BEGRUNDELSE

I henhold til artikel 395, stk. 1, i direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (herefter "momsdirektivet") kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i nævnte direktiv, for at forenkle momsopkrævningen eller for at undgå visse former for momsunddragelse eller momsundgåelse.

Ved brev registreret i Kommissionen den 16. februar 2017 anmodede Den Italienske Republik om tilladelse til fortsat at fravige momsdirektivets artikel 206 og 226 vedrørende betaling af moms og faktureringskrav i forbindelse med levering af varer og tjenesteydelser til offentlige myndigheder. Italien anmodede desuden om at udvide tilladelsen til at fravige momsdirektivets artikel 206 og 226 til også at omfatte levering af varer og tjenesteydelser til selskaber, der kontrolleres af centrale og lokale offentlige myndigheder, samt en liste af børsnoterede selskaber. I overensstemmelse med momsdirektivets artikel 395, stk. 2, underrettede Kommissionen ved brev af 15. marts 2017 de øvrige medlemsstater om Den Italienske Republiks anmodning. Ved brev af 16. marts 2017 underrettede Kommissionen Den Italienske Republik om, at den rådede over alle de oplysninger, den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Efter indførelsen af en ordning vedrørende statistisk kontrol har Italien konstateret, at der foregår omfattende momssvig i forbindelse med levering af varer og tjenesteydelser til offentlige myndigheder. For at bringe denne praksis til ophør anmodede Italien i 2014 om, at den moms, der vedrører levering af varer og tjenesteydelser til offentlige myndigheder, ikke længere udbetales til leverandøren, men i stedet sættes ind på en særskilt lukket bankkonto tilhørende skattemyndighederne.

Fravigelsen blev indrømmet ved Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1404 frem til den 31. december 2017. Italien fik derved lov til at fravige momsdirektivets artikel 206 vedrørende momsbetaling og artikel 226 vedrørende faktureringskrav.

Italien anmodede om tilladelse til at fravige bestemmelserne i en begrænset periode, så landet kunne udarbejde og implementere en velfungerende kontrolpolitik og udnytte de oplysninger, der indhentes ved hjælp af elektronisk fakturering. Indførelsen af obligatorisk elektronisk fakturering ved levering af varer og tjenesteydelser til offentlige myndigheder giver mulighed for kontrol i realtid af individuelle transaktioner og de præcise momsbeløb, som de offentlige myndigheder skal betale af deres indkøb, hvilket vil sætte de italienske myndigheder i stand til at kontrollere den berørte sektor ved hjælp af almindelige kontrolteknikker, uden at det er nødvendigt at fravige momsdirektivet.

Ifølge oplysningerne fra de italienske myndigheder har indførelsen af obligatorisk elektronisk fakturering ved levering til de offentlige myndigheder givet skattemyndighederne omfattende oplysninger om fakturabevægelser og således sat dem i stand til at kontrollere transaktionerne og de dertil knyttede momsbeløb. Andre elementer af den effektive kontrolordning, nemlig pligten til at indberette data om alle udstedte og modtagne fakturaer til skattemyndighederne, blev først indført den 1. januar 2017. Denne del af ordningen er stadig i opstartsfasen, og der er behov for mere tid, før foranstaltningen er fuldt effektiv og rent faktisk ansporer skatteyderne til i højere grad at overholde deres momsforpligtelser. Italien vil derfor ikke kunne nå at afslutte udarbejdelsen og implementeringen af en velfungerende kontrolpolitik, før den aktuelle fravigelsesforanstaltning udløber den 31. december 2017. Ved brev registreret i Kommissionen den 16. februar 2017 anmodede Italien om tilladelse til at forlænge den aktuelle fravigelse af momsdirektivets artikel 206 og 226 i forbindelse med levering til de offentlige myndigheder frem til udgangen af 2020.

Italien har endvidere konstateret, at der foregår momssvig i forbindelse med levering til selskaber, der kontrolleres af offentlige myndigheder, og en mindre gruppe på 40 børsnoterede selskaber. Med henblik på at bekæmpe skatteunddragelse og forhindre yderligere tab af offentlige momsindtægter anmodede Italien ved brev registreret i Kommissionen den 16. februar 2017 om tilladelse til at udvide fravigelsen af momsdirektivets artikel 206 og 226 til også at omfatte levering af varer og tjenesteydelser til ovennævnte selskaber, som efter Italiens mening er ligeså pålidelige som offentlige myndigheder. Det drejer sig om både selskaber, der er kontrolleret af centrale og lokale offentlige myndigheder, og en liste på omkring 40 børsnoterede selskaber og vedrører således i alt omkring 2 400 selskaber. Italien forventer at man ved at udvide foranstaltningen om opdelt betaling til også at omfatte disse selskaber vil kunne sætte ind mod skatteunddragelse i form af manglende momsbetaling blandt leverandører til de berørte selskaber og dermed også øge momsindtægterne.

I juni 2016 fremlagde Italien en rapport i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1401. Ifølge rapporten har princippet med opdelt betaling, som Italien har indført, øget momsindtægterne med mere, end hvad der var ventet på tidspunktet for indførelsen af foranstaltningen. Det fremgår ligeledes af rapporten, at foranstaltningen ikke har haft negative følger for leverandørernes momsrefusion. Ifølge Italien har foranstaltningen bidraget effektivt til at håndtere enhver form for skatteunddragelse som følge af manglende momsbetaling blandt leverandører til offentlige myndigheder.

Ifølge oplysningerne fra Italien anvendes der fra den 1. januar 2017 ekstra kontrolforanstaltninger. Det drejer sig om et valgfrit regnskabssystem bestående af elektronisk fakturering og en pligt til at indberette oplysninger om udstedte og modtagne fakturaer til skattemyndighederne, som vil gælde for de selskaber, der vil blive omfattet af den udvidede fravigelse, der anmodes om, samt deres leverandører. Det vil sætte de italienske skattemyndigheder i stand til at krydstjekke de forskellige aktørers transaktioner og føre tilsyn med momsbetalingen. Disse kontrolforanstaltninger befinder sig imidlertid stadig i opstartsfasen, og der er behov for mere tid til at vurdere deres effektivitet med hensyn til at anspore skatteyderne til at overholde deres momsforpligtelser. Italien vil i løbet af de næste år vurdere effektiviteten af disse foranstaltninger og behovet for fortsat at anvende fravigelsesforanstaltningen.

En af konsekvenserne af foranstaltningen er, at leverandørerne som momspligtige personer ikke kan modregne den moms, de betaler af deres input, i den moms, de modtager af deres salg. De risikerer konstant at befinde sig i en svag økonomisk stilling og kan være nødsaget til at anmode skattemyndighederne om en faktisk refusion af denne moms. På den anden side tillader Italien på visse betingelser disse leverandører at modregne den moms, de ikke modtager fra deres kunder, i andre skyldige afgifter i Italien, hvilket begrænser det likviditetsproblem, som de skattepligtige virksomheder ellers kan stå over for i Italien.

Italien gennemførte en reform af sit momsrefusionssystem, mens den eksisterende fravigelse var i kraft. I den rapport, der blev fremlagt i juni 2016 i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1401, anfører Italien, at momsrefusionssystemet fungerer hensigtsmæssigt, og selv om det ikke er muligt præcist at anslå den gennemsnitlige varighed af refusionsprocedurerne, kan de med rimelighed siges ikke at overstige tre måneder. Ifølge oplysningerne fra Italien er leverandører til offentlige myndigheder desuden omfattet af en særlig prioriteret procedure, så behandlingstiden bliver endnu kortere. De nyindførte regler ventes at kunne håndtere eventuelle stigninger i momsrefusionen effektivt.

I lyset af fravigelsens bredere rækkevidde og virksomhedernes betænkeligheder vedrørende momsrefusion er det vigtigt at sørge for en passende opfølgning inden for rammerne af denne fravigelse og navnlig foranstaltningens virkning på omfanget af momssvig samt på situationen for så vidt angår momsrefusion til de skatteydere, der er omfattet af fravigelsen. Italien bør derfor 15 måneder efter denne afgørelses ikrafttrædelse udarbejde en rapport om momsrefusionsordningen for så vidt angår de leverandører (skattepligtige personer), som er omfattet af fravigelsen. Rapporten skal især indeholde statistiske oplysninger om den gennemsnitlige tid, det tager at refundere al momsen til disse momspligtige personer, og den skal desuden beskrive eventuelle særlige problemer, der er opstået i den forbindelse. Den bør desuden indeholde en vurdering af foranstaltningernes effektivitet med hensyn til at bekæmpe skatteunddragelse blandt de leverandører, der er omfattet af fravigelsen.

Det foreslås derfor at tillade fravigelsen fra den 1. maj 2017 til den 30. april 2020.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

I henhold til momsdirektivets artikel 206 skal den afgiftspligtige person, der er betalingspligtig for momsen, indbetale momsens nettobeløb samtidig med indgivelsen af momsangivelsen. Eftersom momspligten for levering ved denne foranstaltning påhviler kunderne (offentlige myndigheder, selskaber, der kontrolleres af centrale eller lokale offentlige myndigheder, og børsnoterede selskaber), er det nødvendigt at fravige denne artikel. Det er også nødvendigt at fravige momsdirektivets artikel 226 vedrørende det maksimum af faktureringsoplysninger, som momspligtige leverandører kan blive anmodet om at give, så der kan tilføjes en særlig bemærkning på fakturaen om, at momsen skal indbetales på den særskilte konto og ikke til leverandøren.