BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

• Forslagets begrundelse og formål

Et effektivt grænseoverskridende retligt samarbejde kræver sikker, pålidelig og tidseffektiv kommunikation mellem domstole og kompetente myndigheder. Desuden bør dette samarbejde gennemføres på en måde, der ikke skaber en uforholdsmæssig stor administrativ byrde og er modstandsdygtigt over for force majeure-omstændigheder.

På EU-plan findes der et omfattende sæt instrumenter, der har til formål at styrke det retlige samarbejde i grænseoverskridende civil-, handels- og strafferetlige sager. Mange af instrumenterne regulerer kommunikationen mellem myndigheder, herunder i visse tilfælde med EU's agenturer og organer inden for retlige og indre anliggender (RIA). De fleste af instrumenterne giver imidlertid ikke mulighed for kommunikation via digitale kanaler. Selv hvor muligheden eksisterer, er der samtidig andre mangler, såsom mangel på sikre og pålidelige digitale kommunikationskanaler eller manglende anerkendelse af elektroniske dokumenter, underskrifter og segl. Dermed er der i det retlige samarbejde ikke mulighed for at anvende de mest effektive, sikre og pålidelige kommunikationskanaler, der er til rådighed.

Covid-19-pandemien har desuden vist, at force majeure-hændelser i alvorlig grad kan påvirke retssystemernes normale funktion i medlemsstaterne. Under krisen har de nationale domstole på grund af smittespredningen i mange tilfælde ikke kunnet opretholde de normale funktioner. Medlemsstaterne har været tvunget til at gennemføre forskellige foranstaltninger, f.eks. komplet nedlukning eller udelukkende behandling af særligt prioriterede sager. De aktiviteter, der kunne gennemføres digitalt (f.eks. pr. e-mail, videokonference osv.), har dog kunnet fortsætte uden afbrydelse. Mange af de anvendte tekniske løsninger blev imidlertid udviklet ad hoc og opfyldte ikke nødvendigvis standarderne for sikkerhed og grundlæggende rettigheder i fuldt omfang. Det retlige samarbejde i grænseoverskridende sager i EU er på samme måde blevet påvirket, og covid-19-pandemien har påvist behovet for at sikre robust kommunikation.

På denne baggrund foreslog Kommissionen, at der vedtages et sæt harmoniserede regler om digitalisering, som har til formål at sikre bedre adgang til domstolene samt effektiv og robust kommunikation ved samarbejde mellem retlige og andre kompetente myndigheder i grænseoverskridende sager i EU [henvisning til digitaliseringsforordningen]. Forslaget til forordning indeholder bestemmelser om, at skriftlig kommunikation mellem kompetente myndigheder, der medvirker i det civil-, handels- og strafferetlige samarbejde, bør foregå via digitale kommunikationskanaler med forbehold af begrundede undtagelser. For at sikre en ensartet kommunikation inden for rammerne af alle civil-, handels- og strafferetlige EU-retsakter bør visse bestemmelser, der allerede regulerer kommunikation, bringes i overensstemmelse med målet om at sikre en informationsudveksling, der er "digital som standard". Formålet med ændringerne er at garantere retssikkerheden i situationer, hvor eksisterende bestemmelser vedrørende kommunikation er i modstrid med den foreslåede forordning. Da en række af de pågældende retsakter er rammeafgørelser og direktiver, er det hensigtsmæssigt at ændre dem ved hjælp af et direktiv, som også fastsætter gennemførelsesaspekter.

Da rammeafgørelse 2003/577/RIA og rammeafgørelse 2006/783/RIA fortsat finder anvendelse ikke blot mellem de medlemsstater, der ikke er bundet af forordning (EU) 2018/1805, men også mellem medlemsstater, der ikke er bundet af forordning (EU) 2018/1805 (navnlig Irland), og medlemsstater, der er bundet af forordning (EU) 2018/1805, foreslås der i det nuværende forslag også ændringer af disse rammeafgørelser, hvis Irland vælger at tilslutte sig digitaliseringsforordningen *.