[----~;;-*** ___ ] KOMMISSIC)NEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
* ~­* * *tr* ·------·----
Bruxelles, den 26.10.1998 
KOM( 1999) 518 endelig 
IV1EDD~<'JELS~;: FI<A Kt)!v1~iiJSSIONEl\I 
--··-- ·-···--~--~. '••··~-•A -·-•••••·'--~ -···---·~-··-•-··••• •·--·-~- ·-•·•' -~ "•·-··-·-•- •oo •··----•-
TIL RÅDET EUROPA-P.ARLAMENTET --·--·----····--·'----·····--···-·------------·--··-----
OG DET_ØKON()~flSKJ;J)(LS_QCl6LE lJI2YAL~} 
om :Fællesskabets deltagelse i gæidslempelsesinitiati·vet for 
stærkt gældstyngede fattige lande (1-IIPC) 
EUROPA-KOMMISSIONEN 
Meddelelse fra Kommissionen om Fællesskabets deltagelse i 
· gældslempelsesinitiativet for· 
stærkt gældstyngede fattige lande (HIPC) 
Initiativet for stærkt gældstyngede fattige lande (HIPC) blev taget af IMF og 
Verdensbanken i september 1996 med det formål at bistå med at lempe gældsbyrden 
for de fattigste lande, der gør en koordineret tilpasningsindsats og har engageret sig i 
fattigdomsbekæmpelse. Det er udtryk for en koordineret indsats, som alle donorer 
deltager i, ·navnlig de multilaterale kreditorer. Initiativet omfatter de af de fattigste 
lande, der er berettiget til bistand fra Verdensbanken og IMF på de lempeligste vilkår, 
og hvis gældsbyrde anses for uudholdelig, efter at alle andre 
gældslempelsesforanstaltninger er truffet. 
Bistanden fra Fællesskabet, der er en vigtig partner for udviklingslandene, har 
overvejende form af gavebistand. Det er derfor kun en lille multilateral kreditor. Det 
vil eksempelvis kun tegne sig for ca. 2% af de seneste anslåede omkostninger ved 
lllPC-initiativet eller rundt regnet 4,3% af de multilaterale organisationers 
omkostninger (13,3 mia. USD). 
Fællesskabet er fra starten gået stærkt ind for HIPC-initiativet Det har deltaget fuldt 
ud i det med hensyn til sine fordringer på berettigede A VS-stater. Det har ved Rådets 
afgørelse af 6. juli 1998 afgivet et tilsagn om i tide at indrømme gældslempelse til 
alle AVS-stater, der er berettiget til HIPC-bistand. Desuden har det bestræbt sig på at 
løse en række særlige problemer såsom interimslempelse ved hjælp af yderligere 
foranstaltninger som donor (bilag 1). 
På G7-landenes topmøde i Koln nåede ministrene til enighed om et "udvidet initiativ, 
som vil sikre hurtigere, dybere og bredere gældslempelse" (bilag 2). Inklusive de 
foreslåede forhøjelser ventes de samlede omkostninger ved initiativet nu at blive mere 
end fordoblet til 27,4 mia. USD. 
Hvis de ambitiøse mål, der blev fastsat på G7-topmødet i Koln, bliver ført ud i livet, 
vil det stadig være nødvendigt med nogen finansiering for at dække hele den 
· multilaterale del af det udvidede HIPC-initiativ: 
Tabel J: HIPC-initiativets flnansiering.tbellov (mi a. USD) 
Institutioner (ekskl. Samlede 
l MF) finansie-
rings-
behov 
Verdensbanken 5,1 
AtDB 2,0 
laD B 1,0 
Andre multilaterale org. 2,9 
(inkl. EF) 
I alt (inkl. IMF) 13,3 Tidligere 
fastlagt 
2,0 
0,6 
0,4 
1,8 Rest Heraf 
3,1 
1,4 
0,6 
1,1 
6,2 kort­
fristet 
0,6 
0,8 
0,6 
0,6 
2,6 
Kilde: "The Enhanced 11/P(' Framework: Financing the Wor/d Bank ':oll/PC Deht Relief', IDA. 26. august 
1999, og ajourføring af håndbogen efter Øretton Wood~-imilituticmernes seneste årsmoder. 
Der lægges voksende pres på de multilaterale institutioner for at få dem til internt at 
tilvejebringe de nødvendige midler, der sætter dem i stand til at yde deres bidrag til 
det udvidede HIPC-initiativ, med henblik på at formindske den bilaterale 
finansieringsmanko. For de multilaterale udviklingsbankers vedkommende er den 
vigtigste begrænsning af yderligere bidrag det forhold, at yderligere intern 
finansiering fra disse institutioner skal finde sted på bekostning af deres 
bistandsprogrammer. Ligesom det er tilfældet for AtDB, er denne opgave næsten 
umulig. 
På Bretton Woods-institutionemes seneste årsmøder Washington traf 
donorsamfundet nogle vidtrækkende "policy"-afgørelser, der ventes at få stor 
betydning for de stærkt gældstyngede fattigste udviklingslandes gruppe. For første 
gang blev der påvist en tæt forbindelse mellem strategier for fattigdomsbekæmpelse, 
strukturtilpasningsprogrammer og et gældslempelsesinitiativ. IMF og 
Verdensbanken blev stillet i centrum for et sæt mere sammenhængende, effektive og 
koordinerede udviklingsinstrumenter. Målsætningen for !MF-faciliteten for de 
fattigste lande på koncessionelle vilkår (ESAF) blev ændret til 
fattigdomsbekæmpelse, og selve faciliteten blev omdannet til en ny facilitet til 
2 
sikring af fattigdomsbekæmpelse og vækst (PROF). Verdensbanken og IMF vil i 
fællesskab udarbejde nye dokumenter om fattigdomsbekæmpelsesstrategien. 
Desuden afgav de multilaterale og de bilaterale kreditorer ti l sagn om betydelige 
bidrag til finansieringen af HIPC-initiativet (og navnlig til dets særlige Trust Fund). 
På trods af disse nye tilsagn er de bilaterale bidrag til HIPC Trust Fund (l ,4 mi a.) 
stadig utilstrækkelige til at dække den resterende finansieringsmanko på kort sigt på 
2,6 mia. (tabel 2). Desuqen skal den amerikanske regerings tilsagn, uanset at det er 
forholdsvis begrænset (navnlig n~r der tages hensyn til USA's meget lave bidrag til 
bilateral gældslempelse som led i den udvidede HIPC-ramme), stadig vedtages i den 
amerikanske kongres, hvilket .ikke på for~ånd er givet. 
Tabel 2: Bilateral støtte til H/PC Trust Fund (mio. USD) 
Bidrag Gamle Nye J alt Bidrag Gamle Nye l alt 
tilsagn tilsagn tilsagn tilsagn 
Austra- 5 5 Luxembourg 
lien 
Belgien 4 8 12 N eder J. 61 70 131 
Canada 27 27 Norge 41 41 
Danmark 26 26 Portugal 15 15 
Frankrig 21 21 Span'ien 15 15 
Finland 14 J.l Sverige 29 29 
Tyskland 27 5.4 Hl Schweiz 28 28 
GrækenJ. l l Storbrit 36 135 so 221 
Irland 16 /6 USA 650? 650 
Italien 70 70 
Japan IO /() l alt 329 331 754 1414 
Kilde: "H/PC lnitiative: Perspectiv,es on the Current Framework and Options for Change", IDA, 2. april 1999, med 
partiel ajourføring på grundlag af ojJ/ysninger, som Kommissionen ligger inde med. 
På samme møde afgav, Det Europæiske Råds formandskab på grundlag af en 
"informationsnote" fra Kommissionens tjenestegrene vedrørende et muligt bidrag fra 
Fællesskabet til det udvidede HIPC-initiativ følgende erklæring: 
"EU er rede til at anvende midler fra de eksisterende EDP-instrumenter til at yde et 
væsentligt bidrag til bestræbelserne for at nedbringe gældsbyrden for de AVS-stater, 
der er berettiget til at nyde godt af HIPC-initiativet, og vil forelægge AVS-staterne et 
positivt forslag herom. De stater, der ikke er A VS-stater, bør behandles loyalt som led 
i verdenssamfundets samlede indsats. Dette initiativ bør omfatte bidrag til 
gældseftergivelser til et samlet beløb af ca. l mi a. EUR". 
3 
Kommissionens forslag, der knytter sig til ovennævnte "informationsnote", skal ses i 
denne sammenhæng. 
* * 
I den afgørelse, som Rådet traf den 6. juli 1998 på forslag af Kommissionen, .blev det 
bekræftet, at Fællesskabet fuldt ud deltager i det oprindelige initiativ både som donor 
og som kreditor: 
-som donor ved at stille yderligere midler under 8. EUF's strukturtilpasningsfacilitet til 
rådighed for lande, som har nået deres "decision point" 
-som kreditor ved først og fremmest at benytte renteindtægter af EUF's midler til 
direkte dækning (på det aftalte niveau for multilaterale donorer) af gælden for lande, 
som har nået deres "completion point" . 
Da disse to dimensioner ikke vedrørte HIPC uden for A VS-kredsen, blev 
finansieringen ( 40 mio. ECU) kun baseret på EUF. 
Nedsættelsen af nøgletallet for berettigelse, anvendelsen med tilbagevirkende kraft af 
nye kriterier, det forøgede antal lande og fremskyndelsen af beslutningstagningen vil 
tilsammen øge omkostningerne ved det udvidede initiativ så meget, at 
renteindtægterne af EUF's midler eller de eventuelle· tilbagebetalinger i henhold til 
Rådets afgørelse fra juli 1998 ikke vil. være tilstrækkelige. 
EU's bidrag bør overvejende finansieres med ikke-fordelte midler under 8. og 
tidligere EUF. På baggrund af initiativets udvidelse foreslår Kommissionen 
imidlertid, at også den eksterne gæld for HIPC uden for AVS-kredsen tages i 
betragtning og støttes med budgetmidler. For A VS-statemes vedkommende er de 
disponible EUF-baserede midler, som andrager mere end l mia., opstået som følger: 
samarbejde med ineffektive ("non-performing") lande, hvortil der ikke er afsat 
programmerbare midler; nogle er også en følge af den ratevise programmering under 
den reviderede Lorne IV-konvention, idet den anden rate programmerbare midler ikke 
er stillet til rådighed for en række mere eller mindre ineffektive lande; endelig kan der 
komme til at stå uudnyttede Stabex-midler til rådighed efter udløbet af Lorne IV den 
29. februar 1999. 
4 
Det er dog en forudsætning for enhver anvendelse af EU F-midler, at A V S-EF­
Ministerrådet har truffet en afgørelse derom, da den foreslåede fællesskabsaktion 
ligger uden for Lome-konventionens normale procedurer. Som forberedelse til en 
sådan afgørelse vi l det i meget nær fremtid være nødvendigt at indlede en dialog 
mellem Det Europæiske Fællesskab og dets A VS-partnere. Tilsvarende vil midlerne 
fra det almindelige budget til støtte ·for initiativet for lande, der ikke er A VS-stater, 
blive anvendt i sammenhæng med Kommissionens samarbejdsstrategier over for 
disse lande. Retsgrundlaget for Fællesskabets indsats vil være ALA-forordning nr. 
443/92, hvori der er fastlagt et nyt engagement i fattigdomsbekæmpelse (art. 4) og 
støtte fra Fællesskabet med det formål at sætte EU's partnerlande i stand til at 
overvinde makroøkonomiske og strukturelle problemer (art. 5). 
* * 
Kommissionens forslag er baseret på tre elementer: 
Fællesskabets rolle som kreditor: 
Ingen af de multilaterale kreditorer kan på nuværende stade sætte endelige tal på sit 
bidrag til initiativet. I virkeligheden vil nogle lande i påkommende tilfælde først blive 
berettigede i 200 l eller senere~ og en pålidelig analyse af deres gældssituation vil 
først stå til rådighed på dette tidspunkt. Omfanget af den fremtidige gældslempelse 
kan derfor kun anslås meget omtrentligt for alle de berettigede ·lande (bilag 3). 
Hvis de foreliggende overslag sammenholdes med en af initiativet omfattet gæld til 
Fællesskabet inkl. restancer på rundt regnet 1,3 mia. opgjort til nettonutidsværdi, 
bliver resultatet, at omkostningerne ved Fællesskabets bidrag til potentielt berettigede 
lande andrager rundt regnet 550 mio. (bilag 4), hvoraf 40 mio. EUR i medfør af 
afgørelsen frajuli 1998 allerede er sikret i form af renter fra tidligere EUF. 
Tilvejebringelsen af de fornødne midler bekræfter på ny Det Europæiske Fællesskabs 
stærke politiske engagement i initiativet. Disse midler vil imidlertid blive tilvejebragt 
fra sag til sag, bl.a. under under hensyn til de restancer, der skal tages i betragtning, 
efter positiv udtalelse fra EUF-udvalget, således at hvert af de pågældende lande efter 
at have nået sit "completion point" kan forudbetale en del af sin gæld til Fællesskabet 
på et nettonutidsværdigrundlag (bi lag 5 ). 
5 
Fællesskabets rolle som donor: 
Ud over dette beløb, der svarer til Fællesskabets rolle som kreditor, anbefaler 
Kommissionen, at de hovedlinjer, der er fastlagt ved Fællesskabets engagement som 
donor i den oprindelige. HIPC-ramme, fastholdes. Der refereres her til bonussen i 
forbindelse med strukturtilpasningsstøtten til berettigede lande, der har nået deres 
"decision point", således at de har tilstrækkeligt med finansieringsmidler til deres 
makroøkonomiske reformer, som derefter gør det lettere for dem at nå deres 
"completion point" (bilag l). Ved vurderingen af bonussens størrelse bør der i 
fremtiden også tages hensyn til modtagerlandets hidtidige indsats i form af betaling af 
renter og afdrag på gælden til Fællesskabet. 
Et sådant bidrag ville være i overensstemmelse med to af Kain-forslagets 
nøgleelementer: behovet for passende støtte til HIPC i interimspenoden og behovet 
for at styrke hele aktivitetens sociale dimension (bilag 6). 
Ti~ligere blev denne yderligere støtte finansieret ved omfordeling af midler inden for 
strukturtilpasningsfaciliteten uden nogen forhøjelse af det samlede beløb. H vis dette 
instrument skal udvides væsentligt i den nærmeste fremtid, vil det under hensyn til 
det store antal lande, der i de kommende 24 måneder vil blive berettigede til at nyde 
godt af initiativet, ikke være nogen tilstrækkelig margen til at dække de pågældende 
landes supplerende behov. Der skal derfor tilføres flere midler til faciliteten. Et 
yderligere argument for en sådan forhøjelse er, at den næste EUF næppe vil kunne 
tages i anvendelse før 2002. 
Efter Kommissionens opfattelse bør Fællesskabets bidrag som kreditor ti l HIPC­
initiativet modsvares af en forhøjelse som donor af strukturttlpasningsfaciliteten 
under 8. EUF med 150 mio. Detvil også være nødvendigt at tilvejebringe dette beløb 
ved hjælp af ikke-fordelte midler under 8. og tidligere EUF. 
Den yderligere støtte under strukturtilpasningsfaciliten vil blive tilvejebragt fra sag til 
sag ud over strukturtilpasningsprogrammet, så snart et land når sit "decision point". 
Fællesskabets rolle som vigtig udviklingsaktør: 
Efter Kommissionens opfattelse bør Fællesskabet sm egenskab af vigtig 
udviklingspartner ud over den egentlige deltagelse i udvidelsen af HIPC-initiativet 
6 
yde et bidrag til den samlede finansiering af HIPC-initiativet, navnlig til HIPC Trust 
Fund. 
Et sådant yderligere bidrag ville være i overensstemmelse med Fællesskabets bistand 
til udvikling i almindelighed. Denne politik spænder over hele området fra den 
fællesskabsstrategi, der har til formål at sikre en bedre integrering af 
udviklingslandene i verdenshandelssystemet, til dets støtte ti l global gældslempelse 
og fattigdomsbekæmpelse. 
I forbindelse med disse aktiviteter skal der imidlertid drages omsorg for, at der sikres 
et minimum af loyal byrdefordeling mellem de forskellige aktører. Fællesskabet kan 
ikke på egen hånd finansiere den resterende manko fuldt ud,· og andre donorer må 
påtage sig deres del af byrderne ved finansieringen af initiativet. 
Desuden er det rimeligt, at et bidrag af denne type ikke udelukkende finansieres ved 
hjælp af ikke-fordelte EUF-midler. Det bør snarere betragtes som et bidrag til global 
gældslempelse for de fattigste stærkt gældstyngede lande, dvs. også lande uden for 
A VS-kredsen. Det bør derfor rumme en passende blanding af E UF-midler og egnet 
supplerende finansiering fra det almindelige budget samt bidrag fra alle aktører i en 
aftalt EU-kontekst. 
Samtidig med, at denne finansiering via det almindelige budget opretholder passende 
midler til de eksisterende programmer, skal den sikre en omfordeling af midler inden 
for det finansielle rammebeløb, der er afsat ti l geografiske samarbejdsprogrammer for 
de pågældende ikke-AVS-stater under afsnit B7 (eksterne aktioner) på Fællesskabets 
budget. 
Fællesskabets bidrag til HIPC Trust Fund kan Lænkes at andrage 200-300 mio. EUR 
alt efter, hvilke endelige afgørelser der træffes om en rimelig byrdefordeling. 82% vil 
blive finansieret ved hjælp af ikke-fordelte EUF-midler (bilag 4) og resten via 
Fællesskabets budget. Under hensyn til de berørte landes geografiske fordeling og 
berettigelse til gældslempelse kan den omtrentlige fordeling over tre år begyndende i 
1999 tænkes at blive følgende: 15% fra kapitel B7-31, "Samarbejde med 
udviklingslandene i Latinamerika", og 3% fra kapitel B7 -30, "Samarbejde med 
udviklingslandene i Asien". Den præcise opdeling skal imidlertid fastlægges 
nærmere, bl.a. under drøftelserne med Verdensbanken om de nærmere bestemmelser. 
7 
Fællesskabets bidrag til HIPC Trust Fund skal øremærkes. De midler, der stammer fra 
EUF, skal øremærkes til AVS-staterne og principielt til AtDB's krav på afrikanske 
HIPC, der tilhører A VS-kredsen (med særlige hestemmeiser vedrørende det eneste 
ikke-afrikanske HIPC i A VS-kredsen: Guyana). De midler, der stammer fra budgettet, 
skal bidrage til at finansiere nedbringelsen af fordringerne på asiatiske eller 
latinamerikanske HIPC. Der vil blive vedtaget særlige bestemmelser til sikring af, at 
modtagerlandene samtidig med, at EU yder et bidrag til det multilaterale 
gældslempelsesinitiativ, afsætter yderligere indenlandske midler til udvikling af den 
sociale sektor. 
De tekniske bestemmelser vedrørende en sådan kombineret finansiering af et muligt 
EU-bidrag til det udvidede HIPC-initiativ skal naturligvis planlægges i detaljer. Der 
vil navnlig blive vedtaget særlige bestemmelser til sikring af passende synlighed, 
overvågning og finanskontrol i tilknytning til EU's bidrag til initiativet i 
almindelighed og til Trust Fund i særdeleshed. 
Alt i alt foreslår Kommissionen følgende: 
Bidrag til initiativet som kreditor: 550 mio. EUR 
Forhøjelse af strukturtilpasningsfaciliteten: 150 mio. EUR 
Bidrag til HIPC Trust Fund: 200-300 mio. EUR 
I alt 900-1000 mio. EUR 
8 
BILAG 
til 
meddelelsen fra Kommissionen om Fællesskabets deltagelse i 
gældslempelsesinitiativet for 
stærkt gældstyngede fattige lande (HIPC) 
Bilag t 
Gennemførelse af Rådets afgørelse af 6. juli t 998 
Otte A VS-stater nåede i 1997 og 1998 "decision point" og er denned omfattet af 
afgørelsen af 6. juli 1998. Med de nye kriterier vil alle og ikke kun seks af dem være 
kvalificerede til at nyde godt af gældslempelse. 
Af disse otte har kun ~re bidtil nået "completion point" inden for rammerne af HIPC­
initiativet: Uganda, Guyana og Mozambique. I henhold til en finansieringsafgørelse, som 
Kommissionen traf den 24. juli 1998, er aH e Ugandas resterende forpligtelser i form af 
lån på særlige vilkår til et beløb af 4 590 000 ECU eftergivet. Der vil i nær fremtid blive 
forelagtEUF-udvalget et finansieringsfrm;iag vedrørende Guyana. I begge tilfælde vil der 
naturligvis blive foretaget en yderlige:re lempelse, når de nye mål for gældslempelsen er 
kendte. Mozambique er et mere kompHceret tilfælde, fordi der forskudsvis skal betales en 
betydelig risikovillig kapital, hvilket rejser et antal tekniske problemer. Da der først nu er 
truffet afgørelse om "completion point", foreslår Kommissionen, at sagen stilles i bero i 
nogle uger/måneder, medens lempelsesmålene tilpasses, således at den endelige udgave 
af gældslempelsesplanen straks kan tages i anvendelse. 
Lige siden Kommissionen tilsluttede sig HIPC-initiativet, har den ment, at det som følge 
af størrelsen af AVS-statemes gældsproblemer ikke var nok, at. den blot fuldt ud opfyldte 
sine forpligtelser som kreditor. Den har derfor besluttet at korrigere 
strukturtilpasningsfacilitetens andel og forhøje HIPC-tildelingerne med 15o/o i 
interimspenoden (eller med 10% for de lande, der i forvejen har en bonus på 15% i form 
af støtte til regional integration). Det fremgår af bilag 3, at en hel del lande vil drage 
fordel af denne foranstaltning i deres tildelinger for 1999-2000. 
Det skal bemærkes, at dette initiativ fra Fællesskabets side foregreb G7's opfordring til at 
yde støtte til HIPC-initiativet ved interimspenodens begyndelse, og at det samme gjaldt 
dets hensigt om at forstærke de seciale aspekter ved den proces, der knytter sig ti l 
initiativet (der henvises til bilag 6). 
9 
Bilag 2 
Hovedtrækkene ved det udvidede initiativ 
Efter at en række medlemsstater havde taget forskellige initiativer, besluttede 07 på 
mødet i begyndelsen af juni 1999 i Koln at forbedre de stærkt gældstyngede fattige landes 
adgang til HIPC-initiativet 
De forslag, der blev fremsat i Koln, og som senere blev godkendt af Bretton Woods­
institutionerne, består ·af tre hovedelementer, der kan resumeres med sloganet "dybere, 
bredere og hurtigere". 
• "Dybere" gældslempelse, idet: 
* nøgletallet for den andel, som gældens nettonutidsværdi skal udgøre af 
eksporten, nedsættes fra 200-250% til 150% 
* betingelserne for adgang til "fiscal window" gøres mere fleksible ved at sænke 
tærsklerne for modtagerøkonomiernes åbenhedsgrad og for indtægterne opgjort 
i forhold ti l BNP l 
* disse nye kriterier anvendes med tilbagevirkende kraft på lande, som allerede 
har nået deres "decision/completion points", således at de ikke straffes for at 
have opfyldt betingelserne hurtigere 
* der fastsættes mål for den endelige gældslempelse, når "decision point" er nået, 
dvs. når det besluttes, at et land er berettiget (uden nogen mulighed for revision 
som hidtil ved "completion point", dvs. når det anerkendes, at et land har 
opfyldt de fastsatte betingelser, og kreditorerne rent faktisk begynder at 
nedbringe landets gæld), hvilket er ensbetydende med, at en vækst i BNP eller 
eksporten ikke bevirker, at modtageren straffes. 
• "Bredere" dækningsområde for initiativet: 
* Takket være disse ændringer skal det antal af de 41 HIPC, som i sidste ende 
skal nyde godt af initiativet, forhøjes fra 26 til 33 og endog 36, hvis Liberia, 
Sudan og Somalia medregnes. 
• "Hurtigere" lempelse: 
* De internationale finansielle institutioner og andre multilaterale organisationer, 
der måtte ønske det, vil yde lempelser i rente-og afdragsbetalingerne på 
gælden i interimsperioden, dvs. mellem "decision point" og "completion 
point". 
For at kunne nyde godt af .. fiscal window", dvs. være berettiget, selv om gældens nettonutidsværdi 
udgør mindre end 150% af eksporten, er det nu nok, ut nøgletullet f(lr den andel, som gældens 
nettonutidsværdi udgør af indtægterne, er på mere end 250t!f, (mod tidligere 2XO%), at eksporten kun 
udgør 30% af BNP (mod tidligere 40f,Jf,), og at indtægterne udgør mere end 15% uf summe BNP (mod 
tidligere 20°Æ> ). 
10 
. 
* "Completion point" gøres variabelt i den forstand, at der indrømmes landene en 
endelig lempelse af deres gæld, så snart de har opfyldt alle de fastsalte 
betingelser, også selv om de gør det før de tre år, der hidtil er fastsat som 
i nteri ms periode. 
11 
Bilag 3 
Liste over potentielt berettigede lande 
"Decision point" blev nået i /997 
Benin, Bolivia, Burkina Faso, Guyana og Uganda. 
"Decision point" blev nået i /998 
Cote d'lvoire, Mali, Mozambique og Senegal. 
"Decision point" forventes nået i 1999 
Tchad, Etiopien, Ghana, Guinea, Honduras, Laos, Malawi, Mauretanien, Nicaragua, 
Niger, Tanzania, Togo og Zambia. 
"Decision point" forventes nået i 2000 
Cameroun, Congo, Guinea-Bissau, Madagascar, Rwanda og Sierra Leone. 
"Decision point" (orventes nået i 2001 eller senere 
Den Centralafrikanske Republik, Burundi, Myanmar, Sao Tome & Principe, Den 
Demokratiske Republik Congo, Liberia, Somalia og Sudan. 
Bilag 4 
Metode til beregning af Fællesskabets bidrag 
For at kunne udlede størrelsen af Fællesskabets bidrag af de i bilag 3 og 5 afgivne 
oplysninger er det nødvendigt, at vi har et pålideligt skøn over den procentvise 
gældslempelse, som vil blive indrømmet. Men dette er umuligt, fordi vi befinder os i en 
overgangsperiode. 
• For de lande, der allerede har nået "decision point", som gør dem berettiget til 
gældslempelse, skal vi ajourføre de tidligere beregnede tal i lyset af de nye Kain­
principper, og dette kan kun ske omtrentligt2. 
• De data, der står til rådighed vedrørende andre berettigede, men endnu ikke 
kvalificerede lande, er endnu mere utilfredsstillende, da vi ikke er i besiddelse af noget 
godt overslag over de økonomiske nøgletal og ikke kender den kalkulationsrentesats, 
der vil blive anvendt ved beregningen af nettonutidsværdien. 
Principielt fastsættes omkostningerne ved at deltage i initiativet fra nu af ved "decision point" på 
grundlag af de aktuelle økonomiske data. Men den måde, hvorpå kriterierne skal anvendes med 
· tilbagevirkende kraft på de lande, der allerede har nået dette, er ikke klarlagt. Vil det være nødvendigt 
at tage hensyn til udviklingen i makroøkonomiske nøgletal og data -eksport, indtægter, BNP og først 
og fremmest kalkulationsrentesatser -eller vil de nye nøgletal automatisk blive anvendt på de 
oprindelige data? 
12 
Vi kan derfor kun fremlægge et omtrentligt skøn, hvilket bevirker, at fejlmargenen 
er ganske betydelig. Bretton Woods-institutionerne har forsøgt. De har beregnet, at de 
samlede omkostninger ved initiativet vil vokse fra 6,2 mia. USD til 13,3 mia. for alle 
multilaterale kreditorer, hvilket altså betyder, at de principper, der blev vedtaget i Koln, 
omtrent indebærer, at omkostningerne fordobles. 
I nedenstående tabel, der er baseret på de seneste overslag, gives en geografisk fordeling 
af dette samlede beløb. 
Tabel 3: den geografiske fordeling af de samlede omkostninger (0/o) 
% af ~e samlede 
omkostninger, alle Hl PC % af de samlede omkostninger. alle III PC 
undtagen SSL (Somalia. Sudan og Liberia) 
AVS 86 113 
heraf: AVS undtagen SSL 
heraf ikke-afrikanske A VS 
ALAT 62 
J 
11 82 
2 
15 
3 Asien 2 
Kilde: Verdensbanken 
Hvad mere specielt angår Fællesskabet, skal det bemærkes, at den "europæiske" gæld, der 
er omfattet af initiativet, omfatter tre typer: lån på særlige vilkår, risikovillig kapital og 
lån på grundlag af EIB's egne midler. Med hensyn til deltagelsen i HIPC-initiativet 
dækkes de to førstnævnte typer gæld af Fællesskabet og den tredje af EIB (idet banken 
har_ godtaget Rådets opfordring i afgørelsen af 6. juli 1998). De respektive 
ansvarsområder er således klart fastlagt. 
Problemet er, at det hverken er teknisk muligt at gøre direkte brug af Bretton Woods­
overslagene3 eller at opstille blot omtrentlige overslag for individu.elle lande4• 
På baggrund af disse begrænsninger var det nødvendigt at vælge en pragmatisk approach. 
Det blev besluttet på grundlag af de af EIB fremlagte tal (som omfatter 
amortiseringsplanerne og dermed nettonutidsværdierne for alle transaktionerne i fonn af 
lån på særlige vilkår og risikovillig kapital) at anvende den mindst ugunstige foreliggende 
4 Ikke alene sondrer de ikke mellem de forskellige typer europæiske fordringer. der er omhandlet 
ovenfor, men deres overslag over nettonutidsværdien er også som helhed for høje i forhold til de 
oplysninger, som vi ligger inde med. Desuden er en anvendelse af Bretton Woods-overslagene 
ensbetydende med, at beregningerne finder sted i dollars, medens Kommissionen bestandig har gjort 
det klart, at den kun arbejder i euro, og at den som led i sin deltagelse i initiativet kun vil være bundet 
af nedsættelser af nettonutidsværdiprocenter (ikke enheder). Den vigtigste årsag til forskellen mellem 
Bretton Woods-tallene og EIB's tal synes faktisk at være de benyttede vekselkurser. 
Verdensbanken, som centraliserer de oplysninger, der indhentes som led i HIPC-initiativet. ligger inde 
med sådanne overslag. På grundlag af disse har den fastlagt en matrix af ncdbringclscskocfficienter. på 
grundlag af hvilken den· har beregnet gældsnedbringelserne for hvert af de potentielt berettigede lande. 
Den ønskede imidlertid ikke at otTentliggøre denne matrix eller nogen tabel. som kunne danne grundlag 
for nedbringelserne, og begrundelsen herfor var, at en sådan offentliggørelse kunne give anledning til 
falske forhåbninger og give overslagene en for officiel status. Hvis Kommissionen skulle prøve at 
indsamle oplysningerne for at foretage sine egne overslag, ville den kumme til at stå over for samme 
problem. 
13 
ncdbringelsesproccntsats, nemlig den, der kunne udledes af Brcllon Woods­
institutionernes gennemsnitlige overslag. 
I det foreløbige dokument, der er fremlagt af disse institutioner5, er tallet for den 
europæiske deltagelse fastsat til 731 mio. USD i 1998-tal. Dette tal svarer til 41 o/o af 
nettonutidsværdien af A V S-staternes gæld til Fællesskabet og EIB inkl. restancer (l ,8 
mia. USD). Denne størrelsesorden svarer forholdsmæssigt til stigningen i de samlede 
~mkostninger, som initiativet indebærer for de multilaterale organisationer - i den 
tidligere rapport (1998) ~m Fællesskabets deltagelse i initiativet blev der anvendt en 
arbejdshypotese gående ud på, at gælden gennemsnitlig ville blive nedbragt med 20%. 
Med hensyn til medregning af restancer i det grundlag, der kan omfattes af initiativet, 
henledes opmærksomheden på, at anvendelsen af reglerne er lempet. Tidligere blev 
behandlingen af restancer over for multilaterale organisationer i sammenhæng med 
HIPC-initiativet styret af et princip om, at alle restancer skulle afvikles, før et HIPC 
kunne blive berettiget til bistand under initiativet (ved "decision point''), således at alle 
donorer kunne deltage i gældslempelsesaktionen6. Dette er stadig tilfældet: den endelige 
afgørelse om gældslempelsen vil først b li ve truffet, når alle restancer over for alle 
multilaterale kreditorer er afviklet. I de skøn, som Verdensbanken har fremlagt, indgår 
restancer imidlertid stadig i grundlaget for beregningen af nedbringelsesprocentsatsen, 
idet de behandles som en del af den regulære gæld. I dette spørgsmål er der opnået 
forståelse med alle de multilaterale organisationer, der deltager i initiativet, og denne 
forståelse blev bekræftet på de multilaterale udviklingsbankers møde den l. oktober i 
Washington. 
Ifølge EIB's tal (der henvises til tabel 4 nedenfor) pr. 31. december 1998 androg 
nettonutidsværdien af lån på særlige vilkår og risikovillig kapital, der er omfattet af 
initiativet, ved en rente på 4,5°/o 1 209 mio. eksl. 'restancer og l 340 mio. inkl. 
restancer. Ved at anvende procentsatsen 41 °/o på dette sidstnævnte beløb når vi 
frem ti1549 mio. (elle'r 516 mio. ekskl. Sudan, Somalia og Liberia). Som følge af den 
fejlmargen, der kan tilskrives den benyttede skønsmetode 7, vil det være mest 
6 Foreløbig omkostningsberegning for individuelle multilaterale udviklingsbanker -EIBÆU's og de 
multilaterale udviklingsbankers møde fredag den 25. juni 1999. 
Hidtil har Fællesskabet, der behandles som foretrukket kreditor, altid strengt holdt fast ved dette 
princip i forbindelse med sin bistand til tredjelande, og der er ikke til dato i forbindelse med den 
bistand, der ydes inden for HIPC-rammen, lagt op til nogen ekstraordinær behandling (idet Uganda er 
den eneste A VS-stat, der har modtaget gældslempelsesbistand fra Fællesskabet, og dette land har ikke 
nogen restancer over for Fællesskabet). 
En anvendelse på EIB's database af den "europæiske" gennemsnitlige nedbringelsesprocentsats, der 
kan atledes af Verdensbankens skøn, ud over de tidligere nævnte kvalitetsproblemer er helt sikkert kun 
den næstbedste løsning. For det første er der stor forskel på den geografiske fordeling af på den ene 
side lån og egne midler (mindre antal og koncentreret på et lille antal lande) og på den anden side lån 
på særlige vilkår og risikovillig kapital. En af EIB's største debitorer med hensyn tillån på grundlag af 
egne midler er Cote d'Ivoire, og for dette lands vedkommende vil gældsnedbringelsen ligge et godt 
stykke lavere end gennemsnittet. Derfor har anvendelsen af den "europæiske" gennemsnitssats (dvs. 
inkl. EIB) på alle fordringer med tilknytning tillån på særlige vilkår og risikovillig kapital tendens til at 
undervurdere den gældsnedbringelse, der er nødvendig i henhold til initiativet. Desuden giver de data, 
der er fremlagt afEIB, oplysning om nettonutidsværdien pr. 31. december 1998, hvilket betyder, at alle 
nye udbetalinger, der finder sted efter denne dato, men før den skæringsdato, der fastsættes for 
beregningen af nettonutidsværdien ved "decision point", skal lægges til. Men medens disse første to 
elementer har tendens til at føre til undervurdering. er valget af en kalkulationsrente, der er egnet til at 
14 
hensi~tsmæssi~t at fastsætte en tilstr1ckkeli~ sikkerhedsmar~en o~ vælge et 
fursiJ,ttiJ,tt tul påt oankrinJ,t 550 ;nio., nJ,tsåi sdv om dce ikke l'r s:andsynli"e, :ae Sudnn, 
Somalia og Liberia kommer til at nyde godt 1tf initiativet". 
I dette tal er inkluderet et overslag over, hvor stort et bidrag vi eventuelt skulle yde til 
gældslempelsen for Somalia, Sudan og Liberia plus en række lande, for hvis 
vedkommende Fællesskabet har suspenderet samarbejdet. I metodologisk henseende skal 
det bemærkes, at alle de ovennævnte tal er beregnet pr. 31. december 1998. De beløb, der 
er tilbagebetalt af HIPC indtil gældslempelsens start, skal med andre ord fratrækkes. 
Hvorledes de lande, for hvis vedkommende samarbejdet er suspenderet, skal behandles, 
er et vanskeligt anliggende. Man kan vanskeligt forestille sig, at Kommissionen kunne 
forpligte sif til at deltage i initiativet vedrørende disse lande, uden at samarbejdet blev 
genoptaget . Men vi kan ikke udelukke, at samarbejdet med disse lande vil blive 
genoptaget, ikke engang på kort sigt. Det vil derfor være klogt at medregne de eventuelle 
omkostninger ved, at disse lande bliver berettigede, også selv· om Fællesskabets 
medvirken for deres vedkommende efter alt at dømme vil blive aktuel meget senere end 
de øvrige ·multilaterale kreditorers medvirken. 
Mere generelt vil Fællesskabets deltagelse i initiativet blive forskudt flere år, og 
tidsplanen for dets omkostninger vil tilsvarende blive forskudt i forhold til de foreløbige 
tidsplaner i bilag 3. Da "comptetion point" fra nu af vil være fleksibelt, er tidsplanen for 
omkostningerne· samtidig blevet mere tentativ end tidligere. Og selv om nogle lande 
kvalificerer sig tidligere end forudset, vil dette højst sandsynligt blive opvejet af, at andre 
gør det senere end forudset. "Completion point" kan med andre ord let blive nået mere 
end tre år efter "decision point". Desuden foreligger der stadig til trods for den 
"udvidede" behandling af restancer og rent bortset fra de geopolitiske 
usikkerhedsmomenter (nogle potentielle modtagere er i krig eller politisk meget 
skrøbelige) den konkrete risiko, at mange lande måske ikke vil være i stand til at nå deres 
teoretiske "completion point" til tiden, fordi de ikke er i stand til fuldstændig at afvikle 
restancerne. 
8 
9 gøre Øet ud for referencerentesats for et "decision point" ved udgangen af 1998 (4,5%), ensbetydende 
med en overvurdering af nettonutidsværdien af fællesskabsgælden. For lande, som allerede har nået 
deres "decision point", er referencekalkulationsrentesatsen rent faktisk højere og nettonutidsværdien 
derfor lavere. Hvis den opadgående trend for rentesatserne fortsætter, vil det samme gælde for lande, 
der kvalificerer sig i 2000 eller senere. Dertil skal lægges, at der skal tages hensyn til udbetalinger, som 
fortsat finder sted i medfør af trækningsrettigheder, og det samme gælder tilbagebetalinger, der finder 
sted indtil "completion point", og ·som derefter skal fratrækkes værdien af fællesskabsgælden pr. 31. 
december 1998. Så længe der ikke foreligger oplysninger, som kan bistå os med at slå fast, hvilken 
faktor der vil være dominerende, er vi henvist til at arbejde under en arbejdshypotese om, at de vil 
opveje hinanden, men dette forudsætter, at der accepteres en betydelig sikkerhedsmargen ved 
fremlæggelsen af resultatet af overslagsberegningen. 
Hvoraf 40 mio. EUR allerede er sikret ved afgørelsen fra juli 1998 i form af renter hidrørende fra 
tidligere EUF. 
Det må nemlig tages i betragtning, at en nedbringelse af disse landes gæld på en måde er det samme 
som at yde dem budgetstøtte, fordi en sådan støtte frigør ressourcer, der ellers ville have været anvendt 
til rente-og afdragsbetalinger på gælden. 
15 
Tabel 4: Teoretiske omkostninger på grund/lig tif gennemsnitlige net/bringeiser o~vm 
Angola 
Benin 
Burkina 
Burundi 
Cameroun 
Central afr. 
Republik 
Tchad 
Congo 
Congo (Dem. 
Rep.) 
Cote d'Ivoire 
Etiopien 
Ghana 
Guinea 
Guinea-B. 
Ækv.Guinea 
Guyana 
Kenya 
Liberia 
Madagascar 
Malawi 
Mali 
Mauretanien 
Mozambique 
Niger 
Rwanda 
Sao T. & P. 
Senegal 
Sierra Leone 
Somalia 
Sudan 
Tanzania 
Togo 
Uganda (3) 
Zambia 
HC i alt (2) 
l alt-SSL 
l alt Samlede fordringer 
Nominelt 
2.107.710 
15.885.850 
45.536.152 
54.201.588 
83.838.177 
13.916.421 
8.142.926 
47.480.297 
138.731.707 
82.059.529 
81.595.071 
47.409.459 
145.616.087 
5.610.600 
4.403.616 
51.096.680 
144.989.180 
6.400.453 
49.098.029 
89.070.772 
57.263.432 
59.223.561 
45.115.734 
34.272.625 
35.652.251 
1.103.932 
93.860.217 
34.368.124 
19.022.338 
37.676.792 
75.067.684 
29.459.809 
41.664.619 
161.261.860 Nettonutids­
værdi(l) 
(a) 
1.676.812 
10.264.038 
32.201.534 
32.300.611 
46.607.965 
10.790.989 
5.824.017 
29.494.208 
86.595.910 
50.724.419 
55.827.759 
33.638.739 
94.177.740 
5.610.600 
3.346.207 
29.316.417 
95.773.260 
3.877.330 
32.068.513 
57.431.5~)6 
39.994.067 
40.951.983 
30.361.150 
21.140.877 
23.535.877 
941.410 
58.439.695 
22.078.084 
16.403.094 
30.105.038 
51.887.432 
19.489.507 
36.089.050 
100.477.562 
1.542.271.432 1.009. 753.649 heraf lån på særlige vilkår Restancer 
Nominelt Nettonutids-
værdi (l) 
(h) 
o o 978.881 
2.796.735 1.591.466 
11.629.399 6.930.186 10.477 
42.689.409 23.511.196 5.680.753 
81.171.648 44.511.617 
4.454.571 2.595.257 1.303.805 
5.331.606 3.601.913 30.913 
37.085.907 21.376.347 16.323.192 
108.529.321 63.171.978 44.378.977 
66.246.525 38.505.539 11.400 
32.650.644 18.248.946 11.000 
29.437.474 18.416.877 
63.971.201 35.123.489 4.402.095 
902.140 
2.602.258 
43.174.114 2J.ij72.409 
87.432.193 51.447.287 1.596.039 
5.828.853 3.305 .. 730 1.286.313 
30.170.338 16.967.571 
31.088.890 17.418.722 23.733 
26.078.948 14.742.812 
28.176.598 15.692.864 
7.687.004 3.235.408 1.205.131 
24.256.962 13.051.789 6.169.543 
23.735.701 13.886.726 7.073.035 
o o 
66.365.451 37.302.249 24.762 
17.479.696 9.745.864 2.243.708 
o o 5.558.634 
12.471.873 7.878.929 23.340.592 
36.289.449 22.940.210 569.059 
23.005.303 14.484.995 1.166.281 
(4) 4.590.000 
136.403.621 80.297.394 3558.294 
894.067.425 516.006.485 46.306.967 
1.779.103.698 1.159.058.028 1.067.338.707 616.461.110 100.265.476 
1.842.203.281 1.209.443.489 1.085.639.433 627.645.769 130.451.015 
(l) Nettonutidsværdi pr. l. jun u ur /999 ved en rente på .J. 5%. Teoretiske 
omkostningcr(4) 
0.41 x (a+h) 
1.088.834 
4.208.256 
13.206.925 
15.572.359 
19.109.265 
4.958.865 
2.400.521 
18.785.134 
53.699.704 
20.801.686 
22.893.891 
13.791.883 
40.417.732 
2.670.223 
2.438.871 
12.019.731 
39.921.413 
2.117.094 
13.148.090 
23.556.685 
16.397.567 
16.790.313 
12.942.175 
11.197.272 
12.549.654 
385.978 
23.970.427 
9.971.935 
9.004.308 
21.912.708 
21.507.161 
8.468.873 
14.796.5 IO 
42.654.701 
432.984.853 
516.322.637 
549.356.747 
(2) 1/CS i all = Alle lande på nær de lunde, jiJr hvis vedkommende .wmurhejdt:l i t~jeh/ikki'l er suspenderet.· ,\'omulia, 
Sudan og Liheria (,.<;SL) t Den Demokratiske Repuhlik ( 'onxo. Nixer, ,C.,'ierru Leone o x Toxo. 
(3) For Ugandas vedkommende .findes der ikke .flere lån på særlixe vilkår . .fimli .de hlev ejierxivel som led i 
Fæl/esskuhets deltaxelse i 1/IPC-initiulivet. Men som .fiJige afiJrinc:iiJfJe/ om tilhaxevirkntde kraji har vi til 
nettonutidsværdien af vore fordringer lugt den værdi, som disse lim på særlixe vilklir havde på tidspunktet jiJr deres 
tidlige tilbagebetaling. 
(4) De teoretiske omkostninger ved Fællesskabets deltaxelse ved anvendelse af en procentsats på .J/% på 
nettonutidsværdien af F æ/lesskabets fordringer inkl. restancer. 
16 
------·····-··--···---·· 
IJila~ 5 
l)rincipper for Fællesskabets bidrag 
Det Europæiske· Fællesskab deltager fuldt ud i HIPC-initiativet ved ydelse af bistand til 
de lande, der er berettigede til at få del i dette initiativ, med henblik på at bistå dem med 
at nedbringe nettonutidsværdien af deres eksterne finansielle forpligtelser over for 
Fællesskabet. Til dette formål stiller Fællesskabet gavebistand til rådighed for de 
berettigede lande til opfyldelse af rente-og afdragsforpligtelser i forbindelse med gælden 
til Fællesskabet. Denne bistand skal sammen med de midler, som tilvejebringes af andre 
kreditorer, gøre det muligt for de berettigede lande at virkeliggøre deres landespecifikke 
mål for acceptabel gæld, som der er opnået enighed-om i HIPC-initiativets regi. 
Modtagerlandene skal først og fremmest anvende denne bistand til at forudbetale 
tidligere optagne lån på særlige vilkår på grundlag af nettonutidsværdien. Hvis denne 
foranstaltning ikke er tilstrækkelig til at sikre, at den aftalte gældsnedbringelse opgjort til 
nettonutidsværdi kan nås, anvender modtagerlandet den ti l delte gavebistand til at opfylde 
forpligtelser over for Fællesskabet i forbindelse med risikovillig kapital. 
Kommissionen træffer fra sag til sag specifikke beslutninger om bistanden til den enkelte 
berettigede AVS-stat i overensstemmelse med de regler og procedurer, der er fastsat i 
kapitel IV i den interne aftale. Kommissionens beslutning om det bistandsbeløb, der skal 
afsættes i det enkelte tilfælde, træffes under skyldig hensyntagen til den nødvendige 
nedbringelse af nettonutidsværdien for det pågældende lands eksterne finansielle 
forpligtelser over for Fællesskabet og efter fremgangsmåderne i HIPC-initiativets regi. I 
forbindelse med de landespecifikke beslutninger tages der tillige hensyn til strukturen i 
landets gæld til Fællesskabet, ønsket om administrativ enkelhed i de udvalgte 
landespecifikke forslag og nødvendigheden af, at der sikres en retfærdig og loyal 
behandling landene imellem. Hver enkelt landespecitik beslutning skal udtrykkelig 
omfatte bestemmelser om og vilkår og betingelser for genne·mrørelsen af afgørelsen af 6. 
juli 1998. 
17 
IJilag 6 
Forbindelserne mellem initiativet og fattigdomsbekæmpelsen 
G7-gruppen lod sig ikke nøje med sit "dybere, bredere og hurtigere" initiativ; den 
opfordrede formelt IMF og Verdensbanken til at prioritere fattigdomsbekæmpelse langt 
højere som led i deres foranstaltninger og gældslempelsesprocessen. IMF's udvidede 
strukturtilpasningsfaciliteter blev udtrykkelig nævnt. 
Det ligger endnu ikke helt klart, hvorledes Bretton Woods-institutioneme vil reagere 
operationelt, men vi er øjensynlig på vej mod en radikal ændring af den måde, hvorpå 
strukturtilpasningsprogrammer og "policy"-rammedokumenter tilrettelægges i fremtiden. 
Denne styrkelse af den sociale dimension er i fuld overensstemmelse med Fællesskabets 
hidtidige målsætning og med Kommissionens nye retningslinjer for strukturtilpasning. 
Formålet med Fællesskabets programmer for strukturtilpasningsstøtte var rent faktisk at 
underbygge og styrke den sociale dimension i de programmer, som gennemføres efter 
forhandling med IMF. Hovedsigtet var fra starten at sikre sociale udgifter og drage 
omsorg for, at tilpasningen ikke fandt sted på bekostning af den sociale standard. Et andet 
sigte var at udvide den nødvendige tilpasningsproces, således at den ikke kun omfattede 
rent monetære/budgetpolitiske anliggender, med henblik på at effektivisere den offentlige 
forvaltning af de sociale sektorer. Kommissionen har med andre ord til stadighed 
bestræbt sig på at lægge vægt på tilpasningens sociale dimension, endog i en sådan 
udstrækning, at den har fastsat egne betingelser, der specifikt angår sociale aspekter. På 
denne baggrund må man sige, at G7's opfordring lever op til Fællesskabets hidtidige 
målsætning. 
Desuden passer den perfekt til Kommissionens nye retningslinjer med hensyn til 
strukturtilpasning. Drøftelserne mellem de fleste vigtige donorer inden for SPA-rammen 
har endnu tydeligere vist, at der må foretages en omlægning af betingelserne. 
Kommissionen har spillet en central rolle under denne proces. En forsøgsordning, som 
den gennemførte i Burkina Faso, mundede ud i et antal redskaber, som radikalt kan ændre 
selve konceptet bag strukturtilpasningsprogrammerne, først og fremmest ved at gøre 
bistanden afhængig af resultatindikatorer, der overvejende fokuserer på befolkningens 
sociale behov. 
I Kommissionens seneste meddelelse om strukturtilpasning blev konklusionerne af denne 
indsats draget, og det er allerede vedtaget at indlede virkeliggørelsen i eksempelvis 
Madagascar og Senegal. Grundtanken er at koncentrere sig om reformernes resultater 
snarere end om reformerne selv. Dette er ensbetydende med, i) at reformprogrammernes 
målsætning vil blive mere langsigtet, og ii) at de pågældende lande selv vil skulle påtage 
sig et større ansvar for valget af foranstaltninger og reformernes tempo og rækkefølge; 
der vil blive ansporet til øget åbenhed, målene vil blive gjort mere eksplicitte, og 
programmerne vil blive vurderet på grundlag af deres resultater. De højest prioriterede 
.målsætninger for denne indsats vil være fattigdomsbekæmpelse og opbygning af 
institutioner. 
18 
Kommissionen håber, at Brctton Woo<.ls-instilutioncrnc vil trække pit disse erfaringer og 
fremlægge en operationel reaktion på G7's opfordring, der er i overensstemmelse med 
SPA-principperne. 
19