Nr. C 339/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 91 
Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 89/299/EØF 
om kreditinstitutters egenkapital (1) 
(91/C 339/02) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 9. juli 1991 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 57, stk. 2, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede Jean Pardon til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
4. september 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 289. plenarforsamling, mødet den 
25. september 1991, med et stort flertal af stemmer for og 1 hverken for eller imod, følgende 
udtalelse. 
I. Direktivets formål 
1. Direktivforslaget har følgende to særskilte formål: 
— at gøre det muligt for Danmark at tillade sine real­
kreditinstitutter, der har form af andelskreditinsti-
tutter eller fonde (»fonde« er selvstændige juridiske 
enheder), og som omdanner sig til aktieselskaber, 
fortsat i begrænset degressivt og midlertidigt om­
fang at medregne låntagernes solidariske hæftelse i 
deres egenkapital, 
— at ændre den udvalgsprocedure, som indførtes via 
artikel 8 i direktiv 89/299/EØF. 
Da der er tale om to forskellige formål, behandles de 
særskilt. 
II. Danske realkreditinstitutter 
2. I Danmark findes der seks realkreditinstitutter, 
hvoraf et har et andelsgrundlag og har låntagerne som 
medlemmer, mens to har form af »fonde«, dvs. at de 
er selvstændige juridiske enheder. 
Disse institutters hovedvirksomhed består i at udstede 
obligationer og at anvende de indsamlede midler til at 
yde lån mod sikkerhed i fast ejendom. 
3. Rådets direktiv af 17. april 1989 om kreditinstitut­
ters egenkapital (89/299/EØF) tillader realkreditinsti­
tutter, der har form af andelskreditinstitutter eller 
fonde, at medregne låntagernes solidariske hæftelse i 
deres egenkapital (art. 2, stk. 1, nr. 7) og artikel 4, stk. 
1, i direktiv 89/299/EØF). 
(J) EFT nr. C 172 af 3. 7. 1991, s. 3; EFT nr. C 186 af 18. 7. 
1991, s. 14; EFT nr. C 239 af 14. 9. 1991, s. 5. Disse komponenter må ikke overstige et maksimumsbe­
løb på 50% af kapitalen og reserverne (art. 6, stk. 1, 
litra b) i direktiv 89/299/EØF). 
Den danske regering har givet udtryk for et ønske 
om, at de danske realkreditinstitutter, der har form af 
andelskreditinstitutter eller fonde, omdannes til aktie­
selskaber. De således omdannede kreditinstitutter vil 
herved miste muligheden for at medregne låntagernes 
solidariske hæftelse i egenkapitalen. Den planlagte om­
dannelse ville følgelig blive umuliggjort. 
4. Kommissionen tillader, at disse egenkapitalkom­
ponenter medregnes på et degressivt grundlag fra 1. 
januar 1991 til 31. december 2000. 
Beregningsgrundlaget for den pågældende del af lånta­
gernes solidariske hæftelse findes i artikel 6, stk. 1, litra 
b) i direktiv 89/299/EØF: komponent 1 (kapitalen, for 
så vidt den er indbetalt) og 2 (reserver), fratrukket 
komponent 9 (beholdningen af egne aktier), 10 (imma­
terielle aktiver) og 11 (negativt udbytte). 
Beregningsgrundlaget opgøres pr. 1. januar 1991 eller i 
tilfælde af, at omdannelsen sker på et senere tidspunkt, 
på tidspunktet for omdannelsen. Beregningsgrundlaget 
er »maksimumsgrundlaget for beregningen«. »Be­
regningsgrundlaget« kan aldrig overstige »maksimums-
grundlaget for beregningen«. 
Desuden nedsættes »maksimumsgrundlaget for be­
regningen« fra 1. januar 1997 med halvdelen af provenu­
et af en eventuel emission af ny kapital, forudsat denne 
er indbetalt. 
5. Da foranstaltningen er af begrænset, degressiv og 
midlertidig karakter, kan ØSU godkende direktivfor­
slaget. 
31. 12. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 339/3 
III. Ændringer af den udvalgsprocedure, som indførtes 
med artikel 8 I direktiv 89/299/EØF 
6. Ved artikel 8 i direktiv 89/299/EØF forbeholdt 
Rådet sig visse gennemførelsesbeføjelser med hensyn til 
visse tekniske tilpasninger af direktivet. 
Disse tekniske tilpasninger er imidlertid af begrænset 
omfang: 
— tydeliggørelse af definitionerne for at sikre ensartet 
anvendelse af direktivet i EF, 
— tydeliggørelse af definitionerne med henblik på ved 
anvendelsen af direktivet at tage hensyn til ud­
viklingen på de finansielle markeder, 
— indbyrdes tilnærmelse af terminologien og ud­
formningen af definitioner i overensstemmelse med 
senere retsakter om kreditinstitutter og beslægtede 
spørgsmål. 
7. I henhold til artikel 1 i Rådets afgørelse af 13. juli 
1987 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen 
af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommis­
sionen, (87/373/EØF) overdrager Rådet i de retsakter, 
det vedtager, principielt (dvs. med undtagelse af de 
særlige tilfælde, hvor Rådet forbeholder sig ret til selv 
direkte at udøve gennemførelsesbeføjelser) Kommissio­
nen beføjelser til at gennemføre de forskrifter, som 
Rådet udfærdiger. 
I artikel 8 i direktiv 89/299/EØF er der tale om gennem­
førelsesbeføjelser, som er nøje begrænsede, hvad deres 
formål angår. 
Disse beføjelser kan uden videre overdrages til Kommis­
sionen i overensstemmelse med Rådets afgørelse af 
13. juli 1987, 87/373/EØF, ikke mindst da Kommissio­
nen bistås af et rådgivende udvalg for banklovgivning, 
der består af repræsentanter for de nationale tilsyns­
myndigheder i de enkelte medlemsstater. 
Ved vedtagelsen af det andet direktiv om koordinering 
af banklovgivningen (89/646/EØF) og direktivet om 
solvensnøgletal (89/647/EØF) lagde Rådet sig fast på 
udvalgsprocedure III, variant b), der er nedfældet i 
artikel 2 i Rådets afgørelse 87/373/EØF. 
De tekniske tilpasninger, som der sigtes til i artikel 22 
og artikel 9 i de to ovennævnte direktiver, gennemføres 
på følgende måde: 
a) Kommissionen bistås af et udvalg, der består af 
repræsentanter for medlemsstaterne, og som har 
Kommissionens repræsentant som formand. 
b) Kommissionens repræsentant forelægger udvalget 
et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. 
Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast med det flertal, der er fastsat i Traktatens artikel 148, 
stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet 
skal træffe på forslag af Kommissionen; de stemmer, 
der afgives af repræsentanterne for medlemsstater­
ne, tildeles den vægt, som er fastlagt i nævnte arti­
kel. Formanden deltager ikke i afstemningen. 
c) Kommissionen vedtager de påtænkte foran­
staltninger, når de er i overensstemmelse med udval­
gets udtalelse. 
d) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstem­
melse med udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er 
afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen 
Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal 
træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret 
flertal. 
e) Har Rådet ikke truffet nogen afgørelse inden for 
tre måneder, regnet fra forslagets forelæggelse for 
Rådet, vedtages de foreslåede foranstaltninger af 
Kommissionen, medmindre Rådet med simpelt fler­
tal har udtalt sig mod de nævnte foranstaltninger. 
8. Hvad angår gennemførelsen af direktiv 89/299/ 
EØF om kreditinstitutters egenkapital, agter Kommis­
sionen, i betragtning af de særlige forhold inden for 
banksektoren, at benytte procedure III, variant a), som 
er berammet i artikel 2 i Rådets afgørelse af 13. juli 
1987, 87/373/EØF, dvs. følgende: Hvis Rådet ikke har 
truffet afgørelse inden for tre måneder regnet fra forsla­
gets forelæggelse for Rådet, vedtages de foreslåede for­
anstaltninger af Kommissionen. 
9. ØSU har forståelse for Kommissionens ønske om 
at udbygge sine lovgivningsbeføjelser for at slippe uden 
om de hindringer, som den støder på ved udarbejdelsen 
af europæiske regelsæt. 
Der kan dog fremføres en række alvorlige indvendinger 
mod den foreslåede procedure. 
På en række områder, som ganske vist er tekniske, men 
hvis betydning kan være meget stor, agter Kommissio­
nen at omgå de indvendinger mod dens forslag, som 
fremkommer fra det rådgivende udvalg for banklovgiv­
ning, der repræsenterer de kompetente nationale myn­
digheder, ja endog omgå Ministerrådets afgørelse. 
Det er beklageligt, at Rådet ikke formår at træffe afgø­
relse om alle de spørgsmål, som Kommissionen forelæg­
ger den i løbet af tre måneder, men det ville være 
overmåde beklageligt, om Kommissionen benyttede sig 
af Rådets store arbejdsbyrde til at tilegne sig beføjelser, 
som Traktaten ikke har givet den. 
Nr. C 339/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 91 
ØSU ser derfor ingen grund til at afvige fra den procedu­
re, som Rådet har vedtaget i det andet direktiv om koordinering af banklovgivningen (89/646/EØF) og i 
direktivet om solvensnøgletal (89/647/EØF). 
Bryssel, den 25. september 1991. 
Fran^ois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlems­
staternes lovgivning om måleenheder (*) 
(91/C 339/03) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 23. juli 1991 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 100 A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede Georges Proumens til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 4. september 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 289. plenarforsamling, mødet den 
25. september 1991, enstemmigt følgende udtalelse. 
1. ØSU bifalder uforbeholdent Kommissionens for­
slag til Rådets direktiv. 
1.1. Der er tale om en kodificering af det oprindelige 
direktiv 80/181/EØF af 20. december 1979 om måle­
enheder med senere ændringer. 
Nævnte direktiv ophævede i øvrigt direktiv 71/354/ 
EØF. 
1.2. Efter direktivets vedtagelse er der foretaget to 
ændringer gennem direktiverne 85/1/EØF og 89/617/ 
EØF, der er offentliggjort henholdsvis i EFT nr. L 2 af 
3. januar 1985 og EFT nr. L 357 af 7. december 1989. 
(!) EFT nr. C 185 af 17. 7. 1991, s. 13. 1.3. Det foreliggende forslag begrænser sig til at om­
gruppere de pågældende tekster uden at ændre indhol­
det, og det er udformet på en sådan måde, at teksterne 
kan læses umiddelbart. 
1.4. Det blev pålagt medlemsstaterne at overføre de 
tre direktiver til national lovgivning senest den 1. juli 
1981 (direktiv 80/181/EØF), den 1. juli 1985 (direktiv 
85/1/EØF) og den 30. november 1991 (direktiv 89/617/ 
EØF). 
1.5. Gennemførelsesfristen for direktiv 89/617/EØF 
er imidlertid den 30. november 1991, og Kommissionen 
bør påse, at medlemsstaterne inden dens udløb har