Forslag til Rådets forordning (Euratom, EF) om bistand til den økonomiske reform- og genopretningsproces i de nye uafhængige stater og Mongoliet (95/C 134/09) KOM(95) 12 endelig udg. - 95/0056(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 18. april 1995)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 203,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

Efter Det Europæiske Råds møder i Dublin og Rom i 1990 vedtog Det Europæiske Fællesskab et program for faglig bistand til den økonomiske reform- og genopretningsproces i den tidligere Union af Socialistiske Sovjetrepublikker;

ved Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2053/93 af 19. juli 1993 om faglig bistand til den økonomiske reform- og genopretningsproces i de nye uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen og Mongoliet (1) fastsattes betingelserne for denne faglige bistand og levering heraf i perioden 1. januar 1993 til 31. december 1995;

en sådan bistand bliver kun fuldstændig effektiv i forbindelse med fremskridt i retning af frie og åbne demokratiske systemer, der respekterer menneskerettighederne, og markedsorienterede økonomiske systemer;

bistanden hidtil har allerede haft væsentlige virkninger for reformen i de nye uafhængige stater og i Mongoliet, og yderligere bistand er nødvendig for at sikre, at reformen bliver bæredygtig, hvorfor det er nødvendigt at fortsætte indsatsen;

gennemførelsen af en sådan bistand skal gøre det muligt at skabe gunstige betingelser for private investeringer;

det er hensigtsmæssigt at fastsætte prioriteter for denne bistand;

Fællesskabets bistand vil blive mere effektiv, hvor den kan gennemføres på et decentralt grundlag i hvert partnerland;

en udvikling af mellemstatslige økonomiske forbindelser og handelsstrømme, der kan bidrage til økonomisk reform og omstrukturering, bør fremmes;

for på den bedste måde at kunne dække de mest akutte behov i de nye uafhængige stater og Mongoliet på nuværende stadium i deres økonomiske omstilling er det nødvendigt at tillade, at en begrænset del af den finansielle tildeling anvendes til mindre infrastrukturprojekter i tilslutning til grænsepassagefaciliteter;

udvikling af små og mellemstore virksomheder er et pritoriteret mål i alle de nye uafhængige stater og i Mongoliet, og det er derfor hensigtsmæssigt at afsætte midler til finansiering af sådanne virksomheders selskabskapital;

inddragelse af miljøaspekterne i programmet vil kunne sikre de økonomiske reformers bæredygtighed på længere sigt;

Det Europæiske Råd understregede ligeledes på sit møde i Rom, at det var vigtigt, at Kommissionen foretog en effektiv koordination af de bestræbelser, Fællesskabet og dets medlemsstater udfolder hver især i den tidligere Union af Socialistiske Sovjetrepublikker;

det er hensigtsmæssigt, at Kommissionen i gennemførelsen af fællesskabsbistanden bistås af et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne;

af hensyn til den igangværende økonomiske reform- og genopretningsproces og en effektiv forvaltning af dette program er der behov for en flerårig planlægning;

bistanden til den økonomiske reform- og genopretningsproces kan kræve særlige former for ekspertise, der specielt er til rådighed i PHARE-modtagerlandene og i visse andre stater;

videreførelsen af bistanden vil bidrage til at virkeliggøre Fællesskabets mål, navnlig som fastsat i partnerskabs- og samarbejdsaftalerne;

traktaterne indeholder ikke anden hjemmel til udstedelse af denne forordning end EF-traktatens artikel 235 og Euratom-traktatens artikel 203 -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Fællesskabet gennemfører fra den 1. januar 1996 et program for støtte af reform- og genopretningsprocessen i de partnerstater, der er anført i bilag I (i det følgende benævnt »partnerstaterne«), i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i denne forordning.

2. Bistanden koncentreres på sektorer og, når det er hensigtsmæssigt, på udvalgte geografiske områder, hvor partnerne allerede har truffet konkrete foranstaltninger til at fremme reformerne, og/eller for hvilke de kan forelægge en tidsplan. Retningslinjerne for bistanden vedtages efter proceduren i artikel 6, stk. 2 og 3.

Artikel 2

1. Det i artikel 1 nævnte program tager hovedsagelig form af faglig bistand til de igangværende økonomiske reformer i partnerstaterne til foranstaltninger, der tager sigte på at gennemføre omstillingen til markedsøkonomi og derved styrke demokratiet, bl.a. ved tilskyndelse til dialog mellem arbejdsmarkedets parter. Det dækker også i konkrete tilfælde og efter proceduren i artikel 6, stk. 2 og 3, rimelige udgifter til leverancer, som er nødvendige til gennemførelsen af den faglige bistand. I særlige tilfælde, som f.eks. programmer for nuklear sikkerhed, kan der medtages et betydeligt leveranceelement.

Projektomkostningerne i lokal valuta dækkes kun af Fællesskabet i strengt nødvendigt omfang.

2. Bistanden kan også i tilfælde, der behandles hver især, efter proceduren i artikel 6, stk. 2, anvendes til at dække udgifterne i forbindelse med mindre infrastrukturprojekter i tilslutning til grænsepassagefaciliteter som omhandlet i artikel 2, stk. 9.

3. Programmet fremmer industrisamarbejdet og støtter oprettelse af joint ventures med finansiering af selskabskapital i små og mellemstore virksomheder.

4. Bistanden dækker også omkostningerne i forbindelse med forberedelse, gennemførelse, kontrol, revision og evaluering af de pågældende foranstaltninger, samt omkostningerne i forbindelse med oplysning.

5. Bistanden koncentreres navnlig om de vejledende områder, der er omhandlet i bilag II under hensyntagen til modtagernes skiftende behov. Desuden tages der hensyn til alle miljøaspekter ved udarbejdelsen og gennemførelsen af programmet. Dette sker bl.a. ved at hjælpe partnerstaterne med at styrke institutionerne, lovgivningen og uddannelsen på miljøområdet. Der lægges særlig vægt på anliggender vedrørende nuklear sikkerhed.

6. Der tages ved udformningen og gennemførelsen af programmerne behørigt hensyn til fremme af kvindernes deltagelse i erhvervs- og samfundslivet.

7. Foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, udvælges under hensyntagen til bl.a. modtagernes præferencer og på grundlag af en vurdering af deres nyttevirkning i henseende til realiseringen af målene for Fællesskabets bistand.

8. Bistanden gennemføres så vidt muligt på et decentralt grundlag. De endelige modtagere af Fællesskabets bistand inddrages med henblik herpå nært i forberedelsen og gennemførelsen af projekterne, og så snart de nationale myndigheder i partnerstaterne har lagt sig fast på sektorpolitikker og -strategier såvel som de geografiske indsatsområder, foretages identifikationen og udarbejdelsen af de foranstaltninger, der skal støttes, direkte på regionalt plan, hvor dette er muligt.

Det etableres en løbende koordination mellem Kommissionen og medlemsstaterne, også på stedet, i deres kontakter med partnerstaterne, både i forbindelse med programmernes udarbejdelse og deres gennemførelse.

9. Der kan bevilges bistand til at støtte foranstaltninger med sigte på at fremme mellemregionalt og grænseoverskridende samarbejde. Der vil blive lagt særlig vægt på grænsepassagefaciliteter ved grænserne mellem de nye uafhængige stater og Unionen og de nye uafhængige stater og Centraleuropa.

10. Hvor der mangler et væsentligt element i fortsættelsen af samarbejdet, særlig i tilfælde af krænkelse af de demokratiske principper og menneskerettighederne, kan Rådet på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal træffe afgørelse om foranstaltninger vedrørende bistanden til en partnerstat.

Artikel 3

1. Fællesskabets bistand tager form af gavebistand, som udbetales i rater, efterhånden som projekterne gennemføres.

2. Finansieringsafgørelser og alle dermed forbundne kontrakter skal indeholde udtrykkelige bestemmelser om kontrolbeføjelser for Kommissionen og Revisionsretten, der om fornødent kan foretage kontrol på stedet.

Artikel 4

1. Der opstilles i overensstemmelse med proceduren i artikel 6 for hver partnerstat vejledende programmer for en trårsperiode. I disse programmer fastsættes hovedmålene og retningslinjerne for Fællesskabets bistand på de i artikel 2 nævnte vejledende områder. De kan ændres efter samme procedure i deres anvendelsesperiode. Inden der opstilles vejledende programmer oplyser Kommissionen det i artikel 6 nævnte udvalg om, hvilke prioriteter der er identificeret sammen med partnerstaterne.

2. Handlingsprogrammer baseret på disse vejledende programmer vedtages hvert år efter proceduren i artikel 6, stk. 2 og 3. De skal indeholde en oversigt over de vigtigste projekter, der skal finansieres på de vejledende områder, der er omtalt i artikel 2. Indholdet af disse programmer angives udførligt, således at medlemsstaterne råder over de oplysninger, der er nødvendige for, at det i artikel 6 nævnte udvalg kan afgive udtalelse.

Artikel 5

1. Kommissionen gennemfører foranstaltningerne i overensstemmelse med de i artikel 4, stk. 2, nævnte handlingsprogrammer.

2. Kontrakter om leverancer og bygge- og anlægsarbejder indgås ved offentligt udbud bortset fra i de tilfælde, der er nævnt i artikel 116 i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

Kontrakter om tjenesteydelser indgås generelt ved begrænset udbud og ved underhåndsaftaler for beløb op til 300 000 ECU.

Deltagelse i udbud og kontrakter er åben på lige fod for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og i partnerstaterne.

Kommissionen kan i konkrete tilfælde give fysiske og juridiske personer i PHARE-modtagerlandene og i særlige tilfælde Middelhavslande med traditionelle økonomiske, handelsmæssige eller geografiske forbindelser adgang til at deltage i udbud og kontrakter, hvis de pågældende programmer eller projekter kræver særlige former for bistand, der specielt er til rådighed i sådanne lande.

3. Fællesskabets finansiering dækker ikke skatter, told og afgifter samt køb af fast ejendom.

4. I forbindelse med samfinansiering kan Kommissionen i konkrete tilfælde give tredjelande adgang til at deltage i udbud og kontrakter. I sådanne tilfælde er deltagelse af virksomheder fra trejdelande kun acceptabel, hvis der ydes gensidighed.

Artikel 6

1. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand (i det følgende benævnt »udvalget«).

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i EF-traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I så fald udsætter Kommissionen gennemførelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på seks uger.

Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det tidsrum, der er nævnt i ovennævnte afsnit.

4. Udvalget kan behandle ethvert andet spørgsmål, som formanden forelægger det, i givet fald på anmodning af en repræsentant for en medlemsstat, vedrørende programmets gennemførelse i almindelighed og dets administration, samfinansiering og den koordination, der er omhandlet i artikel 7.

5. Udvalget vedtager sin forretningsorden med kvalificeret flertal.

6. Kommissionen holder Udvalget løbende informeret med specifikke, detaljerede oplysninger om de kontrakter, der er indgået med henblik på gennemførelsen af projekter og programmer. Hvad desuden angår kontrakter om projekter, der forventes at blive indgået ved begrænset udbud i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, giver Kommissionen i god tid, inden den udarbejder en begrænset liste, forhåndsoplysninger om bl.a. udvælgelses- og evalueringsprocedurerne for at lette virksomhedernes deltagelse.

7. Europa-Parlamentet holdes også løbende informeret om gennemførelsen af TACIS-programmer.

Artikel 7

Kommissionen varetager sammen med medlemsstaterne den faktiske koordination af Fællesskabets og de enkelte medlemsstaters bistandsindsats i partnerstaterne på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.

Det tilstræbes desuden at fremme koordination og samarbejde med de internationale finansieringsinstitutioner og andre donorer.

Kommissionen arbejder inden for rammerne af den bistand, der bevilges i henhold til denne forordning, til fremme af samfinansiering med offentlige og private organisationer i medlemsstaterne.

Artikel 8

Hvert år forelægger Kommissionen en situationsrapport om bistandsprogrammet. Denne rapport skal ligeledes, når det er muligt, indeholde en evaluering af den ydede bistand. Rapporten fremsendes til medlemsstaterne, Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg.

Artikel 9

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT nr. L 187 af 29. 7. 1993, s. 1.

BILAG I

De i artikel 1 omhandlede partnerstater

Armenien

Aserbajdsjan

Georgien

Hviderusland

Kasakhstan

Kirgistan

Moldova

Rusland

Tadsjikistan

Turkmenistan

Ukraine

Usbekistan

Mongoliet

BILAG II

Bistanden bevilges til de i artikel 2, stk. 5, nævnte områder, idet særlig følgende prioriteres:

1. Udvikling af menneskelige ressourcer:

- uddannelse, herunder uddannelse af arbejdskraft

- omstrukturering af den offentlige forvaltning

- arbejdsformidling og rådgivning vedrørende social sikring

- en styrkelse af det civile samfund

- politisk og makroøkonomisk rådgivning

- juridisk bistand, herunder tilnærmelse af lovgivning

2. Omstrukturering og udvikling af virksomheder:

- støtte til udvikling af små og mellemstore virksomheder

- omstilling af forsvarsindustrien

- omstrukturering og privatisering

- finansielle tjenesteydelser

3. Infrastruktur:

- transport

- telekommunikation

4. Energi, herunder nuklear sikkerhed

5. Fødevareproduktion, -forarbejdning og -distribution