KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 29.05.1998 
KOM(1998) 343 endelig udg. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af tovværk af 
syntetiske fibre med oprindelse i Indien og om endelig opkrævning af den 
midlertidige told 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
1. Den 8. januar 1998 indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold på 
53,0% og 82,0% på importen af tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i 
Indien. 
2. Kommissionen fortsatte efterfølgende med at indhente alle de oplysninger, den 
anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse. De vigtigste 
konklusioner er anført herunder. 
3. Hvor det var nødvendigt, blev der foretaget ændringer af dumpingmargenerne som 
følge af yderligere oplysninger, der blev fremlagt af den pågældende 
samarbejdende eksportør. 
4. For så vidt angår skade og årsag var de vigtigste konklusioner, at erhvervsgrenen i 
Fællesskabet mellem 1993 og perioden fra 1. juli 1996 til 31. maj 1997 var udsat 
for et betydeligt tryk på salgspriserne og oplevede en væsentlig reduktion af sin 
fortjeneste, samtidig med at den tabte markedsandel. Denne situation faldt 
sammen med en betydelig stigning i mængde og markedsandel for tovværk af 
syntetiske fibre med oprindelse i Indien til priser, der fandtes at være de laveste på 
markedet, og som lå under fællesskabserhvervsgrenens priser. 
5. Skønnet over den samlede mængde varer, der importeredes til Fællesskabet til 
dumpingpriser, revideredes en smule under hensyntagen til oplysninger fremlagt 
af den samarbejdende eksportør. Denne revision ændrede imidlertid ikke 
Kommissionens konklusioner vedrørende skade og årsagssammenhæng. 
6. For så vidt angår Fællesskabets interesse konkluderedes det, at der ikke var nogen 
tvingende årsager til ikke at indføre endelige foranstaltninger. 
7. Da de konstaterede skadestærskler ligger under de fundne dumpingmargener, bør 
den endelige told baseres på disse lavere niveauer, jf. artikel 9 (4) i Rådets 
forordning (EF) nr. 384/96. På dette grundlag foreslås det at indføre endelig 
antidumpingtold på importen af tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i 
Indien med følgende satser: 
- Garware Wall Ropes Ltd: 53,0% 
- Andre producenter: 82,0% 
8. Et flertal af medlemsstater i Antidumpingudvalget gik ind for at indføre endelige 
foranstaltninger. 
A 
RÅDETS FORORDNING (EF) NR.... 
af 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af tovværk af 
syntetiske fibre med oprindelse i Indien og om endelig opkrævning af den 
midlertidige told 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om 
beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det 
Europæiske Fællesskab l, særlig artikel 9, stk. 4, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det 
Rådgivende Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
1 EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Forordning som ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 (EFT L 317 
af 6.12.1996, s. 1). 
d^ 
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER 
(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 18/98^ (i det følgende benævnt 
"forordningen om midlertidig told") indførtes der en midlertidig 
antidumpingtold på importen af tovværk af syntetiske fibre henhørende under 
KN-kode 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 og 5607 50 19 og med 
oprindelse i Indien. 
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE 
(2) Efter indføreisen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger fremsatte en 
række interesserede parter bemærkninger skriftligt. 
(3) Den eneste samarbejdende indiske eksportør, Garware-Wall Ropes Ltd., 
anmodede om at blive hørt mundtligt, hvilket blev imødekommet. 
(4) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, den 
anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse. 
(5) Parterne blev underrettet om de væsentlige kendsgerninger og overvejelser, på 
grundlag af hvilke Kommissionen påtænkte at anbefale indførelsen af en 
endelig antidumpingtold og den endelige opkrævning af beløb, for hvilke der 
er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik endvidere en frist til at 
fremsætte bemærkninger efter denne offentliggørelse. 
(6) De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet 
og, hvor det ansås for berettiget, taget i betragtning ved den endelige afgørelse. 
2 EFT L 4 af 8.1.1998, s. 28. 
C. ÅRSAGERNE TIL INDLEDNINGEN AF PROCEDUREN 
(7) Den samarbejdende indiske eksportør gentog sine indvendinger mod 
indledningen af proceduren. 
Dette spørgsmål er imidlertid allerede behandlet i betragtning (1) i 
forordningen om midlertidig told. I denne forbindelse skal det bemærkes, at 
den pågældende indiske eksportørs forebringende ikke indeholdt nogen 
beviser eller argumenter, der ville ændre konklusionerne i betragtning (1) i 
forordningen om midlertidig told. 
D. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE 
(8) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes de foreløbige 
konklusioner, der er angivet i betragtning (7) til (9) i forordningen om 
midlertidig told. 
E. DUMPING 
1. Normal værdi 
(9) Den samarbejdende eksporterende producent hævdede og påviste, at de 
produktionsomkostninger, der anvendtes til at undersøge, hvorvidt salget på 
hjemmemarkedet havde fundet sted i normal handel, omfattede 
handelsrabatter, der var redegjort for som salgsomkostninger, mens de til 
dette formål benyttede hjemmemarkedssalgspriser ikke omfattede disse 
rabatter. Kommissionen accepterede denne påstand og ændrede derefter 
såvel den beregnede normale værdi og den på hjemmemarkedspriserne 
baserede værdi. 
(10) De øvrige konstateringer om fastlæggelse af den normale værdi i betragtning 
(10) til (12) i forordningen om midlertidig told bekræftes. 
2. Eksportpris 
(11) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes konklusionerne i 
betragtning (13) i forordningen om midlertidig told. 
3. Sammenligning 
(12) Den samarbejdende eksporterende producent hævdede, at den metode, som 
Kommissionen benyttede til at indrømme toldulempejusteringer, ikke 
afspejlede størrelsen af den betalte importtold for den pågældende vare, der 
solgtes på hjemmemarkedet. Virksomheden fremførte, at Kommissionen 
ikke skulle have foretaget toldulempejusteringen på grundlag af 
omsætningen af den pågældende vare på hjemmemarkedet, men på grundlag 
af den mængde, der solgtes på hjemmemarkedet. Efter yderligere 
undersøgelse accepteredes denne påstand, og beregningerne ændredes i 
overensstemmelse hermed. 
(13) Det samarbejdende selskab gentog sit krav om justeringer for 
hjemmemarkedets infrastruktur og for forskelle i fysiske egenskaber mellem 
eksporterede varer og varer solgt på hjemmemarkedet. Da selskabet 
imidlertid ikke fremlagde nye beviser til støtte for dette krav, bekræftes 
konstateringerne i betragtning (15) i forordningen om midlertidig told. 
(14) For så vidt angår kreditomkostninger fremførte det samarbejdende selskab, 
som allerede på det foreløbige stade var blevet indrømmet justeringer for 
kreditomkostninger direkte forbundet med hjemmemarkedssalget, at 
Kommissionen burde have foretaget en yderligere justering og taget hensyn 
til renteforskellen ved finansiering af driftskapital på hjemmemarkedet og til 
eksport. Denne påstand måtte afvises, da selskabet ikke korrekt kunne 
kvantificere disse forskelle eller påvise, hvordan de kunne have påvirket 
prissammenligneligheden. I denne forbindelse skal det bemærkes, at en 
forskel i omkostninger, der påløber i forbindelse med ekspprtsalg og 
hjemmemarkedssalg, ikke i sig selv berettiger en justering i henhold til 
artikel 2, stk. 10, litra k), i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende 
benævnt " grundforordningen" ). 
4. Dumpingmargener 
(15) Da der ikke foreligger nye argumenter vedrørende den metode, der er 
benyttet til beregning af dumpingmargenen, bekræftes den metode, der er 
beskrevet i betragtning (16) og (17) i forordningen om midlertidig told. På 
dette grundlag er dumpingmargenerne følgende: 
-1 betragtning af de ovennævnte ændringer af beregningerne er den endelige 
dumpingmargen, der beregnedes for den samarbejdende eksporterende 
producent, 87,5% af cif-prisen ved Fællesskabets grænse. 
- Den endelige dumpingmargen, der fastsattes for indiske eksporterende 
producenter, som ikke samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse, 
er 243% af cif-prisen ved Fællesskabets grænse. 
F. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET 
(16) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes de foreløbige 
konklusioner i betragtning (18) i forordningen om midlertidig told. 
G. SKADE 
1. Stikprøve 
(17) Den samarbejdende indiske eksportør anfægtede Kommissionens valg af 
producenter i Fællesskabet med henblik på undersøgelsen af skade med den 
begrundelse, at det var forskelligt fra den stikprøve, der anvendtes i den 
tidligere procedure vedrørende import af tovværk af syntetiske fibre med 
oprindelse i Indien, der afsluttedes, uden at der blev indført foranstaltninger. 
Den pågældende eksportør hævdede, at det forhold, at den samme stikprøve 
af producenter i Fællesskabet ikke var blevet benyttet, ville føre til en 
tendentiøs analyse, da Kommissionen ikke ville være i stand til at vurdere 
omfanget af den skade, der var forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet i 
nærværende procedure, i forhold til skaden i det tidligere tilfælde. 
(18) Den indiske eksportør fremførte desuden, at der havde været mangler ved 
udvælgelsen af fire af selskaberne i stikprøven med henblik på undersøgelsen 
af skade, og at de øvrige fællesskabsproducenter i stikprøven ikke længere 
ville være repræsentative for erhvervsgrenen i Fællesskabet, hvis de 
pågældende fire virksomheder derfor udelukkedes. Den indiske eksportør 
hævdede, at ét selskabs aktiviteter var blevet stærkt forstyrret af en brand, 
der havde ødelagt dens produktionsfaciliteter, og at enhver skade, som dette 
selskab havde lidt, ville skyldes denne begivenhed. Det blev videre hævdet, 
at et andet selskab ikke havde fremlagt fuldstændige oplysninger om 
salgstransaktioner. Endelig påstod den indiske eksportør, at to af selskaberne 
i stikprøven hovedsagelig fremstillede stærkt tovværk til fritidsbrug, som 
ikke kunne anses for at konkurrere med de varer, som solgtes af de indiske 
eksportører i Fællesskabet, nemlig enkelt standardtovværk i den billige ende 
af markedet. 
(19) Valget af stikprøven af fællesskabsproducenter i nærværende undersøgelse 
var baseret på produktions- og salgsmængder samt geografisk beliggenhed, 
altså samme metode som i den tidligere undersøgelse, som ikke er blevet 
anfægtet. Det skal i denne forbindelse bemærkes, at nogle af de 
virksomheder, der udvalgtes i den tidligere procedure, ikke længere 
fremstillede den pågældende vare på tidspunktet for indledningen af den 
aktuelle procedure. Selskaberne i stikprøven tegnede sig for 47% af 
fællesskabserhvervsgrenens produktion og 44% af dens salg på 
fællesskabsmarkedet af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. 
Stikprøven omfattede desuden både store og små selskaber og producenter 
fra en række medlemsstater. Disse virksomheder er derfor repræsentative for 
erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. artikel 17 i grundforordningen. 
(20) For så vidt angår de påstande, der blev fremsat i forbindelse med visse af 
selskaberne i stikprøven, fandtes det, at ét selskab virkelig var blevet ramt af 
en brand. Dette selskabs produktionsfaciliteter havde imidlertid ikke lidt 
skade, og alle virkninger af branden for virksomhedens finansielle resultater 
kunne identificeres i dens regnskaber, og der var behørigt set bort fra disse 
konsekvenser i forbindelse med konklusionerne vedrørende skade. Med 
hensyn til det andet selskab, der nævntes af eksportøren, og påstanden om, at 
det ikke havde fremlagt tilstrækkelige oplysninger, skal det bemærkes, at 
dette selskab afgav alle ønskede oplysninger i løbet af undersøgelsen. For så 
vidt angår påstanden vedrørende de to selskaber, som fremstiller stærkt 
tovværk til fritidsbrug, bemærkes det endelig, at sådant tovværk falder ind 
under definitionen af den vare, der er omfattet af denne procedure. Det 
fandtes desuden, at disse to selskaber havde en betydelig produktion af 
standardtowærk, der var direkte sammenligneligt med varer solgt af den 
indiske eksportør. 
Kommissionen finder derfor, at det er fuldt ud berettiget at lade de 
ovennævnte producenter i Fællesskabet indgå i stikprøven. 
2. Forbruget i Fællesskabet 
(21) For at fastlægge det samlede åbenbare forbrug for fællesskabsmarkedet blev 
fællesskabsproducenternes samlede salg lagt til importen til Fællesskabet. 
(22) ,Som det mere detaljeret fremgår af betragtning (23) blev importmængden 
fastlagt på grundlag aftal fra Eurostat for så vidt angår de endelige resultater. 
Dette førte til en ændring af tallene for forbruget for den undersøgte periode 
(dvs. perioden mellem 1993 og den 31. maj 1997). På dette grundlag steg 
forbruget i Fællesskabet fra 21 820 tons i 1993 til 26 325 tons i 1995 og 
forblev derefter forholdsvis stabilt, idet det lå på 26 773 tons i 
undersøgelsesperioden, hvilket udgør en samlet stigning på 23% i løbet af 
den behandlede periode. 
3. Dumpingimportens mængde og markedsandel 
(23) Mængden af importerede varer med oprindelse i Indien fastsattes i den 
foreløbige fase på grundlag af oplysninger om eksportsalget til Fællesskabet, 
der leveredes af den samarbejdende indiske eksportør og verificeredes af 
Kommissionen. 
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger anfægtede den 
samarbejdende indiske eksportør denne fastsættelse. Det hævdedes, at en del 
af det salg, der var beregnet på eksport til Fællesskabet, ikke overgik til fri 
omsætning i Fællesskabet, men blev oplagt på frilagre på Fællesskabets 
område, til dels med henblik på et efterfølgende eksportsalg til søgående 
skibe uden toldbehandling. Virksomheden anmodede derfor om, at Eurostats 
statistikker og ikke den salgsmængde, som det havde angivet over for 
Kommissionen, blev anvendt til at afgøre den indiske imports mængde og 
markedsandel. 
(24) Kommissionen undersøgte dette spørgsmål. Det skal bemærkes, at de 
mængder, som den pågældende samarbejdende indiske eksportør angav som 
solgt i Fællesskabet, oversteg den importerede mængde, der rapporteredes af 
Eurostat, navnlig i 1996 og i undersøgelsesperioden. På det foreløbige stade 
samarbejdede ingen importør i forbindelse med undersøgelsen, og 
Kommissionen baserede sine konklusioner på de oplysninger, der var afgivet 
af den indiske eksportør, men efter indførelsen af midlertidige 
8 
foranstaltninger stillede en række importører oplysninger til rådighed for 
Kommissionen, som viste, at nogle mængder af varen købt fra den 
samarbejdende indiske eksportør rent faktisk ikke var overgået til fri 
omsætning på fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden. 
Under disse omstændigheder forekommer oplysningerne fra Eurostat om 
importmængden fra Indien i den undersøgte periode at være mere pålidelige 
end de oplysninger om den eksporterede mængde, der er afgivet af den 
samarbejdende indiske eksportør. Det fandtes imidlertid også, at en del af de 
mængder, der var oplagret på frilagre på Fællesskabets område i 
undersøgelsesperioden endnu ikke var blevet videresolgt, og at der var 
mulighed for, at disse mængder kunne overgå til fri omsætning i 
Fællesskabet til meget lave priser. 
I alle tilfælde skal det bemærkes, at både tallene fra Eurostat og den 
salgsmængde, der oplystes af den samarbejdende indiske eksportør, vidner 
om samme stigningstendens i mængde og markedsandel for importen fra 
Indien i løbet af den undersøgte periode. Den reviderede 
dumpingimportmængde steg samlet med 107% mellem 1993 og 
undersøgelsesperioden (fra 440 tons i 1993 til 1 089 tons i 1995 med et 
efterfølgende fald til 911 tons i undersøgelsesperioden). Den pågældende 
imports markedsandel steg fra 2% i 1993 til 4,1% i 1995 og faldt derefter til 
3,4% i undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at dette relative fald efter 
1995 faldt sammen med den tidligere antidumpingprocedure vedrørende 
denne vare. 
4. Dumpingimportens priser 
(25) Det blev afgivet følgende bemærkninger i forbindelse med fastsættelsen af 
prisunderbud. 
(26) Den samarbejdende indiske eksportør hævdede, at prisunderbuddet ikke 
burde have været fastsat på grundlag af de detaljerede 
eksportsalgsoplysninger, som den pågældende eksportør havde afgivet til 
Kommissionen, da en væsentlig del af dette eksportsalg ikke var overgået til 
9 
fri omsætning i Fællesskabet. Eksportøren påstod, at de gennemsnitlige 
Eurostatpriser burde have været brugt i stedet. Dette krav gjaldt også 
fastsættelsen af skadesmargenen, der var baseret på de samme eksportpriser, 
som blev benyttet ved underbudsvurderingen. 
I henhold til de foreliggende oplysninger (Eurostat) overgik omkring 70% af 
den indiske eksportørs samlede mængde salg til Fællesskabet i 
undersøgelsesperioden imidlertid til fri omsætning i Fællesskabet. Priserne 
på dette eksportsalg, som verificeredes af Kommissionen, fandtes derfor 
repræsentative for de faktiske priser på de pågældende importerede varer i 
Fællesskabet. Der kunne desuden ikke konstateres nogen forskelle i 
eksportpriserne mellem individuelle transaktioner, uanset om de pågældende 
varer var bestemt for fri omsætning eller ej. 
Da der findes forskellige typer tovværk, som er omfattet af definitionen på 
den pågældende vare, ville de gennemsnitlige Eurostatpriser heller ikke have 
muliggjort en korrekt prissammenligning, da de ville have bestået af 
gennemsnitlige værdier for meget forskellige typer tovværk. 
Kravet blev derfor ikke anset for berettiget. 
Det blev yderligere fremført, at eksportsalgstransaktioner vedrørende kraftigt 
fortøjningstowærk af polypropylen under alle omstændigheder burde 
udelukkes fra vurderingen af underbuds- og skadesafhjælpningsniveauet, da 
tovværk af denne type kun solgtes til søgående skibe og derfor aldrig overgik 
til fri omsætning i Fællesskabet. 
Det konstateredes imidlertid, at en betydelig mængde af disse typer tovværk, 
der var importeret fra Indien til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, 
efterfølgende var overgået til fri omsætning i Fællesskabet. Der blev desuden 
ikke givet Kommissionen tilstrækkelige oplysninger til, at den blandt de 
samlede eksporttransaktioner, der vedrørte disse typer tovværk, kunne 
identificere de transaktioner, der førte til, at tovværk efterfølgende var 
10 
overgået til fri omsætning i Fællesskabet. Der kunne derfor ikke tages 
hensyn til dette argument. 
(27) Den samarbejdende indiske eksportør hævdede også, at den metode, som 
Kommissionen benyttede til at skelne mellem de forskellige typer tovværk af 
syntetiske fibre, der solgtes på fællesskabsmarkedet, med henblik på at 
fastsætte underbuds- og skadesmargenen ikke i fuldt omfang tog hensyn til 
forskellene mellem varer af højere og lavere værdi. 
. I denne forbindelse bemærkes det, at den benyttede metode gjorde det muligt 
at skelne mellem tovværk på grundlag af den anvendte type råmateriale, 
antallet af tråde, tovværkets diameter og dets konstruktion (flettet eller 
snoet). Dette fandtes at være de vigtigste identificerbare og objektive 
kriterier, på grundlag af hvilke priserne på den pågældende vare blev fastlagt 
af såvel fællesskabsproducenterne i stikprøven og den pågældende indiske 
eksportør. 
Den fremgangsmåde, der benyttedes til at fastlægge prisunderbuddet i den 
foreløbige fase, anvendtes derfor også med henblik på den endelige 
afgørelse. 
(28) På dette grundlag fandtes det som allerede angivet i betragtning (24) i 
forordningen om midlertidig told, at underbudsmargenerne i 
undersøgelsesperioden lå på mellem 0% og 38% af EF-erhvervsgrenens 
gennemsnitlige salgspriser for sammenlignelige varetyper, idet det samlede 
vejede gennemsnit var på 16%. 
5. Fællesskabserhvervsgrenens situation 
(29) Den samarbejdende indiske eksportør fremførte, at det fald i beskæftigelsen, 
der konstateredes i den undersøgte periode, ikke kunne være en 
skadesindikator, da der kompenseredes for den faldende beskæftigelse ved 
en stigning i produktiviteten. Det hævdedes også, at ifølge Kommissionens 
resultater i den tidligere procedure vedrørende importen af tovværk af 
11 
syntetiske fibre med oprindelse i Indien skyldtes ethvert fald i beskæftigelsen 
indtil 1995 andre faktorer end den indiske dumpingimport. 
Det bør erindres, at ingen enkelt skadesfaktor nødvendigvis er 
udslagsgivende for afgørelsen om dumpingimportens virkninger på 
fællesskabserhvervsgrenens situation, jf. artikel 3, stk. 5, i 
grundforordningen. 
I denne forbindelse anfægtes det ikke, at faldet i beskæftigelsen i 
begyndelsen af halvfemserne kan skyldes andre faktorer end dumpingimport, 
f.eks. omstruktureringen af erhvervsgrenen. Det skal imidlertid også 
bemærkes, at beskæftigelsen efter en svag stigning i 1996 igen var faldende i 
undersøgelsesperioden. Til trods for stigningen i produktiviteten i den 
undersøgte periode led fællesskabserhvervsgrenen desuden et væsentligt tab 
af markedsandel på et tidspunkt, hvor forbruget i Fællesskabet var steget 
med 23%. Endelig konstaterede erhvervsgrenen i Fællesskabet en betydelig 
forværring af sine finansielle resultater fra og med 1995, der førte til et vejet 
gennemsnitligt tab på 7,1% af nettosalget i undersøgelsesperioden, og den 
var udsat for et kraftigt pristryk fra den indiske import i hele den undersøgte 
periode med et prisunderbud på op til 38% i undersøgelsesperioden. 
6. Konklusion vedrørende skade 
(30) Da der ikke foreligger yderligere argumenter vedrørende EF-erhvervsgrenens 
situation og i betragtning af ovenstående, bekræftes konklusionen i 
betragtning (25) til (35) i forordningen om midlertidig told om, at der er 
forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 1, i 
grundforordningen. 
12 
H. ÅRSAG TIL SKADE 
1. Virkningerne af dumpingimporten 
(31) Den samarbejdende indiske eksportør fremførte, at den væsentlige skade, 
som erhvervsgrenen i Fællesskabet var påført, ikke kunne tilskrives importen 
med oprindelse i Indien. Følgende argumenter blev fremført: 
(32) Fællesskabsproducenternes samlede tab af markedsandel skyldtes ikke 
importen med oprindelse i Indien, men at de omlagde produktionen hen 
imod specialtowærk med en højere værditilvækst, som hovedsagelig var 
bestemt for eksportmarkedet. Det blev fremført, at disse producenter på 
denne måde skabte et tomrum i forsyningen af tovværk på 
fællesskabsmarkedet, som blev udfyldt af bl.a. importen fra Indien. Det blev 
desuden hævdet, at EF-producenterne under alle omstændigheder manglede 
den nødvendige produktionskapacitet til at dække den voksende 
efterspørgsel på fællesskabsmarkedet. 
I denne forbindelse skal det bemærkes, at skønt fællesskabserhvervsgrenen 
fandtes at være ved at udvikle en produktion af tovværk i den øvre del af 
markedet med hensyn til værditilvækst og specialisering, bestod hovedparten 
af . fællesskabserhvervsgrenens produktion ved afslutningen af 
undersøgelsesperioden stadig af standardtowærk. 
Kommissionen undersøgte desuden udviklingen i eksporten i den undersøgte 
periode for fællesskabsproducenterne i stikprøven. Det fandtes, at denne 
mængde mellem 1993 og undersøgelsesperioden stabilt lå på omkring 1 900 
tons, hvilket udgjorde ca. 15% af den samlede produktion for selskaberne i 
stikprøven. 
For så vidt angår hele fællesskabserhvervsgrenens produktionskapacitet lå 
denne i hele den undersøgte periode over det samlede forbrug i Fællesskabet 
(i undersøgelsesperioden var det samlede forbrug 26 700 tons, mens den 
samlede kapacitet var 36 000 tons). 
13 
Fællesskabserhvervsgrenens tab af markedsandel kunne derfor ikke tilskrives 
en stigning i eksportsalget, et utilstrækkeligt udbud af standardtovværktyper 
eller en utilstrækkelig produktionskapacitet. 
(33) For så vidt angår EF-erhvervsgrenens faldende rentabilitet mellem 1995 og 
undersøgelsesperioden fremførte den samarbejdende indiske producent, at 
faldet i råvarepriserne mellem 1995 og undersøgelsesperioden burde have 
ført til øget rentabilitet for fællesskabsproducenterne i denne periode. Den 
hævdede derfor, at den faldende rentabilitet i denne periode skyldtes stigende 
faste udgifter, navnlig afskrivningsbeløb og renteudgifter, som følge af de 
betydelige investeringer, som fællesskabserhvervsgrenen har foretaget. Det 
blev fremført, at rentabilitetsfaldet under alle omstændigheder ikke kunne 
skyldes importen fra Indien, der faldt mellem 1995 og 
undersøgelsesperioden. 
Det fandtes, at de gennemsnitlige råvarepriser faldt med ca. 11% mellem 
1995 og undersøgelsesperioden. Da råvarerne tegner sig for ca. 50% af de 
samlede produktionsomkostninger for den pågældende vare, gjorde dette fald 
i omkostningerne til råvarer det muligt for EF-producenterne at reducere 
deres produktionsomkostninger med 5%. I samme periode faldt 
fællesskabserhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser imidlertid med 16% 
under et stærkt pristryk fra den indiske import. 
For så vidt angår virkningen på rentabiliteten af de investeringer, som 
fællesskabserhvervsgrenen har foretaget, fandtes det endvidere, at de kun 
havde en marginal indvirkning på fællesskabsproducenternes 
produktionsomkostninger i den undersøgte periode, hovedsagelig fordi der 
kompenseredes for alle omkostninger i forbindelse med disse nye 
investeringer i form af produktivitetsstigninger og en samlet reduktion af 
andre general- og administrationsomkostninger. 
Det skal endelig bemærkes, at skønt der var et mindre fald i importen med 
oprindelse i Indien mellem 1995 og undersøgelsesperioden, steg denne 
import samlet med 107% i den undersøgte periode. Det fandtes desuden, at 
14 
priserne på denne import lå betydeligt under fællesskabsproducenternes 
priser i hele den undersøgte periode, herunder perioden fra og med 1995, og 
der derfor udøvedes et tryk på fællesskabsproducenternes priser, der faldt 
kraftigt med 16% mellem 1995 og undersøgelsesperioden. 
Fællesskabsproducenternes faldende rentabilitet mellem 1995 og 
undersøgelsesperioden havde derfor klar forbindelse med en betydelig 
reduktion i salgspriserne i samme periode, som igen fandt sted på et 
tidspunkt med betydeligt lavere priser på importerede varer fra Indien i dette 
standardvaremarked. 
(34) Den samarbejdende indiske producent fremførte også, at producenterne i 
Fællesskabet havde en naturligt ugunstig konkurrencemæssig stilling, fordi 
de købte råmaterialer til betydeligt højere priser end de indiske eksportører. 
Det skal imidlertid bemærkes, at hvis de indiske importører ikke havde solgt 
den pågældende vare til dumpingpriser, ville dens pris ikke have ligget under 
fællesskabserhvervsgrenens priser. Argumentet er derfor ikke relevant. I alle 
tilfælde fandtes det, at den samarbejdende indiske eksportørs indkøbspriser 
for råmaterialer lå ca. 14% under fællesskabserhvervsgrenens indkøbspriser. 
Da råmaterialer tegner sig for 50% af de samlede produktionsomkostninger 
kunne denne forskel i bedste fald kun forklare en forskel i salgspris på op til 
7%, hvilket i vid udstrækning er mindre end det niveau, som priserne på 
importerede varer fra Indien lå under fællesskabsproducenternes priser, 
nemlig op til 38%, med en vejet gennemsnitlig pris der lå 16% lavere. 
(35) Det blev endelig fremført, at der i forhold til den negative konklusion om 
årsag i den tidligere procedure vedrørende importen af tovværk af syntetiske 
fibre med oprindelse i Indien ikke var nogen ændrede omstændigheder, der 
kunne forklare en anden konklusion i nærværende procedure om 
årsagssammenhængen mellem dumping og skade. 
Det bør erindres, at det i den tidligere procedure konstateredes, at de indiske 
eksportører foretog dumping, og at der forvoldtes erhvervsgrenen i 
Fællesskabet skade. De oplysninger, der forelå på daværende tidspunkt, 
15 
gjorde det imidlertid ikke muligt at fastslå en klar årsagssammenhæng 
mellem dumpingimporten og den skade, der forvoldtes erhvervsgrenen i 
Fællesskabet. 
I det aktuelle tilfælde dækkede undersøgelsen af skade en periode på næsten 
5 år, fra 1993 til maj 1997, hvilket er i overensstemmelse med Fællesskabets 
institutioners konsekvente praksis. Det skal bemærkes, at denne periode til 
dels faldt sammen med den periode, der undersøgtes i forbindelse med den 
foregående procedure. 
I forhold til den tidligere procedure har den nuværende undersøgelse dog 
behandlet virkningerne af importen over en længere periode, efter at der er 
opdukket en betydelig mængde import fra Indien. Den tidligere og den 
nuværende undersøgelsesperiode udløb i henholdsvis marts 1996 og maj 
1997, og stigningen i den pågældende import var særlig åbenbar efter 1994.1 
den nuværende sag blev der desuden modtaget pålidelige oplysninger om 
udviklingen i fællesskabserhvervsgrenens rentabilitet for hele den undersøgte 
periode, som ikke forelå i den tidligere sag. 
I modsætning til, hvad der var tilfældet i den tidligere undersøgelse, har det 
derfor været muligt at fastslå en årsagssammenhæng mellem den pågældende 
import og den væsentlige skade, der er forvoldt en erhvervsgren i 
Fællesskabet. 
2. Virkninger af andre faktorer 
(a) Import fra andre tredjelande 
(36) Den samarbejdende indiske eksportør fremførte, at importen fra andre lande 
end Indien havde forårsaget den væsentlige skade, som var forvoldt 
erhvervsgrenen i Fællesskabet. Det hævdedes især, at priserne på importen af 
tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i Polen, Tjekkiet, Slovenien og 
Tunesien havde ligget under fællesskabsproducenternes priser i hele den 
undersøgte periode. Den indiske eksportør hævdede desuden, at priserne på 
16 
disse importerede varer var lavere end de indiske priser for de typer, som 
udgjorde hovedparten af den samlede import til Fællesskabet af tovværk af 
syntetiske fibre med oprindelse i Indien, dvs. tovværk af polyethylen og 
polypropylen, og at det pristryk, som fællesskabserhvervsgrenen var udsat 
for, hovedsagelig kunne tilskrives denne import og ikke importen fra Indien. 
Kommissionen analyserede udviklingen i importen af tovværk af 
polyethylen og polypropylen med oprindelse i Polen, Tjekkiet, Slovenien og 
Tunesien sammenlignet med importen fra Indien af samme typer tovværk. 
Denne analyse viste, at de gennemsnitlige priser på importen af varer med 
oprindelse i Slovenien og Tunesien lå på omtrent samme niveau som de 
indiske eksportpriser i hele den undersøgte periode. Det fandtes desuden, at 
importen af varer med oprindelse i Slovenien og Tunesien kun udgjorde 
henholdsvis 0,8% og 1,3% af det samlede forbrug i Fællesskabet i' 
undersøgelsesperioden, skønt den pågældende import var stigende i den 
undersøgte periode. Enhver virkning af denne import bør derfor anses for 
mindre betydelig end virkningen af importen fra Indien. For så vidt angår 
Polen fandtes de gennemsnitlige priser på importerede varer med oprindelse i 
dette land til tider at ligge en smule under de indiske importpriser. Den 
pågældende imports markedsandel faldt imidlertid fra 2,6% i 1993 til 2% i 
undersøgelsesperioden. Med hensyn til Tjekkiet steg de fra dette land 
importerede varers markedsandel fra 0,8% i 1993 til 2% i 
undersøgelsesperioden. Det var dog først i 1993, at priserne på disse 
importerede varer fandtes at være betydeligt lavere end priserne på 
importerede varer med oprindelse i Indien. I undersøgelsesperioden tilførtes 
importerede varer med oprindelse i Tjekkiet fællesskabsmarkedet til omtrent 
samme priser som de importerede varer fra Indien. 
Det skal endelig bemærkes, at sammenligningen mellem priserne på de fra 
Indien importerede varer og priserne på importerede varer med oprindelse i 
Polen og Tjekkiet for alle typer tovværk af syntetiske fibre, der er omfattet af 
definitionen af den pågældende vare, dvs. ikke kun tovværk af polyethylen 
og polypropylen, viste, at priserne på den indiske import var de laveste på 
17 
fællesskabsmarkedet i hele den undersøgte periode, undtagen i 1993. Denne 
sammenligning er så meget mere repræsentativ, som den vedrører hele 
definitionen af den pågældende vare. 
Resultaterne og konklusionerne i betragtning (41) i forordningen om 
midlertidig told om virkningen af importen fra andre lande end Indien på den 
skade, der påførtes fællesskabserhvervsgrenen, bekræftes derfor. 
3. Konklusion vedrørende skade 
(37) Skønt det ikke kan udelukkes, at en del af importen fra andre lande end 
Indien kan have haft en negativ virkning på fællesskabserhvervsgrenens 
situation, var denne virkning i lyset af ovenstående ikke tilstrækkelig til at 
bryde årsagssammenhængen mellem den skade, som forvoldtes 
erhvervsgrenen i Fællesskabet, og dumpingimporten af varer med oprindelse 
i Indien. Derfor, og da der ikke foreligger nye oplysninger, bekræftes 
konklusionen i betragtning (36) til (43) i forordningen om midlertidig told 
om, at importen af tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i Indien 
isoleret set har forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade. 
(38) Denne konklusion drages især i betragtning af fællesskabserhvervsgrenens 
tab af markedsandel kombineret med faldende rentabilitet, hvilket faldt 
sammen med en stigning i mængde og markedsandel for importen af den 
pågældende vare fra Indien til priser, der konstant lå under 
fællesskabserhvervsgrenens priser. 
18 
I. FÆLLESSKABETS INTERESSE 
(39) Det hævdedes, at konklusionen vedrørende Fællesskabets interesse i 
forordningen om midlertidig told ikke støttedes af dokumentation. Navnlig 
blev det fremført, at Kommissionen ikke havde søgt tilstrækkelige 
oplysninger om virkningen af foranstaltninger på brugerne for at støtte sine 
konklusioner vedrørende Fællesskabets interesse. 
Det skal bemærkes, at Kommissionen kontaktede alle kendte 
sammenslutninger af brugere, især shipping- og fiskefartøjsorganisationer og 
alle kendte distributører af den pågældende vare i Fællesskabet, samt alle 
kendte væsentlige erhvervsgrene på et senere trin i produktionsprocessen. 
Der blev kun modtaget begrænsede og generelle svar. De ovennævnte parter 
fremsatte endvidere ingen yderligere dokumenterede bemærkninger efter 
vedtagelsen af de midlertidige foranstaltninger. 
(40) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes konklusionerne i 
betragtning (44) til (52) i forordningen om midlertidig told for så vidt angår 
Fællesskabets interesse. 
J. ENDELIG TOLD 
1. Skadcstærskel 
(41) Den samarbejdende indiske eksportør fremførte, at dens eksportpriser måtte 
justeres i forbindelse med fastsættelsen af skadestærskelen for at tage hensyn 
til forskellene i råvarepriser mellem producenterne i Indien og i 
Fællesskabet. 
Som nævnt i betragtning (53) i forordningen om midlertidig told fastsattes 
skadestærskelen imidlertid på grundlag af fællesskabserhvervsgrenens 
produktionsomkostninger plus en rimelig fortjeneste. Alle overvejelser om 
19 
forskelle i produktionsomkostningerne for producenterne i Indien og 
Fællesskabet er derfor irrelevante i denne forbindelse. 
(42) Den metode, som Kommissionen benyttede til at fastsætte skadestærskelen, 
og som er angivet i betragtning (53) i forordningen om midlertidig told, 
bekræftes derfor. 
På dette grundlag fandtes skadesmargenen at være 53% af den vejede 
gennemsnitlige nettopris, frit Fællesskabets grænse,, ufortoldet. For 
selskaber, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, var 
skadesmargenen 82%, jf. betragtning (55) i forordningen om midlertidig 
told. 
Da det toldbeløb, som er tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, der er 
forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, er lavere end den fundne 
dumpingmargen, bør den antidumpingtold, der skal indføres, baseres på 
skadestærskelen, jf. artikel 9, stk. 4, i grundforordningen. 
2. Type af endelig antidumpingtold 
(43) En værditold forekommer at være den mest hensigtsmæssige foranstaltning i 
betragtning af det store antal involverede typer tovværk. 
K. OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD 
(44) I betragtning af de endelige konklusioner vedrørende dumping og skade og i 
betragtning af, at den endelige told er den samme som den foreløbigt 
fastsatte told, bør de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den 
midlertidige antidumpingtold, opkræves endeligt -
20 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel ! 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af tovværk af syntetiske 
fibre henhørende under KN-kode 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 og 5607 50 
19 med oprindelse i Indien. 
2. Tolden fastsættes til følgende procent af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, 
ufortoldet: 
Varer fremstillet af: 
- Garware Wall Ropes Ltd: 53,0% (Taric-tillægskode 8755) 
- Andre producenter: 82,0% (Taric-tillægskode 8900) 
3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse. 
Artikel 2 
De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i 
henhold til forordning (EF) nr. 18/98, opkræves endeligt med den endelige told. 
21 
Artikel 3 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den ... 
På Rådets vegne 
Formand 
22 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 343 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 11 10 
Katalognummer : CB-C0-98-351-DA-C 
ISBN 92-78-36814-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
J3