ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Cedefop anerkender de svagheder, som Revisionsretten har påpeget i forbindelse med den fuldstændige outsourcing af den juridiske tjeneste siden november 2017. Som Revisionsretten har bekræftet, havde Cedefops ledelse allerede i anden halvdel af 2018 truffet hasteforanstaltninger for at tage hånd om nogle af de identificerede kritiske områder, navnlig manglen på gennemsigtighed og den alvorlige mangel på dokumentation, som karakteriserede de juridiske foranstaltninger efter november 2017. Der er truffet følgende foranstaltninger: nye retningslinjer for anmodning om juridisk rådgivning og den tilhørende arbejdsgang for at lette adgangen til juridisk rådgivning, oprettelse af et centralt register over alle eksisterende elektroniske optegnelser, oprettelse af online-samarbejdsværktøjer for alle verserende retssager og overførsel af fysiske retsakter til Cedefops arkiver.

Cedefop anerkender også Revisionsrettens bemærkning om, at modellen med fuldstændig outsourcing har skabt en risiko for en uensartet behandling af sager, navnlig i betragtning af antallet af eksterne udbydere af juridiske tjenesteydelser. Ikke desto mindre er alle anmodninger om juridisk rådgivning blevet håndteret tilfredsstillende, om end med øgede administrative begrænsninger og højere omkostninger. Uformel juridisk rådgivning er imidlertid ikke til rådighed og anses stadig for at være et stort problem.

For at rette op på de svagheder, som Revisionsretten har påpeget, vil vi revurdere den måde, vores retlige arbejdsområde er organiseret på, og bekræfte risiciene over for vores tilsynsorgan.
a) Produktiv og effektiv anvendelse af indkøbte artikler/anlæg

I Saint Lucia godkendte Kommissionen en kontrakt om levering af hospitalsudstyr og dertil knyttede tjenester. Under vores besøg på stedet konstaterede vi, at de udvalgte artikler var blevet leveret, og at de blev godt forvaltet og anvendt til det tilsigtede formål og dermed bidrog til opfyldelsen af aktionens mål, hvilket betød, at fordelene for de endelige støttemodtagere var tydelige.

b) Projektbæredygtighed i fare

Kommissionen godkendte en bygge- og anlægskontrakt vedrørende opførelsen af et afsaltningsanlæg i Djibouti. Under vores kontrol på stedet konstaterede vi, at det areal, der oprindelig var afsat til projektet, var blevet reduceret betydeligt, og at der i stedet var anlagt en ny havn og en militærbase i umiddelbar nærhed af afsaltningsanlægget. Anlæggelsen og den efterfølgende anvendelse af havnen og militærbasen kan påvirke havstrømmene og vandkvaliteten såvel som placeringen af vandindtaget. Alle disse faktorer kan få væsentlig betydning for afsaltningsanlæggets levedygtighed og bringe dets langsigtede bæredygtighed i fare.

c) Indkøbte artikler/anlæg ikke i brug

Kommissionen indgik en bidragsaftale med en international organisation om støtte til forvaltningen af de offentlige finanser i Jamaica. Den internationale organisation gennemførte projektet fuldt ud gennem sine partnere. Under vores kontrol på stedet i 2019 så vi, at den ene af de to computerservere, der i begyndelsen af 2017 blev indkøbt til projektet, var blevet installeret i et kontor, der ikke var i brug på tidspunktet for vores revision. Den anden server stod stadig i sin originale emballage næsten to år efter leveringen.

I Haiti indgik Kommissionen en tilskudskontrakt med en ikkestatslig organisation (NGO) om gennemførelse af et sanitetsprojekt. Da vi kontrollerede et offentligt toilet, som var blevet opført med anvendelse af tilskuddet, konstaterede vi, at selve toiletterne ikke fungerede ordentligt, og at nogle af dem ikke var tilgængelige.

d) Princippet om sparsommelighed ikke overholdt

I Mozambique indgik Kommissionen en tilskudskontrakt med en international organisation om at forbedre adgangen til fødevarer og ernæring. En af de udgiftsposter, der var udvalgt til vores undersøgelse, var en betaling for en radiodramaserie, der skulle fremme varig adfærdsændring. Beløbet var beregnet på grundlag af en aftale indgået mellem den internationale organisation og en organisation fra samme familie, hvor den internationale organisation forpligtede sig til at betale 180 000 euro til sin søsterorganisation. Vi konstaterede, at dette beløb ikke var baseret på en omkostningsanalyse, men var fastsat vilkårligt af de to beslægtede internationale organisationer på grundlag af de tilgængelige EU-midler.
57.

Ligesom med hensyn til regnskabet for 2017 har Kommissionen på grundlag af sin regnskabsmæssige vurdering besluttet ikke at oplyse nogen eventualforpligtelser vedrørende disse sager. En af de anførte grunde til denne regnskabsmæssige vurdering er, at ingen af sagsøgerne ifølge de tilgængelige oplysninger har påvist, at Kommissionen har et ansvar uden for kontraktforhold. Navnlig bemærkede Kommissionen, at der ikke forelå tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en retsregel, som har til formål at tillægge borgerne rettigheder (jf. punkt 21 ). Efter Kommissionens opfattelse er en udgående strøm af ressourcer vedrørende dens godkendelsesafgørelse derfor meget usandsynlig. Endvidere bemærkede Kommissionen, at ingen sagsøgere kan have lidt tab, eftersom alternativet til afvikling ville have været insolvens efter nationale regler. Enhver aktionær eller kreditor, som ville have været bedre stillet ved insolvensbehandling, vil blive kompenseret i forbindelse med den igangværende procedure vedrørende princippet om, at ingen kreditorer må stilles ringere (jf. punkt 34 - 37 ). Kommissionen erklærede derfor, med henvisning til sin omfattende erfaring, at den potentielle finansielle risiko vedrørende disse sager er ubetydelig.
52000TA0022R(01)

Berigtigelse til Revisionsrettens særberetning nr. 22/2000 om evaluering af den reviderede procedure for regnskabsafslutning, med Kommissionens svar



EF-Tidende nr. C 084 af 14/03/2001 s. 0019 - 0019
52003SA0004

Særberetning nr. 4/2003 om udvikling af landdistrikterne: støtte til ugunstigt stillede områder, med Kommissionens svar



EU-Tidende nr. C 151 af 27/06/2003 s. 0001 - 0024
Kommissionen byder den revision, som er blevet foretaget af Sapard-programmets udførelse, velkommen.

Kommissionen mener imidlertid, at en endelig analyse af programmets virkninger først kan foretages, når det er blevet fuldført.

Skønt det vigtigste indhold i Kommissionens forslag til Sapard-forordningen, Rådets forordning (EF) nr. 1268/1999, blev bibeholdt, var forslagets tekst genstand for løbende drøftelser (om hvilken budgetpost indtrædelsesforanstaltningerne og de finansielle gennemførelsesordninger skulle finansieres under), indtil Sapard-forordningen nåede det endelige vedtagelsesstadium. Så længe der herskede juridisk usikkerhed, kunne Kommissionen ikke opstille de endelige lovbestemmelser for gennemførelsesordningerne. Disse bestemmelser blev vedtaget af Kommissionen den 26. januar 2000.

Fremgangsmåden var ny, og det var første gang, ekstern støtte blev administreret på et fuldstændigt decentraliseret grundlag. Et af Sapard’s vigtigste formål er at medvirke til, at Fællesskabets lovgivning gennemføres. Et vigtigt led heri er at sikre et godt administrationsapparat, der kan løse den krævende opgave med at gennemføre politikken for udvikling af landdistrikterne efter principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning. Dette er også i overensstemmelse med det krav om, at »effektiv beskyttelse af Fællesskabets økonomiske interesse i ansøgerlandene bør være en absolut prioritet i de kommende år«, som Europa-Parlamentet fremsatte i sin beslutning i forbindelse med dechargen i 1999.

Kommissionen mener selv, at den har givet Sapard-landene tilstrækkelig råd og vejledning, og at den har samarbejdet med dem om at indføre institutioner og procedurer. Dette er sket både ved hjælp af omfattende ekspertbistand fra medlemsstaterne på grundlag af Phare venskabsaftaler og ved løbende informationsudveksling inden for rammerne af seminarer og inspektionsrejser. Se Kommissionens årsrapport for Sapard-2000.
Nogle medlemsstater overholder ikke deres forpligtelser til at foretage indberetning inden for to måneder fra udgangen af det kvartal, hvor uregelmæssigheden blev opdaget og/eller nye oplysninger om en uregelmæssighed er blevet kendt (artikel 3, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 595/91). Blandt disse medlemsstater er Tyskland og Spanien, der tegner sig for over 50 % af de indberettede uregelmæssigheder. Kommissionen har advaret medlemsstaterne om dette problem i sin beretning fra 2002 om bedrageribekæmpelse (punkt 10.2.2.) og drøfter for tiden problemet under flere møder, f.eks. artikel 280-arbejdsgruppen, Cocolaf og arbejdsgruppen vedrørende uregelmæssigheder og gensidig bistand — landbrugsprodukter.

Medlemsstaterne er blevet underrettet om uoverensstemmelser og er blevet anmodet om at ajourføre de pågældende sager ved at sende ajourføringer ad elektronisk vej. Der er under møderne i artikel 280-arbejdsgruppen, Cocolaf og arbejdsgruppen vedrørende uregelmæssigheder og gensidig bistand — landbrugsprodukter — blevet givet forklaringer og »instruktion« til medlemsstaterne vedrørende ECR-databasen (Electronic Case Registry). Det kan generelt siges, at medlemsstaterne har forbedret deres indberetninger om uregelmæssigheder, men de overholder ikke fuldstændig alle forpligtelser ifølge forordning (EØF) nr. 595/91.

Kommissionen vil fortsætte sit arbejde med hensyn til afvigelser og tilskynde medlemsstaterne til at overholde alle bestemmelser i forordning (EØF) nr. 595/91, således at den inden for de fastsatte frister kan disponere over fuldstændigt pålidelige data med homogene oplysninger fra alle medlemsstaterne.
Skal man kunne vurdere, hvor langt fremme et projekt er, og om det har været vellykket, skal der lige fra starten opstilles hensigtsmæssige mål. I praksis konstaterede Retten, at der ofte ikke var fastsat præcise mål, som f.eks. det antal mennesker, der skulle uddannes op til et bestemt niveau, og at der dermed ikke var noget objektivt grundlag at måle resultaterne eller effekten på. Retten har vurderet projekterne ud fra de faktiske kriterier, eller ud fra sådanne kriterier, som efter dens opfattelse kunne have været anvendt, og den konstaterede, at nogle projekter ganske klart ikke var vellykkede, mens andre var.

Indrammet tekst nr. 4 — Projektmålene var ikke nået 1. MUTRAP fik ikke den effekt, det kunne have fået, fordi der var problemer med udbuddene, og fordi projektet imod alle planer måtte indstilles imellem to faser. 2. Det audiovisuelle projekt i Vietnam gav næsten ingen konkrete resultater, fordi gennemførelsesagenturet ikke var effektivt: Der blev kun afholdt én workshop, og det var meget begrænset, hvad der blev gjort af fremstød i Europa og Vietnam. 3. Resultaterne af programmet om finansielle tjenesteydelser i Kina var ikke tilstrækkelige og heller ikke tilfredsstillende, til dels fordi finansieringsaftalen var for uklar.
Kommissionen har også konstateret, at nogle af medlemsstaterne efterfølgende ikke kunne påvise, at der var foretaget den nødvendige kontrol af, om virksomheden kunne indrømmes forenklede procedurer. Den potentielle skade for Fællesskabets budget er dog begrænset: Hvis det viste sig, at ukorrekt indrømmede sikkerhedsstillelser ikke var tilstrækkelige, ville den pågældende medlemsstat skulle hæfte for alle tabte egne indtægter og i givet fald også for renter.

Ved den tidligere papirbaserede efterlysningsprocedure var der alt for mange sager, som ikke blev afsluttet på grund af forsinkelser i kommunikationen og andre problemer i forbindelse med proceduren. Med NCTS er problemet ved at blive afhjulpet. Endvidere er der en ekspertgruppe, der er ved at foretage en undersøgelse (se svaret til punkt 38).

Hvis Kommissionen under sine rutineinspektioner eller på grund af tiltag fra Rettens side konstaterer forsinkelser med overdragelsen af traditionelle egne indtægter, vil medlemsstaterne blive bedt om at betale alle skyldige egne indtægter samt i givet fald renter af forsinkelser. Hvis det kan dokumenteres, at der er tale om systematisk svigt, vil medlemsstaterne blive bedt om at undersøge alle sådanne tilfælde og at foretage de nødvendige finansielle korrektioner.
At der var behov for en generel og sammenhængende strategi for behandling af miljøaspektet i forbindelse med udviklingssamarbejdet, kom klart til udtryk ved, at udviklingspolitikkens tilgang til miljø og den tilgang, der var defineret i de retlige rammer for udviklingssamarbejdet, ikke fuldt ud stemte overens. Det vigtigste strategipapir, som Kommissionen har udarbejdet om behandling af miljøaspektet i forbindelse med dens udviklingssamarbejde er »Integration af miljøet i EF's økonomiske samarbejde og udviklingssamarbejde — En alsidig strategi« fra april 2001. I dette dokument understreges miljøets betydning for en bæredygtig udvikling, det skitseres, hvordan det kan integreres overalt i EF's udviklingspolitik, og der peges på, hvilke aktioner der skal iværksættes for at implementere strategien. Der er imidlertid ikke tale om en generel miljøstrategi som den, flere andre donorer har lagt, og som ikke kun handler om mainstreaming, men hvori også indgår en klar strategi for finansieringen af miljøprogrammer og -projekter. Nogle af de centrale spørgsmål, som en sådan strategi kunne forventes at tage i betragtning, vises i tekstboks 2.

Tekstboks 2Eksempler på strategiske spørgsmål i relation til finansieringen af miljøprogrammer og -projekterHvad er Kommissionens mål og prioriterede indsatsområder i forbindelse med miljøprogrammer og -projekter under hensyntagen til dens stærke og svage sider og den rolle, andre donorer spiller?Hvornår skal Kommissionen, i de tilfælde hvor den yder støtte til et bestemt program eller projekt, selv forvalte projektet, og under hvilke omstændigheder vil andre donorer bedre kunne forvalte projektet?Hvad er de komparative fordele ved de forskellige instrumenter, som Kommissionen kan anvende til finansiering af interventioner på miljøområdet (»store« projekter, »mindre« projekter, sektorbestemte støtteprogrammer, »trust funds« mv.)?Hvilken forbindelse bør der være mellem projekter, som finansieres med bilateral støtte, og projekter, som finansieres over budgetposten Miljø og tropiske skove?Hvilke finansielle følger har Kommissionens forpligtelser i henhold til de Multilaterale Miljøaftaler (MMA), f.eks. i relation til institutionsopbygning i modtagerlandene?I hvilken udstrækning og hvordan vil Kommissionen behandle spørgsmålet om globale offentlige goder?Hvad er Kommissionens mål og finansieringsprioriteter på regionalt niveau?
En måde at gøre dette på er at erstatte den traditionelle støtte til projekter med generel budgetstøtte, hvor modtagerregeringen og donoren bliver enige om bestemte aktiviteter, der skal gennemføres (der er ofte tale om politiske reformforanstaltninger), hvor donormidlerne ikke anvendes til dækning af specifikke udgifter, men i stedet overføres direkte til statskassen. Beslutningen om at anvende budgetstøtte afhænger naturligvis også af, om en række betingelser er opfyldt, f.eks. om forvaltningen af de offentlige finanser er af en vis standard (9). Denne måde at yde støtte på menes normalt at fremme modtagerstatens følelse af ejerskab, selv om den ikke i sig selv er en garanti herfor (i tekstboks 1 gives et eksempel på et budgetstøtteprogram og den type foranstaltninger, der er tale om).

Tekstboks 1Et eksempel på budgetstøtteTrade Enhancement Programme, Egypten (40 millioner euro)Programmål — at afkorte tidsfristerne og mindske de omkostninger, der er forbundet med toldformaliteterne ved import og eksport og i forbindelse med andre kontroller og standarder — at styrke de eksportfremmende foranstaltninger. GennemførelsesmekanismeI finansieringsaftalen er disse mål blevet omsat til en række aktioner, som de egyptiske myndigheder skal iværksætte. Ud over sektorspecifikke aktioner kan der i et budgetstøtteprogram også indgå betingelser relateret til makroøkonomiske politikker eller til bestemte standarder for forvaltning af offentlige finanser. Aftalen specificerer de nærmere detaljer for hver enkelt aktion og angiver derudover de indikationer, dokumenter og oplysninger, som vil blive anvendt til kontrol af, om alle aktioner rent faktisk er blevet fuldført. EF-midlerne, som betales i to trancher, kommer til udbetaling på betingelse af, at der er foretaget en vurdering, som konkluderer, at aktionerne er blevet fuldført.Gennemførte aktiviteterFør den første tranche på 20 millioner euro blev frigjort i august 2005, var resultatet af de iværksatte og fuldførte aktioner følgende: — der var blevet fastholdt en forsigtig makroøkonomisk politik med henblik på at sikre den interne og den eksterne balance i overensstemmelse med de planlagte mål for 2005-2007 — der var gjort betydelige fremskridt med hensyn til skattekonsolidering og budgetaflæggelse — der var indført et elektronisk fortoldningssystem — det var blevet muligt at foretage toldbehandling på 24-timers basis — der var udgivet et kompendium med alle toldvæsenets regler og procedurer — der var åbnet en kvikskranke på toldstederne, hvor der kunne indgives klager.
I henhold til de internationale traktater, som Rumænien er med i, er den rumænske stat forpligtet til at tage imod migranter, asylsøgere og asylmodtagere og tilbyde dem ordentlige vilkår. Rumænien var derfor forpligtet til at opbygge den nødvendige kapacitet til at dække behovene i forbindelse med de forventede migrationsstrømme på det tidspunkt, projektplanen blev udarbejdet. Migrationsstrømme er vanskelige at forudsige både med hensyn til omfang og retning, da de normalt ændrer sig, så snart kontrolmidlerne og -intensiteten ændres et bestemt sted, men eksperternes analyse pegede i retning af en potentiel forøgelse af migrationsstrømmene. De rumænske myndigheder mente desuden, at den lavere økonomiske vækst i de østlige grænseegne tillige med ustabilitet i hele området fortsat ville medføre tilstrømning af indvandrere. For at klare en sådan tilstrømning søgte de om og fik bevilget Phare-støtte til investeringen.

Det forhold, at centret i dag er underudnyttet, anses af både rumænske fagfolk og EU-eksperter for at være et forbigående fænomen, som højst sandsynligt vil ændre sig i tiden efter landets tiltrædelse af EU. Det vil dog være en god idé at finde alternative anvendelsesmuligheder for faciliteterne, mens man afventer en øget tilstrømning af migranter.

Det blev anset for mest hensigtsmæssigt at flytte flygtninge fra Bangladesh fra andre centre til Galati, fordi det tilrådes at anbringe asylsøgere med samme kulturbaggrund sammen, og det gør også procedurerne mere overkommelige for de involverede myndigheder og sagsbehandlere (dommere, tolke m.fl.).
I henhold til de gode donorprincipper for humanitær bistand, der blev vedtaget i Stockholm i juni 2003, bør midler til humanitær bistand bevilges i forhold til behovene og på grundlag af behovsvurderinger. Efter tsunamien fremgik det imidlertid ikke klart af de tilgængelige oplysninger, hvad der reelt var behov for, og det var af afgørende betydning at finde balancen mellem ønsket om en velfunderet reaktion og nødvendigheden af en hurtig indgriben. I denne usikre kontekst viste Kommissionen med sit tilsagn om at yde støtte, at den var indstillet på at hjælpe, og de store støttebeløb viste sig at være berettigede blandt andet af følgende årsager:

a) Finansieringsafgørelsen af 15. december 2005 om et beløb på 20 millioner euro skulle dække endnu ikke opfyldte behov i en periode på 18 måneder fra januar 2006. Overgangsfasen mellem nødhjælp og genopbygning, som man oprindeligt havde forventet ville have været ovre inden udgangen af 2005, blev længere end forventet, fordi den største del af genopbygningsarbejdet endnu ikke var påbegyndt ved udgangen af 2005.

b) I august 2005 blev afgørelsen om de 80 millioner euro ændret, så den også omfattede den konfliktramte befolkning (jf. tekstboks 1).

Tekstboks 1Det høje støtteniveau gør det nemmere at anvende en »konfliktfølsom« strategiDen væbnede konflikt i Sri Lanka resulterede i, at 800 000 mennesker blev fordrevet mellem 1983 og 2002. Efter våbenhvilen i februar 2002 begyndte mange fordrevne at vende tilbage, og da tsunamien ramte landet sidst i 2004, var næsten 400 000 vendt tilbage. Imidlertid var kun ca. 15 % af den konfliktramte befolkning også direkte berørt af tsunamien og kunne nyde godt af den generøse bistand, donorerne ydede som følge af tsunamien. Der blev ydet langt mere bistand til den tsunamiramte befolkning end til den konfliktramte befolkning i det samme område. Omkostningerne til midlertidig indkvartering af tsunamiofre var for eksempel på omkring 450 euro mod 125 euro til midlertidig indkvartering af ofrene for konflikten. Den månedlige fødevarehjælp til en tsunamiramt familie var på 70 euro mod 10 euro til en konfliktramt familie. Denne forskelsbehandling skabte vrede og spændinger mellem befolkningsgrupperne.For at undgå forskelsbehandling af sårbare befolkningsgrupper, som var fordrevet inden tsunamien, ændrede Kommissionen i august 2005 finansieringsafgørelsen om de 80 millioner euro, så den også omfattede den konfliktramte befolkning, der boede i de tsunamiramte områder.
Der gik meget lang tid fra det tidspunkt, hvor det første udkast eller anmodningen om finansiering af et projekt blev indsendt og til, at projektet blev iværksat. Det kan tage op til tre år at iværksætte et konsulentprojekt, hvilket er for lang tid, eftersom støttemodtagernes behov og situation ændrer sig. Som følge af forsinkelserne var projekterne — især dem, der vedrørte politikudvikling eller krisehåndtering — allerede forældede, da de endelig blev iværksat. Eftersom den forløbne tid havde løst de oprindelige problemer, blev kontrahenterne nødt til at ændre projektmetoden, hvilket yderligere forsinkede gennemførelsen.

Tekstboks 2 Inden der blev ydet bistand til anti-hvidvaskning insisterede Kommissionen på, at der skulle gennemføres en feasibility-undersøgelse. Iværksættelsen af dette forberedende projekt blev forsinket med to år, primært på grund af interne koordineringsproblemer mellem Kommissionens tjenester, men også fordi modtagerorganisationen var urimelig lang tid om at godkende projektbeskrivelsen. Det forsinkede i sidste ende det faglige bistandsprojekt med fem år, selv om det var politisk og økonomisk vigtigt og også presserende for Den Russiske Føderation.
Revisionen viste, at EU-foranstaltningerne i det vestlige Balkan var blevet væsentlig mere produktive siden 1998. Der var sket store forandringer. For det første samlede CARDS-forordningen retsgrundlaget for foranstaltninger af samme art. For det andet blev dekoncentreringsprocessen indledt for at øge tempoet i og højne kvaliteten af Kommissionens bistand til tredjelande (19). For det tredje delegerede Kommissionen en del af implementeringen af bistanden til en ny organisation, der var oprettet specielt til dette formål, Det Europæiske Genopbygningsagentur. Alle disse foranstaltninger satte skub i ydelsen af bistanden og gjorde bistanden mere produktiv (jf. tekstboks 3).

Tekstboks 3Eksempel på højt tempo i kontraktindgåelsen under CARDSEGA blev oprettet, fordi man var nødt til at handle hurtigt og produktivt for umiddelbart efter krisen i 1999 at tage fat på Kosovobefolkningens presserende behov ved konfliktens ophør. Retten har under sine tidligere revisioner konkluderet, at EGA-foranstaltningerne i Kosovo umiddelbart efter krisen levede op til de ambitiøse mål, for så vidt angår fundamentale forsyningsanlæg. Det høje tempo i kontraktindgåelsen er blevet opretholdt i Kosovo igennem hele CARDS-programmet. Pr. november 2006 har EGA i Kosovo forvaltet over 1 100 millioner euro på vegne af Kommissionen; ca. 91 % af beløbet er der indgået kontrakt om, og ca. 86 % er blevet udbetalt. Sammen med KFOR-tropperne var EU's bistand med til at normalisere livet i Kosovo.