BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Sikre rejse- og identitetsdokumenter er et nøgleelement i bekæmpelsen af terrorisme og organiseret kriminalitet og opbygningen af en ægte sikkerhedsunion. Mange af de initiativer, som EU har iværksat i de seneste år med henblik på at forbedre og styrke forvaltningen af de ydre grænser, hviler på sikre rejse- og identitetsdokumenter. Den nylige ændring af Schengengrænsekodeksen gør det obligatorisk at foretage systematisk kontrol af alle personer og af deres rejsedokumenter, uanset indehaverens nationalitet, i Schengeninformationssystemet (SIS) og Interpols database over stjålne og bortkomne rejsedokumenter (SLTD).

EU-borgerne er i stigende grad mobile. Over 15 mio. EU-borgere bor i og over 11. mio. arbejder i en anden medlemsstat end det land, hvor de er statsborgere. Over 1 mia. personer rejser hvert år inden for EU eller på tværs af EU's ydre grænser.

Dette forslag til forordning indgår i handlingsplanen med henblik på at styrke Europas bekæmpelse af svindel med rejsedokumenter (december 2016), hvori Kommissionen fastlagde indsatsen for at afhjælpe dokumentsikkerhedsproblemer, herunder med identitetskort og opholdsdokumenter, på baggrund af de nylige terrorangreb i Europa. Rådet, der gentagne gange havde opfordret til at forbedre sikkerheden ved identitets- og opholdsdokumenter, tilsluttede sig efterfølgende handlingsplanens mål i sine konklusioner.

Allerede i Kommissionens meddelelse fra 2016 "Øge sikkerheden i en verden med mobilitet – forbedret informationsudveksling i forbindelse med terrorbekæmpelse og stærkere ydre grænser" understregede den behovet for sikre rejse- og identitetsdokumenter i de tilfælde, hvor det er nødvendigt at kunne fastslå identiteten af en person uden tvivl, og fremhævede, at en forbedret tilgang vil bygge på robuste systemer med henblik på at forebygge misbrug og de trusler mod den indre sikkerhed, der opstår som følge af fejl i dokumentsikkerheden. Desuden gav Kommissionen i rapporten om unionsborgerskab fra 2017 tilsagn om at analysere en række politiske løsninger med henblik på at forbedre sikkerheden af identitetskort og opholdsdokumenter.

Af de 26 medlemsstater, som udsteder identitetskort til deres statsborgere, er det almindeligt og obligatorisk at være i besiddelse af identitetskort i de 15. I overensstemmelse med EU-retten vedrørende fri bevægelighed for personer (direktiv 2004/38/EF) kan EU-borgere anvende identitetskort som rejsedokumenter, både når de rejser inden for EU og ved indrejse i EU fra ikke-EU-lande, og de anvendes således hyppigt i forbindelse med rejser. Desuden har en række medlemsstater aftaler med visse tredjelande, som giver EU-borgere mulighed for at rejse ved hjælp af deres nationale identitetskort. Dette indbefatter også rejser til tredjelande med terror for øje og efterfølgende tilbagevenden til EU.

I øjeblikket er der stor forskel på sikkerhedsniveauet for de nationale identitetskort, som medlemsstaterne udsteder, og opholdsdokumenter for EU-borgere med bopæl i en anden medlemsstat og deres familiemedlemmer, og det øger risikoen for forfalskning og dokumentfalsk og medfører praktiske vanskeligheder for borgerne, når de ønsker at udøve deres ret til fri bevægelighed.

EU-borgerne anvender også deres identitetskort til at bevise deres identitet i dagligdagen over for offentlige og private enheder ved udøvelsen af deres ret til at opholde sig i et andet EU-land (mobile EU-borgere).

I overensstemmelse med direktiv 2004/38/EF modtager mobile borgere og deres familiemedlemmer, som ikke er statsborgere i en medlemsstat, også dokumenter, der beviser, at de har ophold i værtsmedlemsstaten. De pågældende opholdsdokumenter er ikke rejsedokumenter, men opholdskort for unionsborgeres familiemedlemmer, som ikke selv er statsborgere i en medlemsstat, men giver, ved anvendelse sammen med et pas, indehaveren ret til indrejse i EU uden visum, når de ledsager eller slutter sig til en EU-borger.

Dokumentforfalskning eller løgnagtig gengivelse af vigtige oplysninger vedrørende de betingelser, der er knyttet til opholdsretten, udpeges som de mest relevante tilfælde af svig inden for rammerne af direktivet, som ved artikel 35 muliggør bekæmpelse af den slags svig.

Set i dette lys er det ekstremt vigtigt, at EU og især medlemsstaterne intensiverer indsatsen for at forbedre sikkerheden ved de dokumenter, der udstedes til EU-borgere og familiemedlemmer, der er tredjelandsstatsborgere. Øget dokumentsikkerhed er en vigtig faktor med hensyn til at forbedre sikkerheden inden for EU og ved EU's grænser og støtte udviklingen hen imod en effektiv og ægte sikkerhedsunion. Indførelsen af biometriske identifikatorer, og navnlig af fingeraftryk, gør dokumenterne mere pålidelige og sikre. I den sammenhæng er det af afgørende vigtighed at udfase dokumenter med svage sikkerhedselementer hurtigst muligt.

Europa-Kommissionens arbejdsprogram for 2018 indeholder en præsentation af et (Refit) lovgivningsinitiativ, der skal forbedre sikkerheden ved identitetskort og opholdsdokumenter, der udstedes til EU-borgere og deres familiemedlemmer, som ikke er statsborgere i en medlemsstat. Målet er at øge sikkerheden i Europa ved at fjerne sikkerhedsbrister som følge af dokumenter, der ikke er sikre, og at lette mobile EU-borgeres og deres familiemedlemmers udøvelse af retten til fri bevægelighed ved at øge pålideligheden og anerkendelsen af deres dokumenter i forbindelse med grænsepassage.