B4-0367/95

Beslutning om Den Europaeiske Unions prioriteringer til verdenstopmoedet om social udvikling i Koebenhavn i marts 1995

Europa-Parlamentet,

- der henviser til De Forenede Nationers pagt,

- der henviser til pagten om arbejdstagernes grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder,

- der henviser til sin beslutning af 9. marts 1994 ((EFT C 091 af 28.03.1994, s. 124.)) om Kommissionens hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse

- der henviser til sin beslutning af 27. oktober 1994 ((EFT C 323 af 21.11.1994, s. 188.)) om handlingsprogram paa mellemlang sigt for bekaempelse af social udstoedelse og fremme af solidaritet: et nyt program til stoette og fremme af nyskabelser (1994-1999),

- der henviser til sin beslutning af 19. januar 1995 ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 2.)) om hvidbogen om europaeisk social- og arbejdsmarkedspolitik - en vej frem for Unionen,

A. der mener, at social udvikling bestaar i den rent faktiske opfyldelse af det stoerst mulige antal menneskers materielle, kulturelle og aandelige behov, saavel kollektive som individuelle, gennem fremme af deres uafhaengighed, og at den konkrete sammenkaedning af de tre emner, der er valgt til konferencen, nemlig bekaempelse af fattigdom, social integrering og oeget miljoemaessigt forsvarlig og socialt nyttig beskaeftigelse, kan vaere en konkret indgangsvinkel til social udvikling,

B. der imidlertid mener, at disse tre emner i alt for hoej grad tager udgangspunkt i en udelukkende oekonomisk orienteret opfattelse af social udvikling, og at de samfundspolitiske aspekter ikke maa glemmes, og endelig at det isaer boer erkendes, at bekaempelse af fattigdom og opnaaelse af social integration foerst og fremmest er spoergsmaal, der vedroerer respekten for menneskets vaerdighed og menneskerettighederne,

C. der henviser til, at respekten for menneskerettigheder og demokrati, herunder dialogen mellem arbejdsmarkedets parter, ikke kan adskilles fra den sociale udvikling, og at social retfaerdighed og social udvikling er absolut noedvendige for at skabe og bevare freden, mens fattigdom og social udstoedelse skaber spaendinger, som kan destabilisere freden og demokratiet,

D. der mener, at den oekonomiske udvikling skal vaere til gavn for den sociale udvikling, og at oekonomiske faenomener som samhandelens globalisering, den internationale arbejdsdeling og den nationale budgetpolitik derfor boer betragtes ud fra deres sociale konsekvenser,

E. der mener, at en eventuel indfoerelse af sociale bestemmelser i internationale handelsaftaler under ingen omstaendigheder boer tjene til at oege protektionismen over for udviklingslandene, men at den tvaertimod vil goere det muligt at naa maalene social retfaerdighed og loyal konkurrence,

F. der paapeger, at oekonomiens globalisering - som det fremgaar af FN's arbejde - foerer til en voksende modsaetning mellem verdens fattigste og rigeste regioner, en hurtigere nedbrydning af de traditionelle samfundsstrukturer, udbredelse af noed og elendighed og en ukontrolleret byudvikling, men at den ogsaa kan skabe mulighed for oeget mobilitet for personer, bedre kommunikation og udveksling af vaerdier, oeget handel og beskaeftigelse, flere kapitalstroemme og vigtig teknologisk udvikling,

G. der henviser til, at selv om oekonomiens globalisering oeges, vokser ogsaa problemerne vedroerende fattigdom, udstoedelse og mangel paa produktiv beskaeftigelse, da de udviklede landes »rigdom« ikke i sig selv beskytter dem mod disse problemer,

H. der mener, at Den Europaeiske Union, der ikke er immun over for vanskeligheder af denne art, trods alt kan staa som en haabets budbringer, fordi den er en rig region, og ogsaa paa grund af sin historie, og fordi den har en ambitioes tradition af social og kulturel udvikling,

I. der mener, at Den Europaeiske Union kun vil kunne stadfaeste sin identitet, hvis den baade over for resten af verden og over for sine egne borgere kan godtgoere, at den ikke kun er en oekonomisk, men ogsaa en social union,

J. der henviser til, at traktaten om Den Europaeiske Union har givet arbejdsmarkedets parter nye befoejelser, og at det paahviler dem at spille en aktiv rolle i den sociale udvikling baade i Unionen og over for vore oekonomiske partnere,

K. der henviser til, at over en milliard mennesker over hele verden til stadighed lever i dybeste fattigdom, og at 18 millioner mennesker ifoelge FN-statistikker doer af aarsager, som har direkte sammenhaeng med deres fattigdom,

L. der henviser til, at hvert tiende menneske paa jorden ikke har et arbejde, som det blot tilnaermelsesvis kan ernaere sig ved,

1. konstaterer, at der afholdes flere og flere verdenstopmoeder, og at det, hvis saadanne topmoeder, herunder ogsaa topmoedet om social udvikling i Koebenhavn, skal munde ud i positive resultater, er noedvendigt, at der paa FN-plan i fuldt samarbejde med medlemsstaterne goeres en vedvarende indsats for at sikre, at de forpligtelser, der indgaas af nationale regeringer, opfyldes hurtigt og overvaages regelmaessigt;

2. mener, at Den Europaeiske Union, der selv som et af sine foerste maal har »at fremme afbalancerede og varige oekonomiske og sociale fremskridt«, er i en enestaaende position til at bidrage positivt til, at konferencen i Koebenhavn bliver en succes, og henleder opmaerksomheden paa den aftale, der blev indgaaet af Raadet (arbejdsmarkeds- og socialministre) i december om at gaa ind i positive overvejelser om de forpligtelser, der vil blive foreslaaet paa topmoedet, herunder forpligtelsen til at oege midlerne til social udvikling betydeligt og fordele disse mere effektivt via en indsats paa nationalt plan og via internationalt samarbejde;

3. erkender, at de emner, der behandles, er af afgoerende betydning for vore problemplagede samfunds fremtid;

Foranstaltninger paa nationalt plan

4. tilslutter sig de forpligtelser, som FN's medlemsstater ifoelge udkastet til sluterklaering og handlingsprogram agter at paatage sig i forbindelse med konferencen i Koebenhavn med henblik paa at skabe gunstige oekonomiske, politiske og retlige betingelser for social udvikling, bekaempe fattigdommen og alle former for social udstoedelse, skabe stoerre produktiv beskaeftigelse, fremme den sociale integrering, gennemfoere fuld ligestilling mellem maend og kvinder, sikre at programmer for strukturel tilpasning indbefatter maalsaetninger for social udvikling, oege midlerne til social udvikling og styrke det internationale samarbejde om social udvikling;

5. understreger isaer den specifikke betydning af programmer til fordel for kvinder og foranstaltninger til skabelse af social udvikling, uden hvilken der ikke kan opretholdes varig velstand og baeredygtige solidariske samfund og understreger betydningen af foranstaltninger til fordel for unge, aeldre og handicappede;

6. kraever, at der inden aar 2000 er foretaget ratificering og ivaerksaettelse af alle bestemmelserne i konventionen om bekaempelse af enhver form for diskriminering af kvinder, af handlingsprogrammet for kvinder fra Nairobi-verdenstopmoedet, af Genève-erklaeringen om landbokvinder og af handlingsprogrammet, der blev vedtaget paa den internationale konference i Cairo om befolkning og udvikling;

7. erkender, at gaeld er en enorm hindring for udvikling, navnlig for de fattigste lande, og kraever derfor, at lempelse af gaeldsbyrden behandles som en topprioritering; mener, at Den Europaeiske Union boer tage initiativer til at nedbringe og omlaegge gaelden, isaer for Lomé-landene, som Den Europaeiske Union har et saerligt ansvar overfor;

Foranstaltninger inden for international solidaritet

8. mener, at der derfor paahviler Den Europaeiske Union, hvis oekonomi i langt hoejere grad end de oevrige store oekonomiske omraaders er afhaengig af samhandelen med resten af verden, et saerligt ansvar; mener, det er vigtigt, at Den Europaeiske Union som regional samarbejdsorganisation tjener som et godt eksempel og ogsaa yder et klart defineret bidrag til opfoelgningen af topmoedet ved at udvaelge en raekke initiativer med henblik paa jobskabelse, bekaempelse af fattigdom og fremme af den sociale integration;

9. understreger, at et yderligere bidrag til den sociale udvikling boer komme fra en udvidelse af fri og loyal handel, og mener i den forbindelse, at adgangen til EU's marked boer forbedres for lande, som med henblik paa at bekaempe udbredelse af miljoedumping og social dumping tager konkrete skridt til at overholde Den Internationale Arbejdsorganisations konventioner, navnlig vedroerende:

a) boernearbejde

b) tvangsarbejde

c) arbejdstagernes foreningsret og ret til at organisere sig og forhandle kollektivt

d) afskaffelse af diskrimination

e) sociale mindstenormer;

10. kraever begraensning af vaabenhandelen og vaabeneksporten og forventer, at udviklingslandene nedskaerer deres militaer- og oprustningsudgifter og lader pengene gaa til bedre sundhedspleje og uddannelse af deres befolkninger;

11. mener, at tendensen hen imod en globalisering af oekonomierne og fremkomsten af et verdensmarked skaber et positivt klima for social udvikling gennem handel og frie stroemme af finansielle midler, men kun kan vaere til gavn for den sociale udvikling, hvis der stilles tilstraekkelige finansielle midler til raadighed for udviklingslandene; mener i denne forbindelse:

- at der med henblik paa at maksimere de gunstige virkninger af dette nye klima boer gives tilstraekkelige midler til produktive investeringer, hvoraf 20% boer gaa til det sociale omraade, for derved at oege udviklingslandenes konkurrencefordele og skabe forudsaetningerne for en baeredygtig udvikling; mener endvidere, at en saadan udviklingspolitik boer fremme udvaelgelsen af arbejdsintensive projekter og evalueringen med henblik paa at mindske skaderne paa miljoeet;

- at et nyt fleraarigt udviklingsprogram derfor boer stoettes;

- at industrilandene boer opfordres til gennem udviklingsbistand at vise deres vilje til at bidrage til mindskelse af fattigdommen og fjernelse af aarsagerne til den og afsaette mindst 1% af deres BNI til dette formaal;

12. anmoder Kommissionen om at undersoege, paa hvilken maade Unionen kan tage initiativ til indfoerelse af en afgift paa 0,05% paa spekulationsvalutabevaegelser med henblik paa at samle nye finansielle midler til en international social udviklingsfond;

13. mener, at politisk stabilitet inden for en demokratisk institutionel ramme er en vaesentlig forudsaetning for en baeredygtig oekonomisk og social udvikling, og erkender, at manglen paa en saadan stabil og retsligt forankret institutionel ramme virker kraftigt afskraekkende paa produktive investeringer i udviklingslande og lande med overgangsoekonomier;

14. mener, at de paa verdenstopmoedet i Koebenhavn repraesenterede regeringer og organisationer maa opstille den faelles maalsaetning at skabe sikker, varig og behoerigt afloennet beskaeftigelse, og at de i ILO-konventionerne fastsatte grundlaeggende normer og rettigheder maa respekteres med henblik paa at naa dette maal; mener endvidere, at der boer laegges hovedvaegt paa forbud mod tvangsarbejde og boernearbejde, retten til foreningsfrihed, kollektive loenforhandlinger og princippet om ikke- forskelsbehandling;

15. mener, at Unionen boer kraeve, at ressourcer til udviklingslandene anvendes til skabelse af miljoemaessigt forsvarlige og socialt gavnlige arbejdspladser i disse lande, isaer arbejdspladser i tilknytning til miljoebeskyttelse, beskaeftigelse i landet og i byerne, SMV'er og meget smaa virksomheder, undervisning, uddannelse, livslang uddannelse, sundhed og offentlige arbejder og loesning af problemerne i forbindelse med social udstoedelse;

16. kraever en snaevrere samordning af politikkerne mellem de forskellige organer, der er involveret i finansieringen af udviklingsforanstaltninger, som f.eks. Verdensbanken og Den Internationale Valutafond og de oevrige kompetente FN-organer, samt en forbedring af deres arbejdsmaade, med henblik paa at opnaa en bedre realisering af de maal og forpligtelser, der vedtages paa topmoedet;

17. opfordrer indtraengende EU til at ivaerksaette en eksportgarantimekanisme, der omfatter produktive investeringer og giver tilstraekkelig forsikringsdaekning for geografisk risiko i udviklingslandene, hvilket vil tilskynde investorerne til at interessere sig mere for disse lande, og henstiller kraftigt, at en saadan mekanisme finansieres af medlemsstaterne paa grundlag af deres bidrag til EU-budgettet; opfordrer EU's medlemsstater til at sikre produktionsinvesteringer i udviklingslandene gennem garantier;

18. glaeder sig over, at Raadet (almindelige anliggender) den 19. december 1994 faerdigbehandlede Den Europaeiske Unions nye system med generelle toldpraeferencer for perioden 1995-1998 med:

- indfoerelse fra 1. januar 1998 af saerlige ansporende ordninger, hvorved der indroemmes en yderligere praeferencemargen for ethvert land, som overholder visse sociale normer vedroerende retten til at organisere sig og foere kollektive forhandlinger (ansporende socialklausul),

- muligheden for midlertidig - fuldstaendig eller delvis - tilbagetraekning af praeferencer for lande, der anvender slaveri i en hvilken som helst form eller eksporterer produkter, som er fremstillet i faengsler (straffende socialklausul);

19. erklaerer sig rede til inden for rammerne af WTO at stoette en dybtgaaende droeftelse mellem alle de kontraherende parter om forbindelsen mellem en overholdelse af de grundlaeggende sociale rettigheder og den internationale handel og opfordrer med dette maal for oeje paa den ene side Kommissionen og Unionens medlemsstater til at tage alle de noedvendige initiativer med henblik paa at starte en serioes dialog om dette emne med udviklingslandene og paa den anden side udviklingslandene til ikke at forkaste tanken om en saadan dialog, og anmoder samtidig generalsekretaeren i WTO om hurtigst muligt inden for WTO's administrationsapparat at oprette en task force for social udvikling, der skal beskaeftige sig med fattigdom og social udstoedelse;

20. mener, det er noedvendigt at uddybe overvejelserne om indikatorerne for social udvikling ud fra de retningslinjer, der er fastlagt af OECD og Den Europaeiske Union:

21. opfordrer Den Europaeiske Union til i forbindelse med tildelingen af programmer for udviklingsbistand for det foerste at huske paa, at udviklingslande, og isaer de fattigste af dem, skal hjaelpes - foruden arbejdsgiverforeninger og fagforeninger skal ogsaa ikke-statslige organisationer, landbrugsorganisationer og kooperativer spille en fremtraedende rolle - og for det andet at opstille specifikke maalsaetninger for den sociale udvikling i overensstemmelse med en tidsplan baseret paa udviklingsniveauet og fastsaette maal med hensyn til ernaering, obligatorisk undervisning, boliger, drikkevandsforsyning, fundamentale sanitaere infrastrukturer, uddannelse, sundhed, arbejde, lige adgang til markedet og produktionsmidlerne, socialsikringsordninger som udvikles gradvis, hoejere uddannelse og videreuddannelse;

22. anerkender det vigtige bidrag, der derudover ydes af ikke-statslige organisationer, navnlig frivillige organisationer, i forbindelse med bekaempelse af fattigdom, social udstoedelse og hjemloeshed, og i forbindelse med deres bestraebelser paa at mildne de oekonomiske, sociale og sundhedsmaessige problemer, der opstaar i koelvandet af hungersnoed og borgerkrige; mener, at disse grupper boer stoettes paa enhver taenkelig maade baade paa europaeisk plan og paa unionsplan, saa de saettes i stand til at fortsaette deres uvurderlige humanitaere arbejde;

23. kraever, at der tages saerligt hensyn til smaa oesamfunds og landfaste udviklingslandes behov ved gennemfoerelsen af resultatet af det sociale topmoede;

24. glaeder sig over den forpligtelse, der er indeholdt i udkastet til sluterklaering fra Koebenhavn, til at tage fat paa problemerne i forbindelse med kriminalitet, vold og narkotika som faktorer, der medvirker til social disintegration, men beklager, at forpligtelsen begraenser sig til aktioner, der skal gennemfoeres paa nationalt og ikke paa internationalt plan;

25. opfordrer indtraengende De Forenede Nationer og de andre involverede lande til at sikre en taet opfoelgning af gennemfoerelsen af forpligtelserne og navnlig handlingsprogrammet fra Koebenhavn og til at styrke Det OEkonomiske og Sociale Raads rolle i denne forbindelse;

26. stoetter ideen om oprettelse af et sikkerhedsraad for oekonomiske og sociale spoergsmaal, analogt til FN's Sikkerhedsraad, som foreslaaet af Jacques Delors;

27. anser det for absolut noedvendigt, at NGO'erne - i betragtning af disses viden og staaen til disposition - inddrages fuldt ud som ligevaerdige partnere i gennemfoerelsen af de henstillinger, der indgaar i sluterklaeringen fra topmoedet i Koebenhavn;

28. kraever, at Den Internationale Arbejdsorganisation tildeles en central rolle i opfoelgningen af verdenstopmoedet, da den har indlagt sig bemaerkelsesvaerdig fortjeneste ikke blot paa beskaeftigelsesomraadet, men ogsaa med hensyn til fremme af den sociale udvikling;

29. mener, at dialogen mellem arbejdsmarkedets parter maa fremmes paa internationalt plan, og at et egnet middel hertil er de trepartsdroeftelser, der er omhandlet i ILO-konvention nr. 144, som boer vedtages af alle ILO's medlemslande;

30. paalaegger sine udsendinge paa topmoedet i Koebenhavn at goere sig til talsmaend for indholdet af denne beslutning og paalaegger sin formand at sende den til Raadet, alle officielle repraesentanter paa topmoedet i Koebenhavn, Kommissionen og FN.