse af en demokratisk græsrodsstruktur, 
hvilket er en betingelse for et retfærdigt og stabilt politisk demokrati i egentlig forstand, som 
på sin side igen er en betingelse for bæredygtig udvikling, der er Den Europæiske Unions 
vigtigste mål. 
Endelig har NGO'erne endnu en prioriteret funktion. Det er at mobilisere den offentlige 
mening i Europa og de politisk og administrativt ansvarlige for en bedre udvikling og for de 
internationale forbindelser, som giver udviklingslandene den fulde plads, der tilkommer dem. 
i Hvoraf 16,5 mio. ECU er blevet overført til posterne for rehabilitering, AIDS, 
uddannelse og bevidstgørelse omkring udvikling til finansiering af 
presserende projekter, der gennemføres af NGO'er. 
Årsberetningen for 1995 lægger særlig vægt på resultaterne af de NGDO-aktioner, der er 
samfinansieret af Kommissionen over budgetkonto B7-6000. I denne forbindelse skal det 
påpeges, at fortegnelserne over de samfinansierede udviklingsprojekter og 
oplysningskampagner ikke er vedlagt dette dokument på grund af det store antal 
samfinansierede projekter og for at holde denne beretning inden for håndterlige rammer. 
Disse kan fås ved henvendelse til Generaldirektoratet for Udvikling (Vm/B/2). 
DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS SAMARBEJDE MED NGDO'ERNE 11995 
I 1995 udgjorde Fællesskabets bidrag til NGDO'ernes forskellige aktioner 833 mio. ECU, 
fordelt således: 
139,9 mio. ECU til samfinansiering af udviklingsaktioner i udviklingslandene 
. (budgetkonto B7-6000), svarende til en forøgelse på 9,2% i forhold til 1994 
16,0 mio. ECU til samfinansiering af foranstaltninger til oplysning af den europæiske 
offentlighed om udviklingsspørgsmål (budgetkonto B7-6000) - en forøgelse på 10,3% i 
forhold til 1994 
214,0 mio. ECU til fødevarehjælp (budgettets afsnit B7-2) - en forøgelse på 23% i 
forhold til 1994 
328,0 mio. ECU til humanitær bistand (ECHO) - en forøgelse på 2,5% i forhold til 
1994 
15,7 mio. ECU til flygtninge og internt fordrevne (budgettets artikel B7-212) - en 
formindskelse på 51,2% i forhold til 1994 
4,0 mio. ECU til narkotikabekæmpelse (budgetkonto B7-6210) - en formindskelse på 
20% i forhold til 1994 
48,6 mio. ECU til handlingsprogrammet for Sydafrika (budgettets artikel B7-320) - en 
formindskelse på 27,1% i forhold til 1994. Der er tale om direkte støtte til NGO'er 
uden hensyn til deres indsats inden for programmer, hvis målsætninger er blevet fastsat 
af regeringen. 
13,9 mio. ECU til støtte for rehabiliteringsprogrammerne i det sydlige Afrika 
(budgettets artikel B7-321) - en formindskelse på 2,1% i forhold til 1994 
2,0 mio. ECU til støtte for NGO'ernes indsats i Vietnam (budgetkonto B7-6004) -
samme beløb som i 1994 
1,0 mio. ECU til støtte for NGDO'ernes indsats i Cambodja (budgettets 
artikel B7-6005) - samme beløb som i 1994 
44,0 mio. ECU til rehabiliterings- og genopbygningsaktioner i udviklingslandene 
(budgettets artikel B7-641) - en forøgelse på 46,7% i forhold til 1994 
2,4 mio. ECU til decentraliserede samarbejdsaktioner (budgetkonto B7-6430) plus 
1,2 mio. ECU til aktioner med inddragelse af såvel NGO'er som lokale myndigheder. 
Dette samlede EF-bidrag på 833 mio. ECU i 1995 svarer til en forøgelse på 3,7% i forhold til 
1994 (803 mio. ECU) og på 18,7% i forhold til 1993 (702 mio. ECU). 
Spredningen i de budgetposter, der stilles til rådighed for NGDO'erne, afspejler NGDO'ernes 
evne til at arbejde inden for mange forskellige sektorer og specielt på områder, hvor et 
officielt samarbejde fra Fællesskabets side undertiden ikke er muligt, eller hvor det må 
foretrækkes at fremme en indsats formidlet af NGDO'erne. NGDO'erne tilskyndes også til at 
spille en betydelig rolle i opfølgningsarbejdet til humanitære aktioner finansieret af Den 
Europæiske Union i forbindelse med genopbygning/rehabilitering samt fremme af 
menneskerettighederne og demokratiet. 
Det skal nævnes, at den foranstående oversigt kun omfatter de vigtigste områder for 
samarbejdet med NGDO'erne og dem, hvor der regelmæssigt og i betydeligt omfang 
finansieres NGDO-foranstaltninger. I de senere år har der tillige via andre budgetposter 
(ALA...) og Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) været finansieret undertiden storstilede 
pilot- og punktforanstaltninger, som NGDO'erne har stået for i udviklingslandene. Disse 
foranstaltninger forvaltes decentralt af en række af Kommissionens tjenestegrene, og det har 
derfor ikke været muligt at foretage en nøjagtig samlet opgørelse til brug for denne 
beretning1. 
De følgende afsnit indeholder en nærmere beskrivelse af de forskellige områder for 
samarbejdet med NGDO'erne i 1995. 
Der kan rekvireres en komplet kommenteret fortegnelse over fællesskabsmidlerne til 
finansiering af NGO-aktioner i kontoret for "decentraliseret samarbejde, samfinansiering 
med NGO'er" (VIII/B/2), rue de la Loi, 200 -1049 Bruxelles. 
I. FÆLLESSKABETS DELTAGELSE I AKTIONER GENNEMFØRT AF IKKE-
STATSLIGE ORGANISATIONER TIL FORDEL FOR UDVIKLINGSLANDE 
(Budgetkonto B7-6000) 
1.1. Samlet overblik 
I 1995 beviste NGDO'erne fortsat deres betydelige evne til at opsuge de finansielle midler, 
der stilles til rådighed for dem via EF-samfinansieringen. Antallet af ansøgninger hænger 
direkte sammen med, hvilke initiativer og anmodninger de europæiske NGDO'er får forelagt 
af deres partnere i Syd, og med NGDO'ernes muligheder for at skaffe finansielle midler fra 
andre offentlige eller private kilder; der opnås således en betydelig multiplikatoreffekt. 
På 1995-budgettet var der opført 174 mio. ECU i forpligtelsesbevillinger under konto B7-
6000, hvilket var en væsentlig forøgelse af de finansielle midler i forhold til årene før. Der 
blev disponeret over godt 90% under denne budgetkonto, medens det overskydende beløb 
blev overført til andre rehabiliteringsposter: 16,5 mio. ECU til støtte for projekter gennemført 
af NGO'er. 
ÂR 
1976 
1984 
1986 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
1995 DISPONIBLE 
BEVILLINGER 
(mio. ECU) 
2,5 
35,0 
46,0 
80,0 
80,0 
90,2 
104,6 
110,0 
135,0 
145,0 
[174,0] 157,5* FORPLIGTELSER 
(mio. ECU) 
2,5 
34,4 
45,0 
79,8 
79,6 
90,2 
104,1 
109,9 
135,0 
145,0 
157,3 FORPLIGTELSER I % 
AF DISPONIBLE 
BEVILLINGER 
100 
98 
98 
100 
99,5 
100 
99,5 
100 
100 
100 
99,9 
Hvoraf 16,5 mio. ECU er blevet overført til posterne for rehabilitering, AIDS, 
uddannelse og bevidstgørelse omkring udvikling til finansiering af 
presserende projekter, der gennemføres af NGO'er. 
4 
For 1995 ser den samlede opgørelse over samfinansierede aktioner (udviklingsprojekter og 
oplysningskampagner) således ud1: 
1.392 ansøgninger om samfinansiering svarende til et fællesskabsbidrag på i alt 
287,1 mio. ECU blev behandlet af Kommissionens tjenestegrene (heri ikke medregnet 
de mange uformelle ansøgninger, som Kommissionens tjenestegrene måtte afvise efter 
kontrol af deres berettigelse) 
776 aktioner blev samfmansieret med et fællesskabsbidrag på 156 mio. ECU (svarende 
til 54,3 % af det samlede beløb, der blev ansøgt om) 
302 ansøgninger vedrørende et fællesskabsbidrag på i alt 61,2 mio. ECU blev afvist 
eller trukket tilbage (svarende til 22%) 
314 ansøgninger vedrørende et fællesskabsbidrag på i alt 69,9 mio. ECU behandledes 
fortsat ved udgangen af 1995 (svarende til 23%). 
Kommissionens tjenestegrene behandlede fortsat de mange ansøgninger efter de kriterier og 
regler, der er fastlagt i de almindelige betingelser for samfinansiering . Ved gennemgangen af 
hver enkelt ansøgning blev der således bl.a. set på: NGDO'ens faglige og finansielle 
pålidelighed, projektets kvalitet, Syd-partnerens handleevne og forholdet mellem Syd­
partneren o.g den europæiske NGDO, projektets virkninger og levedygtighed og dets 
eventuelle multiplikatoreffekt for de berørte målgrupper. 
Ligesom tidligere bestræbte Kommissionen sig på at håndhæve de grundprincipper, der 
gælder for samfinansiering, for bl.a. at sikre et højt kvalitetsniveau for de samfinansierede 
foranstaltninger og "små" NGDO'ers adgang til samfinansiering. 
De betalingsbevillinger, der i 1995 var til rådighed under artikel B7-6000, beløb sig til 
146,5 mio. ECU. Der blev i årets løb foretaget betalinger for 133,9 mio. ECU, deraf 
66,9 mio. ECU vedrørende aktioner godkendt de foregående år. 
L2_ Samfinansiering af udviklingsaktioner i udviklingslandene 
1.2.1 De europæiske NGDO'ers voksende støtte til Syd-partnerne 
I 1995 har Kommissionen som i de foregående år anvendt ca. 90% af bevillingerne under 
artikel B7-6000 til samfinansiering af aktioner i udviklingslandene og hovedparten af den 
resterende del til samfinansiering af oplysningskampagner over for den europæiske 
offentlighed. 
1 En fuldstændig liste over de udviklingsprojekter i udviklingslandene og 
oplysningskampagner over for den europæiske offentlighed, som Kommissionen har 
samfinansieret i 1995, kan fås ved henvendelse til kontoret "decentraliseret samarbejde -
samfinansiering med NGO'er" (VIII/B/2), Rue de la Loi, 200 -1049 Bruxelles. 
2 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, almindelige betingelser for 
samfinansiering af foranstaltninger i udviklingslandene (dok. VIII/764/87) og foranstaltninger 
til oplysning af den europæiske offentlighed om udviklingsspørgsmål (dok. VIII/271/87) 
gennemført af ikke-statslige organisationer (NGO'er). 
5 
Hvad angår projekter i udviklingslandene, så situationen for ansøgninger og forpligtelser 
således ud: 
1.127 ansøgninger svarende til et fællesskabsbidrag på i alt 261,9 mio. ECU blev 
behandlet af Kommissionens tjenestegrene 
601 aktioner blev samfinansieret med et fællesskabsbidrag på i alt 139,9 mio. ECU 
254 ansøgninger om finansieringsbidrag på i alt 55,6 mio. ECU blev afvist eller 
trukket tilbage 
272 ansøgninger om finansieringsbidrag på i alt 66,4 mio. ECU behandledes fortsat 
ved udgangen af 1995. 
Det skal påpeges, at Kommissionen har holdt fast ved princippet om at vie ansøgninger fra 
nye NGDO'er særlig opmærksomhed. Den hjælper de nye NGO'er til at opnå 
professionalisme enten direkte eller med støtte fra erfarne NGDO'er. 
Det kan i øvrigt konstateres, at de samfinansierede aktioner finansielt set er blevet lidt større: 
i 1995 udgjorde det gennemsnitlige EF-bidrag 232.776 ECU pr. projekt, mod 216.368 ECU i 
1994. 
1.2.2 Global gavebistand - bloktilskud 
Kommissionen kan tilbyde de europæiske NGDO'er, der i en årrække har haft et 
tilfredsstillende samarbejde med den, en ekstra facilitet: adgang til bloktilslaidsordningen. 
NGDO'erne er særlig glade for denne ordning, der sætter dem i stand til hurtigt og fleksibelt 
at finansiere en mangfoldighed af miniprojekter (f.eks. indkøb af udstyr, etablering af små 
infrastrukturer, støtte til uddannelse, sundhed m.v.) og dermed sikre en hårfin, kan man 
næsten sige, opfyldelse af modtagernes behov. NGDO'erne identificerer ofte sådanne 
miniprojekter i forbindelse med større projekter, de støtter, eller miniprojekterne danner 
grundlag for deres første samarbejdskontakt med nye partnere i Syd. 
I perioden 1985-1995 har Kommissionen samfinansieret 1.127 bloktilskud, der er brugt til 
15.404 miniprojekter, med et samlet beløb på 142,9 mio. ECU. Det gennemsnitlige EF-
bidrag pr. miniprojekt har således været på 9.277 ECU. Nedenstående tabel viser udviklingen 
i bloktilskuddene i den nævnte periode. 
ÀR 
1985 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
1995 BLOKTIL­
SKUD 
(mio. ECU) 
3,7 
5,7 
6,8 
8,8 
9,9 
9,7 
13,1 
18,1 
21,9 
21,5 
23,7 % AF 
FORPLIGTEL­
SERNE UNDER 
ARTIKLEN 
11 
13 
11 
11 
12,4 
10,8 
12,6 
16,5 
16,2 
14,8 
13,6 ANTAL 
BLOKTIL­
SKUD 
43 
50 
59 
79 
96 
97 
118 
140 
159 
134 
152 ANTAL 
MINIPRO­
JEKTER 
450 
671 
822 
961 
1082 
1099 
1447 
1935 
2 263 
2 239 
2 435 GENNEMSNITLIGT 
EF-BIDRAG PR. 
MINIPROJEKT 
(ECU) 
8 146 
8 507 
8 272 
9 153 
9 105 
8 857 
9 061 
9 363 
9 666 
9 606 
9 726 
1.2.3 Aktører og indsatsområder for udviklingsprojekter i udviklingslandene 
Gennemførelsen af udviklingsprojekterne varetages mest muligt af Syd-organisationerne 
(landbosamfund, landsbyer, kooperativer, kvmdesammenslutninger osv.), medens de 
europæiske NGO'er yder den fornødne faglige og finansielle støtte til foranstaltningen. Da 
foreningsstrukturen i dag er betydeligt udviklet i Syd, påtager de lokale partnere sig i stigende 
grad ikke alene gennemførelsen, men også den faglige støtte. Erfaringen viser, at 
udviklingsprojekternes effektivitet er direkte afhængig af målgruppernes deltagelse i valget, 
udformningen og gennemførelsen af deres egne udviklingsprogrammer. 
Det kan konstateres, at NDGO'erne har tillagt de projekter, der specifikt henvender sig til 
kvinderne, stor betydning. Kommissionen har således samfinansieret forskellige projekter med 
vægt på kvindens rolle i produktive og indkomstskabende aktiviteter i land- og bymiljøer. 
En anden vigtig målgruppe for projekterne har været gadebørn, der er blevet en stadig mere 
sårbar befolkningsgruppe i Syd-landenes storbyer. 
De oprindelige befolkninger og deres organisationer har også været aktører og modtagen 
inden for forskellige udviklingsprojekter på områder som: forsvar af grundlæggende 
rettigheder, produktive og sociale aktiviteter, tosproglig uddannelse og beskyttelse af deres 
miljø. :ere 
le 
Udviklingsprojekterne i udviklingslandene omhandler en række forskellige områder. Det har i 
1995 kunnet konstateres, at der blandt NGO'erne fortsat er en tendens til at prioritere visse 
aktivitetsområder, så som udvikling af landdistrikter, uddannelse og sundhed. Det er vigtige 
områder, når det gælder befolkningens basale behov, men også områder, hvor befolkningen i 
udviklingslandene fremkommer med talrige initiativer. NGDO'erne har dog også i en årrække 
lagt tiltagende vægt på de marginaliserede befolkningsgrupper i byområderne. 
Mange af projekterne bygger på en integreret udviklingsmodel, som er et af NGDO'ernes 
specialer og en af de bedste metoder til at sætte en udvikling i gang på græsrodsplanet. 
Generelt søger de integrerede udviklingsprojekter at støtte forskellige sarnmenslutninger eller 
organisationer Oandbragsforeninger, små kooperativer, landsbysammenslutninger, 
kvindeorganisationer osv.), der på én gang er aktive inden for flere sektorer så som landbrug, 
håndværk, uddannelse, sundhed, miljøbeskyttelse og etablering af infrastrukturer. 
De produktive og jobskabende projekter har i de senere år spillet en stadig større rolle blandt 
de samfinansierede projekter. 
Uddannelsesprojekteme indtager fortsat en vigtig plads: erhvervsuddannelse, uddannelse af 
undervisere, uddannelse i tilpasset teknologi osv. 
1.2.4 Modtagerlande 
De 601 udviklingsaktioner, der samfinansieredes i 1995, blev gennemført i 
100 udviklingslande. 
Den geografiske fordeling af EF-bidragene til disse aktioner er følgende: 
- Afrika syd for Sahara 
- Latinamerika 
- Asien 
- Vestindien 
- Middelhavsområdet 
- Stillehavsområdet 
-Andre 
I ALT 1995 
(mio. ECU) 
45,30 
50,55 
24,40 
8,60 
10,70 
0,05 
0,30 
139,9 1995 
(%) 
32,4 
36,1 
17,5 
6,0 
8,0 
100,0 1994 
(%) 
33,9 
40,6 
16,0 
3,7 
5,3 
0,1 
0,4 
100,0 1993 
(%) 
38,3 
34,6 
18,5 
3,0 
4,0 
0,4 
1,2 
100,0 
Fordelingen mellem AVS-lande og andre udviklingslande var følgende: 
- AVS-lande 
- Andre udviklingslande 
I ALT 1995 
(mio. ECU) 
52,0 
87,9 
139,9 1995 
(%) 
37,2 
62,8 
100,0 1994 
(%) 
36,3 
63,7 
100,0 1993 
(%) 
42,5 
57,5 
100,0 
1.3. Samfinansiering af oplysningskampagner over for den europæiske offentlighed 
1.3.1. EF's stadige støtte til NGDO'erne og situationen i 1995 
Efter en beskeden start, hvor 17 projekter i 1979 blev samfinansieret med et samlet beløb på 
knap 200 000 ECU, er budgettet vokset betydeligt i de senere år, og i 1995 kunne der 
samfinansieres 175 projekter til et beløb på i alt 16,1 mio. ECU, hvilket svarer til ca. 10% af 
forpligtelserne over budgetkontoen B7-6000. 
11995 var situationen med hensyn til ansøgninger og forpligtelser følgende: 
221 ansøgninger om samfinansiering blev behandlet af Kommissionen (eksklusive 
multiprojekt-programmer) svarende til et fællesskabsbidrag på i alt 23,4 mio. ECU 
131 projekter blev samfinansieret med et fællesskabsbidrag på i alt 14,3 mio. ECU 
48 ansøgninger om finansieringsbidrag på i alt 5,6 mio. ECU blev afvist eller trukket 
tilbage. 
42 ansøgninger om finansieringsbidrag på i alt 3,5 mio. ECU behandledes fortsat ved 
udgangen af 1995. 
Derudover samfinansierede EF 44 multiprojekt-programmer med et bidrag på 1,8 mio. ECU. 
1.3.2. Qplysningsprojekter - typer 
Generelt har aktionerne haft til formål at informere og bevidstgøre den europæiske 
offentlighed og skabe interesse for udviklingsproblemerne for derved at støtte en politik og 
indsats, som kunne få positive virkninger for udviklingslandenes befolkninger. 
Blandt de forskellige former for støtteberettigede aktioner kan blandt andet nævnes: 
oplysningskampagner over for bestemte dele af offentligheden så som landbrugere, 
fagforeninger, lokale myndigheder, oplysningskampagner i skolekredse, kampagner rettet 
mod politikere og beslutningstagere for derved at opnå forslag til konkrete og for 
udviklingslandene positive ændringer, støtte til europæiske netværk osv. 
9 
I hovedparten af projekterne er der brugt en kombination af forskellige metoder, så som: 
publikationer, audiovisuelt materiale, undervisningsmateriale, foredrag, udstillinger, 
lobbyvirksomhed osv. 
De vigtigste målgrupper i 1995 har været skolekredse (24) og unge (19). For de sidstes 
vedkommende er antallet af projekter steget (fra 12 i 1994). Det bør også noteres, at 
NGO'erne udfolder større bestræbelser for at mobilisere særlige grupper inden for den "brede 
offentlighed", ved at henvende sig til forbrugerne og til lokalsamfundene (henholdsvis 7 og 9 
projekter). 
Blandt de behandlede emner kan der konstateres en øget opmærksomhed omkring 
problemerne i Afrika (10 projekter), den internationale handel (15 projekter, herunder 10 
vedrørende en handel på rimelige vilkår). Til gengæld er der sket en nedgagng i antallet af 
projekter vedrørende kulturelle emner (fra 9 i 1994 til 4 i 1995). Andre fremtrædende emner 
for NGO'erne i 1995 har været: konflikter og menneskerettigheder (6 projekter) og 
forestillinger om livet i de sydlige lande (9 projekter). Der er tale om en betydelig 
mangfoldighed med hensyn til emner og målsætninger, hvilket er et tegn på den vitalitet, der 
præger NGO'erne i Europa, men som også giver ardedning til en strategisk overvejelse. En 
drøftelse af, hvorledes strategierne kan forbedres, er blevet indledt med NGO'erne på det 
første forum for uddannelse med henblik på udvikling (Wien, november 1995), og denne 
drøftelse vil blive videreført på det næste forum i 1996. 
Kommissionen indledte i slutningen af 1995 den første samlede evaluering på europæisk plan 
af projekterne for oplysning om udviklingsspørgsmål i undervisningen. Evalueringen skal give 
en helhedsvurdering af de forskellige strategier for integration af udviklingsoplysning i 
skolerne og vurdere virkningerne heraf for at se, i hvilket omfang disse strategier sikrer 
udviklingsoplysningens bæredygtighed og levedygtighed. Evalueringen skal også vurdere 
relevansen, kvaliteten og resultaterne af ca. tyve samfinansierede projekter samt kapaciteten i 
de organisationer, der står for fremstødet, og relevansen af Kommissionens benyttede midler 
og procedurer. Man forventer at have resultaterne i mitten af 1997. 
1.4. Oversigt over samfinansieringsprogrammet 1976-1995 
Samfinansieringsprogrammet under budgetkonto B7-6000 startede i 1976 - som et forsøg med 
meget beskedne forpligtelsesbevillinger, nemlig 2,5 mio. ECU. I de følgende år kunne disse 
bevillinger - bl.a. takket være Europa-Parlamentets aktive støtte - efterhånden øges, så de i 
1995 kom op på 174 mio. ECU. Tabellen i punkt 1.1. viser udviklingen i de disponible 
bevillinger under artikel B7-6000 siden 1976. 
I denne periode er der samfinansieret 8,301 NGDO-projekter med et samlet fællesskabsbidrag 
på 1 mia. og 188,4 mio. ECU. 
/O 
IA. Oversigt over samfinansieringsprogrammet 1976-1995 
Samfmansieringsprogrammet under budgetkonto B7-6000 startede i 1976 - som et forsøg med 
meget beskedne forpligtelsesbevillinger, nemlig 2,5 mio. ECU. I de følgende år kunne disse 
bevillinger - bl.a. takket være Europa-Parlamentets aktive støtte - efterhånden øges, så de i 
1995 kom op på 174 mio. ECU. Tabellen i punkt 1.1. viser udviklingen i de disponible 
bevillinger under artikel B7-6000 siden 1976. 
I denne periode er der samfinansieret 8.301 NGDO-projekter med et samlet fællesskabsbidrag 
på 1 mia. 188,4 mio. ECU. 
Fordelingen mellem projekter i udviklingslande og oplysningsprojekter i Europa har været 
følgende: 
1976-1995 
Projekter i udviklingslande 
Oplysningsprojekter i Europa 
I ALT ANTAL 
PROJEKTER 
6.781 
1.520 
8.301 EF-BIDRAG 
(mio. ECU) 
1.076 
112,4 
1.188,4 % 
90,5 
9,5 
100 
De 6.781 udviklingsprojekter er gennemført af 675 NGDO'er i 133 udviklingslande. 
Geografisk fordeler fællesskabsbidraget til disse projekter sig således: 
1976-1995 mio. ECU % 
Afrika syd for Sahara 419,4 39,0 
Latinamerika 357,6 33,2 
Vestindien 40,5 3,8 
Asien 190,2 17,7 
Middelhavsområdet 60,6 5,6 
Stillehavsområdet 5,0 0,4 
Andre 2,9 0,3 
I ALT 1.076,2 100,0 
Af Fællesskabets samlede bidrag gik 43,2% til AVS-lande og 56,8% til andre 
udviklingslande. 
Tabel I og II viser fordelingen på henholdsvis modtagerlande og EF-medlemsstater. 
De 1.520 oplysningsprojekter blev iværksat af 459 NGDO'er i de tolv medlemsstater. 
Regnskabsårene 1991-1995 tegner sig for ca. halvdelen af alle samfinansierede projekter og 
54,4% af de indgåede forpligtelser. Det gennemsnitlige EF-bidrag til projekterne i 
udviklingslandene steg således fra 123 000 ECU i 1985 til 233 000 i 1995, og det 
gennemsnitlige bidrag til oplysningsprojekterne fra 53 000 til 92 000 ECU. 
UL Forbindelser med NGDO'ernes Kontaktudvalg 
Kommissionen har i 20 år haft nære forbindelser med NGDO'ernes Kontaktudvalg, der på 
demokratisk vis repræsenterer over 800 europæiske NGDO'er. Det består af en national 
repræsentant for hver EU-medlemsstat, som er valgt i de enkelte lande. 
Den 27.-28. april 1995 afholdtes den 21. årlige generalforsamling for europæiske NGDO'er i 
Bruxelles. De delegerede fra de femten lande havde til opgave at drøfte og godkende de store 
retningslinjer for deres program i de kommende år. NGO'erne forpligtede sig bl.a. til at 
forstærke koordineringen af og kohærensen i deres arbejde for derved at kunne konsolidere 
deres politiske indsats. De blev i denne forbindelse enige om også at forbedre 
informationsspredningen og fortsætte oplysningsvirksomheden over for offentligheden. En 
udvidet intern dialog mellem såvel NGDO'erne som nødhjælpsorganisationerne er en 
afgørende nødvendighed. Det er for øvrigt ikke en tilfældighed, at emnet for den tematiske 
konference efter generalforsamlingen var "Europa og Afrika: et nyt fremtidigt partnerskab". 
Selv om der var tre emneoplæg, tre workshopper, som markerede denne konference (fremme 
af et nyt Europa/Afrika-partnerskab, partnerskab og civilt samfund og integration af nødhjælp 
i et langsigtet udviklingsperspektiv), så blandedes disse temmelig ofte sammen under 
drøftelserne. Der blev draget én vigtig konklusion: selv om partnerskabet i kraft af Lomé-
konventionen nødvendigvis skulle fortsætte, var det utvivlsomt også nødvendigt at omforme 
dette, ikke alene med udgangspunkt i baggrunden for partnerskabet, men også med 
udgangspunkt i de lokale og regionale forskelligheder. Nye partnere skulle nødvendigvis 
integreres i dette partnerskab, herunder selvklart det civile samfund i Afrika. Det var derfor 
nødvendigt at have en tættere dialog mellem NGO'erne i Nord og NGO'erne i Syd og gøre 
sig overvejelser over partnerskabet mellem disse. Endelig var det sidste prioriterede mål for et 
effektivt partnerskab uden nogen form for tvivl, at man i fællesskab skulle arbejde for at 
ændre det alt for ofte negative billede af Afrika. 
L&. Udsigter 
Som i de foregående år var samarbejdet mellem EU og NGDO'erne også positivt og 
opmuntrende i 1995. De fællesskabsmidler, der blev stillet til rådighed for NGDO'ernes 
forskellige indsatser, øgedes således betydeligt: nemlig fra 702 mio. ECU i 1993 til 
803 mio. ECU i 1994 og derefter til 833 mio. ECU i 1995. 
Det ikke-statslige samarbejde forventes i stadig højere grad at være med til at løfte de nye 
udfordringer, der ligger i opbygningen af et Europa, som er mere engageret og mere 
solidarisk med befolkningerne i Syd. Det skal her fremhæves, at EF*s udviklingspolitik ifølge 
Maastrichttraktaten betragter fattigdomsbekæmpelse som et af de store mål for Den 
Europæiske Union. Prioriteringen af dette mål blev understreget og fastslået i den resolution, 
Rådet vedtog i slutningen af 1993. 
Fattigdomsproblemerne, som er forværret i mange udviklingslande, med stagnerende vækst 
og stadig større uligheder, er ganske vist en konsekvens af et udviklingsefterslæb, men de er 
især også en vigtig hindring for udvikling og for demokratisering. Rådet erkendte den 
belastning, hindringerne i det internationale klima var, men understregede samtidigt 
fattigdomsbekæmpelsens fundamentale politiske dimension og forbindelsen mellem denne og 
demokratiseringsprocessen og styrkelsen af retsstaten og befolkningens deltagelse. 
11 
NGO'erne spiller i denne forbindelse en vigtig rolle, fordi fattigdomsbekæmpelse er en del af 
NGO'ernes eksistensberettigelse, og fordi de har kendskab til de marginaliserede u-
landsbefolkningers behov. Det er yderst vigtigt, at NGDO'erne yder det fornødne supplement 
til EU's officielle samarbejdsprogrammer med udviklingslandene. 
Det er også vigtigt, at NGO'ernes indsats overskrider den traditionelle sociale dimension og 
bidrager til at styrke de fattige befolkningsgruppers produktive kapacitet ved at fremme 
indkomst- og jobskabende aktiviteter og udvidet adgang til de produktive ressourcer. 
12 
IL DET ØVRIGE SAMARBEJDE MED NGDO'ERNE 
ILL Fødevarehjælp formidlet af NGDO'er (budgettets afsnit B7-2) 
11995 formidlede NGDO'erne EF-fødevarehjælp til en samlet værdi af 214 383 000 ECU. 
Det svarer beløbsmæssigt til 35,52% af den samlede fødevarehjælp finansieret af EF. Målt i 
værdi øgedes fødevarehjælpen under 1995-programmet med 14,37% i forhold til 1994 
(187,440 mio. ECU). 
Samarbejdet med NGDO'erne om gennemførelsen af fødevarehjælpsprogrammet foregår ofte 
gennem EURONAID, et serviceorgan, der er oprettet og drives af 24 europæiske og 
internationale NGO'er, som er blandt de største ansøgere om fødevarehjælp fra Fællesskabet. 
Reglerne for, hvordan disse NGDO'er formidler og bruger bistanden og aflægger rapport om 
de udførte aktioner, fastlægges af Kommissionen i samråd med NGO-Kontaktudvalget. 
Det tredje led i denne samarbejdskæde er Kommissionens såkaldte geografiske tjenestegrene 
og navnlig dens delegationer, der spiller en aktiv rolle "i marken" i alle faser af 
gennemførelsen af fødevarehjælpsaktionerne. 
11995 spillede den faglig bistand en større rolle. Den faglige bistand sikrer en tæt dialog med 
NGO'erne på stedet, dels for at høre deres synspunkter, dels for at foretage en grundig 
analyse af disses ansøgninger. 
Den samlede mængde produkter, der blev leveret til NGDO'erne som led i programmet, 
fordeler sig således: 
PRODUKT MÆNGDER it PROCENTVIS ÆNDRING 
I FORHOLD TIL 1994 
KORN 321000 -9,5% 
MÆLKEPULVER 7 800 - 45% 
SUKKER 3 445 -22% 
VEGETABILSK OLIE 11500 - 55,7% 
BÆLGFRUGTER 41 164 nyt 
ANDRE PRODUKTER 18 970 000 ECU + 11,8% 
REDSKABER 1500 000 ECU nyt 
13 
Ansyarsdeling med ECHO 
I december 1994 redegjorde Kommissionen nærmere for kompetence- og ansvarsfordelingen 
på fødevarehjælpsområdet mellem ECHO og kontoret "fødevaresikkerhed og fødevarehjælp" i 
GD vm. 
i) Kommissionens politik 
Det Europæiske Fællesskab er den vigtigste partner for de internationale og ikke-statslige 
organisationer, der er aktive på fødevarehjælpsområdet, og sammenlagt den næststørste 
internationale donor. Rådets (udviklingssamarbejde) resolution af 25.11.94 fastslår 
Kommissionens vigtigste retningslinjer på dette område: 
på lang sigt at integrere fødevarehjælpen i vores udviklingspolitik som et instrument til 
støtte for fødevaresikkerheden 
at inddrage fødevarenødhjælpen som et af elementerne i den humanitære 
bistandspolitik. 
ii) Kommissionens afgørelse af december 94 
Siden oprettelsen af Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) har 
beføjelserne på området for fødevarenødhjælp og humanitær nødhjælp været overdraget til 
dette. 
Visse aktioner har dog i en overgangsperiode måttet forvaltes af Generaldirektoratet for 
Udvikling (kontoret for fødevarehjælp) af hensyn til overholdelsen af Kommissionens tidligere 
indgåede forpligtelser over for internationale eller ikke-statslige organisationer. 
I begyndelsen af 1994 fandt Kommissionen imidlertid tiden inde til at afslutte overdragelsen af 
ansvaret til ECHO. Efter GD VIITs og ECHO's fælles analyse af de fødevarehjælpsrelaterede 
sagsakter vedtog Kommissionen derfor i december 1994 bestemmelserne om 
kompetencefordelingen mellem GD VIE og ECHO på fødevarehjælpsområdet og besluttede 
samtidigt at overdrage de kompetenceområder til ECHO, der klart havde karakter af 
humanitær bistand. Kommissionen godkendte også overførslen af de hermed forbundne 
ressourcer. 
Kompetencefordelingen på dette område mellem GD VE! og ECHO er - med udgangspunkt i 
en fortløbende koordinering og kontakt - fremover struktureret efter følgende principper: 
Fødevarehjælpsaktioner, som klart har karakter af humanitær bistand, henhører under 
Kontoret for Humanitær Bistands (ECHO) ansvar. 
Fødevarehjælpsaktioner, som har karakter af udviklingsbistand, strukturel bistand, 
aktioner til støtte for fødevaresikkerhed eller andre fødevarehjælpsaktioner, som 
omfatter en udviklingskomponent, skal gennemføres af kontoret for fødevarehjælp i 
Generaldirektoratet for Udvikling efter aftale med de kompetente geografiske 
tjenestegrene. 
I tilfælde af en alvorlig fødevarekrise eller i tilfælde af en humanitær krise, som 
omfatter en væsentlig fødevarekomponent, bidrager samtlige EF-støtteinstrumenter til 
14 
en samordnet indsats, idet denne koordinering i tilfælde af fødevarekriser varetages af 
kontoret for fødevarehjælp og i tilfælde af humanitære kriser varetages af ECHO. 
Der er sikret en fortløbende kontakt mellem disse tjenestegrene for at opnå maksimal 
kohærens og koordinering og for at opnå den mest effektive og flydende overgang 
mellem de humanitære aktioner og rehabiliterings- eller udviklingsaktionerne. 
Siden begyndelsen af 1995 er de humanitære fødevarehjælpsaktioner, som indtil da 
midlertidigt var blevet forvaltet af Generaldirektoratet for Udvikling, blevet overdraget til 
ECHO. Der er truffet foranstaltninger for at sikre, at opfølgningen og ansvarsoverdragelsen 
foregår under passende betingelser. Disse foranstaltninger er i regnskabsåret 1995 finansieret 
over budgetposterne B7-200, B7-2000, B7-201 og B7-202, og Kommissionen fremsatte i 
forbindelse med det foreløbige budgetforslag for 1996 forslag om den faktiske overførsel af de 
pågældende finansieringsmidler (51 mio. ECU) til budgettets kapitel for fødevarehjælp. 
iii) Fødevarehjælp i tilfælde af store kriser 
Det er i de tilfælde, hvor der indtræffer storstilede fødevarekriser, at den tætte 
koordmermgsordning mellem GD VHI/B/l og ECHO skal sikre en effektiv anvendelse af de 
instrumenter, EF-støtten har til rådighed. 
I praksis kan man skelne mellem to former for fødevarekriser: 
De store og/eller strukturelle fødevarekriser, hvor fødevarebehovene er omfattende. I 
dette tænkte tilfælde påtager kontoret for "fødevaresikkerhed og fødevarehjælp" i 
GD VIII sig rollen som gruppeleder, og den tætte koordinering med ECHO træder 
umiddelbart i kraft, samtidigt med at andre tjenestegrene og instrumenter også 
inddrages. Afhængigt af den særlige situation, der ligger til grund for krisen, 
inddrages ECHO og de øvrige instrumenter og tjenestegrene, som er nødvendige for at 
dække de identificerede behov. 
Humanitære kriser, som omfatter betydelige fødevarebehov, og som derudover har 
karakter af umiddelbar nødhjælp. I dette tilfælde er det ECHO, der påtager sig rollen 
som gruppeleder, da reaktionshastigheden er altafgørende. For også her at kunne råde 
over alle de fornødne instrumenter til afhjælpning af de identificerede behov 
iværksættes den samme koordmermgsordning, således at kontoret for 
"fødevaresikkerhed og fødevarehjælp" i GD VIII allerede fra begyndelsen er inddraget 
heri. 
I begge tilfælde er det vigtigt, at udviklingen i situationen nøje overvåges og analyseres for at 
sikre kontinuiteten mellem de forskellige faser (nødhjælp, rehabilitering og udvikling) og for 
at forhindre en fastlåst situation. I hver enkelt fase skal der nødvendigvis anvendes velegnede 
instrumenter. 
iv) Fødevarehjælp via NGO'er 
iv a) Almindelige principper 
For at yde den fornødne støtte til samtlige NGO'er, som arbejder inden for 
fødevarehjælpsområdet, har Kommissionen foretaget en omfordeling af forvaltningsansvaret 
mellem GD VHI/B/l og ECHO (jf. ovenfor). Det er først og fremmest Kommissionens ønske 
at sikre en tilfredsstillende anvendelse af budgetmidlerne for derved at sikre, at ansøgningerne 
15 
bliver behandlet af én af disse tjenestegrene. Derfor er der indført en fortløbende 
koordinering, så man undgår risikoen for overlapning og sikrer en passende kohærens. Der 
skal dog være en vis fleksibilitet i dette fælles stykke arbejde, som GD VHI og ECHO 
udfører, så man undgår, at berettigede ansøgninger afvises. 
Nedenstående afsnit giver en konkret forklaring på, hvordan kriterierne anvendes af 
GD VHI/B/l og ECHO, og dermed hvordan ansvarsfordelingen er. 
ivb) Ansvarsfordelingen mellem GD VHI/B/l og ECHO på fødevarehjælpsområdet via 
NGO'er 
GD VHI/B/l: GD VHI/B/l påtager sig valget af, hvorvidt man skal finansiere en ansøgning 
om fødevarehjælp indgivet af en NGO, når forvaltningen af denne som helhed er et led i 
udvikling, strukturel bistand og fødevaresikkerhed. Forslaget skal i sagens natur indeholde et 
operationelt element, som tager sigte på at mindske den pågældende befolknings afhængighed 
af fødevarehjælp. 
GD VHI/B/l har opstillet tre hovedkriterier for at fastslå støtteberettigelsen af et program 
fremlagt af en NGO: 
en nøje undersøgelse af fødevaresikkerhedssituationen og en fremhævelse i det 
foreslåede program af de konkrete aspekter, der indvirker på årsagerne til 
fødevaremanglen, 
projektets berettigelse i den forstand, at det er økonomisk og finansielt levedygtigt, 
socialt acceptabelt og ikke miljøskadeligt, 
projektet skal på en bæredygtig måde bidrage til at mindske slutmodtagernes 
afhængighed og skal styrke de gennemførende partneres finansielle og faglige 
uafhængighed på mellemlang sigt. 
II.2 Fællesskabets bidrag til oplagringsprogrammer og varslingssystemer fhudgettets 
artikel B7-2Q2) 
I betragtning af den betydning, oplagringsaktionerne og varslingssystemerne har med hensyn 
til forbedring af de berørte befolkningsgruppers fødevaresikkerhed, er mange af disse aktioner 
blevet finansieret af Fællesskabet og gennemført af NGO'er eller internationale 
organisationer. 11995 modtog seks lande (Nicaragua, Peru, Sudan, Madagaskar, Etiopien og 
Mozambique) en sådan bistand svarende til i alt 1 207 919 ECU via NGO'er. 
ILL Det Furnpæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand fECHCft (Budgettets 
kapitel B7-21, Lomé-konventionen og OLT-afgørelsen) 
II. 3.1 Sammendrag 
I løbet af de sidste fem år er de humanitære aktioner, Kommissionen har gennemført på 
Unionens vegne, blevet syvdoblet, så EU nu er den største enkeltstående offentlige donor af 
humanitær bistand. Denne er steget fra 114 mio. ECU i 1991 til 764 mio. ECU i 1994 og til 
16 
tæt ved 692 mio. ECU i 1995. Som i 1994 var de vigtigste indsatsområder stadig det tidligere 
Jugoslavien og krisen i Rwanda/Burundi. Fællesskabet ydede dog fortsat humanitær bistand til 
ca. 60 lande, som befandt sig i en krisesituation rundt omkring i verden, herunder især 
Angola, Sudan, Haiti, Den Russiske Føderation (Tjetjenien), Armenien, Aserbajdsjan, 
Georgien, Tadsjikistan, Irak, Afghanistan og Cuba. 
De humanitære aktioner, Kommissionen har finansieret, er blevet fuldført på stadig 
vanskeligere betingelser og i forskelligartede situationer. 1995 var ingen undtagelse. Kriser 
fremkaldt af konflikter tegner sig for langt størstedelen af foranstaltningerne og har vist sig at 
være komplekse og vedholdende. Generelt har disse konflikter deres rødder i dybe 
socioøkonomiske ubalancer, som undertiden antager et ideologisk eller etnisk tilsnit. Hverken 
årsagerne eller virkningerne af disse vil forsvinde fra den ene dag til den anden. 
Kommissionen har ofte spillet en central rolle blandt donorerne i disse krisesituationer. Den 
har været den største enkeltstående donor, ikke alene i det tidligere Jugoslavien, men også for 
eksempel i Afghanistan, det sydlige Sudan, Liberia og Sierra Leone. Kommissionen har 
kraftigt forsvaret den humanitære bistands uafhængighed og upartiskhed og har samtidigt via 
sin tilstedeværelse fået mulighed for - eller rettere har næppe haft noget andet valg end at 
henlede opmærksomheden på konfliktforebyggelse og -løsning på såvel nationalt som et mere 
generelt plan, også selv om disse spørgsmål langt fra stod på den politiske dagsorden på 
hverken nationalt eller internationalt plan. I andre situationer har den humanitære bistand 
medvirket til at forhindre en forværring af tragedien. I lande som Haiti, Angola, Liberia og 
visse dele af Latinamerika og endog i forbindelse med den israelsk-palæstinensiske situation 
har den været en medvirkende faktor i tilskyndelsen til de første forsigtige skridt på vej mod 
fred, forsoning og genopbygning. 
Kommissionen har hele året opmærksomt fulgt det internationale humanitære samfunds debat 
om nødvendigheden af at styrke forbindelserne mellem nødhjælp og udvikling og har i løbet 
af året udarbejdet sit eget dokument med et oplæg om dette emne, som allerede har været til 
bred debat, og som færdiggøres i 1996. 
Selv om naturkatastrofer generelt kræver færre menneskeliv og lidelser, kan de dog have 
meget samfundsskadelige virkninger for udviklingslandene. En beredskabsmetode er ofte at 
foretrække for at mindske lidelserne og mildne de økonomiske konsekvenser af katastroferne, 
hvilket har været et vigtigt element i ECHO's ofte banebrydende indsats på dette område i 
1995. 
Selv når der ikke har foreligget konflikter eller naturkatastrofer af større omfang, har de 
fastlåste situationer - der forværres som for eksempel i Algeriet, Cuba og Irak - også gjort det 
nødvendigt at yde humanitær bistand for at mildne de særligt sårbare befolkningsgruppers 
værste lidelser. 
ECHO har været blandt de allerførste, som tog udfordringen op og gennemførte en 
evaluering. ECHO har imidlertid samtidigt holdt sig sine egne aktioners helt særlige karakter 
for øje. Arbejdet hermed skred hurtigt frem i 1995, og målet var at fastlægge en metode, som 
var tilpasset ECHO's behov og ECHO's og dets partneres funktion og samtidigt øge det 
samlede antal gennemførte evalueringer. Den første fase er nu afsluttet med udgivelsen af en 
metodehåndbog, som indeholder praktiske og systematiske retningslinjer for evalueringen af 
den humanitære bistand. Denne håndbog skal ikke alene være en hjælp for Kommissionen, 
men også for dens partnere og reelt alle, som arbejder inden for det humanitære område. 
17 
Kommissionen har fortsat evalueret sine egne finansielle foranstaltninger gennemført af 
NGO'er eller FN-organer. Den har således evalueret de foranstaltninger, der er gennemført af 
46 NGO'er og 5 FN-organer i løbet af året. Disse evalueringer omfatter alle former for 
programmer og alle indsatssituationer. 
Sidst på året indtraf der en særlig vigtig begivenhed: en række af de vigtigste humanitære 
organisationer og donorer mødtes i Madrid på initiativ af medlem af Kommissionen, 
fr. Bonino, for at undersøge de problemer, den humanitære bistand står over for her ved 
tærsklen til det 21. århundrede. Denne begivenhed afsluttedes med vedtagelsen af "Madrid­
erklæringen", som viser en bemærkelsesværdig grad af konvergens i samtlige deltageres, 
herunder også NGO-samfundets, analyse af de største udfordringer. 
II.3.2 Humanitære bistandsaktioner i 1995 
De iværksatte aktioner i 1995 nåede op på et niveau svarende til 1994, med, som det allerede 
er anført, et samlet beløb på 692 mio. ECU til de afgørelser, der blev vedtaget i løbet af året. 
Langt størstedelen af de foranstaltninger, Kommissionen iværksætter via ECHO, finansieres 
over Den Europæiske Unions almindelige budget. I mindre målestok - og i 1995 langt mindre 
end i de foregående år - blev der også finansieret foranstaltninger til fordel for 
udviklingslandene i medfør af et afsnit i den fjerde Lomé-konventions finansprotokol. 
Disse internationale solidaritetsbestræbelser omfattede nødhjælp til ofre i 60 lande i verden i 
følgende regioner: landene i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet (AVS) (30,6%), det 
tidligere Jugoslavien (33,9%), Centraleuropa (0,4%), det tidligere Sovjetunionen (19,9%), det 
øvrige Asien, herunder det nordlige Irak (9,3%), Latinamerika (4,0%) og Nordafrika (0,7%). 
Ca. 85% af midlerne administreret af ECHO (692 mio. ECU) kanaliseres via partnere, hvoraf 
NGO'erne tegner sig for 55,8% (328 mio. ECU), De Forenede Nationers organer for 17% og 
de øvrige internationale organisationer for 10,6%. Kun ca. 14% af disse midler har været 
anvendt til "direkte aktioner" gennemført af Kommissionen, primært i det tidligere 
Jugoslavien. Det skal fremhæves, at selv de "direkte aktioner" i de fleste tilfælde afhænger af 
NGO'er (ofte lokale), som deltager i fordelingen af hjælpen på stedet. Det er vigtigt, at 
Kommissionen via ECHO er i stand til at gennemføre direkte aktioner, men det skal stå klart, 
at disse aktioner udelukkende overvejes, når de traditionelle partnere ikke er i stand til at klare 
en given situation. 
II.3.3 Forbindelser med ikke-statslige organisationer (NGO'er) 
Ca. halvdelen af midlerne til humanitære formål administreret af ECHO i 1995 gik til 
foranstaltninger gennemført af ikke-statslige organisationer (NGO'er). Beløbene til disse 
formål var større end i de foregående år, hvilket vidner om Kommissionens vilje til at føre 
partnerskabsprincippet ud i livet i sine humanitære aktioner og giver derved NGO'erne en 
privilegeret plads, eftersom de er tilknyttet disse aktioner i næsten samtlige 60 lande, der har 
modtaget humanitær bistand. 
ECHO har hele året bestræbt sig på at skabe muligheder for en dialog med de forskellige 
sammenslutninger af NGO-partnere i medlemsstaterne og har brugt megen til herpå. Dette 
18 
arbejde har vist sig meget givtigt, da det har givet alle parter mulighed for at holde sig 
informeret om udviklingen i de humanitære anliggender, behandle problemer, løse 
misforståelser og få kendskab til hinandens arbejdsmæssige begrænsninger. 
Disse organiserede kontakter har dels bevirket, at man i fællesskab har kunnet undersøge de 
styrende principper for den humanitære indsats, dels givet et særligt givtigt overblik over de 
talrige praktiske aspekter, der er forbundet med forvaltningen af aktionerne. Derudover er det 
nu klart, at der med tiden knyttes stadig tættere arbejdsforbindelser mellem NGO'ernes og 
ECHO'S geografisk ansvarlige og mellem de ansvarlige på stedet. 
NGO-partnerne har med opmærksomhed fulgt debatten i Rådet og Parlamentet om Rådets 
forslag til forordning om humanitær bistand. Det er klart, at de meget nøje overvåger, at 
deres interesser, især smidighed, reaktionshastighed og politisk upartiskhed, erkendes som 
fuldt ud berettigede og får den relevante støtte. De har for deres del ikke sparet på kræfterne 
for at opnå, at disse interesser blev taget behørigt i betragtning i EU-institutionemes 
beslutningsproces. Rådet vedtog den 20 juni 1996 forordning nr. 1257/96 om humanitær 
bistand. Forordningen trådte i kraft den 5 juli 1996. 
NGO-partnerne har spillet en vigtig rolle for arbejdet i den udvidede dialoggruppe, som blev 
nedsat for at gøre status over, hvordan partnerskabsrammeaftalen fungerede, samt for at finde 
frem til mulige forbedringer. Dialoggruppen fremlagde i november 1994 et ændringsforslag 
til rammeaftalen, som blev nøje undersøgt af ECHO i begyndelsen af 1995. Selv om gruppens 
forslag er meget givtige, er resultatet af de igangværende drøftelser af det juridiske grundlag 
dog vigtigt for at fastslå Kommissionens rolle og valgmuligheder fremover. ECHO har derfor 
måttet afvente resultatet af disse drøftelser, inden det kan udtale sig om den måde, hvorpå 
partnerskabsrammekontrakten kan videreudvikles. 
IL4- Samarbejde med NGO'erne om "bistand - med henblik på selvforsyning - til 
flygtninge, internt fordrevne og hjemvendende flygtninge i Asien og Latinamerika" 
(budgettets artikel B7-212) 
Formålet med denne budgetpost, der blev oprettet i 1984 på Europa-Parlamentets initiativ, er 
at gøre modtagerne selvhjulpne i en overgangsperiode efter den første nødfase og inden den 
mere langsigtede udviklingsfase. 
Bevillingerne under artikel B7-212 (tidligere B7-302) er vokset støt, siden artiklen oprettedes i 
1984.1 perioden 1984-1995 er der ydet et samlet finansieringsbidrag på 378 424 000 ECU til 
godt 350 projekter, som er iværksat af talrige europæiske eller lokale NGO'er, internationale 
organisationer (først og fremmest UNHCR) og statslige institutioner. 
I 1995 blev der under artikel B7-212 indgået forpligtelser for 54 projekter til et 
finansieringsbidrag på i alt 59 831 000 ECU, deraf 39 831 000 ECU i Asien (66%) og 
20 000 000 ECU i Latinamerika (34%). 30 af disse 54 projekter samfinansieredes med 
NGO'er. Det drejede sig om 12 projekter i Asien og 18 projekter i Latinamerika, hvortil der i 
alt bevilgedes henholdsvis 9 058 000 ECU og 6 680 000 ECU, dvs. tilsammen 
15 738 000 ECU, svarende til 26,4% af de totale forpligtelser indgået i 1995. 
Både sektormæssigt og geografisk er der stor spredning i de i 1995 iværksatte programmer for 
flygtninge, fordrevne og hjemvendende. Programmerne ligger fortsat i forlængelse af de 
handlingsplaner, der er vedtaget på de internationale konferencer om flygtninge i 
Mellemamerika (CIREFCA, Guatemala 1989) og indokinesiske flygtninge, Genève 1989. 
19 
Desuden støttes de internationale institutioner inden for rammerne af "care og maintenance" 
(UNHCR)1, fjernelse af landminer (UNOCHA)2 og repatriering og integration (UNHCR)3. 
I Asien koncentreredes bistanden i 1995 om tre større regioner: Afghanistan/Pakistan, hvor 
Kommissionen har støttet integrerede projekter for udvikling af landdistrikter for at fremme 
flygtningenes hjemvenden, og Bangladesh, hvor der fortsat er mange rohingyas-flygtninge. 
Hertil skal lægges de mere punktvise aktioner som i Thailand for karens-flygtninge eller i 
Laos for hjemvendte laotere. 
I Mellemamerika har fællesskabsbistanden i 1995 i lyset af den igangværende regionale 
fredsproces lagt vægten på genopbygning og socioøkonomisk reintegration af de fordrevne, 
repatrierede og demobiliserede befolkningsgrupper. De samfinansierede projekter, som er 
gennemført af europæiske eller lokale NGO'er i Mellemamerika i 1995, har primært 
omhandlet udvikling af produktive aktiviteter på landbrugs- og kvægavlsområdet, 
erhvervsuddannelse, udvikling af de vigtigste sundhedstjenester og uddannelse af 
sundhedspersonalet, forbedring af basisinfrastrukturer og miljøbeskyttelse. 
Af de 18 projekter i Latinamerika vedrører 4 integration af fordrevne og repatrierede, 2 støtte 
til uddannelsesprogrammer, 3 støtte til basisinfrastrukturer, 3 sundhedsprogrammer og endelig 
6 udvikling af produktive aktiviteter. 
II.5 Handlingsprogram for Nord/Syd-samarbejde om bekæmpelse af narkotika og 
stofmisbrug (budgetkonto B7-621Q) 
I 1995 var de NGO-gennemførte aktioner langt i overtal: de tegnede sig for 41,8% af de 
samlede indgåede forpligtelser, dvs. 4 011 670 ECU (de samlede forpligtelser var på 
9 589 100 ECU). 
Samarbejdet med NGO'erne blev mere intenst i Latinamerika og i Asien, to regioner, hvor de 
finansierede projekter i 1995 over denne post som helhed næsten alle vedrørte forebyggelse, 
mindskelse af efterspørgslen og reintegration af narkomaner. 
Geografisk fordelte projekterne samfinansieret med NGO sig således: 
Latinamerika: 2 546 391 ECU (63,5%) 
Asien: 1248 348 ECU (31,1 %) 
Middelhavsområdet: 164 031 ECU (4,1%) 
VS-staterne: 52 900 ECU ( 1,3%) 
Cambodja, Bhutan, Hongkong, Indien, Laos, Sri Lanka. 
2 Afghanistan. 
3 Cambodja. 
20 
II.6 Rehabiliterings- og genopbygningsaktion til fordel for udviklingslandene (budgettets 
artikel B7-64D 
n.6.1 Rehabiliteringsprogrammernes koncept, indhold, støtteberettigelseskriterier og 
finansieringskilder 
Udviklingslande, der efter en krig eller en alvorlig krise lider under en svækket økonomi, 
ødelagte infrastrukturer og social opløsning, har i en overgangsperiode behov for en 
rehabiliteringsindsats. En sådan er nødvendig for at bygge bro mellem den humanitære 
bistand og genoptagelsen af programmerne for langsigtet udviklingsbistand. 
Rehabiliteringsindsatsen skal gradvis afløse - og mindske behovet for - den humanitære 
bistand og samtidig være med til at skabe forudsætningerne for den økonomiske genopretning 
og den politiske og sociale omstilling. 
Begrebet rehabiliteringsstøtte blev nærmere defineret af Rådet (EF) i december 1993 og 
gennemført i løbet af 1994. Det drejer sig om programmer, der bygger bro mellem den 
humanitære bistand (nødhjælp) og genoptagelsen af programmerne for langsigtet 
udviklingsbistand, og om lande, der er kommet ud af en alvorlig krise- eller krigssituation, 
eller hvis økonomi er alvorligt svækket som følge af andre forhold (f.eks. naturkatastrofer). 
I 1995 omfattede rehabiliteringsstøtten landene: Haiti, Zaire, Tanzania, Etiopien, Eritrea, 
Mozambique, Angola, Liberia og Rwanda i tillæg til Mauritius, Papua Ny Guinea, St. Lucia 
og Dominica på grund af naturkatastrofer. 
Rehabiliteringsprogrammerne kan dække en bred vifte af aktioner inden for fire 
hovedsektorer: 
fornyet igangsættelse af produktionsapparatet 
istandsættelse af basisinfrastrukturer 
social integration (omfattende bistand til flygtninge, demobiliserede og «fordrevne) 
genopbygning af institutionel kapacitet. 
Støtteberettigelseskriterierne er ikke formelt fastlagt. Dog opstillede Rådet den 
2. december 1993 nogle vigtige kriterier, herunder at: 
der skal foreligge en anmodning fra partnerne i det pågældende land 
der skal være tale om en alvorlig katastrofesituation, som hindrer befolkningerne i at 
få dækket deres grundlæggende behov 
der skal være indledt en omstillingsproces med respekt for de demokratiske værdier og 
de grundlæggende frihedsrettigheder 
administrationerne og/eller andre involverede partnere skal have tilstrækkelig kapacitet 
til at iværksætte rehabiliteringsaktionerne. 
21 
Disse forskellige kriterier og en behovsvurdering lægges til grund, når Kommissionen skal 
tage stilling til et program for støtte til rehabilitering. For så vidt angår finansieringen af 
rehabiliteringsprogrammerne, kombinerer Kommissionen forskellige typer midler. 
Rehabiliteringsaktionerne på området for sociale tjenester og små infrastrukturer overlades 
fortrinsvis til NGO'erne. 
II.6.2 NGO'ernes rolle 
NGO'erne spiller en meget vigtig rolle i gennemførelsen af de rehabiliteringsprogrammer, der 
finansieres med fællesskabsmidler. Deres kendskab til de berørte lande, deres lette struktur, 
deres alsidige fremgangsmåder og deres kontakt med den lokale befolkning er i høj grad til 
nytte i den specielle situation og med de specielle behov, der gør sig gældende efter 
katastrofefasen. 
Siden Rådet lancerede det særlige initiativ den 25. maj 1993, har NGO'erne også været med 
ved selve udformningen af rehabiliteringsprogrammerne, og deres repræsentanter har 
ligeledes været med i overvejelserne over forbindelsen mellem nødhjælp, rehabilitering og 
udvikling. 
II.6.3 Gennemførelsen af rehabiliteringsaktionerne i 1995 
Kommissionen har i 1995 videreført gennemførelsen af rehabiliteringsaktionerne, navnlig 
dem, der er indledt i forlængelse af det særlige initiativ for Afrika, især på grundlag af Rådets 
konklusioner af 2. december 1993 og med udgangspunkt i de senere drøftelser i Rådet. 
På mødet i Rådet (udviklingssamarbejde) den 20. december 1995 fik medlemsstaterne forelagt 
en detaljeret fortegnelse over de igangværende rehabiliteringsaktioner i de otte lande, der er 
omfattet af det særlige initiativ for Afrika. Den viser, at det samlede bevilgede beløb til 
rehabiliteringsaktioner siden lanceringen af det særlige initiativ for Afrika i maj 1993 er 
betydeligt (434 mio. ECU), og at betalingerne beløber sig til 108 mio. ECU. Derudover 
beløber finansieringsafgørelserne i 1995 vedrørende rehabiliteringsprogrammerne i Afrika sig 
til 156 mio. ECU. 
II.6.4 Budgettets artikel B7-641 
Denne nye artikel (tidligere B7-5076) blev oprettet på 1994-budgettet for at finansiere 
programmer til støtte for rehabiliteringen i alle udviklingslande. Den vedrører således både 
ALA- og Middelhavslandene og AVS-landene og forvaltes af generaldirektoraterne IB og VIII 
i fællesskab. På 1995-budgettet var der oprindeligt opført 60 mio. ECU i 
forpligtelsesbevillinger - som blev forhøjet til 65 mio. ECU i tillægsbudgettet for udvidelsen 
og dernæst endeligt forhøjet til 79,3 mio. ECU - og 30,9 mio. ECU i betalingsbevillinger. 
NGO'ernes rolle har været særlig vigtig for så vidt angår AVS-landene, der har modtaget et 
samlet beløb på i alt 45,9 mio. ECU over denne budgetpost. I 1995 modtog 33 NGO'er fra ni 
EU-lande i alt 25,9 mio. ECU til rehabilitermgsprojekter i AVS-landene, især inden for 
basissektorer (sundhed, uddannelse, landbrugsproduktion), hvortil skal lægges 2,8 mio. ECU 
22 
til syv lokale NGO'er, navnlig i Haiti. Det samlede beløb til NGO'erne svarer til 62,5% af de 
45,9 mio. ECU, der er opført under denne budgetpost til fordel for AVS-landene, hvilket er 
et meget betydeligt bidrag fra disse orgamsationer til udformningen, planlægningen og 
gennemførelsen af projekter på rehabiliteringsområdet. 
IL2. Europæisk program for genopbygning og udvikling i Sydafrika (EPRD) (budgettets 
artikel B7-32Q) 
n.7.1 Generelle målsætninger for EPRD 
Særprogrammet for Sydafrika (tidligere budgetpost B7-5070), som oprindeligt blev foreslået 
af Europa-Parlamentet i 1985 og senere flere gange bekræftet af Det Europæiske Råd, blev i 
1995 omdøbt til "det europæiske program for genopbygning og udvikling i Sydafrika" for at 
udtrykke Den Europæiske Unions støtte til den nationale enhedsregering og den omstilling, 
som Sydafrika gennemgår. 
Fra 1986 til 1996 er der finansieret 762 projekter til i alt 568 mio. ECU, heraf er 
125 mio. ECU blevet fordelt på 18 programmer i 1995. 
Den generelle målsætning for særprogrammet/EPRD har været at støtte Sydafrika i dets 
fredelige overgang til et stabilt, demokratisk og ikke-racistisk samfund i fremgang. 
Det Europæiske Fællesskabs politik over for Sydafrika har tidligere været kendetegnet ved to 
indfaldsvinkler: positive foranstaltninger i form af særprogrammet for apartheidofre og 
negative foranstaltninger i form af økonomiske sanktioner rettet mod det tidligere styre. 
I dag fortsætter omstillingen. Den nye regering fastlægger sin politiske kurs, og omstillingen i 
udviklingssamarbejdet mellem EU og Sydafrika omfatter især følgende forhold: 
TIDLIGERE NU 
BETEGNELSE Særprogrammet Det europæiske program for genopbygning og 
udvikling i Sydafrika 
MÅLSÆTNING Hjælp til apartheidofre Deltagelse i landets genopbygning og udvikling 
FORHANDLINGS- NGO'er Den nationale enhedsregering 
PARTNER 
GENNEMFØREL- NGO'er Den nationale enhedsregering, NGO'er og den 
SESORGANER private sektor 
ART Talrige projekter Et begrænset antal sammenhængende programmer 
OMRÅDER/ Uddannelse, udvikling af Områder/sektorer, som er et resultat af drøftelserne 
SEKTORER landdistrikter, lokale med regeringen, og som er nævnt i EPRD-
myndigheder, sundhed, hensigtserklæringen for 1995: 
forsvarlig forvaltning af de - uddannelse 
offentlige anliggender og - sundhed 
demokratisering, udvikling - udvikling af landdistrikter 
af mikrovirksom-heder - bymæssig udvikling 
- økonomisk samarbejde, fremme af handel 
og investeringer, støtte til små, mellemstore 
og mikrovirksomheder 
- forsvarlig forvalt-ning af offentlige 
anliggender og demokratisering 
23 
Forordning nr. 2259/96 omhandlende udviklingssamarbejdet med Sydafrika var vedtogen av 
Ministerrådet den 22 november 1996 og trådte I kraft den 1 december 1996.. Forordningen 
danner det juridiske grundlag for budgetpost B7-5070 (fra og med 1996 B7-3200). 
Forhandlingerne, som Kommissionen nu fører med henblik på at indgå en langsigtet aftale 
mellem Den Europæiske Union og Sydafrika, og udviklingen i landets politiske situation har 
indvirkning på den måde, hvorpå EPRD gennemføres nu og i fremtiden. EU1 s 
udviklingssamarbejde med Sydafrika udvikler sig til stadighed og tilpasses de prioriteringer, 
den sydafrikanske regering har defineret og forhandlet sig frem til med Kommissionen. 
II.7.2 Specifikke målsætninger 
EPRD for 1995 blev udarbejdet i et tæt samarbejde med regeringen. Man gik væk frà en 
punktuel model baseret på enkeltstående projekter til fordel for en helhedsmodel baseret på 
programmer. Dette bevirkede, at antallet af aktioner pr. år kunne nedskæres, og at der kunne 
udøves en mere præcis kontrol af fremskridtene i disse. 
Kommissionen har sammen med den sydafrikanske regering fastlagt, hvilke sektorer de 
disponible midler på 1995-budgettet (125 mio. ECU) til EPRD (europæisk program for 
genopbygning og udvikling) skulle tildeles. Kommissionens forhandlingspartner har i denne 
forbindelse været ministeren med ansvaret for genopbygnings- og udviklingsprogrammet 
(PRD), Jay Naidoo, som er udpeget af regeringen til at koordinere bistanden fra Den 
Europæiske Union. I maj 1995 undertegnede Joâo de Deus Pinheiro og Jay Naidoo den 
hensigtserklæring, som opregner de vigtigste bistandsområder (se tabellen ovenfor). 
Frem til valget til den lovgivende forsamling i 1994 havde Kommissionen arbejdet via 
NGO'er, og gennemførelsen havde især været overladt til følgende "traditionelle" 
sydafrikanske partnere: 
South African Council of Churches (SACC) 
Southern African Catholic Bishops Conference (SACBC) 
Kagiso Trust 
fagforeninger. 
Europa-Kommissionens delegation i Sydafrika (etableret i begyndelsen af 1994) indledte 
derefter gradvis sit samarbejde med den nye regering og distribuerede sideløbende en del af 
bevillingerne gennem NGO'erne. Ved udløbet af 1995 var der indgået forpligtelser for 
48,57 mio. ECU over budgettets artikel B7-320 (EPRD) til NGO-projekter. 
Det er i denne forbindelse vigtigt at nævne de 15 mio. ECU, som EPRD har givet NGO'erne 
i støtte via Transitional National Development Trust (TNDT). Dette organ blev oprettet i 
oktober 1995 for at sikre donorernes fortsatte finansieringstilskud til NGO'erne indtil den 
officielle oprettelse af National Development Agency (det nationale udviklingsorgan), som er 
resultatet af en fusion mellem Kagiso Trust og Indépendant Development Trust. TNDT skal 
være det formidlende led for NGO-projekterne og skal være uafhængig af regeringen, selv om 
PRD-fonden skal yde denne et finansielt regeringsbidrag på 50 mio. rand (ca. 10 mio. ECU) i 
tillæg til de 15 mio. ECU. 
24 
Selv om der er indgået finansieringsaftaler med Den Sydafrikanske Republiks regering om 
forskellige projekter, så som pilotprogrammet for jordreformen (95/3), udviklingsprogrammet 
for vandtilførsel til den østlige del af Kaplandet (95/4) og udviklingsprogrammet for 
mikrovirksomheder (95/6), vil væsentlige dele af disse projekter blive gennemført af NGO'er. 
Med hensyn til programmet vedrørende menneskerettigheder har præsident Nelson Mandela 
og Joâo Pinheiro ganske vist undertegnet finansieringsaftalen, men det gennemføres ikke desto 
mindre udelukkende af NGO'er. 
Gennemførelsen af EPRD har i 1995 været kendetegnet ved en nedskæring i antallet af 
godkendte programmer over artikel B7-320 (18 i 1995 mod 90 i 1994) og ved disse 
programmers kohærens med regeringens aktioner. 
De godkendte programmer fordelte sig i 1995 på følgende sektorer: 
SEKTOR Antal mio. ECU 
projekter 
Uddannelse 2 2,96 
Sundhed 4 19,84 
Udvikling af landdistrikter 4 34,60 
Udvikling af byområder 1 5,90 
Forsvarlig forvaltning af offentlige anliggender 2 15,00 
Den private sektor 1 11,00 
Andet (udvikling af lokalforvaltninger, mikroprojekter) 4 33,82 
I ALT 18 123,12 
II.7.3 Konklusioner 
1995 var det år, hvor man gik bort fra at gennemføre talrige NGO-projekter over budgettets 
artikel B7-320 for i stedet at opnå en udviklingspolitisk dialog mellem Kommissionen og den 
sydafrikanske regering, sidstnævnte i egenskab af eneste "forhandlingspartner", således at 
finansieringen kun omfattede et lille men sammenhængende antal programmer, der var 
prioriteret af regeringen. Disse programmer gennemføres af såvel de offentlige myndigheder 
(på centralt plan, provinsplan og lokalt plan) som NGO'erne og den private sektor. 
Denne metode skal efter planen fastholdes i de kommende år (1996-1999). 
De igangværende forhandlinger mellem Den Europæiske Union og Sydafrika og vedtagelsen 
af det juridiske grundlag vil tilnærme gennemførelsesprocedurerne for budgettets 
artikel B7-320 til de procedurer, der er vedtaget i andre udviklingslande, især i AVS-staterne. 
25 
ILS- Rehabiliteringsprogram i det sydlige Afrika (budgettets artikel B7-321) 
Fællesskabet oprettede i juni 1988 en særlig budgetkonto (B7-9531) til støtte for 
befolkningsgrupperne i frontlinjestaterne og SADC (Southern Africa Development 
Community), der var alvorligt ramt af krige og destabiliserende aktioner i regionen. 
Fra og med 1993 hed denne budgetpost: B7-5071 - støtte til rehabiliteringsprogrammer i 
regionen. På baggrund af den udvikling, der i mellemtiden har fundet sted i regionen, er 
anvendelsen af budgetposten i højere grad blevet rettet mod rehabiliteringsaktioner, også i den 
hensigt at bidrage til den igangværende demokratiseringsproces i det sydlige Afrika. 
Budgetmyndigheden har for regnskabsåret 1995 opført 15 mio. ECU som 
forpligtelsesbevillinger (12 mio. ECU som betalingsbevillinger) under budgetpost B7-5071 
(fra og med 1996 budgettets artikel B7-321) for at fastholde Kommissionens muligheder for at 
yde støtte til de igangværende og forventede rehabiliteringsprogrammer i det sydlige Afrika, 
og mere præcist i Angola og Mozambique. I 1995 finansieredes 30 projekter for et samlet 
bidrag på i alt 15 mio. ECU. Europa-Kommissionen finansierede de fulde omkostninger til 
næsten alle de godkendte projekter. 
Rehabilitering og genopbygning af basisinfrastrukturer er især blevet prioriteret (90,4% af 
bevillingerne) for at give flygtninge, fordrevne og demobiliserede soldater mulighed for at 
vende hjem til deres oprindelige områder og for at integrere hele befolkningen i det normale 
civile liv. Den sociale rehabilitering har via 7 projekter for et samlet bidrag på i alt 
2 457 640 ECU taget sigte på at øge støtten til kvinder og børn, der er de mest sårbare 
grupper. 
De fire målsektorer har været: 
rehabilitering af sundhedsinfrastrukturer 
rehabilitering af sociale og uddannelsesmæssige infrastrukturer 
rehabilitering af produktive infrastrukturer i landdistrikter 
informations- og dokumentationsprogrammer. 
Fordelingen på indsatsområder: 
MIDLERNES FORDELING PÅ INDSATSOMRÅDER 
1. REHABILITERING 
- Sundhedsinfrastr. 
- Social rehabilitering 
- Uddannelsesinfrastr. 
- Landbr/fiskeriinfrastr. 
2. INFORMATION/DOKUMENT. 
3. UDDANNELSE I EUROPA 
4. MKROREHABILITERINGS-
PROJEKTER 
I alt i 1995 Antal projekter 
27 
9 
7 
6 
5 
1 
1 
1 
30 ECU 
13 569 000 
5 255 700 
2 457 640 
2 770 710 
3 084 950 
400 000 
31000 
1000 000 
15 000 000 % 
90,4 
35,0 
16,4 
18,5 
20,5 
2,7 
0,2 
6,7 
100 
26 
Med hensyn til bevillingernes fordeling på modtagerlande, har Fællesskabets finansielle 
bidrag som i de tidligere år været rettet mod prioriterede rehabiliteringsprojekter i de to 
tilsigtede lande, Angola og Mozambique, der har tegnet sig for mere end 78% af de samlede 
disponible finansieringsmidler i 1995, fordelt på i alt 22 projekter (73%). De 
sundhedsmæssige og sociale rehabiliteringsaktioner udgør den væsentligste del af de 
finansierede projekter i disse to lande, hvor der stadig hersker usikre og ustabile forhold. 
Fordeling på modtagerlande: 
Modtagerland 
ANGOLA 
MOZAMBIQUE 
LESOTHO 
NAMIBIA 
ZIMBABWE 
TANZANIA 
Uddannelse i Europa 
Konferencer/seminarer 
I alt i 1995 Antal projekter 
12 
10 
1 
2 
2 
1 
1 
1 
30 ECU 
6 844 700 
4 889 290 
474 000 
1 312 300 
328 000 
720 710 
31000 
400 000 
15 000 000 % 
45,6 
32,6 
3,2 
8,7 
2,2 
4,8 
0,2 
2,7 
100 
Gennemførelsesorganerne for de programmer, der modtog finansiel støtte over 
budgetpost B7-5071 i 1995, har især været europæiske NGO'er, som har modtaget 92,6% af 
de bevilgede midler, dvs. 13 900 000 ECU til i alt 28 projekter. 
Fordeling på gennemførelsesorganer: 
Gennemførelsesorgan 
Europæiske NGO'er 
Delegationen i Mozambique 
Lokale NGO'er 
I alt i 1995 Antal projekter 
28 
1(a) 
1 
30 ECU 
13 900 000 
1000 000 
100 000 
15 000 000 % 
92,6 
6,7 
0,7 
100 
(a) Et program (QDF - Quick Disbursement Fund) direkte forvaltet af EF-delegationen i 
Mozambique for finansiering af små rehabiliteringsaktioner gennemført af lokale NGO'er. 
27 
Fordeling på gennemførelsesorganernes nationalitet: 
Gennemførelsesorganets nationalitet 
Italien 
Det Forenede Kongerige 
Portugal 
Frankrig 
Belgien 
Tyskland 
Nederlandene 
Østrig 
Zimbabwe 
Delegationen i Mozambique 
I alt i 1995 Antal projekter 
14 
3 
4 
1 
1 
3 
1 
1 
1 
1 
30 ECU 
6 719 000 
757 000 
2 313 000 
792 000 
844 000 
1305 000 
400 000 
770 000 
100 000 
1000 000 
15 000 000 % 
44,8 
5,0 
15,4 
5,3 
5,6 
8,7 
2,7 
5,1 
0,7 
6,7 
100 
II.9 Fællesskabsstøtte til NGO'ers indsats i Vietnam fbudgetkonto 67-6004^ 
Denne budgetpost blev oprettet i 1991 med det formål at hjælpe vietnamesiske 
befolkningsgrupper via NGO'ernes indsats. For 1995 udgjorde bevillingen 2 mio. ECU, og 
der kunne på grundlag heraf finansieres syv NGO-projekter. Det drejer sig om projekter på to 
områder, der er repræsentative for den særlige indsats i kraft af denne budgetpost, nemlig 
udvikling af landdistrikter og sociale foranstaltninger i bymiljøer og landdistrikter (primær 
sundhed, bekæmpelse af underernæring osv.). 
11.10 Fællesskabsstøtte til NGO'ers indsats i Camho4Ja fhudgetkonto B7-6005>> 
Denne budgetpost blev oprettet i 1991 med det formål at hjælpe cambodjanske 
befolkningsgrupper via NGO'ernes indsats. 
For 1995 udgjorde bevillingen 1 mio. ECU, hvormed der kunne finansieres tre aktioner på 
sundhedsområdet. 
Programmerne forløber som planlagt. 
ILLL Decentralt samarbejde (budgetkonto B7-643Q) 
II. 11.1 Retningslinjerne for foranstaltningerne på det decentrale samarbejdsområde 
Det decentrale samarbejde er gradvis ved at blive en fuldt berettiget del af Fællesskabets 
samarbejdspolitik. Disse principper er især blevet bekræftet eller uddybet under revisionen af 
den fjerde Lomé-konvention og via iværksættelsen af den nye dialog i Middelhavsområdet. I 
Latinamerika og i Asien går forskellige nye og opmuntrende initiativer ligeledes i samme 
retning. 
28 
Derme udviklingsmodel og det fællesskabstiltag, der er under opbygning, møder voksende 
interesse fra især de bilaterale og multilaterale donorer og medlemsstaterne. Den betydning, 
man har tillagt dette område i partnerskabet med USAID efter topmødet i Madrid, vidner også 
herom. 
Gennemførelsen af denne politik forudsætter på EF-plan en kraftig og vedvarende indsats for 
at sætte skub i dialogen med det civile samfunds aktører og mobilisere energier og dernæst 
differentiere, følge op på og drage fordel af forsøgene, som gennemføres for de officielle 
midler, som for eksempel midlerne under budgetpost B7-6430. Dette udmønter sig i tre 
former for foranstaltninger: 
informering, bevidstgørelse og mobilisering af de pågældende miljøer (NGO-netværk, 
lokale myndigheder, erhvervskredse...), men også af trejdelandenes myndigheder og 
af EF's geografiske tjenestegrene og medlemsstater 
faglig og metodisk støtte til identifikation og forundersøgelse af decentrale 
samarbejdsprogrammer finansieret af officielle midler og over budgetposten B7-6430 
(forvaltningen af denne varetages fuldt ud af GD VIH/B/2) 
endelig også overvågning og opfølgning/kapitalisering af donorernes og 
medlemsstaternes aktioner på dette område. 
Nogle af de mest bemærkelsesværdige aktiviteter og begivenheder i 1995 inden for hvert af 
disse områder var: 
information, mobilisering: forberedelse af seminarer og møder i Europa med de 
vigtigste decentrale grupper af aktører (seminarer i Bruxelles og Maastricht, IULA-
kongres, Europa/Maghreb-møder...), møder i tredjelande med de nationale 
anvisningsberettigede og med delegationerne (Marokko, Tunesien, Senegal, Haiti, 
Vestindien), indspilning af en videofilm om det decentrale samarbejde, 
færdigudarbejdelse og debat i forskellige fora af Rådets beretning om decentralt 
samarbejde 
faglig og metodisk indsats: i AVS-landene, støtte til forberedelse af otte decentrale 
samarbejdsprogrammer i forlængelse af EUF (Madagaskar, Zambia, Ghana, Niger, 
Haiti, Burkina Faso, Nigeria, Jamaica), deltagelse i programmeringen af 8. EUF, 
forberedelse i Middelhavsområdet af programmet for "MED-sammenslutninger" og af 
decentrale programmer i Marokko 
færdiggørelse af undervisningsmaterialer om den decentraliserede samarbejdsmetode 
overvågning/kapitalisering: forskellige møder med kolleger i medlemsstaterne (Italien, 
Spanien, Frankrig, Det Forenede Kongerige) samt inititiativer i fællesskab med UNDP 
(seminar om lokale myndigheders forvaltningsskik) og USAID. 
De prioriterede mål for anvendelsen af budgetpost B7-6430 er affødt af ovennævnte 
retningslinjer. Budgetpost B7-6430 tager sigte på at tilskynde til og mobilisere et decentralt 
samarbejde, navnlig for derved at sikre et vellykket og udvidet decentralt samarbejde i de 
officielle programmer. Man prioriterer aktioner i de tidligere led (mobilisering, institutionel 
styrkelse, kapacitetsudvikling) eller også projekter eller programmer, som har forsøgs- og 
demonstrationsværdi (afhængigt af de involverede partnerskaber, den anvendte metode, 
fagområdet osv.). 
29 
II. 11.2 Status over budgetpost B7-6430 i 1995 
Oplysninger og tal 
Samlede resultater: 
Fordeling efter partnerskabets art: 
Fordeling på projekttyper: 
Fordeling på regioner: iværksættelse af 24 aktioner 
EF-forpligtelser: 4 998 786 ECU 
samlede omkostninger: 12 750 100 ECU 
samfinansieringsprocent: 39% 
med NGO'er og sammenslutninger i Nord: 34% 
med NGO'er og sanmienslutninger i Syd: 13% 
med lokale myndigheder og NGO'er: 24% 
med lokale myndigheder: 29% 
information, fremstød og undersøgelser: 4% 
institutionel styrkelse, kapacitetsudvikling: 41 % 
pilotprogrammer og -projekter: 55% 
AVS: 63% 
Middelhavsområdet: 14% 
Latinamerika: 18% 
Asien: 4% 
alle lande: 1% 
De vigtigste udviklingstendenser i 1995 
Især skal fremhæves: 
En markant centrering om to regioner, hvor der i retningslinjerne for det officielle 
samarbejde tillægges det decentrale samarbejde stor vægt: AVS-staterne, hvor det 
decentrale samarbejde har fået en større plads under forberedelsen af 8. EUF, og 
Middelhavsområdet i forbindelse med forberedelsen af MEDA og dialogen med det 
civile samfund, der blev indledt på Barcelona-konferencen. De støttede aktioner over 
budgetpost B7-5077 i disse regioner har primært til formål at sikre en bedre 
tilrettelæggelse af de decentrale samarbejdsprogrammer via de hertil svarende 
officielle midler. 
Prioriteringen af aktionerne i de tidligere led, dvs. institutionel styrkelse og 
kapacitetsudvikling med sigte på handlekraft blandt en lang række lokale aktører, 
NGO-netværk (Egypten...), landbrugssammenslutninger og -fagforbund 
(Zimbabwe...) og sammenslutninger af lokale myndigheder (Chile...), er en 
nødvendig forhåndsbetingelse for at kunne opbygge konsekvente og reelt 
decentraliserede programmer, især når de finansieres af officielle midler. 
Størstedelen af de aktioner, der finansieres over posten for decentralt samarbejde 
(66%), inddrager NGO'er fra Nord eller bygger på et partnerskab mellem Nord/Syd-
NGO'er eller mellem NGO'er fra Nord og lokale myndigheder. For ét enkelt projekts 
vedkommende indgik man en direkte aftale med en sammenslutning af lokale 
kommuner i Latinamerika. 
30 
Den helt specielle vægtning af den regionale netværksmodel, baseret på Nord/Syd- og 
Syd/Syd-netværk af decentrale aktører, som fremmer udvekslinger, erfaringsoverførsel 
og uddannelse. Disse netværk tager ligeledes sigte på at fremme dialogen mellem alle 
grupper af aktører (lokale myndigheder, befolkningsgrupper, foreningskredse og 
private sammenslutninger...). Dette er tilfældet i Vest- og Centralafrika med "det 
kommunale udviklingsprogram", i det østlige og sydlige Afrika med det regionale 
program for decentraliseret samarbejde mellem kommuner (herunder i første omgang 
Botswana, Malawi og Uganda) og i Palæstina med "støtteprogrammet for lokalt 
demokrati". 
To fremtrædende problemer: det ene hænger sammen med de lokale forvaltninger, 
decentraliseringen i retning mod de lokale myndigheder og den lokale 
udviklingskapacitet, især i bymiljøer (udover ovennævnte kredse er det aktioner i 
Chile, Brasilien, Ecuador og Indien); det andet omfatter en større målretning mod 
græsrodsorganisationerne og en større inddragelse af befolkningsgrupperne i 
udviklingsaktionerne (f.eks. i Haiti, Peru, Ecuador, Zambia...). 
II. 11.3 Udsigter for 1996 
Perioden 92-95 har ført til mange erfaringer, aktiviteter og overvejelser, som gradvis skal 
udbygges og integreres i en decentraliseret samarbejdspolitik på EF-plan. Grundlaget for 
denne politik er blevet skitseret i Kommissionens beretning til Rådet om fremskridtene i det 
decentrale samarbejde, og der skal udarbejdes præcise forslag herom for at sikre en større 
kohærens og læseværdighed. 
Indsatsen for at nå disse mål skal efter planen fortsætte i 1996. 
31 
TABEL I 
OVERSIGT OVER UDVIKLINGSPROJEKTER SAMFINANSIERET AF EF 
I PERIODEN 1976-1995, FORDELT PÅ MODTAGERLANDE 
Nombre 
d'actions Contribution de la CE en 
ECU 
AFGHANISTAN 
AFRIQUE SUB SAHARIENNE 
ALGÉRIE 
ANGOLA 
ANTIGUA-BARBUDA 
ANTILLES NÉERLANDAISES 
ARGENTINE 
BANGLADESH 
BARBADES 
BELIZE 
BÉNIN 
BHOUTAN 
BOLIVIE 
BOTSWANA 
BRÉSIL 
BURKINA FASO 
BURUNDI 
CAMBODGE (KAMPUCHEA) 
CAMEROUN 
CAP VERT 
CARAÏBES 
CENTRAFRIQUE 
CHILI 
CHINE 
CHYPRE 
COLOMBIE 
COMORES 
CONGO 
COREE DU SUD. 
COSTA RICA 
COTE D'IVOIRE 
CUBA 
DJIBOUTI 
DOMINIQUE 
EGYPTE 
EL SALVADOR 
EQUATEUR 
ERITHREE 
ETHIOPIE 
FIDJI 
GABON 
GAMBIE 
GHANA 36 
15 
79 
97 
8 
1 
334 
320 
17 
44 
136 
16 
718 
37 
1430 
858 
78 
213 
298 
111 
15 
111 
697 
55 
2 
303 
16 
43 
20 
65 
106 
74 
10 
44 
80 
359 
398 
43 
447 
16 
11 
99 
151 2.485.675 
1.847.521 
2.741.574 
3.282.301 
285.189 
59.226 
15.925.906 
18.089.118 
681.358 
1.472.026 
4.218.914 
291.890 
37.321.191 
3.741.853 
76.199.704 
27.965.427 
5.821.052 
18.476.461 
11.781.015 
5.424.744 
1.128.095 
6.956.576 
33.494.590 
3.946.207 
57.584 
14.174.182 
733.574 
1.589.726 
984.521 
2.778.251 
4.826.439 
5.894.073 
628.658 
1.137.372 
4.911.865 
13.166.094 
19.515.563 
4.368.588 
32.232.782 
890.570 
512.930 
2.323.036 
6.843.753 
5^ 
Nombre 
d'actions Contribution de la CE en 
ECU 
GRENADE 
GUATEMALA 
GUINÉE 
GUINÉE BISSAU 
GUINÉE ÉQUATORIALE 
GUYANE (ETAT) 
HAÏTI 
HONDURAS 
HONGKONG 
ÎLES COOK 
INDE 
INDONÉSIE 
IRAK 
ISRAËL 
JAMAÏQUE 
JORDANIE 
KENYA 
KIRIBATI 
LAOS 
LESOTHO 
LIBAN 
LIBERIA 
MADAGASCAR 
MALAISIE 
MALAWI 
MALDIVES 
MALI 
MAROC 
MAURICE 
MAURITANIE 
MEXIQUE 
MONGOLIE 
MONTSERRAT 
MOZAMBIQUE 
MYANMAR (BIRMANIE) 
NAMIBIE 
NÉPAL 
NICARAGUA 
NIGER 
NIGERIA 
OUGANDA 
PAKISTAN 
PANAMA 
PAPOUASIE NELLE GUINÉE 
PARAGUAY 
PÉROU 
PHILIPPINES 25 
268 
56 
144 
18 
18 
332 
120 
10 
1 
1944 
145 
16 
11 
57 
26 
512 
2 
101 
75 
252 
22 
193 
18 
128 
2 
444 
41 
36 
73 
199 
3 
2 
378 
7 
134 
83 
864 
93 
91 
287 
159 
29 
43 
109 
847 
533 927.505 
11.826.636 
5.269.537 
8.528.324 
1.086.502 
1.070.943 
18.306.995 
3.270.914 
97.737 
8.124 
67.996.992 
5.716.855 
603.104 
1.488.872 
2.614.689 
3.047.757 
26.186.319 
13.279 
4.521.069 
2.247.927 
18.465.122 
848.246 
11.593.211 
398.003 
7.728.015 
760.277 
19.753.027 
2.999.184 
1.066.121 
4.383.289 
11.957.138 
863.160 
21.438 
16.596.458 
249.054 
8.531.717 
4.016.961 
43.670.168 
5.495.533 
3.257.988 
17.061.362 
4.314.158 
1.325.969 
906.965 
5.200.636 
44.914.528 
28.215.549 
S3 
Nombre 
d'actions Contribution de la CE en 
ECU 
RÉGION AFRIQUE AUSTRALE 
RÉGION AFRIQUE CENTRALE 
RÉGION AFRIQUE DE L'EST 
RÉGION AFRIQUE OCCIDENTALE 
RÉGION AFRIQUE SAHELIENNE 
RÉGION AMÉRIQUE CENTRALE 
RÉGION AMÉRIQUE DU SUD 
RÉGION ASIE 
RÉGION CORNE DE l'AFRIQUE 
RÉGION D'AFRIQUE 
RÉGION MÉDITERRANÉE 
RÉGION PACIFIQUE 
RÉPUBLIQUE DOMINICAINE 
RWANDA 
SAINT VINCENT & GRENADINES 
SAINTE LUCIE 
SALOMON 
SAMOA OCCIDENTAL 
SAO TOME & PRINCIPE 
SÉNÉGAL 
SEYCHELLES 
SIERRA LEONE 
SOMALIE 
SOUDAN 
SRI LANKA 
SURINAME 
SWAZILAND 
SYRIE 
TADJIKISTAN 
TANZANIE 
TCHAD 
THAÏLANDE 
TOGO 
TONGA 
TOUS PAYS 
TRINITÉ & TOBAGO 
TUNISIE 
TUVALU 
URUGUAY 
VANUATU 
VENEZUELA 
VIETNAM 
WEST BANK & GAZA 
YÉMEN NORD & YÉMEN SUD 
ZAÏRE 
ZAMBIE 
ZIMBABWE 
TOTAL 78 
1 
7 
15 
15 
5 
9 
9 
1 
2 
1 
10 
161 
416 
6 
8 
18 
4 
12 
470 
4 
123 
64 
154 
231 
8 
27 
7 
2 
551 
200 
169 
113 
3 
39 
14 
61 
1 
225 
6 
63 
217 
276 
36 
780 
153 
348 
22.085 1.411.768 
4.000 
918.216 
1.314.376 
1.435.409 
1.027.018 
1.837.147 
512.934 
15.000 
21.031 
396.284 
1.401.411 
8.240.018 
15.798.592 
56.272 
287.716 
937.338 
285.289 
2.281.742 
18.025.472 
113.827 
3.657.088 
5.558.999 
10.096.096 
7.459.197 
170.261 
1.841.364 
387.202 
10.701 
23.855.937 
8.965.265 
10.375.777 
4.824.754 
128.990 
2.849.704 
885.777 
3.199.384 
6.127 
11.989.899 
390.075 
5.117.595 
10.443.042 
19.595.028 
2.727.733 
29.564.955 
7.171.282 
17.824.178 
1076.048.702 
3y 
TABEL H 
FORDELING PÅ MEDLEMSSTATER AF FÆLLESSKABSMIDLER 
BEVILGET I PERIODEN 1976-1995 
NATIONALITÉ 
CONTRACTANT Actions de développement 
dans les PVD 
Nbre 
d'Acti 
ons Contribution CE 
en ECU en % Actions de sensibilisation de 
l'opinion publique européenne 
Nbre d' 
Actions Contribution CE 
en ECU en % TOTAL 
Nbre d' 
Actions Contribution CE 
en ECU en % 
Autriche 
Belgique 
Consortium 
Danemark 
Finlande 
France 
Allemagne 
Grèce 
Irlande 
Italie 
Luxembourg 
Pays Bas 
Portugal 
Espagne 
Suède 
Royaume Uni 12 
991 
103 
110 
2 
1104 
1031 
27 
289 
922 
221 
410 
35 
284 
0 
1240 1. 
141, 
66, 
16, 
159. 
179, 
4. 
25. 
160. 
i3, 
58. 
5. 
60. 885, 
003, 
669, 
985, 
489. 
710. 
774. 
313. 
343. 
529. 
412. 
887. 
633. 
681. 
180.728 866 
022 
243 
698 
925 
791 
034 
623 
654 
341 
294 
568 
757 
216 
0" 
670 0,18 
13,10 
6,20 
1,58 
0,05 
14,84 
16,71 
0,40 
2,36 
14,92 
1,25 
5,47 
0,52 
5,64 
0,00 
16, 80 5 
191 
15 
48 
0 
222 
198 
16 
56 
191 
9 
172 
28 
91 
1 
277 332 
12.313 
4.698 
3.818 
12.647 
16.359 
1.559 
3.274 
14.928 
299 
12.958 
2.357 
6.340 
56 
20.478 .790 
.844 
.214 
.928 
0 
.499 
.180 
.999 
.037 
.936 
.395 
.242 
.523 
.204 
.145 
.085 0,30 
10,95 
4,18 
3,40 
11,25 
14,55 
1,39 
2,91 
13,28 
0,27 
11,53 
2,10 
5,64 
0,05 
0,05 
18,22 17 
1182 
118 
158 
2 
1326 
1229 
43 
345 
1113 
230 
582 
63 
375 
1 
1517 2 
153 
71 
20 
172 
196, 
5, 
28, 
175, 
13, 
71, 
7, 
67. 
201. 218 
316 
367 
804 
489 
358 
133 
873 
617 
458 
711 
845 
991 
021 
56 
206 .656 
.866 
.457 
.626 
,925 
.290 
.214 
.622 
,691 
,277 
,689 
,810 
,280 
420 
145 
755 0,19 
12,90 
6,00 
1,75 
0,04 
14,50 
16,50 
0,49 
2,41 
14,76 
1,15 
6,05 
0,67 
5,64 
0,00 
16,93 
TOTAL 6781 1.076.048.702 100 % 1520 112.423.021 100 % 8301 1.188.471.723 100 % 
TABEL HI 
FORDELING PÅ MEDLEMSSTATER AF FÆLLESSKABSMIDLER 
BEVILGET 11995 
UD États. 
membres 
Autriche 
Belgique 
Consortium 
Danemark 
Finlande 
France 
Allemagne 
Grèce 
Irlande 
Italie 
Luxembourg 
Pays-Bas 
Portugal 
Espagne 
Suède 
Royaume Uni 
TOTAL . Actions de développement 
dans les PVD 
Nbrè d1 
Actions 
12 
55 
27 
3 
2 
91 
115 
4 
15 
86 
23 
29 
5 
31 
0 
103 
601 Contribution CE 
en ECU 
1.885.866 
11.636.201 
16.878.951 
1.027.486 
489.925 
18.880.856 
23.797.637 
445.593 
3.155.346 
19.618.063 
1.680.633 
6.642.062 
1.048.520 
7.929.794 
0 
24.781.046 
139.897.979 en % 
1,35 
8,32 
12,07 
0,73 
0,35 
13,50 
17,01 
0,32 
2,26 
14,02 
1,20 
4,75 
0,75 
5,67 
0,00 
17,71 
100 % Actions de sensibilisation de 
1'opinion publique européenne 
Nbre d1 
Actions 
5 
22 
1 
5 
0 
15 
27 
3 , 
8 
31 
1 . 
17 
3 
14 
1 
22 
175 Contribution CE 
en ECU 
332.790 
1.919.238 
239.608 
564.140 
0 
1.477.307 
2.887.698 
213.342 
673.684 
2.141.201 
74.184 
1.636.639 
336.977 
1.254.213 
56.145 
2.265.423 
16.072.589 en % 
2,07 
11,94 
1,49 
3,51 
0,00 
9,19 
17,97 
1,33 
4,19 
13,32 
0,46 
10,18 
2,10 
7,80 
0,35 
14,09 
100 % TOTAL 
Nbre d' 
Actions 
17 
77 
28 
8 
2 
106 
142 
7 
23 
117 
24 
46 
8 
45 
1 
125 
776 Contribution CE 
en ECU 
2.218.656 
13.555.439 
17.118.559 
1.591.626 
489.925 
20.358.163 
26.685.335 
658.935 
3.829.030 
21.759.264 
1.754.817 
8.278:7.01 
1.385.497 
9.184.007 
56.145 
27.046.469 
155.970.568 
(*) en % 
1,42 
8,69 
10,98 
1,02 
0,31 
13,05 
17,11 
0,42 S 
2,45 I 
13,95 1 
1,13 
5,31. 
0,89 
5,89 
0,04 
17,34 
100 % 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 427 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 01 
Katalognummer : CB-CO-97-431 -DA-C 
ISBN 92-78-23818-X 
Kontowt for De Buropæiske Fællesskabers QITieielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
2Q-