2. foreslår, at der nedsættes en fælles delegation sammen med den russiske Duma, som skal besøge
Nordkaukasus med henblik på drøftelser med de russiske myndigheder og tjetjenske repræsentanter omalle aspekter af den igangværende konflikt;
3. opfordrer Rådet og Kommissionen til i samarbejde med de russiske myndigheder og de tjetjenske
repræsentanter at udarbejde et genopbygningsprogram for Tjetjenien i perioden efter krigen, som skalgennemføres, når våbenhvilen indtræder;
4. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Europarådet, OSCE, FN’s
generalsekretær, FN’s menneskerettighedshøjkommissær, den russiske Duma og Det Føderale Råd, DenRussiske Føderations regering og de tjetjenske myndigheder.
10. Menneskerettigheder: Fanger i Iran
B5-0340, 0351, 0362, 0367, 0378 og 0383/2000
Europa-Parlamentets beslutning om de fanger i Iran, der er anklaget for spionage til fordel for
Israel og De Forenede Stater
Europa-Parlamentet,
(dash der henviser til sin tidligere beslutning af 16. september 1999 om situationen for de fanger, der er
anklaget for spionage i Iran(1),
(dash der henviser til den skrivelse, Europa-Parlamentets formand har sendt til formanden for Irans Islamske
Rådgivende Forsamling den 12. august 1999 om de jødiske fanger,
(dash der henviser til sine tidligere beslutninger om dødsstraffen,(dash der henviser til De Forenede Nationers charter om menneskerettighederne,
A. der henviser til oplysninger fra menneskerettighedsorganisationer som Amnesty International og
Human Rights Watch om det institutionelle pres, som det jødiske samfund og andre mindretal, somde kristne og bahai’erne, er udsat for i Iran,
B. der er oprørt over, at to jøder blev henrettet i 1997 på grund af en anklage for spionage, at en 60 år
gammel mand blev henrettet i 1998 på grund af vage anklager gående ud på, at han skulle værezionistisk agent, samt at 15 jødiske ledere tilsyneladende er blevet henrettet under lignende omstæn-digheder i Iran siden 1979,
C. der bemærker, at i Iran kan hvilken som helst kontakt med Israel defineres som spionage, der straffes
med døden,
D. der er bekymret over, at 13 jøder og 8 muslimer skal stilles for retten i Iran på grund af anklager for
spionage til fordel for Israel og De Forenede Stater, idet datoen for den første retssag er den 13. april2000, og er yderligere bekymret over, at denne retssag kun skal vare én dag og foregå for lukkededøre,
E. der er foruroliget over, at arrestationen af disse mennesker først blev offentliggjort i juni 1999, selv
om de blev arresteret i marts 1999, og at de fleste har været fængslet siden,
F. der er dybt rystet over de falske anklager og deres mulige antisemitiske grundlag, når de anklagedes
erhverv tages i betragtning,
G. der er foruroliget over, at man indtil for nylig ikke tillod de anklagede at udpege deres egne sagførere,
og at de statsudpegede sagførere klagede over, at de blev hindret i at se deres klienter, selv når de blotskulle underskrive dokumenter,
(1) EFT C 54 af 23.2.2000, s. 112.7.2.2001 DA C 40/421 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 13. april 2000
H. der påpeger, at den måde Iran behandler dette spørgsmål på, ikke stemmer overens med dets erklæ-
rede mål om at ville skabe et samfund baseret på menneskerettigheder, lov og ret og søge stærkerebånd til Vesten,
I. der anser Amnesty Internationals rapport om de generelle fængselsforhold i Iran for at være meget
belastende,
1. opfordrer Irans myndigheder til at sørge for, at de anklagede får en retfærdig retssag, herunder at
internationale observatører kan få adgang til retssagen;
2. anmoder om, at de anklagede øjeblikkeligt bliver løsladt, hvis disse betingelser ikke bliver opfyldt;3. opfordrer Rådet til at udsende en officiel delegation, som skal besøge fangerne;
4. opfordrer Rådet, medlemsstaterne og Kommissionen til fuldt ud at tilslutte sig Parlamentets holdning,
til nøje at følge, hvorledes retssagen bliver gennemført og til at tage behørig hensyn til udfaldet af den, nårde overvejer at etablere mere normale og gensidigt fordelagtige forbindelser med Iran på grundlag afrespekt for de grundlæggende menneskerettigheder;
5. opfordrer de iranske myndigheder til at indføre et stop for dødsstraf og til at overholde menneske-
rettighederne for fanger og for religiøse mindretal og de grundlæggende principper for lov og ret;
6. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, Irans regering og
myndigheder, De Forenede Staters regering, Israels regering og formanden for FN’s Menneskerettigheds-kommission.
11. Menneskerettigheder: Akin Birdal
B5-0352, 0358, 0368, 0379 og 0385/2000
Europa-Parlamentets beslutning om fængslingen af Akin Birdal
Europa-Parlamentet,
(dash der henviser til sine tidligere beslutninger om menneskerettighedssituationen i Tyrkiet og navnlig sin
beslutning af 14. maj 1998(1) og 19. november 1998(2) om Akin Birdal,
A. der henviser til, at Tyrkiet for nylig fik status som EU-ansøgerland på Det Europæiske Råds møde i
Helsinki i december 1999,
B. der henviser til, at Tyrkiet har ratificeret den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettig-
heder og grundlæggende frihedsrettigheder,
C. der minder om, at statssikkerhedsdomstolen den 1. september 1998 idømte Akin Birdal, formand for
den tyrkiske menneskerettighedsorganisation (IHD), ét års fængsel og betaling af en bøde på 420000TL med den begrundelse, at en tale af Birdal på verdensfredsdagen udgjorde en anstiftelse til had, samtat den overordnede ledelse for de strafferetlige afdelinger under appeldomstolen stadfæstede statssik-kerhedsdomstolens dom, og bemærker, at der ikke findes nogen højere national domstol, som Birdalkan appellere til, og at Kommissionen allerede i 1998 i sin rapport om Tyrkiets fremskridt hen imodtiltrædelse erklærede, at selve karakteren af disse domstole (statssikkerhedsdomstolen) ikke giver de
tiltalte mulighed for en retfærdig retssag,
D. der henviser til, at Birdal blev alvorligt såret under et mordforsøg i 1998, og til, at det i en
lægerapport fra Ankaras statslige hospital, udstedt den 22. marts i år, konstateredes, at de fortsattevirkninger af disse skader var til fare for hans liv, en rapport som imidlertid to dage senere blev mod-sagt af det retsmedicinske institut i Istanbul,
(1) EFT C 167 af 1.6.1998, s. 220.
(2) EFT C 379 af 7.12.1998, s. 266.C 40/422 DA7.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 13. april 2000