KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 06.05.1998 
KOM(1998) 276 endelig udg. 
BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABERNES I 
FINANSIELLE INTERESSER 
BEDRAGERIBEKÆMPELSE 
Årsberetning 1997 
(forelagt af Kommissionen) 

MEDLEMSSTATERNES GR0NNE NUMRE 
Tyskland 
0strig 
Belgien 
Danmark 
Spanien 
Finland 
Frankrig 0130820595 
06605845 
080012426 
80018495 
900993295 
0800112595 
0800917295 Grækenland 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 
Sverige 008003212595 
1800553295 
167878495 
08003595 
060224595 
0505329595 
0800963595 
020791695 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
INDLEDNING .5 
1. ANALYSER OG STATISTIKKER 9 
1.1 Situationen i 1997 , 9 
1.2 Tendenser , 10 
1.2.1 De traditionelle egne indtægter 10 
1.2.2 Udgifter 11 
1.3 Finansiel opfølgning.... 12 
1.3.1 Inddrivelse ..12 
1.3.2 Opfølgning af de undersøgelser, UCLAF foretager i samarbejde med 
medlemsstaterne ....13 
2. EFTERFORSKNING 14 
2.1 Organiseret kriminalitet ....15 
2.1.1 Arbejdsgruppen for cigaretter 15 
2.1.1.1 Smugling ad luft- og vandvejen 16 
2.1.1.2 Cigaretsmugling i forbindelse med TIR-cameter 16 
2.1.1.3 Cigaretsmugling fra Montenegro 17 
2.1.1.4 Cigaretsmugling pr. jernbane 18 
2.1.1.5 Smugling fra Andorra 18 
2.1.2 Den organiserede kriminalitets rolle i bedrageriet på landbrugsområdet 19 
2.1.2.1 Spiritus 19 
2.1.2.2 Olivenolie , 20 
2.1.2.3 Smør 22 
2.1.2.4 Overtrædelse af embargoen mod britisk oksekød 23 
2.2 Bedrageri: et angreb på Fællesskabets politikker 24 
2.2.1 Egne indtægter; angreb på Fællesskabets handelspolitik 24 
2.2.1.1 Fiskerisektoren ._. 25 
2.2.1.2 Tekstilsektoren 26 
2.2.1.3 Antidumpingforanstaltninger 26 
2.2.1.4 Miljøpolitik 27 
2.2.2 Bedrageri i forbindelse med den fælles landbrugspolitik 28 
2.2.2.1 Tobakskvoter 28 
2.2.2.2 Undersøgelse i sektoren for citrusfrugter 29 
2.2.2.3 Lån til Georgien ,. 29 
2.2.3 Angreb på strukturpolitikkerne 30 
2.2.3.1 Misbrug af ESF-midler 30 
2.2.3.2 Organiseret bedrageri mod EUGFL, Udviklingssektionen 30 
2.2.4 Bedrageri i forbindelse med direkte udgifter 31 
2.3 Momsbedrageri: forudsætningerne for en styrkelse af efterforskningen 31 
3. STYRKELSE AF SAMARBEJDET MED MEDLEMSSTATERNE 33 
3.1 Medlemsstaternes initiativer til beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser 33 
3.2 Gensidig administrativ bistand på told- og landbrugsområdet 34 
3.3 Andre former for samarbejde på områderne told, landbrug og egne indtægter 34 
3.4 Eksempler på samarbejde med medlemsstaternes politimyndigheder og retlige 
myndigheder 36 
3.4.1 Forfalskning af euroen .37 
3.4.2 Kommissionens ekspertgruppe i i strafferet 37 
3.5 Samarbejde inden for området indirekte skatter (punktafgifter og moms) 38 
3.5.1 Punktafgifter ; ^ 38 
3.5.2 Moms 39 
3.5.2.1 Nye nonner for administrativt samarbejde 40 
3.5.2.2 Samtidige kontroller for at styrke indsatsen på momsområdet 40 
3.5.2.3 Analyse af risikoen for bedrageri på moms-området 40 
3.5.3 Fiscalis-programmet 41 
3.6 Uddannelsesforanstaltninger 41 
4. SAMARBEJDE MED TREDJELANDE „, 45 
4.1 Ansøgerlandenes gennemførelse af Fællesskabets bedrageribekæmpelses-
bestemmelser og -resultater (forberedelse af udvidelsen) 45 
4 
4.2 Aftalerne om gensidig bistand mellem Fællesskabet og tredjelandene 45 
5. SANKTIONSPOLITIKKEN OG DET HORISONTALE RETSGRUNDLAG FOR DEN 
STRAFFERETLIGE BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE 
• INTERESSER 47 
5.1 Iværksættelse af Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 om Kommissionens 
kontrol og inspektion på stedet 47 
5.2 Iværksættelse af sanktioner 48 
5.3 Beskyttelse af Fællesskabet mod uregelmæssigheder inden for den finansielle 
forvaltning , 48 
5.4 Den strafferetlige beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser 48 
5.4.1 Ratifikation af de vedtagne instrumenter 48 
5.4.2 Anden protokol til konventionen om beskyttelse af Fællesskabets 
finansielle interesser ,...49 
5.4.3 Bekæmpelse af korruption og offentlige kontrakter 50 
5.4.3.1 Protokollen og konventionen om bestikkelse 50 
5.4.3.2 Kommissionens meddelelse om korruption 50 
5.5 Amsterdam-traktaten... 51 
5.5.1 Den nye artikel 280 i EF-traktaten 51 
5.5.2 Tiden nærmer sig .......51 
5.6 Perspektiverne for forhandlingerne om afsnit VI i EU-traktaten 52 
BILAG ^ 53 
GLOSSAR 62 
INDLEDNING 
I Kommissionens årsberetning om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser 
gøres der status over Kommissionens bedrageribekæmpelsesarbejde. Skatteyderne i EU 
kræver, at Fællesskabets midler anvendes effektivt, og at Fællesskabets politikker er 
bedragerisikre. Det gælder både på medlemsstatsniveau og på EU-plan. 
Fællesskabets budget for 1997 er på over 82 mia. ECU. 
Budgettet finansieres delvis af de traditionelle egne indtægter. Tolden og 
landbrugsafgiflerne på varer, der importeres til Fællesskabet fra tredjelande, beløber sig 
til 14 mia. ECU (17%). Momsen tegner sig for 35 mia. ECU (42% af de samlede 
indtægter). Resten stammer fra den fjerde indtægtskilde, som medlemsstaterne indbetaler 
direkte til Fællesskabets budget (32,9 mia. ECU eller 40% af de samlede indtægter). 
Hovedparten af Fællesskabets midler går til landbruget (41 mia. ECU, dvs. 50% af de 
samlede udgifter). Strukturforanstaltningerne tegner sig for 26,6 mia. ECU, dvs. 32%. De 
udgifter, som Kommissionen forvalter direkte, såsom ekstern støtte, udgifter til forskning 
og udvikling, socialfondene mv., beløber sig til 9,7 mia. ECU (12%). Resten af 
Fællesskabernes budget, dvs. 4,7 mia. ECU (under 6%), skal dække administrations­
udgifterne og de øvrige institutioners udgifter (Domstolen for De Europæiske 
Fællesskaber, Europa-Parlamentet mv.). 
Man må være yderst forsigtig, når man analyserer tallene for opdagede tilfælde af 
bedrageri og uregelmæssigheder. For det første er disse to begreber forskellige. De er 
begge præcist defineret i fællesskabsretten1. Det er vanskeligt at vurdere, om der er tale 
om bedrageri eller uregelmæssigheder, lige når sagen opdages. Det kræver en strafferetlig 
undersøgelse, og der kan gå flere år, før man kan fastslå, om der er tale om bedrageri i 
snæver forstand. 
De høje tal for opdagede tilfælde af bedrageri og uregelmæssigheder kan desuden være 
udtryk for en forbedring i opdagelsen af uregelmæssighederne, en forbedring i 
indberetningen af sagerne eller begge dele. De kan afspejle et stigende antal tilfælde af 
uregelmæssig adfærd eller mere effektiv efterforskning på særlige målområder. Et lille 
antal meget omfattende sager kan påvirke statistikkerne fra det ene år til det andet. 
Endelig afslører efterforskningen sommetider tilfælde af svigagtig adfærd, som går flere 
år tilbage i tiden, men de involverede beløb bogføres først det år, hvor man kan sætte tal 
på dem. 
Med disse forbehold for øje er hovedlinjerne i udviklingen i 1997 som følger: Med 
hensyn til de traditionelle egne indtægter er det beløb, der er involveret i de tilfælde af 
bedrageri, som Kommissionen har kendskab til, steget fra 796 mio. ECU i 1996 til 1 mia. 
ECU i 1997. Hvad angår den finansielle virkning er der tale om en stigning fra 5,8% i 
1996 til 6,5% i 1997. Men medlemsstaterne går glip af et beløb, der er tre gange så stort, 
på grund af sager vedrørende punktafgifter og moms. 
Se vedlagte glossar. 
Man må huske på, at de lovbestemte indberetningsforpligtelser blev styrket medio 1996. 
Der ingen tvivl om, at det har givet et bedre kendskab til bedrageriets faktiske omfang. 
Desuden har Kommissionen ofte måttet behandle sager om sofistikeret tværnationalt 
bedrageri, hvor den har opnået gode resultater. 
Den fælles landbrugspolitik og strukturpolitikkerne, hvis midler forvaltes af medlems­
staterne, tegner sig for hovedparten af udgifterne på budgettet. På disse to områder er de 
sket et fald i de opdagede tilfælde af bedrageri og uregelmæssigheder. 
Inden for EUGFL, Garantisektionen, er det samlede beløb, der er involveret i de 
opdagede tilfælde af bedrageri, faldet med 13% i forhold til 1996 (318 mio. ECU i 1997 
mod 365 mio. ECU i 1996). På strukturfondsområdet er beløbet faldet med 50% (77 mio. 
ECU i 1997 mod 152 mio. ECU i 1996). 
Både på indtægts- og på udgiftsområdet forekommer der organiseret kriminalitet. De 
internationale forbrydernetværk koncentrerer sig især om højt beskattede varer (cigaretter 
og alkohol), landbrugsprodukter, der har en høj værdi, eller hvor der er en stor prisforskel 
i forhold til verdensmarkedspriserne (oksekød, olivenolie og smør), og produkter fra 
tredjelande, som er omfattet af toldpræferenceordninger (fiskeriprodukter, tekstiler, 
elektroniske produkter og bilmotorer). 
Erfaringerne viser, at et nært samarbejde mellem Kommissionens bedrageribekæmpelses-
tjenester og medlemsstaterne gør det muligt at foretage en effektiv efterforskning i sager, 
der drejer sig om tværnationalt organiseret bedrageri. Det er nødvendigt på grund af disse 
komplekse sagers finansielle vægt. Mens de sager, der opdages af medlemsstaterne hver 
for sig, i gennemsnit drejer sig om et beløb på 120 000 ECU, involverer de sager, som 
behandles af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne, i gennemsnit 3,7 mio. 
ECU. De sager, der behandles i samarbejde med medlemsstaterne, udgør 3% af det 
samlede antal sager, men i størrelse tegner de sig for over halvdelen af det samlede 
involverede beløb. 
En anden vigtig konstatering i rapporten er, at resultaterne af arbejdet med at inddrive de 
involverede beløb ikke er særlig gode. På landbrugsområdet mangler man endnu at 
inddrive 65% af de unddragne beløb, som er konstateret siden 1994. Der er dog sket visse 
fremskridt i 1997. Der er indført bedre procedurer, som skal gøre det muligt ^at fastslå, 
hvilke beløb der må betragtes som uinddrivelige, hvilke beløb der kan inddrives, og 
hvilke beløb medlemsstaterne kan pålægges at betale. Inden for strukturpolitikkerne vil 
en række nye direktiver om finansielle nettokorrektioner styrke bestemmelserne om 
finanskontrol af de udgifter, som medlemsstaterne forvalter. Men der kan gøres meget 
mere for at forbedre inddrivelsessituationen. 
I rapporten gøres der rede for en række forbedringer i bekæmpelsen af bedrageri, der 
skader Fællesskabernes budget. Efterforskningen er blevet intensiveret og har især drejet 
sig om organiseret kriminalitet. De task-groups, der skal koordinere efterforskningen på 
specifikke områder, beskæftiger sig nu også med alkoholsektoren. Deres arbejde har 
givet gode resultater i komplekse, tværnationale sager. Kommissionen har i samarbejde 
med medlemsstaterne foretaget den første "kontrol på stedet" med henblik på at opdage 
uregelmæssigheder i virksomhederne. Generelt er samarbejdet mellem Kommissionen og 
medlemsstaterne om efterforskningsarbejdet blevet forbedret. 
I årsberetningen for 1997 omtales en række typiske eksempler på efterforskningen i 
bedragerisager. De forskellige former for teknisk bistand og samarbejde med 
medlemsstaterne fremhæves. Et specielt kapitel handler om samarbejdet med tredjelande. 
Hovedvægten lægges her på førtiltrædelsesstrategien over for ansøgerlandene i Central-
og Østeuropa. Målet er at sikre, at deres muligheder for at bekæmpe bedrageri og 
korruption udvides parallelt med, at de forbereder sig på at deltage i Fællesskabets 
politikker. 
På lovgivningsområdet skete der i 1997 det, at forordning 515/97 om gensidig bistand på 
toldområdet blev vedtaget, og at ministrene undertegnede den anden protokol til 
konventionen om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser, som vedrører 
hvidvaskning af penge og retssamarbejdet. Kommissionen undlod dog at tage nogen 
større nye lovgivningsinitiativer i 1997, idet man venter på, at medlemsstaterne 
ratificerer og gennemfører de instrumenter, der er blevet vedtaget de foregående år. 
Man kan drage to konklusioner: Instrumenterne under søjle 1 (forordningen om 
beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser og forordningen om kontrol og 
inspektion på stedet) er på plads og fungerer effektivt. Instrumenterne under EU-
traktatens afsnit VI (konventioner og protokoller), som drejer sig om en ensartet 
strafferetlig beskyttelse i EU, er ikke blevet ratificeret af en eneste medlemsstat. Det 
Europæiske Råd mindede på sit møde i Amsterdam om dette og fastslog, at ratificeringen 
skal finde sted senest medio 1998. 
1. ANALYSER OG STATISTIKKER 
For at give et nøjagtigt billede af situationen 
i øjeblikket fremlægges i dette kapitel en 
samlet oversigt over bedrageri til skade for 
Fællesskabets budget og en detaljeret 
analyse af de data, Kommissionen har til 
rådighed. 
1.1 Situationen i 1997 
Antallet af afslørede uregelmæssigheder og 
bedragerier i 1997 og deres samlede budget­
mæssige virkning er atter steget i forhold til 
det foregående år. Medlemsstaterne har i 
1997 i alt afsløret 4 995 tilfælde, som de har 
indberettet til Kommissionen. Den samlede 
budgetmæssige virkning af disse tilfælde 
andrager 589 mio. ECU. Herudover har 
Kommissionen indledt 223 nye 
undersøgelser i samarbejde med 
medlemsstaterne. Den budgetmæssige 
virkning af de tilfælde, Kommissionen har 
til undersøgelse i 1997, er vurderet til 827 
mio. ECU2. 
Denne udvikling viser først og fremmest, at 
effektiviteten af bedrageribekæmpelses­
mekanismerne konstant forbedres (det 
gælder især indberetningen af oplysninger). 
Desuden er den et bevis på, at optrævlingen 
af indviklede net af organiseret kriminalitet 
er et langsommeligt arbejde, der gør, at 
samarbejdet mellem de kompetente 
tjenestegrene ofte varer flere år. Af denne 
grund er der tale om konjunkturbestemte 
større eller mindre udsving i de beløb, der 
hvert år står på spil. 
Så snart medlemsstaterne har konstateret 
uregelmæssighederne, indberetter de dem til 
Kommissionen i overensstemmelse med de 
bestemmelser, der gælder for de forskellige 
områder3. Disse indberetninger indeholder talbelagte oplysninger om indvirkningen på 
Fællesskabets budget og gør det altså muligt 
at indlede inddrivelsesprocedurer. 
Derimod sker der ikke nogen øjeblikkelig 
konstatering af de tilfælde, som Kommis­
sionen i samarbejde med medlemsstaterne 
foretager en undersøgelse af. Følgelig 
foreligger der ikke nogen formel 
indberetning fra de pågældende 
medlemsstater. En første vurdering af de 
budgetmæssige virkninger af de 
undersøgelser, Kommissionen i samarbejde 
med medlemsstaterne foretager, er ofte først 
mulig, når der er gjort væsentlige fremskridt 
med efterforskningen. Resultaterne fra 
sådanne undersøgelser indberettes formelt af 
medlemsstaterne i det følgende 
regnskabsår4. Af denne grund udgør talop­
lysningerne om de budgetmæssige 
virkninger af denne type af undersøgelser 
kun et skøn, eller de vedrører sager, der er 
indledt på et tidligere tidspunkt. 
For de traditionelle egne indtægters 
vedkommende indberettede 
medlemsstaterne 2 628 tilfælde til et samlet 
beløb på 367 mio. ECU. Kommissionen 
indledte i samarbejde med medlemsstaterne 
76 nye undersøgelser; de implicerede beløb 
(der er et resultat af de nye eller tidligere 
undersøgelser, der er foretaget i 1997) 
andrager i alt 642 mio. ECU (se diagram 1). 
Fordelingen på medlemsstater af 
indberettede tilfælde findes i tabel 1. 
På området udgifter til EUGFL's garanti­
sektionen er antallet af afslørede tilfælde 
steget en smule. Den budgetmæssige 
virkning heraf er faldet med 13%. 
Medlemsstaterne har indberettet 2 058 
tilfælde til et samlet beløb på 165 mio. ECU. 
Dette tal inkluderer undersøgelser indledt før 1997, for 
hvilke en første vurdering af den budgetmæssige 
indvirkning kun kunne foretages på grundlag af 
resultater opnået i 1997. 
Der er tale følgende forordninger: Rådets forordning 
(EØF, Euratom) nr. 1552/89 som ændret ved Rådets 
forordning (Euratom, EØF) nr. 1355/96 (allerede nævnt 
ovenfor) hvad de egne indtægter angår, Rådets 
forordning (EØF) nr. 595/91 (EFT L 67 af 14.3.1991) 
hvad angår EUGFL, Garantisektionen; forordning (EØF) nr. 4253/88 (EFT L 374 af 31.12.1988), 
Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94 
(strukturfondene, EFT L 178 af 12.7.1994) og 1831/94 
(Samhørighedsfonden, EFT 171 af 27.7.1994); Rådets 
forordning (EF) nr. 515/97 (gensidig bistand, EFT L 82 
af 22.3.1997, tidligere Rådets forordning (EØF) nr. 
1468/81 (EFT L 144 af 2.6.1981). 
Dette gælder alle undersøgelser, herunder 
undersøgelser inden for rammerne af den gensidige 
bistand og især tilfældene af organiseret kriminalitet. 
Kommissionen har indledt 48 nye 
undersøgelser; det anslås, at de pågældende 
beløb (afsløret i 1997) andrager 153 mio. 
ECU (jf- diagram 2). Tabel 2 viser 
fordelingen på medlemsstater af 
indberettede tilfælde. 
Hvad strukturforanstaltninger (strukturfon-
dene og Samhørighedsfonden) angår, er 
antallet af tilfælde af uregelmæssigheder og 
bedragerier afsløret af medlemsstaterne eller 
af Kommissionen i samarbejde med 
medlemsstaterne næsten uændret, hvorimod 
de implicerede beløb er gået betydeligt ned. 
I 1997 indberettede medlemsstaterne 309 
tilfælde til et samlet beløb på 57 mio. ECU; 
Kommissionen igangsatte 57 undersøgelser, 
der drejede sig om 20 mio. ECU (se diagram 
3). Tabel 3 viser fordelingen på fonde og 
medlemsstater af de indberettede tilfælde. 
Med hensyn til de direkte udgifter (kon-
trakter, der forvaltes og kontrolleres direkte 
af Kommissionen uden medlemsstaternes 
mellemkomst, jf. diagram 4), er antallet af 
nye undersøgelser forblevet uændret (42) 
hvorimod det samlede beløb er faldet (11 
mio. ECU). 
1.2 Tendenser 
Med hensyn til udviklingen i antallet af 
afslørede tilfælde og deres budgetmæssige 
virkning skal man være uhyre forsigtig med 
at sammenligne flere på hinanden følgende 
år. Indviklede tilfælde, der har udviklet sig 
særligt over flere regnskabsår, kan nemlig 
påvirke statistikkerne for et givet år i meget 
høj grad. Der er uundgåelige svingninger5. 
Man skal ligeledes være forsigtig med at 
fortolke udviklingen inden for bedrageriet 
som sådan, for en betydelig stigning i 
antallet af afslørede tilfælde og i implicerede 
beløb i forhold til de foregående år betyder 
ikke nødvendigvis, at der er tale om 
væsentlig ændring i omfanget af bedrageri. 
En sådan tendens kan nemlig også være et 
udslag af, at kontrolsystemerne er blevet 
mere effektive. Antallet af afslørede tilfælde i 1997 og de 
dertil svarende beløb bekræfter, at de egne 
indtægter er mere berørte af uregelmæs­
sigheder og bedragerier end udgifterne. 
Den gennemsnitlige budgetmæssige 
virkning af de tilfælde, der blev afsløret i 
1997, er øget betydeligt i forhold til tidligere 
perioder. Hvad angår tilfælde indberettet af 
medlemsstaterne, er tallet næsten forblevet 
stabilt: Ca. 120 000 ECU mod 140 000 i 
1996. For de tilfælde, Kommissionen i 
samarbejde med medlemsstaterne er ved at 
efterforske, anslås den budgetmæssige 
virkning at være steget fra 2,3 mio. ECU i 
1996 til 3,7 mio. ECU i 1997. Imidlertid er 
den gennemsnitlige budgetmæssige virkning 
af tilfælde, som Kommissionen og 
medlemsstaterne er ved at efterforske, ikke 
helt sammenlignelig med den 
gennemsnitlige budgetmæssige Virkning i 
tilfælde indberettet af en medlemsstat. En og 
samme undersøgelse af en tværnational sag, 
som koordineres af UCLAF, kan i 
virkeligheden omfatte bedragerier, der 
finder sted i flere medlemsstater. Herudover 
koncentrerer UCLAF sig om de vigtigste 
tilfælde, især dem der må tilskrives 
organiseret kriminalitet. De budgetmæssige 
følger af sådanne komplekse tilfælde er 
naturligvis alvorligere end af et "typisk" 
tilfælde uden tværnationale forgreninger. 
1.2.1 De traditionelle egne indtægter 
Hvad angår tilfælde indberettet af 
medlemsstaterne, er der tale onx, stigning i 
forhold til 1996 og 1995 både i antallet af 
tilfælde og i de dertil svarende samlede 
beløb. 
Ikrafttrædelsen af ændringen af Rådets 
forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/896, 
der indeholder bestemmelser om, at 
medlemsstaterne skal indgive mere 
detaljerede oplysninger og om den egentlige 
iværksættelse af det nye e-mail-system for 
indberetninger, begynder at bære frugt, idet 
der nu bliver bedre mulighed for at 
sammenligne oplysninger fra forskellige 
5 Jf. årsberetningen for bekæmpelse af svig for 1995, 
kapitel 7, afsnit 2. Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 1355/96, allerede 
nævnt ovenfor. 
10 
kilder og foretage en mere dybtgående 
analyse af de afslørede tilfælde. 
Selv om der i antallet af nye 
efterforskninger, som Kommissionen i 
samarbejde med medlemsstaterne har taget 
initiativ til i 1997, er sket et fald i forhold til 
den foregående periode, er der ifølge et skøn 
foretaget i 1997 af den budgetmæssige 
virkning tale om beløb af stadigt større 
omfang. Det skyldes, at disse sager næsten 
udelukkende drejer sig om net af organiseret 
kriminalitet. 
De fleste af de tilfælde, medlemsstaterne har 
indberettet i året 1997, og de tilfælde, 
Kommissionen behandler i samarbejde med 
medlemsstaterne, vedrører illegal handel 
med cigaretter. Ikke desto mindre genspejler 
tallene ikke det reelle omfang af 
bedragerierne med cigaretter (eller med 
alkoholvarer), for de repræsenterer kun 
indvirkningen på Fællesskabets budget. 
Indvirkningen på de nationale budgetter er 
flere gange større end på Fællesskabets 
budget7. 
Mejerivarer (smør, mælkepulver, ost) er den 
anden store varegruppe, der i særlig grad er 
berørt af bedragerier, der vedrører de 
traditionelle egne indtægter. Disse tal er i 
meget høj grad påvirket af nogle store sager 
og disses udvikling med tiden8. 
7.2.2 Udgifter 
Hvad angår udgifterne til EUGFL's garanti­
sektion, vedrører de konstaterede tilfælde 
hovedsagelig foranstaltninger af kategorien 
"markedsstøtte"9. Disse tilfælde har den 
største budgetmæssige virkning blandt 
7 Gennemsnitligt udgør den budgetmæssige virkning på 
de egne indtægter (toldafgifter og Fællesskabets andel i 
momsen) kun 25% af den samlede budgetmæssige 
virkning (toldafgifter, moms og punktafgifter). 
° En enkelt efterforskningssag, som Revisionsretten tog 
initiativ til, og som vedrører smør, skønnes at have en 
samlet budgetmæssig virkning på 118 mio. ECU 
(vurderet på grundlag af efterforskningsresultaterne fra 
1997), hvoraf 24 mio. ECU har været gjort til genstand 
for en formel indberetning fra den pågældende 
medlemsstat i 1996. 
" Især udgifter i forbindelse med en fælles 
markedsordning med kvoter og 
interventionsforanstaltninger. tilfældene indberettet af medlemsstaterne. I 
1997 udgjorde de 50% af den samlede 
indberettede budgetmæssige virkning mod 
71% i 1996. Deres andel af den anslåede 
samlede budgetmæssige virkning af de 
efterforskningssager, som behandles af 
UCLAF, er steget fra 25% i 1996 til 47% i 
1997. 
"Eksportrestitutionerne" indtager stadigvæk 
en væsentlig plads. De stod i 1997 for 32% 
af de implicerede beløb for de tilfælde, der 
var indberettet af medlemsstaterne (mod 
21% i 1996). Denne udvikling er i modstrid 
med en betydelig nedgang i 
eksportrestitutionerne. Denne 
uoverensstemmelse kan muligvis forklares 
ved, at de efterforskningssager, der 
behandles af Kommissionen i samarbejde 
med medlemsstaterne, hovedsageligt drejer 
sig om denne form for udbetalinger (over 
50% af den samlede budgetmæssige 
indvirkning af efterforskningssagerne i 1997 
mod 75% i 1996). Ofte hidrører svig med 
eksportrestitutioner nemlig fra den organise­
rede kriminalitet, og den enkelte 
medlemsstat har kun begrænsede midler til 
at optrævle sådanne net. 
Endelig stiger antallet af tilfælde vedrørende 
"direkte støtte"10 konstant. Fra 5% af den 
samlede budgetmæssige virkning af tilfælde 
indberettet af medlemsstaterne i 1996 er de 
steget til 17% i 1997. Dette hænger sammen 
med iværksættelsen af reformen af 
landbrugspolitikken, der har tendens til at 
yde direkte støtte til landbrugerne. Sagerne 
vedrørende direkte støtte udgør en ganske 
ubetydelig del af de efterforskningssager, 
Kommissionen behandler i samarbejde med 
medlemsstaterne. Dette skyldes, at disse 
foranstaltninger er undergivet medlems­
staternes kontrol. Desuden er der i denne 
sektor kun meget få tilfælde, som vedrører 
flere lande (f.eks. gennem en enkelt støtte­
modtager, der virker i flere medlemsstater). 
Inden for udgifter til strukturforanstaltninger 
er der siden 1994 og til 1996 sket en 
markant stigning i antallet af tilfælde 
indberettet af medlemsstaterne samt i deres 
10 Hovedsagelig produktionsbonus og ophørspræmier. 
11 
finansielle virkning. I 1997 lå tallene på 
omtrent samme niveau som i 1996. 
Socialfonden er mest berørt (40% af antallet 
af tilfælde). De pågældende beløb er højere 
end for EFRU's vedkommende (næsten 
50% af det samlede beløb). 
1.3 Finansiel opfølgning 
1.3.1 Inddrivelse 
Når der er forvoldt skade på Fællesskabets 
budget, afhænger mulighederne for en 
effektiv inddrivelse af de pågældende beløb 
i tilfælde af uregelmæssighed eller bedrageri 
af en række faktorer, bl.a. overtrædelsens 
art, de økonomiske og juridiske 
omstændigheder og det pågældende 
budgetområde. Bortset fra de direkte 
udgifter henhører inddrivelsesprocedurerae 
under medlemsstaterne. 
Hvad de traditionelle egne indtægter angår, 
er det afgørende faktum, at der opstår 
toldskyld. Hvis forsøget på at indsmugle en 
vare på Fællesskabets toldområde afsløres i 
tide, destrueres eller genudføres de beslag­
lagte varepartier i de fleste tilfælde, når den 
afgiftspligtige nægter at erlægge afgifterne. 
Ifølge sagens natur er det ved smugling 
næsten umuligt at samle de nødvendige 
oplysninger til inddrivelse i forbindelse med 
varer, der er forsvundet (idet de er blevet 
afsat på det sorte marked). 
Der er særlige problemer med inddrivelse af 
beløb i forbindelse med tilfælde af organi­
seret kriminalitet eller andre spidsfindige 
former for bedrageri. Optrævling af et net af 
organiseret kriminalitet kan gøre det muligt 
pr. ekstrapolation at "beregne" mængden af 
varer, der er blevet indsmuglet og afsat på 
det sorte marked, men det er næsten umuligt 
at finde frem til den afgiftspligtige og at 
fastslå toldskyldens nøjagtige størrelse. I 
disse tilfælde ;er "inddrivelse" i ordets 
egentligste forstand ikke mulig. I 
forbindelse med andre spidsfindige former 
for bedrageri er de implicerede ofte 
organiseret på en sådan måde, at man kun 
kan finde frem til "postkasseselskaber" 
eller til personer, der ikke har midler til at 
erlægge de skyldige beløb. Det er altså af 
allerstørste betydning at gribe ind over for 
nettene af organiseret kriminalitet på en sådan måde, at denne handel stoppes på 
bagmandsniveau, og lovovertræderne 
retsforfølges. 
Tabel 1 indeholder en oversigt over 
inddrivelsen i de tilfælde af 
uregelmæssighed og bedrageri, som i året 
1997 blev indberettet af medlemsstaterne på 
området de traditionelle egne indtægter. 
Derimod er det ikke muligt på nuværende 
tidspunkt at komme med præcise angivelser 
af de udestående beløb, der skal inddrives i 
forbindelse med tilfælde af 
uregelmæssighed og bedrageri, som er 
blevet indberettet i forbindelse med de 
foregående regnskabsår. Grunden er, at 
medlemsstaternes kompetente myndigheder, 
der skal indlede inddrivelsesprocedurerne 
vedrørende de traditionelle egne udgifter, 
indtil juli 1996, hvor Rådets forordning 
(Euratom, EF) nr. 1355/96 trådte i kraft, 
ikke var forpligtet til at indberette 
detaljerede oplysninger om den finansielle 
opfølgning til Kommissionen. 
I juli 1997 stillede Kommissionen forslag 
om en ændring af Rådets forordning (EØF, 
Euratom) nr. 1552/89, der især tilsigter at 
kaste mere lys over de situationer, hvor 
medlemsstaternes finansielle ansvar impli­
ceres11. Denne præcisering, der gør det 
muligt at beskytte Fællesskabets finansielle 
interesser effektivt gennem indførelse af en 
formel og klar procedure, hvorved man 
træffer afgørelse om de ikke-inddrevne 
beløb, som medlemsstaten kan fritages for at 
overdrage, og de beløb, der af grunde, der 
kan tilskrives medlemsstaten, ikke kan 
inddrives, og som medlemsstaten derfor må 
bære det økonomiske ansvar for. 1 oktober 
1997 afgav Revisionsretten udtalelse om 
dette forslag fra Kommissionen12. I februar 
1998 godkendte Parlamentet med visse 
ændringer dette forslag. 
Hvad angår udgifterne til EUGFL, 
Garantisektionen, findes der i tabel 2 en 
oversigt over inddrivelserne i de tilfælde, 
der blev indberettet for 1997. Tre fjerdedele 
af beløbene er endnu ikke inddrevet (122 af 
11 Ovennævnte dok. KOM(97) 343, endelig udg. 
12 EFTC 15 af 19.1.1998. 
12 
de 165 mio. ECU). Det væsentligste 
problem er stadigvæk de langvarige 
inddrivelsesprocedurer. Ifølge 
Kommissionen må en periode på fire år 
være tilstrækkelig til at træffe afgørelse om 
de reelle muligheder for inddrivelse og 
eventuelt igangsætte de påkrævede 
procedurer. En sådan tidsfrist tager dels 
højde for forældelsesfristen, dels for den 
nye fremskyndede procedure for 
regnskabsafslutning13. Kommissionen skulle 
senest ved afslutningen af denne fireårs 
periode være i stand til på grundlag af de 
forklaringer, den pågældende medlemsstat 
har fremlagt, at træffe afgørelse inden for 
rammerne af proceduren for regnskabs­
afslutning14. Tabel 4 giver en oversigt over 
inddrivelserne for de tilfælde, som blev 
indberettet før 1994. 
I forbindelse med denne procedure for 
regnskabsafslutning kan Kommissionen 
anvende faste korrektioner over for de 
medlemsstater, der ikke har foretaget 
tilstrækkelig kontrol, og som derfor har 
skabt risiko for, at der begås 
uregelmæssigheder. Det drejer sig altså ikke 
om "inddrivelse" i ordets egentligste 
forstand, men om en anden måde at beskytte 
Fællesskabets finansielle interesser på. 
Disse korrektioner er et effektivt incitament 
for medlemsstaterne til at styrke deres 
kontrolsystemer. For regnskabsåret 1993 
andrager disse faste korrektioner omkring 
520 mio. ECU. 
Strukturforanstaltningerne finansieres i 
"trancher" inden for rammerne af de 
flerårige programmer. Hvis der inden 
udgangen af gyldighedsperioden for et 
flerårigt program afsløres uregelmæssighed 
i forbindelse med et af dets individuelle 
projekter, som af medlemsstaternes 
kompetente myndigheder er udvalgt til at 
13 Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95 (EFT L 
158 af 7.7.1995) om gennemførelsesbestemmelser til 
Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 (EFT L 94 af 
28.4.1970), for så vidt angår proceduren for 
regnskabsafslutning. 
14 Som sidst ændret ved Kommissionens beslutning 
97/333/EF af 23.4.1997 om afslutning af 
medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for 
regnskabsåret 1993, der finansieres af EUGFL, 
Garantisektionen. modtage samfinansiering fra Fællesskabet, 
kan den pågældende medlemsstat erstatte 
projektet med et nyt projekt, der ligeledes 
opfylder den fastsatte målsætning. 
Fællesskabets finansielle bidrag kan altså 
"omprogrammeres". 
Det Europæiske Råd opfordrede på sit møde 
i Madrid i december 1995 Kommissionen og 
Rådet til at undersøge mulighederne for at 
udvide den procedure for regnskabsafslut­
ning, som anvendes for udgifterne til 
EUGFL, Garantisektionen, til andre 
sektorer, især strukturfondene. I forlængelse 
heraf fremsendte Kommissionen den 27. 
oktober 1997 til medlemsstaternes faste 
repræsentanter de interne retningslinjer 
vedrørende de finansielle nettokorrektioner 
inden for rammerne af artikel 24 i 
forordning (EØF) nr. 4253/88; den pålagde 
endvidere sine kompetente tjenestegrene at 
anvende disse retningslinjer, hvori det 
præciseres, under hvilke omstændigheder de 
finansielle nettokorrektioner finder 
anvendelse. Det væsentligste kriterium er, at 
der skal foretages en nettokorrektion, 
såfremt finanskontrollen i medlemsstaterne 
afslører væsentlige mangler. 
For de omtalte tre budgetområder er det 
medlemsstaterne, der skal inddrive 
beløbene, men hvad de direkte udgifter 
angår, foretager Kommissionen ved 
undersøgelsens afslutning opkrævningen 
hos den endelige støttemodtager. Den 
kompetente anvisningsberettigede 
tjenestegren afgiver så en inddrivelsesordre, 
der effektueres af Kommissionens 
bogholder. Men det må desværre 
konstateres, at den reelle inddrivelse ofte 
støder på praktiske eller juridiske 
vanskeligheder (støttemodtagerens fallit, 
meget lange procedurer i de nationale 
instanser... ). 
1.3.2 Opfølgning af de undersøgelser, 
UCLAF foretager i samarbejde 
med medlemsstaterne 
Den systematiske finansielle opfølgning af 
inddrivelsesprocedurerne kan foretages på 
grundlag af medlemsstaternes formelle 
indberetninger. I tilfælde af sofistikerede 
former for transnationalt bedrageri kan 
medlemsstaterne naturligvis ikke, ved at 
13 
handle enkeltvis få afsluttet sagerne eller 
inddrive selv dele af de beløb, der står på 
spil (det gælder især på områderne de tradi­
tionelle egne indtægter og landbrugsudgif­
terne, hvor der er tale om varehandel og 
vanskeligheder med finde frem til de 
afgiftspligtige). 
Selv orti Kommissionens undersøgelse gør 
det muligt at bestemme den nøjagtige 
indvirkning på Fællesskabets budget (i form 
af unddragne egne indtægter eller uregel­
mæssige udgifter) og at finde frem til den 
afgiftspligtige eller den endelige støttemod­
tager, skal UCLAF fremsende alle sagens 
akter til den pågældende medlemsstat og 
opfordre den til at tage de fornødne skridt til 
at inddrive midlerne, herunder at foretage en formel indberetning af tilfældene, hvis det 
ikke allerede er gjort. 
Hvad de egne indtægter angår, forpligter 
Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 
1355/96 om ændring af Rådets forordning 
(EØF, Euratom) nr. 1552/89 medlemssta­
terne til i deres meddelelse om "de egne 
indtægter" udtrykkeligt at nævne en 
eventuel tidligere meddelelse indgivet inden 
for rammerne af den gensidige 
administrative bistand på told- og 
landbrugsområdet. Da UCLAF 
tilrettelægger samarbejdet med 
medlemsstaterne inden for rammerne af den 
gensidige bistand, vil en sådan reference nu 
åbne mulighed for en mere systematisk 
opfølgning. 
2. EFTERFORSKNING 
Af kapitlet om efterforskning fremgår det, 
hvor stor betydning EU tillægger en øget 
indsats i forbindelse med arbejdet "i mar­
ken", der er et afgørende element i Kommis­
sionens bedrageribekæmpelsesstrategi15, der 
støttes af Europa-Parlamentet og Rådet. 
Målsætningen er klart defineret, idet det dels 
drejer sig om at imødegå den organiserede 
kriminalitet dels om at bevare tilliden til de 
grundlæggende fællesskabspolitikker og 
beskytte Fællesskabets finanser. 
Det er et faktum, at den del af den 
organiserede kriminalitet16, der har specia­
liseret sig i finansiel kriminalitet, har udset 
sig Fællesskabets budget som offer. Hver 
gang der er tale om efterforskning af 
komplekse (oftest internationale) sager, hvor 
der er involveret betydelige beløb, viser det 
sig, at der er kriminelle netværk, der 
betjener sig af yderst avancerede metoder, 
indblandet. Sådanne destruktive kriminelle 
organisationer, er eksperter i at tilegne sig 
eller ombytte varer, foretage indviklede 
transaktioner med falske fakturaer, overføre 
kapital til skuffeselskaber og anvende falske 
administrative dokumenter. Der er derfor al 
mulig fornuft i, at Kommissionen og medlemsstaterne gennemfører omfattende 
kontrolundersøgelser, der medfører sanktio­
ner med præventiv virkning over for den 
organiserede kriminalitets bagmænd. 
Det er ligeledes Kommissionens opgave at 
udvise beslutsomhed hvad angår 
beskyttelsen af Fællesskabets 
grundlæggende politikker, for hvad enten 
der er tale om landbrugspolitikken, 
strukturpolitikkerne eller handelspolitikken 
er det EU's troværdighed, der står på spil. 
Problemerne i forbindelse med preference-
ordningerne giver et godt billede af den fare, 
som systematisk bedrageri kan komme til at 
udgøre for den åbne og dynamiske handels­
politik. Preferenceordningerne vedrører 
halvdelen af EU's import17. Der er stadig 
betydelig risiko for bedrageri, bl.a. inden for 
fiskeri-, tekstil-, og elektroniksektoren eller i 
forbindelse med visse produkter, der er 
underlagt handelsmæssige beskyttelsesfor­
anstaltninger som f.eks. antidumping­
afgifter. 
Det er af afgørende betydning, at bedrageri 
ikke undergraver så fundamentale elementer 
i EU's politik som landbrugs- eller struktur-
15 Dok. KOM(94) 92 endelig udg. 
Se vedlagte glossar. 17 Det har Revisionsretten konstateret i årsberetningen for 
regnskabsåret 1996 (EFT nr. C 348 af 18.11.1997). 
14 
politikken. Det er Kommissionens opgave at 
gennemføre kontrolundersøgelser i 
medlemsstaterne i sager, der ofte er 
komplekse og involverer flere 
medlemsstater og/eller tredjelande, og at 
koordinere arbejdet mellem 
retshåndhævende myndigheder i forskellige 
medlemsstater. 
Endelig skal momsbedrageriet nævnes. Her 
minder problematikken om den, man finder 
i forbindelse med afgiftspolitikken på 
højrisikoprodukter, og det er inden for dette 
område nødvendigt med supplerende tiltag 
med henblik på øget anvendelse af 
koordinerede undersøgelser. 
2.1 Organiseret kriminalitet 
Der hersker ikke længere tvivl om, at visse 
internationale kriminelle organisationer har 
udset sig Fællesskabets budget som mål for 
deres aktioner. Man har identificeret over 50 
kriminelle organisationer i forbindelse med 
de omfattende undersøgelser, der har 
blotlagt udnyttelsen af Fællesskabets 
budget. Disse organisationer samarbejder og 
hengiver sig også til andre kriminelle 
aktiviteter end finansiel kriminalitet rettet 
mod Fællesskabets finanser. Hvad angår 
indirekte beskatning satser den organiserede 
kriminalitet navnlig på højrisikoprodukter, 
som f.eks. spiritus og cigaretter, som der 
kan hentes stor fortjeneste på. I sådanne 
tilfælde går Fællesskabet glip af 
toldafgifterne, medens det hovedsageligt er 
medlemsstaterne, der går glip af 
punktafgifter og moms. Inden for 
landbrugssektoren viser medlemsstaternes 
og Kommissionens efterforskning, at de 
internationale kriminelle netværk i stadig 
højere grad nu også er aktive inden for 
denne sektor. 
Som den af Rådet i 1997 nedsatte gruppe på 
højt plan har påpeget, udnytter den organi­
serede kriminalitet forskellene mellem de 
nationale systemer til at operere ustraffet og 
anvender om nødvendigt tredjelande 
(Schweiz eller skatteparadiser), hvor 
bagmændene til disse netværk holder til og 
sørger for, at de beløb, der unddrages 
Fællesskabets budget, hvidvaskes. Det er imidlertid muligt at opnå betragtelige 
resultater ved àt forene Fællesskabets og 
medlemsstaternes indsats fra de første etaper 
i efterforskningen til en given sag 
indbringes for en domstol. I den forbindelse 
skal arbejdsgrupperne (de såkaldte "task-
groups" for spiritus, cigaretter og 
olivenolie) nævnes. De er oprettet på 
Kommissionens initiativ, for at 
Kommissionen og medlemsstaterne kan 
følge op på indsatsen inden for de mest 
udsatte sektorer. Disse arbejdsgruppers 
arbejde er på det seneste blevet intensiveret. 
2.1.1 Arbejdsgruppen for cigaretter 
Den efterforskning, der koordineres af 
Kommissionen i arbejdsgruppen, som 
består af UCLAF og medlemsstaternes 
særtjenester, har vist, i hvor stort omfang 
den organiserede kriminalitet er involveret 
på dette område på både europæisk og 
verdensplan. Den er yderst behændig til at 
omgå de strafferetlige bestemmelser, der 
sættes i værk med henblik på at imødegå 
dens aktiviteter, og er i besiddelse af stor 
fleksibilitet såvel geografisk som 
operationelt f.eks. hvad angår anvendelse af 
forskellige former for transportmidler og 
forskellige distributions- og hvidvasknings-
netværk, hvilket nedenstående sager er 
eksempler på. Den organiserede 
kriminalitets aktiviteter kan kun imødegås 
gennem et yderst velfungerende operationelt 
samarbejde mellem medlemsstaterne med 
støtte fra Kommissionen og i snævert 
samarbejde med retsmyndighederne. 
En fælles indsats og medvirken fra visse 
tredjelande gjorde det i 1997 muligt at 
afdække og optrævle visse smuglernetværk, 
hvoraf de vigtigste omtales i dette kapitel. 
De tilfælde af bedrageri, der blev afdækket i 
1997, anslås at andrage et samlet beløb af 
1,6 mia. ECU (dvs. både Fællesskabets egne 
indtægter og medlemsstaternes indtægter, 
altså både told, punktafgifter og moms). Det 
anslås, at Fællesskabet er gået glip af 
indtægter på 423 mio. ECU. På grund af de 
høje indirekte skatter, navnlig punktafgifter, 
finder der cigaretsmugling sted i-hele EU, 
selv om der er mere udbredt tradition for 
fænomenet i Sydeuropa. 
15 
2.1.1.1 Smugling ad luft- og vandvej en 
Kommissionen og arbejdsgruppen for 
cigaretter har gennemført en aktion med 
henblik på at imødegå cigaretsmuglingen ud 
for Spanien og Portugals kyster18. 
Cigaretterne blev oprindeligt afsendt fra 
Benelux-landene om bord på skibe, hvis 
destination . blev opgivet som Vestafrika. 
Cigaretterne blev imidlertid omskibet i rum 
sø. I januar 1997 førte Kommissionens 
koordinerende indsats for første gang til, at 
to skibe blev opbragt. Indsatsen fortsatte i 
hele 1997, hvilket resulterede i, at adskillige 
skibe blev opbragt af de spanske og 
portugisiske myndigheder i samarbejde med 
de franske og belgiske myndigheder. 
En af konsekvenserne af disse 
opbringninger har været, at de kriminelle 
organisationer har forflyttet 
cigaretopmagasineringen fra havne i 
Benelux-landene til andre havne, navnlig på 
Cypern. Bedrageriet har ændret karakter og 
består nu i afgivelse af en falsk 
varedeklaration, der både går på varens art 
og dens oprindelsesland (Marokko). 
Cigaretterne passerer nu gennem cypriotiske 
havne eller havne i andre tredjelande i 
Middelhavsområdet, eller de lastes sammen 
med mindre følsomme varer i containere, 
der ved indførslen i EU opgives kun at 
indeholde mindre følsomme varer med 
henblik på at undgå myndighedernes 
kontrol. 
Kommissionen har koordineret oplysnin­
gerne vedrørende sådanne mistænkelige 
containere og i 1997 blev over 93 000 
kasser19 cigaretter beslaglagt af medlems­
staterne. De cypriotiske toldmyndigheder 
har været Kommissionen og 
medlemsstaterne til stor hjælp i dette 
arbejde, og der er sket en kraftig nedgang i 
cigaretsmugling ad søvejen til Spanien og 
Portugal. Der er foretaget arrestationer i 
Spanien, Frankrig og Belgien, hvilket har 
'° Se Årsberetningen for 1996 om bedrageribekæmpelse, 
kapitel 3, afsnit 1.1. 
19 En kasse indeholder 50 kartoner, dvs. 10 000 cigaretter. ført til optrævling af kriminelle netværk, 
hvis medlemmer nu bliver retsforfulgt. 
De kriminelle organisationer har til gengæld 
fundet på nye måder at forsyne det 
europæiske sorte marked med cigaretter. I 
april 1997 fandt arbejdsgruppen i samar­
bejde med de spanske og græske myndig­
heder frem til, at et fragtfly, der tilhørte de 
ukrainske væbnede styrker, og-som kom fra 
Grækenland, skulle lande i en lufthavn i det 
nordlige Spanien og losse under falsk 
varebetegnelse (elektriske reservedele fra 
Grækenland). 
Dette førte til, at de spanske myndigheder 
beslaglagde et fly af typen Iljusjin 76 og 
arresterede dets besætning. Senere blev flyet 
konfiskeret, og besætningen retsforfulgt og 
dømt. Flyet medførte skjult i trækasser over 
1 700 kasser cigaretter. Senere 
efterforskning tyder på, at dette var den 
elvte transport af denne slags siden februar 
måned, og der var planlagt endnu seks 
transporter inden slutningen af april. 
Cigaretterne, der kom fra et større lager i 
Nederlandene, blev lastet i Ostendes 
lufthavn i Belgien og afgik mod Beograd og 
senere græske lufthavne, hvor flyet kun 
tankede op. 
Det er slået fast, at over 17 760 kasser 
cigaretter på denne måde er indsmuglet i 
Spanien. Mistede indtægter i form af 
manglende toldafgifter, momsbetaling og 
indirekte skat anslås til 15 mio. ECU. Den 
ukrainske regering har bekræftet, at det 
konfiskerede fly var udlejet til et ukrainsk 
selskab, men har nægtet at samarbejde med 
hensyn til sagens opklaring på trods af, at 
der eksisterer en aftale mellem Fællesskabet 
og Ukraine (trådt i kraft den 1. februar 
1996), der sikrer et retsligt grundlag for 
gensidig administrativ bistand på 
toldområdet. 
2.1.1.2 Cigaretsmugling i forbindelse 
med TIR-carneter 
En kriminel organisation med base i 
Schweiz, som betragtes. som 
hovedleverandør af illegale cigaretter til 
netværkene i EU, havde til hensigt at 
indsmugle omkring 175 000 kasser 
mærkecigaretter til Fællesskabet fra 
16 
Rumænien. Disse operationer startede i 
begyndelsen af 1996. 
Cigaretterne, der først blev afsendt som 
jord- og lufttransporter fra et frilager i 
Nederlandene via Belgien til Rumænien 
(Bukarest), blev genindført i Fællesskabet, 
efter at være blevet transporteret under den 
rumænske forsendelsesprocedure fra 
Bukarest til den ungarske grænse. 
Smuglerne opgav her forsendelsen til at 
indeholde lavrisikovarer (køkkenudstyr), 
hvorefter den blev underlagt TIR-
proceduren20 og som sådan genindført i 
Fællesskabet. TIR-carneterne blev illegalt 
afsluttet, og cigaretterne blev sendt ud på 
fællesskabsmarkedet. 
Denne praksis blev der sat en stopper for i 
november 1996, hvor to af de ovennævnte 
TIR-carneter blev fundet hos en af 
bedrageriets hovedbagmænd under en 
strafferetslig efterforskning i Schweiz i for­
bindelse med en anden sag (narkotika­
smugling og bestikkelse af schweiziske 
embedsmænd). 
De efterforskende myndigheder i tre 
medlemsstater modtog oplysninger, der 
tydede på, at flere transportselskaber var 
involveret i sagen, men efterforskningen 
kunne vanskeligt føre til noget konkret, da 
der ikke forelå beviser for omfanget af 
bedrageriet eller for, på hvilket niveau i de 
berørte selskaber ansvaret skulle placeres. 
Efter anmodning fra de implicerede 
medlemsstater påtog Kommissionen sig at 
koordinere efterforskningen. 
Der blev i samarbejde med de rumænske 
toldmyndigheder indledt en undersøgelse, 
som resulterede i, at der fremkom 
tilstrækkelige beviser til, at de nationale 
efterforskningsmyndigheder i både Fælles­
skabets medlemsstater og Rumænien kunne 
indlede retssager, hvilket førte til 
fængselsdomme til flere af de indblandede 
samt krav til de involverede parter om 
betaling af de manglende afgifter. Af de 
planlagte 175 000 kasser cigaretter var de 35 
20 TlR-proceduren er de internationale 
vejtransportbestemmelser, der er indeholdt i TIR-
konventionen fra 1975. 000 allerede indført i Fællesskabet, hvilket 
svarer til et indtægtstab (toldafgifter, 
punkafgifter og moms) på ca. 38 mio. ECU. 
2.1.1.3 Cigaretsmugling fra Monte­
negro 
En af de kriminelle organisationers vigtigste 
ruter for cigaretsmugling til Fællesskabet 
går gennem Jugoslavien, hvorfra store 
mængder cigaretter under 
forsendelsesproceduren afsendes ad luft-, 
land- eller søvejen fra varelagre i 
Fællesskabet og Schweiz. Cigaretterne 
lastes derefter om bord på hurtiggående 
både med Italien som opgivet destination og 
losses som smuglervarer på 
Adriaterhavskysten. 
Der er tale om et betydeligt smugleri, idet 
der er blevet identificeret over 100 fragtfly-
sendinger af denne type til Montenegro i 
1997. De undersøgelser, der er udført i løbet 
af 1997, bekræfter resultatet af den første 
mission i 1996, hvor det konstateredes, at 
der var tale om et meget betydeligt smugleri 
i størrelsesordenen 800 000 kasser om året, 
hvilket betyder et tab for Fællesskabet og 
medlemsstaterne på mindst 700 mio. ECU. 
Efterforskningen har vist, at der i de første 
ni måneder af 1997 er blevet indført 678 
250 kasser cigaretter fra Fællesskabet og 
tredjelande til Montenegro. Det eneste 
formål med at lade cigaretterne passere 
igennem Montenegro er at kunne sende dem 
ud på Fællesskabets sorte marked* Hvis man 
regner med, at 10% af cigaretterne sælges 
på det lokale marked, betyder det, at 610 
000 kasser cigaretter er beregnet på det sorte 
marked i Fællesskabet, hvilket svarer til et 
tab på ca. 610 mio. ECU i toldafgifter, 
moms og punktafgifter. 
En undersøgelse gennemført af UCLAF og 
la Guardia di Finanza i samarbejde med de 
italienske retsmyndigheder har gjort det 
muligt at komme i besiddelse af dokumenter 
og andre elementer, der beviser, at 31 665 
kasser på irregulær vis er blevet indført i 
EU. Takket være dokumenter, der kom for 
dagen i forbindelse med senere 
undersøgelser, kunne de italienske 
politimyndigheder indbringe 42 personer, 
der havde forbindelser til kriminelle 
17 
organisationer, og som var involveret i 
cigaretsmugling, for domstolene. 
2.1.1.4 Cigaretsmugling pr. jernbane 
De påtænkte foranstaltninger i forbindelse 
med fællesskabsforsendelse/fælles forsen­
delse21, navnlig kravet om individuel 
sikkerhedsstillelse i forbindelse med 
cigaretter, der transporteres på landevej, har 
fået de kriminelle organisationer til at vende 
sig mod svage punkter inden for andre 
transportområder. Således er 77 410 kasser 
cigaretter, der blev fragtet pr. jernbane fra 
Schweiz til Portugal mellem februar 1995 
og april 1997, blevet smuglet ind i 
Fællesskabet, hvilket repræsenterer et tab 
for Fællesskabets egne indtægter og 
medlemsstaternes indtægter på ca. 65 mio. 
ECU. 
Disse cigaretter, der er af amerikansk 
herkomst, stammede fra lagre i Neder­
landene, Tyskland, og Belgien og blev sendt 
til lagre i Basel og Buchs i Schweiz. Her 
blev det opgivet, at cigaretterne via Portugal 
skulle udføres af EU, nemlig til Angola, 
Senegal, Gambia og Guinea. I Portugal blev 
de imidlertid ulovligt fjernet fra togvognene 
og unddraget proceduren for fællesskabs­
forsendelse/den fælles 
forsendelsesprocedure. Denne praksis blev 
der sat en stopper for, da de portugisiske 
myndigheder i april beslaglagde den 70. 
togvogn i rækken af disse forsendelser. 
Der pågår retslige undersøgelser i Portugal 
med henblik på at finde frem til de 
ansvarlige for dette bedrageri. UCLAF har 
koordineret en undersøgelse i Schweiz med 
udgangspunkt i aftalen om gensidig bistand. 
Selv om den praktiske anvendelse af denne 
aftale har vist, at den har visse mangler, 
navnlig hvad angår de schweiziske 
myndigheders kompetence, har disse 
undersøgelser hidtil vist, at de 
21 Procedure for forsendelse af varer fra et 
afgangstoldsted til et bestemmelsestoldsted, hvor told 
og afgifter er suspenderet, og som er baseret på regler 
for dokumentkontrol (den fælles forsendelsesprocedure 
er en udvidelse af proceduren for 
fællesskabsforsendelse, der også omfatter EFTA-
landene og Visegrad-landene - Polen, Ungarn, Tjekkiet 
og Slovakiet ). Se nedenfor i kapitel 3, afsnit 3.3. organisationer, der er indblandet i 
bedrageriet, er kendt fra andre tilfælde af 
cigaretsmugling. 
2.1.1.5 Smugling fra Andorra 
Igennem flere år har Andorra været 
udgangspunkt for cigaretsmugling til EU, 
navnlig Spanien. Cigaretterne er dels blevet 
fremstillet under licens i Andorra dels 
fremstillet i tredjelande og derefter 
eksporteret til Andorra. 
I perioden 1995-1997 antog denne praksis 
imidlertid ganske betydelige proportioner. 
Der blev af de spanske, franske, britiske og 
irske myndigheder beslaglagt store 
mængder cigaretter, der var afsendt fra 
Andorra. 
En grundig undersøgelse af de tobaks-
produkter, der blev importeret til og 
fremstillet i Andorra, viste, at mængden 
langt oversteg det lokale forbrug og det 
afgiftsfrie salg til turister. Officielt er 
Andorra imidlertid ikke cigareteksportør. 
I løbet af 1997 konstateredes det, at 
mængden af cigaretter, der blev importeret 
af Andorra, var fordoblet i forhold til 1996, 
medens antallet af cigaretter, der blev 
fremstillet i Andorra, i løbet af de 
foregående fem år, havde udvist en mindre 
stigning. En undersøgelse af de 
cigaretmærker, der blev importeret af 
Andorra i 1997, gav mistanke om, at en stor 
del af disse cigaretter var beregnet til 
indsmugling på det britiske og irske marked, 
og at dette smugleri var kontrolleret af 
kriminelle organisationer. 
Undersøgelser har vist, at det samlede 
afgiftstab har været på ca. 200 mio. ECU i 
1996 og omkring 400 mio. ECU i 1997. Der 
hersker velbegrundet formodning om, at 
dette smugleri gennemføres af kriminelle 
organisationer, der er baseret i flere 
forskellige lande både inden og uden for 
EU. 
De spanske myndigheder (Guardia civil) har 
truffet forskellige forholdsregler, og en 
forstærket politi- og toldmæssig kontrol 
skulle gøre det muligt at sætte en stopper for 
problemet. Kommissionens tjenestegrene 
18 
fører drøftelser med de andorranske 
myndigheder om, hvilke forholdsregler der 
kan træffes med henblik på at imødegå 
denne praksis. 
2.1.2 Den organiserede kriminalitets 
rolle i bedrageriet på landbrugs­
området 
Efterforskningerne på landbrugsområdet 
giver jævnligt beviser for, hvilke velorga­
niserede netværk de kriminelle organisatio­
ner har opbygget på landbrugsområdet. 
Navnlig hvad angår samhandlen med lande 
uden for Fællesskabet er de kriminelle net­
værk yderst aktive takket være opbygningen 
af komplicerede netværk, der omfatter 
producenter, aftagere, transportører, regn­
skabsførere, smuglere, dokumentforfalskere, 
osv. 
De tilfælde af bedrageri med spiritus, 
olivenolie, smør og oksekød, der omtales 
nedenfor, er en udmærket illustration af, 
hvilken type kriminalitet Fællesskabet står 
overfor. Eksemplet med britisk oksekød 
viser, at bedrageriet ikke kun medfører, at 
Fællesskabet går glip af indtægter, men også 
at de bestemmelser, Fællesskabet har 
gennemført med henblik på at beskytte 
befolkningens sundhed, omgås. 
2.1.2.1 Spiritus 
I slutningen af 1996 blev de igang­
værende efterforskninger i UCLAF22 
vedrørende spiritus og spiritusholdige 
drikkevarer (undtagen vin) underlagt en 
arbejdsgruppe for spiritus, der fik til 
opgave at samle de forhåndenværende 
oplysninger og koordinere de bedrageri-
bekæmpelsesaktiviteter, der i sagens 
natur altid vil have international 
karakter, herunder muligheden for at 
indlede efterforskning og sikre en 
operationel opfølgning herpå. Ordningen 
med forhåndsunderretning (forsendelses-proceduren) og efterforsknings-
koordineringen, der foretages af en 
arbejdsgruppe, har vist deres 
berettigelse i forbindelse med afsløring 
af bedrageri. Erfaringen viser endvidere, 
at det er i alle medlemsstaters interesse 
at samarbejde indbyrdes og med 
Kommissionen, da de problemer, der 
blev blotlagt i 1997, sandsynligvis ikke 
kun er begrænset til de medlemsstater, 
der har arbejdet sammen med Kommis­
sionen. 
Endvidere gennemføres de mest omfattende 
tilfælde af bedrageri af yderst velorgani­
serede kriminelle organisationer. Sådanne 
netværks aktiviteter kan kun imødegås, hvis 
informationsudvekslingen og samarbejdet 
mellem medlemsstaterne og Kommissionen 
til stadighed forbedres. 
I 1997 påbegyndte arbejdsgruppen 
efterforskning af spiritus og spiritusholdige 
varers bevægelser enten under ordningen 
med ekstern fællesskabsforsendelse23 eller 
punktafgiftssuspensionsordninger24. 
Efterforskningerne viste, at de to systemer 
var blevet udnyttet i bedragerimæssigt 
øjemed. Således er store mængder spiritus 
og alkoholholdige drikkevarer forsvundet 
under deres transport inden for 
Fællesskabet. Bedragerimetoderne 
indbefatter brug af falske dokumenter, 
falske stempler, falske vareopgivelser, 
opgivelse af falske modtagervirksomheder, 
samt skuffeselskaber, der går konkurs inden 
afgifterne kan inddrives. 
I de fleste tilfælde er det yderst vanskeligt at 
få kendskab til varernes endelige bestem­
melsessted, enten fordi de slet ikke har 
forladt afsenderlandets territorium, fordi de 
23 Forsendelser, der ledsages af et TI-dokument. 
22 Se Årsrapporten for 1996 "Bekæmpelse af svig", kapitel 
3, afsnit 3.1.1, hvor det anføres, at Kommissionen i 
flere tilfælde af medlemsstaterne var blevet gjort 
opmærksom på, at der var sket en stigning i 
spiritussmuglingen. 24 Forsendelser, der ledsages af et administrativt 
ledsagedokument. Rådets direktiv 92/12/EØF af 
25.2.1992 om den generelle ordning for 
punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning 
heraf samt om kontrol hermed (EFT ~hr. L 76 af 
23.3.1992) og Kommissionens forordning (EØF) nr. 
2719/92 om det administrative ledsagedokument ved 
omsætning af punktafgiftspligtige varer under 
afgiftssuspensionsordninger (EFT nr. L 276 af 
19.9.1992). 
19 
ganske vist har forladt afsenderlandets 
territorium, men ikke Fællesskabet (de er 
enten havnet på en anden medlemsstats 
marked eller er blevet eksporteret fra 
Fællesskabet, men illegalt genindført), eller 
de har forladt Fællesskabets territorium for 
at blive indført illegalt på et tredjelands 
(navnlig i Central- og Østeuropa) 
territorium. I EU er denne praksis særlig 
udbredt i det nordlige Europa, der har de 
højeste punktafgifter. Det er helt tydeligt, at 
Fællesskabet og tredjelandene, navnlig 
landene i Central- og Østeuropa, har en 
fælles interesse i at forhindre bedrageri på 
deres respektive markeder og begrænse den 
organiserede kriminalitet. 
• Forsendelser, der udføres under 
proceduren for fællesskabsforsendelse 
Oplysninger fra medlemsstaterne om 
eksport af følsomme varer i 1997 har ført til, 
at undersøgelserne er blevet centreret 
omkring to medlemsstater, der eksporterer 
store mængder af disse varer til opgivne 
lokaliteter i det tidligere Sovjetunionen 
(navnlig Rusland, Ukraine og Litauen). 
Det er blevet slået fast, at mindst 1,4 mio. 
liter, der var opgivet som eksporteret fra en 
af disse to medlemsstater, aldrig nåede frem 
til den opgivne modtagelseslokalitet. 
Tolddokumenterne er ikke blevet fremlagt 
ved Fællesskabets udgangstoldsteder eller er 
blevet forsynet med falske stempler. 
Hvis man holder sig til den sandsynlige 
formodning, at denne varemængde faktisk 
aldrig har forladt Fællesskabets toldområde, 
udgør det økonomiske tab, udregnet med 
udgangspunkt i EU's gennemsnitlige 
afgiftssats (toldafgifter medregnet) 15,7 
mio. ECU. Efterforskningen inden for dette 
område fortsætter dels med det formål at 
fastlægge disse varers bestemmelsessted 
dels for at fastslå, hvor andre 4,4 mio. liter 
eksporteret under mistænkelige omstæn­
digheder, og hvis bestemmelsessted var 
lande i det tidligere Sovjetunionen, er endt 
(et potentielt tab i størrelsesordenen 49 mio. 
ECU). 
• Forsendelser under afgifts- og moms­
suspensionsordninger. Takket være et ekstraordinært godt 
samarbejde med en medlemsstat, har det 
været muligt at analysere bevægelserne for 
spiritus, der udføres under punktafgifts-
suspensionsordninger. Disse undersøgelser 
har vist, at ni selskaber i løbet af en periode 
på godt et år har unddraget betaling af 
moms og punktafgifter gennem fiktiv 
eksport af 6,7 mio. liter spiritus. 
Herudover har toldmyndighederne opdaget 
uregelmæssigheder i forbindelse med 
forsendelser af 14, 3 mio. liter fra otte andre 
selskaber over en periode på under tre år. 
Det potentielle tab i nationale indtægter 
(beregnet med udgangspunkt i den 
gennemsnitlige afgiftssats i EU) ligger 
sandsynligvis i nærheden af 563 mio. ECU. 
2.1.2.2 Olivenolie 
Efterforskningen inden for dette område 
viser, hvor snarrådige de kriminelle 
organisationer kan være. For at nå deres 
mål, viger de ikke tilbage for aktiviteter, der 
forvrænger økonomien i en hel sektor. Den 
fremstilling, man ofte præsenteres for, og 
som giver indtryk af, at bedrageriet inden 
for denne sektor kommer alle implicerede 
parter til gode, er forkert. Inden for denne 
sektor er både producent-, tilvirknings- og 
forbrugerleddet ofre for en nøje planlagt 
strategi. I olivenoliesektoren er der begået 
omfattende bedrageri både hvad angår 
forbrugs- og produktionsstøtte, og der er 
ligeledes begået svindel i forbindelse med 
eksport- og importtransaktioner. 
Kommissionen har taget dette med i 
overvejelserne i de forslag, den har fremsat i 
forbindelse med reformerne af den fælles 
markedsordning for denne sektor25. 
Sagerne om olivenolie viser, hvor nyttige 
strukturer som specialiserede arbejds­
grupper kan være. Der har ikke været tale 
om enkeltstående undersøgelser, men 
derimod om løbende koordinering af 
efterforskningsorganer, der står over for 
organiseret finansiel kriminalitet, der 
opererer i flere forskellige lande, og som 
anvender forskelligartede metoder^ 
25 Dok. KOM(97) 57 endelig udg. 
20 
• Olivenolie opblandet med hassel-
nøddeolie 
I løbet af 1995 var der forlydender om, at 
betydelige mængder olie, der var blevet 
toldbehandlet som solsikkeolie, på skibe var 
blevet fragtet til Belgien, Nederlandene, 
Tyskland og Portugal fra Tyrkiet. Der var 
mistanke om bedrageri, idet det kunne dreje 
sig om hasselnøddeolie, der skulle 
opblandes med olivenolie, hvilket er meget 
vanskeligt at spore, hvis andelen af 
hasselnøddeolie ikke overstiger 18 til 20%. 
En sådan opblandet olie har ikke længere 
den samme kvalitet og er dermed ikke 
berettiget til nogen form for 
fællesskabsstøtte. 
Det faktum, at toldbehandlingen foregik i 
forskellige havne i Nordeuropa og Portugal, 
samt at olien blev opgivet som solsikkeolie, 
gjorde at disse aktiviteter ikke tiltrak sig 
myndighedernes opmærksomhed. At hassel-
nøddeolien blev opgivet som værende 
solsikkeolie gjorde endvidere, at der ikke 
krævedes sikkerhedsstillelse, som det er 
tilfældet med hasselnøddeolie26. 
Efter adskillige omfaktureringer via sel­
skaber i skatteparadiser, som f.eks. Panama, 
og med hjælp fra indehavere af schweiziske 
bankkonti, blev olien pr. lastbil (oftest 
franske) fragtet til Italien og Spanien. 
En efterforskning, som Kommissionen 
foretog i Tyrkiet i slutningen af 1995 med 
deltagelse af toldmyndighederne i de berørte 
medlemsstater, viste, at der ganske rigtigt 
havde været tale om laster med hassel­
nøddeolie. De dokumenter, der blev 
fremvist, når sendingen ankom til 
Fællesskabets grænser, var falske papirer, 
der var blevet fremstillet under transporten. 
Disse falske opgivelser af både varens art og 
værdi omfattede i alt 20 680 t 
hasselnøddeolie. 
26 En garanti på 80 ECU pr. 100 kg, der restitueres på 
visse betingelser, når varen sendes på markedet. Denne 
garanti er gennemført i nedenstående forordning med 
henblik på at begrænse risikoen for bedrageri med 
hasselnøddeolie. Kommissionens forordning (EØF) nr. 
2828/93 (EFT nr. L 258 af 16.10.1993). Den efterforskning, der er blevet foretaget 
af de franske, belgiske og nederlandske 
toldmyndigheder hos transportørerne, har 
gjort det muligt at fastslå, hvem der var 
varernes endelige aftagere. I alle faser af 
efterforskningen har UCLAF gennem 
arbejdsgruppen for olivenolie koordineret 
den efterforskning, som de berørte 
medlemsstaters særenheder har gennemført. 
Det bedrageri, som de europæiske 
forbrugere, der har købt olivenolie, der var 
opblandet med hasselnøddeolie, har været 
udsat for, anslås at andrage omkring 40 mio. 
ECU, når der tages højde for, at prisen på 
hasselnøddeolie på verdensmarkedet på 
tidspunktet for svindlen kun var en tredjedel 
af prisen på olivenolie. Fællesskabets er gået 
glip af 13 mio. ECU i forbindelse med 
manglende erlæggelse af sikkerhedsstillelse 
for hasselnøddeolie (der er tale om 
16 1451), hvortil skal tilføjes betydelige 
beløb, der er udbetalt som forbrugsstøtte. 
Det drejer sig om ca. 43 mio. ECU, hvis 
man går ud fra, at de 20 680 t 
hasselnøddeolie er blevet blandet med 
olivenolie i forholdet 1 til 4, hvilket giver 
103 400 t opblandet olivenolie. Til-
bagebetalingsprocedurèrne og retsforfølg­
ningen i forbindelse med disse sager er 
påbegyndt. 
• Svigagtig import af olivenolie 
I forbindelse med udredningen af en anden 
sag om svigagtig import af olivenolie i 
Italien27 er det gennem en fælles kontrol 
med Grækenland lykkedes takket være 
dokumenter, der blev fundet om bord på et 
skib, at finde fældende beviser for, at den 
samme kriminelle organisation havde været 
involveret i et andet tilfælde af bedrageri. 
Den efterforskning, der blev foretaget af 
UCLAF i samarbejde med det italienske 
Guardia di Finanza og franske 
toldmyndigheders efterforskningsorganer, 
gjorde det muligt at afdække et yderst 
komplekst system, der bestod i svigagtig 
import af olivenolie, hvor der ikke blev 
betalt toldafgifter. 
27 Se årsrapporten for 1993 "Bekæmpelse af svig". Der er 
for nyligt faldet afgørelse i denne sag. Fællesskabet er 
blevet unddraget 27,6 mio ECU. 
21 
Olivenolien, der kom fra tredjelande, var 
officielt under forsendelsesproceduren på 
vej til Israel og Tyrkiet, men blev i 
virkeligheden losset på Fællesskabets 
territorium på en yderst udspekuleret måde. 
To skibe afgik fra Marseille og Sète i 
Frankrig hver med 1 700 t olivenolie under 
forsendelsesproceduren og 1 700 t. 
solsikkeolie om bord. De lagde til i Italien 
(Monopoli) officielt for at losse 
solsikkeolien. Derefter fortsatte de med 
olivenolien til Tyrkiet og Israel (forsen-
delsesdokumenter og konnossementer 
understøttede denne officielle fremstilling). 
Efterforskningen har vist, at det i virke­
ligheden var olivenolien, der blev losset i 
Italien, og solsikkeolien, der blev told-
deklareret i Tyrkiet og Israel, idet 
dokumenterne var blevet ændret undervejs. 
Derefter blev de 3 400 t, der hos den 
italienske modtager var opgivet som 
solsikkeolie, "omdannet" til olivenolie på 
følgende måde: takket være en række falske 
fakturaer, der blev udfærdiget af medskyl­
dige selskaber, fremstod det, som om det 
pågældende selskab havde solgt solsikkeolie 
og købt det samme antal tons olivenolie. 
Som prikken over i'et var der udstedt 
forsendelsesfakturaer, og lastvognene 
gennemførte virkelig turene (for at 
brændstofindkøbene kunne retfærdiggøres), 
men var tomme! 
Efterforskningen viste, at samtlige fakturaer 
var fiktive, og at der i ingen tilfælde havde 
været tale om transport af varer. Hele sagen 
havde kun til formål at dække over, at 
modtageren var i besiddelse af den 
hemmeligt modtagne olivenolie, når de to 
skibe officielt havde opgivet, at der var tale 
om solsikkeolie. 
I denne sag andrager bedrageriet i form af 
unddragne toldafgifter og manglende sikker­
hedsstillelser 5,1 mio. ECU. Den uberet­
tigede forbrugsstøtte andrager 1,83 mio. 
ECU. Der er indledt retssag. 
Afsløringen af disse bedragerimekanismer 
har krævet flere års efterforskning, idet der 
var tale om et meget stort antal medskyldige 
i dette netværk af organiseret kriminalitet, 
herunder: tre selskaber (et fransk, et schweizisk og et engelsk), der alle 
kontrolleredes af en international 
forretningsmand og producent med base i 
Det Forenede Kongerige, rederen og 
kaptajnerne på de involverede skibe samt et 
yderst velorganiseret italiensk netværk, der 
omfattede lederne i en lang række handels-
og transportfirmaer. 
2.1.2.3 Smør 
Kommissionen blev i oktober af de belgiske 
myndigheder informeret om, at en virk­
somhed, der producerede mælkeprodukter, 
var under mistanke for at være indblandet i 
fiktiv eksport af smør til Albanien via en 
mellemmand i Italien. Den belgiske virk­
somhed modtog eksportrestitutioner. Den 
italienske forretningsmand placerede 
smørret i transit, hvorefter det skulle 
eksporteres fra havnen i Bari til Albanien. 
Et snævert samarbejde mellem Kommis­
sionen og de nationale myndigheder førte 
til, at der i Italien blev beslaglagt 
afsendinger af smør. Transportørerne blev 
taget på fersk gerning i færd med at losse 
deres lastvogne ved private lagre. 
Bedrageribekæmpelsestjenestens efterforsk­
ning i Belgien og Italien viste efterfølgende, 
at 15 forsendelser til Albanien ved for­
falskning af fællesskabsforsendelsesdoku-
menter, i stedet var havnet på det italienske 
marked mellem juli og november 1996. 
Herefter blev den italienske 
forretningsmand retsforfulgt _ved de 
italienske domstole for bedrageri mod 
Fællesskabet. 
Kort efter opdagede Kommissionen, at den 
samme italienske forretningsmand fra januar 
til april 1997 hos en fransk eksportør havde 
købt 13 sendinger smør, hvis bestemmelses­
sted var Albanien. Der blev påbegyndt en ny 
efterforskning, hvilket førte til, at den 
italienske forretningsmand blev arresteret på 
en anklage for smugleri og (sammen med 
den franske eksportør) medskyldighed i 
bedrageri over for Fællesskabet. 
Herefter blev der opdaget et tredje tilfælde 
af bedrageri, hvori den italienske 
forretningsmand var indblandet. Han havde 
i dette tilfælde først eksporteret fransk smør 
22 
til Kroatien og havde derefter ulovligt 
genindført det i Fællesskabet, , idet han 
opgav det til at være margarine. '*• '" 
Disse tre sager, hvor der i alt skal 
tilbagebetales 1 mio. ECU, har vist, at der 
eksisterer kriminelle forbindelser mellem 
eksportører og forretningsmænd i Belgien, 
Frankrig og Italien. Formålet med disse 
kriminelle netværk er at begå bedrageri mod 
Fællesskabet. Kommissionen har 
koordineret og udstukket retningslinjerne 
for efterforskningen og har således 
medvirket til på et tidligt stade at 
uskadeliggøre en kriminel organisation, før 
den kunne nå at udnytte 
fællesskabsbidragene. I denne sag har 
Kommissionen fået eksemplarisk støtte fra 
de forskellige nationale myndigheder 
(Guardia Di Finanza i Italien, det belgiske 
toldvæsen, den franske 
toldefterforskningstjeneste) og de nationale 
retsinstanser i forbindelse med 
retsforfølgelsen. 
2.1.2.4 Overtrædelse af embargoen 
mod britisk oksekød 
Den 27. marts 1996 besluttede Kommis­
sionen som en sikkerhedsforanstaltning mod 
bovin spongiform encephalopati at forbyde 
al afsendelse af både levende kreaturer samt 
produkter fra slagtede kreaturer fra Det 
Forenede Kongerige til andre medlemsstater 
og tredjelande28. Kommissionen har siden 
sammen med medlemsstaterne arbejdet på at 
indsamle information om eventuelle over­
trædelser af dette forbud. Mistanken 
samlede sig hurtigt omkring en belgisk 
kriminel organisation, der allerede var godt 
kendt for at have deltaget i illegal handel 
med hormoner og andre former for 
bedrageri inden for landbrugssektoren. 
I april 1997 opdagede de nederlandske 
myndigheder i en sending frosset oksekød, 
der angiveligt skulle stamme fra Belgien, en 
britisk sundhedsmærkat. Yderligere under­
søgelser bragte flere britiske stempler for 
dagen. Hovedmanden bag bedrageriet var en 
28 Kommissionens beslutning 96/239/EF (EFT nr. L 78 af 
28.3.1996) ændret ved Kommissionens beslutning 
96/362/EF (EFT nr. L 139 af 12.6.1996). belgisk virksomhed, der samarbejdede med 
et britisk firma, og som købte og derefter 
bearbejdede det britiske oksekød i et 
frysehus i Det Forenede Kongerige. 
Bedrageriet bestod i at fjerne de britiske 
veterinærstempler og pakke kødet i kasser 
med falske belgiske sundhedsmærkater. 
Transporten til kontinentet, der foregik med 
lastbil og færge, blev gennemført ved hjælp 
af falske dokumenter, der angav, at der var 
tale om en ladning belgisk kød til Det 
Forenede* Kongerige, der skulle sendes 
tilbage. 
Kødet blev oplagret i Nederlandene og 
derefter af det belgiske selskab, der stod bag 
bedrageriet, solgt til et fransk selskab som 
værende belgisk kød. Kødet blev derefter af 
det franske selskab med restitutionsbetaling 
eksporteret til Nederlandene for et samlet 
beløb af 1074 000 ECU. 
Senere blev der i det ovenfor nævnte 
frysehus i Det Forenede Kongerige også 
fundet franske og irske sundhedsmærkater, 
og en bedragerisag af samme karakter som 
ovenstående blev afdækket. I slutningen af 
juli måned foretog de franske 
toldmyndigheder en fysisk kontrol af varer i 
en lastbil, der medbragte 20 t oksekød fra 
Nordirland. Der blev fundet et britisk 
stempel på kødet, og forsendelsen, der som 
aftager havde et tysk firma, blev beslaglagt. 
Kommissionen blev i midten af august 
informeret om denne udvikling, og 
informationerne blev videresendt til de 
tyske, irske og britiske myndigheder. 
De tyske myndigheder.fandt senere frem til, 
at det tyske firma mellem august 1996 og 
august 1997 sammen med falske irske 
sundhedscertifikater og 
transportdokumenter havde købt 1277 t 
oksekød, hvis oprindelsesland blev opgivet 
som Irland. Kødet blev derefter af den tyske 
køber enten som irsk oksekød eksporteret 
med eksportrestitution eller videresolgt til et 
andet tysk firma som oksekød med tyske 
sundhedscertifikater (og derefter eksporteret 
med eksportrestitution eller solgt på det 
tyske marked). Det beløb, der skal 
tilbagebetales fra de tyske købere, andrager 
1,3 mio. ECU. 
23 
Efter sagen i Tyskland, blev der konstateret 
samme form for bedrageri (salg af britisk 
kød, hvor de britiske sundhedsstempler var 
fjernet af et firma med base i Nordirland) i 
forbindelse med 2 000 t oksekød, hvor fire 
nederlandske og belgiske selskaber var 
involveret. 
I forbindelse med efterforskningen af 
ulovligt salg af kød har Kommissionen to 
gange gjort brug af Rådets forordning 
(Euratom, EF) nr. 2185/96 om 
Kommissionens kontrol og inspektion på 
stedet med henblik på beskyttelse af De 
Europæiske Fællesskabers finansielle 
interesser mod svig og andre 
uregelmæssigheder29. 
Efterforskningen inden for 
oksekødssektoren har vist, at det også inden 
for landbrugssektoren er nødvendigt at 
videregive mistanker om bedrageri både i 
henhold til bestemmelserne om gensidig 
bistand, og således at lovovertræderne kan 
opføres på den "sorte landbrugsliste", som 
Rådets og Kommissionens forordninger30 
indeholder bestemmelser om. 
I alle de ovennævnte tilfælde, der for 
øjeblikket verserer ved domstolene, har 
UCLAF koordineret efterforskningen og 
arrangeret alle møder med myndighederne i 
de berørte medlemsstater. I forbindelse med 
bedragerisager, der involverer netværk af 
organiseret kriminalitet, er en sådan 
koordinering en absolut nødvendighed, også 
når det gælder kontrolbesøg hos de 
økonomiske aktører. 
2.2 Bedrageri: et angreb på Fælles­
skabets politikker 
Bedrageri til skade for Fællesskabets budget 
har ikke kun finansiel betydning, men er 
også forbundet med politiske omkostninger. 
Det er ikke kun udtryk for, at Fællesskabet 
påføres finansielle tab, men er samtidig en 
direkte trussel mod EU-politikkernes 
troværdighed, og dette gælder både udenrigshandelspolitik, landbrugs- og 
strukturpolitik og interne og eksterne 
foranstaltninger, som finansieres ved direkte 
udgifter. 
2.2.1 Egne indtægter; angreb på Fælles­
skabets handelspolitik 
De undersøgelser, der blev gennemført i 
1997, har i særlig grad været med til at kaste 
lys over den igangværende debat om 
forvaltningen af toldpræferenceordningerne, 
som er et af de vigtigste operationelle 
instrumenter, som Fællesskabet har adgang 
til i forbindelse med sin eksterne politik. I 
Kommissionens meddelelse herom31 findes 
der en liste over de områder inden for disse 
ordninger, som undersøgelser i marken har 
vist fungerer dårligt, og meddelelsen 
indeholder desuden et handlingsprogram, 
som har til formål at reducere antallet af 
bedragerisager, som er så omfattende, at de 
risikerer at true selve ordningen. 
Problemerne med de dårligt fungerende 
områder må ikke overskygge det vigtigste 
mål, som er udviklingen i modtagerlandene, 
fremme af samarbejdet med partnerskabs-
landene og forberedelse af ansøgerlandenes 
integration. 
Formålet med ovennævnte meddelelse er at 
forene to målsætninger, som ikke på nogen 
måde er modstridende, nemlig på den ene 
side fremme af samhandlen ved at 
forbeholde præferencefordelene til varer fra 
samhandelslandene og de 
præferenceberettigede lande og på den 
anden side at bekæmpe den svigagtige 
udnyttelse af disse ordninger, så det sikres, 
at toldpræferencerne kun indrømmes varer, 
der stammer fra de udvalgte 
præferenceberettigede lande. 
Præferencefordelene er forbeholdt varer, 
som kommer fra præferenceberettigede 
lande, og varerne skal enten være 
fuldstændig fremstillet eller have 
gennemgået en tilstrækkelig forarbejdning i 
disse lande. Herefter skal varerne være 
sendt direkte til Fællesskabet ledsaget af et 
29 EFT nr. L 292 af 15.11.1996. Se kapitel 5, afsnit5.1, 
side 47. 
30 Se kapitel 3, afsnit 3.2, s. ff34. 31 KOM(97) 402 endelig udg. af 23,7.1997. 
24 
særligt certifikat32 som bevis for, at de er 
fremstillet under de krævede forhold. Der 
findes også nogle kumulationsregler for 
varer, som er fremstillet ved hjælp af 
produkter, der stammer fra to, tre eller flere 
samhandelslande (eller fra flere af landene i 
en regional landegruppe). 
Der er mange problemer, selvom der for alle 
samhandelslandene er en administrativ sam­
arbejdsordning med Fællesskabet. Uregel­
mæssighederne og bedrageriet berører de 
mest følsomme produkter, som samtidig er 
de produkter, som samhandelslandets 
eksportindustri er specialiseret i (hovedsa­
gelig elektronik, fiskeriprodukter og tekstil), 
og kommer til udtryk ved, at der fremlægges 
formelt uregelmæssige certifikater eller 
certifikater, som er autentiske, men som 
drejer sig om et produkt, som ikke er 
omfattet af aftalen eller ordningen (de 
letteste at afsløre), eller som er udstedt til 
produkter, som ikke er fremstillet i det 
præferenceberettigede land (eller fremstillet 
i det præferenceberettigede land uden 
overholdelse af oprindelsesreglerne). 
Det er klart, at aktørerne uden for 
Fællesskabet har et ansvar. De er i stand til 
at vurdere, om de produkter, som de 
fremstiller, er i overensstemmelse med 
oprindelsesreglerne. Ved at fremlægge 
nogle oprindelsescertifikater for EU-
importørerne for produkter, som ikke er 
præferenceberettigede, gør de det muligt for 
dem at slippe for betalingen af de under 
normale omstændigheder pligtige 
toldafgifter. EU-importørerne har også pligt 
til at kende oprindelsesreglerne. Den, der 
fremlægger et oprindelsescertifikat sammen 
med fortoldningsbegæringen, har ansvaret 
for betalingen af den afgift, der eventuelt 
skal betales i forbindelse med importen33. 
32 Det er de præferenceberettigede lande, der har ansvaret 
for udstedelsen af oprindelsescertifikater (grundlaget 
for denne ordning er samarbejde og tillid). 
33 I sagen vedrørende import af tekstilvarer fra 
Bangladesh (jf". årsberetningen om 
bedrageribekæmpelse for 1996, kapitel 3, afsnit 2.3) 
gjorde Kommissionen (EFT C 107 af 5.4.1997) 
importørerne opmærksom på, at der var tvivl om 
lovligheden af de oprindelsescertifikater formular A, 
som siden januar 1994 var blevet forelagt Fællesskabet 
i forbindelse med tekstilvarer, der kom fra Bangladesh, I den anden store kategori bedragerisager i 
forbindelse med oprindelsesreglerne drejer 
det sig ikke blot om at opnå toldfordele, 
men især om at undgå de 
markedsbeskyttende foranstaltninger som 
f.eks. antidumpingbestemmelserne og de 
totalforbud, som der findes i EU-politikken 
på miljøområdet. 
På alle disse områder vil Fællesskabets 
interesser (herunder både finansielle og 
handelsmæssige interesser, men også i 
bredere forstand i forbindelse med f.eks. de 
produkter, der nedbryder ozonlaget) ikke 
kunne beskyttes, medmindre der med 
Kommissionens støtte sker en koordination 
af medlemsstaternes og de præferenceberet­
tigede landes indsats. 
Dette gælder såvel på det forberedende 
stade, når man undersøger betingelserne for 
tildeling af de handelsmæssige fordele, som 
på forfølgelsesstadet, når det drejer sig om 
at afsløre og straffe de uærlige aktører. For 
de skader ikke blot Fællesskabets finanser, 
men de er også med til at indføre nogle 
uacceptable konkurrenceforvridninger ved 
at straffe dels de loyale aktører, dels de 
tredjelande, som opfylder deres forpligtelser 
og samarbejder med Fællesskabet om en 
korrekt anvendelse af 
præferenceordningerne. 
2.2.1.1 Fiskerisektoren 
Der er stadig problemer med anvendelsen af 
præferenceordningerne i fiskerisektoren, 
hvor toldafgifterne. er forholdsvis høje og 
oprindelsesreglerne vanskelige at 
kontrollere. Som et eksempel på de 
sofistikerede former for bedrageri kan 
nævnes importen af rejer fra Surinam. 
Allerede i 1995 blev Kommissionen gjort 
bekendt med, at der var mistanke om 
bedrageri i forbindelse med toldpræferen­
cerne. Dybfrosne rejer på japanske både 
skulle importeres i Nederlandene på basis af 
oprindelsescertifikater fra Surinam. 
og den henstillede, at de tog de nødvendige 
forholdsregler. 
25 
Der blev foretaget en række undersøgelser, 
som viste, at de fiskeflåder, der var aktive 
ud for Surinams kyst, sejlede under 
forskellige landes flag (Korea, Honduras, 
Japan, Vanuatu os v.). Rejefangsterne så ud 
til at gennemgå en lettere forarbejdning, 
inden de blev eksporteret til Fællesskabet. 
Medlemsstaterne blev informeret om, at 
man havde en mistanke om, at 
præferenceoprindelseserklæringerne var 
falske. Herudover blev det ved et besøg på 
Vanuatu i august 1996 bevist, at de både, 
der sejlede under dette lands flag, og som 
fiskede ud for Surinam, i virkeligheden 
tilhørte koreanske og japanske selskaber, 
hvilket bekræftede den oprindelige 
mistanke. 
Efter aftale med Surinams myndigheder 
blev der som led i det administrative 
samarbejde i februar aflagt besøg på stedet 
af en gruppe bestående af repræsentanter for 
Kommissionen og de umiddelbart berørte 
lande (Frankrig og Nederlandene). Efter at 
man havde gennemgået næsten al eksport 
siden 1992, i alt 2 920 tons, viste det sig, at 
rejerne var fanget af ca. hundrede både, som 
med undtagelse af fire hovedsagelig tilhørte 
koreanske og japanske firmaer (under 
forskellige flag), eller som ikke opfyldte 
kravene til besætningens sammensætning. 
Rejerne, som var fanget af disse både, 
opfyldte derfor ikke de forskellige krav, der 
er afgørende for, om der kan tildeles 
præferencebehandling (i alt 2 900 tons). 
Ved hjælp af de urigtige erklæringer fik 
eksportørerne myndighederne i Surinam til 
at udlevere nogle certifikater, som gjorde 
det muligt at importere varerne i 
Fællesskabet med toldfritagelse. Det blev i 
forbindelse med besøget fastslået, at visse 
importører var bekendt med varernes 
manglende oprindelsesstatus lige fra 
begyndelsen, og at de undertiden havde 
rådgivet deres leverandører om, hvordan de 
kunne undslippe en eventuel kontrol. 
Den unddragne afgift beløber sig til 4 mio. 
ECU. Kommissionen har anmodet de 
kompetente myndigheder i Frankrig og i 
Nederlandene om at træffe de nødvendige 
foranstaltninger med henblik på at inddrive 
beløbene og straffe de skyldige importører. 2.2.1.2 Tekstilsektoren 
Der er her tale om en af de andre følsomme 
sektorer, hvor både de berørte varemængder 
og toldpræferencernes betydning er meget 
stor. Nedennævnte tilfælde, som drejer sig 
om indonesiske tekstilvarer, viser, hvor 
følsom sektoren er over for bedrageri, og at 
det er nødvendigt at samarbejde inden for 
Unionen og med tredjelandene. 
I forbindelse med denne sag aflagde en 
delegation fra Kommissionen og Det 
Forenede Kongerige som led i det admini­
strative samarbejde et besøg i Indonesien i 
juni 1997. Man havde en mistanke til visse 
tekstilvarer, der i forbindelse med import i 
Det Forenede Kongerige var blevet opført, 
med præferenceoprindelse i Indonesien med 
henblik på anvendelse af den generelle 
præferenceordning (GSP). 
Varerne formodedes at være fremstillet i 
Indonesien, men ved hjælp af stof 
importeret fra Taiwan, Hongkong og Korea. 
Undersøgelserne viste, at der rent faktisk var 
et organiseret netværk, som virkede i Det 
Forenede Kongerige, Hongkong og 
Indonesien. 
I samarbejde med de lokale kompetente 
myndigheder blev der på stedet foretaget en 
undersøgelse hos producenterne og ekspor­
tørerne af de mistænkte dokumenter. Det 
blev konstateret, at det største af de berørte 
firmaer havde anvendt råstoffer (tekstiler) 
uden oprindelsesstatus, og at der herefter 
var blevet eksporteret færdige 
tekstilprodukter til Fællesskabet med 
indonesiske præferencecertifikater. 
Tabet af toldafgifter andrager ca. 2 mio. 
ECU. Det Forenede Kongerige kan på 
grundlag af de resultater, der blev opnået 
under kontrolbesøget, foretage en 
inddrivelse. Der er ligeledes i Det Forenede 
Kongerige blevet truffet nogle retlige 
forholdsregler. 
2.2.1.3 Antidumpingforanstaltninger 
Disse foranstaltninger, som består i, at visse 
produkter med oprindelse i tredjelande 
belægges med høje afgifter på grund af 
mindre restriktive fremstillingskrav end i 
26 
forbindelse med præferenceordningen, er 
meget følsomme, og der er hele tiden risiko 
for fordrejning af samhandlen for at undgå 
antidumpingafgifterne. 
Et godt eksempel er de kinesiske engangs­
lightere. I midten af 1995 blev antidumping­
foranstaltningerne over for kinesiske 
lightere revideret, og antidumpingafgiften 
ændredes fra en ad valorem-sats på 16,9% 
til en særafgift på 0,065 ECU pr. stk., 
hvilket svarer til en 100%-sats. 
Som følge af en indberetning fra en 
medlemsstat iværksatte Kommissionen en 
undersøgelse af al import af engangslightere 
fra en producent i Macao. Der var blevet 
konstateret en stor stigning i antallet af 
engangslightere eksporteret fra Macao fra 
midten af 1995, hvilket faldt sammen med 
indførelsen af de nye antidumpingforan­
staltninger. 
Lighterne var blevet importeret i Fælles­
skabet på grundlag af GSP-oprindelsescerti-
fikater, hvorved varerne blev indført med 
toldfritagelse. Men såvel medlemsstaternes 
som Kommissionens undersøgelser har vist, 
at der til fremstillingen af lighterne er blevet 
anvendt bestanddele uden oprindelsesstatus. 
Certifikaterne var altså blevet udstedt 
uretmæssigt. Følgelig er der blevet aflagt et 
fælles kontrolbesøg på stedet med deltagelse 
af Macao's myndigheder, Kommissionen og 
de berørte medlemsstater, hvor man under­
søgte fremstillingen af lightere i Macao. 
Kontrolbesøget, som blev gennemført i 
januar 1997, bekræftede, at alle GSP-
certifikaterne var ugyldige. 
Der er i alt blevet importeret 110 mio. 
lightere siden 1995, heraf 35 mio. under 
præferenceordningen. For denne mængde 
beløber de toldafgifter, der skal inddrives, 
sig til ca. 200 000 ECU. Den egentlige 
begrundelse for bedrageriet var, at man ville 
undgå antidumpingafgifterne for hele 
importen (ca. 7 mio. ECU). 
Der er i en medlemsstat blevet indledt 
strafferetlige sanktioner mod hovedimpor­
tøren, som i perioden 1995-1997 
importerede 61 mio. lightere i Fællesskabet. 2.2.1.4 Miljøpolitik 
I de tilfælde, hvor EU's miljøpolitik fører til 
handelsrestriktioner som f.eks. importforbud 
mod visse produkter, skal det i forbindelse 
med bedrageribekæmpelsen sikres, at disse 
bestemmelser overholdes; det drejer sig ikke 
kun om finansielle forhold, men også om 
overholdelse af nogle af EU's vigtige 
politiske retningslinjer. Som eksempel kan 
bl.a. nævnes de CFC-holdige produkter, der 
uretmæssigt er blevet importeret i 
Fællesskabet. 
Toldmyndighederne i Tyskland, Belgien, 
Det Forenede Kongerige og Nederlandene 
har sammen med UCLAF samordnet deres 
indsats for at sætte en stopper for importen 
af kinesiske produkter, der nedbryder 
ozonlaget. En tysk aktør havde i henholdsvis 
Tyskland, Belgien og Nederlandene anmeldt 
import af ca. tusind tons skadelige 
kemiprodukter (som det er forbudt at 
importere34) under den falske betegnelse 
"cooling agent R227" (et lovligt og 
uskadeligt produkt, som det er tilladt at 
importere). 
Varerne, som blev indført i Fællesskabet i 
strid med det totale importforbud, blev 
samtidig importeret, uden at der blev betalt 
told, da der uretmæssigt blev anvendt 
kinesiske præferenceoprindelsescertifikater. 
Varerne, som indeholdt CFC, blev herefter 
markedsført i flere medlemslande (Det 
Forenede Kongerige, Italien, Frankrig, 
Belgien, Tyskland, Østrig og Grækenland). 
Den mængde, der blev importeret ulovligt, 
overstiger langt Fællesskabets årlige 
genanvendelseskapacitet. På grund af de 
meget lave produktionsomkostninger var 
der tale om illoyal konkurrence over de 
aktører, der overholder de gældende 
bestemmelser. Anvendelsen af de 
importerede varer kunne føre til store og 
ulovlige profitter. 
Den ulovlige import blev stoppet ved, at den 
formodede bagmand blev fængslet, og 
34 36S tons haloner R12B1 og R13B1 beregnet til 
brandbeskyttelsesmaterialer og over 630 tons CFC 
"RI 2" beregnet til køleanlæg. 
27 
samtidig blev der beslaglagt 150 tons varer, 
som var ved at blive importeret. 
I Tyskland er der blevet indledt en retssag 
mod importvirksomheden og dens leder. I 
Belgien og i Nederlandene har toldmyn­
dighederne taget skridt til at inddrage 
toldafgifterne, som beløber sig til 0,2 mio. 
ECU, hos speditørerne. 
Samordningen af denne foranstaltning inden 
for et nyt område vidner om et glimrende 
samarbejde mellem de nationale toldmyn­
digheder og er samtidig udtryk for, at der 
både i medlemsstaterne og i Kommissionen 
er en stigende forståelse for og en særlig 
vilje til, at der skal føres tilsyn med 
anvendelsen af 
miljøbeskyttelsesforanstaltningerne. 
Den er samtidig udtryk for, at det er i 
Fællesskabets interesse at foretage en fysisk 
kontrol af varer, som ikke umiddelbart er 
forbundet med nogen særlige finansielle 
risici, men som på anden måde vil kunne 
skade Fællesskabets interesser. 
2.2.2 Bedrageri i forbindelse med den 
fælles landbrugspolitik 
Vi har ovenfor omtalt de former for 
landbrugsbedrageri, som begås af magtfulde 
kriminelle organisationer. Men undertiden 
er bedrageriet mere diffust og kommer en 
lang række aktører til gode, der begår 
uregelmæssigheder og herigennem skader 
Fællesskabets budget. Men som det fremgår 
af nedenstående eksempel er den samlede 
virkning af disse former for bedrageri langt 
fra ubetydelig, og deres udbredelse er med 
til at fremme risikoen for, at denne 
væsentlige fællesskabspolitik mister i 
troværdighed. 
2.2.2.1 Tobakskvoter 
De portugisiske myndigheder har til 
Kommissionen indberettet et tilfælde af 
bedrageri vedrørende produktionsstøtte til 
de portugisiske producenter. Bedrageriet 
bestod i, at der var blevet ført kvoter fra 
Spanien til Portugal i et høstår, hvor den 
spanske produktion var større end den 
nationale kvote, hvorimod den portugisiske 
produktion var mindre end kvoten. Ved hjælp af en mellemhandler havde en række 
spanske producenter solgt deres 
overskydende tobak til portugisiske 
producenter, som herefter opførte den som 
deres egen vare og dermed opnåede 
produktionsstøtte i Portugal. 
Bedrageriet blev opdaget af den udbetalende 
myndighed i Portugal (INGA), som ved at 
søge på sin database havde opdaget, at visse 
producenter havde angivet at have 
produceret mere end 3 tons tobak pr. hektar, 
hvilket forekom dem mistænkeligt, da det 
virkede overdrevent for det pågældende 
høstår i Portugal. Producenterne havde øget 
deres egen produktion med den tobak, som 
de havde købt i Spanien. Det blev desuden 
afsløret, hvilken rolle mellemhandleren, et 
portugisisk transportfirma, havde spillet. 
Transaktionen drejede sig om 422 tons 
tobak. 
På grundlag af de oplysninger, som de 
havde fået af den udbetalende myndighed i 
Portugal og fra politiet i Lissabon, 
besluttede Kommissionen at foretage en 
undersøgelse i november 1997 i Spanien for 
at opspore et eventuelt salg af overskydende 
tobak til andre medlemsstater og få fastslået 
identiteten af de spanske producenter, der 
var involveret ' i denne handel. 
Undersøgelsen blev gennemført på grundlag 
af forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 om 
Kommissionens kontrol på stedet, som gør 
det muligt at foretage uddybende 
undersøgelser hos de erhvervsdrivende. 
Kontrollen blev gennemført i samarbejde 
med de spanske myndigheder (FEGA) hos 
de to producenter i Spanien, som stod for 
trefjerdedele af den tobak, der var blevet 
sendt til Portugal. 
De portugisiske myndigheder vil få 
meddelelse om resultaterne af kontrollen i 
Spanien. De producenter, som har afgivet 
falske erklæringer, skal tilbagebetale hele 
den produktionsstøtte, som de modtog i 
høståret (ca. 2,3 mio. ECU). Indtil videre er 
der blevet inddrevet 1,3 mio. ECU, ved at 
man har undladt at udbetale støtte for det 
efterfølgende høstår. Den portugisiske 
interventionsmyndighed sørger for, at det 
resterende beløb bliver inddrevet (ca. 1 mio. 
ECU). Endelig har den kompetente 
anklagemyndighed i Portugal indledt en 
28 
straffesag mod producenterne og 
mellemhandleren. 
2.2.2.2 Undersøgelse i 
citrusfrugter sektoren for 
På grundlag af oplysninger, som var blevet 
indberettet til Kommissionen, iværksatte den 
i februar 1997 en undersøgelse af, om der 
som formodet var begået bedrageri med 
støtten til forarbejdning af citrusfrugter i 
Grækenland. UCLAF havde i samarbejde 
med GD VI (regnskabsafslutning) og de 
græske myndigheder (kontrolenhederne i 
finans- og landbrugsministeriet) planlagt 
nogle samtidige kontrolbesøg i flere 
regioner (Peloponnes, Kreta og Arta). 
Der blev aflagt besøg hos flere erhvervs­
sammenslutninger for producenter af 
citrusfrugter med det formål dels at kontrol­
lere, om forarbejdningsvirksomhederne 
havde betalt minimumsprisen til producen­
terne (via producentsammenslutningerne), 
dels om produkterne til forarbejdningen var 
blevet leveret under normale 
forudsætninger. 
I forbindelse med kontrollen på stedet blev 
der afsløret en række uregelmæssigheder. 
Kontrollørerne konstaterede bl.a., at der var 
blevet leveret ikke støtteberettiget frugt 
(rådden frugt eller frugt, som ikke opfylder 
kravene om størrelse). Det blev ligeledes 
konstateret, at der havde fundet tilbagekøb 
og forarbejdning sted på anlæg, som ikke 
frembød de nødvendige garantier mod, at 
der blev manipuleret med leverancerne, eller 
at disse blev anvendt til andre formål (anlæg 
uden indhegning eller slet og ret frugtlagre, 
manglende fysisk kontrol af kvalitet og 
kvantitet osv.). 
På grundlag af den igangværende gennem­
gang af den omfattende dokumentation, som 
er blevet indsamlet vedrørende leverings- og 
betalingsprocedurer for de produkter, som 
var beregnet på tilbagekøb, forarbejdning 
eller gratis distribution, ser det ud til, at der 
er blevet begået uregelmæssigheder (ufuld­
stændige kontrakter og forsendelsespapirer 
og betalingsnotaer uden kvittering osv.). 
På grund af sagens kompleksitet og det 
meget omfattende kontrolbesøg er der endnu ikke blevet truffet nogen beslutninger med 
hensyn til regnskabsafslutning og 
sanktioner. Der er blevet anlagt flere sager 
ved de græske domstole. 
2.2.2.3 Lån til Georgien 
I 1997 fik Kommissionens 
bedrageriafdeling mistanke om, at der var 
foregået bedrageri i forbindelse med 
leveringen af 7 mio. liter solsikkeolie til 
Georgien, hvorved der var blevet frigjort et 
fællesskabslån35. Lånet var beregnet til 
import af landbrugsprodukter og fødevarer 
og levering af medicin fra Fællesskabet, 
Bulgarien og de øvrige østlande. 
Et belgisk import- og eksportfirma havde af 
regeringen for Republikken Georgien fået 
en remburs på 4,625 mio. ECU udstedt af 
Georgiens nationalbank i Tiblisi. 
Rembursen dækkede forsendelsen af 7 mio. 
liter solsikkeolie af bulgarsk oprindelse. 
Imidlertid nåede en del af olien på grund af 
falske fragtbreve aldrig frem til Georgien. I 
april 1997 blev der inden for rammerne af 
det gensidige toldsamarbejde, som er fastsat 
i associeringsaftalen med Bulgarien, 
gennemført en undersøgelse i Sofia. Man 
kontrollerede i denne forbindelse de 
handelsmæssige og finansielle relationer 
mellem det belgiske import- og eksportfirma 
og det bulgarske firma, som stod for 
gennemførelsen af kontrakten om 
olieleverancerne, og det blev slået fast, at 
792 160 liter aldrig var blevet leveret. 
Det bulgarske firma har herefter efter an­
modning fra den belgiske samarbejdspartner 
tilbagebetalt den tilsvarende låneandel, dvs. 
546 352 ECU, på en personlig konto til­
hørende lederen af det belgiske firma. 
På baggrund af det materiale, der var blevet 
indsamlet i Bulgarien, og som beviste, at der 
var blevet begået bedrageri mod Fællesska­
bets finansielle interesser, har Kommis-
35 Rådets afgørelse 91/658/EØF om ydelse af et lån 
(EFT L 362 af 31.12.1991) i forbindelse med Rådets 
forordning (EØF) nr. 1897/92 om 
gennemførelsesbestemelser for et mellemfristet lån til 
den tidligere Sovjetunion og dens republikker (EFT L 
191 af 10.7.1992). 
29 
sionen sendt en anmeldelse til anklagemyn­
digheden i Bruxelles og til det centrale efter-
forskningskontor i det belgiske gendarmeri 
med henblik på strafferetlig forfølgelse af 
den ansvarlige. 
Efter undersøgelsen understregede de geor­
giske myndigheder, at det i deres øjne var 
vigtigt, at sagen blev opklaret, og at der blev 
sat en stopper for disse aktiviteter. 
2.2.3 Angreb på strukturpolitikkerne 
Strukturfondene udgjorde i 1997 ca. 32% af 
Fællesskabets samlede budgetudgifter. Da 
udgifterne forvaltes af medlemsstaternes 
administrationer med særligt ansvar herfor, 
har medlemsstaterne et vist ansvar for det 
finansielle tilsyn med anvendelsen af disse 
midler. 
Kommissionen vedtog den 15. oktober 
nogle detaljerede 
gennemførelsesbestemmelser36 til Rådets 
forordning (EØF) nr. 4253/88, hvori der 
redegøres for, hvornår medlemsstaterne skal 
kontrollere de transaktioner, der sam­
finansieres af strukturfondene. Medlems­
staterne har desuden pligt til at indberette de 
konstaterede uregelmæssigheder til 
Kommissionen og at give meddelelse om, 
hvordan de følges op administrativt og 
retligt. 
2.2.3.1 Misbrug af ESF-midler 
Efter at det ved en strafferetlig undersøgelse 
er blevet bevist, at en underleverandør i 
forbindelse med Den Europæiske 
Socialfonds bidrag til et offentligt organ i 
Portugal har udskrevet falske regninger på 
260 000 ECU, har Kommissionen besluttet 
at iværksætte en undersøgelse af hele det 
pågældende program. 
Det godkendte fællesskabsbidrag til dette 
program beløber sig til 4,4 mio. ECU. På 
grund af bidragets størrelse har Kommis­
sionen endnu ikke fuldstændig afsluttet sin 
undersøgelse, men der kan dog allerede nu 
drages nogle konklusioner. En delrevision foretaget af medlemsstaten 
havde ikke ført til, at der var blevet truffet 
passende opfølgningsforanstaltninger. Der 
var imidlertid blevet angivet meget store 
ikke-støtteberettigede udgifter. Det blev 
desuden påvist, at man havde opført fiktive 
og uberettigede udgifter, og at visse udgifter 
var større, end der var belæg for. Det 
godkendte fællesskabsbidrag til dette 
program beløber sig til 4,4 .mio. ECU. 
Formålet med den igangværende under­
søgelse er at få fastslået, hvor stor en del af 
dette beløb, der er blevet brugt til andre 
formål. Herudover har underleverandøren, 
som er genstand for undersøgelsen, udstedt 
andre falske regninger i forbindelse med 
andre programmer, som ligeledes er ved at 
blive undersøgt. 
To af lederne for det offentlige organ og 
underleverandøren sad i varetægtsfængsel, 
medens efterforskningen stod på. Næstfor­
manden for det offentlige organ og under­
leverandøren er siden blevet idømt en 
ubetinget fængselsdom. 
I denne sag har Kommissionen med 
udgangspunkt i det afslørede bedrageri, som 
er blevet strafferetligt forfulgt, foretaget en 
helhedsanalyse for at få kastet lys over de 
uregelmæssigheder, der er blevet begået. 
Det blev herigennem fastslået, at de 
opfølgnings- og kontrolforanstaltninger, 
som medlemsstaten havde vedtaget, ikke var 
tilstrækkelige. 
2.2.3.2 Organiseret bedrageri mod 
EUGFL, Udviklingssektionen 
En begrænset del af strukturudgifterne 
forvaltes direkte af Kommissionen. I for­
bindelse med EUGFL, Udviklingssektionen 
drejer det sig om de udgifter, der er omtalt i 
artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 
4256/8837. Med udgangspunkt i en kon­
trolrapport fra Generaldirektoratet for 
Finanskontrol og en skrivelse fra 
Revisionsretten vedrørende mistanke om 
bedrageri på dette område har Kommis­
sionens anvisningsberettigede tjenestegrene, 
finanskontrollen og UCLAF siden 1997 i 
36 Kommissionens forordning (EF) nr. 2064/97, EFT L 
290 af 23.10.1997. 37 EFT L 374 af 31.12.1988. 
30 
samarbejde med Revisionsretten foretaget 
en målrettet undersøgelse af alle de 
finansieringsprojekter, der er iværksat på 
grundlag af artikel 8 i ovennævnte 
forordning. I forbindelse med disse 
projekter beløber de godkendte bevillinger 
sig til 18 mio. ECU, som er blevet udbetalt 
til spanske, franske, irske, italienske og 
portugisiske firmaer. 
Efter en gennemgang af de anvendte 
finansieringsmetoder og -veje konstaterede 
Kommissionen, at der systematisk var 
begået dokumentfalsk, med 
overfaktureringer og udstedelse af fiktive 
regninger blandt virksomhederne i det 
samme netværk for tjenesteydelser, som 
ikke var leveret. I netværkene indgik 
skuffeselskaber (med adresse i 
"skattelylande"), der fungerede som 
støttemodtagere og underleverandører. 
Bedrageriet blev yderligere gjort lettere ved, 
at der var svagheder i de procedurer, som 
man fulgte i Kommissionens tjenestegrene. 
Kommissionen henvendte sig i 1997 til 
domstolsmyndighederne i Spanien, Italien 
og Portugal. Da der er tale om meget 
komplekse netværk, er det af hensyn til 
efterforskningens resultat vigtigt, at 
anklagemyndighederne koordinerer deres 
arbejde, og at der samarbejdes med 
Kommissionens tjenestegrene. Der er blevet 
taget nogle meget vigtige skridt i denne 
retning, og Kommissionen har taget alle 
midler i brug for at fremme koordineringen. 
Samtidig har man iværksat de procedurer, 
der er fastsat i artikel 24 i Rådets forordning 
(EØF) nr. 4253/88, med henblik på at få 
beslutningerne ophævet og de uberettiget 
udbetalte beløb inddrevet38. 
2.2.4 Bedrageri i forbindelse med 
direkte udgifter 
Direkte udgifter er midler, som kommer 
støttemodtagerne til gode i form af 
kontrakter, der forvaltes og kontrolleres 
direkte af Kommissionens tjenestegrene. De 
udgjorde i 1997 ca. 12% af Fællesskabets 
38 Jf. kapitel 1, afcnit 1.3.1. udgifter inden for forsknings-, 
undervisnings- og energisektoren, hvor der 
også er risiko for uregelmæssigheder og 
bedrageri, hvilket fremgår af følgende 
eksempel. 
Man havde mistanke til et tysk firma, søm 
havde modtaget omfattende støtte fra 
Kommissionen til forskellige forskningspro­
jekter vedrørende vedvarende. energi. Der 
blev . indledningsvis foretaget en 
undersøgelse i Kommissionen. Senere kom 
man i forbindelse med undersøgelserne i 
kontakt med konkursafdelingen i den 
kompetente retskreds (Amstgericht 
Duisburg), idet det pågældende firma i 
mellemtiden var blevet genstand for en 
konkursbehandling. Af de oplysninger, som 
hurtigt blev indhentet, kunne det 
konkluderes, at firmaet havde begået 
underslæb for et betydeligt beløb. 
Kommissionen forelagde sagen sammen 
med det vigtigste bevismateriale for den 
kompetente anklager, som har indledt en 
retssag mod de ansvarlige for firmaet for 
bedrageri i forbindelse med konkurs og 
underslæb med støttemidler. 
Af undersøgelsen fremgik det, at. firmaet 
ikke havde anmeldt konkursen, selvom det 
var pligtigt i henhold til loven, og at det 
havde anvendt de midler, som det havde 
modtaget fra Kommissionen i forbindelse 
med forskningskontrakter, til andre formål, 
bl.a. betaling af deres kreditorer. 
Bedrageriet anslås at beløbe sig til 2,1 mio. 
ECU. Sagen er for øjeblikket ved at blive 
retsforfulgt. 
2.3 Momsbedrageri: 
forudsætningerne for en styrkelse 
af efterforskningen 
Problematikken i forbindelse med moms-
bedrageriet ligner problematikken i forbin­
delse med de varer, hvor bedrageririsikoen 
er stor (alkohol og cigaretter). De 
økonomiske konsekvenser, som er store, 
rammer først og fremmest de nationale 
finanser, men på grund af omfanget bør der 
gøres en fælles indsats. For at gøre 
Kommissionens indsats mere effektiv, 
oprettede UCLAF i 1995 en særlig enhed, 
der beskæftiger sig med bekæmpelse af 
31 
momsbedrageri. Siden da har man gennem 
regelmæssige kontakter med 
medlemsstaterne forberedt de nationale 
myndigheder på at arbejde sammen. 
Arbejdet i momsenheden er baseret på de 
oplysninger, som den får fra 
medlemsstaterne vedrørende mistanke om 
bedrageri. I 1997 deltog den således i atten 
undersøgelser, hvor det samlede afgiftsbeløb 
var på over 300 mio. ECU39. 
Samarbejdet mellem medlemsstaterne og 
Kommissionen er imidlertid ikke helt så 
effektivt, som det kunne være40, hvilket 
fremgår af nedenstående eksempel. 
Danmark anmodede om Kommissionens 
hjælp i et tilfælde, hvor en række virk­
somheder inden for skrotsektoren så ud til 
systematisk at have overtrådt momsord­
ningen. Der var blevet oprettet en række 
forsyningsnet, hvor nogle skuffeselskaber 
garanterede, at der blev opkøbt store 
mængder til priser, der lå over den officielle 
pris på Londons metalbørs. Selskaberne 
solgte herefter metallet direkte til store 
virksomheder i Danmark eller i en anden 
medlemsstat, men denne gang til priser, der 
lå under den officielle pris. 
Skuffeselskaberne ville ikke have kunnet 
fortsætte med at handle på denne måde, hvis 
de ikke systematisk havde unddraget sig 
forpligtelsen til at betale moms på 
transaktionerne. Det var således nødvendigt 
at undersøge, hvor omfattende bedrageriet 
var, og hvorvidt aftagervirksomhederne i de 
forskellige medlemslande var indblandet. 
I en af medlemsstaterne kunne den kompe­
tente myndighed imidlertid ikke samarbejde 
på grund af juridiske problemer. Man har 
bl.a. i denne medlemsstat endnu ikke løst 
problemet med fortroligheden i skattesam­
menhæng, hvilket hindrer, at den fuldt ud 
deltager i en koordineret indsats mod det 
internationale momsbedrageri, hvilket stør­stedelen af de øvrige medlemsstater gør i 
vigtige konkrete tilfælde. 
Herudover havde medlemsstatens nationale 
revisionsmyndigheder heller ikke beføjelse 
til direkte at anmode det pågældende firma 
om at få bilag og regnskaber udleveret. På 
grund af en sådan mangel på beføjelser og 
forskellene i beføjelser mellem de 
forskellige medlemsstater er. der meget 
snævre grænser for en effektiv 
efterforskning i forbindelse med indviklede 
internationale bedragerisager. 
Dette tilfælde viser, at medlemsstaterne 
hurtigst muligt bør foretage de nødvendige 
ændringer i organiseringen, procedurerne og 
beføjelserne, så det bliver muligt at sikre et 
effektivt samarbejde på alle niveauer med 
henblik på at bekæmpe momsbedrageriet. 
Forskellene i medlemsstaternes gennemfø­
relse af fællesskabsretten41 bevirker, at der 
opstår smuthuller og mulighed for at 
unddrage sig forpligtelsen til at betale 
moms. Det er nødvendigt med en samordnet 
indsats for at hindre, at svigagtige 
virksomheder udnytter forskellene i reglerne 
om skattefortrolighed og i de nationale 
skattemyndigheders beføjelser. 
Af hensyn til et øget samarbejde bør man 
også tydeliggøre fællesskabslovgivningen 
og gøre det muligt for Kommissionen dels at 
spille en rolle i forbindelse med moms­
bedrageri af større omfang på fællesskabs­
niveau, dels at koordinere indsatsen i de 
pågældende tilfælde. Det ville være oplagt 
med nogle bestemmelser som~dem, der 
allerede findes inden for told- og land­
brugssektoren. 
39 
40 I de berørte tilfælde drejede transaktionerne sig om 
sølv, metal, kobber, ikke-jernholdig metal, elektroniske 
komponenter, videoer, biler osv. 
Jf. kapitel 3, afsnit 3.5.2. 41 Det sjette momsdirektiv, Rådets direktiv 77/388/EØF 
af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes 
1 lovgivning om omsætningsafgifter - det fælles 
merværdiafgiftssystem, ensartet beregningsgrundlag 
(EFT L 145 af 13.6.1977). 
32 
STYRKELSE AF SAMARBEJDET MED MEDLEMSSTATERNE 
I dette kapitel gøres der status over 
styrkelsen af samarbejdet med medlems­
staterne, der har til formål at beskytte 
Fællesskabets finanser, og som er et af 
hovedtemaerne i arbejdsprogrammet for 
bedrageribekæmpelse for 1997/1998. 
I dette kapitel omtales først en række vigtige 
initiativer, som medlemsstaterne har truffet 
for at beskytte Fællesskabets interesser. 
Derefter nævnes det konkrete politisam­
arbejde og det retlige samarbejde i kriminal­
sager. Et sådant samarbejde har kunnet 
udvikles takket være vedtagelsen af nye 
retlige instrumenter, der nærmere beskrives 
i kapitel 5, og takket være de uformelle 
kontakter, der er knyttet med de nationale 
myndigheder for at lette efterforsknings­
arbejdet i marken. Men en stor del af 
kapitlet drejer sig om indirekte beskatning. 
Formålet er at vise, at Kommissionen og 
medlemsstaterne fuldt ud er klar over, at de 
allerede opnåede resultater må udbygges, så 
man bedre kan bekæmpe den økonomiske 
kriminalitet, der skader både medlems­
staternes og Fællesskabets interesser. 
3.1 Medlemsstaternes initiativer til 
beskyttelse af Fællesskabernes 
finansielle interesser 
Ligesom de foregående år, i 1995 og 199642, 
har medlemsstaterne i 1997 forsøgt at 
organisere deres tjenestegrene på en sådan 
måde, at de takket være deres særlige 
beføjelser bedre kan bekæmpe bedrageri og 
økonomisk kriminalitet, der skader Fælles­
skabets budget og bringer Fællesskabets 
økonomiske og handelsmæssige interesser i 
fare. 
I Danmark er der således i Told- og 
Skattestyrelsen oprettet en særlig enhed, der 
tager sig af sager vedrørende svindel med EU-midler på toldområdet (indtægter og 
udgifter)43. 
På samme måde er der inden for politiet en 
særlig afdeling, der har ansvar44 for koor­
dinationen af det komplicerede efterforsk­
ningsarbejde i sager om bedrageri, der 
skader landets finansielle interesser. 
I Grækenland er der i finansministeriet 
oprettet et kontor til bekæmpelse af 
økonomisk og finansiel kriminalitet 
(SDOE). Dette kontor har fået overdraget 
den særlige opgave at beskytte 
Fællesskabets interesser. Kontoret blev, for 
så vidt angår dette spørgsmål, 
funktionsdygtigt i 1997 og har allerede haft 
lejlighed til at arbejde effektivt sammen med 
Kommissionen. 
Portugal meddelte den 26. november, at der 
er oprettet et særligt organ, der skal stå for 
koordinationen af efterforskningen på told-
og afgiftsområdet (UCLEFFA45). Dette 
organ får på nationalt plan beføjelser 
svarende til dem, som UCLAF har på 
fællesskabsplan, og det vil på samme måde 
som ICLAF i Frankrig og Guard ia di 
Finanza i Italien blive Fællesskabets, 
vigtigste samarbejdspartner. 
Det franske politi, der deltager i bekæm­
pelsen af alle former for kriminalitet, og 
som for øjeblikket gør et stort 
efterforskningsarbejde som ~" led i 
internationale efterforskningsopgaver, har 
bedt Kommissionen (UCLAF) om at deltage 
i et seminar for lederne af de forskellige 
efterforskningsafdelinger46. På seminaret, 
der afholdes i 1998, skal Kommissionen 
43 Svigbekæmpelseskontoret. 
44 Afdelingen for Særlig økonomisk Kriminalitet. 
4^ Unidade de Coordenaçâo da Luta contra a Evasâo e a 
Fraude Fiscal e Aduaneira. 
46 
42 Se de pågældende årsberetninger om "Bedrageri­
bekæmpelse". Hvad angår 1995: afsnit 5.3 og hvad 
angår 1996: afsnit 4.1. Efterforskningsafdelingerne har funktionelle og 
territoriale beføjelser med hensyn til bekæmpelse af 
kriminalitet. De dækker de samme geografiske områder 
som appelretterne (der er derfor meget regelmæssige 
forbindelser mellem efterforskningsafdelingerne og 
statsadvokaterne). 
33 
præsentere dels Fællesskabets politik for så 
vidt angår beskyttelse af de finansielle 
interesser, dels den overordnede strategi for 
bedrageribekæmpelsen. 
3.2 Gensidig administrativ bistand 
på told- og landbrugsområdet 
I et Europa, hvor personer, tjenesteydelser 
og kapital kan cirkulere uden hindringer, har 
det vist sig absolut nødvendigt, at de 
specialiserede nationale tjenester med hjælp 
fra Kommissionen kan foretage den 
nødvendige efterforskning i fællesskab, især 
når der er tale om såkaldt "følsomme" 
sektorer eller varer, eller når sagerne 
involverer flere medlemsstater. 
Det klassiske instrument, når det drejer sig 
om samarbejde mellem medlemsstaterne og 
Kommissionen med henblik på effektiv 
bekæmpelse af svig og uregelmæssigheder 
på told- og landbrugsområdet, er den 
gensidige bistand, og dette instrument er 
fortsat af stor betydning. 
Rådets ny forordning (EF) nr. 515/9747 om 
gensidig bistand på told- og landbrugs­
området blev vedtaget den 13. marts på 
grundlag af Kommissionens forslag fra 
1992. Forordningen, der altså vedrører 
gensidig bistand mellem medlemsstaternes 
administrative myndigheder og samarbejde 
mellem disse og Kommissionen med 
henblik på at sikre korrekt anvendelse af 
told- og landbrugsbestemmelserne, trådte i 
kraft den 13. marts 1998. Dermed 
ophævedes samtidig Rådets forordning 
(EØF) nr. 1468/81. Den ny forordning 
styrker Fællesskabets midler til bekæmpelse 
af bedrageri på de pågældende områder og 
udgør desuden det retsgrundlag, der gør det 
lovligt at oplagre følsomme oplysninger 
vedrørende bedrageri på told- og 
landbrugsområdet i en central database 
(TIS: Toldinformationssystemet), hvor både 
medlemsstaterne og Kommissionen har 
adgang, og hvor man respekterer 
oplysningernes fortrolige karakter og 
garanterer beskyttelsen af 
personoplysninger. 
47 EFT L 82 af 22.3.1997. Se endvidere årsberetningen 
om "Bedrageribekæmpelse" for 1995, afsnit 2.4. Der har siden 1992 eksisteret et elektronisk 
meddelelsessystem (SCENT/TIS48), der for 
øjeblikket omfatter ca. 400 terminaler, 
hovedsagelig anbragt i medlemsstaternes 
toldefterforskningsafdelinger samt i Fælles­
skabets vigtigste havne og lufthavne. Der er 
tale om et system til udveksling, men ikke 
indsamling af oplysninger. 
Sådanne administrative oplysninger49 
opbevares kun i TIS-basen i den periode, 
hvor de bruges i det praktiske arbejde med 
forebyggelse, efterforskning og forfølgelse 
af uregelmæssigheder. På fællesskabsplan er 
der kun adgang til basen for de 
tjenestegrene, som Kommissionen har 
udpeget til dette formål (heriblandt 
UCLAF), samt for medlemsstaterne. 
Denne fremgangsmåde udgør første skridt i 
retning af det, som Europa-Parlamentet 
ønsker50, nemlig at der i Kommissionen 
oprettes et centralt efterretningskontor på 
toldområdet, et centralt kontor, hvortil 
medlemsstaterne skal indberette alle de 
strategiske og praktiske oplysninger, de 
ligger inde med vedrørende bekæmpelsen af 
bedrageri på told- og landbrugsområdet. 
3.3 Andre former for samarbejde på 
områderne told, landbrug og 
egne indtægter 
• Ordningen for forsendelse af varer 
(forsendelsesordningen) er stadig et af 
mest udsatte områder. Den igangværende 
reform af ordningen for fællesskabsfor­
sendelse/fælles forsendelsesprocedure51 
har til formål at klargøre og forenkle 
reglerne samt at sikre samordning af de 
4° System for a Customs Enforcement NeTwork. 
49 Retsgrundlaget for oprettelse af denne database, der 
vedrører bekæmpelse af toldbedrageri uden for 
Fællesskabet (narkotika) vil blive tilvejebragt gennem 
konventionen om udnyttelse af edb på toldområdet 
(EFT C 316 af 27.11.1995), der er ved at blive 
ratificeret. 
50 Henstilling nr. 3 i den endelige rapport fra Europa-
Parlamentets undersøgelsesudvalg vedrørende 
Fællesskabets forsendelsesordning (dok. A4-0053/97 af 
20.2.1997). 
51 En handlingsplan for forsendelse i Europa, forelagt af 
Kommissionen den 30. april 1997, dok. KOM(97) 188 
endelig udg., EFT C 176 af 10.6.1997. 
34 
konkrete foranstaltninger, så der sikres 
en vis ligevægt mellem de lempelser, der 
indrømmes pålidelige erhvervsdrivende, 
og hensynet til sikkerheden i forbindelse 
med forsendelsestransaktioner. 
Således vil den almindelige procedure, 
hvor der skal stilles fuld kaution, blive 
tilbudt alle erhvervsdrivende. Heroverfor 
står en forenklet procedure, hvor den 
erhvervsdrivende, afhængigt af den tillid, 
man har til ham, og de involverede risici, 
kan indrømmes forenklinger i forskelligt 
omfang, bl.a. en graduering af kautionen. 
Hvad angår sikkerhed og kontrol er det 
ligeledes meningen at styrke de 
forebyggende foranstaltninger i 
forbindelse med den almindelige 
procedure, og lempelser vil blive 
indrømmet på grundlag af en 
risikoanalyse og en undersøgelse af de 
erhvervsdrivendes pålidelighed. Der vil i 
den forbindelse blive taget hensyn til de 
sikkerhedsforanstaltninger, de 
erhvervsdrivende selv træffer. 
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 
75/9852 om ændring af Kommissionens 
forordning (EØF) nr. 2454/9353 om visse 
gennemførelsesbestemmelser til EF-
toldkodeksen, blev der i øvrigt indført en 
række nye bestemmelser om toldstatus 
og forsendelse af varer ad søvejen samt 
gennemført en ændring af listerne over 
følsomme varer. 
Desuden blev der den 28. september54 
forelagt Parlamentet og Rådet et forslag 
til ændring af EF-toldkodeksen. 
Forslaget drejer sig om 
anvendelsesområdet for proceduren for 
fællesskabsforsendelse og om 
anvendelsen af kautionsbestemmelserne. dækker alle de involverede lande (EF, 
EFTA - med undtagelse af Island, og 
Visegrad-landene). De vil i løbet af 1998 
blive indbyrdes forbundet via elektronisk 
post (E-mail). 
Derudover er der planlagt en række 
fælles, koordinerede kontrolforan­
staltninger, bl.a.: 
- dokumentkontrol, der drejer sig om 
ægtheden af toldstempler (takket være 
EU's elektroniske register55) og 
kautionserklæringer 
- kontrol af varer, der betragtes som 
følsomme eller tilhørende en 
risikogruppe 
- efterfølgende kontrol af visse 
transaktioner ad luft- og søvejen, for 
hvilke der gælder forenklede 
procedurer 
- kortlægning af forsendelsesruter og 
andre parametre, der skønnes at være 
behæftet med risiko. 
Hvad endelig angår informatiseringen af 
forsendelsesordningen er det ny 
informatiserede forsendelsessystem 
(NSTI) i år gået ind i fase II, der vedrører 
opbygning og indkøring af systemet56. 
Man regner med, at det vil tage 18-24 
måneder, før edb-infrastrukturen er på 
plads. For at kompensere for denne 
forsinkelse er de lande, der deltager i 
fase II, ved at udarbejde en ny strategi. 
Målet er at overholde den fastsatte 
tidsplan til trods* for 
indkøringsproblemerne. Det skal ske 
ved, at man i første fase, hvor systemet 
kun skal omfatte et mindre antal 
toldsteder, begrænser sig til de 
meddelelser, der er strengt nødvendige 
Der er endvidere etableret et europæisk 
net bestående af 21 nationale 
koordinatorer og 330 lokale 
"forsendelses"-repræsentanter. Det 
52 EFT L 7 af 13.1.1998. 
53 EFT L 253 af 11.10.1993. 
54 KOM(97) 472 endelig udg. (EFT C 337 af 7.11.97). 55 TCT-systemet (Transmission des Cachets Transit), som 
Kommissionen (GD XXI) indførte i 1997, muliggør 
elektronisk forsendelse, til alle toldadministrationer i 
de lande, der anvender proceduren for 
fællesskabsforsendelse/fælles forsendelse, af 
oplysninger om og billeder af de stempler og segl, der 
anvendes af toldvæsnet i forbindelse med 
forsendelsestransaktioner 
56 Se årsberetningen om "Bedrageribekæmpelse" for 
1996, kapitel 5.3.1.1. 
35 
for at kunne overvåge forsendelses-
transaktionerne. 
• Udvekslingen af oplysninger som led i 
det tidlige varslingssystem ("Early 
Warning System - EWS") har igen i år 
vist sig at være en vigtig 
informationskilde. Der blev således i 
1997 udvekslet over 43 000 meddelelser 
mellem q> toldmyndigheder, der deltager 
i systemet57. 
Hvad endelig angår toldområdet har 
Kommissionen i 1997 i partnerskab med 
medlemsstaterne udarbejdet en revideret 
vejledning i risikoanalyse for således at 
bidrage til en bedre anvendelse af 
kontrolteknikker på dette område. 
Derimod har det varslings- og 
forebyggelsessystem for transaktioner på 
landbrugsområdet, der findes i form af 
"den sorte liste", endnu ikke nået sit mål. 
Systemet blev indført ved Rådets 
forordning (EF) nr. 1469/95 og gjort 
operationsdygtigt ved Kommissionens 
forordning (EF) nr. 745/9658. Ordningen 
er nu på plads i samtlige medlemsstater, 
men disse havde ved udgangen af 1997 
tilsammen kun givet meddelelse om godt 
en halv snes tilfælde, hvor 
erhvervsdrivende måtte betragtes som 
upålidelige. 
• De gratis telefonlinjer, der blev åbnet i 
1995, har igen i år vist sig nyttige som 
uafhængig og supplerende informa­
tionskilde. UCLAF modtog i 1997 
næsten 1 500 opkald, hvoraf ca. 10% 
gøres til genstand for nærmere 
undersøgelse. 
57 
58 Disse meddelelser vedrører transporter, hvor det efter 
nærmere undersøgelse viser sig, at kun en del af dem 
drejer sig om ulovlige transaktioner. 
EFT L 102 af 25.4.1996, forordning om 
gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning 
(EF) nr. 1469/95 (EFT L 145 af 29.6.1995). 3.4 Eksempler på samarbejde med 
medlemsstaternes 
politimyndigheder og retlige 
myndigheder 
Etableringen af forbindelser mellem 
Kommissionen (UCLAF) og medlems­
staternes politimyndigheder er baseret på 
EF-traktaten, nemlig artikel 5 og 209A, og 
på konventioner om beskyttelse af Fælles­
skabernes finansielle interesser, konven­
tioner, der dog endnu ikke er ratificeret af 
medlemsstaterne59. 
I øvrigt tager Fællesskabets bedrageri­
bekæmpelsesstrategi (pkt. 4) sigte på, at der 
skal ske en forbedring af de nationale 
lovgivningers indbyrdes forenelighed, så der 
kan sættes ind med strafferetlige sanktioner 
over for personer, der begår bedrageri mod 
fællesskabsbudgettet. Et første skridt i denne 
retning er den afledte ret, der er vedtaget 
under søjle I, og instrumenterne under EU-
traktatens afsnit IV. 
Gennem de kontroller og undersøgelser, 
som UCLAF udfører, og gennem de 
oplysninger, som den modtager (fra 
medlemsstaterne, Europa-Parlamentet, 
Revisionsretten eller andre kilder som f.eks. 
de gratis telefonlinjer), kan UCLAF få 
kendskab til oplysninger eller andre former 
for dokumentation, der skal videregives til 
de nationale retsmyndigheder med henblik 
på retsforfølgelse. På samme måde er der 
tilfælde, hvor medlemsstaterne, når de 
konstaterer en uregelmæssighed, jjiå give de 
retlige myndigheder oplysninger herom 
efter de gældende nationale procedurer. 
Indbringelsen af sager for de kompetente 
retlige myndigheder må i hele Fællesskabet 
kunne ske på ensartet måde for alle. Det er 
på dette punkt, at Kommissionen kommer til 
at spille en vigtig rolle. Samarbejdet med de 
retlige myndigheder kommer symbolsk til 
udtryk dels ved, at de af Fællesskabets 
efterforskere udarbejdede rapporter 
betragtes som bevismateriale 
(Kommissionen spiller en aktiv rolle ved 
direkte at stille de relevante oplysninger til 
rådighed), dels ved at der i UCLAF er 
59 Se kapitel 5, afsnit 5.4.1. 
36 
oprettet en strafferetlig afdeling, der navnlig 
skal stå for forberedelsen af bedragerisager, 
der involverer flere medlemsstater 
(Kommissionen spiller her en koordinerende 
rolle og skal lette kontakten mellem 
parterne). 
3.4.1 Forfalskning af euroen 
Efter en række kontakter mellem Det Euro­
pæiske Monetære Institut60 og Kommis­
sionen, har denne, sammen med nationale 
eksperter, påbegyndt et omfattende udred­
ningsarbejde vedrørende falskmøntneri. 
Ved vurderingen af, om der skal gøres en 
indsats på dette område, er udgangspunktet, 
at man er fast besluttet på at bevare den 
fælles mønts troværdighed og ægthed på 
EU-plan. Risikoen for forfalskning vil 
generelt blive øget, når den fælles mønt 
lanceres, og man er ved at undersøge, hvilke 
foranstaltninger der kan træffes for på 
passende måde at beskytte euroen. 
Før der kan etableres retlige rammer samt 
indføres instrumenter og midler til effektiv 
beskyttelse af møntunionen og euroen, må 
der foretages en vurdering af den nye 
situation, og spørgsmålet må drøftes med 
nationale eksperter i falskmøntneri. Derfor 
har Kommissionen foreslået den luxem­
bourgske formand for Rådets arbejdsgruppe 
vedrørende politisamarbejde, at UCLAF 
mødes med politieksperter i falskmøntneri 
fra samtlige medlemsstater for at udarbejde 
en midtvejsrapport med retningslinjer for 
det videre arbejde. Forslaget er blevet 
accepteret af formanden for arbejdsgruppen. 
Udsigten til, at de nationale valutaer afløses 
af en fælles mønt, samtidig med at 
medlemsstaterne, hvad der er ganske 
naturligt, stadig har forskellige systemer til 
forebyggelse og bekæmpelse af falsk­
møntneri, gør det nødvendigt dels at etablere 
strukturer til udveksling og samarbejde mellem specialtjenesterne og de institutioner 
og andre instanser, der er involveret på 
fællesskabs- og unionsplan, dels at finde 
frem til en fælles definition af begrebet 
falskmøntneri og til en fælles holdning til, 
hvordan fænomenet skal tackles. Ifølge 
arbejdsprogrammet vedrørende organiseret 
kriminalitet, der blev vedtaget af Rådet den 
28. april, skal Kommissionen i øvrigt 
undersøge, om det - i forbindelse med 
indførelsen af den fælles mønt - er 
nødvendigt at fastsætte fælles bestemmelser 
om bekæmpelse af den form for organiseret 
kriminalitet, der drejer sig om forfalskning 
af pengesedler og mønter (henstilling nr. 
26)61. 
3.4.2 Kommissionens ekspertgruppe i 
i strafferet 
I henhold til 1997/1998-arbejdsprogrammet 
for bedrageribekæmpelse skal der oprettes 
en kontaktgruppe med ekspertise i strafferet, 
der skal styrke kontakten med de nationale 
retlige myndigheder. Denne UCLAF-
ekspertgruppe i strafferet, der også bakkes 
op af Europa-Parlamentet62, er ved at blive 
etableret og kommer altså til at bestå af 
nationale specialister i straffe- og finansret. 
Formålet er at forbedre forbindelserne til de 
retlige myndigheder og politimyndigheder i 
medlemsstaterne, der står for den 
strafferetlige forfølgelse. 
Gruppen skal yde teknisk og praktisk 
assistance til de nævnte myndigheder og 
lette koordinationen på tværs af grænserne. 
Dens ekspertise og kendskab til de nationale 
retssystemer vil lette arbejdet for efter-
forskningspersonalet, navnlig når det drejer 
sig om forberedelse af undersøgelser og 
kontrol på stedet. 
Gruppen skal sikre, at sager hurtigst muligt 
forelægges for anklagemyndigheder og 
domstole, og den skal desuden kunne 
klarlægge de materielle og juridiske 
aspekter, der følger af retsforfølgelsens 
60 I henhold til EU-traktaten blev EMI oprettet med det 
formal at løse en række opgaver i forbindelse med 
forberedelsen af Den Økonomiske og Monetære Union. 
Dens vigtigste opgave er at få etableret de nødvendige 
rammer, så Det Europæiske System af Centralbanker, 
der består af Den Europæiske Centralbank og de 
nationale centralbanker, kan fungere tilfredsstillende. 61 EFT C 25 laf 15.8.1997. 
62 Henstilling nr. 18 i den allerede omtalte endelige 
rapport fra Europa-Parlamentets undersøgelsesudvalg 
vedrørende Fællesskabets forsendelsesordning. 
37 
tværnationale karakter, for at gøre det lettere 
at opnå en tidstro koordination af 
procedurerne for retligt samarbejde. 
Også det retlige samarbejde med tredjelande 
er meget vigtigt. Der bør også her være tale 
om et pragmatisk samarbejde mellem 
eksperter i strafferet, og det bør ske i et 
forsøg på at løse de problemer, der opstår 
hen ad vejen, og som er så meget mere 
foruroligende som der findes netværk af 
kriminelle, der netop opererer fra 
tredjelande (Schweiz, Liechtenstein, 
Jomfruøerne, Panama)63. 
De nye muligheder, som UCLAF's 
inspektører får "gennem Rådets forordning 
(Euratom, EF) nr. 2185/96 om kontrol og 
undersøgelser på stedet, gør det i stadig 
højere grad nødvendigt med juridisk 
overvågning. Desuden henvises der, i 
protokol nr. 2 til konventionen om 
beskyttelse af Fællesskabernes finansielle 
interesser, til at Kommissionen skal yde 
assistance i forbindelse med 
efterforskningen af sager om bedrageri, 
korruption og hvidvaskning af penge64. 
Kommissionens strafferetsgruppe er netop 
udtryk for denne form for assistance, og den 
vil komme til at fungere i fuldt omfang, når 
medlemsstaterne har ratificeret sidstnævnte 
konvention. 
3.5 Samarbejde inden for området 
indirekte skatter (punktafgifter 
og moms) 
Bedrageri til skade for Fællesskabernes 
finansielle interesser, uanset hvilket omfang 
det har, har også indflydelse på de offentlige 
finanser i de enkelte medlemsstater. Det er 
derfor nødvendigt at benytte de samarbejds-
instrumenter, der findes på området 
indirekte beskatning, selv om en vurdering 
af den måde, de fungerer på for øjeblikket, 
måske vil vise, at de skal forbedres på 
forskellige punkter. 
63 Selv om der f.eks. i forhold til Schweiz findes en aftale 
om gensidig bistand mellem toldmyndigheder, så støder 
retsforfølgelsen på den hindring, at der ikke findes 
nogen konvention om gensidig retlig bistand, der 
gælder for overtrædelser på told- og afgiftsområdet. 
64 Se kapitel 5, afsnit 5.1 og afsnit 5.4.2. Men under alle omstændigheder er der i 
1997 sket en uddybning af dialogen om 
indirekte beskatning mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen med det 
formål at fremme samarbejdet og opnå en 
bedre forståelse af bedragerifænomenet og 
styrke bekæmpelsesmidlerne, navnlig som 
led i de næsten daglige, konkrete kontakter 
mellem Kommissionen og de nationale 
administrative myndigheder med ansvar for 
indirekte skatter (punktafgifter og moms). 
3.5.1 Punktafgifter 
Bedrageriet i forbindelse med punktafgifter 
på tobak og alkohol har nået et alarmerende 
niveau. Kommissionen og medlemsstaterne 
har derfor været nødt til, i marts 1997, at 
nedsætte en gruppe på højt niveau65 med 
henblik på at finde løsninger på 
bedrageriproblemerne i forbindelse med de 
to nævnte varer, der jo som bekendt er 
belagt med punktafgifter. Gruppen skal 
desuden sikre, at der, foruden tiltag 
vedrørende opdagelse og forfølgelse, også 
træffes forebyggende foranstaltninger66; 
Gruppen på højt niveau holdt tre møder i 
1997. Den behandlede alle sektorer, told, 
moms og punktafgifter, under ét. Den 
kortlagde bedrageriets art og omfang. Der 
blev afsløret en række mangler, der vedrørte 
både den måde, punktafgiftssystemerne 
fungerer på, effektiviteten af medlems­
staternes kontrol og selve lovgivningen. 
Efter at proceduren for fællesskabs­
forsendelse for nylig blev gjort vanskeligere 
at misbruge67, har forbryderorganisationerne 
skiftet arbejdsfelt og i stedet kastet sig over 
punktafgifter, hvor systemet er behæftet 
med lignende svagheder, både med hensyn 
65 Gruppen skal i april 1998 aflægge rapport om sin 
virksomhed for de nationale administrative chefer for 
told og indirekte beskatning. 
66 Et seminar henhørende under Mattheus-Tax (et EU-
handlingsprogram, der bl.a. skal øge den indbyrdes 
forståelse af, hvorledes medlemsstaterne gennemfører 
det indre marked, når det drejer sig om punktafgifter). 
Se endvidere afsnit 3.5.2 om moms. 
6' Se navnlig den allerede nævnte "Handlingsplan for 
forsendelse i Europa - en ny toldstrategi". 
38 
til kontrollen og selve lovgivningen68. Kom­
missionen agter derfor at koncentrere sin 
indsats om at styrke punktafgiftssystemerne, 
især kontrollen med varer, der midlertidig er 
fritaget for afgifter. 
3.5.2 Moms 
Kommissionen videreførte i 1997 sin 
hidtidige politik, der går ud på at samarbejde 
med medlemsstaterne om at bekæmpe 
internationalt bedrageri på momsområdet. 
De seminarer, der i 1997 blev afholdt som 
led i Matthaeus-Tax programmet (der 
sluttede med udløbet af 1997 og i 1998 
erstattes af programmet Fiscalis69), drejede 
sig om forebyggelse af bedrageri, især 
kontrol med momsregistreringen, forbe­
redelse og programmering af 
afgiftskontroller og spørgsmål i forbindelse 
med elektronisk fakturering og handel. I 
1997 ydede Kommissionen tilskud til og 
deltog selv i tilrettelæggelsen af to 
konferencer for nationalt 
efterforskningspersonale på momsområdet. 
Konferencerne, som det italienske Guardia 
di Finanza tog initiativet til, har ført til en 
styrkelse af det operative kontaktnet i hele 
Fællesskabet og gav desuden rig anledning 
til at udveksle oplysninger om, hvilke 
opsporingsteknikker der blev anvendt i de 
forskellige lande, og hvilke 
efterforskningsbeføjelser de forskellige 
organer havde. Flere gange måtte 
Kommissionen arrangere 
koordinationsmøder mellem medlemsstater, 
der var involveret i samme internationale 
bedragerisag, eller optræde som centralt 
forum for tilrettelæggelsen af 
opfølgningsarbejdet i forbindelse med sager, 
som var under efterforskning på nationalt 
plan. 
Som led i Matthaeus-Tax programmet har 
medlemsstaterne udvekslet embedsmænd, 
der på den måde har kunnet stifte 
bekendtskab med arbejdet i de andre 
68 
69 I den sammenhæng skal det nævnes, at 
medlemsstaterne med hensyn til mineralolie ikke til 
UCLAF har indberettet tilfælde af bedrageri i handelen 
mellem medlemsstaterne. 
Se punkt 3.5.3. nationale administrationer, hvilket i 
fremtiden vil styrke forbindelserne mellem 
administrationerne og gøre 
bedrageribekæmpelsen mere effektiv. 
Udvekslingsprogrammet for 1997 omfattede 
næsten 300 embedsmænd. 
Visse hindringer for etableringen af et godt 
samarbejde mellem medlemsstaterne og 
Kommissionen er af politisk art, idet nogle 
medlemsstater stadig ikke vil anerkende, at 
fællesskabslovgivningen om gensidig 
bistand mellem myndigheder70 giver 
Kommissionen retsgrundlag for at modtage 
oplysninger eller deltage i drøftelser om 
momsbedragerisager. Til gengæld har 
samarbejdet med de nationale myndigheder, 
der står for retsforfølgningen i 
medlemsstaterne, fungeret udmærket i 
tilfælde, hvor der er behov for så mange 
beviser som muligt. 
Det er klart, at denne situation ikke er 
holdbar i længden, da den er til skade for 
både medlemsstaternes og Fællesskabets 
finansielle interesser. Selv ikke 
udvekslingen af oplysninger mellem 
medlemsstaterne er så effektiv, som den 
burde være. 
Underudvalget for Bedrageribekæmpelse 
(SCAF), der hører under Det Stående 
Udvalg for Administrativt Samarbejde 
vedrørende indirekte afgifter CPCA), har 
opfordret medlemsstaterne til at tilstræbe en 
bedre udnyttelse af det eksisterende edb-
system til udveksling af oplysninger på 
moms-området (SCENT, afgifter71). 
Underudvalget har derfor omarbejdet de 
standardformularer, der anvendes ved 
udveksling af oplysninger, og udarbejdet en 
slags vejledning, der skal gøre systemet 
mere brugervenligt. Alligevel har 
udnyttelsen af systemet været meget 
skuffende, og medlemsstaterne har da også 
enstemmigt erkendt, at der kun udveksles 
70 Direktiv nr. 77/799/EF om gensidig bistand mellem 
medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for 
området direkte skatter (EFT L 336 af 27.12.1977) og 
Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 om administrativt 
samarbejde inden for området indirekte skatter (EFT L 
24 af 1.2.1992). 
71 Særligt system for indirekte statter inden for SCENT-
nettet (se afsnit 3.2). 
39 
meget få oplysninger, og at opfølgningen, 
navnlig af konkrete aktioner, er 
utilstrækkelig. 
Men problemet synes at have en anden 
dimension. Nogle medlemsstater ønsker 
således kun at videregive oplysninger til de 
medlemsstater, der er direkte berørt af den 
eller de pågældende bedragerisager. 
Spørgsmålet om skatteoplysningers 
fortrolighed er hyppigt en af de vigtigste 
hindringer for videregivelse af oplysninger, 
og da især, når det drejer sig om give 
Kommissionen oplysninger. Også her er det 
klart, at en sådan begrænsning af 
informationsspredningen, især hvis det 
betyder, at Kommissionen udelukkes, 
uvægerligt vil gøre arbejdet i marken mindre 
effektivt. Sammenfattende kan det siges, at 
hvis denne situation fortsætter, vil det i 
praksis være umuligt at fastlægge en 
fællesskabsstrategi for bekæmpelse af 
bedrageri i forbindelse med indirekte 
beskatning. 
3.5.2.1 Nye normer for administrativt 
samarbejde 
De fremskridt, der er gjort med hensyn til 
bekæmpelsen af bedrageri vedrørende 
indirekte beskatning, skyldes hovedsagelig, 
at man aktivt og effektivt har udnyttet de 
midler, der er til rådighed for administrativt 
samarbejde og gensidig bistand, især Rådets 
forordning (EØF) nr. 218/92 og direktiv 
77/799/EF. Af Kommissionens anden 
"artikel 14"-rapport72, der behandler dette 
spørgsmål grundigt, fremgår det, at flere 
medlemsstater ikke udnytter midlerne 
optimalt. Cheferne for de nationale skatte-
og afgiftsstyrelser vedtog i 1997 en række 
skarpe henstillinger om spørgsmålet, netop 
for at styrke samarbejdet. Medlemsstaterne 
er for øjeblikket i færd med at udmønte 
disse henstillinger i praksis med det formål 
at udnytte de eksisterende muligheder fuldt 
ud, så de er bedre rustede til at kunne 
bekæmpe bedrageriet i fællesskab. 3.5.2.2 Samtidige kontroller for at 
styrke indsatsen på 
momsområdet 
Samtidige kontroller inden for Fællesskabet, 
gennemført af en række nationale 
myndigheder og i forskellige medlemsstater, 
spiller en afgørende rolle, når det drejer sig 
om at forbedre bedrageribekæmpelsen73. 
Kommissionen stod bag fire sådanne 
samtidige kontroller i 1997, vedrørende i alt 
13 medlemsstater. Hovedformålet er at få 
udviklet velegnede metoder til koordination 
og gennemførelse af sådanne kontroller. 
Medlemsstaterne har således udviklet en 
bedre praksis på området, de er nu bedre 
rustet til at gennemføre denne type 
kontroller. Kommissionen har desuden i 
1997 afholdt et særligt seminar om emnet. 
Det forventes 'at medføre, at der i fremtiden 
vil blive programsat flere sådanne 
kontroller. Kommissionen viderefører sin 
politik, der går ud på at få flere 
embedsmænd til at deltage i multilaterale 
kontroller, så gennemførelsen af sådanne 
kontroller indpasses godt i en 
kontrolstrategi, der er fælles for samtlige 
medlemsstater. 
3.5.2.3 Analyse af risikoen for 
bedrageri på moms-området 
SCAF har siden 1996 arbejdet med en 
undersøgelse af moms-bedrageriet i 
Fællesskabet. Formålet med undersøgelsen 
er at kortlægge de hyppigst forekommende 
bedrageri-typer, beskrive de_ anvendte 
mekanismer og redegøre for de faktorer, der 
gør det lettere at begå bedrageri. De 
foreløbige resultater af undersøgelsen blev 
forelagt for medlemsstaterne i 1997 (i 
underudvalget), så disse kunne anvende 
deres ressourcer på de sektorer, hvor 
risikoen er størst, og her afsløre bedrageri 
og gribe ind, så snart de første tegn på noget 
sådant viser sig. 
SCAF's undersøgelse af næsten 500 tilfælde 
af bedrageri (udvalgt af medlemsstaterne) 
viser klart, at bedrageriet er en alvorlig 
72 KOM(96) 681. Kommissionens anden "Artikel 14"-
rapport om anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 
218/92. 73 Den undersøgelse, der omtales i kapitel 2, afsnit 2.3, 
viser klart de praktiske vanskeligheder/ 
medlemsstaterne støder på i den slags sager. 
40 
belastning for Fællesskabets interne moms­
system, og at næsten alle transaktionstyper 
nu er berørt heraf. Bedrageriet vedrører et 
indtægtsbeløb på næsten 573 millioner 
ECU, og i 30% af tilfældene drejer 
bedrageriet sig om et beløb på over 1 
million ECU. Der er god grund til at antage, 
at dette kun udgør en lille del af det samlede 
faktiske bedrageri. Momsbedragerier, der på 
én gang vedrører både interne og 
internationale transaktioner, udgør næsten 
halvdelen af det beløb, der står på spil. 
SCAF's analyser skal tjene til at bevidstgøre 
medlemsstaterne, så de bliver klar over 
situationens alvor og behovet for at 
koncentrere sig om grænseoverskridende 
transaktioner. Samtidig skal samarbejdet 
styrkes, for bedragerne benytter sig af, at de 
fysiske grænser er fjernet. 
Undersøgelsen har endvidere vist, at der må 
ske en bedre centralisering af oplysningerne, 
da det ellers er umuligt at få overblik over 
alle fænomenets aspekter. Sådanne 
oplysninger er af afgørende betydning for 
medlemsstaterne, idet det sætter dem i stand 
til at opstille en kontrolstrategi baseret på de 
virkelige prioriteter. Det er Kommissionen, i 
nært samarbejde med medlemsstaterne, der 
bedst vil kunne stå for modtagelse, 
bearbejdning og videregivelse af 
oplysninger om bedrageri, så dette mere 
effektivt kan bekæmpes på internationalt 
plan. 
3.5.3 Fiscalis-programmet 
Kommissionens forslag om Fiscalis-
programmet blev forelagt for Rådet den 13. 
maj og den 26. november74. 
Programmet dækker perioden 1. januar 1998 
- 31. december 2002. Det er så vidt muligt 
baseret på EU's nuværende aktiviteter og 
indebærer udnyttelse af de relevante 
redskaber (kommunikations- og informa­
tionsudvekslingssystemer) med det formål at 
videreføre samarbejdet og forebygge 
bedrageri i forbindelse med moms og 
punktafgifter. For at styrke samarbejdet har 
Fiscalis desuden mulighed for at samle 
74 KOM(97) 175 endelig udg. (EFT C 177 af 11.6.1997) 
og KOM(97) 621 endelig udg. (EFT C 1 af 3.1.1998). nationale embedsmænd og lade dem 
undersøge konkrete tilfælde af bedrageri, så 
de derigennem bliver bedre kvalificerede til 
at løse deres opgave. Programmet, hvortil 
også landene i Central- og Østeuropa samt 
Cypern er knyttet, omfatter følgende tre 
punkter: 
• udarbejdelse af vejledninger og hånd­
bøger vedrørende kommunikations-
og informationsudvekslihgssystemer, 
særlig VIES75 
• udvekslinger, seminarer og multi­
laterale kontrolforanstaltninger 
• fælles uddannelse for embedsmænd 
fra samtlige medlemsstater. 
3.6 Uddannelsesforanstaltninger 
Kommissionen har ligesom i 1996 lagt ho­
vedvægten på målrettede uddannelsesfor­
anstaltninger henvendt til de særlige 
tjenester, der står for forvaltning og kontrol 
af fællesskabsmidler, der går via de 
nationale administrationer, samt til de retlige 
myndigheder (dommere, offentlige 
anklagere, kriminalpoliti), hvis samarbejde 
er en forudsætning for, at det konkrete 
bedrageribekæmpelsesarbejde kan lykkes76. 
For at øge sine muligheder for at gøre noget 
på uddannelsesområdet har Kommissionen 
fortsat sin politik med at yde medlems­
staterne tilskud, såfremt de anmoder herom, 
på basis af et program, der skal øge 
ekspertisen blandt de nationale 
embedsmænd, der står for 
bedrageribekæmpelsen. 
75 VAT Information Exchange System (system for 
udveksling af momsoplysninger). 
76 Se afsnit 3.5 for så vidt angår 
uddannelsesforanstaltninger inden for området indirekte 
skatter (punkt 3.5.2 og 3.5.3). 
41 
I 1997 gennemførte Kommissionen, 
sammen med medlemsstaterne eller alene, 
følgende aktioner77, normalt af 2 dages 
varighed: 
77 Disse foranstaltninger kom til at berøre ca. 1 500 
nationale embedsmænd og andre ansatte. "Sted" 
henviser til de medlemsstater , hvor 
uddannelsesforanstaltningerne blev afholdt. 
Embedsmænd fra andre medlemsstater deltog i disse 
foranstaltninger, på initiativ af arrangøren (den 
pågældende medlemsstat eller Kommissionen). 
42 
STED 
TYSKLAND 
BELGIEN 
(Bruxelles) 
FINLAND MYNDIGHEDER 
- Statsadvokaturen i Sachsen 
tyske offentlige anklagere, toldinspektører 
og politifolk (Polen, Ungarn og Tjekkiet 
deltog) 
- Zollkriminalamt78 
Toldinspektører (fra 7 medlemsstater) 
- Zollkriminalamt 
Toldinspektører (fra samtlige med­
lemsstater) 
Forbundsfinansministeriet og 
landbrugsadministrationeme i delstaterne 
(fire medlemsstater deltog) 
- Landeskriminalamt (Sachsen-Anhalt)7" 
- Zollkriminalamt 
Tyske offentlige anklagere (Østrig og 
Sverige deltog) 
- Forbundsfinansministeriet og Told- og 
Skattevæsenet80 (fælles aktion) 
- Toldvæsenet (alle medlemsstater) 
- Toldvæsenet og andre eksperter 
(alle medlemsstater) 
-Fiscai General del Estado81 
Offentlige anklagere fra Spanien (og fra 
andre medlemsstater) 
- Retlige myndigheder og toldvæsen fra 
Ungarn, Slovenien, Bulgarien og Tjekkiet 
- Toldinspektører (med deltagelse af 
inspektører fra andre medlemsstater) 
- Det finske centrale efterforskningsburéau 
(central polititjeneste) 
- Det finske toldvæsen84 (sammen med 
inspektører fra andre medlemsstater) EMNE 
EU-bedrageri og samarbejde 
Bedrageri med landbrugsstøtte 
Svigagtig import af tekstilvarer 
Afsløring af bedrageri med landbrugsstøtte 
EU-bedrageri og samarbejde 
EU-bedrageri og samarbejde 
Samarbejde og teknikker til afsløring af 
bedrageri vedrørende eksportrestitutioner 
Udvidelse af det tidlige varslingssystem 
(EWS)82 
Anvendelse af informationssystemet 
vedrørende bedrageribekæmpelse (AFIS)8-* 
Samarbejde mellem efterforskere og retlige 
myndigheder 
EU-bedrageri og samarbejde 
Svigagtig import af tekstilvarer 
EU-bedrageri og samarbejde 
Cigaretsmugling 
° Tysklands toldmyndigheder på forbundsplan. 
79 
Kriminalpolitimyndighederne i delstaten Sachsen-Anhalt. 
80 Det danske Told-og Skattevæsen. 
Ol 
01 Statsadvokatens kontor. 
82 Early Warning System. 
J AntiFraud Information System. System for elektronisk udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne, integreret i SCENT-
systemet. 
84 De centrale toldmyndigheder. 
43 
FRANKRIG 
ITALIEN 
PORTUGAL 
STORBRITANNIEN 
SVERIGE - Det franske kriminalpoliti (og kolleger fra 
andre medlemsstater) 
- Det franske toldvæsen (og kolleger fra 12 
andre medlemsstater) 
Videreuddannelse af politifolk 
- Akademiet for Guardia di Finanza 
- Guardia di Finanza (og inspektører fra 
andre medlemsstater) 
- Consiglio Superiore délia Magistrature85 
Offentlige anklagere fra Italien (og fra 
andre medlemsstater) 
- Guardia di Finanza (og inspektører fra alle 
de øvrige medlemsstater) 
- Inspeccao Geral da Administracâo do 
Territôrio (IGAT)86 
- The Scottish Office87 
-Intervention Board for Agriculture88 
- National Audit Office (NAO)89 
- Landbrugsministeriet 
- Riksrevisionsverket (RRV)90 Strafferetlig beskyttelse af industriel 
ejendomsret 
Teknisk bistand i forbindelse med afsløring 
af smuglertransporter 
EU-bedrageri 
Beskyttelse af Fællesskabernes finansielle 
interesser 
Moms-bedrageri 
Retligt samarbejde med henblik på 
bekæmpelse af bedrageri 
Moms-bedrageri 
Uregelmæssigheder i forbindelse med 
EFRU og Samhørighedsfonden 
Bedrageri mod strukturfondene 
Bedrageri med landbrugsstøtte 
Bedrageri mod strukturfondene 
Bedrageri med landbrugsstøtte 
Bedrageri mod strukturfondene 
85 Det øverste råd for statsadvokaturen. 
86 General inspektoratet for fysisk planlægning. 
87 Tjeneste, der står for udbetalingen af strukturfondsmidler. 
88 Tjeneste, der star for udbetalingen af midler fra EUGFL, Garantisektionen. 
07 Svarende til Revisionsretten. 
90 Svarende til Rigsrevisionen. 
44 
4. SAMARBEJDE MED TREDJELANDE 
4.1 Ansøgerlandenes gennemførelse 
af Fællesskabets bedrageribe­
kæmpelses-bestemmelser og -re­
sultater (forberedelse af udvi­
delsen) 
Den 15. juli vedtog Kommissionen en 
meddelelse med titlen "Agenda 2000"91, 
som indeholder en beskrivelse af de 
vigtigste udviklingsperspektiver for EU og 
dens politikker her før årtusindskiftet, 
spørgsmålene i forbindelse med udvidelsen 
samt den finansielle ramme for tiden efter år 
2000 i en udvidet Europæiske Union. 
I arbejdsprogrammet for 
bedrageribekæmpelse for 1997/1998 slås det 
fast, at der er en sammenhæng mellem 
beskyttelsen af Fællesskabernes finansielle 
interesser og forberedelsen af de øst- og 
centraleuropæiske landes medlemsskab af 
EU92. 
Dette arbejde foregår inden for rammerne af 
de samarbejdspartnèrskaber, som Kommis­
sionen har oprettet for hvert ansøgerland. 
Partnerskaberne indeholder en prioritering, 
som skal hjælpe disse lande med at opfylde 
de politiske og økonomiske kriterier, som 
Det Europæiske Råd i København fastlagde 
i juni måned 1993. Der vil endvidere blive 
ydet førtiltrædelsesstøtte på strukturområdet 
fra år 2000. Denne støtte kommer oven i 
PHARE-programmet, som fortsættes. 
Det er på denne baggrund, at 
Kommissionens arbejdsprogram for 
beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser vil blive gennemført. I dette 
program lægges hovedvægten på en 
udvidelse af toldsamarbejdet for at beskytte 
Fællesskabets egne indtægter samt på de 
resultater, der er opnået inden for 
bedrageribekæm pelsespolitikken, navnlig 
med hensyn til kontrol og forebyggelse af bedrageri. Her tænkes der ikke alene på 
fællesskabslovgivningen vedrørende 
kontrol, indberetning af tilfælde af bedrageri 
og uregelmæssigheder og på administrative 
straffeforanstaltninger, men ligeledes på 
konventionen om strafferetlig beskyttelse af 
Fællesskabets finansielle interesser og 
protokollerne hertil samt gennemførelsen af 
artikel 209A i EF-traktaten (samarbejde 
mellem Kommissionen og alle de 
kompetente myndigheder samt 
ækvivalensprincippet). I den forbindelse har 
Kommissionen i flere år afholdt 
uddannelsesmøder93, men for at sikre, at 
indsatsen lykkes, påtænker den at oprette et 
net af tekniske rådgivere i visse tredjelande, 
som udover at varetage den direkte kontakt 
mellem myndighederne i tredjelandene og 
EU-institutionerne også skal have til opgave 
at samarbejde med de lokale kontrolorganer 
ude i marken. Det endelige mål er at sikre, 
at der ved tiltrædelsen findes et ensartet 
niveau for beskyttelse af Fællesskabets 
finanser og politik i det udvidede 
Fællesskab. 
4.2 Aftalerne om gensidig bistand 
mellem Fællesskabet og tredje­
landene 
Udenom førtiltrædelsesprocessen, som kun 
vedrører 11 lande, har Fællesskabet i 1997 
indgået et vist antal aftaler, som indeholder 
særlige bestemmelser om ~ gensidig 
administrativ bistand på toldområdet, med 
22 tredjelande, herunder allé de øst- og 
centraleuropæiske lande. 9 lande har 
undertegnet eller paraferet en aftale, der 
endnu ikke er trådt i kraft, og der er planlagt 
forhandlinger eller forhandlinger i gang med 
22 andre tredjelande. 
Disse bestemmelser giver de tjenester, der er 
ansvarlige for toldefterforskningen, et 
retsgrundlag for at anmode om og give 
administrativ bistand i forbindelse med 
undersøgelser af, om toldbestemmelserne er 
91 
92 Dok. KOM(97) 2000 endel. udg.. Programmet gælder 
for perioden 2000-2006. 
Ansøgerlandene er : Ungarn Polen, Estland, Den 
Tjekkiske Republik, Slovenien, Bulgarien, Letland, 
Litauen, Rumænien og Slovakiet. 93 Se bl. a. bedragerirapporten for 1995 (kapitel 5.1) og 
bedragerirapporten for 1996 (kapitel 4.2). 
45 
overholdt, hvad enten der er tale om 
Fællesskabets eller partner landets. 
Der er i 1997 indgået aftaler med 8 lande, 
nemlig Færøerne (fra den 1. januar), 
Kasakhstan (fra den 1. april), Korea (fra den 
1. maj), Det Schweiziske Forbund (fra den 
1. juli), USA (fra den 1. august), Georgien 
(fra den 1. september), samt Armenien og 
Den Russiske Føderation (fra den 1. 
december)94. 
Der er, ligeledes i 1997, undertegnet 
fællesskabsaftaler med tilsvarende bestem­
melser med følgende lande: Aserbajdsjan 
(den 8. oktober - endnu ikke i kraft), Jordan 
(den 25. november -endnu ikke trådt i kraft), 
Canada ( den 4. december - trådt i kraft den 
1. januar 1998). 
Pr. 31. december havde Fællesskabet 
indgået sådanne aftaler med 36 tredjelande 
(for 28 af disse landes vedkommende er 
disse aftaler trådt i kraft). Det betyder, at der 
er truffet aftale med alle fysiske naboer på 
det europæiske kontinent og med de 
vigtigste handelspartnere. Endelig er der 
planlagt forhandlinger eller forhandlinger i 
gang med sigte på samlede aftaler 
(indeholdende en protokol om gensidig 
bistand) eller specifikke aftaler (kun om 
told, herunder gensidig administrativ 
bistand) med en snes andre tredjelande, bl. 
Albanien, Sydafrika, Egypten, Libanon, 
Cypern, Hong Kong, Kina, Chili, Mercosur 
og visse lande, der er medlem af ASEAN95. 
Bestemmelserne om toldsamarbejde i 
aftalerne med tredjelande dækker ligeledes 
faglig bestand på toldområdet. Det 
grundlæggende formål med denne bistand 
(der ydes som led i PHARE-programmet) er 
at bidrage til, at disse lande til sin tid bliver i 
stand til at anvende fællesskabsbestem­
melserne effektivt, d.v.s altså også fællesskabsbestemmelserne om 
forebyggelse af bedrageri og beskyttelse af 
den udvidede Unions finansielle 
interesser96. 
94 
95 For Den Russiske Føderation skal det erindres, at 
partnerskabs- og samarbejdsaftalen, som 
medlemsstaterne ligeledes er kontraherende parter i, 
intet ændrer på EU-niveau i forhold til interimsaftalen, 
der har været i kraft siden 1. februar 1996, og hvis 
protokol vedrørende gensidig administrativ bistand 
allerede dækker alle toldsprøgsmål, der henhører under 
Fællesskabets kompetence. 
Sammenslutningen af stater i Sydøstasien 96 Seafcnit4.1. 
46 
5. SANKTIONSPOLITIKKEN OG DET HORISONTALE RETSGRUNDLAG FOR DEN 
STRAFFERETLIGE BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INTERESSER 
I dette kapitel gøres der rede for udviklingen 
inden for den horisontale lovgivning om 
beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser i 1997. 
I afsnit 1 gøres der rede for iværksættelsen 
af forordningen om Kommissionens kontrol 
på stedet, og i afsnit 2 ses der nærmere på 
udviklingen med hensyn til anvendelsen af 
Fællesskabets politik for administrative 
sanktioner. Det følgende afsnit behandler 
den strafferetlige beskyttelse som sådan. De 
retsinstrumenter, der blev vedtaget i 1995 og 
1996, er blevet suppleret med andre, men er 
endnu ikke ratificeret af medlemsstaterne, 
hvilket forhindrer, at de anvendes effektivt, 
selv om der også i år kan konstateres 
fremskridt på dette område. Endelig 
afsluttes der med et afsnit om Amsterdam­
traktaten og de nye muligheder, der åbner 
sig for Fællesskabet med hensyn til at få 
indført hensigtsmæssige retlige rammer, 
hvormed udfordringen for alle 
Fællesskabets interesser kan tages op og 
beskyttelsen af dem varetages. 
5.1 Iværksættelse af Rådets forord­
ning (Euratom, EF) nr. 2185/96 
om Kommissionens kontrol og 
inspektion på stedet 
1997 markeredes af, at Rådets forordning 
(Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 
1996 om Kommissionens kontrol og 
inspektion på stedet med henblik på 
beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers 
finansielle interesser mod svig og andre 
uregelmæssigheder trådte i kraft den 1. 
januar. . 
Denne forordning om Kommissionens kon­
trol på stedet blev fra andet kvartal af 1997 
anvendt 8 gange. Der har ikke været alvor­
lige problemer for så vidt angår Kommissio­
nens og medlemsstaternes inspektørers 
respektive roller. 
Kommissionen vedtog i 1997 i overensstem­
melse med forordningens artikel 6, stk. 1 en 
liste over tjenestemænd og ansatte, der har 
beføjelse til at udføre kontrollen, og fastlagde derefter udformningen af den 
skriftlige bemyndigelse, som de skal kunne 
fremvise. Kommissionen traf ligeledes 
beslutning om udformningen af det 
dokument, som skal indeholde oplysning om 
formålet med den pågældende kontrol. 
Kommissionen har ligeledes i overensstem­
melse med en forpligtelse til Rådet indgået 
ved forordningens vedtagelse udarbejdet et 
vademecum om, hvorledes dens tjenester 
skal anvende den nye tekst. 
Partnerskabet med medlemsstaterne, der er 
det grundlæggende princip bag denne 
kontrol på stedet, har fungeret 
tilfredsstillende. Alle kontroller har i 
overensstemmelse med artikel 4 i 
forordningen været udført i fællesskab på 
forskellige kontrolstadier. 
Dette partnerskab mellem medlemsstaterne 
og Kommissionen videreføres ved udnyttel­
sen af resultaterne. Det gælder helt fra 
redaktionen af rapporterne om kontrollen på 
stedet, der efter forordningen skal 
udarbejdes af Kommissionen, men som de 
nationale inspektører skal bekræfte, hvis der 
er tale om fælles kontroller. 
De forhold, der konstateredes på stedet, 
nedfældes i en kontrolrapport, som 
udarbejdes af Kommissionen og som kan 
anvendes direkte i medlemsstaterne. Det er 
et vigtigt aspekt af bedrageribekæmpelsen, 
idet man herved disponerer over 
oplysninger, der har beviskraft over for 
myndighederne og retsinstanserne. 
Partnerskabsprincippet skal anvendes lige så 
konstruktivt ved opfølgningen af sagerne, 
når der skal iværksættes sanktioner og 
træffes administrative foranstaltninger samt 
under det retlige efterspil, hvis der er tale 
om bevist bedrageri. 
Kommissionens undersøgelsesbeføjelser på 
grundlag af forordningen blev i 1997 
anvendt i seks medlemsstater (Tyskland, 
Belgien, Frankrig, Spanien, Grækenland og 
Det Forenede Kongerige) inden for 
landbrug, told og fiskeri. 
47 
Forordningen bør anvendes hyppigere i 
løbet af 1998 for alle medlemsstater og 
inden for alle Fællesskabets aktivitets­
områder, for dermed at understrege det 
horisontale princip i forbindelse med 
bekæmpelsen af alvorligt og 
grænseoverskridende bedrageri i 
partnerskab med medlemsstaterne. 
5.2 Iværksættelse af sanktioner 5.3 Beskyttelse af Fællesskabet mod 
uregelmæssigheder inden for den 
finansielle forvaltning 
Europa-Parlamentet har med begrundelse i 
risikoen for intern korruption anmodet 
Kommissionen100 om at fremlægge et 
dokument med forslag, der kan sikre 
UCLAF's uafhængighed på grundlag af en 
aftale mellem institutionerne. 
Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 
2988/95^7 vedrører alle fællesskabssank-
tioner, også de sanktioner, der gjaldt inden 
for de enkelte sektorers politikker på det 
tidspunkt, hvor den trådte i kraft. 
Forordningen fastlægger ud over sanktio­
nerne ensartede bestemmelser for medlems­
staternes pligt til ifølge bestemmelserne for 
de enkelte sektorer at give Kommissionen 
meddelelse i tilfælde af bedrageri eller 
uregelmæssigheder98. Medlemsstaterne skal 
anvende definitionerne på begrebet uregel­
mæssighed, misbrug af fællesskabsretten og 
økonomisk beslutningstager99 med henblik 
på en ensartet og horisontal anvendelse af 
deres pligt til at give meddelelse. 
Kommissionen vil på grundlag af bestem­
melserne i Rådets forordning (EF, Euratom) 
nr. 2988/95 videreføre sin politik for 
indførelse af administrative sanktioner inden 
for egne indtægter og direkte udgifter. Den 
forbereder på grundlag af arbejdsprogram­
met for bedrageribekæmpelse for 1997/1998 
et foreløbigt forslag til Europa-Parlamentets 
og Rådets forordning bl. a. om 
administrative sanktioner på toldområdet, og 
den er i øjeblikket ligeledes ved at 
undersøge, i hvilket omfang ordningen for 
egne indtægter skal ændres for at få 
indarbejdet bestemmelser om administrative 
fællesskabssanktioner. Kommissionen fremlagde derfor den 19. 
november en meddelelse101 hvori den især 
foreslår, hvorledes UCLAF's rolle i 
Kommissionen kan styrkes med henblik på 
at give Kommissionen effektive midler i 
hænde til bekæmpelse af alle former for 
bedrageri og intern korruption i 
institutionen. 
5.4 Den strafferetlige beskyttelse af 
Fællesskabets finansielle inte­
resser 
5.4.1 Ratifikation af de vedtagne 
instrumenter 
Det Europæiske Råd i Amsterdam indgik 
den forpligtelse, at de vedtagne instrumenter 
(konventionen om beskyttelse af Fællesska­
bets finansielle interesser, denne konven­
tions første og anden protokol102 og 
konventionen om korruption) vil blive 
ratificeret senest medio 1998. 
Vanskelighederne bl. a. med hensyn til 
ratifikationen er således ikke uderr følger for 
de forventede fremskridt ved anvendelse af 
denne type retsinstrumenter til beskyttelse af 
Fællesskabets finansielle interesser. 
97 EFT L 312 af 23.12.1995. 
98 Se kapitel 1, aisnit 1.1. 
99 Artikel 1 , stk. 4, tredje afsnit, og artikel 7 i forordning 
(Euratom, EF) nr. 2988/93. Der foregår stadig 
drøftelser om dette spørgsmål i CoCoLAF. 100 
101 
102 Europa-Parlamentets beslutning af 22.10.1997 om 
årsberetningen for 1996 og arbejdsprogrammet for 
1997/1198 om beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser og om bedrageribekæmpelse (EFT C 339 af 
10.11.1997). 
Dok. SEK(97) 2198. 
Første protokol om korruption, se årsberetningen om 
bedrageribekæmpelse for 1996, afsnit 6.2.1 og afsnit 
5.4.3. Vedrørende anden protokol se følgende aisnit 
5.4.2. 
48 
Det er klart, at Europa-Parlamentet også er 
meget opmærksom på og årvågen over for 
resultaterne af overførslerne til national ret. 
5.4.2 Anden protokol til konventionen 
om beskyttelse af Fællesskabets 
finansielle interesser 
Rådet vedtog 19. juni anden tillægsprotokol 
om beskyttelse af Fællesskabets finan­
sielle interesser103. Denne protokol er 
resultatet af forhandlinger, der først blev ført 
af de italienske og irske formandsskaber for 
Rådet (1996), og derefter af det 
nederlandske formandsskab (1997) på 
grundlag af Kommissionens forslag til 
protokol104. 
Protokollen indeholder tillægsbestemmel­
ser105 til konventionen om : 
- hvidvaskning af udbyttet fra bedrageri 
eljer korruption106 
Disse bestemmelser, der vedrører "det 
strafbare" i hvidvaskning, skal 
efterfølges af en ændring af direktivet 
om forebyggende foranstaltninger mod 
anvendelse af det finansielle system 
(kredit- og finansieringsinstitutter) til 
hvidvaskning af penge107, for at 
hvidvaskning af udbyttet af bedrageri 
over for Fællesskabet kan blive integreret 
i forpligtelserne til påvisning og 
meddelelse. 
- juridiske personers ansvar10* 
Formålet med disse bestemmelser er at 
kende juridiske personer ansvarlige for 
bedrageri, bestikkelse og hvidvaskning 
samt for manglende tilsyn, kontrol og 
103 EFT C 221 af 19.7.1997. 
104 EFT C 83 af 20.3.1996. 
10* Tillægsbestemmelser som bebudet i Rådets retsakt af 
26.7.1995 om indførelse af konventionen, EFT C 316 af 
27.11.1995. 
106 Protokollens artikel 1 og 2. 
107 Rådets direktiv 91/308/EØF af 10.6.1991 om 
forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det 
finansielle system til hvidvaskning af penge, 
EFT LI 66 af 28.6.1991. 
108 Protokollens artikel 3 og 4. forsømmelighed. Juridiske personer kan 
kendes ansvarlige for alle forhold af 
bedrageri, korruption og hvidvaskning 
begået for egen regning af en person, der 
handler enten individuelt eller som 
medlem af et organ, som den pågældende 
juridiske person er tilknyttet. 
De sanktioner, som juridiske personer, 
der kendes ansvarlige, kan idømmes, skal 
være effektive, stå i rimeligt forhold til 
overtrædelsen og være afskrækkende. De 
skal omfatte bødestraf, administrativt 
idømte bøder og eventuelt andre 
sanktioner, der nævnes i protokollen. 
Beslaglæggelse og konfiskation af 
udbyttet i forbindelse med bedrageri109 
Denne bestemmelse bør flyttes til 
henstilling nr. 26 og 28 i handlingsplanen 
vedrørende organiseret kriminalitet, som 
Rådet har vedtaget, og bør iværksættes i 
overensstemmelse med denne politik. 
samarbejde ved overtrædelser af told- og 
afgiftsbestemmelser^10. 
Anden protokol supplerer her konven­
tionen med hensyn til udlevering i 
forbindelse med overtrædelser af told- og 
afgiftsbestemmelserne111. 
samarbejde med Kommissionen om 
bekæmpelse af bedrageri, aktiv og passiv 
bestikkelse og hvidvaskning af penge112 
Som supplement til hovedkonventionen, 
der henviser til retssamarbejdet inden for 
bedrageri, bekræfter anden protokol, at 
Kommissionen skal samarbejde med 
medlemsstaternes retsmyndigheder om 
bekæmpelse af bedrageri, bestikkelse og 
hvidvaskning af penge. Denne bestem­
melse bekræfter, at Kommissionen skal 
yde retsmyndighederne faglig og 
praktisk hjælp med henblik på at beskytte 
Fællesskabets interesser. Denne bestem­
melse præciserer og supplerer for så vidt 
angår området under afsnit VI i EU-
traktaten den pligt til samarbejde, der 
109 Protokollens artikel 5. 
110 Protokollens artikel 6. 
11. Konventionens artikel 5, stk. 3. 
112 Protokollens artikel 7. 
49 
følger af EF-traktatens artikel 5 og 209A, 
og den gør det muligt at udvikle en 
praksis, hvor der i forbindelse med 
forfølgningen lægges vægt på efterforsk­
ningsarbejdet på stedet113. 
5.4.3 Bekæmpelse af korruption og 
offentlige kontrakter 
Udviklingen inden for bekæmpelsen af 
bestikkelse har fået en ny dimension først og 
fremmest med offentliggørelsen i november 
1996 af grønbogen om offentlige kontrakter 
i Den Europæiske Union. De bidrag hertil, 
som de vigtigste implicerede (medlemssta­
terne, institutionerne og de økonomiske 
beslutningstagere) har fremsendt, blev gen­
nemgået af Kommissionen i løbet af 1997 
og resultaterne heraf skal indgå i en 
meddelelse, der skal offentliggøres i 1998, 
og være afgørende for, hvilke 
foranstaltninger der skal indføres for at 
. forbedre gennemsigtigheden ved 
tildelingsprocedurerne. . 
Denne meddelelse har sat fokus på, hvor 
vigtigt det er, at de procedurer, der gælder 
ved tildelingen af offentlige kontrakter, 
giver mulighed for at effektivisere EU's 
politik for bekæmpelse af bestikkelse. 
5.4.3.1 Protokollen og konventionen 
om bestikkelse 
I medlemsstaterne betragtes bestikkelse af 
EU-tjenestemænd og udenlandske embeds­
mænd ikke altid som en strafbar handling. 
Dette rejser et særligt problem, når det går 
ud over EU's budget. Rådets spanske 
formandsskab tog i 1995 initiativ til et 
forslag, som er blevet til den første protokol 
til konventionen om beskyttelse af Fælles­
skabets finansielle interesser. Ifølge denne 
protokol skal aktiv og passiv bestikkelse af 
en EU-tjenestemand eller en embedsmand i 
en hvilken som helst medlemsstat betragtes 
som en strafbar handling i alle medlems­staterne, hvis Fællesskabet lider finansielt 
tab derved114. 
Efter denne model udarbejdedes der en 
konvention med henblik på at gøre alle 
former for aktiv og passiv bestikkelse, der 
involverer EU-tjenestemænd eller embeds­
mænd i medlemsstaterne, strafbare, også 
selv om EU's finansielle interesser ikke 
berøres. Den blev vedtaget den 26. maj115. 
På grundlag af denne konvention nåede 
medlemsstaterne frem til to fælles 
holdninger med henblik på forhandlingerne i 
Europarådet og Organisationen for 
Økonomisk samarbejde og udvikling 
(OECD) om bekæmpelse af bestikkelse116. 
5.4.3.2 Kommissionens meddelelse om 
korruption 
I sin meddelelse af 21. maj117 understregede 
Kommissionen, at korruption skader Unio­
nens finansielle interesser. Den anbefaler en 
sammenhængende EU-strategi, så enhver 
risiko for korruption undgås. I meddelelsen 
slås der til lyd for, at der ikke skal kunne 
foretages skattefradrag for bestikkelse, og 
den går ind på offentlige kontrakter, 
finanstransaktioner, sortlistning, administra­
tivt fastsatte bøder, informanter og 
samarbejde. 
Udelukkelsesmuligheden findes også i 
Rådets direktiver om offentlige 
kontrakter118 og i ordningen for EUGFL, 
Garantisektionen. Der er i øjeblikket en 
undersøgelse i gang med henblik_på at finde 
frem til, om der kan opstilles en sort liste, 
der omfatter alle EU's udgiftsområder. 
Det er ligeledes vigtigt, at der indføres en 
sammenhængende og samordnet antikorrup-
114 
115 EFT C 313 af 23.10.1996. Se årsberetningerne om 
bedrageribekæmpelse for 1995, afsnit 1.3.3 og for 1996 
afsnit 6.2.1. 
EFT C 195 af 25.6.1997. 
113 Se kapitel 3 afsnit 3.4.2. 116 Fælles holdninger af 6.10.1997 (EFT L 279 af 
13.10.1997) og 13.11.1997 (EFT L 320 af 21.11.1997). 
117 Dok. KOM(97) 192 cndcl. 
118 Direktiv 92/50/EØF (EFT L 209 af 24.7.1992), 
93/36/EØF, 93/37/EØF og 93/38/EØF (EFT L 199 af 
9.8.1993). 
50 
tionsstrategi med hensyn til støtte og hjælp 
udefra. I en meddelelse119 for nylig har 
Kommissionen gjort rede for de forebyg­
gende foranstaltninger og sanktioner, der er 
nødvendige for effektivt at bekæmpe 
bedrageriet og korruptionen, som skader den 
"gode forvaltning", som man har sat sig som 
mål. 
I handlingsprogrammet for bekæmpelse af 
organiseret kriminalitet, som blev vedtaget 
på Det Europæiske Råds møde i 
Amsterdam, anbefales en omfattende politik 
til bekæmpelse af korruption. 
Kommissionen vil senere aflægge rapport 
om, hvorledes denne meddelelse bliver 
iværsat. 
5.5 Amsterdam-traktaten interesser og gøre dem indbyrdes mere 
sammenhængende. 
5.5.7 Den nye artikel 280 i EF-
traktaten 
I artikel 209 A blev der lagt vægt på 
medlemsstaternes særlige ansvar på 
nationalt plan i forbindelse med beskyttelsen 
af Fællesskabets finansielle interesser. Efter 
artikel 280 i EF-traktaten skal Fællesskabet 
og medlemsstaterne dele ansvaret121. 
5.5.2 Tiden nærmer sig 
EF-traktatens artikel 280 er i øjeblikket til 
ratifikation i medlemsstaterne sammen med 
hele Amsterdam-traktaten. Når disse proce­
durer er afsluttet, træder traktaten i kraft. 
På baggrund af Kommissionens 
bestræbelser på at fa vedtaget et 
retsgrundlag for den retlige beskyttelse af 
Fællesskabets finansielle interesser vedtoges 
som et første skridt EF-traktatens artikel 
209A, hvorefter Fællesskabets finansielle 
interesser sidestilles med medlemsstaternes, 
og der indføres en forpligtelse for 
medlemsstaterne til at samarbejde indbyrdes 
med hjælp fra Kommissionen. I forbindelse 
med anvendelsen af denne artikel indsamles 
der i øvrigt omfattende oplysninger i 
medlemsstaterne som grundlag for 
Kommissionens udarbejdelse af en status i 
1998. 
I sin udtalelse om indkaldelsen af en 
regeringskonference120 opstillede Kommis­
sionen bekæmpelsen af alle former for 
kriminalitet og bedrageri overfor Fælles­
skabets finansielle interesser og fremme af 
et effektivt samarbejde mellem de berørte 
myndigheder i medlemsstaterne som 
målsætninger. 
Kommissionen støttede således et forslag til 
ændring af artikel 209A i EF-traktaten med 
henblik på at udvide retsgrundlagene for 
beskyttelsen af Fællesskabets finansielle 
119 Doc. COM(98) 146 endel. 
120 Udtalelse afgivet i henhold til artikel N i EU-traktaten, 
Se doc. COM(96) 90. Kommissionen vil på grundlag af de behov, 
der opstår i forbindelse med den praktiske 
gennemførelse af traktaten, eventuelt foreslå 
foranstaltninger, der yderligere skal 
forbedre beskyttelsen af Fællesskabets 
finansielle interesser. 
121 Artikel 280: 
1. Fællesskabet og medlemsstaterne bekæmper svig 
og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader 
Fællesskabets finansielle interesser, ved hjælp af 
foranstaltninger, der træffes i overensstemmelse med 
denne artikel, som virker afskrækkende og er af en 
sådan art, at de yder en effektiv-., beskyttelse i 
medlemsstaterne. 
2. Medlemsstaterne træffer de samme 
foranstaltninger til bekæmpelse af svig, der skader 
Fællesskabets finansielle interesser, som til 
bekæmpelse af svig, der skader deres egne finansielle 
interesser. 
3. Med forbehold af andre bestemmelser i denne 
traktat samordner medlemsstaterne deres optræden med 
henblik tilrettelægger de sammen med Kommissionen 
, et snævert, løbende samarbejde mellem de kompetente 
myndigheder. 
4. Rådet vedtager efter fremgangsmåden i artikel 
251 og efter høring af Revisionsretten de nødvendige 
foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af 
svig, der skader Fællesskabets finansielle interesser, 
med. henblik på at yde en effektiv og ensartet 
beskyttelse i medlemsstaterne. Disse foranstaltninger 
berører ikke anvendelsen af medlemsstaternes strafferet 
eller retsplejeregler. 
5. Kommissionen aflægger, i samarbejde med 
medlemsstaterne, årligt rapport til Europa-Parlamentet 
og Rådet om de foranstaltninger, der er truffet for at 
gennemføre denne artikel. 
51 
5.6 Perspektiverne for forhand­
lingerne om afsnit VI i EU-
traktaten retsområde124 skal sikre en enklere og mere 
effektiv retshåndhævelse. 
Europa-Parlamentet anmodede i sine 
beslutninger af 12. juni og 22. oktober122 
Kommissionen om at foretage en under­
søgelse af, om der kan gennemføres en 
corpus juris med strafferetlige bestemmelser 
til beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser. Denne corpus juris er udarbejdet 
af forskere tilhørende sammenslutningerne 
af europæiske advokater123 på Europa-
Parlamentets anmodning. 
Formålet med Kommissionens undersøgelse 
er at vurdere virkningen af corpus juris i 
forhold til den faktiske situation for så vidt 
angår medlemsstaternes ret, og så derefter i 
overensstemmelse med EF-traktaten og 
under hensyn til de nye muligheder i 
Amsterdam-traktaten at gennemføre 
målsætningen om en effektiv, afskrækkende 
og velproportioneret beskyttelse af 
Fællesskabets interesser. 
Den analyse, der er udført under udar­
bejdelsen af corpus juris, har vist, at 
sidestillingen ikke betyder en sådan garanti 
for .effektivitet. Det samme gælder 
princippet om samarbejde og harmonisering, 
der bidrager til at komplicere ordningen for 
strafferetlig beskyttelse. 
De største forskelle mellem 
medlemsstaternes systemer har vist sig i den 
forberedende fase, der går forud for 
domsafsigelsen. 
Derfor skulle corpus juris stille et kompleks 
af regler om strafferetlige forfølgning til 
rådighed, der i et fælles europæisk 
122 Europa-Parlamentets beslutning af 12.6.1997 om 
oprettelse af et europæisk juridisk og retsligt område 
for beskyttelse af EU's finansielle interesser mod 
international kriminalitet (EFT C 200 af 30.6.1997) og 
den tidligere nævnte Europa-Parlamentets beslutning af 
22.10.1997. 
123 Disse advokatsammenslutninger, der er oprettet på 
initiativ af Kommissionen, findes i alle medlemsstater. 124 Derfor nævnes det i corpus juris, at der skal oprettes en 
europæisk anklagemyndighed. 
52 
GRAFIK 1 
TRADITIONELLE EGNE 
INDTÆGTER 
1994-1997 
Officielt indberettede 
UREGELMÆSSIGHEDER* fra 
MEDLEMSSTATERNE UNDERSØGELSER gennem­
ført af KOMMISSIONEN i sam­
arbejde med medlemsstaterne. 
"m|djj4TI ïb'jj'g""] ij61g""| Wjft 
120 111 76 
BU J- 4995 
289 296 
' /' £ £/«•** 'S'i 
'//f7"4<4<' 1996 ! 
320 
* % % BEL0B i MIO. ECU 
1997 
367 750 
700 
650 
600 
550 
500 
475 
450 
425 
400 
375 
350 
325 
300 
275 
250 
200 
150 
100 1994 1995 
2tB 421 
+ 1996 I 1997 
475 643 
(V i henhold tff forordning (EØF) nr. 1552/89 53 
GRAFIK 2 
EUGFLs Garantisektion 
1994-1997 
Officielt indberettede 
UREGELMÆSSIGHEDER* fra 
MEDLEMSSTATERNE UNDERSØGELSER gennem­
ført af KOMMISSIONEN i sam­
arbejde med medlemsstaterne. 
1994 
1.610 * 1995 
1.754 
- % ANTAL SAGER 
1996 I 1997 
1.992 
-2.058 
— . 2-100 , 
2.000 
fl. 1.700 t 
\ 1.600 
. 1S0° . . 1-400 , 
. 1-300 . 
. 1-200 . 
. 1-100 t 
. 1-000 , 
! 90° '. '. 80° '. 700 
600 
. so° -. '. 4°° ! '. 3°° '. '. 20° '. 
100 
! 75 : 
. 25 1994 
26 lllltl 
99 IMill 
n •H 
48 
— = 
1994 
417 
-
* 1995 
214 BEL0B i MIO. ECU I 
1996 I 1997 
223 
-165 BOO 
450 
400 
350 
300 
250 
200 
ISO 
[ 100 
[ 60 1994 lli'995'] 
72 
> 102 1M6II 
142 
' 1997 
153 
== 
(V / henhold til forordning (EØF) nr. 595/91 
54 
GRAFIK 3 
STRU KTU RFORANSTALT 
NINGER1994-1997 
Officielt indberettede 
UREGELMÆSSIGHEDER* fra 
MEDLEMSSTATERNE UNDERSØGELSER gennem­
ført af KOMMISSIONEN i sam­
arbejde med medlemsstaterne. 
ANTALSAGEM 
Jem*. 
5 V • 199$ irøe 
44 64 
-BEL0IJIMIO:ECU :.:::::::. i 
1997 
57 too 
96 
90 
86 
to 
7ff 
70 
06 
to 
66 
60 
46 
40 
36 
SO 
26 
20 
16 
10 
6 1994 1996 
16 23 1990 I 1997 
88 
> 20 
(*) i hanhold til forordning (EØF) 1681/94 og 1831/94 
55 
GRAFIK 4 
DIREKTE UDGIFTER 
1994-1997 
UNDERSØGELSER gennemført af 
KOMMISSIONEN i samarbejde med 
Medlemsstaternes MYNDIGHEDER 
ANTAL SAGER 
1994 1995 
16 
lllllllllll 31 
: 1996 1997 
42 42 
-^^^^^^^^= 50 
45 
40 
35 
30 
25 
20 
15 
10 
5 
BELØB i M/O. ECU 
1994 
23 
: 1995 
28 
: 1996 
16 
' 1997 
11 
• - ••'- — 50 
45 
40 
35 
30 
25 
20 
15 
10 
5 
56 
TABEL 1 
TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER 
UREGELMÆSSIGHEDER INDBERETTET AF MEDLEMSSTATERNE 
119971 HENHOLD TIL FORORDNING NR. 1552/89 
3 BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GRÆKENLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBOURG .. 
NEDERLAND. (2) 
ØSTRIG 
PORTUGAL (2) 
FINLAND 
SVERIGE 
D. F. KONGERIGE 
Hi ^? mtJNL 
INDBERET. 
DREfegUVL 
405 
82 
384 
S 
75 m 
298 
'.1 m n 
5 
41 . m 
•48$ 
iZ>628 BELØB X 1.000 ECU Øampr. dxxmtmmT) 
OMFATTEDE 
BELØB 
m u. 45.593 
8244 
28.624 
3.980 
3.522 
83.398 
• 12 
39.178 
5.966 
6.837 
2.085 
3.505 
95.380 
366.846 INDDREVNE 
BELØB 
1.937 
5.359 
2.914 
11 
1.362 
8.722 
2.480 
155 
12 
61Ï 
1.828 
2.348 
23.240 
50.978 • Mi-no« 
d*b-c 
43.656 
2.885 
25.710 
3.970 
Z160 
23.610 
1.510 
88243 
0 
5.355 
257 
1.157 
72,140 BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IR 
IT 
LU 
NL 
OS 
PO 
SU 
SV 
UK 
(1) SALDOEN bistår af. a) beløb til inddrivels«, b) korrektioner pi grundlag af forventede retsafgørelser, e) annullerin­
ger/korrektioner besluttet af medlemsstat myndigheder og d) beløb, der ikke kan opkræves og som derfor skal afskrives. 
(2) Opkrævede beløb, som endnu Ikke er blevet indberettet |# Kun 13 medlemsstater 
EUGFL - GARANTISEKTIONEN TABEL 2 
UREGELMÆSSIGHEDER INDBERETTET AF MEDLEMSSTATERNE 
119971 HENHOLD TIL FORORDNING NR. 595/91 
s ANTAL UREGELM. 
INDBERETTEDE riERAF 
TILF/aDE OPDAGETF0R 
BEtAUm 
a ] b 
BaGIEN 27-8 
DANMARK 24 3 
TYSKLAND §03 95 
GR/EKENLAND IgQ 66 
SPANIEN 261 2 
FRANKRIG 91 12 
IRLAND 79 63 
ITALIEN 249 2 
NEDERLANDENE ^30 58 
0STRIG 36 M 
PORTUGAL 8*| 2 
FINLAND 7'^ 6 
SVERK5E ^|6 59 i 
D.F.KONGERIGE , / 24ft ^ 32 
; flitr ' Ii 2$58 4$£ 
AiHiHittfiaUilittiiiili^^ BEL0B X1.000 ECU (KURS PR. DECEMBER 1997) 
BEL0B 
c 
1.672 
419 
26.865-
36.931 
43.449 i 
3.801 
693 j 
31.352 
7.666 
628 : 
4,378 ;! 
•' ;-W; -•"ZS&.l 
- - /«&#.•« 
164$&fj HVORAF IKKE BEHOV FOR 
INDDRIVELSE 
(OPD. FØR BETALING) 
d 
379 
42 
2.204 
3.793 
16.402 
1.046 
472 
20 
4.542 
115 
41 
43 
585 
1.003 
y*tem I ALT 
TIL INDDRIVELSE 
• 
1.294 
377 
24.662 
33.138 
27.047 
2.755 
221 
31.331 
3.124 
513 
4.337 
32 
150 
5.218 
134,195 INDDREVNE 
BELØB 
f 
267 
343 
5.801 
164 
1.568 
828 
69 
606 
582 
247 
287 
. 32 
104 
1.166 
^ 12$64 SALDO 
T1LIND0RIVELSE 
fl»«-f 
1.026 
33 
18.861 
32.975 
25.479 
1.927 
152 
30.726 
2.542 
266 
4.051 
0 
46 
4.052 
!.>MHHI 
AW: luxtmbowg htru»ddtltttéttiUfrop4tgttiir»gilmmulghtdtr> 4.000 
TABEL 3 
8 STRUKTURFORANSTALTNINGER 
UREGELMÆSSIGHEDER INDBERETTET AF MEDLEMSSTATERNE 11997 
I HENHOLD TIL FORORDNING NR. 1681/94 OG 1831/94 
BELØB X 1.000 ECU 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GR/EKENLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBOURG 
NEDERLANDENE 
0STRIG 
PORTUGAL 
FINLAND 
SVERIGE 
D.F. KONGERIGE 
§ JF%wm I EUGFL-UDVIKL. 
antal 
tilfælde 
5 
0 
27 
4 
5 
0 
1 
4 
0 
0 
0 
44 
1 
6 
3 
100 indberettede 
beløb 
271 
0 
1.251 
1.419 
231 
0 
6 
538 
0 
0 
0 
1.143 
9 
19 
751 
•I^H ESF 
antal 
tilfælde 
2 
0 
10 
48 
5 
6 
0 
26 
0 
0 
0 
9 
0 
10 
7 
123 indberettede 
beleb 
27 
0 
4.072 
2.387 
151 
111 
0 
3.563 
0 
0 
0 
5.056 
0 
482 
5.388 
21.237 EFRU 
antal 
tilfaelde 
5 
0 
10 
1 
20 
2 
11 
3 
0 
0 
0 
15 
0 
1 
10 
7$ indberettede 
belob 
247 
0 
6.347 
0 
3.669 
227 
1.123 
709 
0 
0 
0 
12.219 
0 
63 
3.734 
28.337 FIUF 
antal 
tilfaelde 
0 
0 
0 
0 
1 
0 
3 
0 
0 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
5 indberettede 
belob 
0 
0 
0 
0 
64 
0 
187 
0 
0 
0 
0 
363 
0 
0 
0 
614 SAMH0RIGHEDSF. 
antal 
tilfaelde 
0 
0 
0 
0 
2 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
3 indberettede 
beleb 
0 
0 
0 
0 
210 
0 
1.036 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 •••• 
TABEL 4 
EUGFL-GARANTISEKT. 
OPKRÆVNINGERNE i forbindelse med de UREGELMÆSSIGHEDER, 
der blev indberettet FØR 1994: Forordning (EØF) 595/91 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GR/EKENLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
NEDERLANDENE 
PORTUGAL 
D.F. KONGERIGE 
IALT ; ' 
indberetninger 
lait 
f 
176 
482 
1.928 
303 
439 
1.002 
167 
1/180 
723 
218 
1.525 
: IlPliiit opkrævet 
fait 
i 
130 
371 
1.564 
249 
309 
851 
129 
292 
681 
105 
1.319 
,6.000 , EUGFL 
Garanti (*) 
3 
7 
89 
94 
40 
1 
2 
72 
$05 ANTAL SAGER 
medlems-
stater 
4 
1 
5 
9 
2 
4 
1 
4 
17 
43 SALDO til 
opkraevn. 
1.(1-1*4) 
39 
21 
265 
45 
130 
109 
33 
888 
39 
109 
117 
illlKi herafover 
DOMSTOL. 
$ 
10 
8 
112 
7 
16 
17 
3 
239 
2 
8 
10 
432 "uinddrivelig" 
anm. fra 
medlemsstat 
T 
10 
13 
50 
1 
1 
18 
14 
1 
10 
93 
211 SALDO 
— (H-T) 
19 
0 
103 
37 
113 
74 
16 
648 
& 
1<H 
14 
WimW^m^M 
74% 22% 1W 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GR/EKENLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITAUEN 
NEDERLANDENE 
PORTUGAL 
D.F. KONGERIGE 
iW^^ii^^w^^M^i^^^^ indberetninger 
i alt 
f 
23.385 
28.586 
170,923 
78.154 
9.355 
72.174 
18,188 
577,638 
36.481 
9,189 
45.777 
• 1.069.850 iill^^ 
opkrævet 
lait 
» 
9.587 
13.872 
51.708 
3.582 
3.274 
31.651 
12.464 
48.360 
25.915 
2.009 
22.601 
226.023 EUGFL 
Garanti C) 
i 
6.169 
1.331 
52.233 
0 
0 
1.102 
17 
0 
36 
0 
3.357 
64.245 medlems-
stater 
4 
0 
2 
27.645 
53.981 
0 
12 
23 
0 
218 
496 
1.641 
&Mm SALDO til 
opkraevn. 
• .(f*w; 
7.629 
13.382 
39.337 
20.592 
6.081 
39.408 
5.684 
529.278 
10,312 
6.684 
18.178 
696.563 herafover 
DOMSTOL. 
$ 
1.593 
10.815 
22.800 
15.279 
584 
14.067 
2.609 
207.970 
1.433 
3.596 
1.756 
2S2M1 "uinddrivelig" 
anm. fra 
medlemsstat 
T 
3r211 
2.567 
11.566 
0 
0 
2.483 
0 
0 
158 
0 
7.008 
20*00$ .. SALDO 
• -»M.r{ 
2.826 
0 
4.971 
5.312 
SA97 
22.858 
3.075 
321.308i 
8.720 
3.088 
9A14 
387.070 
21% I 65% \ I to% I 
* Uinddrivelig: afgørelse under regnskabsafslutningsproceduren - Forordning (EØF) 729/70 
60 
Tabel 5 
De i 1996 indberettede UREGELMÆSSIGHEDERS 
SAMLEDE OMFANG i forbindelse med 
FÆLLESSKABSBUDGETTET for 1996 og 1997 
BUDGET 
Uregelmæssigheder indberettet af medlemsstaterne 
Uregelmæssigheder blotlagt af Kommissionen 
i samarbejde med medlemsstaterne 14.942 
320 
476 m 
30 15.589 
367 
643 mmim 
tmmm 
mmmmmmm 
6,48 Uregelmæssighedernes samlede omfang 5,33 1.010 
T5S5 IT 5iW 
BUDGET 
Uregelmaessigheder indberettet af medlemsstaterne 
Uregelmaesslgheder blotlagt af Kommissionen 
i samarbejde med medlemsstaterne 
Uregelmaessighedernes samlede omfang 24.320 
64 
88 
152 0,26 
0,36 
0,62 26.048 
57 
20 
77 0,23 
0M 
!PF 
BUDGET 
Uregelmæssigheder indberettet af medlemsstaterne 
Uregelmæssigheder blotlagt af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne 42.799 
223 
142 40.423 
165 
153 IM4 m 
Uregelmæssighedernes samlede omfang] 365 \ 0,85 wm &m 
mlo. ECU - beløb i MILLIONER ECU : kurs pr. december 1997 
Generel bemærkning : de uregelmæssigheder, der er blotlagt og indberettet 
I 1996 og 1997 har ofte fundet sted i de foregående regnskabsår 
61 
GLOSSAR 
Definition af uregelmæssighed 
Rådets forordning (EF) nr. 2988/95 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser 
(EFT L 312 af 23.12.1995) indeholder en meget bred definition af begrebet uregelmæssighed, som både 
dækker blot en undladelse som følge af fejl eller forsømmelighed, der kan skade De Europæiske 
Fællesskabers almindelige budget, og en forsætlig eller overlagt handling, hvilket svarer til det snævrere 
bedrageribegreb ifølge konventionen om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser. 
I Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske 
Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312 af 23.12.1995) anføres følgende: 
"Som uregelmæssighed betragtes enhver overtrædelse af en fællesskabsbestemmelse, som kan tilskrives en 
økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, der skader eller kunne skade De Europæiske 
Fællesskabers almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af De Europæiske Fællesskaber, enten ved 
formindskelse eller bortfald af indtægter, der stammer fra de egne indtægter, der opkræves direkte for 
Fællesskabernes regning, eller ved afholdelse af en uretmæssig udgift." 
I Rådets retsakt af 26. juli 1995 om konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers 
finansielle interesser (EFT C 316/48 af 27.11.95) anføres følgende: 
Artikel 1, stk. 1: 
"I denne konvention betragtes som svig, der skader De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser: 
a) for så vidt angår udgifter, enhver forsætlig handling eller undladelse vedrørende: 
- anvendelse eller forelæggelse af falske, urigtige eller ufuldstændige erklæringer eller dokumenter, 
som medfører uretmæssig oppebæreise eller tilbageholdelse af midler hidrørende fra De 
Europæiske Fællesskabers almindelige budget eller fra budgetter, der forvaltes af eller for De 
Europæiske Fællesskaber 
- manglende indberetning af en oplysning ved tilsidesættelse af en specifik oplysningspligt, med 
samme følge 
- uretmæssig anvendelse af sådanne midler til andre formål end dem, de oprindelig var bevilget til 
b) for så vidt angår indtægter, enhver forsætlig handling eller udeladelse vedrørende: 
- anvendelse eller forelæggelse af falske, urigtige eller ufuldstændige erklæringer eller dokumenter, 
som medfører en uretmæssig formindskelse af indtægterne på De Europæiske Fællesskabers 
almindelige budget eller på budgetter, der forvaltes af eller for De Europæiske Fællesskaber 
- manglende indberetning af en oplysning ved tilsidesættelse af en specifik oplysningspligt, med 
samme følge 
- uretmæssig udnyttelse af en lovligt opnået fordel, med samme følge." 
Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de uregelmæssigheder, om hvilke der er optaget en 
første administrativ rapport. Kommissionen undersøger i samarbejde med de kompetente myndigheder i 
medlemsstaterne de tilfælde af uregelmæssigheder, om hvilke en sådan rapport ikke er optaget i 
medlemsstaterne, men med hensyn til hvilke der på grundlag af oplysninger fra forskellig kilde består 
stærk mistanke om bedrageri. 
Definition af organiseret kriminalitet 
Rådet har defineret følgende kriterier til identifikation af organiseret kriminalitet (Kilde: Rådets rapport om 
organiseret kriminalitet i Den Europæiske Union i 1995): 
- samarbejde mellem mere end to personer 
- tildeling af særlige opgaver til hver enkelt af disse ledsaget af en vis disciplin og kontrol 
- internationale forgreninger 
- anvendelse af vold og andre midler til indgydeise af frygt 
- hvidvaskning af penge 
- anvendelse af forretningsmæssige eller forretningslignende strukturer 
62 
- profitsøgning 
- forsøg på at øve indflydelse på politikere og økonomiske beslutningstagere, offentlige myndigheder, 
medier og retsmyndigheder. 
EF: 
EFTA: 
EU-traktaten 
UCLAF: 
IRENE : 
SEM 2000 : 
Agenda 2000 : 
EFT: 
TIR: 
CoCoLAF: 
CPCA: 
SCAF: 
SCENT : 
SID : 
EWS: 
VAT: 
VIES: 
PECO: 
ØMU: 
ASEAN : 
GPS: 
ESF: 
EFRU: 
EUF: 
PAC: 
EUGFL: 
PHARE 
OECD: Det Europæiske Fællesskab (benyttes efter at EU-traktaten er trådt i kraft) 
Den Europæiske Frihandelssammenslutning (Island, Liechtenstein, Norge og 
Schweiz) 
Traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union 
Koordinering af Bedrageribekæmpelsen (Direktorat i Kommissionens 
Generalsekretariat) 
Forkortelse for Kommissionens database der forvaltes af UCLAF ' 
Kommissionens program for forbedring af forvaltningen af Fællesskabets 
bevillinger i tiden frem til år 2000 (sund og effektiv forvaltning) 
Kommissionens meddelelse om EU's udvidelse omfattende tiden frem til år 
2000 
De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT L : serie L, EFT C : serie C) 
International vejgodstransport 
Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bedrageribekæmpelse 
Det faste Udvalg for Administrativt Samarbejde Vedrørende Indirekte 
Beskatning, hvor Kommissionen, Generaldirektorat for Told og Indirekte 
Beskatning (GD XXI) har formandskabet. Udvalget beskæftiger sig med 
spørgsmål vedrørende iværksættelsen af overgangsordningen for moms i EU 
Underudvalget for bedrageribekæmpelse (indirekte beskatning). Der er tale om 
et underudvalg til CPCA 
Netværk for håndhævelse af toldbestemmelser 
Toldinformationssystem 
Det tidlige varslingssystem 
Moms 
Det fælles momsinformationsudvekslingssystem 
De Central-og Østeuropæiske Lande ~ 
Den Økonomiske og Monetære Union 
Sammenslutningen af stater i Sydøstasien 
Det Generelle Præferencesystem 
Den Europæiske Socialfond 
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling 
Den Europæiske Udviklingsfond 
Den fælles Landbrugspolitik 
Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget 
Programmet for Hjælp til Økonomisk Genopbygning af Central- og 
Østeuropæiske Lande 
Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling 
63 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 276 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 06 01 17 
Katalognummer : CB-CO-98-309-DA-C 
ISBN 92-78-36029-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg