KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0MC91) 104 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 11 . april 1991 
Forslag t i I 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om finansiel og faglig bistand ti I og 
økonomisk samarbejde med 
udviklingslandene i Asien og Latinamerika 
(forelagt af Kommissionen) 

- 2 -
BEGRUNDELSE 
1. Fællesskabets samarbejdspolitik over for udviklingslandene i Asien og 
Latinamerika omfatter navnlig to hovedområder, nemlig finansiel og 
faglig bistand og økonomisk samarbejde. 
Den finansielle og faglige bistand, som har været ydet siden 1976, 
udgør det vigtigste middel til udviklingssamarbejde. Målene og de nær­
mere vilkår for denne bistandsform er i Øjeblikket fastsat i Rådets 
forordning (EØF) nr. 442/81. 
Det økonomiske samarbejde, som er af nyere dato, omfatter en række 
forskellige instrumenter (eksportfremme, fremme af europæiske inves­
teringer, uddannelse samt industrielt, energimæssigt, videnskabeligt og 
fagligt samarbejde). Der har ikke hidtil været fastsat nærmere regler 
for dette samarbejde, som har været forholdsvis heterogent og kun har 
involveret beskedne bistandsbeløb. 
2. Som følge af de fundamentale omskiftelser, der har fundet sted i såvel 
de pågældende udviklingslande som Fællesskabet selv i den tid, der er 
forløbet, siden disse samarbejdsformer blev taget i anvendelse, har 
Rådet og Europa-Parlamentet opfordret Kommissionen til at fremsætte 
forslag til nye langsigtede retningslinjer med henblik på at tilpasse 
Fællesskabets politik efter den nye situation og øge dens effektivitet. 
3. Kommissionen fremlagde i juni 1990 et sådant dokument(1), på grundlag 
af hvilket Rådet i december 1990 vedtog en række konklusioner vedrø­
rende de hovedretningslinjer, der skal gælde for Fællesskabets samar­
bejde med ALA-1 andene i det kommende tiår. 
(1) Dok. KOM(90) 176 endelig udg. af 11.6.1990, 
- 3 -
I lyset af disse konklusioner og som svar på det af Europa-Parlamentet 
udtrykte ønske om, at retsgrundlaget for Fællesskabets samarbejde til­
passes efter den nye realitet, og at dette samarbejde gøres mere effek­
tivt og overskueligt, har Kommissionen forpligtet sig til at fremlægge 
en ny forordning om denne samarbejdspolitik. 
4. Denne nye forordning er udarbejdet for at gøre det muligt at føre alle 
foranstaltningerne inden for finansiel og faglig bistand og økonomisk 
samarbejde ud i livet i overensstemmelse med de af Kommissionen fore-
sIàede retn ingsI injer(1). 
Sammenfattende omfatter de nye retningslinjer: 
4.1 En større hensyntagen til de problemer, der har tilknytning til 
menneskerettigheder og demokrati 
Samarbejdet tager sigte på menneskets udvikling. Der skal derfor 
både medvirke kvinder og mænd ved dets gennemførelse. Respekten 
for menneskerettighederne anerkendes som grundlæggende forudsæt­
ning for en virkelig udvikling, og samarbejdet anses i sig selv 
for at bidrage til at fremme disse rettigheder. 
På dette grundlag tilrettelægges udviklingspolitikken og samarbej­
det under hensyntagen til respekten for og udnyttelsen af mennes­
kets grundlæggende rettigheder og friheder samt de demokratiske 
principper. Fællesskabet bør i overensstemmelse hermed yde mere 
bistand til de lande, som går stærkest ind for disse principper, 
og til disse landes konkrete initiativer med henblik på princip­
pernes anvendelse. I tilfælde af, at menneskerettighederne over­
trædes, og at de demokratiske principper ikke overholdes, kan 
Fællesskabet ændre gennemførelsen af samarbejdet ved at begrænse 
det kun til at omfatte de foranstaltninger, som direkte kommer de 
befolkningsgrupper til gode, der har behov derfor. 
- 4 -
4.2 Nødvendigheden af systematisk at tage hensyn til miljødimensionen 
som led i alle bistands- og samarbejdsforanstaltningerne og at 
afsætte en bestemt del af de samlede midler, ikke under 10%, til 
særlige projekter på miljøbeskyttelsesområdet 
Samarbejdet med ALA-landene på miljøområdet er af overordentlig 
stor betydning som følge af den globale karakter, som udviklings­
landenes problemer har (tropisk skov og miljøbeskyttelse), og som 
følge af, at der er et klart behov for faglig støtte, for så vidt 
angår både det naturlige miljø og industri- og bymiljøet. 
4.3 Nødvendigheden af ved videreførelsen og udbygningen af den finan­
sielle og faglige bistand at tilstræbe en mere dybtgående tilpas­
ning efter de nationale og lokale behov 
Denne bistand, der ligesom tidligere først og fremmest skal tage 
sigte på at forbedre levevilkårene for de ringest stillede befolk­
ningsgrupper, skal ydes til de fattigste lande, idet det dog i 
visse tilfælde skal være muligt også at yde en sådan bistand til 
de forholdsvis mere velstillede lande. 
Den udgør Fællesskabets vigtigste middel til udviklingsbistand, 
som derudover omfatter fødevarehjælp, stabilisering af eksport­
indtægter, mulighed for deltagelse i finansieringen af foran­
staltninger, som gennemføres af europæiske NGO, samt forskellige 
former for katastrofebistand og humanitær bistand, som det er 
vigtigt at koordinere og eventuelt integrere. 
Udviklingsbistanden skal i bund og grund betragtes som udtryk for 
solidaritet fra Fællesskabets side med udviklingslandene i Asien 
og Latinamerika, som står ansigt til ansigt med store problemer 
(demografiske problemer, massefattigdom, finanser, miljø), som de 
ikke selv kan overvinde, fordi de hverken har de nødvendige res­
sourcer eller den nødvendige know-how dertil. 
- 5 -
Blandt de foreliggende instrumenter er formalet med den finan­
sielle og faglige bistand at overføre finansielle ressourcer og 
know-how til gennemførelse af bestemte foranstaltninger (projekter 
eller programmer af forskellig art) med henblik på at bidrage til 
en løsning på generelle eller sektormæssige problemer eller gen­
nemføre pilotprojekter for derigennem at opbygge nye strategier. 
Landdistrikterne udgør fortsat det højest prioriterede interven-
tionsområde for den finansielle og faglige bistand, fordi største­
delen af ALA-landenes befolkning hører hjemme i denne sektor, og 
Fællesskabet har indhøstet betydelige erfaringer på dette område. 
Desuden skal der tages hensyn til en række andre områder såsom 
regionalt samarbejde, udviklingens strukturelle dimension, natur­
katastrofer osv. Ved valget af foranstaltninger skal der lægges 
særlig stor vægt på aspekter som f.eks. kvindernes rolle, demogra­
fiske problemer samt narkotikabekæmpelse. 
4.4 Udbygning af det økonomiske samarbejde som det andet velstrukture­
rede og effektive hovedområde inden for samarbejdet med ALA-1 an­
dene 
Samarbejdet med ALA-landene, herunder de mest velstillede ALA-
lande, må ikke kun være begrænset til bistand, men skal tage sigte 
på at bistå disse lande med at drage størst mulig fordel af de 
muligheder, som forøgelsen af den internationale samhandel, 
herunder det store europæiske marked, frembyder. 
- 6 -
Samtidig skal dette samarbejde forstærke europæisk erhvervslivs, 
teknologis og know-hows betydning, hvilket på mellemlang og lang 
sigt gør det muligt for Fællesskabet at nyde godt af den økono­
miske, handelsmæssige, teknologiske og kulturelle fremgang i disse 
lande, der har et betydeligt potentiel. Endelig vil det virke som 
en katalysator, der har til opgave at lette overførslen af res­
sourcer (kapital, teknologi, know-how, afsætningsnet) fra det 
europæiske erhvervsliv til ALA-1 andene på markedsvilkår. 
Det økonomiske samarbejde omfatter nødvendigvis en bred vifte af 
instrumenter, hvoraf nogle har eget retsgrundlag, enten som følge 
af deres forbindelse med andre EF-politikker (forskning, energi, 
telekommunikation) elier som følge af deres specifikke og 
horisontale karakter (EC IIP). 
Sidstnævnte instrument tager navnlig sigte på at gøre det muligt 
for Fællesskabet at fremme "Joint-ventures", der forøger mulig­
hederne for at foretage europæiske investeringer i ALA-1 andene, 
hvilket er et af de tilstræbte mål for det økonomiske samarbejde. 
Alle disse instrumenter skal tages i anvendelse på integreret vis 
og stå i nøje forbindelse med den finansielle og faglige bistand. 
Det økonomiske samarbejde kan ligeledes tage sigte på at fremme 
det regionale samarbejde. 
4.5 Forhøjelse af budgetmidlerne til bistand og smarbejde på baggrund 
af de ovenfor omhandlede nye støtteelementer og den i maj 1990 
foretagne revision af de finansielle overslag 
Denne forhøjelse vil indgå i et femårigt overslag 1991-1995 for 
alle de på budgettet afsatte midler til det særlige samarbejde med 
ALA-landene (kapitel B7-30) for at gøre en vejledende programme­
ring af bistanden og samarbejdet på mellemlang sigt mulig. De 
omtrentlige tal herfor fremgår af vedlagte finansieringsoversigt. 
- 7 -
5. Denne nye samarbejdspolitik fra Fællesskabets side indebærer, at 
der foretages tilpasninger af gennemførelsesbestemmelserne hertil. 
5.1 Det kan ved en stadig mere omfattende dialog gøres muligt at fast­
lægge, hvilke områder EF-bistanden fortrinsvis skal gå ti I i de 
enkelte lande. Denne dialog, som bl.a. vil finde sted inden for 
rammerne af blandede kommissioner for de ALA-1 ånde, der har ind­
gået samarbejdsaftaler med Fællesskabet, omfatter først og frem­
mest generelle retningslinjer og de mål og højtprioriterede områ­
der, herunder sektormæssige mål og højtprioriterede områder, som 
bistanden og samarbejdet kan tænkes at fremme. Dialogen vil blive 
baseret på en bedømmelse af landenes specifikke behov og en fast­
læggelse af de samarbejdsaktioner af enhver art, som er bedst 
egnede til at imødekomme disse behov. 
5.2 Der vil i videst mulig udstrækning på baggrund af de eksisterende 
flerårige finansielle overslag for Fællesskabets samarbejde med 
ALA-1 andene blive foretaget en flerårig programmering pr. mål, pr. 
land og eventuelt pr. region. Denne programmering, som til stadig­
hed vil være vejledende, skal gøre det muligt at øge EF-
foranstaItningens indvirkning på landenes overordnede politikker. 
Ved programmeringen tages der hensyn til de mulige virkninger af 
andre bistands- og samarbejdsinstrumenter. 
5.3 Midlernes fordeling og valget af foranstaltninger finder for det 
finansielle og faglige samarbejdes vedkommende sted under hensyn­
tagen til bl.a.: 
- de forskellige landes indkomstniveau og behov 
- foranstaltningernes udviklingseffekt og bidrag til en sund og 
realistisk makroøkonomisk politik 
- 8 -
- mulighederne for at vække interesse i landet og/eller tiltrække 
ekstra midler til visse sektorer 
- de berørte befolkningsgruppers medvirken. 
For det økonomiske samarbejdes vedkommende skal foranstaltningerne 
udvælges under skyldig hensyntagen til de initiativer, der tages 
af de direkte berørte beslutningstagere, samt til disses inte­
resser i almindelighed. 
5.4 Fællesskabets intervent ion omfatter individuelle foranstaltninger, 
der er klart defineret med hensyn til de mål, der skal nås, og de 
midler, der skal sættes ind, bl.a. projekter og programmer, her­
under eventuelt integrerede projekter og sektorprogrammer. 
5.5 Der skal ved effektiv integrering af alle Fællesskabets samar-
bejdsinstrumenter, såvel finansiel og faglig bistand som økonomisk 
samarbejde, men også i alle andre udformninger sikres en mere 
udtalt synergi mellem disse. Denne synergi skal søges virkelig­
gjort ikke alene ved en overordnet planlægning af samarbejdet med 
hvert land for sig, men også ved planlægningen af hvert enkelt 
projekt eller program. 
Denne integrering omfatter navnlig fødevarehjælpens og Stabex-
midlernes counterpart-midler. 
Der bør også drages størst mulig fordel af de oplysninger, der kan 
udledes af de europæiske NGO's indsats, bl.a. i forbindelse med de 
mange projekter, i hvis finansiering Fællesskabet deltager. 
- 9 
5.6 Koordineringen med andre donorer skal også udbygges, navnlig hvad 
angår medlemsstaternes bilaterale bistand, hvilket gør det muligt 
at styrke den europæiske tilstedeværelse yderligere. 
Samfinansiering er den snævrest mulige form for koordinering, og 
der bør derfor gøres en særlig indsats på dette område samtidig 
med, at det tilstræbes at minimere de træghedsfænomener, som an­
tallet af beslutningstagere og forskellene mellem de regler, de 
hver for sig er underkastet, kan indebære for beslutningsprocessen 
og selve gennemførelsen. 
6. På baggrund af disse retningslinjer forudsætter gennemførelsen af 
denne nye samarbejdspolitik fra Fællesskabets side, at der fore­
tages en omfattende revision af de eksisterende bestemmelser. 
De skal således tilpasses for at tage hensyn ti i den nye priori­
tering af det finansielle og faglige samarbejde og suppleres med 
en række forvaltningsmæssige bestemmelser og regler, som for 
første gang vil gælde for det økonomiske samarbejde, for så vidt 
angår alle de instrumenter, for hvilke der ikke gælder et særligt 
retsgrundlag. 
7. Kommissionen forelægger derfor med henblik på en så hurtig vedta­
gelse som muligt Rådet og Europa-Parlamentet vedlagte forslag, som 
omfatter: 
- et udkast til ny forordning, som skal erstatte forordning 
442/81, for så vidt angår det finansielle og faglige samar­
bejde, og udvide samarbejdet til også at omfatte Økonomisk 
samarbejde. 
- 10 -
Forslag ti I 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om finansiel og faglig bistand ti I og 
Økonomisk samarbejde med 
udviklingslandene i Asien og Latinamerika 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Fællesskabet har som led i sine forbindelser med udviklingslandene i Asien 
og Latinamerika (ALA-1 andene) siden 1976 iværksat et finansielt og fagligt 
samarbejde, som senere er blevet suppleret med et økonomisk samarbejde; 
disse samarbejdsformer indgår som led i en global politik over for alle 
udviklingslande, der ti I Iige omfatter øget samhandel, såvel ved integrering 
af disse lande i det multilaterale samhandelssystem som ved hjælp af 
passende foranstaltninger fra de kompetente internationale organisationers 
side og specifikke foranstaltninger såsom Fællesskabets generelle 
præferenceordn i ng; 
Fællesskabets igangværende udbygning og dets øgede betydning på inter­
nationalt plan berettiger en videreførelse af de bestræbelser, der udfoldes 
i retning af øget økonomisk samarbejde af gensidig interesse og øget 
udviklingsbistand fra Fællesskabet til ALA-1 andene, udvide i se til andre 
lande eller sektorer, afsættelse af flere midler og øgede bestræbelser for 
at skabe bedre overensstemmelse med de nationale og lokale behov i hver 
enkelt region; 
- 11 -
Det Europæiske Råd har gentagne gange bekræftet Fællesskabets politiske 
vilje til at forstærke samarbejdet med de regioner i verden, hvor udvik­
lingsniveauet er for lavt, ved hjælp af en øget, koordineret og mere 
varieret bistandsindsats fra Fællesskabets og medlemsstaternes side; 
Europa-Parlamentet har efter at have foretaget en dybtgående undersøgelse 
af spørgsmålet i løbet af flere af sine møderækker givet udtryk for ønsket 
om en sådan udbygning og en revision af det gældende retsgrundlag for at 
sikre større effektivitet og gennemsigtighed; 
Rådet har vedtaget en række konklusioner, som støtter de af Kommissionen 
foreslåede langsigtede retningslinjer for dette samarbejde, hvad angår den 
prioritering, der skal foretages, og de sektorer, der skal tages i betragt­
ning, samt hensigtsmæssigheden af at forhøje de dertil afsatte midler og 
gøre det muligt at foretage en vejledende mellemfristet programmering 
deraf; 
samtidig med, at Rådet og Europa-Parlamentet har bekræftet de traditionelle 
aktionsområder, har disse institutioner fastlagt en række nye prioriterede 
områder, navnlig hvad angår miljøet, udviklingens menneskelige dimension og 
det økonomiske samarbejde betragtet som en foranstaltning af gensidig 
interesse for Fællesskabet og partner landene; 
der bør fastsættes forvaltningsmæssige regler for den finansielle og 
faglige bistand til og det økonomiske samarbejde med ALA-landene-, 
Rådets forordning (EØF) nr. 442/81 af 17. februar 1981 om finansiel og 
faglig bistand til ikke-associerede udvikl ingslanded bør derfor ophæves 
og erstattes af nærværende forordning; 
Traktaten indeholder ikke anden hjemmel til vedtagelse af denne forordning 
end artikel 235 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
(1) EFT nr. L 48 af 21.2.1981, s. 8. 
- 12 -
Artikel 1 
Fællesskabet viderefører og udvider et EF-samarbeJde med udviklingslandene 
i Asien og Latinamerika (som ikke har undertegnet Lomé-konvent ionen og ikke 
er omfattet af Fællesskabets samarbejdspolitik over for Middelhavsområdet), 
i det følgende benævnt "ALA-1 andene". Dette samarbejde omfatter finansiel 
og faglig udviklingsbistand og økonomisk samarbejde. I denne sammenhæng 
lægger Fællesskabet den allerstørste vægt på fremme af menneskerettigheder­
ne, øget frihandel, øget kulturelt samkvem samt miljøbeskyttelse ved hjælp 
af en stadig mere omfattende dialog af fælles interesse vedrørende 
politiske, økonomiske og sociale spørgsmål. 
Artikel 2 
Alle ALA-lande er berettiget til at få del i den finansielle og faglige 
bistand og det økonomiske samarbejde. 
Ud over stater og regioner kan decentrale forvaltninger, offentlige tjenes­
ter, lokalsamfund eller traditionelle samfund, private institutter og 
erhvervsvirksomheder, herunder kooperativer, samt ikke-statslige organi­
sationer være modtagere og partnere. 
Finansiel og faglig bistand 
Artikel 3 
Den finansielle og faglige bistand tager navnlig sigte på at forbedre leve­
vilkårene for de mest trængende befolkningsgrupper og gennemføre foran­
staltninger på områder, hvor det er vanskeligt at tilvejebringe midler 
indefra, men som har stor strategisk betydning for udviklingen i disse 
lande eller for det internationale samfund som helhed. 
Bistanden tager først og fremmest sigte på de bestræbelser, der udfoldes af 
de fattigste ALA-lande. 
- 13 
Artikel 4 
Den finansielle og faglige bistand tager navnlig sigte på udvikling af 
landdistrikterne og forbedring af fødevaresikkerheden. 
Desuden tages der som led i hver foranstaltning hensyn til beskyttelsen af 
miljøet og naturressourcerne samt udviklingens menneskelige dimension, 
herunder kvindernes rolle, demografiske spørgsmål og spørgsmål med 
tilknytning til forholdet mellem land og by. 
En betydelig del af bistanden forbeholdes projekter, der mere specifikt 
tager sigte på miljøbeskyttelse. 
Bistanden kan tillige tage form af foranstaltninger til bekæmpelse af nar­
kotika, forbedring af levevilkårene i storbyerne og udviklingens struktu­
relle dimension. 
En del af bistanden kan anvendes til reparation og genopbygning efter 
ulykker eller katastrofer af enhver art samt til forebyggelse heraf. 
Det regionale samarbejde mellem udviklingslande skal betragtes som et vig­
tigt område for finansiel og faglig bistand, bl.a. på følgende områder: 
samarbejde på miljøområdet 
udbygning af samhandelen inden for regionen 
udbygning af de regionale institutioner 
støtte til integration og indførelse af politikker og aktiviteter, der 
er fælles for flere udviklingslande 
kommunikation, herunder telekommunikation, navnlig hvad angår normer, 
net og tjenester 
forskning og uddannelse med tilknytning til udvikling 
samarbejde på energiområdet. 
- 14 -
Artikel 5 
Den finansielle og faglige bistand kan udvides ti I at omfatte de forholds­
vis mere velstillede lande i Asien og Latinamerika på særlige områder og i 
særlige tilfælde, hvor Fællesskabets intervention finder sted som reaktion 
på katastrofer eller sikrer, at der gennemføres nye foranstaltninger eller 
politikker, der er vigtige på regionalt eller internationalt plan, inden 
for følgende sektorer: 
narkotika 
miljø og naturressourcer 
institutionel udbygning 
pilotprojekter til fordel for særlig dårligt stillede befolknings­
grupper 
regionalt samarbejde. 
Økonomisk samarbejde 
Artikel 6 
Det økonomiske samarbejde bidrager til at skabe øget udvikling i ALA-
landene ved at bistå dem med at drage størst mulig fordel af de muligheder, 
som forøgelsen af den internationale samhandel, herunder det store 
europæiske marked, frembyder, og ved at styrke det europæiske erhvervslivs 
og den europæiske teknologis og know-how's tilstedeværelse. 
Samarbejdet tilsigter navnlig at støtte de lande, der gennemfører makro­
økonomiske politikker og strukturpolitikker, som har til formål at 
liberalisere samhandelen, åbne for investeringerne og fremme teknologi­
overførslen, bl.a. ved at beskytte intellektuel ejendomsret. 
- 15 -
Artikel 7 
Det økonomiske samarbejde finder bl.a. sted i følgende tre sektorer: 
1. Forbedring af det videnskabelige og teknologiske potentiel og den 
økonomiske, sociale og kulturelle baggrund via uddanne Isesti I tag og 
overførsel af know-how. Disse foranstaltninger henvender sig især til 
ledende personale, økonomiske beslutningstagere og undervisere og 
omfatter alle økonomiske, faglige og videnskabelige områder, herunder 
energi, industri- og byøkologi og serviceteknologi. 
2. Forbedring af den Institutionelle struktur med henblik på at skabe en 
lovgivningsmæssig og social baggrund, der er mere udviklingsfremmende. 
3. Støtte til virksomheder, bl.a. i form af uddanne Isesti I tag og faglig 
bistand, etablering af kontakter mellem virksomheder og foranstalt­
ninger, der fremmer adgangen til større markeder, jf. dog de særlige 
bestemmelser vedrørende fælles virksomheder i Rådets forordning nr. 
om [EC l!P](*). 
Det regionale samarbejde skal betragtes som en vigtig del af det økonomiske 
samarbejde, især på følgende områder: 
samarbejde om industri- og byøkologi 
samhandel inden for hver region 
regionale institutioner, der arbejder for øget økonomisk integration 
regionalpolitik 
kommunikation, herunder telekommunikation 
forskning og uddannelse 
samarbejde på energiområdet. 
(*) EFT nr. L 
- 16 -
GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER 
Artikel 8 
Den finansielle og faglige bistand og det økonomiske samarbejde tager som 
hovedregel form af gavebistand og hidrører fra finansielle midler, der er 
afsat på De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. Der tilstræbes 
samfinansiering med medlemsstaterne eller andre donorer i forbindelse med 
øget koordinering. Bistandens karakter af EF-bistand skal dog i videst 
mulig udstrækning opretholdes. 
Artikel 9 
1. Den finansielle og faglige bistand kan dække samtlige importudgifter og 
lokale udgifter i forbindelse med gennemførelse af projekter og programmer. 
Bl.a. kan drifts- og vedligeholdelsesudgifter dækkes, når det drejer sig om 
økonomiske samarbejdsforanstaltninger, uddannelses- og forskningsprogrammer 
samt udviklingsprojekter og -programmer, idet udgifterne for udviklings­
projekternes og -programmernes vedkommende dog kun kan dækkes i startfasen 
og i gradvis aftagende omfang. 
2. Der skal systematisk tilstræbes finansiel deltagelse fra parternes (lan­
de, lokalsamfund, virksomheder, individuelle støttemodtagere) side i den 
udstrækning, de har mulighed herfor, samt under hensyntagen til den enkelte 
foranstaltnings egenart. Der kan ikke ydes EF-bistand til betaling af skat­
ter, told og afgifter samt køb af jordarealer. 
3. Normalt dækkes udgifter til analyser og ekspertundersøgelser på kort og 
lang sigt, der har til formål at bistå støttemodtagerne og Kommissionen med 
fastlæggelsen af den overordnede politik, planlægningen og gennemførelsen 
af foranstaltninger samt kontrol- og evalueringsarbejdet, af Fællesskabet, 
enten som led i finansieringen af individuelle foranstaltninger eller 
separat. 
- 17 -
Artikel 10 
Alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne kan deltage i udbud, 
licitationer, aftaler og kontrakter på lige vilkår. 
For den finansielle og faglige bistands vedkommende udvides denne delta­
gelse i almindelighed til modtagerstaten og kan i individuelle tilfælde 
også udvides til andre udviklingslande. 
I ekstraordinære og behørigt begrundede tilfælde kan der tillades anden 
oprindelse for særlige komponenters vedkommende. 
Artikel 11 
1. Projekter og programmer, som omfatter ydelse af bistand, der indebærer 
udgifter for Fællesskabet på mere end 2 mio ECU, samt omfattende ændringer 
af og eventuelt nødvendige overskridelser af disse foranstaltninger på mere 
end 20% af det oprindeligt fastsatte beløb vedtages efter den i artikel 12, 
stk. 2, fastsatte procedure. 
2. Efter den i artikel 12, stk. 3, fastsatte procedure vedtages i fornødent 
omfang de retsakter, der er nødvendige for: 
at samordne Fællesskabets samarbejdsaktioner og de foranstaltninger, 
der kan træffes af medlemsstaterne på et bilateralt grundlag 
at fastsætte de flerårige vejledende retningslinjer for de vigtigste 
partner lande 
at fastlægge samarbejdets interventionsområder inden for bestemte 
temaer eller sektorer. 
Artikel 12 
1. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for 
medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand. 
- 18 -
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de 
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette 
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen 
til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det 
flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af 
de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under 
afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af 
repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte 
artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen. 
Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis 
de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, 
underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om sådanne foranstaltninger. I 
så fald udsætter Kommissionen gennemførelsen af de foranstaltninger, den 
har truffet afgørelse om, i et tidsrum på en måned. 
Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det 
tidsrum, der er nævnt i andet afsnit. 
3. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til foranstalt­
ninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast 
inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til, hvor 
meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning. 
Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret 
til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. 
Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den under­
retter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse. 
- 19 -
Artikel 13 
Kommissionen forelægger Rådet og Europa-Parlamentet en årlig rapport om 
gennemførelsen af denne forordning med oplysning om de opnåede resultater 
og de projekter og programmer, der er finansieret i årets løb. 
Derudover fremlægges der ved hver femårig periodes afslutning en sammen­
fattende rapport, som belyser den løbende evaluerings resultater. 
Artikel 14 
Forordning (EØF) nr. 442/81 ophæves. 
Alle henvisninger til nævnte forordning gælder som henvisninger til 
nærværende forordning. 
Artikel 15 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i 
hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
- 20 -
FICHE FINANCIERE 
IMPLICATIONS FINANCIERES 
1. Intitulé de l'action 
Projet de règlement relatif à la mise en oeuvre de l'aide technique 
et financière et coopération économique avec les pays en voie de 
développement d'Amérique Latine et d'Asie. 
2. Lignes budgétaires concernées 
B.7. 3000 - 3001 - 3002 - 3003 - 3004 
B.7. 3010 - 3011 - 3012 - 3013 - 3014 
B.8. 7300 - 7301 et 7304 
B.8. 7310 - 7311 et 7314 
3. Base légale 
Article 235 du Traité 
4. Description de l'action 
4.1 Objectifs spécifiques de l'action 
Accroissement de l'effort de l'aide communautaire au 
développement notamment dans les PVD-ALA les plus pauvres dans 
l'objectif de répondre à une demande pressante d'extension du 
champ d'application de cette forme d'aide (protection de 
L'environnement, dimension humaine du développement, coopération 
régionale, dimension structurelle du développement, catastrophes 
naturel les, etc ...). 
Renforcement et diversification de la coopération économique 
afin d'accélérer, essentiellement dans les PVD les plus avancés, 
le développement par un transfert de "Know-How" européen dans un 
esprit de bénéfices mutuels afin que ces pays puissent tirer 
avantage de perspectives nouvelles ouvertes par le grand marché 
européen. 
- 21 -
4.2 Durée 
Indéterminée 
4.3 Population visée par l'action 
Les populations de tous les pays d'Amérique Latine et d'Asie, 
soit plus de 3.500 millions de personnes dans 41 pays - et en 
particulier les couches de population les plus défavorisées dans 
les pays les plus pauvres. 
5. Classification de la dépense ou des recettes 
5.1 D.N.O. 
5.2 CD sauf B 7 3002 et B7 3012 et les lignes "minibudget" qui sont 
CND 
5.3 Ce règlement n'engendre pas de recettes spécifiques. 
6. Nature de la dépense 
6.1 Subvention à 100 % : oui sauf co-financement au titre de 
l'article 16 du règlement 
6.2 Dans certains cas, subvention par co-financement avec d'autres 
donateurs d'aide 
6.3 Aucune bonification d'intérêt 
6.4 Autres : rien 
6.5 Pas de remboursement prévu 
6.6 Pas de recettes 
- 22 -
7. Incidence financière sur les crédits d'intervention (partie B du 
budget) 
7.1 Mode de calcul 
La dotation anuuelle sera fixée par l'autorité budgétaire. La 
Commission, dans son document COM (90) 176 a proposé pour la 
période 1991 - 1995 un montant global au prix de 1991 de 
2.900 MECU. Il s'agit d'un montant indicatif(1). 
7.2 La part du mini-budget 
Cette part se situe entre 2,5 X et 3 % 
7.3 Echéancier indicatif des crédits d'engagements et de paiements 
Sur l'ensemble des lignes citées en 1.2, l'échéancier estimatif 
se présente à ce stade de la façon suivante : 
1991 1992 1993* 1994* 1995* 
Crédits engagements 428 518 537 558 588 
Crédits de paiements 293 329 390 470 540 
(*) Prix 1992. Sous réserve des résultats d'une reconduction 
éventuelle de la perspective financière dans le cadre de 
l'accord inter-insti tutionnel sur la discipline budgétaire. 
8. Dispositions anti-fraude prévues dans la proposition. 
Il s'agit de dépenses essentiellement mises en oeuvre par les pays 
tiers et par la Commission qui exerce sur la totalité des dépenses 
son contrôle normal. 
(1) réparti comme suit : 
Chapitre B7-30 crédits pour engagements en m.écus 
1991 1992 1993 1994 1995 
448 580 600 620 652 
A noter que le Conseil pour sa part a accepté le 18 décembre 1990 un 
montant global de 2.750 m.écus. 
- 23 -
FICHE D'IMPACT DE CERTAINS ACTES LEGISLATIFS SUR LES PME ET L'EMPLOI 
1. OBLIGATIONS ADMINISTRATIVES DECOULANT DE L'APPLICATION DE LA 
LEGISLATION POUR LES ENTREPRISES 
AUCUNE 
2. AVANTAGE POUR L'ENTREPRISE 
OUI 
LESQUELLES 
La coopération au développement pourra engendrer des avantages 
pour les PME dans les domaines services et fournitures de 
mater iel. 
3. INCONVENIENTS POUR L'ENTREPRISE 
NON 
CONSEQUENCES 
4. EFFETS SUR L'EMPLOI 
Aucun effet négatif prévisible sur l'emploi dans la Communauté 
5. A-T-IL EU CONCERTATION PREALABLE AVEC LES PARTENAIRES SOCIAUX ? 
NON 
AVIS DES PARTENAIRES SOCIAUX 
6. Y A-T-IL UNE APPROCHE ALTERNATIVE MOINS CONTRAIGNANTE ? 
NON 

- 24 -
ISSN 0254-1459 
KOM(91) 104 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA li 
Katalognummer : CB-CO-91-128-DA-C 
ISBN 92-77-70539-6 
SALGSPRIS til og med 30 sider: 3,50 ECU for hver 10 sider derudover: 1,25 ECU 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg