ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.12.

Hvad angår den komplekse situation for arbejdstagere under de nye beskæftigelsesformer, som er specifikke for den digitale tidsalder, mener EØSU, at der vil kunne findes en helhedsløsning på problemerne med anerkendelsen af retten til socialsikring, hvis systemets finansiering helt omlægges. Derfor opfordrer udvalget medlemsstaterne til at arbejde for løsninger, hvormed de sociale sikringsordninger kan finansieres ved hjælp af instrumenter, der sikrer, at de er levedygtige, samtidig med at de tilfredsstiller behovet for, at personer, der udøver deres aktiviteter under de nye arbejdsformer, får adgang. Det kunne overvejes at anvende en del af digitaliseringsdividenden til også fremover at sikre de sociale systemers bæredygtighed og mindske byrden på arbejdskraften.
4.3.6.

Der er en klimamodsætning i at anvende offentlige midler til at støtte og investere i systemer og infrastrukturer, som øger slutbrugernes afhængighed af faktorerne bag klimaændringerne, parallelt med at der gøres en indsats for at begrænse og håndtere konsekvenserne af klimaændringerne. Forbrugerne er de første til at mærke dette. Et valg mellem at betale mere for forurenende løsninger eller at undvære er ikke et »rimeligt« valg for forbrugerne.
5.2.3.1.

Der er behov for at fremme og forbedre kommunikationen til offentligheden. Kommunikation skaber interesse, som afføder forståelse. En ny og fælles opfattelse af EU bør indledes med en strategi for kommunikation og forenkling, som Kommissionen og medlemsstaterne er enige om. I den sammenhæng er det relevant at fremhæve de ideer, som EØSU har fremført i sin udtalelse om »Akten for det indre marked«, nemlig at de politiske partier, medierne, uddannelsesinstitutionerne og alle relevante aktører har et historisk ansvar for så vidt angår EU’s evne til med succes at løse udfordringerne i forbindelse med globaliseringen på grundlag af de værdier, der hidtil har kendetegnet vores sociale markedsøkonomier (27).
Den Europæiske Union mener, at de fem grundlæggende faktorer for stabilitet, sikkerhed og fremgang i Euro-Middelhavsområdet er: økonomisk udvikling gennem modernisering og diversificering af økonomierne, styrkelse af økosystemet for iværksætteri og innovativt iværksætteri, skabelse af arbejdspladser gennem kvalificerende uddannelse, særligt for unge, udvikling af den private sektor, navnlig SMV'erne, og energimæssig og miljømæssig bæredygtighed (8). Man bør fokusere på at skabe job af høj kvalitet, hvilket er en forudsætning for økonomisk fremgang, fremme iværksætteri blandt kvinder og styrke forretningsmæssige synergier på begge sider af Middelhavet.

EØSU er klar over, at sådanne faktorer er uløseligt forbundet med social udvikling, i og med at inklusion og social samhørighed altid ligger til grund for stabilitet, sikkerhed og fremgang.
6.24.

EØSU bifalder i høj grad Kommissionens forslag i dens foreslåede revision af forordningen om de finansielle regler (24), om at man for de tilskudsberettigede udgifter tager højde for de frivilliges tid, og at man gør det lettere at tage naturalydelser i betragtning som medfinansiering. Forslaget er et direkte svar på den opfordring, som EØSU fremsatte i sin udtalelse om Statistiske værktøjer til måling af frivilligt arbejde (25). EØSU bifalder samtidig Europa-Parlamentets betænkning samt Rådets forslag om at indføre en undtagelse til reglen om non profit for almennyttige organisationer. EØSU opfordrer EU-institutionerne til at nå til enighed om den foreslåede tekst, der gør det muligt at foretage en retfærdig vurdering af de timer, som frivillige erlægger.
3.4.4.

Der er stadig brug for adskillige reformer til at forbedre den lovgivning, der understøtter virksomhedsudvikling og sikrer passende beskyttelse af borgerne. Som eksempler på områder, hvor der skal gennemføres strukturreformer, kan nævnes: regler for opstart af virksomhed, byggetilladelser, optagelse af lån, afgiftsbetaling, handel på tværs af grænserne, registrering af ejendom og harmonisering af skattepolitik, og disse reformer skal bidrage til et velfungerende indre marked og samtidig begrænse skadelig konkurrence heri. Det offentlige/politiske klima (dvs. effektivitet og integritet i den offentlige sektor, sikkerhed og stabilitet i hele projektets levetid) spiller også en vigtig rolle. Ikke mindst hvad angår offentlighedens accept af disse reformer bør det bemærkes, hvor kompliceret en proces der ligger bag gennemførelsen af disse reformer, og at deres makroøkonomiske resultater afhænger af mange komplekse processers funktion på mikroniveau. En vigtig forudsætning for at opnå offentlighedens støtte til reformerne er, at man redegør for disse konsekvenser. Støtte fra offentligheden kræver, at beslutninger om de instrumenter, der oprettes til at bidrage til euroområdets fortsatte funktion, træffes på en legitim og demokratisk måde, som skaber den rette balance mellem den økonomiske og den sociale søjle.
5.7.

Den omstændighed, at det europæiske og det latinamerikanske og caribiske organiserede civilsamfund ikke har en struktureret og bred adgang til information er gentagne gange blevet udpeget som et stort problem i overvågningen af forbindelserne mellem EU og Latinamerika og Caribien og som én af de største hindringer for, at civilsamfundet rettidigt kan udarbejde forslag. EØSU understreger endnu en gang, at adgangen til information bør prioriteres i forbindelserne mellem de to regioner, og det er derfor helt afgørende at fastlægge klare regler og fremgangsmåder for adgang til og udbredelse af denne information.
8.2.

EASA bør have mulighed for at åbne flere kontorer i tredjelande og spille en nøglerolle, når det gælder om at fremme europæiske sikkerhedsforskrifter, certificeringsstandarder og politikker og sikre, at den europæiske industri kan konkurrere på lige vilkår på de vigtigste eksportmarkeder, gennem daglig kontakt med luftfartsmyndighederne i tredjelande og ved at hindre, at tekniske barrierer lægger sig i vejen for valideringen af europæiske produkter på disse eksportmarkeder.
6.3.

Endelig fremhæver EØSU vigtigheden af at etablere mekanismer for samarbejde og koordinering mellem medlemsstaterne vedrørende effektiv og ensartet anvendelse af bestemmelserne og vedrørende de aftaler, som EU bør indgå uden for sit territorium, afhængigt af hvor de pågældende virksomheder og leverandører har sæde, med særlig vægt på udveksling af bedste praksis. Den internationale politik for datastrømme, der krydser grænserne, bør koordineres, for at de involverede lande kan fastsætte lige høje beskyttelsesstandarder i deres nationale lovgivning i form af såvel materielle som processuelle bestemmelser.
3.13.

Initiativer, der støttes af velgørende og filantropiske fonde, har ydet et betydeligt bidrag til bevarelsen af naturområder og støtteaktiviteter, ofte gennem sociale virksomheder, der fremmer udviklingen af landdistrikter på en bæredygtig måde. Den finske kulturfond støtter forskning i foranstaltninger, der skal forhindre rester fra landbruget i at påvirke vandkvaliteten i Østersøen. Den samarbejder med landbrugere, idet den tror på, at mere biodiversitet er lig med et rigere landskab. Andre velgørende initiativer er velkomne, f.eks. de walisiske skolers Cultural Heritage Trust, der fremmer kulturkonkurrencer mellem skoler, hvor de unge deltager i at definere og levere deres udvalgte kulturaktivitet ( 16 ) . Et eksempel, som giver de unge mulighed for at udforske deres kulturarv, er skolen i Piscu ( 17 ) i Rumænien, som både er en skole med speciale i kulturarv og arrangør af workshops og konferencer. EØSU tog selv imod elever fra skoler over hele Europa i marts 2018 for at diskutere deres kulturelle prioriteringer under banneret »Dit Europa, din mening!« ( 18 ) . De konkluderede: »Jeg vil gerne bo i et Europa, der værdsætter og beskytter alle former for kultur… vi ønsker at undgå elitisme og udbrede kulturen… men også at have mulighed for at skabe vores egen…«. I Giffoni, en landsby i det sydlige Italien, lavede omkring 300 studerende film og videoer for at gøre reklame for deres region.
5.3.

Alt i alt er det således nødvendigt at registrere i et regionalt energiregnskab, i hvilken grad det lykkes eller kunne lykkes at dække det regionale energiforbrug med regionalt produceret (og eventuelt mellemlagret) VE. Regnskabet skal omfatte fire aspekter: 1. Det skal fastslås, hvor stort et energibehov en region har inden for sektorerne elektricitet, varme og mobilitet. Det er vigtigt at tage hensyn til varme- og mobilitetssektoren af to grunde. For det første står disse to områder for 75 % af energiforbruget. For det andet giver varme- og mobilitetsanvendelser vigtige fleksibilitetsmuligheder, der som regel kun er til rådighed lokalt. 2. Det skal beregnes, hvor stort potentialet er for i stedet at dække dette behov ved hjælp af VE-energi fra regionen. Til dette formål skal det også fastslås, om dette faktisk medfører, at kapitalstrømmen omdirigeres til fordel for regionen. Når det gælder bioenergi, kommer det i den forbindelse an på biomassens oprindelse, og for alle VE-teknologier på anlæggenes oprindelse og de virksomheder, der får opgaven med at installere og vedligeholde dem. Desuden skal det ved hjælp af operatørstrukturen og evt. mængden af det intraregionale strømforbrug fastslås, om den omsætning, der opnås med driften, bliver i regionen og således medfører et økonomisk ejerskab for regionale aktører. 3. Forskellen mellem det regionale energibehov og den andel heraf, der kan dækkes gennem VE fra regionen viser, hvor meget energi, der må importeres fra andre regioner (udstrømning af kapital fra regionen). Også fremover vil mange regioner i EU ikke kunne klare sig uden importeret energi, fordi det enten er ineffektivt, urentabelt eller teknisk umuligt at dække hele det regionale energibehov gennem energiproduktion i regionen. 4. Såfremt der produceres mere energi i regionen, end der forbruges regionalt, skal det bestemmes, hvem der skal nyde godt af indtægterne fra salget af elektriciteten.
7.1.

Ud over at opfylde borgeres og virksomheders mobilitetsbehov skal transportsektoren tage hensyn til klimaet og miljøet. Mål nr. 13 fremhæver behovet for at handle hurtigt for at bekæmpe klimaforandringerne og deres konsekvenser. Eftersom transport er en vigtig kilde til de globale drivhusgasemissioner og en sektor, hvor emissionerne stadig øges, er dette mål ekstremt udfordrende for transportsektoren. Det kræver, at der gøres en større indsats for at nå de mål, der er fastlagt i EU's politikker. Endvidere er der brug for globalt samarbejde om international luft- og søtransport.
6.8.

EØSU mener, at det er nødvendigt at indarbejde en social dimension i associeringsaftalen, som udover at omhandle handel skal have som overordnet formål at øge den sociale samhørighed. Dette gælder især aftalens indvirkning på beskæftigelse, beskyttelse af de lokale befolkningers og de dårligst stilledes interesser, fremme og overholdelse af menneskerettighederne, miljøbeskyttelse, indvandreres og arbejdstageres rettigheder i almindelighed samt forbrugerbeskyttelse og fremme af socialøkonomien. Den bør også omfatte parternes forpligtelse til at gennemføre ILO's grundlæggende konventioner, således at krænkelse af grundlæggende principper og rettigheder på arbejdspladsen ikke kan gøres gældende eller udnyttes som en komparativ fordel i international handel. Et kapitel om arbejdstagernes rettigheder, når det gælder håndtering af arbejdsmarkedsproblemer og fremme af dialogen mellem arbejdsgiverne og arbejdstagerne, kunne fungere som et instrument til at skabe beskæftigelse af høj kvalitet, forbedre arbejdstagernes sociale vilkår og bidrage til en betydeligt bedre fordeling af velstanden.
2.8.

I nogle tilfælde har der været anvendt åbenbart uhensigtsmæssige indikatorer. Det gælder for eksempel for fremskridt i retning mod at mindske forskelle i løn og beskæftigelse mellem mænd og kvinder. For både mænd og kvinder har der været et fald i arbejdstid, men det har været større for mænd end for kvinder, så en mindre forskel (den indikator, der anvendes i resultattavlen) viser ikke en klar forbedring. Desuden varierer tidsperioderne for vurdering af fremskridt, idet de i nogle tilfælde viser udviklingen over kun ét år og i andre tilfælde en længere periode, der går helt tilbage til, før krisen brød ud i 2008. Den længere tidsperiode giver et bedre billede af de mere langsigtede tendenser. Indikatorer skal også fortolkes fleksibelt og justeres over tid ved at gøre brug af den ekspertise, der udvikles, og data fra kilder som Eurofound. Revision og ajourføring af indikatorer bør være resultatet af en åben diskussion, hvori arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsaktører deltager.
6.5.

EØSU understreger desuden vigtigheden af at tackle hindringer, som kvinder og især voldsofre møder, når de bringer overtrædelser af deres rettigheder for en domstol, samt vigtigheden af at sikre lige adgang til klage og domstolsprøvelse for alle kvinder ved at fjerne økonomiske, kulturelle og (kønsbetingede) institutionelle barrierer som en nødvendig forudsætning for kvinders menneskerettigheder. Derudover beklager udvalget, at der fortsat mangler indikatorer til at vurdere status i medlemsstaterne for kvinders menneskerettigheder, og at mænd i højere grad risikerer at blive bedømt på ikke-objektive kriterier og frataget deres forældre- og samkvemsrettigheder.
5.5.

Medlemsstaternes socialsikringssystemer skal tage højde for disse forhold, men kan ikke finansiere det over skatten alene. Det bør overvejes at sikre denne finansiering ved inddragelse af andre offentlige og private kilder, herunder pensionsfonde. Det er ønskeligt, at Kommissionen foranlediger en omfattende fremadrettet socioøkonomisk undersøgelse om bæredygtigheden af job inden for personrelaterede tjenesteydelser til ældre. Undersøgelsen bør indeholde overvejelser om de forskellige metoder for offentlig og privat finansiering, forslag til investeringsmekanismer på grundlag af offentlig-private partnerskaber og forskellige anbefalinger både på overstatsligt niveau og på medlemsstatsniveau. En sådan undersøgelse bør skitseres under en økonomisk rundbordsdrøftelse mellem hovedaktørerne inden for ældreomsorg.
4.13.

En af de primære motivationsfaktorer for at revidere bygningsdirektivet var at reducere virkningerne af klimaforandringerne. Vi kan ikke desto mindre forvente en stigning i antallet af naturkatastrofer, som kan resultere i ukontrolleret frigivelse af asbestfibre fra bygninger og offentlig infrastruktur. Dette bør være et yderligere incitament til at fremskynde asbestfjernelse og bør medtages i beredskabsplanerne for naturkatastrofer. Beredskabstjenesterne er udsatte i disse situationer og bør beskyttes ordentligt.
2.6.

Mens et levende civilsamfund er afgørende for et velfungerende liberalt demokrati, engagerer dets modstandere sig imidlertid også politisk i officielle organisationer eller uformelle former for deltagelse. Et sådant »ikkecivilt samfund«respekterer ikke de demokratiske principper og den forfatningsmæssige liberalisme, men fremmer begrebet »illiberalt demokrati«. Det benytter sig af retten til politisk deltagelse med henblik på at fjerne de etablerede kontrolmekanismer, retsstatsprincippet og retsvæsenets uafhængighed og på at begrænse mediefriheden. Det sigter mod at begrænse de borgerlige rettigheder, de borgerlige frihedsrettigheder og beskyttelsen af mindretal. I stedet for at integrere samfundet og styrke den sociale samhørighed fremmer det ikkecivile samfund en ekskluderende nationalistisk forståelse af samfundet, som udelukker mange borgere, navnlig mindretal.
5.1.

alle de foranstaltninger , der bør gennemføres for at opnå bedre integration på arbejdsmarkedet af de enkelte undergrupper af økonomisk inaktive personer Kommissionen og medlemsstaterne bør fokusere på, der bør gennemføres for at opnå bedre integration på arbejdsmarkedet af de enkelte undergrupper af økonomisk inaktive personer ( 17 ) og ikke kun de foranstaltninger, der vedrører uddannelse og kompetencer. Det kunne f.eks. være: a) at udvikle tilstrækkelige offentlige sociale velfærdsydelser af høj kvalitet for at imødekomme et plejebehov (især når det gælder børn og ældre), for at frigøre dem, der ønsker at arbejde (navnlig kvinder), så de kan påtage sig et arbejde uden at skulle bekymre sig — hvilket på nuværende tidspunkt ikke kan lade sig gøre på grund af familiemæssige forpligtelser (18). b) effektivt tilsyn og evaluering af de offentlige politikkers virkning for at få økonomisk inaktive tilbage i arbejde, for eksempel: 1. effektiv evidens (kortlægning af hindringer og analyse af, hvordan de hænger sammen med eksisterende politikker) 2. gennemførelse (håndtering af gennemførelsesudfordringer, fremme af koordinering og samarbejde mellem interessenter) 3. tilsyns- og evalueringspolitik (vurdering af virkninger på kort og lang sigt, analyse af resultater ud over sandsynligheden for beskæftigelse, og som omfatter aspekter vedrørende jobkvalitet, samt finde ud af, hvad der fungerer og for hvem) c) øget inkluderende vækst og velfærd gennem følgende aspekter i resultaterne på arbejdsmarkedet: flere og bedre job, inklusivitet, modstandsdygtighed og omstillingsparathed d) Kommissionen og medlemsstaterne bør vedtage de »3F'er«(politiske principper): 1. fremme et miljø til udvikling af kvalitetsjob 2. forebygge udelukkelse på arbejdsmarkedet og beskytte enkeltpersoner mod risici på dette marked 3. forberede fremtidige risici og muligheder, som kan opstå på arbejdsmarkedet e) skabe arbejdspladser i kommuner, som svarer til kvalifikationerne hos de økonomisk inaktive arbejdstagere, der bor i disse kommuner, dvs. skabe job i overensstemmelse med økonomisk inaktive personers kvalifikationer samt forbedre deres kompetencer gennem passende kurser f) skabe et miljø, der styrker den sociale dialog (med arbejdsmarkedets parter) på alle relevante niveauer, samtidig med at arbejdsmarkedets parters autonomi og overenskomstforhandlinger respekteres, samt dialogen med andre relevante civilsamfundsorganisationer (19).
4.7.1.

Arbejde vil forblive den vigtigste kilde til indkomst i den digitale tidsalder. Beskæftigelsesegnethed, set fra arbejdsgiverens synsvinkel, og evnen til at arbejde, set fra arbejdstagerens synsvinkel, er to sider af samme sag i den digitale omstilling. Arbejdstagernes evne til at tilpasse sig nye opgaver svarer til mulighederne for med digital teknologi at tilpasse arbejdet til individuelle arbejdsbehov. I takt med at grænsen mellem arbejde for at tjene penge og arbejde af private grunde bliver mere og mere udvisket, står navnlig arbejdsmarkedets parter med den udfordring at finde og fastlægge nye kriterier for en fair måling af de individuelle præstationer. En proaktiv håndtering af de digitale forandringer forudsætter, at arbejdstagerne inddrages gennem information, høring og deltagelse. Sociale sikringsordninger, offentlige tjenester af almen interesse og bevarelse af muligheden for at have sit udkomme på økologisk maner er forudsætningerne for fremtidens arbejdsunivers i den digitale tidsalder.
2.2.

Digitalisering er en vigtig drivkraft for innovation. Digitaliseringen af industrien og servicesektoren rummer et enormt potentiale, f.eks. med hensyn til automatisering, forarbejdningsteknologier, øget produktivitet og fleksibilitet, som er til gensidig nytte. Investering i uddannelse på en inklusiv måde med henblik på at sikre de færdigheder, der kræves i den digitale økonomi, er også et vigtigt redskab til at mindske uligheder og høste fordelene af dette potentiale for alle, på arbejdspladser og i samfundet som helhed. Den offentlige sektor har et afgørende ansvar for at modernisere offentlige uddannelser og fremme de nødvendige færdigheder samt bidrage til et erhvervsmiljø af høj kvalitet. Samtidig bør erhvervslivet og industrien også bidrage til at lette arbejdstagernes adgang til efteruddannelse og livslang læring. Kønsperspektivet bør være et centralt element i alle digitale initiativer, så kvinder integreres fuldt ud i den digitale økonomi med henblik på at mindske lønforskellen mellem mænd og kvinder og fremme balancen mellem arbejdsliv og privatliv.
5.3.1.

At tilpasse WTO's regler til behovet for at bekæmpe klimaændringer er en af de vigtigste prioriteter i WTO-reformen og sigter mod at sikre, at den internationale handel med industri- og landbrugsvarer kommer ind på rette spor. EØSU støtter virksomheder, som investerer i mere bæredygtig produktion, og mener, at illoyal konkurrence bør undgås. Der er i allerhøjeste grad behov for denne indsats, når der er tale om investeringer, der er afgørende for at opnå målene for bæredygtig udvikling: UNCTAD skønner, at det er nødvendigt med et årligt budget på 2 500mia. USD, og WTO har også en rolle at spille med hensyn til at tilskynde til ansvarlige investeringer i transport, vand og energiinfrastruktur.
I hele den vestlige Balkanregion er der behov for at gennemføre Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen) fuldt ud. Når hovedparten af partnerne på Vestbalkan har undertegnet og ratificeret konventionen, bør de intensivere deres arbejde med at tildele passende offentlig støtte, koordinere politikker og gennemføre praktiske foranstaltninger med henblik på at håndtere enhver form for vold mod kvinder. Kommissionen anmodes i øvrigt om at prioritere emnet vold i hjemmet ved tildeling af førtiltrædelsesstøtte til såvel civilsamfundet som de institutionelle kapacitetsopbyggende aktiviteter. EØSU opfordrer Kommissionen til at tilskynde til et stærkere regionalt samarbejde om udveksling af bedste praksis over for vold i hjemmet, som ikke tager hensyn til opdelingen mellem EU-medlemsstater og udvidelseslande. I forbindelse med udvidelsen er det vigtigt, at EU's medlemsstater udgør positive foregangseksempler på området.

Der efterlyses større engagement og yderligere koordinering mellem alle aktører i den offentlige og private sektor, og NGO'er bør i højere grad inddrages, idet samarbejdet mellem statslige tjenester og NGO'er er afgørende for en vellykket gennemførelse af lovgivningen og de politiske tiltag vedrørende bekæmpelse af alle former for vold mod kvinder.
4.5.

Der er behov for en overvågningsmekanisme for at kortlægge klimafinansieringsstrømmene og bidrage til at identificere blokeringerne, således at der kan fokuseres på praktiske løsninger for at fjerne disse blokeringer. Dette er et presserende første skridt. En kortlægning vil endvidere være et afgørende skridt til at forstå hindringerne for adgang for små ikkestatslige aktører. En kortlægning af finansieringen vil også bidrage til at påvise huller i indfangningen af de positive klimaforanstaltninger, som bør udgøre en del af processen i forbindelse med den globale klimadagsorden.
1.8.

Udforskning af anvendelsesmulighederne for biomasse. Mere effektiv udnyttelse af den eksisterende biomasse må prioriteres for at imødekomme det voksende behov for råmaterialer. Det følger heraf, at også kvaliteten og mængden af produktionsjord skal øges af hensyn til landbruget, og at der må være incitamenter for anvendelse af forladte, marginale og underudnyttede jorder. Råmaterialeproducenter, primært landbrugere og skovejere, spiller en afgørende rolle i udviklingen af bioøkonomien. Det er nødvendigt at udbrede kendskabet til potentielle muligheder (ved anvendelse af forskellige afgrøder) og udvikle infrastruktur til indsamling, oplagring og transport af biomasse. Det kan også få stor betydning, at ordningerne for bæredygtighedsrapportering gøres mindre komplekse, og at produktionen og forarbejdningskapaciteten af biomasse til forskellige formål udbygges. Affalds- og restprodukter som alternative biomassekilder og bæredygtig forvaltning af de europæiske skove rummer muligheder for bioøkonomien og bioenergi. Der er behov for en vurdering af bæredygtige affaldsstrømme og for yderligere investeringer i anvendelse af træ og restprodukter. Dertil kommer, at der skal udvikles teknologier til at håndtere den variabilitet, der naturligt er i disse produkter. I nogle tilfælde skal de nationale politikker muligvis tilpasses for at gøre det muligt at anvende affaldsprodukter i biobaserede produkter.