Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 259/93 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab () (96/C 18/04)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 7. juni 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 130 S at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Miljø-, Sundheds- og Forbrugerspørgsmål, som udpegede José Ignacio Gafo Fernández til ordfører og Klaus Boisserée og Jacques Tixier til medordførere. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. september 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 329. plenarforsamling af 25. og 26. oktober 1995, mødet den 25. oktober 1995, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Formålet med dette forslag til forordning er at ændre forordning 259/93/EØF om overførsel af affald ved fra 1998 at forbyde eksport af affald, der er bestemt til nyttiggørelse, og som er opført på de såkaldte gule og røde lister, til lande uden for OECD-området.

1.2. Ændringen er i overensstemmelse med beslutning II/12 i Basel-konventionen, som vil blive ratificeret i september 1995. Denne beslutning forbyder udførsel af såkaldt »farligt affald« til lande uden for OECD.

1.3. Der må skelnes mellem begrebet »affald« i EU-forordningen og begrebet »farligt affald« i Basel-konventionen. Denne skelnen er vigtig, da definitionerne ikke er ens i EU og Basel-konventionen, som EU er medunderskriver af.

1.4. EU's definition af »farligt affald« blev i første omgang fastsat i direktiv 78/319/EØF, senere erstattet af direktiv 91/689/EØF. I betragtningerne til et senere forslag til en delvis ændring af dette direktiv i 1993 () erkendte Kommissionen, at det ikke var muligt at udarbejde en »EU-liste« over farligt affald. Det er muligvis derfor, Kommissionen, selv om Rådet i december 1994 () vedtog en sådan EU-liste, i forbindelse med sit aktuelle forslag i meddelelsen til Rådet henviser til »farligt affald«, mens den i ændringsforslagene til forordning (EØF) nr. 259/93 blot taler om »affald«.

1.5. På grund af de vanskeligheder, der er forbundet med en ensartet og præcis skelnen mellem affald, som man kunne betegne »neutralt« (og som kan gøres til genstand enten for delvis genbrug eller for kontrolleret bortskaffelse), og andet affald, som er »giftigt eller farligt«, gør, at det er vanskeligt at fortolke og anvende den forordning, udtalelsen vedrører.

1.6. I EU-forordningen inddeles affald i tre kategorier (grøn, gul og rød, hvor der for de to sidstnævnte kategorier er mulighed for genbrug under visse strenge kontrolbetingelser), mens der ifølge Basel-konventionen er tale om farligt affald (kun denne type affald er omfattet af konventionen), når et af konventionens signatarlande ensidigt og udtrykkeligt erklærer et givet affaldsprodukt for farligt, eller når det tilhører en produktkategori - almindeligvis kemiske produkter eller tungmetaller - som er underkastet kontrol, og samtidig har visse egenskaber, f.eks. brændbarhed eller giftighed, som gør affaldet farligt. Klassifikationen som farlig afhænger altså af begge karakteristika, men et signatarland kan dog vælge ensidigt at erklære et affaldsprodukt for farligt, selv om de øvrige karakteristika ikke er til stede.

1.7. Derfor kan nogle affaldsprodukter være farlige ifølge Basel-konventionen, mens de ikke opfattes som sådanne i EU-forordningen.

1.8. I marts 1995 blev der på initiativ af nogle internationale institutioner og landene i den tredje verden indkaldt til en ekstraordinær konference i Dakar om disse problemer, fordi nogle af disse lande frygtede, at deres (i mange tilfælde meget nye) industriers mulighed for at genbruge og nyttiggøre affald kunne blive sat over styr. Da denne, i øvrigt uformelle, konference ikke mundede ud i endelige konklusioner, blev der på den danske regerings initiativ i maj 1995 i Danmark gennemført et, ligeledes uformelt, seminar, som skulle afklare disse aspekter. På dette seminar gjorde man store fremskridt med hensyn til en fælles definition af giftigt og farligt affald, uden at der dog kan drages definitive konklusioner af resultaterne af seminaret.

1.9. I Basel-konventionen fastlægges en række strenge krav til både eksport- og importlandet som betingelse for overførsel af affald i genbrugsøjemed. Kommissionens stilling synes imidlertid at være udtryk for en overbevisning om, at et fuldstændigt forbud mod eksport af affald fra den gule og den røde liste til lande uden for OECD - også hvis formålet med denne overførsel måtte være forarbejdning og genbrug - er den eneste måde, hvorpå det kan undgås dels at affald eksporteres uden kontrol og under dække af en påstået forarbejdning, og dels at nogle medlemsstater på egen hånd vedtager foranstaltninger med henblik på at løse disse problemer.

1.10. ØSU har allerede enstemmigt udtalt sig om den forordning, som skal ændres. Konkret tilsluttede ØSU sig i udtalelsen fra 1991 ideen om kontrol med affald, men erklærede samtidig, at denne kontrol alene burde vedrøre »farligt affald«. I øvrigt understregede ØSU, at den pågældende retsforskrift - en forordning - burde være klar og ikke burde kunne give anledning til divergerende fortolkninger. Disse betingelser er efter ØSU's opfattelse ikke blevet opfyldt i omtalte forordning.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU erklærer sig fuldstændig enig i, at overførsel af affald mellem EU-landene og til og fra tredjelande skal underlægges kontrol, og at det skal undgås, at der foregår ukontrolleret eksport af farligt affald til lande, der ikke råder over de instrumenter, der er nødvendige, for at fareelementerne kan opdages og neutraliseres. I betragtning af at dette er hensigten med beslutning II/12, som EU's medlemsstater enstemmigt tilsluttede sig, og som nu ved hjælp af den omhandlede forordning skal omsættes i fællesskabsretten, tilslutter ØSU sig princippet den foreslåede forordning.

2.2. ØSU er imidlertid bange for, at målet kun kan nås, hvis man reviderer hele lovgivningen på området. Især ønsker ØSU at udtrykke sin bekymring over de forskellige fortolkningsmuligheder, der findes med hensyn til klassifikationen af farligt affald, og mener ligesom i 1991, at kun farligt affald bør være genstand for omtalte totale eksportforbud.

2.3. De konventioner, forordninger og beslutninger, der er vedtaget af de forskellige instanser (EU, OECD, Basel-konventionen), er ikke indbyrdes kohærente. Selv om de alle mere eller mindre forfølger den samme målsætning, overlapper de hinanden og indeholder divergerende definitioner. ØSU frygter, at disse diskrepanser, lakuner og overlapninger kan misbruges eller virke som en tilskyndelse til eksport af affald. Det er vigtigt, at de nationale toldmyndigheder uden unødigt besvær kan anvende bestemmelserne om begrænsning af eller forbud imod eksport af affald, ligesom disse myndigheder bør verificere, om modtagerlandet forinden har givet sin godkendelse.

2.3.1. ØSU finder det bekymrende, at den foreslåede forordning ikke indebærer nogen afgørende forbedring på dette punkt.

2.4. I øvrigt mener ØSU ikke, at den foreslåede forordning er tilstrækkelig fleksibel. Der burde tages hensyn til affald, som er bestemt til genbrug, ud fra følgende betragtninger:

- Det er i princippet både økonomisk og økologisk forsvarligt at genvinde genbrugsmaterialer fra affald. Denne mulighed udgør et vigtigt element i handelsforbindelserne mellem EU og tredjelande, således som det for nylig blev anført i en meddelelse fra Kommissionen på dette område.

- Den nuværende og den foreslåede forordning (beslutning II/12) begrænser uden skelnen al genvinding af genbrugsmaterialer. Denne aktivitet burde imidlertid kun være forbudt, hvor der er tale om farligt affald, eller i tilfælde, hvor der sker eksport med henblik på genvinding, uden at der er givet de nødvendige garantier for, at denne genvinding rent faktisk gennemføres.

- Den foreslåede forordning tager ikke højde for muligheden af at underkaste det affald, der skal genanvendes, en omhyggelig kontrol i afsenderlandet og kontrol af behandlingsprocessen i modtagerlandet for at undgå disse farer.

2.5. I beslutning II/12 lægges der ikke op til nogen form for differentieret retsforskrift af denne art. Derfor anmoder ØSU Kommissionen og Rådet om, at der i fremtidige forhandlinger om ændringer af Basel-konventionen tages hensyn til de betragtninger, som er formuleret under punkt 2.3 og 2.4.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Der bør i betragtningerne til forslaget til Rådets forordning indføjes en reference til direktiv 91/689/EØF om farligt affald.

Bruxelles, den 25. oktober 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 164 af 30. 6. 1995, s. 8.

() EFT nr. C 271 af 7. 10. 1993.

() EFT nr. L 356 af 31. 12. 1994.