FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 10/98 fastlagt af Rådet den 26. januar 1998 med henblik på vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. . . ./98/EF om et fællesskabshandlingsprogram til forbedring af afgiftssystemerne i det indre marked (Fiscalis-programmet) (98/C 62/04)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I det indre marked er den faktiske, ensartede og effektive anvendelse af fællesskabsretten af væsentlig betydning for afgiftssystemerne, navnlig for at beskytte medlemsstaternes og Fællesskabets finansielle interesser gennem bekæmpelse af svig og afgiftsunddragelse samt for at undgå konkurrencefordrejninger og for yderligere at nedbringe byrderne for såvel administrationer som skatteborgere;

(2) Fællesskabet og medlemsstaterne har et fælles ansvar for at sikre denne faktiske, ensartede og effektive anvendelse af fællesskabsretten; selv om medlemsstaterne rent ressourcemæssigt har det største ansvar, er det en væsentlig opgave for Fællesskabet at tilvejebringe en passende infrastruktur og skabe den nødvendige tilskyndelse;

(3) et indgående fælles kendskab til fællesskabsretten og dens anvendelse i medlemsstaterne blandt embedsmændene i afgiftsadministrationerne udgør en væsentlig forudsætning for en ensartet anvendelse heraf; dette kan kun opnås gennem en effektiv grund- og videreuddannelse i medlemsstaterne; det er hensigtsmæssigt med en supplerende fællesskabsindsats for at koordinere og fremme denne form for uddannelse;

(4) et effektivt, reelt og omfattende samarbejde mellem medlemsstaterne og mellem disse og Kommissionen er af stor betydning for en korrekt anvendelse af afgiftssystemerne i det indre marked; etablering af en infrastruktur for kommunikation og informationsudveksling på fællesskabsplan er af afgørende betydning for at nå dette mål; gennem tilskyndelse fra Fællesskabets side bliver det lettere at udbygge samarbejdet i tilstrækkeligt omfang;

(5) en yderligere forbedring af de administrative procedurer er af væsentlig betydning for en korrekt anvendelse af afgiftssystemerne i det indre marked; selv om ansvaret herfor først og fremmest ligger hos medlemsstaterne, er der behov for en supplerende indsats på fællesskabsplan for at koordinere og fremme denne forbedring;

(6) det er ikke muligt for medlemsstaterne at opfylde samtlige mål for de foranstaltninger, som er omfattet af denne beslutning, og i overensstemmelse med subsidiaritets- og proportionalitetsprincipperne, jf. traktatens artikel 3 B, kan de opstillede mål derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan, og denne beslutning går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål;

(7) erfaringerne fra systemerne for informationsudveksling på fællesskabsplan om afgifter og især moms (VIES), som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 af 27. januar 1992 om administrativt samarbejde inden for området indirekte skatter (moms) (4), har vist, at informationsteknologien kan anvendes til at sikre indtægter og samtidig reducere den administrative arbejdsbyrde til et minimum; disse systemer har vist sig at være vigtige samarbejdsredskaber og har tillige tilskyndet medlemsstaterne til at udbygge deres samarbejde;

(8) der bør indføres kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, og driften af dem bør sikres i takt med afgiftssystemernes udvikling og behovet for at sikre yderligere samarbejde;

(9) Fællesskabets erfaringer med det program, der blev indført ved Rådets beslutning 93/588/EØF af 29. oktober 1993 om vedtagelse af et fællesskabshandlingsprogram for faglig uddannelse af embedsmænd i afgiftsadministrationerne (Matthaeus-Tax) (5), og med de multilaterale kontrolforanstaltninger har vist, at udvekslinger, seminarer og multilaterale kontrolforanstaltninger kan bidrage til at opfylde programmets mål, idet de giver embedsmænd fra forskellige administrationer mulighed for at mødes i en arbejdssammenhæng; sådanne aktiviteter bør derfor videreføres;

(10) seminarerne udgår en idéel ramme for udveksling af idéer mellem embedsmænd fra de nationale administrationer, Kommissionens repræsentanter og om nødvendigt andre eksperter på afgiftsområdet; i løbet af sådanne seminarer kan der fremkomme forslag, som kan forbedre de gældende retsinstrumenter og lette samarbejdet mellem administrationerne om at skabe en konvergerende udvikling af de nationale afgiftssystemer;

(11) erfaringerne med Matthaeus-Tax-programmet har vist, at det gennem koordineret udformning og gennemførelse af et fælles uddannelsesprogram som det, der blev indført ved Kommissionens beslutning 95/279/EF af 12. juli 1995 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets beslutning 93/588/EØF om vedtagelse af et fællesskabshandlingsprogram for faglig uddannelse af embedsmænd i afgiftsadministrationerne (6), blev muligt at opfylde dette programs målsætninger, navnlig ved at skabe større fælles kendskab til fællesskabsretten; uddannelsesprogrammerne bør videreudvikles på de områder, hvor Kommissionen og medlemsstaterne finder det relevant; medlemsstaterne bør derfor sørge for, at alle deres embedsmænd gennemgår en grunduddannelse og regelmæssigt gennemgår en videreuddannelse som fastlagt i de fælles uddannelsesprogrammer;

(12) tilstrækkelige sprogkundskaber blandt embedsmændene i afgiftsadministrationerne har vist sig at være af afgørende betydning for at lette samarbejdet; medlemsstaterne bør derfor tilbyde deres embedsmænd den nødvendige sprogundervisning;

(13) programmet bør være åbent for de associerede central- og østeuropæiske landes deltagelse; programmet bør ligeledes være åbent for Cyperns deltagelse;

(14) udgifterne til programmets finansiering bør deles mellem Fællesskabet og medlemsstaterne, og Fællesskabets finansielle bidrag bør opføres på De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (anden del, sektion III, Kommissionen);

(15) i denne beslutning fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der som omhandlet i punkt 1 i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens erklæring af 6. marts 1995 om optagelse af finansielle bestemmelser i retsakter (7) udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden inden for rammerne af den årlige budgetprocedure -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1 Fiscalis-programmet

Der indføres for perioden 1. januar 1998-31. december 2002 et flerårigt fællesskabshandlingsprogram (Fiscalis-programmet), i det følgende benævnt »programmet«, for at forbedre afgiftssystemernes virkemåde i det indre marked. Det omfatter de i artikel 4, 5 og 6 nævnte aktiviteter.

Artikel 2 Definitioner

I denne beslutning forstås ved:

a) »afgift«: indirekte skatter, som er omfattet af fællesskabsretten

b) »administration«: medlemsstaternes offentlige administrationer med ansvar for afgiftsområdet

c) »embedsmand«: en embedsmand i en administration med ansvar for anvendelsen af Fællesskabets eller medlemsstaternes retsregler, forskrifter eller procedurer inden for afgiftsområdet

d) »udveksling«: et arbejdsophold, som en embedsmand gennemfører i Fællesskabets interesse i en anden medlemsstats administration, og som er tilrettelagt inden for rammerne af programmet

e) »multilateral kontrol«: indbyrdes samarbejde inden for Fællesskabets retlige rammer for samarbejde mellem mindst tre administrationer med henblik på at integrere og koordinere deres kontrol med afgiftspligtige personers afgiftsmæssige forpligtelser i de pågældende medlemsstater

f) »Fællesskabets retlige rammer for samarbejde«: samtlige fællesskabsforskrifter for gensidig bistand og administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne vedrørende afgifter.

Artikel 3 Målsætning

Programmet har til formål gennem en fællesskabsforanstaltning at støtte medlemsstaternes bestræbelser på:

a) at sikre, at embedsmændene får et indgående fælles kendskab til fællesskabsretten, navnlig på afgiftsområdet, og dens gennemførelse i medlemsstaterne

b) at sikre et reelt, effektivt og omfattende samarbejde mellem medlemsstaterne og mellem disse og Kommissionen

c) at sikre kontinuerlig forbedring af administrative procedurer under hensyntagen til administrationernes og skatteborgernes behov ved at udvikle og formidle god administrativ praksis.

Artikel 4 Kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, håndbøger og vejledninger

1. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at de eksisterende kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, håndbøger og vejledninger, som de anser for nødvendige, kan anvendes på tilfredsstillende måde. De indfører sådanne nye kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, håndbøger og vejledninger, som de anser for nødvendige, og sørger for, at disse kan anvendes på tilfredsstillende måde.

2. Fællesskabselementerne i kommunikations- og informationsudvekslingssystemerne omfatter udstyr, programmel og nettilslutninger, der skal være fælles for samtlige medlemsstater for at sikre systemernes sammenkobling og interoperabilitet, hvad enten disse er installeret hos Kommissionen (eller en udpeget underleverandør) eller hos medlemsstaterne (eller en udpeget underleverandør).

3. De nationale elementer i kommunikations- og informationsudvekslingssystemerne omfatter nationale databaser, som udgør en del af systemerne, nettilslutninger mellem fællesskabselementerne og de nationale elementer samt det programmel og maskinel, som hver medlemsstat måtte anse for hensigtsmæssig for at få det fulde udbytte af systemerne overalt i deres administration.

Artikel 5 Udvekslinger, seminarer og multilaterale kontrolforanstaltninger

1. Kommissionen og medlemsstaterne tilrettelægger udvekslinger af embedsmænd. Udvekslingerne kan være af forskellig varighed alt efter behov, dog ikke over seks måneder. Hver udveksling målrettes mod et særligt arbejdsområde og forberedes i tilstrækkelig god tid og evalueres efterfølgende af de pågældende embedsmænd og administrationer.

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at de udvekslede embedsmænd kan deltage effektivt i arbejdet i værtsadministrationen; med henblik herpå skal de være bemyndiget til at udføre de opgaver, der svarer til de funktioner, der tildeles dem af værtsadministrationen i overensstemmelse med landets retsorden.

I udvekslingsperioden sidestilles den udvekslede embedsmands civilretlige ansvar i forbindelse med udøvelsen af hans opgaver med værtsmyndighedens nationale embedsmænds. De udvekslede embedsmænd er underlagt samme regler for tavshedspligt som de nationale embedsmænd.

2. Kommissionen og medlemsstaterne tilrettelægger seminarer med deltagelse af embedsmænd fra administrationerne, repræsentanter for Kommissionen og om nødvendigt andre eksperter på afgiftsområdet.

3. Kommissionen og medlemsstaterne kan på forsøgsbasis i det i artikel 11 omhandlede udvalg blandt de former for multilateral kontrol, som medlemsstaterne tilrettelægger inden for Fællesskabets retlige rammer for samarbejde, vælge dem, hvis omkostninger afholdes af Fællesskabet i henhold til artikel 8. De deltagende medlemsstater fremsender deres rapporter og evalueringer angående disse former for kontrol til Kommissionen og til medlemsstaterne.

Artikel 6 Fælles uddannelsesinitiativ

1. For at fremme samarbejdet mellem deres uddannelsesinstitutioner og embedsmændene med ansvar for uddannelsen på afgiftsområdet i administrationerne skal medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen

a) udvikle de eksisterende uddannelsesprogrammer og om nødvendigt udarbejde nye programmer med henblik på at etablere en fælles uddannelseskerne for embedsmænd, således at disse kan erhverve de nødvendige fælles faglige færdigheder og kundskaber

b) åbne de uddannelseskurser på afgiftsområdet, som medlemsstaterne tilbyder deres egne embedsmænd, for embedsmænd fra alle medlemsstater, når det er hensigtsmæssigt

c) udvikle de nødvendige fælles værktøjer for uddannelse på afgiftsområdet, herunder hjælpemidler til brug i sprogundervisningen.

2. Medlemstaterne sikrer, at deres embedsmænd får den nødvendige grundlæggende uddannelse og regelmæssige videreuddannelse med henblik på erhvervelse af de fælles faglige færdigheder og kundskaber i overensstemmelse med de fælles uddannelsesprogrammer samt den sprogundervisning, som er nødvendig for, at embedsmændene kan tilegne sig tilstrækkelige sprogkundskaber. I overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, underretter de Kommissionen om indholdet og omfanget af den uddannelse, de tilbyder deres embedsmænd.

Artikel 7 De associerede landes deltagelse

Programmet er åbent for de associerede central- og østeuropæiske landes deltagelse i overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i Europaaftalerne eller i tillægsprotokollerne hertil om deres deltagelse i fællesskabsprogrammer, og i den udstrækning fællesskabsretten på afgiftsområdet tillader det. Programmet er ligeledes åbent for Cyperns deltagelse, i den udstrækning fællesskabsretten på afgiftsområdet tillader det.

Artikel 8 Udgifter

1. Udgifterne til gennemførelsen af programmet fordeles mellem Fællesskabet og medlemsstaterne som fastlagt i stk. 2 og 3.

2. Fællesskabet afholder følgende udgifter:

a) rejse- og opholdsudgifterne for embedsmænd, der i en anden medlemsstat deltager i de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 5, rejse- og opholdsudgifterne for de andre afgiftseksperter, der deltager i de seminarer, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, samt de omkostninger, der er forbundet med afholdelsen af disse seminarer

b) de omkostninger, der er forbundet med udformningen af de værktøjer for uddannelse på afgiftsområdet, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra c), og af de håndbøger og vejledninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1

c) omkostningerne ved udformning, indkøb, installering og vedligeholdelse af fællesskabselementerne i de kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, og omkostningerne ved den daglige drift af de fællesskabselementer, som er installeret hos Kommissionen (eller en udpeget underleverandør)

d) udgifter til eventuelt nødvendige eksterne undersøgelser af programmets virkninger, under iagttagelse af oplysningernes fortrolighed.

3. Medlemstaterne afholder følgende udgifter:

a) de omkostninger, der er forbundet med den grund- og videreuddannelse og den sprogundervisning, som de tilbyder deres embedsmænd, som omhandlet i artikel 6. Medlemsstaterne afholder omkostningerne i forbindelse med deres embedsmænds deltagelse i eventuelle yderligere aktiviteter, der tilrettelægges inden for rammerne af artikel 5, ud over de omkostninger, der afholdes af Fællesskabet

b) de omkostninger, der er forbundet med indførelsen og driften af de nationale elementer, der indgår i de kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, og omkostningerne ved den daglige drift af de af systemernes fællesskabselementer, som er installeret hos medlemsstaterne (eller en udpeget underleverandør).

Artikel 9 Finansieringsramme

Finansieringsrammen for gennemførelsen af dette program er for perioden 1. januar 1998 31. december 2002 fastlagt til 40 mio. ECU. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.

Artikel 10 Gennemførelsesbestemmelser

De foranstaltninger, der er nødvendige til gennemførelsen af dette program, vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 11.

Gennemførelsesforanstaltningerne berører ikke fællesskabsbestemmelserne vedrørende opkrævning og kontrol eller vedrørende administrativt samarbejde og gensidig bistand på afgiftsområdet.

Artikel 11 Udvalg

1. Kommissionen bistås af Det Stående Udvalg vedrørende Administrativt Samarbejde inden for området indirekte skatter, der er nedsat ved artikel 10 i forordning (EØF) nr. 218/92.

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. a) Kommissionen vedtager foranstaltningerne, der straks finder anvendelse.

b) Er foranstaltningerne ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, underretter Kommissionen dog straks Rådet om dem. I så fald:

- udsætter Kommissionen gennemførelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på tre måneder regnet fra datoen for underretningen

- kan Rådet med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det tidsrum, der er nævnt i første led.

4. Foruden de i artikel 10 nævnte foranstaltninger behandler udvalget spørgsmål, som forelægges af formanden, enten på eget initiativ eller på anmodning af repræsentanten for en medlemsstat, og som vedrører anvendelsen af denne beslutning.

Artikel 12 Evaluering

1. Programmet evalueres løbende af Kommissionen og medlemsstaterne i fællesskab. Evalueringen sker på grundlag af de beretninger, der er omhandlet i stk. 2 og 3.

2. Medlemsstaterne fremsender følgende til Kommissionen:

a) senest den 30. juni 2000 en foreløbig beretning, og

b) senest den 31. december 2002 en endelig beretning om programmets gennemførelse og virkninger.

3. Kommissionen forelægger følgende for Europa-Parlamentet og Rådet:

a) senest den 30. juni 2001 på grundlag af medlemsstaternes foreløbige beretninger en meddelelse om, hvorvidt programmet bør videreføres, i givet fald ledsaget af et forslag hertil, og

b) senest den 30. juni 2003 en endelig beretning om programmets gennemførelse og virkninger.

Beretningerne tilsendes ligeledes Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget til orientering.

Artikel 13 Ikrafttræden

Denne beslutning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne beslutning anvendes fra den 1. januar 1998.

Artikel 14 Adressater

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i . . .

På Europa-Parlamentets vegne

FormandPå Rådets vegne

Formand

(1) EFT C 177 af 11.6.1997, s. 8.

(2) EFT C 19 af 21.1.1998, s. 48.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 20. november 1997 (endnu ikke offentliggjort i Tidende), Rådets fælles holdning af 26. januar 1998 og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT L 24 af 1.2.1992, s. 1.

(5) EFT L 280 af 13.11.1993, s. 27.

(6) EFT L 172 af 22.7.1995, s. 24.

(7) EFT C 102 af 4.4.1996, s. 4.

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. Kommissionen forelagde den 13. maj 1997 et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om et fællesskabshandlingsprogram til styrkelse af afgiftssystemerne i det indre marked (Fiscalis-programmet). Forslaget er baseret på traktatens artikel 100 A.

2. Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse henholdsvis den 20. november 1997 og den 29. oktober 1997.

Kommissionen forelagde sit ændrede forslag den 26. november 1997.

3. Rådet fastlagde sin fælles holdning i henhold til traktatens artikel 189 B den 26. januar 1998.

II. FORMÅL

Formålet med forslaget er at bidrage til en reel, ensartet og effektiv anvendelse af Fællesskabets afgiftsbestemmelser (første betragtning) og således forbedre afgiftssytemernes virkemåde i det indre marked (artikel 1).

Med henblik herpå foreslår Kommissionen et fællesskabshandlingsprogram med en varighed på fem år (1. januar 1998 31. december 2002) benævnt Fiscalis (artikel 1), som har til formål gennem en fællesskabsforanstaltning - i det væsentligste ved at bidrage til finansieringen - at støtte medlemsstaternes bestræbelser på

a) at sikre, at embedsmændene får et godt fælles kendskab til fællesskabsretten, navnlig på afgiftsområdet, og dens gennemførelse i medlemsstaterne

b) at sikre et reelt, effektivt og omfattende samarbejde mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem disse og Kommissionen

c) at sikre en yderligere forbedring af de administrative procedurer under hensyntagen til administrationernes og skatteborgernes behov gennem udvikling og formidling af god administrativ praksis.

Formålet er ligeledes at udvikle den tekniske infrastruktur for kommunikation og udveksling af oplysninger, som efter Kommissionens opfattelse spiller en afgørende rolle i styrkelsen af moms- og punktafgiftsordningerne. Denne telematikinfrastruktur findes allerede delvis i form af VIES-, SCENT- og SEED-systemerne, som er udviklet og finansieret inden for rammerne af det EDA-program, Rådet vedtog den 6. november 1995. EDA-programmet udløber ved udgangen af 1997.

Fiscalis-programmet skal erstatte EDA-programmet på afgiftsområdet og udgøre et nyt rets- og budgetgrundlag for fortsættelsen af VIES-, SEED- og EMVS-systemerne og gøre det muligt at indføre nye systemer i fremtiden. Foranstaltningen er imidlertid fortsat af samme art; den består i det væsentligste i at sikre den tekniske sammenkobling og interoperabilitet mellem de nationale datanet på afgiftsområdet. Fremstilling af de håndbøger og vejledninger, der er nødvendige for, at de sammenkoblede systemer kan fungere tilfredsstillende, betragtes som en hjælpeaktivitet, der er uløseligt forbundet med denne opgave.

III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Teksten er blevet omarbejdet betydeligt under drøftelserne. Den fælles holdning afviger fra Kommissionens oprindelige forslag på en række punkter:

- Det skal stå klart, at Fiscalis-programmet tager sigte på at sikre en bedre samordning af medlemsstaternes skatte- og afgiftsadministrationer. De pågældende afgifter forvaltes af medlemsstaterne, og det er disses embedsmænd, der tages mest direkte sigte på (artikel 2).

- Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at de eksisterende kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, håndbøger og vejledninger, forbliver praktisk anvendelige. Der indføres nye systemer, håndbøger og vejledninger, hvis de anses for nødvendige (artikel 4).

- Varigheden af de udvekslinger af embedsmænd, som Kommissionen og medlemsstaterne tilrettelægger, kan ikke være over seks måneder (artikel 5).

- Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen om at fremme et struktureret samarbejde mellem deres uddannelsesinstitutioner og de embedsmænd, der har ansvaret for uddannelse på afgiftsområdet i administrationerne (artikel 6).

- Fællesskabet afholder udgifterne til eventuelt nødvendige eksterne undersøgelser af programmets virkninger under iagttagelse af oplysningernes fortrolighed (artikel 8).

- Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet kan ikke overstige 40 mio. ECU for perioden 1. januar 1998 31. december 2002 (artikel 9).

- Det stående udvalg, som bistår Kommissionen med programmets gennemførelse, skal virke som et ad hoc-forvaltningsudvalg i henhold til variant b) i procedure II i Rådets afgørelse om udvalgsprocedurer (afgørelse 87/373/EØF).

IV. EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGSFORSLAG

1. Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Rådet og Kommissionen helt eller delvis har godkendt

Ændringsforslag 1 (7. betragtning) er blevet godkendt med hensyn til substansen, fordi informationsudvekslingssystemerne ikke kun dækker moms. Med henblik herpå er det blevet præciseret, at der er tale om systemer for informationsudveksling »om afgifter«.

Ændringsforslag 2 (10. betragtning) er blevet godkendt, fordi det bidrager til at understrege seminarernes rolle og betydning med henblik på at sikre en konvergerende udvikling af de nationale afgiftssystemer.

Ændringsforslag 5 (artikel 2, litra d)) er blevet godkendt med hensyn til substansen, fordi det i artikel 6, stk. 1, litra b), er fastsat, at medlemsstaterne åbner de uddannelseskurser, som de tilbyder deres egne embedsmænd, for embedsmænd fra alle medlemsstater, når det er hensigtsmæssigt.

Ændringsforslag 6 (artikel 2, litra e)) er blevet medtaget, fordi definitionen af bilateral kontrol på grund af en ændring af artikel 5, stk. 3, ikke mere er nødvendig.

Ændringsforslag 7 (artikel 3, litra a)) er blevet medtaget, fordi programmet især vedrører afgiftsområdet.

Ændringsforslag 8 (artikel 4, stk. 1) er, med en redaktionel ændring, blevet medtaget for at kunne bevare eksisterende kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, håndbøger og vejledninger, hvis de er hensigtsmæssige, eller ændre dem eller indføre nye, hvis det viser sig nødvendigt.

Ændringsforslag 9 (artikel 5, stk. 1) er blevet medtaget, fordi det er fundet rimeligt, både fordi udvekslingerne af embedsmænd ikke må vare over seks måneder og fordi udvekslingerne skal evalueres ikke blot af embedsmændene, men også af administrationerne.

Ændringsforslag 10 (artikel 5, stk. 2) er blevet godkendt med hensyn til substansen for at gøre det muligt for andre eksperter på afgiftsområdet end embedsmænd fra de nationale administrationer og Kommissionen at deltage i seminarerne.

Ændringsforslag 11 (artikel 5, stk. 3) er blevet godkendt med hensyn til substansen, fordi det er nødvendigt at vælge, hvilke kontrolforanstaltninger Fællesskabet finansierer, hvis der er så mange ansøgninger om foranstaltninger, at det ikke er muligt at finansiere dem alle.

Ændringsforslag 12 (artikel 6) er kun blevet godkendt delvist. Det er således blevet accepteret, at udviklingen af uddannelsesprogrammerne og udarbejdelsen af nye programmer skal foretages af medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen; men i stedet for at etablere et samarbejdsnet med de institutioner, der har ansvaret for embedsmændenes uddannelse, har Rådet fundet det hensigtsmæssigt at fremme et struktureret samarbejde mellem uddannelsesinstitutionerne og de embedsmænd, der har ansvaret for uddannelsen i de nationale administrationer.

- Det nye litra a) i stk. 1, som Europa-Parlamentet har foreslået, er ikke blevet godkendt. Man har fundet, at den nærmere fastlæggelse af de nødvendige kundskaber, herunder de sprog, som embedsmændene skal kunne, henhører under medlemsstaternes kompetence.

- Det nye litra b) i stk. 1, som Europa-Parlamentet har foreslået, er medtaget i stk. 1, litra a), hvori det hedder, at de eksisterende programmer skal udvikles, og der om nødvendigt skal udarbejdes nye uddannelsesprogrammer, således at der etableres fælles uddannelseselementer.

- Det nye litra c), som Europa-Parlamentet har foreslået, er med hensyn til substansen medtaget i stk. 1, litra b), som nævnt ovenfor i forbindelse med ændringsforslag 5.

- Det nye litra d) i stk. 1, som Europa-Parlamentet har foreslået, er blevet godkendt og medtaget i litra c), hvori det hedder, at medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen kan udarbejde nødvendige værktøjer for uddannelse på afgiftsområdet, herunder hjælpemidler til brug i sprogundervisningen.

- Det nye litra e) i stk. 1 er ikke blevet godkendt. Man har ment, at embedsmændenes uddannelse henhører under medlemsstaternes kompetence og ikke skal analyseres af de øvrige medlemsstater eller af Kommissionen.

- Med hensyn til stk. 2 er ændringsforslaget blevet godkendt. Det er blevet tilføjet, at embedsmændene skal have den sprogundervisning, som er nødvendig for, at de kan tilegne sig tilstrækkelige sprogkundskaber.

Ændringsforslag 13 (artikel 8, stk. 2, litra d)) er praktisk talt medtaget i sin helhed med den tilføjelse, at oplysningernes fortrolighed skal sikres.

Ændringsforslag 14 (artikel 10) er blevet godkendt, fordi det bidrager til at gøre det klart, at der er tale om foranstaltninger til gennemførelse af programmet.

Ændringsforslag 15 (artikel 12, stk. 3, litra b)) er blevet godkendt, fordi det er vigtigt, at Kommissionen i sin beretning til Europa-Parlamentet og Rådet giver oplysninger om programmets virkninger.

2. Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har godkendt, men som Rådet ikke har godkendt

Ændringsforslag 3 (11. betragtning) er ikke blevet godkendt, fordi Rådet kun delvist har medtaget ændringsforslag 12.

Ændringsforslag 4 (12. betragtning) er ikke blevet godkendt, fordi programmet kun tager sigte på afgiftsområdet og ikke toldområdet.

Det mundtlige ændringsforslag ad artikel 4, stk. 2 er ikke blevet godkendt. Man har ment, at hvis det i nogle tilfælde skulle vise sig nødvendigt at anvende underleverandører, siger det sig selv, at de gældende finansielle bestemmelser skal overholdes.

Det mundtlige ændringsforslag ad artikel 7 er ikke blevet godkendt. Man har erindret om, at i overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i Europaaftalerne eller i tillægsprotokollerne hertil om de associerede landes deltagelse i fællesskabsprogrammer, kan udgifterne i forbindelse med denne deltagelse ikke dækkes af bevillingerne til dette program.

Det mundtlige ændringsforslag ad artikel 9 er ikke blevet godkendt. Man har ment, at det med hensyn til finansieringsrammen er tilstrækkeligt at gøre opmærksom på, at de årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.

V. ÆNDRINGER FORETAGET AF RÅDET, SOM HVERKEN KOMMISSIONEN ELLER EUROPA-PARLAMENTET HAR FORESLÅET

I artikel 9 er finansieringsrammen blevet nedsat til 40 mio. ECU. Man har ment, at denne bevilling er tilstrækkelig til at nå de mål, der er fastsat i programmet.

I artikel 10 er der tilføjet en yderligere præcisering for at gøre opmærksom på grænserne for disse gennemførelsesforanstaltninger, da bestemmelserne om opkrævning, kontrol, administrativt samarbejde og gensidig bistand på afgiftsområdet er fastsat inden for andre retlige rammer.

I artikel 11 har man fundet, at det udvalg, der skal bistå Kommissionen med det administrative samarbejde på afgiftsområdet, skal afgive sine udtalelser med kvalificeret flertal i overensstemmelse med procedure II, variant b), i Rådets afgørelse om udvalgsprocedurer (afgørelse 87/373/EØF - forvaltningsudvalg). Man har fundet, at et rådgivende udvalg som foreslået af Kommissionen ikke vil være hensigtsmæssigt i forbindelse med de opgaver, som udvalget får under programmet.