Nr. C 88/10 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 26. 7. 74 
HØRING  AF  DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
vedrørende  et forslag  fra Kommissionen  til Rådet  om  fastsættelse  af priser  for visse 
landbrugsprodukter  og om  visse  foranstaltninger,  omtalt  i memorandumet  om  tilpas-
ning  af den  fælles  landbrugspolitik 
A. ANMODNING  OM  UDTALELSE 
Rådet  har  på sin 274.  samling  den  21.—22.  januar  1974  besluttet  fakultativt  at høre 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedrørende  ovennævnte  forslag. 
Anmodningen  om  udtalelse  er af formanden  for Rådet  rettet  til formanden  for  Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  den 23. januar  1974. 
B. TEKST  HVOROM  DER  ER FORETAGET  HØRING 
Den tekst,  hvorom  der  er foretaget  høring,  er offentliggjort  i De Europæiske  Fælles-
skabers  Tidende  nr.  C 27 af 15. marts  1974. 
C. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Udvalget  har på sin 118.  plenarsamling,  der afholdtes  den  28. februar  1974  i Bruxelles, 
vedtaget  sin udtalelse  om den  under  pkt.  B ovenfor  nævnte  tekst  med  66 stemmer  for 
og 16 imod  af de 100  tilstedeværende  eller  repræsenterede  medlemmer,  idet  18 undlod 
at stemme. 
Udtalelsen  lyder  som  følger: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til de anmodninger  om  udtalelse 
om Kommissionens  forslag  til Rådet  om fastsættelse 
af priser  for  bestemte  landbrugsprodukter  og om 
bestemte  foranstaltninger,  der er nævnt  i memoran-
dumet  om  tilpasning  af den  fælles  landbrugspoli-
tik«,  som  Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  har 
fremsat  den 22. januar  og 25. februar  1974, 
under  henvisning  til artikel  47 og 198  i traktaten 
om oprettelse  af EØF, 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  dets  for-
mand  traf  den  1. februar  1974  om at pålægge  Land-
brugsafdelingen  at udarbejde  en udtalelse  herom, 
under  henvisning  til artikel  46 og 47 i forretnings-
ordenen, 
under  henvisning  til de forskellige  udtalelser,  som 
udvalget  tidligere  har fremsat  om dette  spørgsmål, 
under  henvisning  til udvalgets  udtalelse  af 27. februar 
1974  om det  memorandum  Kommissionen  har  fore-lagt Rådet  for  De europæiske  Fællesskaber  om  til-
pasning  af den  fælles  landbrugspolitik, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  er blevet  af-
givet  af Landbrugsafdelingen  på mødet  den  21.  og 
22. januar  1974, 
under  henvisning  til den  beretning,  ordføreren,  hr. de 
Caffarelli,  mundtligt  har aflagt, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på dets  118. 
plenarforsamling  den  27. og 28. februar  1974,  mødet 
den 28. februar,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
I udvalgets  udtalelse  om  memorandumet  har  man 
villet  understrege,  at de synspunkter,  der  var  givet 
udtryk  for,  i meget  vidt  omfang  skulle  suppleres 
inden  for  rammerne  af den  udtalelse,  som  udvalget 
ville blive  anmodet  om  at fremsætte  om de forslag, 
som skulle  fremsættes  på baggrund  af dette  memo-
randum,  og som  først  og fremmest  vil omhandle 
landbrugspriserne  for produktionsåret  1974/1975,  de 
tilpasninger,  der  skal  foretages  i forbindelse  med 
markedsordningerne  og strukturpolitikken; 
26. 7.74 Dc Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 88/11 
der henvises  endvidere  til  Landbrugsafdelingens 
grundige  studier  af oversigten  over  den  fælles  land-
brugspolitik  samt  årsberetningen  om  landbrugets 
situation  i det udvidede  Fællesskab; 
denne  udtalelse  kan  ikke  skilles  ud fra de arbejder, 
som er blevet  nævnt  ovenfor; 
Kommissionens  forslag  vedrørende  fastsættelsen  af 
priserne  på landbrugsprodukter  er vigtigt  for produ-
centerne,  forædlerne  og forbrugerne  i Fællesskabet  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Udvalget  ønsker  først  og fremmest  at fremhæve  det 
effektive  samarbejde  med  Kommissionens  kontorer 
i forbindelse  med  udarbejdelsen  af denne  udtalelse. 
Men  udvalget  beklager  ligesom  de foregående  år de 
alt for korte  frister,  der er sat for gennemgangen  af 
disse  forslag,  som  egentlig  krævede  et grundigere 
arbejde. 
Det havde  navnlig  været  ønskeligt,  om  man  i for-
bindelse  med  denne  udtalelse  havde  kunnet  gøre  op, 
i hvilken  udstrækning  de anmodninger  og bemærk-
ninger,  som  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  har 
fremsat  i sin udtalelse  fra  marts  1973  om  samme 
emne,  er blevet  taget  til følge.  Der  har  ikke  været 
tid hertil. 
I betragtning  af de nuværende  økonomiske  og sociale 
forhold  i almindelighed  havde  det  også  været  inte-
ressant  at undersøge  følgerne  af Kommissionens 
forslag  ikke  blot  for  landbruget  og landbrugerne, 
men også  for hele  Fællesskabets  udvikling. 
INDLEDENDE  BEMÆRKNINGER 
Denne  udtalelse  placerer  i første  række  ved  nogle 
indledende  bemærkninger  Kommissionens  forslag  i 
en almen  økonomisk  og social  sammenhæng. 
— 1973  var  præget  af en ny situation  på  råstof  -
markederne. 
I virkeligheden  lå priserne  på de vigtigste  landbrugs-
produkter  inden  for Fællesskabet  lige  indtil  det for-
løbne  år under  tiden  på et klart  højere  niveau  end 
priserne  på verdensmarkedet.  Dette  skyldtes  på en 
gang  overskuddene  samt  den  dumpingpolitik,  som 
en række  eksporterende  lande  førte  på verdensmar-
kedet. For landbrugsmarkederne,  som  er råstofmarkeder, 
er situationen  for øjeblikket  især  præget  af knaphed 
og høje  priser,  og intet  lader  formode,  at denne  situa-
tion vil blive  ændret  i den nærmeste  fremtid. 
Som bilag  findes  en oversigt  over  udviklingen  af visse 
priser  i 1973  med  den  procentvise  stigning  i forhold 
til 1972.  Denne  oversigt  omfatter  landbrugsproduk-
ter, som  er dækket  af fællesskabsbestemmelsen,  og 
som derfor  er beskyttet  mod  prisbevægelserne  på 
verdensmarkedet.  Det  skal  tilføjes,  at prisen  på ris 
er steget  med  ca. 200  % mellem  december  1972  og 
december  1973. 
Altså  er visse  af EØFs  landbrugspriser  nu lavere  end 
priserne  på verdensmarkedet  for de samme  varer. 
Hvad  angår  andre  landbrugsprodukter  i samme  over-
sigt, som  ikke  er dækket  af bestemmelser,  får pris-
stigningerne  på verdensmarkedet  virkninger  i Fæl-
lesskabet. 
F. eks.  er noteringerne  for  uld  på verdensmarkedet 
fordoblet  på to år. Man  kunne  ligeledes  nævne  træ, 
hvis noteringer  er steget  betydeligt  i 1973  efter  20 års 
stagnation. 
Det er denne  kendsgerning,  som  foranledigede  de 
Nis finansministre  til, i punkt  VI i deres  erklæring, 
fra deres  møde  den  4. december  1973  at konstatere, 
at »anvendelsen  af den  fælles  landbrugspolitiks 
mekanismer  for  et betydeligt  antal  produkter 
såsom  korn,  ris, sukker,  bidrager  til at beskytte  for-
brugerne  mod  store  prisstigninger  på  verdens-
markedet.« 
Det er normalt,  at Fællesskabets  interne  marked  be-
skyttes  mod  smitten  fra prisinflationen  på verdens-
markedet  gennem  den  mekanisme,  som  siden  1967 
har beskyttet  niveauet  for  de priser,  der  betales 
Fællesskabets  landbrugere. 
— i 1973  forøgedes  inflationen 
I den  forbindelse  kan  man  citere  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalgs  udtalelse  om  memorandumet  om 
tilpasning  af den  fælles  landbrugspolitik:  »Men  sam-
tidig  afføder  netop  dette  inflatoriske  klima  prisstig-
ninger  på produktionsmidlerne,  som  landbrugspro-
ducenterne  med  rette  mener  bør  indregnes  i prisen 
på deres  produkter.« 
Men  i konklusionen  til Kommissionens  beretning 
om landbrugets  situation  siges  det:  »Det  må befryg-
tes, at inflationen  ikke  aftager  (i 1974).« 
Nr. C 88/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 26. 7. 74 
— 1973  er det første  år, hvor  Fællesskabets  udvidelse 
fik praktiske  følger  for  udviklingen  af produk-
tionsomkostningerne  for landbrugsvarer  i de nye 
medlemsstater. 
Begyndelsen  af overgangsperioden  har,  på grund  af 
tilnærmelsen  af priserne,  medført  en prisstigning. 
Foruden  denne  prisstigning  konstateredes  der  i alle 
lande  en generel  prisstigningstendens. 
— i 1973  skete  der  en skærpelse  af den  monetære 
uligevægt  i verden 
Det har  vist  sig umuligt  at gennemføre  den  overgang 
til den  2. etape  af Den  økonomiske  og monetære 
Union,  som  var  berammet  til den  1. januar  1974,  og 
det understreges  i memorandumet,  at »mangelen  på 
en sammenhængende  økonomisk  og monetær  poli-
tik. . . har  ligeledes  skadelige  virkninger  for  land-
bruget«. 
løvrigt  indebærer  den  stadigt  stigende  uro  på valuta-
markedet  på den  ene  side  — og af mange  årsager  — 
at der  lægges  et virkeligt  pres  på landbrugspriserne, 
og at der  på den  anden  side  skabes  en unødvendig 
forvirring  i de administrative  mekanismer  for  regu-
leringen  af handelen  med  alle  de uheldige  følger, 
som dette  kan  få for den gode  udvikling  af handelen. 
Hvis  Den  økonomiske  og  monetære  Union  ikke 
gennemføres,  får det  fælles  landbrugsmarked  meget 
vanskeligt  ved at fungere. 
Udvalget  ønsker  også  at understrege,  at et af de 
vigtigste  økonomiske  problemer  for  visse  af Fælles-
skabets  lande  i 1974  bliver  opretholdelsen  af lige-
vægten  på dens  betalingsbalance  på grund  af de 
stigende  råstof-  og oliepriser. 
Landbruget  yder  for  sin part  et vist  bidrag  til løs-
ningen  af dette  problem.  Eksport  af landbrugspro-
dukter  påvirker  betalingsbalancen. 
Til disse  indledende  bemærkninger  skal  — som  sup-
plement  til den  almindelige  ramme,  inden  for hvilken 
Kommissionens  forslag  skal  ses — føjes  nogle  over-
vejelser  vedrørende  landbrugeren  og forbrugeren. 
Angående  landbrugeren 
Kommissionen  nævner  selv,  at »pris-  og markeds-
politikken  .....  stadig  er det  vigtigste  middel  for 
indtægtspolitikken  inden  for landbruget«. 
Det er indlysende,  at for  enhver  virksomhedsleder 
er salgsprisen  for  hans  produkter  afgørende  for 
virksomhedens  økonomiske  udbytte  og dermed  for hans  indtægt  og hans  levestandard.  Det  er klogt  at 
minde  sig  selv  om,  at adskillige  millioner  landbo-
familier  er klar  over,  at deres  levestandard  i 1974  og 
1975  til dels  afhænger  af fastsættelsen  af de priser 
og de dertil  knyttede  foranstaltninger,  som  behand-
les i denne  udtalelse. 
Disse  beslutninger  vedrører  også  alle  de øvrige  socio-
professionnelle  sektorer,  industri,  handel  og hånd-
værk  samt  lønmodtagere  i og uden  for  landbruget, 
da de tider,  hvor  bonden  hovedsagelig  arbejdede  for 
sit eget  behov,  for  længst  er forbi.  Landbrugerne 
appelerer  i stigende  grad  år for år til mellemforbru-
get, og derfor  bliver  landbruget  inddirekte  afgørende 
for talrige  beskæftigede.  Levestandarden  for  et stort 
antal  familier  uden  for  landbruget  afhænger  delvis 
af landbrugernes  indtægter. 
Udvalget  konstaterer  i den  forbindelse,  at hvad  angår 
vurderingen  af indkomstudviklingen  i landbruget 
råder  man  ikke  over  tilstrækkelig  dokumentation, 
som indeholder  en række  elementer  vedrørende  ind-
komstforøgelsen  for  årene  1968—1972,  og navnlig 
i 1972.  Udvalget  bemærker,  at der  ganske  vist  skete 
en indkomstforbedring,  som  endog  var  særdeles 
tydelig  i 1972,  men  ved  en vurdering  af situationen 
må der  tages  hensyn  til, at landbruget  stadig  har  et 
vist indkomstefterslæb,  idet målet  er lige  indtægter. 
Der tages  imidlertid  utilstrækkeligt  hensyn  til investe-
ringsbehovet  i landbruget,  og dette  tab  kan  næppe 
indhentes  igen,  når  man  tager  de nuværende  rente-
satser  i betragtning. 
Udvalget  konstaterer,  at der  ikke  er truffet  nogen 
virkelig  beslutning  for  at sikre,  at den  indkomst-
stigning,  der  stammer  fra  prisgarantier,  fordeles 
mellem  alle  grupper  i landbrugssektoren.  Udvalget 
anbefaler  dog,  at der foretages  undersøgelser  heraf. 
Hvis  året  1972  var  særlig  gunstigt,  er dette  mindre 
iøjnefaldende  for 1973. 
Endelig  skal  det  gentages,  således  som  det  blev 
understreget  i udvalgets  udtalelse,  at »det  er nød-
vendigt  at arbejde  hen  mod  det  formål,  der er fast-
lagt i Rom-traktaten,  nemlig  integrationen  af et 
moderne  landbrug  i en moderne  økonomi  på EØF-
plan«. 
Moderniseringen  af Fællesskabets  landbrug  er imid-
lertid  helt  sikkert  kun  mulig,  hvis  man  iværksætter 
en række  egnede  foranstaltninger,  som  allerede  har 
været  behandlet  i rådsdirektiver,  og som  hurtigst 
26. 7. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 88/13 
muligt  bør  suppleres  med  foranstaltninger  på det 
markedssturkturelle  område.  Men  stillet  over  for  de 
høje  renter  og de stigende  priser  på byggematerialer 
vil landbrugeren  kun  kunne  påtage  sig  de økono-
miske  byrder,  som  er forbundet  med  enhver  moder-
nisering,  hvis  salgsprisernes  niveau  tillader  dette. 
Angående  forbrugeren 
Udvalget  understregede  i sin  udtalelse  om  memo-
randumet,  at »det  er klart,  at det  nuværende  infla-
toriske  klima  gør  den  offentlige  mening  meget  føl-
som over  for  enhver  væsentlig  prisstigning  på land-
brugs-  og fødevarer,  navnlig  når  det  drejer  sig om 
de dårligere  stillede  befolkningsgrupper«. 
Hvis  det  er rigtigt,  at fødevarernes  relative  andel 
i de samlede  husholdningsudgifter  er faldende,  er 
dette  i mindre  grad  tilfældet,  når  levestandarden  er 
lav. 
Imidlertid  kan  man  konstatere,  at den  relative  andel 
af den  landbrugspris,  som  betales  producenten,  i den 
fødevarepris,  som  forbrugeren  betaler,  konstant 
mindskes.  Alle  de forskellige  tjenesteydelser,  afgifter 
osv. vejer  undertiden  tungere  i den  endelige  pris  end 
selve  det landbrugsprodukt,  som  forbrugeren  køber. 
På den  anden  side  kan  man  ikke  nægte,  at et land-
brugsprodukt  som  f. eks.  oksekød  spiller  en vigtig 
rolle  i familiens  fødevareudgifter.  Hver  gang  der 
indtræffer  økonomiske  vanskeligheder,  som  har  en 
dæmpende  indvirkning  på  købekraften,  kan  man 
iøvrigt  konstatere  en nedgang  i forbruget  af oksekød. 
Også  her  er det  de dårligst  stillede  grupper  blandt 
forbrugerne,  der først  rammes. 
Kommissionen  fastslår,  at »i den  aktuelle  markeds-
situation  vil dens  forslag  kun  få en begrænset  ind-
virkning  på forbrugerpriserne«.  Det  må iøvrigt  påpe-
ges, at de priser  Kommissionen  har  foreslået,  er 
administrative  priser  og ikke  markedspriser.  De vil 
ikke  automatisk  afspejle  sig  i detailpriserne,  som 
betales  af forbrugeren. 
Alt dette  er derfor  meget  kompliceret,  og man  kan 
beklage,  at den  anmodning,  udvalget  i sin udtalelse 
har fremsat  om  prisfastsættelse  for  høståret  1973/ 
1974  med  følgende  ordlyd: 
»Udvalget  anmoder  Kommissionen  om at foretage 
en studie  af de forbindelser,  der  er mellem  den 
fælles  landbrugspolitik  og  forbrugspriserne  på 
fødevarer« 
ikke er blevet  efterkommet.  Udvalget  tilføjede  i sin 
udtalelse: 
»Denne  studie  burde  foretages  hurtigst  muligt«. Udvalget  fremsætter  på ny indtrængende  denne  an-
modning  i forbindelse  med  udarbejdelsen  af den 
foreliggende  udtalelse  og insisterer  på, at det er nød-
vendigt  nærmere  at undersøge  de forskellige  mulig-
heder  for  direkte  støtte  til visse  forbrugerkategorier, 
der kan  gøre  det  muligt  at opnå  forbrugerpriser, 
som står  i et bedre  forhold  til deres  købekraft.  Det 
erklærer  for  sit vedkommende  at være  parat  til et 
aktivt  samarbejde  herom. 
BEMÆRKNINGER  TIL  KOMMISSIONENS 
FORSLAG 
Kommissionen  peger  i sine  forslag  på,  at den  har 
fulgt  retningslinjerne  i memorandumet  og samtidig 
har taget  hensyn  til de forhandlinger  herom,  der  har 
fundet  sted  blandt  andet  i Rådet,  Europa-Parlamen-
tet og Det  økonomiske  og sociale  Udvalg. 
I denne  forbindelse  gør  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  opmærksom  på, at man  den  27. februar  1974 
har afgivet  en positiv  udtalelse,  der  dog  indeholder 
talrige  bemærkninger. 
Man  understreger  endvidere,  at tilpasningsprogram-
met burde  gælde  for  perioden  1973/1978.  Selv  om 
Kommissionen  i bestemte  kapitler  påtænker  en grad-
vis tilpasning,  så ser det  ikke  ud til, at den  har  haft 
detfe  for øje i alle  sine  forslag. 
Den fremgangsmåde,  Kommissionen  har  benyttet 
med hensyn  ril prisforslaget,  og som  udgangspunkt 
har de moderne  bedrifter,  sådan  som  de er defineret 
i Rådets  direktiv  nr.  72/159/EØF,  har  Det  økono-
miske  og sociale  Udvalg  allerede  tilsluttet  sig. 
Men  Udvalget  vil gerne  gøre  opmærksom  på, at den 
endnu  alt for  ringe  procentdel  af sådanne  bedrifter 
i EØF  og deres  forskellige  fordeling  alt efter  sektorer 
og områder  gør,  at man  atter  må  fastslå,  at det  er 
uomgængeligt  nødvendigt  samtidig  at udarbejde  direk-
tiver,  der  kan  give  det  størst  mulige  antal  bedrifter 
mulighed  for så hurtigt  som  muligt  at nå op på dette 
stade.  Man  må  dog  minde  om,  at denne  fremgangs-
måde  er langsom. 
Derfor  mener  Udvalget,  at det er nødvendigt  at ind-
føre direkte  personlig  støtte,  som  ikke  er forbundet 
med nogen  produktionsstørrelse  eller  anvendelse  af 
produktionsfaktorer,  og som  skal  tildeles  inden  for 
præcise  grænser,  der skal  fastsættes  i forhold  til situa-
tionen  i området  og den  pågældendes  alder.  Dette 
ville  betyde,  at der samtidig  skete  en tilpasning  af den 
fælles  landbrugspolitik. 
Nr. C 88/14 Dc Europæiske  Fællesskabers  Tidende 26.7.74 
Udvalget  minder  om,  at den  målsætning,  der  har 
været  tilsigtet  med  den  beregningsmetode,  som  Kom-
missionen  anvender,  er at nå dertil,  at de moderne 
landbrugsbedrifter  får en arbejdsindkomst,  der svarer 
til områdets  arbejdsindkomst  i øvrigt,  idet  der tages 
hensyn  til en passende  godtgørelse  for den  investe-
rede kapital  samt  for  prisudviklingen  for  produk-
tionsmidler  og produktivitetsudviklingen. 
Kommissionen  mener,  at den  gennemsnitlige  procent-
sats for produktionsomkostningernes  udvikling  i de 
foregående  fire år, hvorpå  beregningerne  hviler,  giver 
mulighed  for  viden  om,  hvorledes  det  følgende  års 
omkostninger  sandsynligvis  vil blive. 
Udvalget  gør  i denne  forbindelse  opmærksom  på, at 
de prisstigninger,  Kommissionen  har  foreslået,  bør 
kompensere  for  udviklingen  af produktionsomkost-
ninger  indtil  1. april  1975  og for bestemte  produk-
ters vedkommende  indtil  1. juli 1975. 
Kommissionen  mener  i virkeligheden,  at for  at de 
moderne  landbrugsbedrifter,  såfremt  de opnår  de an-
givne  priser,  kan  få mulighed  for at følge  lønindkom-
sterne  i ikke-landbrugssektorerne,  burde  en gennem-
snitlig  stigning  af prisniveauet  for 197471975  være  på 
7,2 %, idet  der tages  hensyn  til en passende  kapital-
godtgørelse  samt  til prisudviklingen  for produktions-
midler  og produktivitetsudviklingen. 
Udvalget  konstaterer  dog,  at omkostningsstigningen 
i 1973  har været  usædvanlig  stor,  sammenlignet  med 
tidligere  år. Man  er endvidere  af den  opfattelse,  at 
man ikke  på forhånd  kan  give  nøjagtige  oplysninger 
om stigningen  i priser  og omkostninger  i 1974/1975. 
Men  alt taler  imod,  at man  kan  vente  en tydelig 
mildnelse  i inflationsprocessen  i den  nærmeste  frem-
tid. Man  må snarere  regne  med  det modsatte. 
Uden  at angribe  fremgangsmåden  ville  det være  hen-
sigtsmåssigt  at tage  hensyn  til den  nuværende  usæd-
vanlige  situation,  som  kræver,  at der  undtagelsesvis 
foretages  en  rettelse.  For  eksempel  skulle  der 
anvendes  en korrektionskoefficient  med  større  vægt 
på det  sidste  referenceår,  hvilket  ville  bevirke,  at 
gennemsnittet  af de sidste  fire  år var i bedre  overens-
stemmelse  med  den øjeblikkelige  virkelighed. 
Udvalget  støtter  på den  anden  side  den  hensigt,  der 
fra Kommissionens  side  er blevet  tilkendegivet  om at 
indføre  bedre  prisrelationer  mellem  landbrugs-
produkter.  Det  konstaterer,  at dens  forslag  går 
i denne  retning;  men  man  bemærker,  at det  fælles 
prishierarki  ikke  nødvendigvis  igen  giver  sig udslag i forbindelse  med  markedspriserne.  Et bedre  forhold 
mellem  priserne  betyder  dog  på længere  sigt  en ret-
ningslinje  for producenterne. 
BEMÆRKNINGER  I FORBINDELSE  MED  PRO-
DUKTERNE 
Udvalget  konstaterer,  at da  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  traditionelt  får en meget  kort  frist  til 
at udtale  sig om samtlige  landbrugspriser,  er det ikke 
muligt  for  repræsentanterne  for  de økonomiske  og 
sociale  kredse  at foretage  en gennemgang,  der kunne 
gøre det  muligt  at fremsætte  en tilstrækkelig  dybt-
gående  udtalelse  om de foreslåede  priser. 
Det anmoder  derfor  Kommissionen  om at finde  frem 
til bedre  egnede  fremgangsmåder. 
Udvalget  tager  endnu  en gang  de bemærkninger  op, 
som det allerede  har  fremsat  i sin udtalelse  og sup-
plerer  dem  dog  med  følgende  betragtninger: 
Angående  korn 
Udvalget  fastslår,  at Kommissionen  i sit forslag  ved 
at forfølge  den  tendens,  der  allerede  er kommet  til 
udtryk  i de tidligere  år, er på vej mod  et nyt  pris-
hierarki  for  de forskellige  kornsorter.  Udvalget  be-
mærker,  uden  at ville  angribe  denne  tendens,  at efter-
som der er en forbindelse  mellem  foderkorn  og kød-
produktion,  vil det fremsatte  forslag  få indvirkninger 
på disse  områders  produktionsomkostninger. 
Kommissionen  foreslår  på den  anden  side,  at der, 
for at opnå  større  fleksibilitet  i markedsforvaltningen, 
foretages  tekniske  ændringer  i den  nuværende 
ordning.  (F.eks.:  en nylig  afskaffelse  af denaturering 
af korn,  udsættelse  af datoen  for høståret  for majs, 
samt  afskaffelse  af den  obligatorisk  prægede  godt-
gørelse  ved  slutningen  af høståret  og enhedsinter-
ventionsprisen  for byg). 
Udviklingen  af kornindkomsterne  vil derfor  på bag-
grund  af disse  tekniske  foranstaltninger,  der er blevet 
foreslået  for at opnå  fleksibilitet,  i højere  grad  end 
tidligere  bidrage  til denne  driftsmåde. 
Udvalget  anser  det  derfor  under  disse  omstændig-
heder  for  uomgængeligt  nødvendigt  at  knytte 
erhvervskredsene  og  navnlig  producenterne  til 
markedsforvaltningen. 
26. 7. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 88/15 
Udvalget  konstaterer  ligeledes,  at Kommissionen 
i sine  seneste  forslag  som  noget  nyt  har  afskaffet 
den direkte  støtte  til kvalitetsproduktion,  som  eksi-
sterede  tidligere.  Det  tvivler  på det  velbegrundede 
i disse  forslag  og deres  konsekvenser  på producent-
niveau  (kvalitetsbyg  til bryggerier,  hård  hvede, 
brødrug,  kvalitetshvede). 
Forslagene  vedrørende  hård  hvede  foranlediger  des-
uden  følgende  bemærkninger  fra Udvalget: 
Afskaffelsen  af produktionsstøtten  vil især  ramme  de 
små selvforbrugende  producenter  af hård  hvede. 
Men  disse  producenter,  som  næsten  alle  hører 
hjemme  i et af EØFs  fattigste  områder,  vil ikke  mod-
tage denne  støtte  inden  for rammerne  af direktivet 
om »bjerglandbrug«,  da støtte  til hård  hvede  ikke  er 
omfattet  af dette  direktiv. 
Til gengæld  har  det konstateret,  at man  risikerer,  at 
den byrde,  som  den  direkte  støtte  pålagde  EUGFL's 
garantisektion,  således  overføres  til den  italienske 
forbruger  og hovedsageligt  til den  syditalienske  for-
bruger. 
Hvis  det ikke  er muligt  at finde  tilfredsstillende  løs-
ninger  på disse  faktiske  vanskeligheder,  mener  Ud-
valget,  at det vil være  at foretrække,  at man  opret-
holder  det nuværende  system.  I så fald  vil en for-
bedring  af kontrollen  være  nødvendig. 
Ved denne  lejlighed  insisterer  Udvalget  endnu  en 
gang  på det  nødvendige  i at gennemføre  direktiver, 
som kan  forbedre  forholdene  for producenter  i van-
skeligt  stillede  egne  (bjergegne  og vanskeligt  stillede 
områder). 
Angående  mcelkeprodukter 
Som følge  af de tidligere  vanskeligheder  inden  for 
smørområdet  og som  følge  af risikoen  for fremtidige 
overskud  foreslår  Kommissionen,  at der  ud over  en 
tærskel  på 300  000 tons  smør,  som  købes  af interven-
tionsorganerne,  anvendes  en produktionsafgift  for 
alle producenter,  hvortil  skal  føjes  en afgift,  som 
pålægges  de mejerier,  der sælger  mere  end  15 % af 
deres  produktion  til invertentionsorganerne. 
Dette  forslag  giver  anledning  til flere  bemærkninger 
fra Udvalget. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  har  allerecle  ac-
cepteret  muligheden  for  økonomisk  deltagelse  fra 
producenternes  side,  men  placerer  den  inden  for en 
velafgrænset  ramme:  »strukturelt  betingede  overskud, indkomstpolitik  på landbrugsområdet,  vejledende 
planlægning  for de pågældende  produkter«  (udtalelse 
CES 685/69). 
Spørgsmålet  om  smøroverskud  kan  ikke  behandles 
uden  for det almene  problem  med  vegetabilske  fedt-
stoffer,  hvoraf  EØF  årligt  importerer  tre millioner 
tons. 
Under  disse  omstændigheder  stiller  man  sig selv  det 
spørgsmål,  om en nedsættelse  af smørprisen  er beret-
tiget under  de nuværende  konjunkturer  med  generelle 
prisstigninger  for  vegetabilske  fedtstoffer.  Oprethol-
delse  af prisen  på dens  nuværende  niveau  betyder 
faktisk  en nedgang  i smørprisen.  Man  stiller  ligeledes 
sig selv  det spørgsmål,  om ændringen  af prisforhol-
det mellem  fedtstof  og protein  ikke  kunne  ske lang-
sommere,  end  Kommissionen  foreslår,  især  for ikke 
at medføre  alt for kraftig  en stigning  i prisen  på pro-
dukter,  der  hovedsagelig  er fremstillet  af protein 
(ost, friske  produkter). 
Udvalget  anmoder  desuden  om,  at foranstaltningerne 
til nedsættelse  af prisen  på forbrugssmør  gøres  obli-
gatorisk  i alle medlemsstater. 
Hvad  specielt  angår  producenternes  finansielle  del-
tagelse  minder  Udvalget  om,  at det i sin udtalelse  om 
memorandumet  rejser  det spørgsmål,  »om  en sådan 
deltagelse  fra  producenternes  side  hører  hjemme 
inden  for  rammerne  af den  nuværende  globale 
økonomi  for fedtstoffer  inden  for Fællesskabet«.  Ud-
valget  bekræfter  endnu  en gang  denne  indstilling. 
Det tager  under  alle  omstændigheder  forbehold  med 
hensyn  til anvendelse  af afgiftsordninger.  Desuden 
understreger  de komplicerede  problemer,  som  gen-
nemførelsen  af en afgift  for de virksomheder,  der 
leverer  over  15 % af deres  produkter  til intervention, 
da man  dels  risikerer,  at dette  rammer  producenterne 
i de egne,  som  ligger  længst  borte  fra  forbruger-
centrene  og dels,  at det bringer  forstyrrelse  i marke-
det for  mælk  til forbrug  såvel  som  i hele  det 
nuværende  kommercielle  kredsløb. 
Trods  disse  forbehold  er høringen  af erhvervsfolk, 
således  som  den  er blevet  foreslået,  aldeles  utilstræk-
kelig. 
Med  eller  uden  økonomisk  deltagelse  fra producen-
ternes  side,  anmoder  Udvalget  om,  at der  knyttes 
erhvervsfolk  til forvaltningen  af markedet.  I øvrigt 
er de andre  ændringer  i markedsordningerne  til-
strækkelige  til at berettige  dette  krav. 
Udvalget  stiller  sig selv  det spørgsmål,  om en mellem-
faglig  organisation  inden  for Fællesskabet  ikke  ville 
være  en løsning,  der ved  at lette  markedsordningen 
Nr. C 88/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 26. 7. 74 
kunne  imødegå  Kommissionens  bekymringer.  Der 
bør indledes  en undersøgelse  heraf. 
Vedrørende  de forskellige  priser  for  mælkepulver, 
som rammer  producenterne  i de medlemsstater,  der 
har revalueret  deres  valutaer,  gør  Udvalget  i denne 
forbindelse  opmærksom  på konsekvenserne  af mone-
tære  ændringer  og deres  indvirkning  på en given 
erhvervsgruppes  indkomst. 
Udvalget  anmoder  om,  at denne  foranstaltning  af-
skaffes. 
Endelig  mener  Udvalget  vedrørende  problemet  med 
forarbejdning,  at Kommissionen  burde  tage  hensyn 
til den  betydelige  stigning  i omkostningerne.  Udvi-
delsen  af enhedsmarginer  for  forarbejdning  synes 
nødvendig,  for at de fastsatte  priser  for produktions-
året reelt  kan  sikres  producenterne  - af virksom-
hederne. 
Angående  oksekød 
Kommissionen  foreslår  en betydelig  ændring  af for-
ordningen  ved  indførelse  af en enhedsimportafgift, 
som skal  gælde  alle  varer  og  være  fastsat  efter 
værdien.  Denne  fastsættelse  efter  værdi  synes  ikke  til-
rådelig  på grund  af de stigende  svingninger,  som  den 
risikerer  at medføre  både  for  producenter  og for 
forbrugere. 
Indførelsen  af denne  basisenhedsafgift  og de nærmere 
retningslinjer  for dens  anvendelse  såvel  som  ophævel-
sen af orienteringsprisen  for  kalvekød  får Udvalget 
til at konstatere,  at indkomsten  for  producenter  af 
oksekød,  som  Kommissionen  ønsker  en forbedring 
af, vil afhænge  i stadig  højere  grad  af effektiviteten 
af den  daglige  forvaltning  af markedet. 
Men  denne  ændring  medfører  fastsættelse  af basisaf-
gifter  af Rådet  selv.  Udover  den  forsinkelse,  som  det 
kan medføre,  er der  risiko  for,  at denne  fastsættelse 
påvirkes  af konjunkturbetragtninger  og således,  at 
producenternes  indkomster  gennem  forvaltningen  af 
markedet  underkastes  »politiske«  afgørelser. 
Udvalget  understreger  altså  det  nødvendige  i at 
knytte  producenterne  til forvaltningen  af markedet. 
Til gengæld  konstaterer  Udvalget,  at producenterne 
i øjeblikket  har en uvilje  mod  at producere  oksekød 
som følge  af, at de har  mistet  tilliden  til en sådan 
produktions  rentabilitet. 
Man  risikerer,  at nedgangen  i produktionen,  som  er 
en følge  af denne  situation,  på mellemlangt  sigt  med-fører,  at forbrugerprisen  stiger,  og at underskuddet 
på betalingsbalancen  forøges. 
En tilstrækkelig  stigning  i produktionsprisen  ville 
altså  gøre  det  muligt,  at man  kunne  undgå  denne 
situation,  og den  ville  på længere  sigt  tjene  fælles-
skabsforbrugernes  meget  forståelige  interesser. 
Men  Udvalget  er urolig  over  en eventuel  reducering 
af forbrugernes  købekraft.  Man  anbefaler  således, 
at Kommissionen  undersøger  muligheden  for  en ny 
særhjælp  til kvægavlere,  der  er specialicerede  i pro-
duktion  af oksekød.  Denne  undersøgelse,  der  er be-
grundet  i udsigten  til et underskud  på 850  000 tons 
kød i Fællesskaberne  i 1980,  skulle  foretages 
i samarbejde  med  producenterne  og forbrugerne. 
For øvrigt  spørger  Udvalget  sig  selv,  om  det  ikke 
vil være  bedre  at gøre  kriterierne  for  opmuntrings-
ydelser  mere  smidige,  især  uden  at udelukke  de 
mindre  producenter,  da de nuværende  foranstaltnin-
ger, som  Rådet  har  truffet  for at opmuntre  til pro-
duktion  af oksekød  ikke  synes  at være  nogen  større 
succes  i medlemslandene. 
Angående  olivenolie 
Kommissionen  foreslår  en vigtig  ændring  i den  nu-
værende  forordning.  Den  direkte  forudfastsatte  støtte 
til producenten  i dens  nuværende  skikkelse  bliver  af-
skaffet.  Den  bliver  erstattet  af en støtte,  hvis  beløb 
bliver  fastsat  senere  ved  forskellen  mellem  indikativ-
prisen  og  gennemsnitsprisen,  konstateret  på 
markedet. 
Udvalget  bemærker,  at ændringen  i fastsættelsen  af 
støttebeløbet  ikke  afskaffer  garantien  til den  produ-
cent,  der  selv  forhandler  sin produktion.  Derimod 
går den  ud over  de mindre  producenter,  der  dyrker 
til selvforbrug,  især  i Syditalien,  altså  i et meget  fat-
tigt område,  hvor  olivenolie  udgør  36 °/o af land-
brugsproduktionen. 
Den foreslåede  ændring  indebærer  to ulemper  ud 
over de administrative  vanskeligheder,  som  den  vil 
medføre: 
— for  øjeblikket  importerer  Fællesskaberne  hvert  år 
100 000 tons  olivenolie.  Vil den  uvished  angående 
indtægen,  som  en senere  støtte  vil,  give  anled-
ning  til få producenterne  til at opgive?  Er der 
ikke på længere  sigt  fare  for,  at Fællesskaberne  i 
højere  og højere  grad  bliver  afhængige  af det ydre 
marked? 
— for  øjeblikket  fungerer  den  direkte  hjælp  til pro-
ducenten  som  en forbrugsstøtte  og vil det  da 
26. 7. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 88/17 
ikke medføre  en fare  for nedgang  i forbruget,  hvis 
man ophæver  den  i den  dens  nuværende  form? 
Prisen  på verdensmarkedet  overstiger  dog  langt 
den gældende  fællesskabspris. 
Hvis  det ikke  er muligt  at finde  passende  løsninger 
på disse  vanskeligheder,  er Udvalget  af den  mening, 
at det nuværende  system  bør  bibeholdes.  En mere  ef-
fektiv  kontrol,  f.eks.  ved  stikprøveundersøgelser  helt 
ned på  virksomhedsniveau,  vil  i så fald  være 
nødvendig. 
Angående  proteiner 
Udvalget  understreger  det  betydningsfulde  i Kom-
missionens  forslag  om at udstrække  den  nuværende 
støtte  til raps  og solsikke  til også  at omfatte  soya-
bønner.  Den  understreger  ligeledes,  at tørret  lucerne 
og hestefoderbønner  for første  gang  bliver  betragtet 
som en fordelagtig  produktion  med  henblik  på Fæl-
lesskabernes  selvforsyning  med  proteiner. 
Angående  vin,  frugt  og grønsager 
Hvad  angår  problemerne  vedrørende  beskyttelsen  og 
indtægten  for  producenterne  i sektorerne  for  vin, 
frugt,  friske  grønsager  og konserves,  bemærker  Ud-
valget,  at den  i stor  udstrækning  er knyttet  til en 
politik  for  handelsforbindelser  med  middelhavslan-
dene.  Det  mener,  at beskyttelsesmekanismerne  på 
dette  plan,  især  for frugt  og forædlede  grænsager,  bør 
forstærkes  (ved  hjælp  af en særlig  forordning).  Det 
mener  ligeledes,  at det  er overordentlig  vigtigt,  at 
referenceprismekanismen,  som  fastsætter  beskyttel-
sesniveauet,  fungerer  tilfredsstillende. 
Specielt  angående  vin  mener  Udvalget,  at Kommis-
sionens  forslag  — som  formuleret  i memorandum-
met — om muligheden  for destillering  i begyndelsen 
af høståret  kun  er interessant,  hvis  indkøbsprisen  lig-
ger på et fornuftigt  niveau. Angående  sukker 
Udvalget  understreger  nødvendigheden  af en under-
søgelse  på bred  basis  af denne  produktion.  Det  er 
i realiteten  umuligt  at isolere  Kommissionens  forslag 
fra især  de forhandlinger,  der er i gang,  på interna-
tionalt  plan.  Udvalget  insisterer  derfor  på, at denne 
undersøgelse  bliver  indledt  allerede  nu i samarbejde 
med de kompetente,  faglige  kredse  og forbrugerne. 
Angående  de andre  produkter 
Især for de produkter,  hvor  arbejdslønnen  spiller  en 
stor rolle,  er den  foreslåede  gennemsnitsstigning  util-
strækkelig  (hør,  hamp,  silkeorme,  bomuld  og tobak). 
Dette  gælder  så meget  des  mere,  fordi  der  kun  har 
været  en ringe  prisstigning  på disse  varer  i sidste 
høstår. 
Til slut  mener  Udvalget  at burde  understrege,  i hvor 
høj grad  det  — når  det  har  skullet  forsøge  at fore-
tage en holdbar  vurdering  af Kommissionens  forslag 
— for hvert  enkelt  punkt  i denne  udtalelse  har måt-
tet tage  både  den  almindelige  økonomiske  og so-
ciale  politik  i betragtning,  foruden  nødvendigheden 
af at føre  en særlig  fælles  politik  ud i livet  på de 
andre  områder. 
Derfor  bekræfter  Udvalget  sammen  med  Kommis-
sionen,  at mangelen  på  eller  utilstrækkelighederne 
i en sådan  politik  udgør  en vigtig  hindring  for den 
fuldstændige  virkeliggørelse  af den  fælles  landbrugs-
politik  i den  ånd  og med  de målsætninger,  der  er 
fastsat  i artikel  39 i traktaten  om oprettelse  af EØF, 
og de risikerer  ydermere  at bringe  den  europæiske 
integration  som  helhed  i fare. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 28. februar  1974. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
Nr. C 88/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 26. 7. 74 
Price  trend  in 1973 
endf1972 Highest 
in 1973 Lowest 
in 1973 on Decebmer 
27, 1973 1973  -1972 
Difference  (%) 
— Wheat  — Chicago  — Hard  winter  (US  cents 
per 60 lb) 259,50 536,50 228 3/8 507,00 + 95,4 
— Maize  — Chicago  — Yellow  (US  cents  per 
56 lb) 151,75 327,75 129 1/8 267,00 + 75,9 
— Cocoa  — New  — York  — (US  cents  per lb) 32,35 82,90 32,83 56,30 + 74,0 
— Sugar  — New  York  — World  contract  (US 
cents  per lb) 9,79 13,04 8,50 13,04 + 33,2 
— Coffee  — New  York  — average  ICO  price  (US 
cents  per lb) 55,55 65,79 57,38 65,79 + 18,4 
— Cotton  — Liverpool  — index  A, cif (US  cents 
per lb) 38,08 88,40 39,24 86,15 + 126,2 
— Wool  — London—  Wooltops  64s (pence  per kg) 223,00 360,00 227,00 287,00 + 28,7 
— Rubber  — London  — RSS  No.  1 (pense  per kg) 21,00 54,00 22,20 54,00 + 157,1 
— Soyabean  oil — Rotterdam  — any  origin  (ex-
tank)  (US  dollars  per ton) 249,00 620,00 238,00 620,00 + 149,0 
— Copper  — London  — LME,  wirebars,  three 
months  (£ per ton) 462,00 887,00 496,00 846,00 + 83,1 
— Tin  — London  — LME,  three  months  (£ per 
ton) 1 620,00 2 720,00 1 614,00 2 590,00 + 59,9 
— Zink  — London  — LME-  three  months  (£ per 
ton) 165,00 769,00 169,50 565,00 + 242,4 
— Lead  — London  — LME,  three  months  (£ per 
ton) 131,75 274,00 136,25 252,00 + 91,3 
— Silver  — London  — three  months  (pence  per 
troy ounce) 88,40 145,10 84,60 145,10 + 64,1 
— Oil  — Rotterdam  — heavy  fuel-oil.  3,5 % fob 
(US dollars  per ton) 14,57 130,00 15,00 130,00 • + 792,2 
Kilde:  Den  ugentlige  bulletin  nr. 1 »Kreditbank«  af 4. januar  1974. 
BILAG 
til udtalelse  fra  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Forkastet  ændringsforslag 
Følgende  ændringsforslag,  der blev  fremsat  i overensstemmelse  med  bestemmelserne  i Udvalgets 
forretningsorden,  blev  forkastet  under  forhandlingerne: 
Sukker: 
Første  sætning  affattes  således: 
»Afdelingen,  som  bemærker  den  ringe  prisforhøjelse,  der  er foreslået  for  sukkerroer,  under-
streger  nødvendigheden  af en undersøgelse  på bred  basis  af sukkerproduktionen«. 
Resultatet  af afstemningen 
Stemmer  for:  31  i 
Stemmer  imod:  35 
Undlod  at stemme:  18 
26. 7. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 88/19 
I forbindelse  med  hr. Friediichs  ændringsforslag  om 3. og 4. afsnit  på side  11, blev  det med  stort 
flertal  vedtaget,  idet  26 stemte  imod  og 3 undlod  at stemme,  at slette  følgende  tekst: 
»Afdelingen  konstaterer  dog,  at prisstigningen  i 1973  har  været  usædvanlig  stor  sammen-
lignet  med  tidligere  år. På baggrund  heraf  og ved  nøjagtigt  at anvende  Kommissionens  bereg-
ningsmåde,  kommer  man  til et helt  andet  resultat,  når  man  som  referenceperioden  benytter 
en senere  periode.  Lader  man  omkostningsstigningerne  i 1973  være  vejledende,  vil den  nød-
vendige  stigning  på landbrugspriserne,  hvis  man  skal  nå Kommissionens  mål,  overstige  12 % «.• 
Det er dog  afdelingens  opfattelse,  at man  ikke  på forhånd  kan  skønne  om stigningen  i priser  og 
omkostninger  i 1974/1975. 
HØRING  AF DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
vedrørende  et forslag  til Rådets  Forordning  (EØF)  om  kontrol  med  sammenslutning 
af virksomheder 
A. ANMODNING  OM  UDTALELSE 
Rådet  har på sin 254.  samling  den 20. september  1973  besluttet  fakultativt  at høre  Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  vedrørende  ovennævnte  forslag  til forordning. 
Anmodningen  om  udtalelse  er af formanden  for Rådet  rettet  til formanden  for Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  den 24. september  1973. 
B. TEKST  HVOROM  DER  ER FORETAGET  HØRING 
Den tekst,  hvorom  der er foretaget  høring,  er offentliggjort  i De Europæiske  Fælles-
skabers  Tidende  nr. C 92 af 31. oktober  1973,  side  1-7. 
C. DET  ØKONOMISKE  OG SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Udvalget  har på sin 118.  plenarsamling,  der afholdtes  den 28. februar  1974  i Bruxelles, 
vedtaget  sin udtalelse  om den  under  pkt.  B ovenfor  nævnte  tekst  med  74 stemmer  for 
og 15 mod  af de 114  tilstedeværende  eller  repræsenterede  medlemmer,  idet  25 undlod 
at stemme. 
Udtalelsen  lyder  som  følger: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til anmodning  fra Rådet  for  De 
europæiske  Fællesskaber  af 24. september  1973  om 
en udtalelse  om »Forslag  til Rådets  forordning  (EØF) 
om kontrol  med  virksomhedssammenslutninger«, 
under  henvisning  til artikel  198  i traktaten  om opret-
telse af De europæiske  økonomiske  Fællesskaber, 
stk. 1, 2. sætning, under  henvisning  til den  beslutning,  som  blev  truffet 
af Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  præsidium 
den 26. september  1973,  om at pålægge  Afdelingen 
for industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  at 
udarbejde  en udtalelse  herom, 
under  henvisning  til den  beretning,  som  blev  afgivet 
af ordføreren,  hr. Clark,  og  medordføreren,  hr. 
Friedrichs, 
under  henvisning  til sin informationsberetning  af 
3. september  1973  om  »koncentrationsfænomener« 
(Ordfører:  hr. De Grave)  (dok.  CES  773/71  endel.),