4)

I del VII affattes punkt 1 således: ‘1.A Organisering af modtagelsen og behandlingen af visumansøgninger Hver medlemsstat er ansvarlig for organiseringen af modtagelsen og behandlingen af visumansøgninger. For hvert sted skal medlemsstaterne enten udstyre deres konsulat med det nødvendige udstyr til registrering/indsamling af biometriske identifikatorer eller, uden at dette berører ovennævnte muligheder for repræsentation, beslutte at samarbejde med en eller flere andre medlemsstater. Et eventuelt samarbejde skal have form af samhusning eller oprettelse af et fælles ansøgningscenter eller , hvor en sådan løsning er uhensigtsmæssig, samarbejde med eksterne tjenesteydere. a) Når der vælges »samhusning«, behandler medarbejderne fra en eller flere medlemsstaters diplomatiske og konsulære repræsentationer de ansøgninger (herunder biometriske identifikatorer), der indgives til dem, i en anden medlemsstats diplomatiske eller konsulære repræsentation og deler udstyr med den pågældende medlemsstat. De pågældende medlemsstater aftaler varigheden og betingelserne for ophør af samhusningen og den størrelse af det administrative gebyr, som tilkommer den medlemsstat, hvis diplomatiske eller konsulære repræsentation anvendes. Ansøgerne henvises til den medlemsstat, der er kompetent til at behandle visumansøgningen. b) Når der oprettes »fælles ansøgningscentre«, samles medarbejderne fra to eller flere medlemsstaters diplomatiske og konsulære repræsentationer i en medlemsstats bygning , der nyder diplomatisk eller konsulær beskyttelse i henhold til folkeretten, eller i Kommissionens bygning, som værtslandet anerkender som ukrænkelig, med henblik på at modtage de visumansøgninger (herunder biometriske identifikatorer), der indgives til dem. Ansøgerne henvises til den medlemsstat, der er kompetent til at behandle visumansøgningen. Medlemsstaterne aftaler varigheden og betingelserne for ophør af dette samarbejde samt fordelingen af omkostningerne mellem de deltagende medlemsstater. Én medlemsstat skal have ansvaret for kontrakter vedrørende logistik og diplomatiske forbindelser med værtslandet. c) Samarbejde med eksterne tjenesteydere i overensstemmelse med 1.B. 1.B Samarbejde med eksterne tjenesteydere Hvis det under særlige omstændigheder eller af grunde, som har forbindelse med den lokale situation for den konsulære repræsentation, ikke er hensigtsmæssigt at udstyre den konsulære repræsentation til at registrere/indsamle biometriske identifikatorer eller at organisere samhusning eller oprette et fælles ansøgningscenter, kan en eller flere medlemsstater i fællesskab samarbejde med en ekstern tjenesteyder om modtagelse af visumansøgninger (herunder biometriske identifikatorer). I så fald er den eller de pågældende medlemsstater fortsat ansvarlige for behandling af data og således ansvarlige for ethvert brud på kontrakten og navnlig for overholdelse af databeskyttelsesreglerne ▐ ved behandlingen af visumansøgninger. Disse medlemsstater sikrer, at en ekstern tjenesteyder som omhandlet i del VII, punkt 1.B.1, litra b), udfører sine aktiviteter i en medlemsstats bygning, der nyder diplomatisk eller konsulær beskyttelse i henhold til folkeretten, eller i Kommissionens bygning, der af værtslandet anerkendes som ukrænkelig, og at der ved den eller de pågældende medlemsstaters diplomatiske eller konsulære repræsentationer er kvalificerede og behørigt bemyndigede medarbejdere til stede, som nøje kan overvåge de aktiviteter, der udføres af de eksterne tjenesteydere. 1.B.1 — Former for samarbejde med eksterne tjenesteydere Samarbejdet med eksterne tjenesteydere har [en af] følgende former: a) Den eksterne tjenesteyder skal fungere som et callcenter, der giver generelle oplysninger om kravene i forbindelse med ansøgning om visum og have ansvaret for tidsbestillingssystemet. b) Den eksterne tjenesteyder skal give generelle oplysninger om kravene i forbindelse med ansøgning om visum, modtager ansøgninger og bilag og indsamler biometriske oplysninger fra visumansøgerne og opkræve gebyr for behandling af ansøgningen (jf. punkt 4 i del VII og bilag 12), sende de færdige dossierer og oplysninger til den diplomatiske eller konsulære repræsentation for den medlemsstat, der er kompetent til at behandle ansøgningen, og levere passet tilbage til ansøgeren eller til dennes retlige repræsentant ved procedurens afslutning . 1.B.2 — Medlemsstaternes forpligtelser I overensstemmelse med direktiv 95/46/EF skal de berørte medlemsstater ▐ udvælge en ekstern tjenesteyder, der kan sikre service af høj kvalitet og iværksætte alle de nødvendige tekniske og organisatoriske sikkerhedsforanstaltninger ▐ til at beskytte personoplysninger mod hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, mod hændeligt tab, mod forringelse, ubeføjet udbredelse eller ikke-autoriseret adgang, navnlig hvis behandlingen omfatter fremsendelse af oplysninger i et net og modtagelse og fremsendelse af dossierer og oplysninger til den konsulære repræsentation, samt mod enhver anden form for ulovlig behandling. Når medlemsstaternes diplomatiske eller konsulære repræsentationer udvælger eksterne tjenesteydere, skal de kontrollere selskabets solvens og pålidelighed (herunder de nødvendige licenser, registrering i handelsregistret, selskabsvedtægterne og aftaler med banker) og sikre, at der ikke er interessekonflikter. Medlemsstaternes diplomatiske eller konsulære repræsentationer sikrer, at det udvalgte selskab har relevant faglig ekspertise hvad angår informationssikring og datasikkerhed. Medlemsstaterne bør følge bedste praksis for offentlige indkøb i forbindelse med tildeling af kontrakter til eksterne visumsupporttjenester. Eksterne tjenesteydere har ikke adgang til visuminformationssystemet (VIS) til noget formål. Adgangen til VIS er udelukkende forbeholdt behørigt bemyndigede medarbejdere ved de diplomatiske eller konsulære repræsentationer og alene til de formål, der er fastsat i VIS-forordningen . Den eller de pågældende medlemsstater skal indgå en skriftlig kontrakt med den eksterne tjenesteyder i overensstemmelse med artikel 17 i direktiv 95/46/EF. Inden den pågældende medlemsstats diplomatiske eller konsulære repræsentation indgår en sådan kontrakt, skal den over for de andre medlemsstaters diplomatiske og konsulære repræsentationer og Kommissionens delegation i overensstemmelse med del VII, punkt 1.B, begrunde behovet for kontrakten inden for rammerne af det lokale konsulære samarbejde . Ud over de forpligtelser, som er fastsat i artikel 17 i direktiv 95/46/EF, skal kontrakten også indeholde bestemmelser, der: a) fastlægger tjenesteyderens nøjagtige ansvar b) pålægger tjenesteyderen at handle efter anvisning fra de kompetente medlemsstater og kun at behandle oplysningerne med henblik på behandling af personoplysningerne i visumansøgningerne på vegne af de kompetente medlemsstater i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF c) pålægger tjenesteyderen at give ansøgerne de oplysninger, som kræves i henhold til artikel 37 i VIS-forordningen d) pålægger tjenesteyderen at sikre, at dennes medarbejdere har den fornødne uddannelse og overholder reglerne i del III, punkt - 1 e) pålægger tjenesteyderen at træffe passende foranstaltninger til at undgå korruption f) pålægger tjenesteyderen straks at informere den ansvarlige medlemsstat, hvis der sker brud på sikkerheden, eller hvis der opstår problemer g) pålægger tjenesteyderen at registrere enhver klage eller meddelelse fra ansøgeren om misbrug af oplysninger eller uautoriseret adgang. Den eksterne tjenesteyder informerer straks den ansvarlige medlemsstats diplomatiske eller konsulære repræsentationer og samarbejder med dem for at finde frem til en løsning. Klager bør behandles således, at visumansøgere omgående modtager et forklarende svar h) sikrer, at de konsulære medarbejdere når som helst kan få adgang til tjenesteyderens lokaler i) pålægger tjenesteyderen og dennes medarbejdere at overholde fortrolighedsreglerne , som også gælder, når medarbejderne ikke længere er beskæftiget hos den eksterne tjenesteyder, eller efter at kontrakten er blevet suspenderet eller udløbet j) sikrer, at databeskyttelsesreglerne overholdes, herunder bestemmelser om indberetningspligt, ekstern kontrol og regelmæssig kontrol på stedet foretaget af bl.a. de nationale databeskyttelsesmyndigheder, og at der er mekanismer til fastlæggelse af en medkontrahents ansvar i tilfælde af overtrædelser af reglerne om beskyttelse af privatlivets fred, herunder en pligt til at betale erstatning til personer, der har lidt skade som følge af en handling eller undladelse fra tjenesteyderens side k) pålægger tjenesteyderen ikke at kopiere, lagre eller på anden måde beholde indhentede oplysninger, efter at det fuldstændige dossier er sendt til den diplomatiske eller konsulære repræsentation for den medlemsstat, der er ansvarlig for at behandle ansøgningen l) pålægger tjenesteyderen at forhindre uautoriseret læsning, kopiering, ændring eller sletning af visumoplysninger under fremsendelsen fra tjenesteyderen til den diplomatiske eller konsulære repræsentation for den medlemsstat, der er ansvarlig for at behandle ansøgningen, navnlig ved hjælp af passende krypteringsteknikker m) indeholder en bestemmelse om suspension og ophør n) indeholder en revisionsklausul, der har til formål at sikre, at kontrakter afspejler den bedste nuværende praksis o) fastsætter adfærdsnormer for de medarbejdere, der har til opgave at behandle visumansøgninger og indsamle biometriske data med størst mulig respekt for den menneskelige værdighed. Foranstaltninger, der træffes i forbindelse med udførelsen af disse opgaver, skal stå i et rimeligt forhold til de tilsigtede mål. Medarbejderne må ved behandlingen af ansøgningen ikke forskelsbehandle personer på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Der udarbejdes en standardkontrakt inden for rammerne af det lokale konsulære samarbejde. Medlemsstaterne sikrer, at der fortsat ydes service til visumansøgere, hvis den eksterne tjenesteyder pludselig ophører med at levere de tjenesteydelser, der skal leveres i henhold til kontrakten. Den eller de pågældende medlemsstater skal sikre et tæt samarbejde med de eksterne tjenesteydere og nøje overvåge gennemførelsen af aftalen, herunder: a) de generelle oplysninger, som tjenesteyderen giver visumansøgerne b) tekniske og organisatoriske sikkerhedsforanstaltninger og de fornødne tekniske og organisatoriske foranstaltninger til at beskytte personoplysninger mod hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, mod hændeligt tab, mod forringelse, ubeføjet udbredelse eller ikke-autoriseret adgang, navnlig hvis behandlingen omfatter fremsendelse af oplysninger i et net og modtagelse og fremsendelse af dossierer og oplysninger til den diplomatiske eller konsulære repræsentation, samt mod enhver anden form for ulovlig behandling c) registrering og fremsendelse af biometriske identifikatorer d) de foranstaltninger, som skal træffes for at overholde reglerne om databeskyttelse og datasikkerhed og for at undgå korruption . Det gebyr, som ansøgeren betaler , må ikke overstige det gebyr, der er anført i bilag 12 , uanset om medlemsstaterne samarbejder med eksterne tjenesteydere . Medlemsstaterne sikrer, at der er en procedure, der gør det muligt at identificere, hvilken ekstern tjenesteyder der behandler en specifik visumansøgning. Den eller de pågældende medlemsstaters konsulære medarbejdere skal give tjenesteyderne den nødvendige uddannelse, så de har den viden, som kræves for at give visumansøgerne en passende betjening og tilstrækkelige oplysninger. 1.B.3 — Oplysninger Medlemsstaterne og deres diplomatiske og konsulære repræsentationer giver ║ offentligheden alle relevante oplysninger i forbindelse med ansøgningen om visum, herunder: a) kriterier, betingelser og procedurer for ansøgning om visum b) måder til at få en aftale, hvis det er relevant c) hvor ansøgningen bør indgives (den kompetente diplomatiske eller konsulære repræsentation, det fælles ansøgningscenter eller en ekstern tjenesteyder). Disse oplysninger til offentligheden bør også være tilgængelige på et fælles websted om Schengen-visa. Webstedet oprettes for yderligere at støtte anvendelsen af den fælles visumpolitik og håndteringen af visumproceduren . 1.B.4 — Oplysningskampagne Kort tid inden VIS sættes i drift i et tredjeland, iværksætter medlemsstaternes diplomatiske eller konsulære repræsentation sammen med Kommissionens delegation en kampagne, hvorunder offentligheden oplyses om de forfulgte målsætninger, de oplysninger, der lagres i VIS, og de myndigheder, der har adgang til VIS, samt visumansøgernes rettigheder. Der gennemføres regelmæssigt sådanne kampagner. 1.C Bibeholdelse af direkte adgang for ansøgerne til medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer Uanset hvilken form for samarbejde, der vælges, kan medlemsstaterne beslutte at bibeholde muligheden for at give ansøgerne adgang til at indgive en visumansøgning direkte i dens diplomatiske eller konsulære repræsentationers lokaler. Medlemsstaterne skal sikre kontinuitet i modtagelsen og behandlingen af visumansøgninger i tilfælde af, at samarbejdet med andre medlemsstater eller enhver form for ekstern tjenesteyder pludselig ophører. 1.D Afgørelse og offentliggørelse Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvordan de har til hensigt at organisere modtagelsen og behandlingen af visumansøgninger i hver konsulær repræsentation. Kommissionen sørger for en passende offentliggørelse med hensyn til det fælles websted om Schengen-visa . Medlemsstaterne forelægger Kommissionen de kontrakter, de indgår. 1.E Generelle forpligtelser 1.E.1 Dokumenter Alle dokumenter, oplysninger eller biometriske identifikatorer, der modtages af eller på vegne af en medlemsstat i forbindelse med en visumansøgning, betragtes som et »konsulatsdokument« som omhandlet i Wienerkonventionen om konsulære forbindelser og behandles på passende måde. 1.E.2 Uddannelse Den diplomatiske eller konsulære repræsentations medarbejdere modtager den fornødne uddannelse, inden de autoriseres til at tage biometriske identifikatorer, således at der sikres en gnidningsløs og professionel registrering. 1.E.3 Erstatningsansvar Enhver person eller medlemsstat, som har lidt skade som følge af en ulovlig behandling eller enhver anden handling, der er i strid med denne forordning, har ret til erstatning fra den medlemsstat, der er ansvarlig for skaden. Den pågældende medlemsstat fritages helt eller delvis for erstatningsansvar, hvis den kan bevise, at den ikke er skyld i den begivenhed, der medførte skaden. Skadeserstatningskrav mod en medlemsstat, der fremsættes, jf. første afsnit, behandles efter den sagsøgte medlemsstats nationale ret. 1.E.4 Sanktioner Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at overtrædelser af denne forordning, navnlig misbrug af oplysninger indgivet i forbindelse med en visumansøgning, kan føre til sanktioner, herunder administrative og/eller strafferetlige sanktioner i overensstemmelse med national ret, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. «