Nr. C 97/38 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 8. 74 
HØRING  AF DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
Høring  af Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  vedrørende  meddelelse  fra Kommissionen 
til Rådet  om  Fællesskabets  handlingsprogram  for  beskæftigelse  af erhvervshæmmede 
inden  for erhvervslivet 
A. ANMODNING  OM  UDTALELSE 
Rådet  har  den  2. januar  1974  besluttet  fakultativt  at høre  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  vedrørende  ovennævnte  meddelelse. 
Anmodningen  om  udtalelse  er af formanden  for  Rådet  rettet  til formanden  Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  den  2. januar  1974. 
B. TEKST  HVOROM  DER  ER FORETAGET  HØRING 
Den tekst,  hvorom  der  er foretaget  høring,  er ikke  offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende. 
C. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Udvalget  har  på sin 119.  plenarsamling,  der  afholdtes  den  27.  og 28.  marts  1974  i 
Bruxelles,  vedtaget  sin  udtalelse  om  den  under  pkt.  B ovenfor  nævnte  tekst  med 
enstemmighed  blandt  de tilstedeværende  eller  repræsenterede  medlemmer. 
Udtalelsen  lyder  som  følger: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
' 
under  henvisning  til den  anmodning  om  udtalelse, 
der blev  fremsat  af Rådet  for De europæiske  Fælles-
skaber  den  2. januar  1974, 
under  henvisning  til den  beslutning,  der  blev  truffet 
af Udvalgets  formand  den  7. januar  1974  om i over-
ensstemmelse  med  forretningsordenens  artikel  22 at 
pålægge  afdelingen  at udarbejde  en beretning  og en 
udtalelse  herom, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  blev  fremsat 
af Afdelingen  for sociale  anliggender  på mødet  den 
14. marts  1974, 
under  henvisning  til den  mundtlige  beretning,  der 
blev afgivet  af ordføreren,  hr. Peel, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på sin  119. 
plenarsamling  den  27. og 28. marts  1974,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Den større  mekanisering  og teknologiske  udvikling  i 
alle samfundslag  har ført  til en stigning  i antallet  af 
handicappede,  en tendens  som  er blevet  øget  ved stig-
ninger  i antaller  af handicappede,  hvis  liv nu kan 
reddes  på grund  af de medicinske  fremskridt; 
som anført  i retningslinjerne  for et socialt  handlings-
program  er der behov  for at oprette  forsøgscentre  og for at fremme  forsøg  med  uddannelse  af lærere  med 
henblik  på revalidering  af handicappede  arbejdstagere; 
der er ikke  blot  behov  for foranstaltninger  for igen 
fuldt  ud at integrere  handicappede  socialt  og økono-
misk  set,  men  også  for forskning  og aktioner  inden 
for alle  former  for  forebyggelse,  hvis  den  stadige 
stigning  i antallet  af handicappede  personer  skal  hol-
des i ave; 
Fællesskabets  handlingsprogram  forekommer  at 
være  unødvendigt  stift,  og der bør  træffes  foranstalt-
ninger  for at muliggøre  større  variation  i dets  gen-
nemførelse  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Under  forbehold  af følgende  bemærkninger  og 
ændringsforslag  godkender  Udvalget  de af Kommis-
sionen  for Rådet  forelagte  forslag. 
II. ALMINDELIGE  BEMÆRKNINGER 
1. Udtrykket  »Erhvervslivet«  i handlingsprogram-
mets  titel  har  ikke  nogen  afgrænset  betydning  i en 
fællesskabssammenhæng.  Udvalget  gik ud fra,  at dette 
udtryk  henviste  til den  private  sektor,  men  forstår, 
at det er Kommissionens  hensigt,  at alle  former  for 
beskæftigelse  skal  omfattes  af hvert  program. 
16. 8. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 97/39 
2. Rent  generelt  kan  det  også  siges,  at selv  om 
dokumentet  er fuld  af beundringsværdige  hensigter, 
så er det  for  vagt  og fremsætter  ikke  tilstrækkelig 
mange  specifikke  og præcise  forslag.  I den  retning  er 
det ikke  noget  handlingsprogram. 
3. En  væsentlig  kendsgerning,  der  ligger  til grund 
for bekymringen  for beskæftigelsen  af handicappede 
personer,  er den  kraftige  stigning  i deres  antal  i de 
senere  år. Der  er to grunde  til denne  stigning.  For 
det første  har  fremskridt  i den  medicinske  viden  og 
udviklingen  af bedre  videnskabelige  og teknologiske 
metoder  i den  lægelige  behandling  den  virkning,  at 
børn  med  fysiske  eller  mentale  handicap,  som  tidli-
gere ville  dø ved  fødslen  eller  hurtigt  efter,  nu over-
lever;  og flere  og flere  voksne,  der  er handicappede 
som følge  af gradvist  fremadskridende  sygdomme  og 
skader  efter  ulykker,  kan  nu reddes,  men  ofte  med 
varige  handicap.  For  det andet  har den  større  anven-
delse  af maskiner  (især  biler)  i høj grad  øget  risikoen 
for skader  som  følge  af ulykker.  Af en lang  række 
grunde  forekommer  der  også  alt for ofte  ulykker  i 
hjemmet  og i virksomhederne. 
4. Selv  om Udvalget  ser positivt  på enhver  foran-
staltning,  der tager  sigte  på fuldt  ud at integrere  den 
handicappede  socialt  og økonomisk  set,  mener  det, 
at der  også  er et stort  behov  både  for forskning  og 
aktioner  inden  for alle  former  for forebyggelse  med 
særlig  vægt  på oplysning  og uddannelse  af borgere 
med henblik  på at foregribe  ulykker  og skader,  der 
kan undgås. 
5. I  1969  Mev  Kommissionen  for  første  gang  an-
modet  om  at udarbejde  at fælles'  handlingsprogram 
for den  sociale,  faglige  og medicinske  integrering  af 
handicappede  personer.  Med  henblik  herpå  blev  der 
arrangeret  en række  kollokvier  og seminarer,  hvor 
eksperter  fra forskellige  lande  samlede  deres  viden 
og erfaring.  Desuden  blev  der  nedsat  en række  ar-
bejdsgrupper  bestående  af eksperter  fra de ni lande, 
og endelig  blev  der  udarbejdet  et arbejdsdokument, 
som tjente  som  grundlag  for  disse  henstillinger  fra 
Kommissionen.  De handicappede  falder  i tre hoved-
kategorier  afhængig  af arten  og omfanget  af deres 
handicap: 
a) De,  der  har  mulighed  for  fuld  revalidering  og 
fuld beskæftigelse  enten  i deres  oprindelige  job 
eller  i et nyt efter  genoptræning. 
b) De,  der  er egnede  til revalidering  og optræning, 
men kun  i en sådan  udstrækning,  at de kan  arbej-
de i beskyttede  virksomheder,  herunder  unge med et fysisk  eller  psykisk  medfødt  handicap,  og 
som endnu  ikke  er gået  ind i beskæftigelsen. 
b) De,  hvis  handicap  er af sådan  en art,  at de sand-
synligvis  aldrig  vil kunne  udføre  nogen  form  for 
lønnende  arbejde. 
6. Kommissionens  foreliggende  forslag  omfatter 
hovedsageligt  de under  a) nævnte  kategorier,  skønt 
der naturligvis  ikke  er nogen  skarp  adskillelse  mel-
lem disse  kategorier.  Selv  om  Udvalget  hilser  Kom-
missionens  initiativ  og detaljerede  forslag  velkom-
ment,  ønsker  det dog  at understrege,  at revalidering 
betragtet  som  både  medicinsk,  social  og erhvervsmæs-
sig støtte  er en vedvarende  proces.  Den  begynder  ved 
diagnostiseringen  af handicappet  eller  ved  erkendelse 
af dets  mulige  senere  udvikling,  indtil  man  er nået 
til så omfattende  helbredelse  som  muligt  og lønnet 
beskæftigelse  i erhvervslivet.  Ved  starten  på ethvert 
revalideringsprogram  er det derfor  ikke  altid  muligt 
nøjagtigt  at forudsige  graden  af helbredelse  og reva-
lidering,  som  man  i den  sidste  ende  vil opnå.  Derfor 
er der det største  behov  for den  snævrest  mulige  in-
tegrering  af alle  de,  der  aktivt  deltager  i revalue-
ringsprogrammer  — medicinske,  pairamedioinske,  so-
ciale  og beskæftigelsesmæssige  organer. 
7. Udvalget  ønsker  at understrege,  at det er enig 
med Kommissionen  i, at revalidering  er en vedvaren-
de proces,  og at det ville  være  en fejltagelse  på for-
hånd  at forsøge  at forudse  antallet  af eller  foretage 
en nøje  klassificering  af de forskellige  faser,  som 
skal være  nært  forbundne,  og som  måske  vil overlap-
pe hinanden. 
8. Da  de sociale  og økonomiske  behov  er stigen-
de, og disse  langt  fra dækkes  i noget  land,  og da de 
finansielle  midler  er begrænsede,  er afdelingen  posi-
tivt indstillet  over  for Kommissionens  forslag  om at 
starte  et 6-årigt  program.  I denne  periode  foreslås 
det, at mellem  14 og 16 højt  ansete,  erfarne  og spe-
cialiserede  centre  skal  samarbejde  om undersøgelsen 
af nye  metoder,  om eksperimenter  og om uddannel-
sen af dem,  der  i fremtiden  vil arbejde  aktivt  på det-
te område.  Under  anden  halvdel  af programmet  vil 
de metoder,  der  er blevet  udviklet  i løbet  af de før-
ste tre år, blive  anvendt  i praksis  og til slut  vil an-
svaret  for den  erhvervsmæssige  revalidering  blive  lagt 
på regionalt  plan,  og endelig  vil den  erhvervsmæssige 
revalidering  blive  omfattet  af arbejdsløshedspolkik-
ken. 
9. Udvalget  anerkender,  at et sådant  revaliderings-
program,  der  er knyttet  til beskæftigelsen,  både 
praktisk  og økonomisk  set er fornuftig.  Enhver  han-
dicappet  person,  der  kan  genoptrænes  til fuld  be-
skæftigelse,  formindsker  det  økonomiske  pres  både 
Nr. C 97/40 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 8. 74 
på de medicinske,  sociale  og på Fællesskabets  ressour-
cer og får adgang  til det  aktive  liv,  således  at ved-
kommende  bliver  i stand  til at give  sit bidrag  til 
produktionen  ved  at benytte  sig  af mulighederne, 
som dette  udvidede  system  giver  ham  til bedre  at 
udfolde  sig.  Udvalget  ønsker  dog  at understrege,  at 
det økonomiske  aspekt  kun  er en enkelt  del  af et 
sammensat  problem,  som  omfatter  psykologiske,  fø-
lelsesmæssige,  menneskelige  og sociale  aspekter. 
10. Udvalget  føler,  at mens  Kommissionen  med 
rette  lægger  særlig  vægt  på beskæftigelsen  af handi-
cappede  personer  som  et økonomisk  problem,  så 
bør man  dog  ved  politikkens  udarbejdelse  lægge  lige 
så stor  vægt  på den  betydning,  det fysiske  og menta-
le handicap  har  for den  enkelte  som  en hindring  for 
personlig  tilfredsstillelse. 
II. SÆRLIGE  BEMÆRKNINGER 
11. Udvalget  understreger,  at da hele  programmet 
skulle  være  startet  i 1973,  vil det nu være  nødvendigt 
at ændre  tidsplanen. 
12. Udvalget  ønsker  at fremsætte  en bemærkning 
både  til definitionen  af »centre«,  der  skal  undersø-
ges, og til begrænsning  af undervisningen  til »lære-
re«. I visse  lande  er alle  revaliderings-  og placerings-
funktioner  samlet  i integrerede  centre. 
13. Men  i andre  lande  udføres  diagnostiseringen 
og vurderingen,  den  medicinske  revalidering,  den  er-
hvervsmæssige  revalidering  (in  cl. genoptræning, 
hvor  det er nødvendigt)  og den  endelige  placering  af 
sammenkædede,  men  adskilte  myndigheder  eller  an-
dre organer. 
14. Udvalget  mener,  at det er vigtigt,  at program-
met skal  være  tilstrækkeligt  bredt  til at omfatte  og 
tage ved  lære  af de bedste  fremgangsmåder  inden  for 
revaliideringsprocessens  forskellige  adskilte  elementer. 15. Kommissionen  lægger  med  rette  vægt  på beho-
vet for gradvis  vurdering  af de enkelte  projekters  ef-
fektivitet.  Udvalget  tvivler  imidlertid  på,  at det  er 
tilstrækkeligt,  at lederne  af forsøgscentrene  selv 
fremsætter  en vurdering  som  foreslået  i dokumentet. 
Det, der  virkelig  er behov  for,  er et lille  udvalg  af 
uafhængige  eksperter  (f. eks.  en fra  hvert  af de ni 
lande),  som  vil være  i stand  til gradvist  at kontrollere 
det enkelte  program  og sluttelig  vurdere  dets  effekti-
vitet.  Det  kan  ikke  se noget  virkeligt  behov  for  det 
af Kommissionen  foreslåede  udvalg,  som  under  alle 
omstændigheder  vil være  for  stort  til at fungere  ef-
fektivt.  Skønt  et så bredt  organ  kan  være  til nytte  se-
nere  hen,  følger  Udvalget  inderligt,  at det  villle  være 
for tidligt  at oprette  det  under  programmets  tidlige 
faser. 
16. Det  noget  snævrere  udvalg  end  det  af Kom-
missionen  foreslåede  burde  omfatte  eksperter  med 
erfaring  i at hjælpe  handicappede  personer  ikke  blot 
med praktiske,  men  også  med  psykologiske  vanske-
ligheder,  som  ofte  er meget  vigtige. 
17. Det  var  en udbredt  opfattelse  i Udvalget,  at 
Kommissionens  fremgangsmåde  ikke  levner  plads 
nok til tilpasninger.  Tre  år til uddannelse  af revali-
deringspersonale  og tre år til forskningsprogrammer 
er perioder,  som  måske  skal  forlænges  eller  forkor-
tes, og som  ikke  på forhånd  bør  fastsættes  nøje,  især 
under  hensyntagen  til behovet  for  at gennemføre 
disse  bestræbelser  så hurtigt  som  muligt. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  28. marts  1974. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
HØRING  AF DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
vedrørende  forslag  fra  Kommissionen  til Rådet  inden  for  skibsbygningsindustrien: 
Udkast  til nyt  Rådsdirektiv  om  støtte  til skibsbygningsindustrien  — meddelelse  fra 
Kommissionen  til Rådet  om  den  nærmere  udformning  af foranstaltninger  inden  for 
skibsbygningsindustrien 
A. ANMODNING  OM  UDTALELSE 
Rådet  har  den  23.  november  1973  besluttet  fakultativt  at høre  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  vedrørende  ovennævnte  forslag  fra Kommissionen  til Rådet. 
Anmodningen  om  udtalelse  er af formanden  for  Rådet  rettet  til formanden  for  Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  den  29. november  1973.