12. anmoder de pakistanske myndigheder om i overensstemmelse med de af FN’s Sikkerhedsråd pålagte
sanktioner mod Afghanistan at standse enhver form for militær støtte til Taliban-styret, uanset om detdrejer sig om ledelse, rekruttering eller indsættelse af tropper, samt at sikre beskyttelse og ligebehandlingaf kvinder og religiøse mindretal;
13. anmoder Rådet om at bekræfte sin oprigtige vilje til at isolere Taliban-styret på diplomatisk plan;14. opfordrer indtrængende Rådet til at styrke de vedtagne restriktive foranstaltninger, der er truffet
mod Taliban-styret og dets repræsentanter, så længe de spreder terror blandt befolkningerne;
15. opfordrer indtrængende Rådet til at arbejde energisk for en politisk løsning for fred ved at koordi-
nere sine diplomatiske initiativer med nabolandene;
16. opfordrer EU-medlemsstaterne til at afvise oprettelse eller videreførelse af nogen som helst økono-
miske forbindelser med Taliban-styret bortset fra humanitær hjælp og i denne forbindelse styrke det politi-ske og humanitære samarbejde med Afghanistans nabolande, der er truet af de fundamentalistiske terror-handlinger, som Taliban-styret støtter;
17. opfordrer hver medlemsstat til at anvende sin indflydelse over for Afghanistans nabolande, og navn-
lig Pakistan, for at standse enhver indblanding, der vil kunne skade en genetablering af freden;
18. opfordrer Rådet til at vedtage en ny fælles holdning, der er tilpasset situationens udvikling, og som
dokumenterer dets vilje til handling;
19. anmoder Kommissionen om at træffe de tvingende nødvendige foranstaltninger til humanitær
bistand og navnlig sikre, at denne bistand fordeles ligeligt på hele Afghanistan;
20. opfordrer Kommissionen til at snarest muligt at sende en udsending, som på stedet og hos alle
parter kan konstatere befolkningens vigtigste behov;
21. anmoder Kommissionen om at undersøge muligheden for, at der i Dushambe hurtigt kan etableres
et nødhjælpslager af fødevarer til befolkningen i det nordlige Afghanistan;
22. anmoder navnlig Den Europæiske Union og medlemsstaterne om at medvirke til etablering af sikre
områder i de nordlige provinser, hvortil det hidtil ikke er lykkedes Taliban-styret at udstrække sin indfly-delse;
23. anmoder om øjeblikkelig gennemførelse af Ottawa-traktaten på afghansk område og iværksættelse
af særlig hjælp fra Den Europæiske Union til uskadeliggørelse af personelminer i hele landet
24. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen og FN’s Sikkerhedsråd
og ligeledes til de talibanske myndigheder, Afghanistans officielle regering og regeringerne i Pakistan,Saudi-Arabien, De Forenede Arabiske Emirater, Indien, Kina, Rusland, Iran, Ouzbekistan og Tadjikistan.
12. Kvinders deltagelse i fredelig løsning af konflikter
A5-0308/2000
Europa-Parlamentets beslutning om kvinders deltagelse i fredelig løsning af konflikter
(2000/2025(INI))
Europa-Parlamentet,
9dash der henviser til FN’s verdenserklæring om menneskerettigheder af 10. december 1948 og til erklærin-
gen og handlingsprogrammet fra menneskerettighedskonferencen i Wien den 14.-25. juni 1993, isærpunkt I 28-29 og II 38 om systematisk voldtægt, seksuelt slaveri og tvungen graviditet under væbnedekonflikter,C 228/186 DA 13.8.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 30. november 2000
9dash der henviser til FN’s konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder
(CEDAW) af 18. december 1979, til FN’s erklæring om bekæmpelse af vold mod kvinder af 20. decem-ber 1993 og til FN’s konvention om barnets rettigheder af 20. november 1989,
9dash der henviser til FN’s konvention af 10. december 1984 mod tortur og anden grusom, umenneskelig
eller nedværdigende behandling eller straf og til generalforsamlingens erklæring 3318 om beskyttelse
af kvinder og børn i krisesituationer og væbnede konflikter af 14. december 1974, især punkt 4, hvoriden opfordres til effektive forholdsregler mod forfølgelse, tortur, vold og nedværdigende behandling afkvinder,
9dash der henviser til FN’s Sikkerhedsråds resolution 1265 om beskyttelse af civile i væbnede konflikter af
17. september 1999, især punkt14, hvori den opfordres til, at FN-personel, der deltager i fredsbeva-rende og -skabende aktiviteter, får tilstrækkelig uddannelse i menneskerettigheder, herunder kønsrela-terede bestemmelser,
9dash der henviser til FN’s Generalforsamlings resolution 3519 om kvinders medvirken til styrkelse af inter-
national fred og sikkerhed af 15. december 1975 og til FN’s Generalforsamlings erklæring 37/63 omkvinders medvirken til at fremme international fred og samarbejde af 3. december 1982, især punkt12 om praktiske foranstaltninger til at øge kvinders deltagelse i den fredsbevarende indsats,
9dash der henviser til Beijing-erklæringen og 9dash handlingsprogrammet, der blev vedtaget på FN’s fjerde inter-
nationale kvindekonference i Beijing den 4.-15. september 1995, især afsnit E om kvinder og væbnetkonflikt, og til konklusionen fra FN’s særlige samling vedrørende Beijing 5+ om yderligere foranstalt-ninger og initiativer til gennemførelse af Beijing-erklæringen og -handlingsprogrammet af 5.-9. juni2000, især punkt 13 om hindringer for kvinders lige deltagelse i fredsskabende aktiviteter samtpunkt 124 om lige stor deltagelse af begge køn i fredsbevarende missioner og fredsforhandlinger,
9dash der henviser til statutten af 1998 for Den Internationale Straffedomstol, især artikel 7 og 8, som defi-
nerer voldtægt, seksuelt slaveri, tvungen graviditet, tvungen sterilisation og andre former for seksuel
vold som forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, og som en form for tortur og en
alvorlig krigsforbrydelse, uanset om de gennemføres systematisk eller forekommer sporadisk, og uan-set om disse handlinger forekommer i internationale eller interne konflikter,
9dash der henviser til Genève-konventionen af 1949 og de tilhørende protokoller fra 1977, ifølge hvilke
kvinder vil blive beskyttet mod voldtægt og alle andre former for seksuelle overgreb,
9dash der henviser til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende
frihedsrettigheder af 1950, især artikel 3 og 4, hvori umenneskelig behandling eller straf og tortursamt slaveri forbydes,
9dash der henviser til Det Europæiske Råds resolution om integrering af kønsaspektet i udviklingssamarbej-
det af 20. december 1995, især punkt19, hvori det understreges, at kønsaspektet skal prioriteres i
nødhjælpsaktioner og kriseforebyggelse,
9dash der henviser til erklæringen og handlingsprogrammet for FN’s Årtusinde-samling om styrkelse af FN til
det 21. århundrede af 26. maj 2000, især punkt11 i afsnit B om uddannelse i ligestillingspørgsmål afalt fredsbevarende personel,
9dash der henviser til sin beslutning om kvinders deltagelse i beslutningsprocessen af 2. marts 2000 (
1), især
punkt I og 14 om kvinders rolle i forbindelse med fredsbevarende, fredsskabende og konfliktforebyg-gende aktiviteter,
(1) »Vedtagne tekster«, punkt 7.13.8.2001 DA C 228/187 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 30. november 2000
9dash der henviser til sin beslutning af 13. april 1984 (1) om anvendelsen af Genève-konventionen om flygt-
ninges retsstilling, især punkt 1 og 2 om tildeling af flygtningestatus til kvinder, som udsættes for råeller umenneskelig behandling, fordi de anses for at have overtrådt de sociale normer i det samfund,de lever i,
9dash der henviser til sin beslutning af 17. december 1992 (
2) om voldtægt af kvinder i det tidligere Jugosla-
vien, især punkt 2, hvori det kræves, at voldtægt betragtes som krigsforbrydelse og en forbrydelse modmenneskeheden,
9dash der henviser til sin beslutning af 11. marts 1993 (
3) om voldtægt af kvinder i det tidligere Jugoslavien,
især punkt14, hvori der opfordres til, at kvindelige voldtægtsofreydes hensigtsmæssig medicinsk støtte,herunder især faciliteter for afbrydelse af en eventuel graviditet, dersom kvinden ønsker dette,
9dash der henviser til konklusionerne fra sin offentlige høring den 26.-27. juni 1995 om kønsbestemte
krænkelser af menneskerettighederne og sin offentlige høring den 18. februar 1993 om voldtægtsom en krigsforbrydelse i Bosnien, især anerkendelse af den omvæltning, som flygtningestatus kanbetyde for kvinders liv, samt opfordringen ved sidstnævnte høring til at yde økonomisk kompensationtil voldtægtsofre i væbnede konflikter,
9dash der henviser til forretningsordenens artikel 163,9dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Lige Muligheder
(A5-0308/2000),
A. der henviser til, at Genève-konventionen ikke omtaler seksuelle voldshandlinger som en »forbrydelse,
der udgør en alvorlig overtrædelse« eller som en specifik form for tortur, hvorfor det er usikkert, omseksuel vold altid betragtes som en krigsforbrydelse,
B. der henviser til, at kvinder i visse situationer udvikler styrke, kraft og fleksibilitet, at de erkender mis-
forhold, og at de er rede til at tage initiativer til fordel for deres familier og samfundet og dermedbidrager til positive ændringer,
C. der henviser til, at FN’s Generalforsamlings erklæring 3318 om beskyttelse af kvinder og børn i krise-
situationer og væbnede konflikter er vagt formuleret og ikke nævner seksuel vold eller flygtningekvin-ders særlige behov,
D. der henviser til, at fire femtedele af verdens flygtninge er kvinder og børn, og at 90 % af krigsofrene
idag er civilbefolkning, hovedsageligt kvinder og børn,
E. der henviser til, at det er påvist, at voldtægt og seksuel vold er meget udbredt i flygtningelejre i f.eks.
Kenya og Tanzania,
F. der henviser til, at anvendelse af voldtægt som krigsvåben er historisk dokumenteret, senest i det
tidligere Jugoslavien, Sudan, Liberia, Uganda, Peru, Sri Lanka, Cambodja, Somalia, Rwanda, Bangladeshsamt i andre konflikter,
G. der henviser til, at en bred vifte af undersøgelser viser, at mobiliseringen af mandlige soldater 9dash både
krigsførende og fredsbevarende styrker 9dash bidrager til den stigende prostitution omkring militærbaserog militærlejre og dermed til stigende børneprostitution og spredning af sygdomme, der overføresseksuelt,
H. der henviser til, at væbnede grupper i konflikter verden over, for ekstempel i Liberia, Sierra Leone og
Sudan, har taget unge piger og kvinder til fange og tvunget dem til seksuelt slaveri,
I. der henviser til, at kvinder, der udsættes for voldtægt i krig, ofte udstødes af lokalsamfundet, hvor de
ofte ikke kan få medicinsk eller psykologisk behandling,
(1) EFT C 127 af 14.5.1984, s. 137.
(2) EFT C 21 af 25.1.1993, s. 158.
(3) EFT C 115 af 26.4.1993, s. 149.C 228/188 DA 13.8.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 30. november 2000
J. der henviser til, at adskillige deltagere i fredsbevarende styrker fra EU-medlemsstater er blevet bortvist
fra FN-missioner på grund af seksuelle voldshandlinger i Somalia og Mozambique,
K. der henviser til, at kun fire EU-medlemsstater 9dash Belgien, Frankrig, Italien og Luxembourg 9dash af de 60
stater, der er nødvendige for at oprette Den Internationale Straffedomstol (ICC), har ratificeret statut-ten,
L. der henviser til, at et sammenbrud af de socioøkonomiske systemer, stigende fattigdom og handel med
kvinder er en omsiggribende konsekvens af væbnede konflikter,
M. der henviser til, at kvinders fredsinitiativer ofte krydser indbyrdes stridende grupperinger, som i Mel-
lemøsten, Cypern og Nordirland, og ofte gennemføres under stor fare i ekstreme konfliktregioner somi Sudan, Libanon og Rusland,
N. der henviser til, at kvinder ofte marginaliseres eller udelukkes fra forhandlinger og diplomati med
henblik på afslutning af væbnede konflikter, som det var tilfældet under fredsforhandlingerne i f.eks.Burundi, Tadsjikistan og senest i Kosovo,
O. der henviser til, at kvinders rettigheder, prioriteter og interesser ofte ignoreres i formelle fredsforhand-
linger,
P. der henviser til, at det er af afgørende betydning, at kvinder i fuld udstrækning deltager i beslutnings-
tagningen, i konfliktforebyggelse og -løsning og i samtlige fredsinitiativer, og til, at de ikke i særligtstort tal har deltaget i fredsbevarende missioner før 1990’erne, og at deres øgede tilstedeværelse i dencivile, militære og politimæssige del af de fredsbevarende aktiviteter har medført forbedrede relationertil lokalsamfundene, hvilket er nødvendigt for at skabe varig fred,
Q. der henviser til, at donorer generelt fokuserer på mændene under demobiliseringen af militærstyrker
og indbyrdes stridende grupperinger, hvilket betyder, at kvinder ofte udelukkes fra bistands-og udvik-lingsprogrammer i forbindelse med genopbygning,
R. der henviser til, at der generelt ikke tages hensyn til pigesoldaters behov i forbindelse med demobilise-
ringsinitiativer, selv om de ofte er blevet voldtaget, udnyttet som sexslaver, gjort gravide mod deresønske og smittet med kønssygdomme og/eller aids,
S. der understreger, at varig fred på mange måder afhænger af, at lokalsamfundet inddrages og tager
ansvar for fredsprocessen 9dash en proces, som kun er berettiget, hvis kvinderne deltager på lige vilkår
9dash og at det internationale samfund spiller en afgørende rolle i fredsprocessen med hensyn til at støtte
de civile netværk, som forbinder lokale, nationale og internationale initiativer;
I. Beskyttelse af krigsramte befolkninger
1. fordømmer systematisk voldtægt, tvungen graviditet, seksuelt slaveri og alle andre former for kønsbe-
stemt vold under væbnede konflikter;
2. fordømmer seksuelle overgreb begået af soldater, som deltager i fredsbevarende operationer;
3. fordømmer brug af børnesoldater af begge køn;
4. opfordrer medlemsstaterne til at gøre alt for at få ændret artikel 147 i den fjerde Genève-protokol
med henblik på at få voldtægt, tvungen graviditet, seksuelt slaveri, tvungen sterilisering og samtlige andreformer for seksuel vold defineret som alvorlige overtrædelser af Genève-konventionen;13.8.2001 DA C 228/189 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 30. november 2000
5. opfordrer medlemsstaterne til at ratificere statutten med henblik på oprettelse af en international
straffedomstol, som formelt anerkender voldtægt, tvungen graviditet, tvungen sterilisering, seksuelt slaveriog samtlige andre former for seksuel vold som forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, ogsom en form for tortur og en alvorlig krigsforbrydelse, uanset om de gennemføres systematisk eller fore-kommer sporadisk;
6. opfordrer medlemsstaterne til at handle i FN’s Kommission for Kvinders Status og slå til lyd for en
omformulering af erklæringen om beskyttelse af kvinder og børn i katastrofesituationer og væbnede kon-flikter, så den kommer til at omfatte seksuel vold og flygtningekvinders særlige behov;
7. opfordrer medlemsstaterne til at gøre en indsats i FN for at sikre, at der udnævnes en særlig ordfører
om kvinder i væbnede konflikter;
8. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage kønsspecifikke initiativer i forbindelse med
dens freds-og sikkerhedspolitik og i den forbindelse:
(a) at sikre uddannelse i kønsaspektet ved konfliktløsning og fredsskabelse af personale, som deltager i
disse aktiviteter i hovedkvarterer og på feltkontorer,
(b) at udnytte lokal ekspertise i kønsaspektet på feltkontorer,
(c) at fremme forskning i udviklingen af kønsbestemt vold under og efter væbnede konflikter,
(d) at sikre, at der på et tidligt stadium i den militære uddannelse indlæres en bestemt adfærd, så respekt
for kvinder bliver en selvfølge, og der udvikles en positiv holdning til kvinder i de væbnede styrker,
(e) at sikre, at disse initiativer kommer til at omfatte en indsats for at forhindre handel med kvinder i
konfliktramte områder;
9. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at inddrage kønsaspektet i planlægningen af flygt-
ningelejre, der finansieres af dem, og i den forbindelse:
(a) at sikre, at alle de initiativer, som de finansierer, opfylder internationale aftaler og normer vedrørende
flygtningekvinder, f.eks. Flygtningehøjkommissariatets retningslinjer for beskyttelse af flygtningekvin-der og for forebyggelse af og reaktion på seksuel vold mod flygtninge;
(b) beskytte flygtninge og fordrevne og børn mod eventuelle seksuelle overgreb ved allerede ved indkvar-
teringen i lejrene at vedtage forebyggende foranstaltninger;
(c) at sikre flygtningekvinders ret til selvbestemmelse ved at give dem passende økonomiske muligheder
og lige repræsentation i flygtningekomitéer og andre besluttende organer i flygtningelejrene;
(d) at sikre, at kvinder og unge piger kan vende tilbage til deres hjemegn under sikre forhold;
10. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at afsætte tilstrækkelige midler til, at ofrene for
voldtægt og andre seksuelle overgreb i konfliktområder kan få psykologisk behandling, til at give dem etreelt valg mellem en afbrydelse af svangerskabet eller en diskret fødsel, og til at vidner til disse forbrydelserkan beskyttes;
11. opfordrer Kommissionen til at afsætte en bestemt procentdel af flygtningemidlerne på 216 mio. EUR
til uddannelse af embedsmænd i modtagelsescentrene, politifolk og sundhedspersonale, så de er rustet til atopfylde flygtningekvindernes særlige behov;
12. opfordrer medlemsstaterne til at inddrage kønsaspektet i deres flygtningepolitik og i den
forbindelse at:
(a) under særlige betingelser give kvinder, som er blevet voldtaget eller har været ofre for andre former
for seksuel vold under en væbnet konflikt, besættelse og/eller en overgangsperiode, midlertidig flygt-ningestatus,C 228/190 DA 13.8.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 30. november 2000
(b) yde traumebehandling til voldtægtsofre og tilbyde dem praktisk hjælp som skitseret i punkt 14 i sin
ovennævnte beslutning af 11. marts 1993,
(c) sikre, at der i asyl-og modtagelsescentre for flygtninge findes separate faciliteter til ikke- beslægtede
mænd og kvinder, samtidig med at der ansættes personale i kvindernes afdeling, der er særligt uddan-net i kønsspørgsmål;
II. Internationale bestræbelser på at forebygge og løse væbnede konflikter
13. opfordrer medlemsstaterne til at fremme kvinders deltagelse på lige vilkår i løsning af diplomatiske
konflikter samt i genopbygningsinitiativer på alle niveauer og i den forbindelse:
(a) at rekruttere flere kvinder til medlemsstaternes diplomatiske korps,(b) at uddanne kvinder i medlemsstaternes diplomatiske korps i forhandling, formidling og mægling, så
der opbygges lister over kvalificerede kvinder til løsning af freds-og sikkerhedsmæssige opgaver,
(c) at udnævne flere kvinder til internationale diplomatiske opgaver, især til højtstående stillinger (FN’s
særlige udsendinge, fredskommissioner, undersøgelsesmissioner mv.),
(d) at øge procentdelen af kvinder, som deltager i delegationer til nationale, regionale og internationale
møder vedrørende fred og sikkerhed samt i formelle fredsforhandlinger,
(e) at kræve, at internationale diplomatiske fredsmæglere systematisk konsulterer lokale kvindegrupper og
-organisationer for fred, så deres problemer og prioriteter afspejles i den officielle fredsproces;
14. opfordrer Rådet og medlemsstaterne til at fremme kønsspecifikke initiativer i forbindelse med de
freds-, sikkerheds- og genopbygningsoperationer, som de deltager i, og i den forbindelse:
(a) automatisk at inddrage kønsaspektet i planlægningen og gennemførelsen af eksterne indgreb og i sær-
deleshed at analysere, i hvor stor udstrækning kvinders sociale, økonomiske og politiske marginalise-ring øges som følge af konflikten, samt mulighederne for at forbedre kvinders stilling som følge af denændrede situation,
(b) at sikre, at alt militært personel 9dash både mænd og kvinder 9dash uddannes grundigt i kønspolitiske spørgs-
mål i særdeleshed i forbindelse med fredsskabelse, fredsbevarelse og fredshåndhævelse,
(c) at få embedsmænd og menneskerettighedsobservatører til at ledsage de fredsbevarende styrker for at
sikre, at folkeretten overholdes;
15. understreger, at de aktuelle konflikter kræver øget brug af ikke-militær krisestyring, hvilket betyder,
at der kræves nye ikke-militære færdigheder af de fredsbevarende styrker, hvilket igen skaber forbedredemuligheder for kvinder, og opfordrer medlemsstaterne og Rådet til:
(a) at sikre, at der også er kvinder på de poster inden for mægling, fredsbevarelse, fredshåndhævelse,
fredsskabelse og konfliktforebyggelse 9dash herunder undersøgelses-og observatørmissioner 9dash som med-lemsstaterne deltager i,
(b) at sikre, at kvinder, som deltager i fredsbevarende operationer, er underlagt FN’s normer og interna-
tionale menneskerettighedsprincipper og ikke lokale diskriminerende restriktioner,
(c) at fremme brugen af undersøgelses-og hjælpegrupper, der kun består af kvinder, i forbindelse med
seksuel vold eller andre situationer, hvor det er påkrævet på grund af kulturelle normer;13.8.2001 DA C 228/191 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 30. november 2000
16. understreger, at løsning af dybtliggende konflikter giver en enestående mulighed for at skabe ram-
merne for et demokratisk og ligeværdigt samfund og opfordrer i den forbindelse Kommissionen og med-lemsstaterne til at fremme den forfatningsmæssige beskyttelse af kvinders ligestilling ved udarbejdelsen affredsaftaler;
III. Lokal deltagelse i forebyggelse og løsning af væbnede konflikter
17. understreger, at de fleste kvinder traditionelt associeres med ikke-vold, og at deres liv og værdinor-
mer går ud på at beskytte liv, på dialog, mægling, forhandling og fredelig bilæggelse af konflikter; under-
streger endvidere, at disse værdier kunne udgøre et alternativ til den nuværende voldsmentalitet og dannegrundlaget for en ny fredsmentalitet, for en udvidelse af dialogen på alle niveauer, for en retfærdig forde-ling af jordens ressourcer og for respekt for racemæssige, religiøse og kulturelle forskelle;
18. understreger vigtigheden af aktiv lokal deltagelse i og ansvar for freds-og forsoningsprocesser og
opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at:
(a) tilskynde til etablering og styrkelse af ngo’er, herunder kvindeorganisationer, som fokuserer på kon-
fliktforebyggelse, fredskonsolidering og genopbygning,
(b) at arbejde på at gøre kvindeorganisationerne bevidste om fredelig løsning af konflikter;
19. opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til systematisk at fremme kvinders deltagelse i den
officielle konfliktløsningsproces og i den forbindelse:
(a) tilskynde de stridende parter til at inddrage kvinder i fredsforhandlingerne,
(b) sikre, at kønsbestemte uligheder og følgevirkninger drøftes systematisk inden for hvert enkelt forhand-
lingsområde,
(c) sikre, at fredsprocessen rodfæstes, ved at kræve, at de stridende parter inddrager repræsentanter for det
civile samfund i fredsforhandlingerne,
(d) støtte kampagner, der skal øge den offentlige bevidsthed om kønsbestemte problemer, og debatter om
indholdet af fredsforhandlingerne;
20. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at kvinder, som ofte er de mest udsatte, og
som ofte spiller en vigtig rolle i genopbygningen af deres samfund, ikke marginaliseres på grund af uhen-sigtsmæssige initiativer i forbindelse med demobilisering og genopbygning, og med henblik herpå:
(a) fremme den offentlige debat om kønsbestemt misbrug i perioden efter en konflikt, så volden ikke
gentages,
(b) sikre, at både mænd og kvinder får gavn af genopbygningsinitiativerne, i særdeleshed at kvindelige
veteraner ikke udelukkes fra eller stilles ringere som følge af demobiliseringsprogrammer,
(c) afsætte en bestemt procentdel af midlerne til demobilisering og genopbygning til styrkelse af kvinders
politiske og økonomiske situation,
(d) være særligt opmærksomme på pigesoldaters særlige rehabiliteringsbehov i forbindelse med demobili-
seringsinitiativer;
21. opfordrer Kommissionen og Rådet til hvert år at aflægge beretning til Europa-Parlamentet om de
fremskridt, der er gjort, og de programmer og initiativer, der er gennemført, som følge af denne beslut-ning;C 228/192 DA 13.8.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 30. november 2000
22. opfordrer Rådet, Kommissionen og FN’s generalsekretær til i samtlige rapporter om freds-og sikker-
hedsinitiativer at medtage et kapitel om kønsaspekter;
*
**
23. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og FN’s generalsekretær.
13. Regulering af husligt arbejde
A5-0301/2000
Europa-Parlamentets beslutning om regulering af husligt arbejde inden for den uformelle sektor
(2000/2021(INI))
Europa-Parlamentet,
9dash der henviser til EF-traktatens artikel 137, stk. 1, 5. led,9dash der henviser til ILO-konvention C 177 om husligt arbejde,9dash der henviser til den internationale stillingsklassifikation, CITP-88, fra Det Internationale Arbejdsbureau,9dash der henviser til sin beslutning af 4. november 1999 om Kommissionens udkast til fælles rapport om
beskæftigelsen 1999 (SEK(1999) 1386 9dash C5-0215/1999) (
1),
9dash der henviser til sin beslutning af 21. september 2000 om Kommissionens meddelelse om sort arbejde
(KOM(1998) 219 9dash C4-0566/1998 9dash 1998/2082(COS)) (2),
9dash der henviser til forretningsordenens artikel 163,
9dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Lige Muligheder
(A5-0301/2000),
A. der henviser til det udefinerede begreb husligt arbejde,
B. der henviser til, at kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet stiger konstant,
C. der henviser til vanskeligheden ved at vurdere omfanget af undergrundsøkonomien og sort husligt
arbejde,
D. der henviser til det sorte arbejdes betydelige indvirkning på de offentlige finanser og borgernes ind-
tægter,
E. der henviser til selve karakteren af husligt arbejde, tilskynder til fleksible og opsplittede arbejdstider,
hvor der udføres sort arbejde for flere arbejdsgivere til en minimal løn,
F. der henviser til de familier, hvor begge forældre har fuldtidsarbejde,
G. der henviser til det stigende antal enlige forældre,
H. der henviser til den stigende efterspørgsel efter arbejdskraft til udførelse af husligt arbejde som følge af
ændrede familieforhold, arbejdsvilkår, tidsanvendelse og interesser hos såvel mænd som kvinder,
(1) EFT C 158 af 7.6.2000, s. 43.
(2) »Vedtagne tekster«, punkt 13.13.8.2001 DA C 228/193 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 30. november 2000