Nr. C 227/2 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 9. 79 
3. I  henhold  til forordningsforslaget  skal  de subsidi-
erede  lån  tage  sigte  på finansiering  af infrastruktur-
projekter  og -programmer,  for  så vidt  de er i overens-
stemmelse  med  Fællesskabets  prioriterede  mål,  særlig 
inden  for  regionalpolitikken;  rentegodtgørelsen  udgør 
3 % p.a.  Rentegodtgørelserne,  hvortil  udgifterne  skal 
afholdes  over  budgettet,  må  ikke  andrage  mere  end 
1 mia  ERE  fordelt  på fem  årlige  trancher  a 200  mio  ERE. 
4. Udvalget  billiger  beslutningen  om  udelukkende  at 
yde den  fastsatte  rentegodtgørelse  til lån,  som  anvendes 
til finansiering  af infrastrukturprojekter  og -programmer 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  22.  maj  1979. samt  til energiprogrammer  og -projekter,  som  er i over-
ensstemmelse  med  Fællesskabets  prioriterede  mål.  Ud-
valget  finder  imidlertid,  at skal  de mål,  der  er opstillet  i 
pkt. 2 ovenfor,  nås,  må alle  projekter,  som  skal  finansi-
eres med  sådanne  subsidierede  Ian,  vurderes  behørigt  så 
det sikres,  at deres  afkast  sa vidt  muligt  afspejler  kapita-
lens »alternativomkostninger«  i modtagerlandet. 
5. Udvalget  håber,  at forordningen  vil opfylde  det op-
stillede  mål,  men  mener,  at man  ikke  bør  overvurdere  ak-
tionens  betydning  for en øget  konvergens  i medlemssta-
ternes  økonomiske  resultater. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Fabrizia  BADUEL  GLORIOSO 
Udtalelse  om  midlerne  til opnåelse  af bedre  samordning  af medlemsstaternes  økonomiske 
politik  med  henblik  på  opnåelse  af en højere  grad  af overensstemmelse  mellem  den 
økonomiske  udvikling  i medlemsstaterne 
Udvalgets  udtalelse  har  ingen  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 167.  plenarforsamling  den  4. og 5. april  1979  på forslag  fra sit 
præsidium  at afgive  en udtalelse  om det  nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 168.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles 
den 22.  og 23.  maj  1975,  sin udtalelse  om det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  et følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  -
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  198, 
under  henvisning  til konklusioner  fra formandskabet  for 
Det europæiske  Råd  i Paris  den  12.  og 13.  marts  1979 
(kapitel  IV:  Overensstemmelsesbestræbelser), 
under  henvisning  til meddelelse  fra Kommissionen  til Det 
europæiske  Råd  om  forholdet  mellem  en højere  grad  af 
overensstemmelse  mellem  medlemsstaternes  økonomiske 
udvikling  og anvendelsen  af fællesskabsinstrumenter« 
(dok.  KOM(79)  116  endel.  af 7. 3. 1979), under  henvisning  til Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs 
forretningsordens  artikel  20,  stk.  4, 
under  henvisning  til den  på forslag  af præsidiet  trufne 
beslutning  på Udvalgets  plenarforsamling  den  4. og 5. 
april  1979  om  at udarbejde  en udtalelse  om  det  nævnte 
emne, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af Udvalgets 
præsidium  om at pålægge  Afdelingen  for økonomiske  og 
finansielle  Anliggender  at udarbejde  udtalelse  og beret-
ning  om ovennævnte  meddelelse, 
under  henvisning  til udtalelse  fremsat  af Afdelingen  for 
økonomiske  og finansielle  Anliggender  på det  51.  møde 
den 8. maj  1979, 
10. 9. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 227/3 
under  henvisning  til beretning  aflagt  mundtlig  af hr. 
Margot, 
under  henvisning  til Udvalgets  udtalelse  af 24. juni  1975 
om »graden  af overensstemmelse  mellem  medlemsstater-
nes økonomiske  politik  indbyrdes  og med  Fællesskabets 
målsætninger«  (på  grundlag  af beretning  udarbejdet  af 
O'Ceallaigh  ('), 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  168.  plenar-
forsamling  den  22.  og 23. maj  1979  (mødet  den  22.  maj 
1979),  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Det europæiske  Råd  anser  en højere  konvergens  i med-
lemsstaternes  økonomiske  politik  og  udvikling  for 
nødvendig  for  iværksættelsen  af EMS,  som  skal  yde  et 
vigtigt  bidrag  til udviklingen  af en stabil  og varig  vækst  i 
Fællesskabet, 
Det europæiske  Råd  har  anmodet  Rådet  (økonomi-  og 
finansministrene)  om på forslag  af Kommissionen  at for-
høje  midlerne  til samordning  af den  økonomiske  politik 
og har  endvidere  anmodet  Rådet  og Kommissionen  om 
at foretage  en indgående  undersøgelse  af,  hvorledes 
Fællesskabet  ved  brug  af sine  samlede  virkemidler  kan 
bidrage  yderligere  til en større  konvergens  i medlemssta-
ternes  økonomi  og til en indsnævring  af de forskelle,  som 
gør sig gældende  her  — 
énstemmigt: 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
1. Det  europæiske  Råd  og større  økonomisk 
konvergens 
1.1. Udvalget  kan  godkende  konklusionerne  fra  Det 
europæiske  Råds  formandskab  den  12.  og 13.  marts 
1979  gengivet  i kapitel  IV vedrørende  overensstemmel-
sesbestræbelser.  Det  konstaterer  bl.a.,  at det her bekræf-
tes, at iværksættelsen  af EMS  forudsætter  en højere  grad 
af overensstemmelse  mellem  medlemsstaternes  økonomi-
ske politik  og resultater. 
1.2. Denne  målsætning  indebærer  ikke  alene  en bedre 
samordning  af den  politik,  medlemsstaterne  fører  på kort 
sigt, men  kræver  tillige  en større  konvergens  i medlems-
staternes  økonomiske  politik  og udvikling  på mellemlang 
sigt. Hvad  angår  politikken  på kort  sigt,  henvises  til ud-
talelsen  som  den  økonomiske  situation  i Fællesskabet, 
som fremsættes  i den  nærmeste  fremtid. 
1.3. Udvalget  er enig  i konklusionerne  fra Det  euro-
pæiske  Råds  formandskab,  nemlig,  at denne  konvergens 
i den  økonomiske  udvikling  i første  række  kræver  pas-
sende  foranstaltninger,  for  hvilke  ansvaret  ligger  hos 
(') EFT  nr. C 263  af 17.  11.  1975,  s. 1. medlemsstaterne,  men  hvor  EFs  politik  i dens  forskellige 
former  kan  og må  udfylde  en understøttende  og vejle-
dende  funktion  inden  for rammerne  af en bredere  solida-
ritet. 
1.4. Udvalget  er klar  over,  hvilke  vanskeligheder, 
medlemsstaterne  skal  overvinde  for at øge  konvergensen 
mellem  deres  økonomiske  politik  og  resultater.  Det 
understreger  imidlertid  nødvendigheden  af: 
— at medlemsstaternes  regeringer  regelmæssigt  revide-
rer den  økonomiske  politik,  med  henblik  på at for-
bedre  beskæftigelsen,  væksten  og  prisstabiliteten, 
hvilket  er tvingende  nødvendigt; 
— at der  finder  en gensidig  høring  sted  mellem  med-
lemsstaternes  regeringer,  hver  gang  der  træffes  be-
slutninger,  der  kan  have  indflydelse  på konver-
gensen; 
— at regeringerne  henleder  parlamenternes  og offent-
lighedens  opmærksomhed  på hensigtsmæssigheden 
af foranstaltninger  til fremme  af denne  konvergens. 
Udvalget  mener,  at Europa-Parlamentet  i denne  forbin-
delse  skal  spille  en stimulerende  rolle.  Europa-Parlamen-
tet kan  medvirke  til at bibringe  hele  EF's  befolkning  for-
ståelse  for betydningen  af sådanne  foranstaltninger. 
2. De  eksisterende  instrumenter  og de forskellige 
former  for politik 
2.1. Udvalget  konstaterer,  at Kommissionen  på Det 
europæiske  Råds  anmodning  har  udarbejdet  en medde-
lelse  om  »forholdet  mellem  en højere  grad  af overens-
stemmelse  mellem  medlemsstaternes  økonomiske  udvik-
ling og anvendelsen  af fællesskabsinstrumenter«.  Det 
europæiske  Råd  har  anmodet  Rådet  (økonomi-  og 
finansministrene)  om at se på, hvorledes  de i denne  med-
delelse  fremsatte  forslag  skal  opfølges,  og har  samtidig 
anbefalet  (Rådet  og Kommissionen),  at der  foretages  en 
mere  indgående  undersøgelse  vedrørende  anvendelsen  af 
samtlige  EF-virkemidler,  hvor  ovennævnte  forslag  kan 
bidrage  yderligere  til en højere  grad  af overensstemmelse 
mellem  medlemsstaternes  økonomi. 
2.2. Udvalget  er ligeledes  af den  opfattelse,  at den  be-
tragtelig  indsnævring  af forskellene  mellem  medlemssta-
ternes  økonomi  ikke  kan  ske  alene  ved  en hensigtsmæssig 
anvendelse  af de  eksisterende  EF-finansieringsinstru-
menter. 
2.3. En  indgående  undersøgelse  af de bidrag,  som 
samtlige  former  for politik  kan  yde  til en større  konver-
gens,  må efter  Udvalgets  mening  tage  sit udgangspunkt  i 
en korrekt  udformning  af konvergenspolitikken.  Kon-
vergens  må  ikke  være  et endeligt  mål,  hvis  det  forstås 
som stræben  mod  ensartethed.  Konvergens  må ikke  føre 
til nivellering,  men  må snarere  være  rettet  mod  en mind-
skelse  af de strukturelle  skævheder,  som  kan  virke  nega-
tivt ind  på iværksættelsen  af EMS  og på fremme  af en 
generel  højere  vækst,  større  prisstabilitet  og  bedre 
beskæftigelse. 
Nr. C 227/4 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 9. 79 
2.4. Udvalget  agter  i forbindelse  med  forberedelsen  og 
ajourføringen  af EFs  programmer  for økonomisk  politik 
på mellemlang  sigt  at tage  Fællesskabets  politik  op til 
helhedsvurdering,  men  vil i denne  udtalelse  hovedsagelig 
koncentrere  sig om Kommissionens  meddelelse  om »an-
vendelse  af finansieringsinstrumenterne«. 
3. Anvendelsen  af de eksisterende 
finansieringsinstrumenter 
3.1. I  Kommissionens  meddelelse  til Det  europæiske 
Råd om  »forholdet  mellem  en højere  grad  af overens-
stemmelse  mellem  medlemsstaternes  økonomiske  udvik-
ling og anvendelsen  af fællesskabsinstrumenter«  (dok. 
KOM(79)  116  endel.)  erkendes  med  rette  fællesskabsin-
strumenternes  relative  betydning  for den  tilstræbte  kon-
vergens,  som  først  og fremmest  afhænger  af medlemssta-
ternes  økonomiske  politik,  pengepolitik  og socialpolitik, 
som forudsætter  en bedre  samordning. 
3.2. Kommissionen  mener,  at instrumenterne  til fi-
nansiering  af uligevægten  på betalingsbalancerne  kan 
spille  en væsentlig  rolle  ved  at fremme  en større  konver-
gens  i medlemsstaternes  økonomiske  udvikling,  men  er-
kender,  at resultaterne  ikke  altid  har  svaret  til forvent-
ningerne.  Derfor  finder  den  det vigtigt,  at instrumenterne 
styrkes  og tildeles  flere  bevillinger. 
3.3. Ved  vurderingen  af den  rolle,  Fællesskabets  fi-
nansieringsinstrumenter  kan  spille,  må der  sondres  mel-
lem de forskellige  fonde  og institutioner,  som  hver  opere-
rer efter  deres  specifikke  formål. 
3.3.1.  Fonde  med  strukturelt  sigte  (Landbrugsfonden, 
Socialfonden,  Regionalfonden)  har,  hvilket  Kommissio-
nen selv  indrømmer,  hidtil  ikke  ydet  noget  væsentligt  bi-
drag  til en styrkelse  af konvergensen  i medlemsstaternes 
økonomiske  resultater,  hvilket  lader  formode,  at visse  in-
terventioner  har  haft  nogle  økonomiske  virkninger,  som 
var i modstrid  med  konvergensmålet.  Efter  Udvalgets 
mening  bør  den  kritik,  der  fremføres  i kommissionsdo-
kumenter,  uddybes  yderligere,  ligesom  de ansvarlige  fra 
de forskellige  fonde  må revidere  deres  arbejdsopgaver. 
3.3.2.  Hvad  låneinstrumenterne  angår  (EIB-EKSF), 
peger  Kommissionen  på,  at EF-långivningen  antager  et 
voksende  omfang.  Det  må  ikke  underkendes,  at visse 
medlemsstater  i betydeligt  omfang  har kunnet  trække  på EF-lån  (det  gælder  først  og fremmest  Irland,  hvor  de i 
1978  ydede  lån  nåede  op på 1,24%  af det  irske  BNP). 
Det et imidlertid  Udvalgets  opfattelse,  at selv  den  plan-
lagte  udvidelse  af de midler,  der  står  til rådighed  for EF-
lån, kun  vil kunne  yde  et begrænset  bidrag  til fjernelsen 
af de strukturelle  forskelle  i den  økonomiske  udvikling  i 
medlemsstaterne,  regionerne  og erhvervssektorerne. 
4. Konklusioner  og forslag 
4.1. Udvalget  er enig  i de af Kommissionen  foreslåede 
retningslinjer,  som  tager  sigte  på en bedre  samordning  af 
de forskellige  EF-finansieringsinstrumenter  og en mere 
selektiv  anvendelse  af deres  midler  med  henblik  på imø-
degåelse  af de alvorligste  handicaps  til støtte  for  de 
bestræbelser,  de nationale  myndigheder  udfolder,  og 
dette  inden  for rammerne  af den  helhedskonvergenspoli-
tik, som  opfylder  de fundamentale  sociale,  økonomiske 
og pengepolitiske  målsætninger. 
4.2. Udvalget  anfægter  ikke  omfanget  af de midler, 
der er stillet  til rådighed  for  fællesskabsinstrumenterne 
og deler  Kommissionens  opfattelse,  at det må undgås,  at 
Fællesskabets  indtægter  reduceres.  Det  minder  iøvrigt 
om, at McDougal-rapporten  fandt  frem  til, at det var  en 
nødvendig  forudsætning  for den  monetære  unions  leve-
dygtighed,  at medlemsstaternes  overførsler  til Fællesska-
bets budget  androg  mellem  2,5 og 7,5 % af BNP,  hvilket 
ville  være  utænkeligt  under  de nuværende  omstændighe-
der. Endelig  lægger  Udvalget  frem  for alt vægt  på de kri-
terier,  som  skal  lægges  til grund  for  anvendelsen  af de 
midler,  der  stilles  til rådighed  for  fællesskabsinstrumen-
terne. 
4.3. I  betragtning  af at også  effektiviteten  af fælles-
skabsinstrumenterne  i vidt  omfang  afhænger  af den  poli-
tik, medlemsstaterne  fører,  og af den  brug,  de gør af disse 
af naturen  »komplementære«  midler,  erkender  Udvalget 
det nødvendige  i, at der føres  en vedvarende  kontrol  med 
resultaterne  af EF's  aktioner. 
4.4. Udvalget  ville  derfor  finde  det hensigtsmæssigt,  at 
Fællesskabets  finansieringsinstrumenter  i deres  aktivi-
tetsrapporter  belyste  deres  bidrag  til konvergensen  i den 
økonomiske  udvikling,  og at samordningen  af de forskel-
lige instrumenter  tillægges  særlig  vægt  i fællesskabspro-
grammerne  for økonomisk  politik  på mellemlang  sigt. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  22.  maj  1979. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Fabrizia  BADUEL  GLORIOSO 
10. 9. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 227/5 
BILAG 
til udtalelse  fra Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  ændringsforslag  blev  forkastet  under  forhandlingerne: 
Pkt. 2.3 
3. punktum  affattes  således: 
»Konvergens  må ikke  føre  til nivellering,  men  må være  rettet  mod  en mindskelse  af forskellene  mellem 
medlemsstaternes  økonomiske  resultater,  som  kan  virke  negativt  ind på EMS's  funtionsevne  navnlig 
ved at fremme  højere  vækst,  større  prisstabilitet  og lavere  arbejdsløshed.« 
Begrundelse: 
Strukturelle  skævheder  mellem  de forskellige  medlemsstater  vil ikke  påvirke  EMS's  funktionsevne, 
såfremt  niveauerne  for  de økonomiske  resultater  (målt  i inflationsrater  økonomisk  vækst  og betalings-
balance)  konvergerer. 
Afstemningsresultat: 
15 stemte  for,  31 stemte  imod,  34 undlod  at stemme. 
Pkt. 4.2 
Afsnittet  indledes  således: 
»Afdelingen  anfægter  ikke  omfanget  af de midler,  der er stillet  til rådighed  for fællesskabsinstrumen-
terne.  Den  mener  ikke,  der  vil ske  det fald  i Fællesskabets  indtægter,  som  Kommissionen  vil undgå, 
men  frygter  tværtimod  en stigning  i EF-afgifterne,  som  ikke  følges  op af en tilsvarende  mindskelse  af 
de byrder,  som  de nationale  regeringer  pålægger  skatteborgerne.  Den  mener,  at stigningen  i EFs  inter-
ventioner  bør  ledsages  af en tilsvarende  reduktion  af de nationale  interventioner  og af de byrder,  som 
de nationale  stater  pålægger  borgerne.« 
Afstemningsresultat: 
30 stemte  for,  55 stemte  imod,  11 undlod  at stemme. 
Som  følge  af vedtagelsen  af et ændringsforslag  under  forhandlingerne  udgik  følgende  sætning. 
Pkt. 1.4,  3. led 
— at henlede  medlemsstaternes  parlamenters  og offentlighedens  opmærksomhed  på hensigtsmæssig-
heden  af foranstaltninger  til fremme  af denne  konvergens.