B4-0648, 0655, 0678, 0694, 0700, 0707 og 0708/95

Beslutning om Schengen-aftalen og asylpolitikken

Europa-Parlamentet,

- der henviser til gennemfoerelseskonventionen til Schengen-aftalens ikrafttraeden den 26. marts 1995,

A. der beklager, at der er indtraadt forsinkelser, som har forhindret visse af Schengen-aftalens signatarstater, herunder Italien, i at gennemfoere aftalen,

B. der henviser til, at denne aftale, som blev undertegnet for 10 aar siden, isaer har tjent til at daekke over den fuldstaendige mangel paa politisk vilje i Raadet og i Kommissionen for saa vidt angaar virkeliggoerelsen af den fri bevaegelighed for personer,

C. der henviser til, at forhandlingerne om disse foranstaltninger er gennemfoert uden for Unionens kompetenceomraade af en forhandlingsgruppe med regeringsrepraesentanter som de eneste beslutningstagere og uden reel kontrol fra Europa-Parlamentets eller de nationale parlamenters side, og at der saaledes er tale om mellemstatslige aftaler,

D. der henviser til, at gennemfoerelseskonventionen til Schengen-aftalen snarest muligt boer erstattes med faellesskabsbestemmelser,

E. der henviser til, at Schengen-aftalen i oejeblikket opdeler medlemsstaterne i tre kategorier: medlemsstater med fri bevaegelighed for personer, medlemsstater, som oensker at tilslutte sig paa et senere tidspunkt, og medlemsstater, der ikke har planer i denne retning og derfor har mere vidtgaaende graensekontrol end andre stater i Unionen,

F. der henviser til, at principperne om parlamentarisk og retslig kontrol og oplysning af borgerne kun kan opretholdes inden for Faellesskabets rammer,

G. der henviser til, at ikrafttraedelsen af gennemfoerelseskonventionen til Schengen-aftalen kan faa alvorlige konsekvenser for beskyttelsen af asylsoegere,

H. der er urolig over, at det i visse tilfaelde kan vaere umuligt at identificere den stat, der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, eftersom kriterierne i gennemfoerelseskonventionens afsnit II, kapitel 7, artikel 28-38, kan vaere indbyrdes modstridende,

1. goer opmaerksom paa, at den frie bevaegelighed for personer er en integreret del af det indre marked og Den Europaeiske Unions maalsaetninger, jf. artikel 7 A i EF-traktaten;

2. anmoder Kommissionen, Raadet og Unionens medlemsstater om paa faellesskabsplan at finde loesninger paa dette problem, som vedroerer alle Unionens borgere, for at skabe fri bevaegelighed for alle borgere i Unionen og for alle tredjelandsborgere, der legalt opholder sig i Unionen, og for omsider at vedtage og ivaerksaette kompensationsforanstaltninger med det formaal at opretholde intern sikkerhed i forbindelse med ophaevelsen af graensekontrollen, uden at Unionen forvandles til »Faestning Europa«;

3. paapeger den uundvaerlige demokratiske kontrol, der boer udoeves af de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet som repraesentanter for EU- borgerne paa dette omraade, der har afgoerende betydning for begrebet »unionsborgerskab«;

4. opfordrer til indfoerelse af en effektiv retslig kontrol med gennemfoerelsen af konventionen under Schengen-aftalen som en absolut noedvendighed for at mindske de alvorlige farer for divergerende fortolkning paa nationalt plan, og finder, at Domstolen er den rette institution til at foere en saadan retslig kontrol;

5. opfordrer Schengen-aftalens signatarstater til ikke at stille hindringer i vejen for asylansoegere ved at opstille strenge visumkrav;

6. kraever, at medlemsstaterne i forbindelse med ikrafttraedelsen af Schengen-konventionen, der paa et senere tidspunkt vil blive erstattet af Dublin-konventionen, indfoerer mindstegarantier for fair og effektive asylprocedurer i stedet for blot at henholde sig til den laveste faellesnaevner, saadan som Raadet paa nuvaerende tidspunkt foreslaar;

7. mener, at den resolution om minimumsforskrifter, som er i faerd med at blive vedtaget af Raadet, er i strid med principperne i Genève- konventionen, og opfordrer derfor Raadet til at aendre indholdet af resolutionen inden vedtagelsen; henleder Raadets opmaerksomhed paa dets forpligtelse til i henhold til Unionstraktatens artikel K.6 at hoere Parlamentet, inden det vedtager en resolution paa omraadet;

8. opfordrer Raadet til i forbindelse med asylpolitiske spoergsmaal at sikre, at forpligtelserne i folkeretten, herunder Genève-konventionen af 1951 og den tilhoerende New York-protokol af 1967, overholdes;

9. opfordrer medlemsstaterne til at genoverveje deres praksis med at paalaegge transportselskaber et ansvar, idet det maa undgaas, at personale uden kvalifikationer til at traeffe saadanne afgoerelser saettes til at vurdere asylansoegningers velbegrundethed;

10. opfordrer Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne til at tage alle noedvendige initiativer og traeffe alle noedvendige afgoerelser i forbindelse med asylpolitikken i henhold til de procedurer, som er fastlagt i artikel 100 C i EF-traktaten, jf. artikel K 9 i unionstraktaten;

11. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Raadet, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, UNHCR og Schengen- formandskabet.