IKOMVII SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93) 652 endelig udg. - COD 482 
Bruxelles, den 4. januar 1994 
Forslag ti I 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
EN POLITIK FOR GENSIDIG ANERKENDELSE AF LICENSER OG ANDRE 
NATIONALE TILLADELSER VEDRØRENDE 
SATELLITNETTJENESTER OG/ELLER 
SATELLITKOMMUNIKATIONSTJENESTER 
(forelagt af Kommissionen) 
Indholdsfortegnelse 
A. RESUMÉ 3 
B. BEGRUNDELSE 5 
1. Indledning 5 
2. Fremgangsmåde 6 
3. Anerkendelsesprocedurer 7 
4. Direktivets anvendelsesområde 9 
5. Direktivets bestemmelser kort beskrevet 10 
6. Konklusion 12 
Teknisk bilag til begrundelsen 
Tekniske baggrundsoplysninger vedrørende licenser for satellittjenester 13 
T.l. Indledning 13 
T.2. Satellittjenester: parametre 13 
T.3. Gensidig anerkendelse af licenser og andre nationale tilladelser 15 
T.4. Opbygningen af satellitjordstationsnet 15 
T.5. Styrings- og overvågningsfunktionen 17 
T.6. Standardisering og typegodkendelse 18 
T.7. Frekvensanliggender 20 
T.7.1. Frekvenskoordination 20 
T.7.2. Placeringstilladelser 20 
T.8 Retlige spørgsmål 21 
T.9. Adgang til rumsegmentet 24 
C. FORSLAG TIL RÅDETS DIREKTIV OM GENSIDIG ANERKENDELSE AF 
LICENSER OG ANDRE NATIONALE TILLADELSER VEDRØRENDE 
SATELLITNETTJENESTER OG/ELLER SATELLITKOMMUNIKATIONSTJENESTER 28 
D. FINANSIERINGSOVERSIGT 64 
A. RESUME 
Formålet med dette direktivforslag er at indføre en objektiv og effektivt fungerende procedure for 
gensidig anerkendelse af tilladelser, der udstedes af medlemsstaterne med henblik på oprettelse og 
drift af satellitjordstationsnet (satellitnettjenester) og/eller udbud af satellitkommunikationstjenester. 
Det er tanken med det foreslåede rådsdirektiv at foretage en hannonisering i det omfang det måtte være 
nødvendigt for at lette udbud og anvendelse af EF-dækkende satellitteletjenester og om nødvendigt 
under hensyn til ufravigelige hensyn og særlige/eksklusive rettigheder", som Kommissionen angav 
som en vigtig målsætning i satellitgrønbogen, omend der også skal tages hensyn til Rådets opfordring 
om foranstaltninger på grundlag af hensigtsmæssige EF-procedurer... som skal sikre en harmoniseret 
lovramme for tilladelser til satellit net og satellittjenester, som angivet i Rådets resolution af december 
1991. 
1 Rådets resolution af 22. juli 1993 vedrørende tclekommunikationsrapporten slås det fast, at det er af 
største vigtighed for EF's fremtidige politik for teleområdet, at der indføres et princip om gensidig 
anerkendelse af nationale licenser og tilladelser på grundlag af harmoniserede vilkår, med en foreløbig 
étstedsbestillingsordning. 
Hidtil har satellittjenesteleverandører og satellitjordstationsoperatører, som ønsker at stille tjenester til 
rådighed i mere end én medlemsstat - hvis de overhovedet har kunnet få tilladelse til det - normalt 
måttet ansøge om licenser i hver enkelt medlemsstat, hvor de ønsker at drive virksomhed, og ofte ikke 
kun for net og tjenester generelt, men for hver enkelt satellitjordstation. 
Sådanne tidskrævende parallelansøgninger har ikke blot en negativ virkning på udbuddet af 
fælleseuropæiske satellittjenester, men har i praksis gjort det umuligt at tilbyde sådanne tjenester. 
Sigtet med nærværende rådsdirektivforslag er at frigøre udbuddet af satellittjenester for sådanne 
tidskrævende ordninger. 
I) Radcis resolution al 19. december 1991, UR" nr. C Ha! 14.1.1992, s. 1 
Det er målet at effektivisere licensprocedure me for at lette indforeisen af europæiske satellittjenester. 
Dette skal ske ved hjælp af to forskellige ordninger: den første tager sigte på udstedelse af 
harmoniserede licenser, som anerkendes fuldt ud i hele EF, for de typer satellittjenester, hvor dette er 
praktisk muligt; den anden skal via en foreløbig etstedsbesti 11 i ngsordni ng gælde for de typer 
satellittjenester, som endnu ikke har opnået fuld gensidig anerkendelse. 
Ansøgningsproceduren under den foreløbige ordning skal for en række satellittjenesters 
vedkommende afløses af harmoniseringsordningen, når der er indført passende harmoniseringsvilkar. 
På et senere tidspunkt vurderes det, hvor effektiv denne fremgangsmåde er, bl.a. ved at bedømme, 
hvordan harmoniseringen er skredet frem. 
Direktivforslaget falder fuldt ud i tråd med forslaget om en generel procedure for licensudstedelse for 
teletjenester i EF2*. Direktivet indeholder bestemmelser om, at EF-Teleudvalget (Community 
Telecommunications Committee - CTC) skal bistå Kommissionen ved gennemførelsen af 
godkendel sesproced uren. 
Foranstaltningerne vedrørende koordinering af frekvenser og nummerering af net skal hovedsagelig 
forvaltes via de nationale tilsynsmyndigheder, som er oprettet med dette for øje. Forvaltningen skal 
foregå under hensyntagen til det arbejde, der udføres i Det Europæiske Udvalg for Retsforskrifter på 
Teleområdet (ECTRA) og Den Europæiske Radiokommunikationskomité (ERC), som blev oprettet 
som led i reformen af CEPT. 
Hvad angår satellittransmissionskapacitet bygger forslaget på de internationale 
telekommunikationssatellitorganisationers diskussioner og afgørelser, herunder først og fremmest 
EUTELSAT. 
Forslaget er således et vigtigt skridt i retning af et fælleseuropæisk satellitkommunikationsmarked, 
som vil give brugerne adgang til tjenester, som tager hensyn til lige netop deres behov, og hvor det vil 
blive væsentligt lettere at oprette satellittjenester, omend det først rigtig vil komme til sin ret, når der 
iværksættes yderligere EF-foranstaltninger med henblik på at liberalisere 
satellitkommunikationssektoren. Hermed tænkes først og fremmest på, at principperne om 
konkurrence på markedet for teleudstyr og teletjenester også skal gældefor markedsføring og 
anvendelse af satellitjordstationer, som omhandlet i Rådets resolution af 19. december 1991. 
Kommissionen vil inden længe reagere på denne opfordring. 
2) Forslag lil rådsdirektiv om gensidig anerkendelse af licenser og andre nationale tilladelser vedrørende teletjenester, 
herunder indførelse af en EF-tclcliccns, og oprettelse al" cl EF-tclcudvalg, KOM(92)254 endelig udgave - SYN 438 (EFT 
nr. C 248 af 25.9.1992, s. 4) 
B. BEGRUNDELSE 
1 . Indledning 
Grundlaget for EF's politik for satellitkommunikationsområdet fremgår af den Grønbog om en fælles 
politik for satellitkommunikation i Det Europæiske Fællesskab", som Kommissionen offentliggjorde 
i november 1990. Kommissionen agter nu efter en lang konsultationsperiode, der startede med 
udgivelsen af satellitgrønbogen, at forelægge et udkast til en retsakt, hvori man med medlemsstaternes 
støtte gennemfører en af de nævnte målsætninger, jf. Rådets resolution om satellitkommunikation4' 
al december 1991. 
Kommissionens første tiltag inden for satellitkommunikationssektoren var et forslag til rådsdirektiv 
om gensidig anerkendelse af typegodkendelser for satellitjordstationsudstyr^'. Rådet fastlagde på 
grundlag heraf en fælles holdning i juli 1993"*. Formålet med rådsdirektivet er at indføre en gensidig 
anerkendelse af typegodkendelsesprocedurer for satellitjordstationsudstyr. Dette skal ske ved, at der 
indføres ensartede tekniske forskrifter baseret på harmoniserede standarder, således at 
typegodkendelsesprocedurerne bliver ens overalt i EF. Dette forslag er forløberen for den EF-
licensordning, der foreslås i nærværende direktiv. 
Satellittjenester omfattes - hvadenten der er tale om oprettelse og drift af sateli itjordstationsnet eller 
tilrådighedsstillelse af satellitkommunikationstjenester- af de generelle principper i EFs lovgivning, 
jf. direktiv 90/388/EØF om liberalisering af markedet for teletjenester7) og kan derfor underkastes 
licens-/erklæringsprocedurer i medlemsstaterne til sikring af, at de ufravigelige krav tilgodeses, og at 
særlige/eksklusive rettigheder inden for rammerne af EF-lovgivningen overholdes. 
3) Fælleseuropæiske systemer og tjcncsicr - Gronbog om en fælles politik for satellitkommunikation i Det Europæiske 
Fællesskab, KOM(90)490, af 22.11.1990. 
4) Rådets resolution af 19. december 1991 om ctablciing af et fælles marked for salcllillclctjcnestcr og -udstyr, EFT nr. 
C 8 af 14.1.1992, s. I 
5) Forslag til rådsdirektiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrorende salellitjordslationsudslyr, 
og om udvidelse af anvendelsesområdet for Rådets di rck ti v 91/263/EØF, KOM(92)451 endelig udg. SYN 444 af 
10.12.1992 
6) Rådets direktiv om ændring af direktiv 91/263/EØF vedrørende salclliljordstaltonsudslvr, fælles holdning af 22. juli 
1993 
7) EFT nr. L 192 af 24.7.1990, s. 10 
Sådanne procedurer skal baseres på objektive kriterier og slå i et rimeligt lorhold til målsætningen med 
dem. 
Som forholdene er nu, må satellittjenesteleverandører og satellitjordstalionsoperatører, som ønsker at 
stille tjenester til rådighed i mere end én medlemsstat, normalt ansøge om licenser i hver enkelt 
medlemsstat, hvori de ønsker at drive virksomhed, og det ofte ikke kun for net og tjenester generelt, 
men for hver enkelt satellitjordstation. 
Behandlingen af alle disse parallelle ansøgninger i forskellige stater er tidskrævende, og dette virker 
ikke blot hæmmende på udbredelsen af fælleseuropæiske satellittjenester, men har i praksis gjort det 
næsten umuligt at udbyde sådanne tjenester. Denne opsplitning i tolv lukkede nationale markeder, 
som for det meste er underlagt de nationale teleoperatørers monopol, er klart i modstrid med en af 
hovedmålsætningerne for et indre marked for satellittjenester og -udstyr. 
Nærværende forslag skal give mulighed for at gennemføre gensidige godkendelsesprocedurer for 
satel 1 i ttj enestel i censer. 
2. Fremgangsmåde 
Formålet med dette direktivforslag er at oprette en objektiv og effektivt fungerende procedure for 
gensidig anerkendelse af licenser/tilladelser, der udstedes med henblik på etablering af satellittjenester, 
herunder både satellitnettjenester (oprettelse og drift af satellitjordstationsnet) og 
satellitkommunikationstjenester. 
Det fastlægges i direktivet, at satellitnetoperatører og satellittjenesteleverandører, der har tilladelse fra 
myndighederne i en medlemsstat, under disses tilsyn kan oprette og drive satellitjordstationsnet 
og/eller stille satellitkommunikationstjenester til rådighed i de øvrige medlemsstater, når 
licensvilkårene er harmoniseret for bestemte tjencstekategorier, hvor dette er muligt. 
Procedurerne er udformet, så de tager hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende i 
telesektoren i al almindelighed, og i satellitkommunikationssektoren i særdeleshed. 
Gensidig anerkendelse af licenser forudsætter, at de ufravigelige hensyn harmoniseres i alle 
medlemsstater og nyder et vist mål af praktisk beskyttelse. Med henblik herpå må der i EFs 
forskellige direktiver fastlægges bestemmelser vedrørende de ufravigelige hensyn, således som det 
blandt andet fremgår af forslaget til rådsdirektiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning vedrørende satellitjordstationsudstyr, og om udvidelse af anvendelsesområdet for Rådets 
direktiv 91/263/EØFK). 
8) KOM(92)45l af 10.12.1992 - førte frem til Rådcis lællcs holdning, se fodnote 5 
Af betydning i denne henseende er også Rådets direktiv om indførelse af ONP-vilkår inden for lejede 
kredsløb''* og andre ONP-direktiver - herunder ONP-direktivet om taletelefoni. 
Da de ufravigelige hensyn endnu ikke er fuldt ud harmoniseret på EF-niveau, kan det ske, at de 
vilkår, som efter éns medlemsstats skøn må fastsættes for udbuddet af satellitnettjenester og/eller 
satellitkommunikationstjenester, afviger fra de vilkår, som andre medlemsstater pålægger for at sikre, 
at de ufravigelige hensyn tilgodeses. 
I nogle tilfælde har medlemsstaterne allerede fastlagt ordninger, der forenkler procedurerne for 
ansøgning om satellittjenester, idet de har indført en form for samlet ekspeditionsordning, 
hvorigennem ansøgninger om satellittjenestelicenser fra andre medlemsstater kan indsendes til landets 
tilsynsmyndighed. 
CEPTs medlemslande10) er for tiden i gang med en analyse af, om det er muligt at harmonisere 
vilkårene for visse teletjenester. Delle arbejde er nyttigt og vil gøre det lettere at udstede licenser for 
fremtidige fælleseuropæiske tjenester. 
Det foreslås i direktivet, at man for at undgå yderligere komplicerede procedurer og gå så praktisk 
som muligt til værks benytter sig af den fagkundskab, der er adgang til i Det Europæiske Udvalg for 
Retsforskrifter på Teleområdet (ECTRA) og Den Europæiske Radiokommunikationskomité (ERC), 
som er oprettet inden for CEPT. 
Dermed medvirker direktivet til at opfylde målsætningen i Rådets resolution af 22. juli 1993, hvor 
Rådet erklærer, at det er af største vigtighed for EFxs fremtidige politik for teleområdet, at der indføres 
et princip om gensidig anerkendelse af nationale licenser og tilladelser på grundlag af harmoniserede 
vilkår, med en foreløbig étstedsbestillingsordning. 
3. Anerkendelsesprocedurer 
A. Gensidig anerkendelse på grundlag af harmoniserede vilkår 
Forslaget bygger på det princip, at gensidig anerkendelse skal foregå ved en procedure, hvor 
medlemsstaternes licensvilkår harmoniseres på grundlag af tjenestekategorier. Der åbnes også 
mulighed for at foretage gensidig anerkendelse af de tjenestekategorier, som det ikke virker 
nødvendigt at harmonisere fuldt ud. Direktivet indeholder desuden en procedure for, hvordan 
licensvilkårene kan harmoniseres på en måde, så man kan udnytte ECTRA og ERCs fagkundskab. 
9) RIT nr. C 58 af 1991, s. 10 
10) CEIT slår for Den Europæiske Konference af Post- og Tclcadmimstrationcr, som pr. 1.8.93 har 35 medlemmer, 
heriblandt alle EF-Iandc. 
I direktivet foreslås en to-lrinsprocedure for udarbejdelse af harmoniserede licensvilkår for 
satellittjenester. 
I første omgang kan Kommissionen give ECTRA mandat til at opstille et teknisk grundlag for EF-
dækkende harmoniserede licensvilkår - på grundlag af ECTRA og ERC's erfaring - som vil være 
hensigtsmæssigt for satellitkommunikationstjenester. Dette tekniske grundlag kan f.eks. omfatte 
frekvenskoordinering, placeringstilladelser, kontrol af adgangen til rumsegmentet, 
nummereringsordninger, praktiske ordninger, som kan lette kontakten til satellitnetoperatører i 
nødstilfælde, overholdelse af medlemsstaternes og EF's bestemmelser for området. 
Derefter kontrollerer Kommissionen, at det tekniske grundlag er i overensstemmelse med EF-retten og 
EFs fælles politik, først og fremmest for teleområdet; så fastlægger Kommissionen - med de 
beføjelser, direktivet giver den - harmoniserede licensvilkår. Hvis det tekniske grundlag ikke er 
fastlagt i tide, fastlægger Kommissionen harmoniserede licensvilkår ud fra et teknisk grundlag, som 
Kommissionen selv fastlægger, i henhold til direktivets udvalgsprocedure. 
Der skal udarbejdes et aftalememorandum, som fastlægger de nærmere bestemmelser for samarbejdet 
mellem Kommissionen og ECTRA (CEPP). I aftalememorandummet skal der bl.a. fastlægges 
særordninger for det arbejde, Kommissionen uddelegerer til ECTRA (eller ETO). Sammen med 
aftalememorandummet udfærdiges en rammekontrakt mellem Kommissionen og ECTRA, så man i 
arbejdet kan drage fordel af ECTRA's tekniske fagkundskab. 
B. Den foreløbige ordning 
Eftersom der i henhold til denne procedure normalt skal foretages en forudgående harmonisering af 
licensvilkårene, inden man gensidigt kan anerkende de nationale satellittjenestetilladelser, skal der 
indføres en foreløbig étstedsbestillingsordning for de kategorier, som endnu ikke er harmoniseret. 
Ved hjælp af den foreløbige ordning kan det sikres, at det tværeuropæiske marked for 
satellitkommunikationstjenester ikke forsinkes unødigt. 
Som led i den foreløbige ordning skal der indføres et system til at samordne medlemsstaternes 
tilladelsesmetoder med henblik på at lette ansøgnings- og behandlingsproceduren i forbindelse med 
eksisterende nationale tilladelser, når tilladelserne ikke er gensidigt anerkendt forud for 
harmoniseringen. Her kan Kommissionen bl.a. overlade den tekniske administration af 
étstedsbestillingsordningen til ECTRA eller godkende andre ordninger, f.eks. aftalememoranda 
melllem tilsynsmyndighederne, i forbindelse med den tekniske administration af proceduren. 
C. Revision 
Der åbnes i forslaget mulighed for at revidere procedurerne og den institutionelle ramme på baggrund 
af den erfaring, der opnås. 
D. Informationskrav 
Der stilles i direktivet krav om, at der skal være offentlig indsigt i. hvordan dette direktivs procedurer 
gennemføres, bl.a. ved at EF-Teleudvalget og medlemsstaterne fremlægger en årlig rapport. 
4. Direktivets anvendelsesområde 
EF bør i forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv også arbejde foren liberalisering af 
markederne i tredjelande, således at satellittjenesterne til og fra disse lande kan udbygges. I denne 
forbindelse bør man hvad angår fremgangsmåde tage hensyn til den nuværende situation, dvs. at et 
stort antal lande holder deres marked lukket for tjenesteleverandører udefra. 
De rettigheder, nærværende direktiv afføder, bør derfor kun gælde for virksomheder, der ejes - og 
vedbliver hermed - af en medlemsstat og/eller en EF-statsborger, enten direkte eller med en 
aktiemajoritet på tre fjerdedele, og hvis vedtægtsmæssige hjemsted - hvor et sådant findes - er 
beliggende i en medlemsstat. 
Disse bestemmelser vedrørende direktivets anvendelsesområde forbliver i kraft, indtil man gennem 
bilaterale eller multilaterale aftaler er nået frem til ordninger, der muliggør en mere jævnbyrdig 
udvikling, eller indtil udviklingen i satellitsektoren gør det nødvendigt, at Rådet tilpasser 
bestemmelserne. 
5. Direktivets bestemmelser kort beskrevet 
Baggrunden for dette direktivforslag er ønsket om at forenkle de procedurer, der gælder for oprettelse 
af fælleseuropæiske satellittjenester. Delle skal ske uden derved at tilsidesætte medlemsstaternes 
ønsker med hensyn til overholdelse af ufravigelige hensyn og traktatmæssige særlige/eksklusive 
rettigheder, og uden at tilsidesætte national lovgivning eller internationale forpligtelser vedrørende 
koordinering af frekvenser og placering. 
Det foreslås, at Kommissionen og medlemsstaterne deler arbejdsbyrden og ansvaret for 
gennemførelsen af direktivet. Det er tanken, at de harmoniserede vilkår for satellittjenestelicenser 
primært skal udarbejdes af medlemsstaterne i henhold til Kommissionens mandat til CEPT. Det er 
tanken, at de tekniske foranstaltninger i forbindelse med étstedsbestillingsordningen skal udarbejdes i 
medlemsstaterne, muligvis som led i CEPT's arbejde. Kommissionen bliver ansvarlig for at 
kontrollere, at de harmoniserede vilkår er i overenssstemmelse med EF-retten, og Kommissionen 
udarbejder derefter de tilsvarende fælles licensvilkår, bistået af et rådgivende udvalg, som skal 
sammensættes af repræsentanter for medlemsstaterne. 
Hvis udarbejdelsen af harmoniserede vilkår blev overladt til medlemsstaterne, ville resultatet blive en 
lang række bilaterale aftaler, som ikke ville sikre, at alle medlemsstater samtidig indførte konsekvente, 
harmoniserede vilkår for satellittjenester. Dermed ville udviklingen på satellittjenesteområdet - som pr. 
natur er international - blive sinket. 
I direktivforslaget fastlægges en ramme for, hvordan og hvornår de harmoniserede licensvilkår skal 
indføres, uden for mange detaljer eller beskrivelser af, hvordan vilkårene skal udformes, eftersom 
dette i første omgang overlades til medlemsstaterne. 
I artikel 1 fastlægges direktivets overordnede målsætning, dvs. fastlæggelse af en procedure for 
godkendelse af satellittjenester, der skal kunne udbydes overalt i EF. 
Artikel 2 indeholderen definition af de anvendte udiryk. 
I artikel 3 fastlægges direktivets anvendelsesområde, dvs. hvilke tjenester der omfattes af de nye 
procedurer. 
Artikel 4 omhandler retten til at udbyde satellittjenester. 
I artikel 5 beskrives det, hvilken virkning ordningerne om gensidig anerkendelse vil have. 
Artikel 6 vedrører proceduren for harmonisering af licensvilkårene for visse satellittjenester. 
Artikel 7 indeholder bestemmelser om gensidig anerkendelse af tjenester, som det ikke er nødvendigt 
at harmonisere. 
Artikel 8 omhandler udstedelse af gensidig anerkendelse for visse satellittjenester. 
I artikel 9 fastsættes det, at Kommissionen skal offentliggøre de satellittjenestekategorier, der udstedes 
gensidig anerkendelse for. 
I artikel 10 fastlægges det, hvilke tjenester der omfattes af den foreløbige ordning. 
Artikel 11 indeholder bestemmelser om, hvordan den foreløbige ordning teknisk skal administreres. 
I artikel 12 beskrives de bestemmelser, som gælder under den foreløbige ordning. 
I artikel 13-17 fastlægges der procedurer for frekvens- og placeringskoordination. 
Artikel 18 indeholder bestemmelserom harmonisering af frekvensbånd til 
satellitkommunikationstjenester og satellitnettjenester i samråd med ERC. 
Artikel 19 handler om, hvordan numre, adresser og navne skal tildeles og registreres. 
I artikel 20 og 21 fastlægges der ordninger for adgangen til rumsegmentet. 
Artikel 22 indeholder bestemmelser om udstedelse, ændring og inddragelse af tilladelser. 
Artikel 23 og 24 omhandler ankeproceduren. 
I artikel 25 og 26 beskrives udvalgsproceduren. 
Artikel 27 har til formål at sikre EF-borgere ligestilling i tredjelande. 
Artikel 28 indeholder bestemmelser om, at medlemsstaterne kan gribe ind ved indgåelse af 
sammenkobl ingsaftaler. 
I artikel 29 fastlægges det, hvilke ordninger der gælder ved særtilfælde som f.eks. transmissionsfejl 
eller interferens med andre kommunikationsnet. 
Artikel 30 drejer sig om fastlæggelse af afgifter som led i den foreslåede ordning. 
Artikel 31-34 indeholder procedurebestemmelser vedrørende afgifter, oplysninger, der omfattes af 
tavshedspligt, procedurer for nødtjenester og særlige satellittjenester og medlemsstaternes 
oplysningspligt i forbindelse med nationale ordninger og vilkår. 
Artikel 35-37 indeholder de sædvanlige bestemmelser om årsrapporter, revision al direktivet 'og 
medlemsstaternes «en nem fore I se af direktivet. 
6. Konklusion 
Formålet med direktivet er at gøre det lettere al udbyde satellittjenester i EF. Direktivet tager fuldt 
hensyn til synspunkterne i Rådets resolution om satellitkommunikation af 19. december 1991 og 
rapporten af 22. juli 1993 om situationen i telesektoren. 
Dette direktivforslag er et vigtigt skridt i udviklingen af satellitkommunikationssektoren. Forslaget 
forventes at øge den økonomiske aktivitet inden for denne sektor betydeligt, og dette vil i sidste ende 
komme brugerne af satellittjenester til gavn. 
Det henstilles derfor til Europaparlamentets og Rådet at 
vedtage vedtage direktivforslag. 
n 
TEKNISK BILAG TIL BEGRUNDELSEN 
Tekniske baggrundsoplysninger vedrørende licenser for satellittjenester 
T.l. Indledning 
Satellitjordstationsnet består af en ellerflere jordstationer (der kan være op til flere tusinde), der 
fungerer sammen via el satellitsystem, og som styres af et centralt styrings- og overvågningsanlæg. 
Dette betyder ikke, at anlæggets funktioner altid ligger centralt i nettet (jf. de såkaldte navstationer 
inden for VSAT-net), men at de er centraliserede på systemniveau. Jordstationerne ude omkring kan 
være placeret i flere forskellige lande og endog på forskellige kontinenter. 
For så vidt angår udstedelse af licenser til satellitjordstationer er det gængs praksis på nuværende 
tidspunkt at udstede individuelle licenser for hver jordstation i nettet, medmindre nettet udelukkende 
består af modtage-terminaler (dvs. som ikke kan sende - receive-only). Hvis dette er tilfældet, er der 
nogle steder krav om en gruppelicens, mens der andre steder slet ikke kræves licens. 
Ydermere kan licenserne for nettet - herunder licenserne for de ikke-centrale stationer (remote stations) 
- og for de tjenester, der fremføres via nettet, i visse lande være sammenfattet under én licens, mens 
man i andre lande går ind for individuelle licenser. 
Inden for EF vil det sikkert være formålstjenligt at indføre en licensudstedelsesordning for satellit­
tjenester, som giver mulighed for al holde netoperatører og leverandører af satellitkommuni­
kationstjenester adskilt. Der er absolut ikke altid sammenfald mellem netoperatøren og den operatør, 
der driver kommunikationstjenesten, og licensordningerne for net og for tjenester adskiller sig 
fundamentalt fra hinanden. 
Der bør dog fortsat - dvs. i forlængelse af nuværende praksis - også være mulighed for at begge 
tjenester kan omfattes af en fælles licens. 
T.2. Satellittjenester: parametre 
Det er vigtigt med en detaljeret analyse af netkonfigurationer, teknologiske aspekter og forhold 
omkring tjenesterne. Brugen af tekniske parametre bør dog holdes på et minimum i forbindelse med 
licensudstedelser, og de bør anvendes på en sådan måde, at indførelsen af ny teknologi ikke indbyder 
til omgåelse af licensen. 
14 
Nedenfor følger en liste over forskellige aspekter, der spiller en vigtig rolle i denne forbindelse 
Nettets opbygning 
Styrings- og overvågningsfunktioner 
Typegodkendelse 
Frekvensspørgsmål 
Retligt ansvar 
Spørgsmål i forb. m. tjenester 
Adgang til rumsegmentet 
Forbindelsen til andre net nettets topologi 
nettets størrelse 
central styring, lokal styring 
tekniske specifikationer og standarder 
typegodkendelse af terminaler 
frekvensbånd 
frekvenskoordinering 
godkendelse af placering 
rumsegmentoperatør 
jordstationsoperatør 
tjenesteleverandør 
kunde 
installerings- og vedligeholdsvirksomheder 
retlige garantier 
tjenesternes sigte 
telekommunikation over for radio/tv (A V-sektor) 
valg af satellitsystem 
driftsaftaler 
behov og mulighed for harmonisering 
til det offentlige net 
til andre autoriserede net 
Sigtet med en licens for satellitjordstationsnet er ikke at fastlægge en kommerciel kontrakt mellem 
licensansøgeren og udstyrsleverandøren/satellitkapacitetleverandøren. Der må imidlertid tages hensyn 
til samspillet mellem disse parter, og der må gives garantier for, at der er rumsegmentkapacitet til 
rådighed, således at man opnår en effektiv udnyttelse af banepositionerne og de hertil knyttede 
frekvensressourcer. 
Licensen vedrører heller ikke tildelingen af frekvenser til den planlagte tjeneste. Når først der er 
indgivet meddelelse om et satellitsystem til Det Internationale Frekvensregistreringsråd (IFRB) under 
Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU), og systemets frekvensplan er afpasset efter 
andre satellitoperatører, kan satellitoperatøren sælge eller udleje kapacitet inden for de aftalte og 
koordinerede tekniske rammer. 
IS 
Dette vil således sige, at frekvenserne principielt allerede star til rådighed, idet koordinationen af disse 
er sket i forbindelse med oprettelsen af satellitsystemet. En vis koordination af frekvenserne i 
forbindelse med jordforbindelsen mellem de individuelle jordstationer (og eventuelt visse andre 
jordbaserede tjenester) kan dog stadig komme på tale. Et andet aspekt, der heller ikke bør glemmes, 
er, at de enkelte landes udnyttelse af frekvenserne kan afvige fra de skemaer, der er fastlagt inden for 
ITU's instanser, sålænge dette ikke berører andre lande, og dette kan gøre frekvens- og 
placeringskoordinationen meget vanskelig, hvorfor en fælleserklæring om, at båndet kun må bruges 
til bestemte formål, vil kunne lette brugen af båndene og minimere koordinationsprocedurerne. 
T.3. Gensidig anerkendelse af licenser og andre nationale tilladelser 
1 forbindelse med indførelsen af en EF-dækkende ordning for satellitnet og 
satellitkommunikationstjenester er de vigtigste punkter, der skal løses, følgende: 
a) harmonisering og/eller gensidig anerkendelse af nationale licenser og tilladelser 
b) sigtet med denne proces 
c) de nationale tilsynsmyndigheders kontrol og intervention 
Visse juridiske spørgsmål må løses. Nogle af disse vedrører forhold, der gælder alle lande (og som 
derfor i teorien er forholdsvis lette at harmonisere), mens andre kun er aktuelle i bestemte lande, selv 
om de vedrører et fælles net. Det kan for eksempel tænkes, at navstationen er beliggende i ét bestemt 
land, og at de lokale satellitstationer er placeret i andre, eller at frekvenskoordinering og 
placeringstilladelser(men derimod ikke tildelingen af frekvenser) er obligatorisk i nogle lande, 
hvorimod de lokale stationer i andre lande direkte kan tilsluttes det offentlige net osv. Den 
licensordning, der foreslås, må således være tilstrækkeligt fleksibel til, at disse problemer kan løses 
med et minimum af administration, uden at de enkelte medlemsstaters individuelle behov herved 
tilsidesættes. 
T .4. Opbygningen af satellitjordstationsnet 
En gruppe satellitjordstationer kan betragtes som et net. når der for hele gruppen gælder et sæt centrale 
eller distribuerede netfunktioner, som varetages af én enkelt operatør, den såkaldte satellitjordstations-
netoperatør. 
Netfunktioner omfatter for eksempel administration af lukkede brugergrupper (CUG), tarifering og 
debitering samt styring og overvågning. 
Det generelle udtryk "satellitjordstation" omfatter liere meget forskelligartede kategorier. Generelt 
skelnes der mellem "selvstændige" eller autonome stationer og "ikke-centrale" (remote) stationer. 
Udtrykket selvstændige satellitjordstationer omfatter infrastrukturstationer såsom INTELSAT A og B. 
EUTELSAT A. centrale stationer til overvågning og styring af VSAT-net og mobilnet, 
nyhedsindsamlingsstationer, samt visse typer store erhvervsorienterede stationer (for eksempel 
INTELSAT-IBS og EUTELSAT-SMS). Disse stationer kræver, at der konstant er kvalificeret 
personale til stede, under alle omstændigheder sålænge der transmitteres, og de har direkte adgang til 
rumsegmentet underet satellitoperationscenters tilsyn. 
De ikke-centrale stationers adgang til rumsegmentet er underlagt en anden satellitjordstations - den 
såkaldte netstyringsstations - styring og overvågning. Sådanne ikke-centrale stationerer sædvanligvis 
ikke bemandede med særligt uddannet personale og kan ofte være placeret hos kunden selv. 
Eksempler herpå er de forskellige mobilsatellitstationer (INMARSAT A, B, C og M, EUTELTRAC, 
PRODAT) samt VSAT-terminaler, der kan have forskellig størrelse og forskellige anvendelsesformål. 
Alle modtage-stationer (receive-only) - for tv såvel som data - og alle håndbårne 
mobilsatellitterminaler hører pr. definition under denne kategori. 
Et net kan bestå af en enkelt station (f.eks. en station til nyhedsindsamling), der styres via et 
satellitoperationscenter, og som sender til én anden station eller til flere stationer sammenkoblet i en 
stjerne- eller maske-konfiguration, eller det kan bestå af en blanding af stjernenet, der sammenkobles 
via fælles trafiknavstationer, eller af andre kombinationer af mobilnet og faste net osv. 
Medlemsstaternes eksisterende lovgivning fastlægger ikke bestemmelser for nettenes konfiguration, 
og det vil afgjort heller ikke i fremtiden blive aktuelt at indføre bestemmelser herfor, idet disse 
uundgåeligt vil komrrïê i modstrid med den teknologiske udvikling, der hurtigt vil gøre enhver kunstig 
afgrænsning forældet. 
Trafikken kan tage form af envejskommunikation, tovejskommunikation, envejskommunikation med 
jordbaseret returforbindelse, punkt-til-punkt, punkt-til-multipunkt. 
%, Som forholdene er nu, gælder der for markedsføring, installation, vedligehold og drift af modtagende 
jordstationer, der ikke tilsluttes det offentlige net, ingen begrænsninger overhovedet, eller der kræves 
kun en gruppelicens, jf. Kommissionens direktiv 88/301/EØF. 
Satellitjordstationer, der både kan sende og modtage, er omgærdet med flere regler, eftersom der er 
risiko for interferens, hvis jkke de bygges, installeres og drives korrekt. Kravet om licenser bunder 
således i ønsket om at undgå interferensproblemer og om at få en effektiv udnyttelse af 
banepositionerne. 
Nettets størrelse kan måles i for eksempel antallet af stationer, transmissionshastigheden og 
antennernes diameter. I de fleste tilfælde skulle nettets dimensioner ikke i sig selv give anledning til 
særlige retlige problemer. 
17 
Det fremgår af Kommissionens grønbog om satellitkommunikation, at meget store 
satellilkommunikationssystemer - selv når de ikke er tilsluttet offentlige net - kan være til hinder for 
driften af tjenester af almen økonomisk interesse, og at retlige beskyttelsesordninger i så tilfælde kan 
være berettigede. Forholdet mellem et satellitnets størrelse og den "skade", det kan volde andre 
aktiviteter af almen økonomisk interesse, kan variere betydeligt fra den ene medlemsstat til den anden, 
og for eksempel være meget afhængigt af, hvor langt fremme de offentlige infrastrukturers udvikling 
er. 
I betragtning af, at brugen af satellitter i Europa er meget lidt udbredt, og at de fleste landes 
jordbaserede net er meget veludviklede, vil det sikkert være formålstjenligt at se bort fra størrelsen af 
satellitjordstationsnettene, når der overvejes bestemmelser på området. 
T.5. Styrings- og overvågningsfunktionen 
I de eksisterende satellitnetarkitekturer omfatter netfunktionerne både styring og overvågning. Uanset 
om nettets topologi er en stjernekonfiguration eller en maskekonfiguration, gælder det generelt, at 
styrings- og overvågningsfunktionerne er centraliseret i styrings- og overvagningsstationen. Inden for 
stjernekonfigurationen er der normalt sammenfald mellem denne centrale styrings- og 
overvågningsstation og navpunktet. 
De ikke-centrale stationer fungerer på den måde, at de kun kan transmittere og kommunikere med 
rumsegmentet, når de får tilladelse hertil gennem styrings- og overvågningsfunktionen i et centralt 
netanlæg, der ikke udgør en del af satellitoperationscentret. 
Formålet med styrings- og overvågningsfunktionerne er at sikre, at nettet fungerer som det skal. Disse 
funktioner gør det muligt at identificere og i givet fald lukke for en ikke-central station, hvis en af 
nedenstående situationer skulle opstå: 
der er opstået en fejl i en ikke-central jordstation, som medfører, at stationen interfererer med 
driften af andre radiostationer, eller at der er meget høj sandsynlighed for, at denne situation 
indtræder 
der er opstået en fejl i en ikke-central jordstation, som medfører, at styrings- og 
overvågningsfunktionerne ikke fungerer som de skal. 
De ovennævnte ikke-centrale jordstationer er for det meste bygget som billige stationer, der er lette at 
drive, og som ikke kræver permanent bemanding. 
Satellitjordstationer, der ikke kan fjernbetjenes og automatisk styres via en central styrings- og 
overvågningsfunktion, bør døgnet rundt være bemandet med kvalificeret personale (i det mindste når 
der transmitteres), såledesat instruktioner fra satellitoperationscentret kan efterkommes. Hoved­
opgaven består i at kontrollere, at transmissionsparametrene overholdes, og at træffe foranstaltninger i 
tilfælde af svigt eller interferens. 
Dette gælder ikke kun for de store satellitjordstationer (såsom INTELSATs jordstationer af klasse A), 
men også for private satellitjordstationer (herunder INTEI^SAT's jordstationer af klasse El ), 
satellitbaserede nyhedsindsamlingsstationer, og for VSAT-systemets styrings- og 
overvågningsstationer. 
Helt generelt gælder det, at der ved implementeringen af netfunktionerne som minimum skal tages 
hensyn til følgende to aspekter: 
systemet skal give en vis garanti for, at operatøren har de fornødne værktøjer til at drive sit net 
på passende vis (selv om dette ikke nødvendigvis sikrer, at nettet faktisk drives på denne måde) 
hvis der kommer nye ikke-centrale stationer til, skal satellitnetoperatøren kunne varetage disse 
og driften herafog bære ansvaret herfor. Kun meget beskedne retlige foranstaltninger - om 
nogen overhovedet - bør således være nødvendige. Dette vil give licensindehaveren meget stor 
fleksibilitet med hensyn til en eventuel udbygning af nettet 
T.6. Standardisering og typegodkendelse 
De internationale satellitorganisationer blev i sin tid oprettet for at give de forskellige netoperatører 
(dvs. de nationale operatører af offentlige telenet) adgang til rumsegmentkapacitet, således at de kunne 
imødekomme deres abonnenters kommunikationsbehov. Med henblik herpå måtte 
satellitorganisationerne udarbejde detaljerede specifikationer. Af historiske årsager dækker disse 
specifikationer i hovedsagen de traditionelle jordstationer, der bygger på store infrastrukturer (f.eks. 
INTELSAT A, B og EUTELSAT A), selvom nyere mindre stationer også begynder at gøre sig 
gældende (f.eks. INMARSAT C og de nye INTELSAT typer). 
Disse specifikationer kan betragtes som en etableret målestok, men kan ikke regnes som "standarder" i 
ordets egentlige betydning. Det er disse specifikationer, der sikrer interoperabilitet inden for rammerne 
af de tekniske systemer, som organisationerne har opbygget. Formålet med specifikationerne har 
været at sikre: 
at jordstationerne og rumsegmentet kan fungere sammen 
at brugerne af organisationens rumkapacitet tager hensyn til hinandens behov 
at forskrifterne for nettet som helhed overholdes. Forskrifterne, der offentliggøres af IFRB, er 
fastlagt på grundlag af koordination af satellitnettet. 
Disse specifikationer kan for så vidt godt være i overensstemmelse med bestemte standarder, herunder 
standarder udarbejdet af ETSI. ETSI's standarder for satellitjordstationer er tekniske 
rammebestemmelser, der er udformet med henblik på at sørge for, at flere forskellige systemer kan 
fungere sammen inden foret vist afgrænset spektrum. Sådanne standarder giver imidlertid ikke nogen 
sikkerhed for, at satellitjordstationer fungerer korrekt inden foret system. 
Der er derfor vigtigt at skelne mellem specifikationer og standarder. 
(Jenerell har det tekniske udvalg for satellitjordstationer (T(-SES) under KISI valgt i videsl muligt 
omfang at basere sig på det arbejde, der allerede er udført i andre organisationer, der arbejder med 
specifikationer og standarder for jordstationer. 
ETSI's TC-SES-udvalg er for tiden i gang med at udarbejde standarder på følgende felter: 
jordstationer til tv-modtagelse inden for FSS 10/11/12 GHz båndet (udendørsudstyr) 
jordstationer til data-modtagelse inden for FSS 10/11/12 GHz båndet 
jordstationer til VSAT-tovejskommunikation inden for FSS 12/14 GHz båndet 
jordstationer til mobilsatellitkommunikation ved lav datahastighed inden for 1,4/1,6 GHz båndet 
jordstationer til mobilsatellitkommunikation ved lav datahastighed inden for 12-14 GHz båndet 
satellitjordstationer til nyhedsindsamling 
sammenkobling mellem satellitjordstationer og PSTN/PSDN 
styring og overvågning af VSAT-satellitnet 
Hertil kommer visse andre ETSI-standarder, der er under forberedelse: 
jordstationer til modtagelse inden for BSS båndene 
VSAT-jordstationer inden for FSS 6/4 GHz båndet 
sammenkobling mellem satellitnet og ISDN. 
På indeværende tidspunkt har ETSI ikke udarbejdet nogen standard for jordstationer, der anvender 
store infrastrukturer, fordi der er så få af disse, og fordi deres specifikationer i meget høj grad 
afhænger af rumsegmentets egenskaber. De afprøves og godkendes af rumsegmentoperatøren og 
slat busoperatøren i fællesskab, inden de tages i brug inden for nettet. De vil normalt på grund af de 
helt særlige forhold, der gør sig gældende i denne forbindelse, ikke kunne typegodkendes. 
20 
T.7. Frekvensanliggender 
T.7.1. Frckvenskoordinalion 
Det siges ofte, at det mest fordelagtige ved et satellitriet er, at det er fleksibelt og nemt kan 
om konfigureres. Dette forudsætter, at der ikke kræves nogen koordination, inden en station installeres 
og tages i drift. 
Inden for de fleste frekvensbånd kræves der som minimum en koordination mellem den faste 
satellittjeneste (FSS) og den faste tjeneste. Dette kan være en langsommelig proces. For eksempel kan 
det nævnes, hvad angår koordinationsarbejdet i forbindelse med en satellitjordstation inden fordel 
fælles Ku-bånd, at koordinationsområdets størrelse kan ligge mellem 100 km og 500 km, og at der 
meget vel kan være tale om, at mere end et land er involveret, i hvert fald i Europa. Ventetiden for 
behandlingen af koordinationsoplysningerne er på fire måneder, og dette tal skal ganges med antallet 
af de satellitjordstationer, der skal koordineres. 
Eftersom koordinationsprocessen har været en af hindringerne for indførelsen af satellitnet i Europa, 
kunne det være formålstjenligt at reservere visse bånd til bestemte anvendelser. Dele af 
frekvensbåndene 14/12 GHz og 30/20 GHz vil eventuelt i fremtiden kunne reserveres for VSAT-
satellitsystemer, hvis man kan nå til enighed herom med alle berørte administrationer. Man bør derfor 
give høj prioritet til en undersøgelse af, om man i fremtiden vil kunne afsætte visse frekvensbånd til 
brug for bestemte satellittjenester. 
Det bør gøres klart for satellitnetoperatørerne, at brugen af fælles bånd medfører yderligere 
forsinkelser og restriktioner som følge af koordinationsprocessen, og at det ligger uden for de enkelte 
tilsynsmyndigheders mulighed at gøre noget herved. 
Man kunne eventuelt tillade down-links inden for de forskellige bånd, eftersom koordinationsarbejdet 
herved er mindre krævende. Down-links inden for fælles bånd vil imidlertid ikke kunne nyde nogen 
beskyttelse, hvis ikke brugen heraf er koordineret. 
T.7.2. Placeringstilladelser 
En række tilsynsmyndigheder har indført krav om, at der skal ansøges om tilladelse, før jordstationer 
placeres i nærheden af bestemte områder såsom lufthavne og nationale/internationale forsvarsanlæg, 
samt nationalmonumenter og historiske bygninger. Formålet med dette er at sikre, at radiotjenester, 
der er af afgørende betydning, ikke forstyrres (militæranlæg, regeringsanlæg, lufthavne - herunder 
hensynet til luftfartssikkerheden). 
I Det Forenede Kongerige har man en "Code of Practice" med detaljerede oplysninger om procedurer 
og om, hvor man skal henvende sig for at få placeringstilladelse. 
Man er lor liden i gang med (i Frankrig og i IXM lorenede Kongerige) al undersøge, hvor følsomme 
de forskellige anlæg er, og om procedurerne tør tilpasses i fremtiden. 
Hvis antallet af satellitjordstationer vokser i den grad, som det fremgår af visse 
markedsundersøgelser, kan tilsynsmyndighederne komme til at stå over for to former for 
vanskeligheder: 
på den ene side kan udstedelsen af placeringstilladelser gå hen og blive en reel byrde, og det kan 
blive nødvendigt at indføre hurtigere procedurer, som skal anvendes i bestemte tilfælde, for 
eksempel når uplink-forbindelsen bygger på eksklusivbånd, eller når nogle parametre ikke 
opfylder visse forhåndsfastsatte grænseværdier 
på den anden side vil risikoen for interferens kunne vokse med det stigende antal stationer: dette 
vil kunne gøre det nødvendigt at skærpe bestemmelserne vedrørende placeringen og indføre 
andre restriktioner. 
Maeeringslilladclsci er som oftest et lokalt problem. Det er ikke klart, om det er nødvendigt at 
harmonisere disse procedurer. Det kan blive påkrævet at harmonisere kriterierne for udstedelsen af 
placeringstilladelser. Under alle omstændigheder må man sørge for, at de forskelligartede forhold ikke 
resulterer i nogen form for tekniske eller økonomiske hindringer for udviklingen af satellitnet. 
T.8 Retlige spørgsmål 
Mange forskellige organisationer og virksomheder spiller en vigtig - men ofte forskellig - rolle i 
forbindelse med udbuddet af satellittjenester. Det er vigtigt at fastslå, hvilket ansvar der påhviler hver 
af disse virksomheder, og hvem licensen bør tildeles. 
Virksomhederne har først og fremmest ansvaret for: 
• at de ufravigelige hensyn tilgodeses, herunder: 
beskyttelse af personsikkerheden 
beskyttelse af radiofrekvensspektret mod interferens 
databeskyttelse 
• at eventuelle særlige/eksklusive rettigheder inden for taletelefoni overholdes 
• at eventuelle bestemmelser til beskyttelse af offentlige datakommunikationstjenester overholdes 
• at eventuelle andre bestemmelser overholdes, herunder EF-bestemmelser vedrørende 
ejendomsret, vedrørende europæiske nummereringsordningerog lignende. 
Når det skal fastslås, hvem der skal have licensen tildelt, er det vigtigt at tage hensyn til. hvilket 
ansvar der påhviler den enkelte. 
Kontraktforholdene mellem alle disse virksomheder kan være yderst komplekse. Man må finde ud af, 
hvilke virksomheder der har de fornødne anlæg og midler til at sikre, at licensvilkårene overholdes i 
hver enkelt medlemsstat, og give licensen til disse. 
Satellitoperatøren plejer at være den, der etablerer rumsegmentkapaciteten og varetager driften heraf, 
og er dermed gennem sin administration ansvarlig, for så vidt angår den med ITU aftalte brug af 
baneposition og frekvenser, dersom hans satellitsystem skaber interferens for andre satellit- eller 
radiokommunikationsnet. 
For at der kan være sikkerhed for, at jordsegmentet (dvs. hele komplekset af jordstationer) fungerer 
korrekt og er tilpasset det pågældende rumsegment, må satellitoperatøren fastlægge, på hvilke vilkår 
og i henhold til hvilke bestemmelseren satellitnetoperatør kan få adgang til satellitsystemet. Disse 
bestemmelser er medvirkende til at sikre, at de bestemmelser overholdes, der er opnået enighed om i 
forbindelse med koordinationen af satellitsystemet inden for rammerne af ITU's koordineringsproces. 
De gældende vilkår og betingelser er sædvanligvis fastlagt i dokumenter, som også indeholder 
satellitjordstationernes specifikationer, bestemmelser om, hvilke afprøvningsprocedurer en station 
skal igennem, inden den tages i brug, procedurer for driften (under normale omstændigheder, i 
tilfælde af svigt, omkonfigurering af nettet osv.). 
Som forholdene er nu, er de internationale teleorganisationer (INTELSAT/ EUTELSAT og 
INMARSAT) i de enkelte lande repræsenteret ved de nationale televirksomheder, der optræder som 
signatarer i organisationerne. De enkelte landes satellitsystemer drives for det meste også af de 
nationale televirksomheder, mens private systemer har forskellige repræsentanter. 
Jordstationer, der formidler hovedforbindelsen eller tv-uplinks, transmitterer sædvanligvis uden 
nogen form for automatisk eller fjernstyret kontrol og/eller tilladelse. Automatiske styrings- og 
overvågningsfunktioner er meget begrænsede, da de ikke finder anvendelse i disse stationer. Driften 
af disse stationer er manuel og varetages af særligt uddannet personale i koordination med 
rumsegmentkontrolcentre (såsom INTELSAT Operations Centre). 
Operatøren skal sikre, at disse stationer ikke skaber interferens for andre brugere af radiospektret. 
Eftersom overvågningen er manuel, kræver stationens drift, at der døgnet rundt er særligt uddannet 
personale til stede. 
Alle procedurer for, hvad der skal ske i tilfælde af systemsvigt, fastlægges af satellitoperatøren. 
Satellitoperatøren skal normalt kunne sælte sig i forbindelse med et forhåndsaftal! 
jordstationskontaktpunkt, således at nødsituationer kan imødegås. 
Terminaler til nyhedsindsamling falder ind under denne kategori. 
Hvad angår hovedstationernes operatører, må en særlig stationskategori fremhæves, nemlig stationer 
til styring af satellitjordstationsnet. Disse netstyringsstationer har ansvaret for styringen af det samlede 
satellitterminalnet (såvel net af VSAT-typen som mobilnet). Dette kan ske via én enkelt station eller i 
distribueret form via flere forskellige stationer. 
Netstyringsstationerne indeholder alt det udstyr og det programmel, der skal til for at varetage 
netfunktioner, såsom adressering af ikke-centrale terminaler, styring af netdatabaser, samt styring og 
overvågning af de forskellige komponenter i nettet. 
I visse konfigurationer overlades nogle af netfunktionerne til kunden, under satellitnetoperatørens 
kontrol. 
Satellitnetoperatøren har således en ledende rolle og det største ansvar for nettets drift. Men selvom 
han varetager driften af styrestationerne i nettet og er ansvarlig for nettets centrale styrings- og 
overvågningsfunktioner, er han dog ikke også nødvendigvis ansvarlig for alle driftsaspekter i 
forbindelse med de ikke-centrale jordstationer i nettet. 
Det kan for eksempel tænkes, at nav-operatøren styrer og overvåger mere end ét net som led i et 
fællesnav-koncept (shared hub). 
Ikke-centrale jordstationer kan være ubemandede. De kan ejes af kunden, satellitnetoperatøren, eller 
satellittjenesteleverandøren. Da der er tale om fjernbetjent og automatisk styret udstyr, bør de sikkert 
snarere betragtes som terminaler end som en del af satellitnettet (ikke som en del af det offentlige 
infrastrukturnet), med den begrænsning at de skal typegodkendes (og eventuelt også underkastes 
frekvenskoordination). 
Satellitljencsteleverandøren kan være en tredjepart og behøver ikke - selv om det kan forekomme -
være identisk med satellitjordstationsoperatøren. Tjenesteleverandøren er ansvarlig for, at 
tjenestespecifikke aspekter, herunder særlige/eksklusive rettigheder, overholdes. 
Det er vanskeligere at definere, hvilken rolle slutbrugeren spiller. Det er klart, at en slutbruger 
udnytter en tjeneste til at opfylde sine telekommunikationsbehov, og han behøver således ikke være 
underlagt nogen særlig retlig kontrol, men han kan ønske at drive nettet selv - og i så fald bør han 
have de samme kvalifikationer som en netoperatør og tjenesteleverandør. 
24 
Hvis en bruger ikke har adgang (il den fornødne ekspertise inden for sin egen organisation, kan han 
foretrække at give denne opgave ud i entreprise til en operatør med bedre kvalifikationer og mere 
erfaring, selv om han af økonomiske årsagen kan vælge at bevare ejendomsretten til udstyret. 
Hvis den ikke-centrale jordstation skal sammenkobles med det offentlige net, vil dette ofte ske hos 
brugeren. 
T.9. Adgang til rumsegmentet 
Det rumsegment, der anvendes til at stille satellittjenester til rådighed, kan enten stilles til rådighed af 
en af de internationale satellitorganisationer eller af et separat satellitsystem, dvs. et system som 
tilhørerenten et nationalt satellitsystem elleret privat satellitsystem. 
Inden for de internationale satellitorganisationer er det praksis at lade satellitoperatøren fastlægge 
specifikationer for driftsvilkårene i forbindelse med rumsegmentet. For de separate satellitsystemer er 
der opstillet et tilsvarende system. Sådanne ordninger er en fornuftig form for beskyttelse mod 
interferens og driftsproblemer, og betragtes som et væsentligt element i en licensordning. 
Satellitnetoperatøren bør således tilskyndes til at anvende et satellitsystem, hvis driftsprocedurer er 
anerkendte, og indgå en driftsaftale med rumsegmentoperatøren. 
Aftaler, der indgås mellem en satellitnetoperatør og en satellitsystemoperatør, bør omfatte tekniske 
vilkår for adgangen til rumsegmentet, herunder 
stationsspecifi kationer 
afprøvningsresultater og typegodkendelse 
procedurer for, hvordan forbindelsen til rumsegmentet etableres 
driftsprocedurer (herunder i tilfælde af systemsvigt, interferens, ændrede parametre). 
Det bør også klart af driftsaftalen fremgå, hvordan ansvaret fordeles mellem satellitnetoperatøren og 
satellitsystemoperatøren. 
Hvor der er tale om et net af satellitjordstationer, bør driftsaftalen være "netorienteret", således at 
ikke-centrale jordstationer ikke behøver omfattes af aftalen. 
Alle driftsaftaler mellem en satellilnetopcrator og en salellilsyslcmopcialor bor være underlagt 
tilsynsmyndighedernes kontrol. Disse bør for det første kontrollere, al alle de fornødne tekniske 
forholdsregler, der skal træffes, indgår i aftalen, og for det andet at satellitoperatøren ikke fastlægger 
unødigt diskriminerende vilkår i denne godkendelsesproces. Alle, der ansøger om en licens til drift af 
en satellitjordstationsnet, tør derfor fremlægge et eksemplar af driftsaftalen. 
Hvad angår forbedrede adgangsvilkår til mmsegmentkapaciteten i satellitsystemer, som omfatter flere 
lande, bygger nærværende forslag på de resultater, der er opnået ved diskussionerne om dette emne i 
de internationale satellitorganisationer INTELSAT, INMARSAT og ElfTELSAT, og navnlig den 
beslutning, som blev truffet i EUTELSAT om at foreslå medlemsstaterne løsningsmodeller til mere 
effektiv og bredere adgang ved oprettelse af et nationalt signatarkonlor og/eller ved hjælp af den 
såkaldte "multiple access"-model, hvor andre signatarer end medlemsstatens egen kan søge om 
adgang til kapaciteten. Forslaget stiller de to metoder lige, hvad angår gennemførelse og gyldighed. 
Arbejdet skal naturligvis bygge på en fælles holdning, så man kan sikre ligelige vilkår i hele EF. Dette 
har været en forudsætning for forslaget. 
2f> 
INDHOLDSFORTFXÎNLLSE 
Kapitel Anvendelsesområde og definitioner 
Artikel 1 Formål 
Artikel 2 Definitioner 
Artikel 3 Anvendelsesområde 
Kapitel II Gensidig anerkendelse af nationale driftsti lladelser 
Artikel 4 Ret (il at udbyde tjenester 
Artikel 5 Virkninger af anerkendelse 
Kapitel III Gensidig anerkendelse på grundlag af EF-dækkende licensordninger og 
harmoniseringsprocedurer 
Artikel 6 
Artikel 7 
Artikel 8 
Artikel 9 Harmonisering af vilkårene for udstedelse af tilladelser 
Gensidig anerkendelse af nationale tjenester, som ikke forudsætter 
forudgående harmonisering 
Gensidig anerkendelse 
Offentliggørelse af anerkendte tjenestekategorier 
Kapitel IV Den foreløbige étstedsbestillingsordning 
Artikel 10 Anvendelsesområde for den foreløbige ordning 
Artikel 11 Administration 
Artikel 12 Étstedsbestillingsordningcn 
Kapitel V Procedurer for koordinering af anlæggenes frekvenser og placering 
Artikel 13 Koordinering udført af ansøgeren selv 
Artikel 14 Indsendelse af koordineringsanmodning sammen med ansøgningen 
Artikel 15 Iværksættelse af koordineringsproceduren 
Artikel 16 Idriftsættelse af satellitnettjenester 
Artikel 17 Indgåelse af koordineringsaftaler 
Artikel 18 Harmonisering i samarbejde med ERC 
Kapitel VI Nummerering 
Artikel 19 Allokering og registrering af navne, numre og adresser 
Kapitel VII Adgang til rumsegmentkapacitet 
Artikel 20 
driftsvilkårene 
Artikel 21 Aftalerom adgangen til rumsegmentet og om overholdelse af 
Adgang til rumsegmenlet 
Kapitel VIII Tilsyn 
Artikel 22 Udstedelse, ændring og inddragelse af tilladelser fra medlemsstaterne 
Kapitel IX Ankeprocedure 
Artikel 23 Indberetning til Kommissionen 
Artikel 24 Forligsprocedure 
Kapitel X EF-Teleudvalget 
Artikel 25 EF-Teleudvalgets sammensætning 
Artikel 26 EF-Teleudvalgets procedurer 
Kapitel XI 
Bilag I 
Bilag II Afsluttende bestemmelser 
Artikel 27 Direktivets anvendelsesområde 
Artikel 28 Sammenkobling med offentlige net 
Artikel 29 Krisesituationer 
Artikel 30 Afgifter 
Artikel 31 Tavshedspligt 
Artikel 32 Nødtjenester, forsøgstjenester og særlige satellittjenester 
Artikel 33 1 Idarbejdclse af harmoniserede vilkår - rækkefølge 
Artikel 34 Indberetning 
Artikel 35 Ajourføringsprocedure 
Artikel 36 Gennemførelse af direktivet 
Artikel 37 Adressater 
Oplysningskrav ved ansøgninger 
Satellittjenester, som der skal indføres harmoniserede vilkår for hurtigst muligt 
Forslag til 
EUROPAPARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
EN POLITIK FOR GENSIDIG ANERKENDELSE AF LICENSER OG ANDRE 
NATIONALE TILLADELSER VEDRØRENDE 
SATELLITNETTJENESTER OG/ELLER 
SATELLITKOMMUNIKATIONSTJENESTER 
EUROPAPARLAMENTETS OG RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traklalen om Opretlelse al Del Europæiske Fa'llcsskab, særlig 
artikel 57, stk. 2, artikel 66 og artikel 100 A og artikel 235. 
under henvisning til forslås fra Kommissionen \ 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ', og 
ud fra følgende betragtninger: 
1. Det fremgår af Grønbogen om en fælles politik for satellitkommunikation i Det Europæiske 
Fællesskab af den 20. november 1990-*at der bør vedtages foranstaltninger (il fremme af 
tværeuropæiske tjenester, herunder foranstaltninger i form af en EF-ordning om gensidig 
anerkendelse af licenser for satellitjordstationsnet med bestemmelser om, hvilke vilkår der skal 
gælde for EF-dækkende drift af satellitjordstationsnet, og eventuelt hvilke vilkår der skal gælde 
for driften af centrale styrende jordstationer (navstationer), saml foranstaltninger, der med sigte 
på fælleseuropæiske licensordninger kan sikre en mere samordnet fiekvcnsbiug inden for 
satellitkommunikation; 
i) ... 
2) „ 
3) KOM(90) 490 eodelig udgave. 
"»«) 
2. Rådet slotter i sin resolution af 19. december 1991 om etablering al et fælles marked for 
salelliltclcl jeneslcr og udstyr de generelle målsætninger i Kommissionens grønbog om en 
fælles politik for satellitkommunikation i Det Europæiske fællesskab og fastslår, al 
harmonisering og liberalisering er vigtige målsætninger i satellittclekommunikalionspolitikken. 
idel disse aktiviteter er en forudsætning for al fremme udbuddet og brugen af fælleseuropæiske 
satellitteletjenester, alt under overholdelse af bestemmelserne vedrørende ufravigelige hensyn og 
særlige/eksklusive rettigheder; i nævnte resolution opfordrer Rådet til, at der på grundlag af 
passende EF-procedurer gennemføres foranstaltninger, således at der kan opstilles 
harmoniserede forskrifter for udstedelse af licenser for satellitnet og satellittjenester; 
3. Rådet fastslår i sin resolution af 22. juli 1993 om høring med henblik på en vurdering af 
situationen i teletjenestesektoren ^ at det er af største vigtighed for EFs politik for teleområdet, 
at der indføres gensidig anerkendelse af nationale tilladelser på grundlag af harmoniserede vilkår 
under en foreløbig étstedsbestillingsordning, og at man går videre med den politik, der omtales i 
Rudels résolution af 19. december 1991 om satellitkommunikation navnlig ved at vedtage 
foranstaltninger indenfor dette område - og endelig, at det er vigtigt for EFs politik for 
teleområdet på kort sigt, at lovforslagene om satellitkommunikation vedtages hurtigst muligt: 
4. forslaget til Rådets direktiv om gensidig anerkendelse af licenser og andre nationale tilladelser 
vedrørende teletjenester 5 gælder ikke for tilrådighedsstillelse af mobil radiotjenester og 
satellittjenester; det er således påkrævet at udvide princippet om gensidig anerkendelse af 
licenser til også at omfatte satellittjenester, herunder satellitbaserede mobiltjenester; 
4) EFT nr. C 8 af 14.1.1992, i. 1 
5) EFT nr. C 213 af 6.8.93, ti 
6) KOM(92)254 af 15.7.1992 
M) 
5. nærværende direktiv vedrører anerkendelse al nationale tilladelser til at stille 
satellitkommunikalionstjenester til rådighed og til at oprette og drive satellitjordstationsnet. dvs. 
tilladelser udstedt af medlemsstaterne; tilladelser til at stille en satellitkommunikationstjeneste til 
rådighed og tilladelser til at oprette og drive et satellitjordstationsnet kan gives hver for sig eller 
samlet på grundlag af én licens; 
6. direktivet vedrører ikke gensidig anerkendelse af tilladelser, som er udstedt al tredjelande; 
medlemsstaterne bør i højere grad koordinere den måde, hvorpå de behandler tjenester til og fra 
lande uden for EF, og skabe ensartede procedurer for disse tjenester på grundlag af de generelle 
principper i GATT aftalen vedrørende tjenesteydelser: 
7. med henblik på indførelse af ordninger for gensidig anerkendelse af nationale licenser og andre 
tilladelser bør der fastlægges procedurer, der giver mulighed for gensidig anerkendelse af 
nationale driftstilladelser; dette skal først og fremmest foregå ved at der opstilles harmoniserede 
licensvilkår for udbud af satellittjenester; ved de satellittjenester, som der endnu ikke er opstillet 
harmoniserede licensvilkår for, skal det gøres lettere at få tilladelser ved hjælp af en foreløbig 
étstedsbestillingsordning; 
8. de specifikke forhold omkring satellitjordstationsnet og disses topologi er af en sådan art, at de 
nationale tilsynsmyndigheder må have adgang til detaljeret information, hvis de skal kunne 
vurdere, om bestemmelserne i nærværende direktiv overholdes for så vidt angår den del af 
nettet, som drives på territorier under den enkelte medlemsstats jurisdiktion; denne information 
skal fremlægges af ansøgeren således som det fremgår af bestemmelserne i bilag I; 
9. leverandører af satellittjenester og operatører af satellitjordstationsnet kan på grundlag af 
gensidigt anerkendte nationale tilladelser udøve alle eller nogle af de aktiviteter, hvortil de har 
fået tilladelse fra én medlemsstat, i alle andre medlemsstater, enten ved at etablere Filialer i disse 
eller ved selv al stille de pågældende tjenester til rådighed; gensidigt anerkendte nationale 
tilladelser fritager ikke licensindehaveren for pligten til at overholde national lovgivning, som 
ikke specifikt vedrører satellittjenester, herunder lovgivning vedrørende udøvelse af radio- og 
tv-virksomhed, sålænge disse love er i overensstemmelse med EF-bestemmelserne; 
10. hvis der skal stilles satellittjenester til rådighed, kan det være en forudsætning, at der indgås 
sammenkoblingsaftaler mellem indehaveren af en gensidigt anerkendt national tilladelse og 
operatører af jordbaserede offentlige net; medlemsstaterne bør kunne gribe ind i forhandlingerne 
om sammenkobling, således at en hurtig og effektiv implementering sikres; 
M 
I I. ved visse satellittjenester er der ikke brug for en forudgaemle harmonisering al vilkårene for 
udstedelse af tilladelse; ved disse tjenester bør det derfor være muligt at foretage gensidig 
anerkendelse af nationale tilladelser uden forudgående harmonisering: 
12. det vil være formålstjenligt at udnytte de eksisterende nationale tilsynsmyndigheders ekspertise 
inden for en bredere europæisk kontekst og uddelegere dele af harmoniseringsarbejdet til Det 
Europæiske Udvalg for Reisforskrifter på Teleområdet (ECTRA) og Den Europæiske 
Radiokommunikalionskomité (ERC), som er oprettet inden for CEPT; 
13. uanset om satellittjenesterne omfatter tredjelande eller ej, kan deres drift forudsætte en vis 
koordinering af anlæggenes frekvenser og placering med tredjelande; I disse tilfælde skal de 
berørte tredjelande have adgang til den fornødne information; de dele af et satellitjordstationsnet, 
der forudsætter koordinering af anlæggenes frekvenser og placering, ma ikke etableres eller 
tages i brug, før koordinationsprocedurerne er fuldført; 
14. der bør indføres en samordnet foreløbig étstedsbestillingsordning for at gøre det lettere at 
ansøge om nationale tilladelser for områder, hvor der endnu ikke er mulighed for gensidig 
anerkendelse; proceduren skal effektiviseres ved at der opstilles obligatoriske frister; når der er 
etableret fyldestgørende harmoniserede vilkår, er det tanken, at overgangsordningen med 
individuelle ansøgninger efterhånden skal erstattes af nationale licensordninger med 
tjenestekategorier på grundlag af gensidig anerkendelse; 
15. den tekniske administration af étstedsbestillingsordningen kan på et veltilrettelagt 
samarbejdsgrundlag uddelegeres til ECTRA og/eller ERC, som har erfaring inden for dette 
område; 
16. ansøgninger om gensidig anerkendelse, som har at gøre med nye tjenestekategorier, som der 
endnu ikke er udarbejdet harmoniserede EF-dækkende licensvilkår for - f.eks. tjenester baseret 
på ikke-geostationære satellitter, herunder satellitsystemer i lav bane, eller satellittjenester, som 
ligger uden for de tidligere udarbejdede tjenestekategorier - kan behandles under en foreløbig 
étstedsbestillingsordning, indtil der er udarbejdet harmoniserede vilkår for de pågældende 
tjenester; 
17. der er en tæl sammenhæng mellem de tilladelser, der udstedes med henblik pa drift af 
satellitnettjenester, og retten til alene at anvende bestemte frekvenser: drift af visse 
satellitnettjenester forudsætter envidere en clearing-ordning, hvis del skal sikres, at 
radiotjenester af vital betydning for offentlige eller militære anlæg samt lufthavne m.v. ikke 
forstyrres; gensidig anerkendelse af licenser for drift af satellitnettjenester forudsætter således, at 
de pågældende frekvenser også forbeholdes i de øvrige medlemsstater: hidtil er frekvensbrugen 
i medlemsstaterne kun i ringe omfang harmoniseret; i dette direktiv indføres der derfor 
supplerende foranstaltninger til allokering og koordinering af frekvenser inden for 
fælleseuropæiske satellitnettjenester: 
18. satellitbaserede mobiltjenester og positioneringstjenester, herunder tjenester, der drives via 
transportable satellitjordstationer, afviger ikke væsentligt fra anden tovejs punkt-til-punkt eller 
punkt-til-multipunkt satellitkommunikation, og der bør derfor ikke for disse gælde andre 
lovfastsatte beskyttelsesordninger eller restriktioner end det i dette direktiv fastlagte: der bør 
tages særlige hensyn for så vidt angår ordninger for koordinering af anlæggenes frekvenser og 
placering med henblik på brugen af transportable og mobile satellitjordstationer: i nærværende 
forslag er der taget hensyn til disse særlige omstændigheder; 
19. ansøgerne bør have mulighed for at ordne den nødvendige frekvenskoordination direkte med de 
berørte myndigheder, eller alternativt have mulighed for at anmode om, at der iværksættes en 
ordning for koordinering af anlæggenes frekvenser og placering ud over og sideløbende med 
licensproceduren; der skal for hver enkelt satellitnettjeneslekategori træffes enighed om en 
hensigtsmæssig ordning for koordinering af anlæggenes frekvenser og placering; de gensidigt 
anerkendte nationale tilladelser skal med henblik herpå indeholde supplerende vilkår; 
20. ved Rådets resolution 90/C 166/02 af 28. juni 199f>7oprettedes en Europæisk 
Radiokommunikationskomité (ERC) og en Europæisk Radiokommunikationsstyrelse (ERO) 
under Den Europæiske Konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT), hvilket betød en 
væsentlig styrkelse af frekvenskoordinationsarbejdet; Kommissionen bør, hvor noget sådant er 
relevant, udnytte ERC/ERO's tekniske erfaring ved at give dem mandat, når det skal fastlægges, 
hvordan frekvenskoordinationen skal foregå i forbindelse med gensidig anerkendelse af 
nationale tilladelser vedrørende satellittjenester; 
7) R*^««olutionaf28.juiiil990omtota*^^ 
fælleseuropæisk dimension, EFT nr. C166 af 7.7.1990, •. 4 
n 
21. en forudsætning for at drive satellitnettjenester er. al der er adgang til og udbud af 
rumsegmentkapacitet; operatører af satellitjordstationsnet er sædvanligvis nødt til at leje kapacitet 
hos en allerede etableret satellitoperatør; del er yderst vigtigt, at banepositioner og 
frekvensspektret, der udgør en knap ressource, udnyttes effektivt; en effektiv udnyttelse af disse 
ressourcer bør fastlægges som målsætning for Fællesskabet; der bør fastlægges ordninger til 
sikring af en effektiv udnyttelse af banepositioner og frekvensspektrum; for så vidt angår 
ansøgningerom gensidig anerkendelse af tilladelser til at drive satellitjordstationsnet, bør det 
derfor kræves, at de nødvendige rumsegmentkapacitelsaftalerer etableret på rette måde; 
22. der bør ske en forenkling af procedurerne for rumsegmentkapacitetsaftaler; i tilfælde, hvor der 
er indgået en rumsegmentkapacitetsaftale direkte med en satellitoperatør eller dennes 
repræsentant, bør denne aftale anerkendes af medlemsstaterne; en medlemsstat må ikke afslå at 
anerkende en national tilladelse med den begrundelse, at den ikke tillader direkte adgangsaftaler; 
23. på baggrund af den seneste udvikling inden for de internationale satellitorganisationer, f.eks. 
EUTELSAT, skal medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger for at bringe 
forholdene i overensstemmelse med Traktatens bestemmelser jf. direktiv ../../EØF [udkast til 
direktiv om ændring af direktiv 88/301/EØF og 90/388/EØF vedrørende 
satellitkommunikation!; det fastslås i Traktaten, at bestemmelser, som på baggrund af territoriale 
eller nationale forhold begrænser eller medvirker til at begrænse udbuddet af tjenesteydelser via 
lejet kapacitet på tværs af grænserne, skal fjernes; medlemsstaterne bør derfor udover de 
nationale signatarkontorer også lade andre signatarstater og -kontorer administrere adgangen til 
den rumsegmentkapacitet, medlemsstaterne råderover, på grundlag af en ordning med valgfrit 
ansøgningssted; aftaler om rumsegment, som er indgået via et signatarkontor i en medlemsstat 
eller via et valgfrit ansøgningssted, skal respekteres af alle de øvrige medlemsstater; 
bestemmelserne i dette direktiv tager udgangspunkt i en sådan ordning; der bør være mulighed 
for at godkende eller indføre ordninger for at harmonisere vilkårene for adgang til rumsegmentet 
i hele EF; 
>l 
24. Rådet opfordrer i sin resolution af 19. december 1992 om et europæisk samarbejde om 
Cl * 
nummerering inden for telekommunikation til, at der etableres en europæisk nummerslyrelse 
(ENO) som led i det fælleseuropæiske samarbejde om numre, samt til at der oprettes en 
europæisk nummerreserve, som skal bruges i forbindelse med fælleseuropæiske 
telefontjenester; leverandører af fælleseuropæiske satellittjenester kan kræve allokering og 
registrering af navne, numre og adresser, eventuelt både på nationalt og på fælleseuropæisk 
grundlag; ansøgningerom nationale tilladelser til at stille fælleseuropæiske satellittjenester til 
rådighed kan derfor ofte være sammenknyttet med anmodninger om allokering og registrering af 
navne, numre og adresser; 
25. denne nye procedure for gensidig anerkendelse kan øge de nationale tilsynsmyndigheders 
arbejdsbyrde og medføre ekstra omkostninger; nævnte myndigheder bor derfor have ret til at 
kræve, at de herved opståede ekstraomkostninger afholdes al ansøgerne; sådanne gebyrer kan 
f.eks. kræves i forbindelse med frekvens- og placeringskoordination eller 
nummereringsordninger; det følger af princippet om klarhed i forvaltningen, at gebyrer i 
forbindelse med behandling af ansøgninger og tilsyn med licenser skal offentliggøres på 
passende måde; 
26. det bør sikres, at indehavere af gensidigt anerkendte nationale tilladelser overholder 
bestemmelserne i licenserne; det bør derfor kræves, at licensindehavere underretter den nationale 
tilsynsmyndighed i den medlemsstat, der har afgivet den nationale tilladelse, som er blevet 
gensidigt anerkendt, samt andre relevante nationale tilsynsmyndigheder i eller uden for EF, hvis 
der sker ændringer i forholdene; 
27. det påhviler de nationale tilsynsmyndigheder at sikre, at der træffes passende foranstaltninger 
med henblik på at sikre, at licensbestemmelserne efterkommes; sådanne foranstaltninger bør 
imidlertid kunne tages op til vurdering som led i ankeproceduren; 
28. der bør oprettes en effektiv procedure til ændring eller inddragelse af gensidigt anerkendte 
nationale tilladelser, og det bør i denne forbindelse sikres, at den indklagede parts rettigheder 
tilgodeses i forbindelse med bedømmelsen af overtrædelsen; 
29. der bør indføres en ankeprocedure for at sikre, at procedurerne i dette direktiv gennemføres 
fuldt ud; denne ankeprocedure skal bl.a. omfatte en mæglingsprocedure, som giver mulighed 
for at træffe forlig i forbindelse med tvister; 
30. det EF-Teleudvalg, der oprettes ved nærværende direktiv, skal bistå Kommissionen i 
gennemførelsen af direktivet; udvalget sammensættes af repræsentanter for de nationale 
tilsynsmyndigheder i medlemsstaterne; de større opgaver i forbindelse med gennemførelsen af 
nærværende direktiv overlades til medlemsstaterne selv; 
8) EFT nr. C 318 af 4.12.92, i. 2 
35 
3 1. delle direktiv indebærer ikke, at nationale procedurer for udstedelse af tilladelser til at drive . 
satellittjenester indskrænkes; for så vidt angår tredjelande bør der imidlertid i procedurerne for 
gensidig anerkendelse på EF-niveau indføres beskyttelsesordninger, således at EF-statsborgere 
sikres samme behandling i de pågældende tredjelande som landets egne borgere; med dette for 
øje bør Kommissionen igangsætte foranstaltninger, således at der kan indgås aftaler med de 
berørte tredjelande om ensartet behandling; 
32. den rivende udvikling i teknologien på dette felt gør det nødvendigt at fastlægge en procedure 
for tilpasning af de tekniske bestemmelser i direktivet: 
33. de nationale tilsynsmyndigheder bør have beføjelser til i krisesituationer at kunne kræve, at 
indehavere af gensidigt anerkendte nationale tilladelser midlertidigt standser deres tjeneste: 
licensindehavere har ret til øjeblikkeligt at få oplyst årsagerne til et sådant krav; 
34. det bør sikres, at oplysninger, der indsamles som led i dette direktivs procedurer, og som er 
omfattet af tjenstlig tavshedpligt, hemmeligholdes under alle omstændigheder; 
35. direktivets procedurer for tilladelser bør effektiviseres ved at tilgodese kravet om klarhed i 
forvaltningen; det bør klart fremgå, hvem de nationale tilsynsmyndigheder er: 
36. det er nødvendigt med særlige bestemmelser for. hvorledes satellittjenester skal stilles til 
rådighed i nødssituationer, bl.a. med henblik på afhjælpning af katastrofer, og for hvorledes 
satellittjenester skal stilles til rådighed til forsøgsbrug eller andre særlige anvendelser; navnlig 
hvad angår katastrofer er det særligt vigligt, at der findes en hasteprocedure, således at 
forsinkelser kan undgås; ved særlige situationer forstås blandt andet tilfælde, hvor 
satellittjenester må stilles til rådighed for kommunikation fra EFs territorium til offshore-anlæg i 
internationalt farvand, tilfælde hvor der skal etableres satellittjenester til brug i forbindelse med 
udstillinger og messer, og tilfælde hvor der skal foretages forsøg med satellitudstyr; andre 
former for særlige situationer kan defineres senere; der bør opstilles særlige procedurer med 
henblik på disse særlige tjenester/nødtjenester; 
37. satellitbaserede forsøgstjenester, som er erklæret af almen interesse, kan gensidigt anerkendes 
som led i et tværeuropæisk net; det er af stor betydning for gennemførelsen af disse projekter, at 
de nødvendige tilladelser udstedes hurtigst muligt; derfor bør der hurtigst muligt etableres 
ensartede ansøgnings- og behandlingsprocedurer; 
36 
38. satellittransmission til offentligheden - herunder bade transmission som defineret i 
radioreglementerne for rundspredende satellittjenester og andre tjenester inden for rammerne af 
faste satellittjenester - tør fortsat være underlagt de specifikke bestemmelser, som 
medlemsstaterne har fastsat herfor inden for rammerne af EF-lovgivningen; 
39. hvis det skal lykkes at gennemføre et EF-dækkende marked for satellittjenester, skal der 
etableres konsekvente, harmoniserede licensvilkår i overensstemmelse med EF-retten, og disse 
vilkår skal indføres hurtigst muligt i samtlige medlemsstater; alternativet til EF-regler er, at 
medlemsstaterne to og to forhandler sig frem til en lang række forskellige aftaler; sådanne aftaler 
vil ikke give nogen garanti for konsekvens og ensartethed og vil derfor være uhensigtsmæssige, 
eftersom satellittjenester pr. naturer internationale; derfor vil det være bedst, at bestemmelserne 
udarbejdes på EF-plan, ved at de harmoniserede vilkår fastlægges af medlemsstaterne, mens EF 
i overensstemmelse med nærhedsprincippet blot fastlægger principperne for gensidig 
anerkendelse af satellittjenestelicenser og indfører en foreløbig ordning; 
40. Kommissionen undersøger, som led i revideringen af direktivets bestemmelser og 
gennemførelsen af direktivet frem til 1. januar 1996, hvilke satellittjenester der endnu ikke er 
truffet beslutning om at foretage gensidig anerkendelse af tilladelser for; her lægges der især 
vægt på, om der kan foretages gensidig anerkendelse af disse tjenester uden forudgående 
harmonisering; 
41 Eftersom anvendelsen af bestemmelserne under dette direktiv kræver en 
Fællesskabspolitik med hensyn til ejerforhold og kontrol af foretagender, der 
drager fordel af bestemmelserne; eftersom traktaten ikke indeholder andre 
magtbeføjelser for indførelse af en sådan politik end de under Artikel 235; 
37 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
KAPITEL I 
Anvendelsesområde og definitioner 
Artikel 1 
Formål 
Formålet med dette direktiv er at etablere et enhedsmarked for teletjenester; dette skal ske ved, at der 
fastlægges procedurer for, hvorledes satellitnetoperatører med tilladelse til at drive satellitnettjenester 
og tjenesteleverandører med tilladelse til at drive satellitkommunikationstjenester i én medlemsstat kan 
få tilladelse at drive den pågældende satellittjenester i hele EF uden at skulle indhente licens eller 
tilladelse fra hver af de øvrige medlemsstater. 
Artikel 2 
Definitioner 
De i direktiv ../.../EØF 9fastlagte definitioner finder anvendelse, hvor de har relevans i dette 
direktiv. Herudover forstås i dette direktiv ved: 
1. satellit: en kunstig måne, som er bragt i kredsløb om jorden, og som medfører udstyr, der kan 
transmittere eller retransmittere radiokommunikationssignaler 
2. satellitjordstation: udstyr, som kan anvendes enten udelukkende til at sende eller til at sende og 
modtage eller til udelukkende at modtage radiokommunikationssignaler, som transmitteres via 
satellitter eller andre rumbaserede systemer 
9) {Forslag til rådsdirektiv om gensidig anerkendelse af licenser og andre nationale tilladelser vedrørende teletjenester] 
3X 
3. salellilsystem: en eller Here satellitter, som - styret af én operatør - kan anvendes til at stille 
kommunikationskapacitet til rådighed 
4. rumsegment: satellitbåret kommunikationskapacitet, der anvendes til kommunikation med 
jordbaserede systemer eller med andre satellitter 
5. satellitjordstationsnet: en konfiguration bestående af to eller flere jordstationer, der 
kommunikerer indbyrdes ved hjælp af satellitter 
6. satellitnettjenester: oprettelse og drift af satellitjordstationsnet - disse tjenester består som et 
minimum i en radiokommunikationsforbindelse fra en satellitjordstation til et rumsegment 
(uplink) eller en radiokommunikationsforbindelse fra rumsegmentet til en satellitjordstation 
(downlink) 
7. satellitkommunikationstjenester: tjenester, hvis tilradighedsstillelse helt eller delvis sker via 
satellitnettjenester 
8. satellittjenester: tilradighedsstillelse af satellitkommunikationstjenester eller af satellitnettjenester 
9. koordinering af frekvenser og placering: en clearing-ordning, der har til formål at sikre, at en 
række bestemmelser til forebyggelse af frekvensinterferens overholdes, herunder bestemmelser 
vedrørende radiointerferens, luftfartssikkerhed, udstrålingseffekt samt den nationale sikkerhed 
10. national tilladelse: en individuel tilladelse, såsom en licens, en erklæring eller en generel 
tilladelse, for eksempel med hjemmel i lovgivningen eller i form af gruppelicenser, som gør det 
muligt inden for EF-rettens rammer at stille satellitkommunikationstjenester og/eller 
satellitnettjenester til rådighed i en medlemsstat 
11. virksomhed: enhver fysisk eller juridisk person, hvadenten der er tale om en kommerciel 
virksomhed eller ej, samt ethvert offentligt organ, hvadenten dette er en selvstændig juridisk 
person eller ej 
12. licens: en individuel tilladelse, som udstedes af en national tilsynsmyndighed og som operatører 
i henhold til EF-retten skal have for at udbyde satellittjenester 
13. erklæring: en tjenesteleverandørs meddelelse til en national tilsynsmyndighed om, at 
førstnævnte har til hensigt at udbyde en satellittjeneste 
14 étstedsbestillingsordning: en samordnet procedure, som gør det lettere at opnå en national 
tilladelse til at udbyde satellittjenester, idet operatøren kun behøver henvende sig til én af flere 
forskellige nationale tilsynsmyndigheder 
3l.> 
V El Tcleudvalg: det udvalg, der oprettes i artikel 20 i direktiv ../../EØF |forslag til rådsdirektiv 
om gensidig anerkendelse af licenser og andre nationale tilladelser vedrørende teletjenester|. 
Artikel 3 
Anvendelsesområde 
Dette direktiv finder anvendelse på alle nationale tilladelser til at drive satellitnettjenester og/eller 
satellitkommunikationstjenester. 
KAPITEL II 
Gensidig anerkendelse af nationale driftstilladelser 
Artikel 4 
Ret til at udbyde tjenester 
Medlemsstaterne sikrer, at en virksomhed, der har fået tildelt en national tilladelse, som 
anerkendes i henhold til procedurerne i nærværende direktiv, straks kan indlede driften af den i 
tilladelsen omhandlede satellitnettjeneste og/eller satellitkommunikationstjeneste på deres 
område. 
Artikel 5 
Virkninger af anerkendelse 
1. Medlemsstaterne sikrer, at indehavere af en anerkendt national tilladelse ikke pålægges andre 
restriktioner for driften af tjenesten end dem, der gælder ifølge nærværende direktiv. 
to 
2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at medlemsstaten kan fastlægge nationale bestemmelser for 
satellittjenester, når disse bestemmelser ikke specifikt vedrører teletjenester og satellittjenester. 
KAPITEL III 
Gensidig anerkendelse på grundlag af EF-dækkende licensordninger og 
harmoniseringsprocedurer 
Artikel 6 
Harmonisering af vilkårene for udstedelse af tilladelser 
Hvor det er relevant, opstilles der harmoniserede vilkår for udstedelse af tilladelser til visse 
satellittjenester. Til dette formål kan Kommissionen i henhold til proceduren i artikel 26: 
a) for det første fastlægge kategorien for den satellittjeneste, som nødvendiggør 
harmoniserede vilkår, og anmode ECTRA og/eller ERC om at udarbejde vilkårene; 
anmodningen skal bl.a. indeholde en definition af, hvilke opgaver der skal udføres og en 
tidsplan for udarbejdelsen af vilkårene; 
b) for det andet - når ECTRA og/eller ERC har opstillet harmoniserede vilkår - i 
overensstemmelse med EF-retten vedtage tilsvarende EF-dækkende licensvilkår eller dele 
heraf, som vedrører ufravigelige hensyn. 
2. I Ivor del er relevant, navnlig i tilfælde hvor den tidsplan, der udformes i henhold til stk. I, litra 
a), ikke overholdes, kan Kommissionen vedtage EF-dækkende licensvilkår eller proceduren i 
artikel 26, uden at proceduren i stk. I, litra a) og b) følges. 
3. EF-licensvilkår. som vedtages i henhold til procedurerne i stk. 1 eller 2, kan om nødvendigt 
indeholde bestemmelserom gennemførelse af bestemmelserne i kapitlerne om frekvens- og 
placeringskoordination, nummerering og adgang til rumsegmentet. 
Artikel 7 
Gensidig anerkendelse af nationale tilladelser, 
som ikke forudsætter forudgående harmonisering 
1. Kommissionen kan endvidere efter proceduren i artikel 26 træffe afgørelse om at meddele 
gensidig anerkendelse af nationale tilladelser til visse satellittjenestekategorier, som ikke kræver 
harmonisering som beskrevet i artikel 6. 
2. En afgørelse i henhold til stk. 1 kan indeholde yderligere bestemmelser for at sikre, at EF-
bestemmelserne om ufravigelige krav overholdes og at særlige og ekslusive rettigheder, som er 
godkendt på EF-plan, ikke bringes i fare, og disse bestemmelser skal overholdes af de 
pågældende tjenesteleverandører. 
3. En afgørelse i henhold til stk. 1 kan om nødvendigt indeholde bestemmelser om gennemførelse 
af bestemmelserne i kapitlerne om frekvens- og placeringskoordination, nummerering og 
adgang til rumsegmentet. 
Artikel 8 
Gensidig anerkendelse 
Satellittjenester, som falder ind underen tjcncstekategori, der er harmoniseret ved en afgørelse i 
henhold til artikel 6, stk. 1, litra b) eller artikel 6, stk. 2, eller under en satellittjenestekalegori, som 
der er truffet afgørelse om i henhold til artikel 7, må stilles til rådighed i hele EF på de vilkår, som 
beskrives i den pågældende afgørelse. 
42 
Artikel 9 
Offentliggørelse af anerkendte tjenestekategorier 
Kommissionen offentliggør en liste over satellittjenestekategorier, som omfattes af afgørelser, der er 
vedtaget i henhold til artikel 6, slk. I, litra b), artikel 6, stk. 2 eller artikel 7, herunder også eventuelt 
relevante bestemmelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende; denne liste holdes løbende ajour. 
KAPITEL IV 
Den foreløbige étstedsbestillingsordning 
Artikel 10 
An vendeIsesområde for den foreløbige ordning 
Den foreløbige étstedsbestillingsordning i artikel 11 til 14 gælder for satellittjenester, som ikke 
omfattes af en afgørelse i henhold til artikel 6, stk. 1, litra b), artikel 6, stk. 2 eller artikel 7. 
Artikel 11 
Administration 
Kommissionen træffer, hvor det er nødvendigt, de nødvendige foranstaltninger for at etablere en 
étstedsbestillingsordning som omhandlet i artikel 12 - i denne forbindelse kan Kommissionen f.eks. 
godkende hensigtsmæssige ordninger vedrørende teknisk administration efter proceduren i artikel 26. 
Henvisninger til sådanne ordninger offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
•41 
Artikel 12 
Etstedsbestilliuigsordningen 
En étstedsbestillingsordning, der udarbejdes i henhold til artikel 11, skal opfylde folgende betingelser: 
1. Étstedsbestillingsordningen skal være åben for alle tjenesteleverandører, der ønsker at drive 
satellittjenester i EF. 
2. Det skal være muligt at nøjes med at indgive ansøgninger og/eller erklæringer til en enkelt 
instans, ligesom der skal opstilles en oversigt over, hvor ansøgninger og/eller erklæringer kan 
indgives. 
Ansøgninger skal hvor det er relevant indeholde de i bilag I angivne oplysninger samt eventuelt 
anmodning om frekvens- og placeringskoordination jævnfør bestemmelserne i kapitel V og/eller 
om allokering og registrering af navne, numre og adresser jævnfør bestemmelserne i kapitel VI. 
3. Den instans, som modtager ansøgninge(r)n(e) og/eller erklæringe(r)n(e) skal inden 7 dage 
videresende den/dem til de relevante nationale tilsynsmyndigheder. 
4. I tilfælde, hvor tilradighedsstillelse af satellittjenester er underlagt licenskrav, træffer den 
nationale tilsynsmyndighed beslutning om godkendelse eller afslag og informerer ansøgeren og 
den instans, som ansøgningen oprindeligt blev indgivet til, om beslutningen senest seks uger 
efter, at den nationale tilsynsmyndighed har modtaget ansøgningen. 
I tilfælde, hvor tilradighedsstillelse af satellittjenester er underlagt erklæringskrav, kan den 
nationale tilsynsmyndighed gøre indsigelse mod den tjeneste, der er indgivet erklæring om, og 
dette meddeles operatøren og den instans, som erklæringen oprindeligt blev indgivet til, senest 
seks uger efter, at den nationale tilsynsmyndighed har modtaget erklæringen. 
5. De nationale tilsynsmyndigheder skal gøre den i stk. 4 omhandlede behandlingstid så kort som 
muligt for visse satellittjenestekategorier, hvor kommercielle forhold spiller ind. 
6. Hvis bestemmelserne i kapitel V, VI og VII finder anvendelse, udstedes der kun licens, hvis de 
procedurer, som omhandles i disse kapitler, er overholdt. 
44 
7. Hvis der ikke udstedes licens eller gores indsigelse inden for den i stk. 4 omhandlede frist, 
informerer den nationale tilsynsmyndighed ansøgeren og den instans, som ansøgningen 
oprindeligt blev indgivet til, om grundlaget for beslutningen. 
8. Den instans, som ansøgningerne og/eller erklæringerne indgives til. indsender hvert år en 
rapport til Kommissionen om, hvordan étstedsbestillingsordningen forløber, herunder f.eks., i 
hvilke tilfælde der er givet afslag på ansøgninger eller gjort indsigelse over for erklæringer. 
KAPITEL V 
Procedurer for koordinering af anlæggenes frekvenser og placering 
Artikel 13 
Koordinering udført af ansøgeren selv 
I tilfælde, hvor en ansøgning gælder satellitnettjenester, er det tilladt ansøgeren i denne at fremlægge 
bevis for, at de fornødne aftaler vedrørende koordinering af frekvenser og placering er indgået med 
alle de lande i og uden for EF, der vil blive berørt af de planlagte satellitjordstationers etablering og 
drift. 
Artikel 14 
Indsendelse af koordineringsanmodning sammen med ansøgningen 
1. I tilfælde, hvor en ansøgning gælder satellitnettjenester, kan ansøgninge(r)n(e) uanset 
bestemmelserne i artikel 13 indeholde en anmodning om, at frekvenser og placering koordineres 
med de lande i og uden for EF, der vil blive berørt af de planlagte satellitjordstationers etablering 
og drift. 
2. Anmodningen om frekvens- og placeringskoordinering videresendes til de nationale 
tilsynsmyndigheder samt til myndighederne i de berørte tredjelande og vedlægges andre 
relevante oplysninger, som er fremlagt i henhold til den herfor gældende del af bilag I. 
4S 
Artikel 15 
Iværksættelse af koordineringsproc eduren 
1. Når den nationale tilsynsmyndighed modtager en anmodning om koordinering af frekvenser og 
placering, iværksætter den øjeblikkeligt proceduren for koordinering af anlæggenes frekvenser 
og placering under overholdelse af national lovgivning og internationale forpligtelser. 
2. Ansøgeren yder den fornødne bistand for at nå frem til en passende ordning for koordinering af 
frekvenser og placering. 
3. Medlemsstaterne sikrer for så vidt angår ordninger for koordinering af frekvenser og placering, 
der endnu ikke er afsluttet for visse dele af satellitjordstationsnettene, at dette ikke forsinker 
igangsættelsen afdriften af disse dele af satellitnettjenesten. 
4. Driften af de dele af et satellitjordstationsnet, der forudsætter, at procedurerne for koordinering 
al frekvenser og placering er afslutte! med lande uden for El, er betinget al en tilfredsstillende 
afslutning af nævnte procedurer i overensstemmelse med medlemsstaternes internationale 
forpligtelser. 
Artikel 16 
Idriftsættelse af satellitnettjenester 
Nationale tilladelser udstedes på grundlag af en ansøgning vedrørende satellitnettjenester på den 
betingelse, at kun de dele af satellitnettet, for hvilke procedurerne for koordinering af frekvenser 
og placering er afsluttet, må tages i drift. 
Endvidere gælder som betingelse for satellitnettjenestelicensen, at der i hele gyldighedsperioden 
kan foretages en koordinering af frekvenser og placering på grundlag af gældende national 
lovgivning og internationale forpligtelser. Der ansøges om nødvendigt om tilpasning af licensen 
jævnfør bestemmelserne i artikel 22. 
4A 
Artikel 17 
Indgåelse af koordineringsaftalcr 
Forså vidt angår ansøgninger om salellilnettjenester, kan enhver virksomhed, der er involveret i 
koordmeringsproceduren, indlede ankeprocedureii i artikel 23, hvis ikke der er opnået en aftale om 
koordinering af anlæggenes frekvenser og placering senest 6 måneder efter, at den nationale 
tilsynsmyndighed har fået tilsendt en anmodning om koordinering. 
Artikel 18 
Harmonisering i samarbejde med ERC 
1. For at fremme den frekvenskoordinering, der omhandles i nærværende kapitel, kan 
Kommissionen anmode Den Europæiske Radiokommunikationskomité (ERC) om at fastlægge 
harmoniserede frekvensbånd for satellittjenester og satellitjordstationsnet under hensyntagen til 
medlemsstaternes internationale forpligtelser på dette felt. 
2. Satellitnettjenester, der anvender de således fastlagte frekvensbånd, og som overholder de 
vilkår, der gælder for brugen heraf, kan efter proceduren i artikel 6 fastlægges som en særlig 
tjenestekategori. 
KAPITEL VI 
Nummerering 
Artikel 19 
Allokering og registrering af navne, numre og adresser 
Ansøgninger om gensidig anerkendelse af licenser kan indeholde en anmodning om allokering 
og registrering af navne, numre og adresser. 
47 
2. Sådanne anmodninger videresendes straks til de myndigheder, der er ansvarlige for 
behandlingen heraf. 
3. Ansøgninger om gensidig anerkendelse af licenser kan behandles særskilt fra anmodninger om 
allokering og registrering af navne, numre og adresser. 
KAPITEL VII 
Adgang til rumsegmentkapacitet 
Artikel 20 
Aftaler om adgangen til rumsegmentet 
og om overholdelse af driftsvilkårene 
I tilfælde, hvor en ansøgning gælder satellitnettjenester, skal det dokumenteres, at den fornødne 
rumsegmentkapacitet er til rådighed, og at der er indgået passende tekniske aftaler med 
satellitsystemoperatøren, således at satellitnettet og satellitsystemet kan fungere korrekt sammen. 
Den i stk. I omhandlede dokumentation indsendes til de nationale tilsynsmyndigheder, som er 
ansvarlige for dele af sådanne satellitnettjenester, senest seks måneder efter at tilladelsen er 
udstedt. 
De nationale tilsynsmyndigheder kan, såfremt ovennævnte dokumentation ikke fremlægges eller 
ikke er fyldestgørende, anvende proceduren i artikel 24. 
Artikel 21 
Adgang til rumsegmentet 
1. For så vidt angår ansøgninger om satellitnettjenester kan der i overensstemmelse med EF-retten 
indgås aftale om den nødvendige rumsegmentkapacitet direkte med satellitoperatøren, med 
dennes bemyndigede repræsentant(er) eller ved en anden godkendt ordning i en medlemsstat; 
sådanne aftaler skal anerkendes af alle medlemsstater. 
4S 
Licensindehaverens adgang til rumsegmentkapaciteten kan i sådanne tilfælde foregå fra enhver 
af de jordstationer i EF, som omfattes af dette direktiv. 
2. I tilfælde, hvor adgangen til rumsegmentkapaciteten administreres af de internationale 
satellitorganisationer, kan Kommissionen i henhold til proceduren i artikel 26 godkende eller 
indføre ordninger for adgangen til denne kapacitet, hvor det er nødvendigt for at sikre en 
EF-dækkende gennemførelse af ordningerne i stk. 1, under hensyntagen til medlemsstaternes 
internationale forpligtelser. 
KAPITEL VIII 
Tilsyn 
Artikel 22 
Udstedelse, ændring og inddragelse af tilladelser fra medlemsstaterne 
1. Er en national tilsynsmyndighed af den opfattelse, at en licensindehaver ikke længere opfylder 
de i dette direktiv omhandlede vilkår, kan den træffe passende foranstaltninger til at sikre, at 
disse vilkår opfyldes. 
2. Kommissionen kan efter at have givet licensindehaveren lejlighed til at udtale sig indlede 
proceduren i artikel 24. 
3. Hvis mæglingsproceduren ikke er indledt senest to uger efter at Kommissionen har modtaget 
licensindehaverens anmodning, eller der ikke nås enighed efter proceduren i artikel 24, beslutter 
Kommissionen jævnfør proceduren i artikel 26 efter høring af de berørte parter, hvorvidt de 
foranstaltninger, der er truffet, skal videreføres eller ændres. 
4. Kommissionen meddeler den berørte virksomhed, hvilken beslutning der er taget på grundlag af 
stk. 2 og 3, og underretter de nationale tilsynsmyndigheder herom. 
4<> 
KAPITEL IX 
Ankeprocedure 
Artikel 23 
Indberetning til Kommissionen 
1. Når der ikke udstedes tilladelse som omhandlet i dette direktiv, kan ansøgeren fremlægge en 
kopi af ansøgninge(r)n(e) og/eller erklæringe(r)n(e) for Kommissionen og anmode 
Kommissionen om at indlede mæglingsproceduren i artikel 24. 
2. Hvis mæglingsproceduren ikke er indledt senest tre uger efter at Kommissionen har modtaget 
indberetningen, eller der ikke nås enighed efter proceduren i artikel 24 senest tre måneder efter 
arbejdsgruppens første møde, træffes der en afgørelse i henhold til artikel 26 på grundlag af den 
relevante nationale licensordning jævnfør artikel 35. 
Artikel 24 
Forligspræedure 
Nedenstående forligsprocedure, der ikke indskrænker 
a) Kommissionens og medlemsstaternes ret til at træffe foranstaltninger på grundlag af 
Traktaten, herunder dens artikel 169 og 170 
b) ansøgerens og andre personers rettigheder i henhold til gældende national ret 
kan finde anvendelse: 
1. Formanden for EF-Teleudvalget sammenkalder hurtigst muligt en arbejdsgruppe bestående af 
mindst to medlemmer af EF-Teleudvalget samt formanden selv eller en anden af ham udpeget 
embedsmand fra Kommissionen. 
2. Arbejdsgruppen samles inden for ti dage. Formanden for EF-Teleudvalget kan på forslag af et 
medlem af arbejdsgruppen beslutte at anmode højst to eksperter om at bistå arbejdsgruppen i 
dens arbejde. Hvor sagen drejer sig om frekvenser, kan der endvidere indbydes en ekspert fra 
ERC, hvis det er relevant. Hvor sagen drejer sig om nummeringsaspekter, kan der endvidere 
indbydes en ekspert fra ENO, hvis det er relevant. 
3. Arbejdsgruppen giver ansøgeren, de berørte tilsynsmyndigheder i medlemsstaterne, de berørte 
televirksomheder og andre berørte parter lejlighed til mundtligt eller skriftligt at fremsætte deres 
synspunkter. 
4. Det påhviler arbejdsgruppen at søge at opnå et forlig mellem ansøgeren og de berørte 
medlemsstaters tilsynsmyndigheder. 
5. Ansøgeren og medlemmerne af EF-Teleudvalget afholder selv deres omkostninger i denne 
forbindelse. Ansøgeren afholder udgifterne til de under stk. 2 omhandlede eksperter. 
6. Opnås der et forlig, udsteder de(n) nationale tilsynsmyndighed(er) senest to uger herefter 
tilladelse(r)n(e). 
KAPITEL X 
EF-Teleudvalget 
Artikel 25 
EF- Tele udvalget s sammensætning 
Kommissionen bistås af et udvalg, som sammensættes af repræsentanter for medlemsstaternes 
nationale tilsynsmyndigheder under forsæde af Kommissionens repræsentant. Udvalget betegnes 
EF-Teleudvalget (Community Telecommunications Committee - CTC). 
Artikel 26 
EF-Teleudvalgets procedurer 
1. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til, hvilke foranstaltninger der bør 
træffes. Udvalget udtaler sig, om nødvendigt ved afstemning, om udkastet inden for en frist, 
som formanden kan fastlægge under hensyntagen til, hvor meget sagen haster. 
51 
Udtalelsen optages i mødereferatet; den enkelte medlemsstat har ydermere ret til at få sit 
standpunkt optaget i mødereferatet. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets 
udtalelse. Kommissionen underretter udvalget om, hvorledes der er taget hensyn til dets 
udtalelse. 
Kommissionen underretter om nødvendigt udvalget om udfaldet af høringer af repræsentanter 
for televirksomhederne, satellitorganisationerne, rumfartsorganisationerne, brugerne, 
forbrugerne, producenterne, tjenesteleverandørerne og fagforeningerne. 
EF-Teleudvalget har ydermere til opgave på grundlag af EFs telekommunikationspolitik i 
almindelighed og satellitkommunikationspolitikken i særdeleshed at fremme 
informationsudvekslingen mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og 
Kommissionen, herunder at fremme udveksling af information vedrørende den aktuelle situation 
og udviklingen inden for lovgivningsarbejdet i forbindelse med tilladelser til at drive 
teletjenester. 
KAPITEL XI 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 27 
Direktivets anvendelsesområde 
En virksomhed kan kun få tildelt en anerkendelse af en national tilladelse på grundlag af 
harmoniserede vilkår, hvis den udøver hovedparten af sine aktiviteter og har sit vedtægtsmæssige 
hjemsted - hvor et sådant findes - i en medlemsstat; det samme gilder for de rettigheder, 
virksomheder kan få i henhold til dette direktiv. Virksomheder, der allerede er etableret i en 
medlemsstat, ligestilles med EF-virksomheder. 
Uden at dette berører de aftaler og konventioner, hvori fællesskabet er en kontraherende part, 
fastlægges det som et krav, at virksomheden aldrig må være mere end 25% ejet af tredjelande og/eller 
personer fra tredjelande. 
Medlemsstaten/EF-statsborgeren skal til enhver tid udøve den faktiske kontrol over virksomheden. 
Fællesskabet vil, efter at dette direktiv tages i brug, indgå forhandlinger med henblik på at sikre 
ensartet og effektiv adgang til alle markeder ved at fjerne begrænsninger for tredjelandes deltagelse og 
andre restriktioner i disse lande. Hvis dette resultat opnåes, vil paragraf 1. og 2 bortfalde. 
Kommissionen skal fremsende en ærlig rapport til Rådet omhandlende fremskridtene i de 
multilaterale eller bilaterale forhandlinger vedrørende åbning af tredjelandes marked for fællesskabets 
virksomheder indenfor direktivets sagsområde, herunder skal nævnes eventuelle resultater af 
forhandlingerne og den praktiske implementering af de afsluttede forhandlinger. 
Rådet kan, besluttende med kvalificeret flertal og på opfordring af Kommissionen, ændre 
bestemmelserne i denne artikel. 
Artikel 2«S 
Sammenkobling nk\l ojfendigc net 
1. Når en satellittjeneste forudsætter, al der indgås sammenkoblingsaftaler mellem indehaveren al 
en gensidigt anerkendt national tilladelse og en anden televirksomhed, sikrer medlemsstaterne, 
al ileres nationale tilsynsmyndighed er bemyndiget til al gribe ind i forhandlingerne om 
sammenkobling, saledes at man sikreren hurtig og effektiv implementering i overensstemmelse 
med EF-retten. 
2. Hvis en af parterne anmoder herom, griber den nationale tilsynsmyndighed ind for al sikre, at 
parternes indbyrdes forhold er retfærdigt, og at brugerne sikres de størst mulige fordele. 
Artikel 29 
Krisesituationer 
1. Medlemsstaterne sikrer, at de nationale tilsynsmyndigheder har beføjelser til at kræve, at alle et 
satellitjordstationsnets transmissioner, eller en del heraf, standses midlertidigt, hvis der skulle 
opstå en krisesituation, hvor andre telenet, herunder satellitnet og satellitsystemer, bringes i 
fare. 
2. Medlemsstaterne sikrer, at licensindehaveren straks imødekommer et sådant krav. 
3. Når der fremsættes en sådan anmodning, sender den nationale tilsynsmyndighed straks skriftlig 
meddelelse herom til andre berørte lande samt til licensindehaveren, med begrundelse for kravet. 
4. Medlemsstaterne sikrer, at licensindehaverens tjenester retableres inden for et rimeligt tidsrum. 
S3 
Artikel 30 
Afgifter 
Medlemsstaterne kan tillade, at deres tilsynsmyndigheder opkræver en rimelig afgift til dækning 
af de administrative omkostninger, som de måtte have som led i gennemførelsen af dette direktiv 
som led i de overordnede nationale tilsynsordninger i telesektoren. 
Oplysning om afgifter skal offentliggøres på passende måde og være tilstrækkelig detaljerede, 
så der er let adgang til informationen. 
Artikel 31 
Tavshedspligt 
Kommissionen og de nationale tilsynsmyndigheder, disses embedsmænd og andet personale, 
samt eksperter, der involveres i medfør af artikel 24, må ikke videregive oplysninger, som de 
har fået kendskab til som led i gennemførelsen af dette direktiv, når disse oplysninger er af en 
sådan art, at de er omfattet af tjenstlig tavshedspligt, jf. dog bestemmelserne i artikel 35. 
Bestemmelserne i stk. 1 er ikke til hinder for, at information om licensvilkår, der ikke 
indeholder information af fortrolig art, kan offentliggøres. 
Artikel 32 
Nødtjenester, forsøgstjenester og særlige satellittjenester 
Der fastlægges forenklede bestemmelser og separate procedurer for indsendelse af ansøgninger 
og gensidig anerkendelse af nationale tilladelser for nødsatellittjenester, for eksempel med sigte 
på katastrofehjælp, samt for forsøgstjenester og andre særlige satellittjenester, efter proceduren i 
artikel 26. 
Ansøgninger vedrørende tværeuropæiske satellitbaserede forsøgstjenester, som er erklæret af 
almen interesse for EF, skal behandles hurtigst muligt. I sådanne tilfælde kan ansøgningerne 
tilsendes Kommissionen direkte. 
5-4 
Artikel ^ 
Udarbejdelse af harmoniserede vilkår - rækkefølge 
Ved udarbejdelsen af harmoniserede vilkår for satellittjenester, der sker efter bestemmelserne i artikel 
6 og 7, følges den rækkefølge, som angives i bilag 11. 
Artikel 34 
Indberetning 
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om: 
hvilke nationale tilsynsmyndigheder og organer der er bemyndiget til at udstede nationale 
tilladelser; medlemsstaten angiver disses navne og adresser 
hvilke nationale ordninger der gælder vedrørende tilladelser; herunder hvilke vilkår og 
procedurer der gælder samt om der kræves individuelle tilladelser, og i så fald for hvilke 
tjenester 
hvilke kriterier der lægges til grund ved behandling af ansøgninger 
hvilken generel national lovgivning der måtte have relevans for satellittjenester. 
Disse oplysninger skal være tilstrækkelig detaljerede til at give overblik over, hvilke betingelser 
der gælder for udstedelse af nationale tilladelser og hvad der lægges til grund for behandling af 
ansøgningerne. 
Medlemsstaterne meddeler ligeledes Kommissionen, hvis der sker ændringer i de forhold, der 
er oplyst jævnfør stk. 1, senest to uger efter at disse ændringer får virkning. 
Artikel 35 
Aj( utrføringspn H a lure 
1. I tilfælde, hvor de tekniske bestemmelser i dette direktivs bilag skal ændres for at tage hensyn til 
den tekniske udvikling eller andre praktiske forhold, anvendes den procedure, der er fastlagt i 
artikel 26. 
2. Kommissionen udfærdiger hvert år en rapport om, hvordan gennemførelsen af procedurerne i 
kapitel II og IV skrider frem. 
3. Kommissionen vurderer på grundlag af erfaringerne med gennemførelsen af direktivet i 
tidsrummet indtil den 1. januar 19%, om det er nødvendigt at tilpasse bestemmelserne, og 
udarbejderen rapport herom til Europa-Parlamentet og Rådet. Rapporten skal bl.a. indeholde en 
vurdering af, hvorvidt der på grundlag af de opnåede erfaringer er behov for en yderligere 
vurdering af lovrammen for denne type tilladelser. 
Artikel 36 
Gennemførelse af direktivet 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at 
efterkomme dette direktiv senest et år efter vedtagelsen af dette direktiv. De underretter straks 
Kommissionen herom. 
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en 
henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. 
De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne 
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen en liste over repræsentanter for EF-teleudvalget 
senest to måneder efter vedtagelsen af dette direktiv. EF-teleudvalget påbegynder sit arbejde tre 
måneder efter vedtagelsen af dette direktiv. 
sr> 
Artikel 37 
Adressater 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 
Formand 
57 
Bilao 
Oplysningskrav ved ansøgninger 
Forord 
Dette bilag kan ses som en vejledende liste over, hvilke oplysninger der kræves i forbindelse med 
ansøgninger om tilladelse. 
De i del I omhandlede oplysninger (dvs. den generelle information) skal under alle omstændigheder 
fremlægges. I tilfælde hvor der indgives ansøgning om licens til et satellitjordstationsnet, skal de i del 
2 krævede oplysninger fremlægges, mens de del 3 anførte oplysninger skal fremlægges, hvis der 
ansøges om licencer til satellitkommunikationstjenester. 
DEL 1 - GENERELLE OPLYSNINGER 
Nedenstående generelle oplysninger skal fremlægges i forbindelse med alle ansøgninger 
G 1. Navn og adresse på ansøgeren/den ansøgende virksomhed og virksomhedens ejendomsforhold, 
stiftelsessted og -tidspunkt, virksomhedsform eller, hvor det er relevant, tilsvarende 
oplysninger vedrørende partnerskaber, sammenslutninger eller lignende. 
G2. Oplysning om, hvilken form for satellittjeneste der drives. 
G3. National tilladelse til drift af den eller de under pkt. 2 omhandlede tjenester, med oplysning om 
retsgrundlaget herfor (lov, licens, gruppelicens osv.) 
.SS 
DEL 2 SATELLITJORDSTATIONSNEI 
Nedenstående oplysninger skal fremlægges, når der ansøges om luens til satellitjordstationsnet eller 
dele heraf 
Oplysninger om netarkitekturen 
NI. Nettets generelle topologi, herunder oplysninger om den generelle arkitektur og konfiguration, 
navnlig for så vidt angår overvågnings- og kontrolkonfiguration (se også aspekter i forbindelse 
med rumsegmentet) 
N2. Hvor det er relevant, oplysninger om planlagte forbindelser via eller til det offentlige telenet i 
medlemsstaterne og i tredjelande, samt om forbindelser via eller til andre telenet. Hvor det er 
relevant, fremlægges der oplysninger om, på hvilke vilkår udstyret er godkendt til tilslutning til 
andre net. 
N3. I tilfælde hvor der gøres brug af alle eller visse elementer i andre satellitjordstationsnet", 
fremlægges der oplysninger om disse elementer og om de licenser, der gælder for driften heraf. 
Oplysninger om udstyret 
E1. Generisk beskrivelse af de enkelte typer satellitjordstationer, der anvendes i nettet, og oplysning 
om, hvilke harmoniserede europæiske standarder og/eller fælles tekniske forskrifter disse typer 
bygger på, samt oplysning om gennemførte overensstemmelsesprøvninger og/eller 
typegodkendelser. 
E2. En typebeskrivelse for alle satellitjordstationer, der anvendes i nettet og som ikke omfattes af 
harmoniserede europæiske standarder og/eller fælles tekniske forskrifter, med oplysning om, 
hvilke andre nationale eller internationale standarder eller anerkendte specifikationer' disse 
eventuelt bygger på, samt oplysning om gennemførte overensstemmelsesprøvninger og/eller 
typegodkendelser3*. 
1) Hvis der er tale tim en tælles navstation (shared hub), VSAT eller mobilnet, kan der allerede være udstedt 
lieens for navstationcn, og de ikkc-ecntralc (remote) stationer kan etableres pa grundlag al en separat lieens, 
eller navstationcn kan være beliggende og underlagt lieens uden for EF. 
2) For eksempel de specifikationer, der anvendes al de internationale satellitorganisationer. 
3) Fra nationale instanser eller certifikater Ira internationale satellitorganisationer. 
5«) 
E3. Oplysning om, hvilke anvendelsesformål de enkelte generiske typer satellitjordstationer4' har. 
samt oplysning om de individuelle satellitjordstationers^ anvendelsesformål, hvis dette afviger 
fra de generiske typers. 
E4. Kopi af de erklæringer, der omhandles i artikel 11 i direktiv .../.../EØF'*, hvis der er tale om 
satellitjordstationsudstyr, som kan tilsluttes det offentlige telenet, men som ikke er beregnet 
hertil. 
Oplysninger om koordinering af anlæggenes frekvenser og placering 
Fl. Oplysning om, hvilke frekvensbånd der planlægges anvendt i nettet, med nærmere oplysninger 
om hvilke frekvensbånd der anvendes i hvert af de lande, hvor der skal placeres 
satellitjordstationer, og hvilke frekvensbånd de enkelte satellitjordstationer skal anvende. 
F2. Oplysning om de enkelte jordstationers geografiske placering og antennehøjde, og oplysning 
om, hvilken type jordstation der anvendes i den pågældende lokalitet med nærmere detaljer om 
udstyr (jf. ovenfor). 
F3. Oplysning om allerede gennemført frekvenskoordinering, om hvilke satellitjordstationer der 
kræver yderligere frekvenskoordinering, og om inden for hvilke frekvensbånd, for hvilke 
tjenester og med hvilke lande denne koordinering skal foretages. 
F4. Hvis der er behov for yderligere frekvenskoordinering, skal der fremlægges tilstrækkelige 
oplysninger til, at der kan indledes en koordineringsprocedure med de berørte Iande7). 
F5. Oplysning om allerede udstedte placeringstilladelser og om, for hvilke placeringer en tilladelse 
kan blive påkrævet, samt årsagen hertil. 
F6. Det oplyses, hvis en satellitjordstation ligger tæt på grænsen til et tredjeland, og det således kan 
blive påkrævet med placeringstilladelse/frekvenskoordinering med det pågældende land; der 
opstilles en list over de lande, som det kan blive nødvendigt at kontakte. 
4) Udstyr til laste satellitter, transportabelt udstyr til faste eller mobile satellitter, landmobilt udstyr, aeronautisk 
satellitudstyr, maritimt satellitudstyr, radiolokaliscringsudstyr, m.v. 
5) Foreksempel fastplaecrct landmobilt satellitudstyr. 
6) Rådets direktiv tim ændring af direktiv 91/263/EØF vedrørende satellitjordstationsudstyr. 
7) Frckvcnsktxirdinciing varetages normalt af de involverede landes frckx enskontorer tig ansøgerens t rekvensad-
minislrattir. Der skal gives tilstrækkeligt mange oplysninger til, al Irekvenskontorerne i medlemsstaterne tig 
i tredjelande kan tage stilling til spørgsmålet og kontakte ansøgeren med henblik på iværksættelse al 
ktxirdi ncri ngsarbejdet. 
(H) 
F7. Det oplyses, om der findes ordninger, der letter den lokale frekvenskoordinering og 
placeringstilladelser for mobile og transportable stationer, navnlig med hensyn til satellitbåret 
nyhedsindsamling. 
Oplysninger om rumsegmentet 
SS I. Oplysning om, hvilke satellitsystemer eller rumbaserede systemer der planlægges anvendt, og 
om banepositionsparametre og transponderspecifikationer. 
552. Kopi af eventuelle officielle udtalelser fra rumsegmentleverandører om. at der findes 
kommercielle aftaler, som er indgået i overensstemmelse med EF-retten, eller 
hensigtserklæringer, samt oplysning om, hvilke satellitter og transpondere der skal anvendes, 
og om hvilken frekvensplan der forventes brugt i ansøgerens net. 
553. Oplysning om, hvilke retningslinjer8' der vil blive lagt til grund for satellittens drift, eller om 
hvilke andre driftsprocedurer der vil blive anvendt mellem operatøren og ansøgeren. 
554. Oplysning om, hvilke styrings- og overvagningsfaciliteter der er integreret i ansøgerens net 
og/eller hvilke eksterne faciliteter^ der anvendes, med nærmere redegørelse for, hvilke 
harmoniserede europæiske standarder og/eller fælles tekniske regulativer, eller andre standarder 
eller almindeligt accepterede specifikationer, der anvendes, samt oplysning om, hvilke 
overensstemmelsesprøver/typegodkendelser der er gennemført. 
8) Ftir eksempel EUTELSAT's Systems Operations Guide ESOG. 
V) Dvs. det satcllitnctstyringsccntcr, der anvendes af den satcllitsystcmopcralør, hvis rumsegment man udnytter, 
ftir eksempel INTELSAT'S Operations Centre. 
Oplysninger om driften 
OPl. Oplysning om, hvorvidt der er personale tilstede på satellitjordstationen, hvilke kvalifikationer 
personalet har, og i hvilke perioder10' det er tilstede. Disse oplysninger er særligt vigtige for 
transportable og autonome1 " satellitjordstationer. 
OP2. Oplysning om eventuelle tekniske, driftsmæssige eller særlige forhold, der kan være til hinder 
foren øjeblikkelig standsning af alle/visse transmissioner, når krisesituationer tvinger den 
nationale tilsynsmyndighed til at kræve dette. 
OP3. Navn, adresse, telefon-, fax-, telexnummer og/eller elektronisk postnummer på vagthavende 
driftsleder og netadministrator samt eventuelle andre personer12', der kan beordre en 
øjeblikkelig standsning af alle/visse transmissioner, når krisesituationer tvinger den nationale 
tilsynsmyndighed til at kræve dette. 
Oplysninger om andre forhold 
OA1. Oplysning om, hvorvidt det udstyr, der skal anvendes13', omfattes af bestemmelserne i artikel 
4, stk. 1 i Rådets direktiv .../.../EØF lom ændring af direktiv 91/263/EØF vedrørende 
satellitjordstationsudstyr|. 
OA2. Oplysning om, hvilke licenser der er tilkendt eller ansøgt om, hvis disse har relevans for brugen 
af nettet. 
OA3. For så vidt angår net, der skal anvendes til forsøg: oplysning om forsøgenes art, startdato og 
varighed. 
OA4. For net, der skal anvendes til særlige arrangementer såsom udstillinger og messer: oplysning 
om arrangementernes art, startdato og varighed. 
10) Kun under transmissioner, døgnet rundt eller andet. 
11 ) Herved forstås stationer, hvis drift direkte styres al en satellitoperatørs styrings- tig driftsfacilitet. 
12) For eksempel vagthavende i salcllitdriftsccntrct. 
13) Hvis udstyret kan være til tare tor personer (f.eks. ved, at kraftige satcllitscndcre placeres på steder med 
offentlig adgang) skal det oplyses, hvilke forebyggende eller korrigerende foranstaltninger der er truffet. 
0A5. Oplysning om eventuelle andre forhold, der kan forventes at ville få betydning for etableringen 
af satellitnettjeneslen1", men som ikke direkte omfattes af bestemmelserne i den gensidigt 
anerkendte satellitkomnuinikationsliccns. 
DEL 3 - SATELLITKOMMUNIKATIONSTJENESTER 
Nedenstående oplysninger skal fremlægges, når der ansøges om licens til 
satelUtkommunikationstjenester 
CS1. Oplysning om arten af den satellitkommunikationstjeneste, for hvilken der ansøges om licens. 
CS2. Oplysning om, hvorfra og hvortil trafikken via de forskellige tjenester skal transmitteres. 
CS3. Oplysning om, hvilke standarder tjenesterne bygger på 
CS4. Oplysning om, hvilke foranstaltninger der planlægges truffet med henblik på databeskyttelsen. 
CS5. Oplysning om eventuelle andre forhold, der kan forventes at ville få betydning for etableringen 
af kommunikationstjenesten15*, men som ikke direkte omfattes af bestemmelserne i den 
gensidigt anerkendte sateliitkommunikationslicens. 
Eventuelle ændringer af dette bilag fastlægges efter proceduren i artikel 26. 
14) Herunder bestemmelser tim radio/l\ -lorhold (ophavsret, ejendomsret, indhold, reklame m\.), miljøforhold, 
konkurrencelovgivning, samt grænseoverskridende transmission. 
15) Herunder bestemmelser om radio/t\--forhold (ophavsret, ejendomsret, indhold, reklame nu.), konkur­
rencelovgivning, samt grænseoverskridende transmission. 
o3 
BILAG II 
SA TELLI'l TJENESTER, SOM DER SKAL INDKØRES 
HARMONISEREDE VILKÅR EOR HURTIGST MULIGT 
PRIORITEREDE SATELLITNET OG -KOMMUNIKATIONSTJENESTEKATEGORIER 
jvf. ARTIKEL 6 
1. VSAT-net, der anvender dele af 14/12 GHz båndet. 
2. Satellittjenester til nyhedsindsamling 
3. Satellittjenester til mobilkommunikation 
4. Satellittjenester til personlig kommunikation via geostationære og ikke-geostationære 
satellitsystemer, herunder systemer i lav bane 
5. Satellittjenester til tovejs radiopositionering og radiolokalisering 
Andre tjenester, som skal tages med i betragtning: 
VSAT-net, der anvender dele af 30/20 GHz båndet 
PRIORITEREDE SATELLITNET OG -KOMMUNIKATIONSTJENESTEKATEGORIER 
jvf. ARTIKEL 7 
1. Satellittjenester til envejskommunikation, punkt-til-multipunkt 
2. Satellittjenester til envejs radiopositionering og radiolokalisering 
Eventuelle ændringer af dette bilag fastlægges efter proceduren i artikel 26. 
M 
i). FINANSIERINGSOVERSIGT 
I. ØKONOMISKE FØLGER 
1. Foranstaltningens betegnelse 
Rådets direktiv om gensidig anerkendelse af licenser og andre nationale tilladelser vedrørende 
satellitnettjenester og/eller satellitkommunikationstjenester. 
2. Budgetpost 
B-5 4020: Standardisering på teleområdet 
3. Retsgrundlag 
Artikel 57, artikel 66 og artikel 100 A og artikel 235. 
Grønbog om en fælles politik for satellitkommunikation i Det Europæiske Fællesskab -
Fælleseuropæiske systemer og tjenester, KOM(90)490 af 20.11.1990 
Rådets resolution af 19. december 1991 om etablering af et fælles marked for satellitteletjenester 
og -udstyr, EFT nr. C 8 af 14.1.1992, s. 1 
Rådets direktiv 93/.../E F fom gensidig anerkendelse af licenser og andre nationale tilladelser 
vedrørende teletjenester|. 
4. Beskrivelse 
4.1. Foranstaltningens specifikke mål 
Sigtet med denne foranstaltning er at etablere et fælles marked for satellittjenester. Dette sker ved, at 
der fastlægges en EF-ordning for gensidig anerkendelse af nationale licenser/tilladelser. Nærmere 
beskrevet består ordningen i, at der indføres en harmoniseringsprocedure for eksisterende nationale 
ordninger vedrørende tilladelser i forbindelse med satellittjenester. Der etableres en forløbig 
étstedsbestillingsordning for at lette ansøgningsproceduren ved tjenester, som endnu ikke er gensidigt 
anerkendt. 
n.5 
Såvel den førcløbigc som den endelige ordning giver mulighed for al uddelegere arbejde til CEPI-
instanser som f.eks. Det Europæiske Udvalg for Retsforskrifter på Teleområdet (ECTRA), Den 
Europæiske Radiokommunikationskomité/Den Europæiske Radiokommunikationsstyrelse eller Den 
Europæiske Nummerstyrelse eller godkende eller indføre andre ordninger i denne forbindelse. 
Foranstaltningen vil få stor virkning på udviklingen af satellittjenester både i EF og udenfor. Dets 
begrundelse ligger i, at der er nødvendigt at oprette en tværeuropæisk ordning for tjenester, som i 
kraft af deres natur er internationale, og som derfor kræver særlige ordninger, der kan skabe et bredt 
marked for satellittjenester og -udstyr og for de hertil knyttede net og tjenester i EF. 
4.2. Varighed 
Den foreslåede foranstaltning er en årlig foranstaltning. Dens varighed er ubegrænset. 
4.3. Foranstaltningens målgruppe 
Direktivet vedrører direkte satellittjenesteindustrien, herunder satellitjordstationsnet og 
satellikommunikationsnet, og indirekte alle udstyrsleverandører og brugere af 
satellitkommunikationstjenester i EF. 
5. Klassificering 
Ikke-obligatorisk udgift 
Opdelte bevillinger 
6. Udgiftens art 
Det økonomiske bidrag fra EF udgør, alt efter arbejdets art, højst 50 til 100% af det beløb, som 
investeres i arbejdet. Der er tale om udgifter til ankeproceduren samt til udarbejdelsen af 
harmoniserede vilkår og lignende arbejde i ECTRA, ERC/ERO og ENO. 
7. Økonomiske følger for kreditintervention 
Disse EF-midler skal delvis finansiere arbejdet i ECTRA, ERC/ERO og ENO med at udarbejde 
harmoniserede vilkår for tilradighedsstillelse af EF-dækkende tjenester og faglig bistand i forbindelse 
hermed. 
(>() 
Vejledende tidsplan: ( B-5 - 4020) 
1994: 200.000 ECU 
1995: 200.000 ECU 
19%: 200.000 ECU 
1997: 200.000 ECU 
1998+: 200.000 ECU 
8. Bestemmelser til forebyggelse af svig 
Kommissionen fører tilsyn med betalinger og andre tjenester, såsom forundersøgelser eller 
vurderinger, forud for betaling under hensyntagen til kontraktlige forpligtelser, økonomiske 
principper og god finans- og forvaltningspraksis. I forbindelse med aftaler og kontrakter mellem 
Kommissionen og andre parter opstilles der bestemmelser til forebyggelse af svig (tilsyn, 
oplysningskrav osv.). 
II. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION 
EFs bidrag falder ind under bevillingerne til afsnit A-l og A-2. Disse bevillinger skal dække udgifter 
til yderligere personale samt arbejde i udvalg og arbejdsgrupper. Udvalgsarbejdet kan anslås til ca. 6 
møder pr. år i et 24-mands udvalg, som skal oprettes i forbindelse med dette direktiv. 
Hele foranstaltningen ventes at beløbe sig til ca. 232.000 ECU i 1994. Udgifterne ventes ikke at stige 
i de efterfølgende år. Arbejdet vil kræve yderligere arbejdskraft ( 1 A-tjenestemand til 80.000 ECU og 
I C til 80.000 FXTI), og dette ventes at koste 160.000 ECU pr. år, som falder ind under budgetkonto 
A1 og A2. Som følge af budgetsituationen i 1994 er det tanken at anvende allerede ansat personale til 
det arbejde, der skal udføres i 1994. Omkostningerne til udvalgsmøder bliver ca. 72.000 ECU (= 6 x 
12.000) pr. år. Disse 72.000 ECU falder ind under budgetpost A-2510. 
67 
III. ANALYSE AF FORHOLDET MKIJJKM OMKŒTNINGER OG EHEKTIVITET 
1 . Målsætninger - overensstemmelse med den økonomiske planlægning 
1.1. Direktivforslaget tager sigte på indførelse af en EF-licensordning for satellitjordstationsnet og 
satellitkommunikationstjenester, baseret på gensidig anerkendelse af nationale licenser og 
tilladelser. 
1.2. Foranstaltningen indgår i generaldirektoratets økonomiske planlægning. 
1.3. Formålet med direktivforslaget er i overensstemmelse med den generelle målsætning vedrørende 
etablering af et indre marked for teleudstyr og -tjenester, som fastlagt i generaldirektoratets 
økonomiske planlægning. 
Begrundelse for foranstaltningen 
Direktivforslaget indeholder lovforanstaltninger, der tager sigte på at skabe et indre marked inden for 
satellitkommunikationssektoren. 
På nuværende tidspunkt må man for at oprette en satellittjeneste indsende parallelle ansøgninger om 
licenser, sædvanligvis med én ansøgning pr. jordstation, hvilket gør det til en meget tidskrævende 
proces at få udstedt licenser, da der ofte kan være flere hundrede jordstationer i et net. Disse admini­
strative og regulatoriske barrierer har virket stærkt hæmmende på udviklingen af tværeuropæiske 
satellittjenester, ikke mindst i landdistrikterne. Med den foreslåede licensordning indføres et koncept, 
der bygger på étstedsbetjening. Dette forventes at virke fremmende på udviklingen af markedet for 
satellittjenester og -udstyr. 
Den foreslåede foranstaltning er i fuld overensstemmelse med nærhedsprincippet, eftersom det ville 
medføre lange behandlingstider, hvis de forskellige medlemsstater skulle indføre sådanne ordninger 
indbyrdes, da dette ville forudsætte en lang række forhandlinger. Målsætningen kan deifor bedre 
opfyldes ved hjælp af en foranstaltning på EF-plan. 
3. Opfølgning og evaluering af foranstaltningen 
Direktivforslaget indeholder i artikel 36 en bestemmelse om, at Kommissionen inden den 1.1.1996 
skal forelægge en rapport om, hvorledes gennemførelsen er forløbet, og hvor effektiv 
foranstaltningen har været. 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 652 endelig udg 
DOKUMENTER 
DA 06 15 06 
Katalognummer : CB-CO-93-709-DA-C 
ISBN 92-77-62740-9 
vijntoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
-2985 Luxembourg