DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 9.11.2004 
KOM(2004) 745 endelig 
. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
OM INCITAMENTER TI L EMAS-REGISTREREDE 
ORGANISATIONER 
  
{SEC(2004)1375}  
 
DA 2   DA INDHOLD 
1. Indledning .................................................................................................................. .. 3 
1.1. 1EMAS-udfordringer ................................................................................................... 3  
2. Typer eksterne incitamenter......................................................................................... 4  
2.1. Lovgivningsmæssig fleksibilitet .................................................................................. 4  
2.2. Fremmende incitamenter.............................................................................................. 6  
2.2.1. Offentlige indkøb ....................................................................................................... .. 6 
2.2.2. Støttemidler............................................................................................................ ...... 7  
2.2.3.  Teknisk støtte og støtte til informationsformidling...................................................... 7  
3. Konklusion .................................................................................................................. .8 
 
DA 3   DA 1. I NDLEDNING  
Fællesskabsordningen for miljøledelse og miljørevision (EMAS) er et frivilligt 
miljøledelsessystem, hvormed organisationer evaluerer, styrer og løbende forbedrer 
deres miljøresultater.  
Hovedformålene med denne beretning er de ls at informere Europa-Parlamentet og 
Rådet om medlemsstaternes nuværende incitamenter for EMAS-registrerede 
organisationer og dels at øge de nationale myndigheders bevågenhed over for forskellig praksis i medlemsstaterne. 
Beretningen er udformet med henblik på at  styrke videngrundlaget for regeringens 
politiske og lovgivningsmæssige  beslutninger, så incitame nter tilbydes på den mest 
egnede måde i hvert enkelt tilfælde. De rudover vil oplysningerne i denne beretning 
være Kommissionen til nytte i forbindels e med den kommende revision af EMAS-
forordningen
1 (i det følgende benævnt "forordningen"). 
Denne beretning opfylder kravet i forordni ngens artikel 10, stk. 2, andet afsnit, og 
artikel 11, stk. 3, hvorved Kommissionen vide regiver de oplysninger, den modtager 
fra medlemsstaterne, til Europa-Parlament et og Rådet om de følgende spørgsmål: 
– hvordan dobbeltarbejde kan undgås i forbindelse med EMAS-registrerede 
organisationers gennemførelse og håndhævelse af miljølovgivningen, og 
– hvordan organisationers delta gelse i EMAS fremmes. 
Denne beretning indledes med en besk rivelse af rammerne for EMAS og de 
udfordringer, som venter. Derefter opre gnes de incitamenter, som de nationale 
myndigheder tilbyder. 
1.1. 1EMAS-udfordringer 
Siden forordningen trådte i kraft i 1995, har den været rettet mod at øge 
miljøledelsessystemers kvalitetniveau. Dens enestående udformning, hvormed der 
tilstræbes gode resultater, gennemskuelighed og troværdighed, gør EMAS til et 
værdifuldt redskab med potentiale til at bi drage til miljøforbedringer ved at tilskynde 
alle typer organisationer til at præstere bedre miljøresultater. 
EMAS omfatter et formelt miljøledelse ssystem (EN ISO 14001). Der findes andre, 
mindre formelle miljøledelsessystemer2 på markedet, og de giver organisationer med 
interesse for miljøledelse forskellige valgmu ligheder. Det er værd at bemærke, at 
EMAS går videre end EN ISO 14001 og fa stsætter de strengeste krav af alle 
systemer; det kan derfor kræve en større indsats fra organisationer, der søger at 
opfylde kravene. Dette kunne forklare den fo rskel, der konstateres  i de indsamlede 
statistiske oplysninger om registreringe r og certificeringer inden for EMAS og 
EN ISO 14001. 
                                                 
1 Forordning (EF) nr. 761/2001 af 19. marts 2001. 
2 BEST-Projekt 
http://europa.eu.int/comm/enterprise/environment/event s/sme_conference/present ations/best_report.pdf   
 
DA 4   DA Organisationer kan opnå mange fordel e ved at gennemføre EMAS. Eksempelvis 
giver bæredygtig udnyttelse af ressourcer økonomiske fordele, et bedre omdømme i 
offentligheden, mindre risiko for at overtræ de miljølovgivningen, et bedre forhold til 
miljøtilsynsmyndigheder og andre interessente r og en passende risikostyring, hvilket 
kan føre til bedre vilkår hos finansieringsinstitutter og forsikringsselskaber. Men 
trods alle disse fordele står ordni ngen nu over for flere udfordringer: 
– Antallet af nye registreringer er faldet i løbet af de seneste to år 
– Erhvervslivet er navnlig kritisk over for fraværet af eksterne incitamenter og 
misforholdet mellem omkostninger og fordele – især for SMV 
– De fleste registrerede virksomheder er etableret inden for et fåtal af 
medlemsstater, hvilket tegner et billede  med stor forskel i udbredelsen af 
EMAS i EU 
– I maj 2004 fik ordningen fuld anvendelse i de nye medlemsstater, og dermed 
øges potentialet for nyregistreringer. 
2. T YPER EKSTERNE INCITAMENTER  
Arten af eksterne incitame nter, som de nationale myndi gheder tilbyder, kan variere 
afhængig af de efterstræbte mål. Der er  påvist to hovedgrupper : lovgivningsmæssige 
incitamenter og incitamenter med sigte på  at fremme ordningens  udbredelse gennem 
offentlige indkøb, finansieringsstøtte, teknisk støtte og informationsformidling.  
2.1. Lovgivningsmæssig fleksibilitet 
Problem 
Forordningens artikel 10, stk. 2, indehol der retsgrundlaget for medlemsstaternes 
overvejelser om, hvordan der kan tage s hensyn til EMAS-registrering ved 
gennemførelse og håndhævelse af miljølovg ivningen. Målet med denne bestemmelse 
er at undgå unødigt dobbelta rbejde hos organisationerne og tilsynsmyndighederne.  
Regeringerne er forpligtet til at skabe en effektiv, fleksibel og gennemskuelig 
lovramme, som sikrer overholdelsen af miljølovgivningen. Den hidtidige praksis 
med kommando og kontrol  har givet blandede resulta ter. Dette kunne forklare, 
hvorfor miljølovgivningen i mange tilfælde stadig ikke overholdes trods anvendelsen af denne praksis.  
Problemet hænger også sammen med, hvorda n tilsynsmyndighederne anvender deres 
ressourcer, som kan være begrænsede. Myndi ghederne er ofte tvunget til at optimere 
ressourceanvendelsen, f.eks. til overvågni ng af lokaliteter. Er ressourcerne 
begrænsede, kan dette hindre en effektiv kontrolovervågning og medføre utilsigtede 
brist i håndhævelsen. 
 
DA 5   DA I forordningen fastsættes strenge krav om overholdelse af miljølovgivningen, idet 
den pålægger uafhængige og eksterne miljøve rifikatorer at sikre,  at organisationen 
kan dokumentere, at den overholder lovgivningen. Til gengæld har nogle 
medlemsstater indrømmet lovgivningsmæssi g fleksibilitet til EMAS-registrerede 
organisationer for at lette deres administrative byrde og  lade dem strømline deres 
egne ressourcer. 
Målsætninger 
Graden af lovgivningsmæssig fleksibilitet va rierer fra land til land. Derfor omfatter 
udtrykket lovgivningsmæssig fleksibilitet  i denne beretning såvel regellempelse , der 
fortolkes som substitution af lovkrav ude n at ændre selve miljølovgivningen, som 
deregulering , der indebærer ændringe r af selve lovgivningen. 
Hovedmålene med den lovgivnings mæssige fleksibilitet er: 
– at forenkle og begrænse overlap pende bestemmelser i lovrammen 
– at fjerne proceduremæssige hindringer 
– at mindske behovet for at forelægge tilsynsmyndigheden unødvendige og 
repetitive dokumenter 
– at tilskynde aktørerne t il at handle ansvarligt. 
Generelle typer 
Nogle medlemsstater har indført lovgivni ngsmæssig fleksibili tet på følgende 
områder:  
– Fornødne oplysninger med henblik på at  opnå tilladelser : forenkling af 
ansøgninger 
Registrerede virksomheder kunne indr ømmes fleksibilitet med hensyn til 
tilladelsesprocedurer. Mange af de oplysni nger, der er nødvendige  for at ansøge om 
tilladelser, indsamles allerede via EMAS -systemet. Miljøoplysningerne i systemet 
kan anses for at være pålideli ge, ajourførte og brugsegnede. 
– Mindskede krav om rappor tering og overvågning 
Hvis en EMAS-virksomhed kan dokumentere, at  den har overholdt reglerne eller haft 
udmærkede resultater i et tidsrum, vil tilsynsmyndigheden have behov for færre 
oplysninger for at kontro llere dens resultater.  Dette kunne også gøre det berettiget at 
øge tidsintervallerne mellem, at disse oplysninger kræves. 
– Konsolidrede krav til ra pportering og overvågning 
Gennemførelsen af EMAS giver tilsynsmyndigh eden mulighed for at drage fordel af 
miljøoplysningerne i miljøerklæringen. Denne  erklæring forsyner de kompetente 
myndigheder med data og oplysninger, som kan benyttes til se nere rapporterings- 
og/eller overvågningsformål, og dermed kan dobbeltarbejde undgås.  
 
DA 6   DA – Færre inspektioner 
De nationale ressourcer til håndhævelse  er i nogle tilfælde begrænsede. Da 
gennemførelsen af EMAS letter overhol delsen af miljølovgivningen, kunne det 
foreslås, at registrerede vi rksomheder underkastes færre og/eller mere målrettede 
inspektioner. 
2.2. Fremmende incitamenter 
Indledning 
I forordningens artikel 11 fastsættes kraven e, der skal sikre, at organisationers 
deltagelse i EMAS fremmes med tilbud om st øttemidler, offentlige indkøb, teknisk 
støtte og informationsformidling. Denne ar tikel rummer en særlig henvisning til 
fremme af EMAS blandt SMV. 
Der kan tilbydes fremmende inc itamenter på tre hovedområder: 
– Offentlige indkøb 
– Finansieringsstøtte 
– Teknisk støtte og støtte til informationsformidling. 
2.2.1. Offentlige indkøb 
De offentlige indkøbere og andre organisatione r, der er omfattet af direktiverne om 
offentlige indkøb, er en vigtig forbrugerg ruppe; offentlige indkøb beløber sig til ca. 
1 000 mia. EUR eller omkring 16 % af EU's BNP. Udviklingen kunne gøres 
væsentligt mere bæredygtig ved at inte grere miljøhensyn i økonomiske og sociale 
hensyn i forbindelse med offentlige indkøb. Hvis de offentlige indkøbere i deres udbud henviste til EMAS, hvor dette måtte være relevant, ville dette skabe større opmærksomhed om ordningen og anspore kont rahenterne til at tilslutte sig denne. 
Hensyntagen til miljøet, f.eks. ved at indf øre miljøledelsessystemer i forbindelse med 
offentlige indkøb, bør kædes sammen med kontraktgenstanden og opfylde 
fællesskabsrettens almindelige principper,  bl.a. reglerne om gennemsigtighed og 
ligebehandling
3. 
Forordningens artikel 11, stk. 2, rummer  grundlaget for at sikre EMAS vid 
udbredelse i kraft af indkøbspraksis. Til de tte formål må de offentlige myndigheder 
overveje, hvordan der, uden at det berø rer EF-lovgivningen, ka n tages hensyn til 
EMAS-registrering, når der fastsættes kriterie r for deres offentlige indkøbspolitikker.  
                                                 
3 “Buying Green” - A Handbook on environmental public procurement, arbejdsdokument fra 
Kommissionens tjenestegrene, SEK(2004) 1050 af 18. august 2004. 
 
DA 7   DA I Kommissionens fortolkningsmeddelelse om Fællesskabets bestemmelser om 
offentlige kontrakter4 anskueliggøres, hvordan de offentlige myndigheder på 
nuværende tidspunkt kan tage hensyn til EMAS-registrering i forbindelse med 
udbudsprocessen. Heri anføres det, at de r ikke kan specificeres krav om 
miljøledelsessystemer, f.eks. EMAS, som et udbudskriterium, men de kan betragtes som dokumentation for organisationens te kniske kapacitet på miljøområdet.  
Dette stadfæstedes med de ændrede direktiver om offentlige indkøb
5, der er udformet 
med henblik på at forenkle, tydeliggør e og modernisere den eksisterende EU-
lovgivning om offentlige indkøb. Med de ny e direktiver om offentlige indkøb er der 
indført et nyt teknisk udvæ lgelseskriterium, der pålægge r de bydende at vise, hvor 
dette er relevant og ønsket af de offen tlige myndigheder, at de kan gøre brug af 
miljøledelsesforanstaltninger i forbindelse med udførelsen af kontrakter om arbejder 
eller tjenesteydelser. Eksempelvis indebære r en kontrakt om anlæg af en bro i et 
naturreservat et behov for løbende miljøledelse og specifikke beskyttelses-foranstaltninger under arbejdet. I sådanne tilfælde anføres det i direktiverne, at 
EMAS eller et andet ækvivalent miljøledel sessystem kan betragtes som belæg for, at 
kravet om miljøledelsesforanstaltninger er opfyldt.  
2.2.2. Støttemidler 
I forordningens artikel 11, stk. 1, understreg es behovet for, at medlemsstaterne sikrer 
SMV'ers deltagelse i ordningen. Dette kunn e gøres ved at lette adgangen til 
støttemidler og sikre rime lige registreringsgebyrer. 
Generelle typer 
For indeværende ydes der finansiering sstøtte på følgende hovedområder: 
– Ydelser til nye EMAS-registreringer i form af et engangsbeløb eller en 
procentdel af de samlede omkostninger  
– Skatte- og afgiftslettelser for indkøb med he nblik på at forbedre miljøresultater 
udgør en form for indirekte finansieringsstøtte 
– Særlige fonde til teknisk  bistand, medarbejder uddannelse og ekstern 
konsulentbistand 
– Reducerede registreringsgebyrer 
– Gunstigere vilkår for EMAS-registrerede virksomheder hos banker og 
forsikringsselskaber.  
2.2.3.  Teknisk støtte og støtte til informationsformidling  
I forordningens artikel 11, stk. 1, opfordres medlemsstaterne ikke alene til at fremme 
deltagelsen i EMAS, men desuden understr eges behovet for at sikre større SMV-
deltagelse med teknisk bistand og ved at  lette deres adgang til oplysninger.  
                                                
 
4 KOM(2001) 274 endelig af 4.7.2001. 
5 Direktiv 2004/17/EF og direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004.  
 
DA 8   DA Generelle typer 
Der tilbydes støtte i kraft af teknisk bistand  på følgende hovedområder: 
– Uddannelsesprogrammer i samarbejde med relevante sammensl utninger, f.eks. 
industri- og handelskamre eller under det nationale EMAS-organs tilsyn 
– Programmer til gradvis gennemførelse udformet særskilt til SMV. Disse 
systemer er udformet med henblik på at  hjælpe SMV med at opnå fremragende 
miljøresultater på forskellige niv eauer afhængig af deres særlige behov 
– Synergier ved inddragelse af alle miljøledelsessystemets aktører, f.eks. 
arbejdsgrupper, partnerskaber, kollegi ale vurderinger og individuelt tilpasset 
coaching 
– Myndighedernes investering på kort og lang sigt i at undervise og uddanne 
fagfolk med specialiserede programmer 
– Vejledning og værktøjer til specifikke sektorer. 
Hvad angår oplysning , findes der følgende hovedområder: 
– Specifikke informationsprogrammer, der er særligt tilpasset erhvervsdrivende, 
mindre virksomheder samt håndværksvirks omheder, fagforeninger, offentlige 
myndigheder og offentligheden m.v. 
– Informationskampagner rettet m od specifikke interessegrupper og 
offentligheden via tv-kampagner, ar tikler i fagblade og lokalaviser, 
reklamekampagner eller ethvert andet opmærksomhedsfremmende tiltag 
– Konferencer og workshops med henblik på at fremme aktiv deltagelse og 
udveksling af erfaringer og bedste praksis. 
3. K ONKLUSION  
Med eksterne incitamenter kan nationale my ndigheder gøre meget for at sikre, at 
EMAS bliver en succes. De kan tiltrække  organisationer og t ilskynde til nye EMAS-
registreringer med målrettede  politikker og programmer. 
Denne beretning viser, at pr aktisk talt alle medlemsstater  anvender foranstaltninger, 
som tilbyder eksterne incitamenter for EMAS -registrerede organisationer i en eller 
anden form. Den kendsgerning, at erhvervsliv et ofte er kritisk over for manglen på 
eksterne incitamenter, tyder på, at der er plads til forbedringer. Men uanset hvilken kombination af incitamenter et land beslutte r at indføre, må de udformes på en sådan 
måde, at de opfylder de berørte organi sationers forhåbninger og de nationale 
tilsynsmyndigheders behov. 
Hvem gør hvad? - En kvantitativ vurdering  
I Bilag II findes en oversigt ove r hver medlemsstats incitamenter. 
 
DA 9   DA Ud over denne kvantitative vurdering bør de r også foretages en kvalitativ vurdering 
af de eksisterende incitamenter. Dertil kræves en detaljeret undersøgelse, som er 
bestilt i forbindelse med den igangværende  revision af forordningen. Undersøgelsen 
forventes at vise, hvilke incitamenter der er de mest fordelagtige og nyttige for 
aktørerne.  
De nationale myndigheder må fastsætte prio riteter. Ved opstillingen af eksterne 
incitamenter har nogle medlemsstater i ndrømmet EMAS større anerkendelse og 
fremme end andre formelle (f.eks . EN ISO 14001) og mindre formelle 
miljøledelsessystemer, medens andre lande valgte en anden strategi og støttede andre systemer end EMAS. Det bemærkes, at incita menterne generelt set er udformet med 
private organisationer for øje. Da EMAS også er tilgængelig for offentlige organisationer, er det relevant for medlemsst aterne også at tilvejebringe incitamenter 
for denne sektor, især ti l lokale myndigheder.  
Landene kan lære af hinanden og om nødvendi gt øge indsatsen for at tilbyde EMAS-
organisationer mærkbare incitamenter. Me dlemsstaterne har ops tillet politikker for 
incitamenter sammen med langsigtede programmer for incitamenter for at fremme bedste praksis. Der må holdes samråd me d de vigtigste interessegrupper, f.eks. 
lederne af de organisationer,  for at lette opstillingen af  fremtidige foranstaltninger 
under hensyntagen til deres behov og forventninger. 
Nye medlemsstater 
De nye medlemsstaters incitamenter er me d få undtagelser ubet ydelige eller endog 
ikke-eksisterende. Disse lande har måttet gennemføre EU's omfattende 
miljølovgivning, og selv om den administrative kompetenceopbygning og gennemførelsen af lovgivningen er prakti sk talt fuldendt, er det nu op til både 
nationale myndigheder og private aktører at sikre en vellykket opfølgning af de nye 
retlige forpligtelser.  
På den baggrund kan myndighederne an se EMAS for et tilstrækkeligt 
ledelsesværktøj til at behandle disse re tlige spørgsmål og derfor tilskynde både 
offentlige og private organisationer t il at deltage. Dette kunne gøres på en 
gennemslagskraftig måde ved at skabe reel le incitamenter til EMAS-gennemførelse 
og –registrering.  
Kommissionen vil fortsat tilbyde den nødve ndige tekniske bistand og støtte til 
informationsformidling med henblik på gennemførelsen af EMAS i private og 
offentlige organisationer.  
Vende trusler til muligheder 
I denne beretning påpeges en række trus ler mod ordningen, som ikke må lades 
upåagtet. 
Kommissionen har iværksat en revision af EMAS, der bl.a. vil omfatte en 
gennemgang af lovkravene vedrørende incitamenter for at styrke deres 
anvendelsesområde og effektivitet. Revi sionsprocessen bør sikre, at alle 
interessegrupper høres, og at det dermed  garanteres, at både de nationale 
tilsynsmyndigheder og aktørerne kan give deres synspunkter til kende. 
 
DA 10   DA Revisionen af EMAS udgør et  vendepunkt for ordningen og en lejlighed til at lade 
incitamenter spille en afgørende rolle. Kommissionen og de nationale tilsynsmyndigheder må finde frem til de mest egnede politiske valg med henblik på at fremme effektiv ledelse og rationel udnyttelse af miljøet.