3. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 167/33 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Ændret forslag til Rådets andet direktiv om samordning af lovgivningen om adgang til at optage og 
udøve virksomhed som kreditinstitut og om ændring af direktiv 77/780/EØF (l) 
KOM(89) 190 endelig udg. — SYN 120 
(Forelagt af Kommissionen i henhold til EØF-Traktatens artikel 149, stk. 3, den 28. april 
1989) 
(89/C 167/02) 
0) EFT nr. C 84 af 31. 3. 1988, s. 1. 
DET OPRINDELIGE FORSLAG DET ÆNDREDE FORSLAG 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
Præamblen og 1.-13. betragtning uændret 
14. betragtning 
Medlemsstaterne bør påse, at der ikke stilles hindringer i 
vejen for, at de aktiviteter, der er omfattet af den gensidige 
anerkendelse, kan udøves under anvendelse af de finansiel­
le teknikker, der er almindelig praksis i hjemlandet, så 
længe disse ikke er i strid med værtslandets retsforskrifter 
om samfundsmæssige interesser; 
De kompetente myndigheder meddeler ikke et kreditinsti­
tut tilladelse til at optage virksomhed, før de har fået 
meddelelse om alle aktionærer eller selskabsdeltagere, det 
være sig fysiske eller juridiske personer, der direkte eller 
indirekte er kvalificerede deltagere i kreditinstituttet, og 
om størrelsen af deres kapitalandel. De kompetente 
myndigheder bedømmer sådanne aktionærers og selskabs­
deltageres hæderlighed. 14. betragtning 
Medlemsstaterne bør påse, at der ikke stilles hindringer i 
vejen for, at de aktiviteter, der er omfattet af den gensidige 
anerkendelse, kan udøves under anvendelse af de finansiel­
le teknikker, der er almindelig praksis i hjemlandet, så 
længe disse ikke er i strid med de i værtslandet gældende 
retsforskrifter, som er begrundet i hensynet til almenvellet. 
I forbindelse hermed bør dette direktiv ses i sammenhæng 
med Rådets direktiv om fri etableringsret og fri udveksling 
af tjenesteydelser på realkreditområdet, der fastsætter 
bestemmelser om gensidig anerkendelse af finansielle 
teknikker; 
De kompetente myndigheder meddeler ikke et kreditinsti­
tut tilladelse til at optage virksomhed, før de har fået 
meddelelse om alle aktionærer eller selskabsdeltagere, det 
være sig fysiske eller juridiske personer, der direkte eller 
indirekte er kvalificerede deltagere i kreditinstituttet, og 
om størrelsen af deres kapitalandel. De kompetente 
myndigheder bedømmer sådanne aktionærers og selskabs­
deltageres hæderlighed. De kompetente myndigheder 
meddeler ikke tilladelse, hvis de under hensyntagen til 
nødvendigheden af at sikre en sund og forsvarlig ledelse af 
kreditinstituttet ikke finder ovennævnte aktionærers eller 
selskabsdeltageres hæderlighed godtgjort. De resterende betragtninger uændret 
VEDTAGET FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1-3 uændret 
Artikel 4 Artikel 4 
Nr. C 167/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 7. 89 
DET OPRINDELIGE FORSLAG DET ÆNDREDE FORSLAG 
Artikel 5 og 6 uændret 
Afsnit 2A 
Gensidighed 
Artikel 7 Artikel 7 
1. Enhver ansøgning om tilladelse til et datterselskab, 
hvis moderselskab henhører under et tredjelands ret, eller 
til erhvervelse af kapitalinteresser som defineret i stk. 3, er 
underlagt proceduren i denne artikel. 1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder underret­
ter Kommissionen om a) enhver ansøgning om meddelelse 
af tilladelse til et datterselskab, hvis moderselskab eller 
moderselskaber henhører under et tredjelands ret, med 
angivelse af det overordnede moderselskab, eller b) et 
sådant selskabs erhvervelse af kapitalinteresser i et 
kreditinstitut i Fællesskabet, som bevirker, at dette 
kreditinstitut bliver dets datterselskab. Kommissionen 
giver underretning herom til de øvrige medlemsstater. 
Når der er meddelt tilladelse til et datterselskab, skal det 
overordnede moderselskab eller moderselskaber angives i 
den anmeldelse, de kompetente myndigheder indgiver til 
Kommissionen, jf. artikel 3, stk. 7, i direktiv 77/780/EØF. 
2. Efter modtagelse af en ansøgning om tilladelse skal de 
kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat 
underrette de kompetente myndigheder i de andre 
medlemsstater og Kommissionen herom. 2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle 
generelle vanskeligheder, deres kreditinstitutter har mødt 
ved udøvelsen af bankvirksomhed i et tredjeland. 
3. Tilsvarende skal de kompetente myndigheder i en 
medlemsstat, når de i henhold til bestemmelserne i artikel 9 
får meddelelse om, at en virksomhed henhørende under et 
tredjelands ret påtænker at erhverve kapitalinteresser i et 
kreditinstitut, som derved bliver et datterselskab af denne 
virksomhed, underrette de kompetente myndigheder i de 
andre medlemsstater og Kommissionen herom. 3. Kommissionen udarbejder, første gang senest seks 
måneder før direktivets ikrafttrædelse og derefter med 
jævne mellemrum, en rapport, hvori den ud fra de i stk. 4 
og 5 omhandlede kriterier redegør for tredjelandes 
behandling af EF-kreditinstitutter med hensyn til disses 
adgang til etablering og udøvelse af bankvirksomhed samt 
erhvervelse af kapitalinteresser. Kommissionen forelægger 
Ministerrådet disse rapporter. 
4. De kompetente myndigheder i den pågældende 
medlemsstat skal stille afgørelsen vedrørende de i stk. 2 og 
3 omhandlede ansøgninger i bero, indtil den i stk. 5 og 6 
fastsatte procedure er tilendebragt. 4. Hvis Kommissionen enten på grundlag af den i stk. 3 
omhandlede rapport eller på et hvilket som helst andet 
tidspunkt finder, at et tredjeland ikke giver EF-kreditinsti­
tutter reel adgang til markedet og indrømmer dem 
konkurrencevilkår svarende til dem, Fællesskabet indrøm­
mer kreditinstitutter fra dette tredjeland, kan Kommissio­
nen forelægge Rådet egnede forslag med henblik på at opnå 
lige adgang og lige konkurrencevilkår gennem forhand­
linger mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland. 
3. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 167/35 
DET OPRINDELIGE FORSLAG DET ÆNDREDE FORSLAG 
5. Kommissionen undersøger inden tre måneder efter 
modtagelsen af de i stk. 2 og 3 omhandlede oplysninger, om 
alle kreditinstitutter i Fællesskabet nyder godt af gensidig­
hed og underlægges tilsvarende behandling, navnlig hvad 
angår oprettelse af datterselskaber eller erhvervelse af 
kapitalinteresser i kreditinstitutter i det pågældende 
tredjeland. 5. Finder Kommissionen, enten på grundlag af de i stk. 3 
omhandlede rapporter eller på et hvilket som helst andet 
tidspunkt, at EF-kreditinstitutter i et tredjeland ikke nyder 
national behandling eller indrømmes samme konkurrence­
vilkår som indenlandske kreditinstitutter, og at der ikke er 
skabt sikkerhed for reel adgang til markedet, kan 
Kommissionen, ud over fremsættelse af de i stk. 4 
omhandlede forslag om optagelse af forhandlinger efter 
proceduren i artikel 20 bestemme, at medlemsstaternes 
kompetente myndigheder skal indskrænke deres meddelel­
se af nye tilladelser til oprettelse af datterselskaber eller 
erhvervelse af kapitalinteresser for moderselskaber henhø­
rende under det pågældende tredjelands ret, eller stille 
afgørelser herom i bero. 
Varigheden af disse foranstaltninger må ikke overstige et 
år, idet Kommissionen dog kan foreslå en forlængelse. 
6. Fastslår Kommissionen, at der ikke foreligger gensidig­
hed, kan den efter proceduren i artikel 20 stille den i stk. 4 
omhandlede afgørelse i yderligere bero. 6. De foranstaltninger, der træffes i medfør af denne 
artikel, må dog ikke være til hinder for Fællesskabets 
opfyldelse af de forpligtelser, det har i henhold til 
internationale — såvel bilaterale som multilaterale — 
aftaler om kreditinstitutters virksomhed. 
7. Kommissionen forelægger Rådet egnede forslag med 
henblik på at opnå gensidighed i forholdet til det 
pågældende tredjeland. 
Artikel 8-15 uændret 
Artikel 16 Artikel 16 
1. Medlemsstaterne skal sikre, at mindst de aktiviteter, 
der er opført på listen i bilaget, i hver medlemsstat kan 
udøves efter bestemmelserne i artikel 17, 18 og 19, enten 
ved oprettelse af en filial, eller ved den frie udveksling af 
tjenesteydelser fra ethvert kreditinstitut, der er meddelt 
tilladelse og er underlagt tilsyn af hjemlandets kompetente 
myndigheder i overensstemmelse med bestemmelserne i 
dette direktiv, og hvis tilladelse ikke indeholder forbud 
mod sådanne aktiviteter. 1. Medlemsstaterne skal sikre, at de aktiviteter, der er 
opført på listen i bilaget, i hver medlemsstat kan udøves 
efter bestemmelserne i artikel 17, 18 og 19, enten ved 
oprettelse af en filial, eller ved den frie udveksling af 
tjenesteydelser fra ethvert kreditinstitut, der er meddelt 
tilladelse og er underlagt tilsyn af hjemlandets kompetente 
myndigheder i overensstemmelse med bestemmelserne i 
dette direktiv, forudsat at tilladelsen omfatter sådanne 
aktiviteter. Medlemsstaterne skal tillade, at kreditinstitut­
terne udøver disse aktiviteter under anvendelse af hjemlan­
dets finansielle teknikker, når disse ikke er i strid med de i 
værtslandet gældende lovbestemmelser, som er begrundet i 
hensynet til almenvellet. 
Medlemsstaterne kan dog indskrænke tilladelsen til kun at 
gælde en del af deres område for så vidt angår offentlige 
kreditinstitutter, for hvis virksomhed en regional regering 
eller lokal myndighed stiller garanti. Dette undtager dog 
ikke disse kreditinstitutter fra bestemmelserne i andre 
EØF-direktiver om kreditinstitutter. 
Nr. C 167/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 7. 89 
DET OPRINDELIGE FORSLAG DET ÆNDREDE FORSLAG 
2. Medlemsstaterne skal også sikre, at mindst de 2. uændret 
aktiviteter, der er opført på listen i bilaget, i hver 
medlemsstat kan udøves efter bestemmelserne i artikel 17, 
18 og 19, enten ved oprettelse af en filial, eller ved den frie 
udveksling af tjenesteydelser fra ethvert finansieringsinsti­
tut, der er datterselskab af et kreditinstitut eller fællesejet 
datterselskab af fire kreditinstitutter, hvis vedtægter ikke 
hindrer udøvelsen af sådanne aktiviteter, og som opfylder 
alle de nedenstående betingelser: 
— moderselskabet eller moderselskaberne er meddelt 
tilladelse som kreditinstitutter i den medlemsstat, hvis 
lovgivning datterselskabet er underlagt, 
— moderselskabet eller moderselskaberne besidder mindst 
90 % af aktierne eller kapitalandelene i datterselskabet, 
— moderselskabet eller moderselskaberne har stillet 
selvskyldnergaranti for de engagementer, som dattersel­
skabet indgår, 
— datterselskabet indgår, navnlig for de pågældende 
bankaktiviteter, i det konsoliderede tilsyn med moder­
selskabet eller hvert af dets moderselskaber efter 
direktiv 83/350/EØF, bl.a. hvad angår beregningen af 
solvensnøgletallet, tilsynet med store engagementer og 
de i nærværende direktivs artikel 10 fastsatte begræns­
ninger, for så vidt angår kapitalinteresser. 
Hjemlandets kompetente myndigheder kontrollerer, at 
disse betingelser er opfyldt og udsteder en bekræftende 
erklæring herom til datterselskabet, der vedlægges den i 
artikel 17 og 18 omhandlede meddelelse. 
Hjemlandets kompetente myndigheder skal sikre, at der 
føres tilsyn med datterselskabet efter dette direktivs 
artikel 8, stk. 1, artikel 9 og 11, artikel 12, stk. 2, samt 
artikel 13,14 og 15, såvel som artikel 7, stk. 1, i direktiv 77/ 
780/EØF. 
De i dette stykke nævnte bestemmelser finder tilsvarende 
anvendelse på datterselskaber. Særligt læses »kreditinsti­
tut« som »finansieringsinstitut som omhandlet i artikel 16, 
stk. 2«, og »tilladelse« læses som »vedtægter« : i artikel 17, 
stk. 2, læses litra c) som: »c) størrelsen af datterfinansie­
ringsinstituttets egenkapital og det konsoliderede solvens­
nøgletal for moderkreditinstituttet«. 
3. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 167/37 
DET OPRINDELIGE FORSLAG DET ÆNDREDE FORSLAG 
Hvis et finansieringsinstitut, som er omfattet af bestemmel­
serne i dette stykke, ikke længere opfylder en af de fastsatte 
betingelser, kan værtslandet bringe dets udøvelse af 
aktiviteterne til ophør på sit område, i henhold til 
bestemmelserne i dette direktiv. 
Artikel 17 og 18 uændret 
Artikel 19 Artikel 19 
1. Ansvaret for tilsyn med et kreditinstitut, herunder 
tilsynet med de i henhold til artikel 16 udøvede aktiviteter, 
påhviler hjemlandets kompetente myndigheder. 1. uændret 
2. Værtslandet kan dog kræve, at alle kreditinstitutter, 
der har en filial på dets område, hvert kvartal indsender en 
rapport til værtslandets kompetente myndigheder om den 
virksomhed, de udøver på dets område. 2. Værtslandet kan dog kræve, at alle kreditinstitutter, 
der har en filial på dets område, regelmæssigt indsender en 
rapport til værtslandets kompetente myndigheder om den 
virksomhed, de udøver på dets område. 
Til varetagelse af de opgaver, der påhviler det efter dette 
direktivs artikel 12, stk. 2 og 3, kan værtslandet kræve 
samme oplysninger af de kreditinstitutter, der har hjemsted 
i andre medlemsstater, som de kræver af indenlandske 
kreditinstitutter. 
3. Konstaterer tilsynsmyndigheden i værtslandet, at et 
kreditinstitut, der har en filial eller udfører tjenesteydelser 
på dets område, ikke overholder de der gældende 
lovbestemmelser, der er begrundet i hensynet til samfunds­
mæssige interesser eller i dette direktivs bestemmelser om 
værtslandets kompetence, skal den anmode det pågælden­
de institut om at bringe det ulovlige forhold til ophør. 3. Konstaterer tilsynsmyndigheden i værtslandet, at et 
kreditinstitut, der har en filial eller udfører tjenesteydelser 
på dets område, ikke overholder de der gældende 
lovbestemmelser, der er begrundet i hensynet til almenvel­
let eller i dette direktivs bestemmelser om værtslandets 
kompetence, skal den anmode det pågældende institut om 
at bringe det ulovlige forhold til ophør. Ingen bestemmelse i 
dette stykke er til hinder for, at kreditinstitutter med 
hjemsted i en anden medlemsstat kan reklamere for deres 
ydelser ved anvendelse af ethvert kommunikationsmedium 
i værtslandet, når de ikke tilsidesætter de regler om sådanne 
reklamers form og indhold, der er begrundet i hensynet til 
almenvellet. 
4. Tager det pågældende institut ikke de nødvendige 
skridt, skal værtslandets kompetente myndighed give 
underretning herom til hjemlandets kompetente myndig­
hed. Hjemlandets kompetente myndighed skal da så hurtigt 
som muligt træffe alle nødvendige foranstaltninger med 
henblik på at sikre, at instituttet bringer de ulovlige forhold 
til ophør. Karakteren af disse foranstaltninger meddeles 
værtslandets kompetente myndighed. 4. uændret 
Nr. C 167/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 7. 89 
DET OPRINDELIGE FORSLAG DET ÆNDREDE FORSLAG 
5. Hvis det pågældende kreditinstitut — trods de af 5. uændret 
hjemlandet i henhold til stk. 4 trufne foranstaltninger, eller 
fordi disse viser sig utilstrækkelige eller ikke kommer til 
udførelse i den pågældende medlemsstat — fortsat 
overtræder de i værtslandet gældende lovbestemmelser 
som nævnt i stk. 3, kan værtslandet efter at have givet den 
kompetente myndighed i hjemlandet underretning herom, 
træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at 
forhindre nye ulovligheder, herunder om nødvendigt 
forbyde, at kreditinstituttet indgår nye transaktioner på 
dets område. Medlemsstaterne sikrer, at de for disse 
foranstaltninger nødvendige dokumenter kan forkyndes 
for kreditinstitutterne på deres område. 
6. Enhver foranstaltninger, der træffes efter stk. 3,4 og 5, 6. uændret 
og hvorved der pålægges sanktioner eller begrænsninger i 
udførelsen af tjenesteydelser, skal være behørigt begrundet 
og meddeles det pågældende institut. Enhver sådan 
foranstaltning skal kunne indbringes til prøvelse ved 
domstolene i den medlemsstat, hvis myndigheder iværksat­
te den. 
7. Inden den i stk. 3, 4 og 5 fastsatte procedure 7. uændret 
iværksættes, kan værtslandets kompetente myndighed i 
særligt hastende tilfælde iværksætte nødvendige forholds­
regler for at beskytte indskyderes, investorers og andre 
tjenesteydelsesmodtageres interesser. Kommissionen og de 
øvrige medlemsstater skal hurtigst muligt underrettes om 
sådanne forholdsregler. Kommissionen kan, efter at have 
konsulteret de berørte medlemsstater, bestemme, at den 
pågældende medlemsstat skal ændre eller ophæve for­
holdsreglerne. 
8. Dersom instituttets tilladelse tilbagekaldes, meddeles 8. uændret 
dette til værtslandets kompetente myndighed, der da tager 
skridt til at hindre, at det pågældende institut indgår nye 
transaktioner på værtslandets område. 
9. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen antallet og 9. uændret 
arten af de tilfælde, hvor der i henhold til artikel 17 er 
blevet givet afslag, eller hvor der er truffet foranstaltninger i 
henhold til bestemmelserne i nærværende artikels stk. 5. 
Hvert andet år forelægger Kommissionen Det Rådgivende 
Bankudvalg, der er nedsat i henhold til artikel 11 i direktiv 
77/780/EØF, en beretning om sådanne tilfælde. 
De resterende artikler uændret 
3. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 167/39 
BILAG 
Liste over de aktiviteter, som udgør kernen i bankvirksomhed, 
1. Modtagelse af indlån og andre tilbagebetalingspligtige midler 1. 
2. Udlånsvirksomhed (*) 2. 
3. Leasing 3. 
4. Betalingsformidling 4. 
5. Udstedelse og administration af betalingsmidler (kreditkort, 5. 
rejsechecks og bankveksler) 
6. Sikkerhedsstillelse og garantier 
7. Transaktioner for egen eller kunders regning vedrørende: 
a) Pengemarkedsinstrumenter (checks, veksler, indskudsbevi-
ser m.v.) 
b) Valutamarkedet 
c) Finansielle futures og options 
d) Valuta- og renteinstrumenter 
e) Værdipapirer 
8. Medvirken ved emission af værdipapirer og tjenesteydelser i 8. 
forbindelse hermed 
herunder bl.a.: 
— forbrugerkreditter, 
— realkreditlån, 
— factoring og diskontering, 
— handelskreditter (inkl. forfaitering). og som er omfattet af den gensidige anerkendelse 
Modtagelse af indlån og andre tilbagebetalingspligtige midler 
Udlånsvirksomhed (l) 
Leasing 
Betalingsformidling 
Udstedelse og administration af betalingsmidler (kreditkort, 
rejsechecks og bankveksler) 
6. Sikkerhedsstillelse og garantier 
7. Transaktioner i udenlandsk valuta for egen eller kunders 
regning 
Investeringsaktiviteter (2) (transaktioner for egen eller kunders 
regning) 
a) Børsmæglervirksomhed, dvs. accept af investorers ordrer 
vedrørende et eller flere af de i fodnote 2 nævnte 
instrumenter og/eller udførelse af sådanne ordrer på en 
børs eller andet marked på kommissionsbasis mod betaling 
af provision. 
b) Dealing as principal, dvs. køb og salg af et eller flere af de i 
fodnote 2 nævnte instrumenter for egen regning og risiko 
med det formål at opnå en gevinst i form af differencen 
mellem køberkurs og sælgerkurs. 
c) Market making, dvs. opretholdelse af markedet for et eller 
flere af de i fodnote 2 nævnte instrumenter gennem handel 
med sådanne instrumenter. 
d) Porteføljepleje af værdipapirbeholdninger, dvs. forvaltning 
af beholdninger bestående af et eller flere af de i fodnote 2 
nævnte instrumenter, som påtages særskilt over for 
individuelle investorer mod betaling af et gebyr. 
e) Tilbud om service i form af tegning i forbindelse med 
emission af de i fodnote 2 nævnte instrumenter og 
distribution af sådanne emitterede papirer til offentlig­
heden. 
(!) herunder bl.a.: 
— forbrugerkreditter, 
— realkreditlån, 
— factoring og diskontering, 
— handelskreditter (inkl. forfaitering). 
(2) Instrumenter 
— omsættelige værdipapirer, inkl. andele i institutter for kollektiv 
investering i omsættelige værdipapirer, 
— pengemarkedsinstrumenter (inkl. indlånsbeviser og Eurohandels-
papirer), 
— termins- og optionsinstrumenter (futures og options), 
— valutakurs- og rentesatsinstrumenter. 
Nr. C 167/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 7. 89 
f) Professionel investeringsrådgivning til investorer på indivi­
duel basis eller på basis af privat subskription i forbindelse 
med et eller flere af de i fodnote 2 nævnte instrumenter. 
g) Opbevaring og forvaltning af de i fodnote 2 nævnte 
instrumenter, men ikke i forbindelse med forvaltning af et 
clearingssystem. 
9. »Money broking« 9. »Money broking« 
10. Porteføjleadministration og -rådgivning 10. Kreditoplysninger 
11. Opbevaring af værdipapirer 11. Boksudlejning 
12. Kreditoplysninger 
13. Boksudlejning 
Ændret forslag til Rådets direktiv om solvensnøgletal for kreditinstitutter (*) 
KOM(89) 239 endelig udg. — SYN 133 
(Forelagt af Kommissionen i henhold til EØF-Traktatens artikel 149, stk. 3, den 30. maj 1989) 
(89/C 167/03) 
DET OPRINDELIGE FORSLAG DET ÆNDREDE FORSLAG 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — uændret 
under henvisning til Traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 57, 
stk. 2, tredje punktum, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Direktivet er et resultat af det arbejde, der er udført i Det 
Rådgivende Bankudvalg, som i henhold til artikel 6, stk. 4, 
i Rådets direktiv 77/780/EØF af 12. december 1977 om 
samordning af lovgivningen om adgang til at optage og 
udøve virksomhed som kreditinstitut (2), senest ændret ved 
direktiv 86/524/EØF (3), har ansvaret for »at forelægge 
Kommissionen ethvert forslag, der tilsigter en samordning 
af de i medlemsstaterne anvendte nøgletal« ; 
hensigtsmæssige nøgletal spiller en central rolle i forbindel- uændret 
se med tilsynet med kreditinstitutter; 
nøgletal, der vejer aktiver og ikke-balanceførte poster efter uændret 
risikograden, er særligt brugbare målestokke for solyens; uændret 
(!) EFT nr. C 135 af 25. 5. 1988, s. 5. 
(2) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. 
(3) EFT nr. L 309 af 4. 11. 1986, s. 15. uændret