B4-0056, 0064, 0066, 0092, 0101 og 0108/99

Beslutning om menneskerettighedssituationen i Indonesien og i OEsttimor

Europa-Parlamentet,

* der henviser til sine tidligere beslutninger om Indonesien og OEsttimor,

* der henviser til FN's resolutioner om OEsttimor,

* der henviser til Det Europaeiske Raads konklusioner af 11. og 12. december 1998,

A. der henviser til, at forholdene i Indonesien stort set ikke har aendret sig efter landets diktator, Suhartos, fald paa trods af de loefter om reformer, som praesident Habibie afgav, da han tiltraadte i maj 1998, baade med hensyn til manglen paa demokrati og haandhaevelse af menneskerettighederne og med hensyn til en forbedring af levevilkaarene for store dele af befolkningen,

B. der henviser til, at indonesiske sikkerhedsstyrker har reageret paa demonstrationer og optoejer med umaadeholden vold ofte med doedelig udgang, isaer i midten af november 1998 da 16 mennesker formodes at vaere blevet draebt i Djarkarta, og i de seneste dage i Aceh hvor mindst otte soldater og 17 civilpersoner blev draebt i forbindelse med optoejer og et efterfoelgende opgoer,

C. der naerer bekymring over ulovlige henrettelser, vilkaarlige arrestationer og tortur, isaer i Aceh, OEsttimor og Irian Jaya, samt over haerens anvendelse af paramilitaere tropper for at oege spaendingerne i de paagaeldende omraader,

D. der henviser til, at den politiske situation i OEsttimor paa ingen maade har aendret sig paa trods af adskillige appeller fra det internationale samfund, som isaer har vaeret vidne til de indonesiske troppers undertrykkelse af civilbefolkningen i Alas i november 1998 med et endnu ukendt antal drab til foelge,

E. der henviser til, at antallet af tropper i OEsttimor er dobbelt saa stort som regeringens officielle tal, og at antallet yderligere er blevet foroeget siden sidste aar,

F. der henviser til, at loesladelsen af en raekke politiske fanger fortsat er meget selektiv og ikke omfatter fanger, der er doemt til doeden i Indonesien efter 1965, og fanger, der er doemt for modstanden mod annekteringen af OEsttimor, herunder isaer Xanana Gusmão,

G. der henviser til, at praesident Habibie fortsat naegter OEsttimor retten til selvbestemmelse, selv om han havde givet tilsagn om indfoerelse af en saerlig status for OEsttimor paa grund af dets religioese og kulturelle saerpraeg,

H. der henviser til, at der vil blive afholdt valg til den lovgivende forsamling den 7. juni 1999 i hele Indonesien, samt i OEsttimor,

1. mener, at styret i Indonesien, herunder de vaebnede styrker og politiet, er ansvarlig for den sociale, religioese og politiske usikkerhed, der fortsat er kendetegnende for Indonesien og OEsttimor;

2. konstaterer, at aktionerne eller forsoegene paa at faa indfoert normale tilstande efter Suhartos fald i langt hoejere grad kan betegnes som kosmetiske end reelle;

3. finder det noedvendigt at saette ord paa de krav, som gav anledning til den protestbevaegelse i befolkningen, der foerte til den aktuelle situation, isaer hvad angaar demokratiseringen i Indonesien, afholdelsen af demokratiske valg og respekten for menneskerettighederne, forbedringen af befolkningens levevilkaar og bekaempelsen af korruption;

4. kraever betingelsesloes og oejeblikkelig loesladelse af alle politiske fanger, isaer af de fanger, der har siddet indespaerret i de sidste 33 aar, og de fanger, der modsatte sig besaettelsen af OEsttimor;

5. henleder opmaerksomheden paa respekten for det indonesiske folks ret til at deltage i fredelige demonstrationer, paa overholdelsen af internationale normer for magtanvendelse og anvendelsen af vaaben, samt noedvendigheden af at sikre, at en kraenkelse af disse bestemmelser indebaerer retsforfoelgelse;

6. kraever en uafhaengig undersoegelse af de seneste episoder, hvor politiske aktivister er forsvundet, og en oejeblikkelig og uafhaengig undersoegelse af rapporterne om magtmisbrug eller vold mod demonstranter med doeden til foelge;

7. kraever, at militaeret og politiet klart adskilles, samt at militaeret kun anvendes til forsvar;

8. opfordrer den indonesiske regering til at traekke sine militaerstyrker vaek fra OEsttimor og til at indstille den selektive distribuering af vaaben;

9. fordoemmer den indonesiske regering og dens militaerstyrker og holder dem ansvarlige for undertrykkelsen af civilbefolkningen i Alas og kraever, at der oejeblikkeligt indledes en undersoegelse under FN's auspicier med henblik paa at finde frem til de ledere, der er skyldige i disse voldshandlinger;

10. henstiller endnu en gang indtraengende til den indonesiske regering at aendre sin fastkoerte politik med hensyn til OEsttimor med henblik paa at fremskynde forhandlingerne under FN's auspicier og dermed saa hurtigt som muligt at finde en loesning paa OEsttimors problemer, som med frie og retfaerdige valg sikrer omraadet selvbestemmelse;

11. gentager sin beslutning om at sende en delegation til OEsttimor i henhold til sin beslutning af 21. november 1991 om massakren i omraadet ((EFT C 326 af 16.12.1991, s. 182.));

12. opfordrer Raadet og Kommissionen til at give udtryk for Parlamentets bekymring med hensyn til menneskerettighedssituationen i Indonesien i forbindelse med det forestaaende EU-ASEAN-moede;

13. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, Indonesiens regering, FN's generalsekretaer og flygtningehoejkommissaer samt til ASEAN.