DA Den Europæiske Unions Tidende C 146/77

Regionsudvalgets udtalelse »Effektivitet og lige muligheder for alle i de europæiske uddannelsessystemer« og »Europæisk referenceramme for kvalifikationer (EQF) for livslang læring«

(2007/C 146/12)

REGIONSUDVALGET

— konstaterer, at udelukkelse fra uddannelsessystemet er det første skridt henimod marginalisering efterfulgt af udstødelse fra beskæftigelsessystemet og i forlængelse heraf fra det kulturelle, sociale og civile liv. I den forbindelse gentager udvalget vigtigheden af at forhindre unge i at forlade skolen i utide, da det skader konkurrenceevnen og samhørigheden;

— erkender, at i det lange løb er det førskoleundervisning og målrettede tidlige støtteprogrammer, som giver de bedste resultater under hele den livslange læringsproces, især for de svagest stillede, og minder i den forbindelse om nødvendigheden af en strategi, der går på tværs af sektorerne, hvor hovedansvaret ligger hos de lokale og regionale myndigheder;

— er enigt i, at moderniseringen af de højere uddannelser er en afgørende faktor i vidensamfundet med dets rivende udvikling. De højere uddannelsesinstitutioner er et væsentligt element i »videnstrekanten« af uddannelse, forskning og innovation som følge af deres indbyrdes forbundne opgaver. De lokale og regionale myndigheder spiller en nøglerolle for at viderekanalisere midler til moderniseringen af de højere uddannelsessystemer;

— støtter det dobbelte formål, der sigter mod en forbedring af gennemsigtigheden af kvalifikationer og fremme af mobiliteten i EU, men understreger, at referencerammer for kvalifikationer fortsat bør udvikles på nationalt/regionalt plan. Ansvaret for denne reform fortsat skal henhøre under de kompetente myndigheder i medlemsstaterne.

REGIONSUDVALGET HAR —

under henvisning til Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om Effektivitet og lige muligheder for alle i de europæiske uddannelsessystemer (KOM(2006) 481 endelig — SEK(2006) 1096),

under henvisning til Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om Etablering af den europæiske referenceramme for kvalifikationer (EQF) for livslang læring (KOM(2006) 479 endelig),

under henvisning til udtalelsen om Etablering af et integreret handlingsprogram inden for livslang læring (CdR 258/2004 fin (1)),

under henvisning til henstillingerne efter den anden forsøgshøring i netværket til overvågning af nærheds- og proportionalitetsprincippet (DI/CdR 2/2007) som for tiden har 49 partnere og som blev oprettet i henhold til dets udtalelser om henholdsvis »Bedre lovgivning 2004« (CdR 121/2005 endelig) og om »Retningslinjer for anvendelsen af nærheds- og proportionalitetsprincippet« (CdR 220/2004 endelig);

under henvisning til Rådets beslutning af 19. oktober 2006 om i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 265, stk. 1, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse herom,

under henvisning til præsidiets beslutning af 25. april 2006 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalget for Kultur, Uddannelse og Forskning,

under henvisning til forslag til udtalelse fra Underudvalget for Kultur, Uddannelse og Forskning (CdR 335/2006 rev. 1), som blev vedtaget den 30. november 2006 med Geert Bourgeois, minister i den flamske regering — BE/PPE), som ordfører —

på sin 68. plenarforsamling den 13. og 14. februar 2007 (mødet den 14. februar) vedtaget følgende udtalelse:

1. Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om Effektivitet og lige muligheder for alle i de europæiske uddannelsessystemer

Planlægning med henblik på effektivitet og lige muligheder

Regionsudvalget

1.1 takker Kommissionen for dette bidrag til debatten om reformen af uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne og deler Kommissionen synspunkt om, at ansvaret for denne reform fortsat skal henhøre under de kompetente myndigheder i medlemsstaterne;

1.2 er enigt i, at det tager tid, før investeringerne i de almene og faglig uddannelser giver resultater, og derfor bør myndighederne, når de fastlægger finansieringsprioriteringer, give mulighed for langsigtet planlægning på lokalt, regionalt og nationalt plan. Flere af forslagene i meddelelsen kan få budgetmæssige konsekvenser på regionalt og lokalt plan;

1.3 erkender betydningen af langsigtet planlægning, men understreger, at det er nødvendigt at inddrage de lokale og regionale myndigheder i udarbejdelsen og gennemførelsen af alle strategier for livslang læring;

1.4 er enigt i behovet for en »evalueringskultur« inden for uddannelsessystemerne, men understreger det vigtige i at øge bevidstheden om, hvordan ressourcer udnyttes effektivt (2). Udvalget påpeger, at det er et vigtigt politiktiltag at fjerne de budgetmæssige hindringer for undervisning af børn i en tidlig alder, men det er ikke nok. Da obligatorisk undervisning i de fleste lande ikke omfatter førskoleundervisning, er det op til forældrene selv at vælge, om deres børn skal deltage i denne;

1.5 finder, at målrettede politikforanstaltninger ikke blot bør have som mål, at flere børn i førskolealderen skal undervises, men også indeholde incitamenter og forældreorienterede støtteforanstaltninger, som tilskynder til, at især børn fra en dårlig social baggrund, eller som bor i bjerg- og landområder eller i tyndt befolkede områder, regelmæssigt deltager i førskoleundervisningen;

1.6 understreger, at effektiv undervisning i den tidlige barndom kræver kompetente pædagogiske medarbejdere og kræver derfor, at der gøres en større indsats for læreruddannelserne;

1.7 tilskynder i den forbindelse til, at man fremmer udviklingen af eksempler på god praksis og grænseoverskridende netværk mellem kommuner og regioner for at forbedre evalueringer og styrke kvalitetssikringen;

1.8 konstaterer, at udelukkelse fra uddannelsessystemet er det første skridt henimod marginalisering efterfulgt af udstødelse fra beskæftigelsessystemet og i forlængelse heraf fra det kulturelle, sociale og civile liv. I den forbindelse gentager (3) udvalget vigtigheden af at forhindre unge i at forlade skolen i utide, da det skader konkurrenceevnen og samhørigheden (4);

1.9 bifalder meddelelsens fokus på velunderbygget politikplanlægning, baseret på solide forskningsresultater.

Førskoleuddannelse: Fokus på tidlig indlæring

Regionsudvalget

1.10 erkender, at forskningsundersøgelser, herunder OECD's vigtige arbejde på dette område, har vist, at det i det lange løb er førskoleundervisning og målrettede tidlige støtteprogrammer, som giver de bedste resultater under hele den livslange læringsproces, især for de svagest stillede;

1.11 minder imidlertid om, at det er nødvendigt med en tværsektoriel tilgang, hvor nøgleansvaret er placeret hos de lokale og regionale myndigheder, og beklager, at det ikke erkendes i meddelelsen.

Primær og sekundær undervisning: Forbedring af basisuddannelsens kvalitet for alle

Regionsudvalget

1.12 anerkender, at EU's medlemsstater og kompetente regioner har forskellige uddannelsessystemer med forskellige fremgangsmåder, men er imidlertid enigt i, at en tidlig differentiering af elever på basis af evner i en tidlig alder kan være afgørende for deres fremtidige job- og livsvalg;

1.13 støtter almen livslang læring for alle, idet den enkeltes ret til at tilmelde sig skoler og uddannelsessystemer anerkendes;

1.14 foreslår, at udsættelse af niveaudelingen til gymnasieniveauet kombineret med muligheden for overførsel mellem skoler kan være et af midlerne til at reducere opsplitningen og fremme lige muligheder for alle uden at forringe effektiviteten samt give den enkelte elev mulighed for at udvikle og udfolde sine evner;

1.15 har konsekvent krævet, at foranstaltninger for elever med særlige behov skal støttes tidligst muligt i systemet. Udvalget understreger, hvor vigtigt det er at stoppe marginalisering på det primære skoletrin og anser erfaringsudveksling på dette område for værende af stor værdi. Udvalget understreger det nødvendige i, at læringen byder på udfordringer for alle, og at alle elever stimuleres i deres skolegang. Det gælder såvel svage som stærke elever;

1.16 henleder især opmærksomheden på de behov, indvandrergruppen har. Denne gruppe har i mange tilfælde integrationsproblemer i uddannelsessystemet, dels grundet eventuel manglende uddannelse fra deres hjemlande, dels grundet eventuelt manglende kendskab til værtslandets sprog. Den rette tilgang til denne gruppes behov kræver også en særlig uddannelse af lærerkræfterne;

1.17 mener, at motivation, færdigheder og kvalifikationer hos samt lønniveauet for undervisere og erhvervslærere, adgang til rådgivning og infrastrukturfaktorer, f.eks. passende klassestørrelser, er vigtige medvirkende faktorer til at opnå undervisning af høj kvalitet;

1.18 anser det for vigtigt, at der udvikles et positivt undervisningsmiljø, som styrker den enkeltes motivation, indsats i læringsprocessen og tillid til eget potentiale. Udvalget understreger også behovet for at sikre, at forældrene inddrages i uddannelsesforløbet, idet det bemærkes, at elever med ringe støtte fra hjem og omgivelser er i større fare for social udstødelse;

1.19 understreger vigtigheden af, at de foranstaltninger, der indføres med henblik på at fremme lige muligheder og en tilstrækkelig imødekommenhed over for visse gruppers særlige behov, ikke står i vejen for uddannelsessystemets effektivitet eller kvalitet. Der bør således også indføres mekanismer, så læringsprocessens tempo kan opretholdes;

1.20 fremhæver behovet for at opnå en balance i uddannelsessystemerne mellem grundlæggende generel uddannelse og mulighederne for specialisering. Den generelle uddannelse bør altid omfatte europæisk kultur og historie. Endvidere bør der inden for de forskellige uddannelsessystemer være tilstrækkelig opmærksomhed på de centrale kompetencer for livslang læring som defineret og vedtaget i Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om nøglekompetencer for livslang læring.

Højere uddannelse: Bedre investeringer og bredere deltagelse

Regionsudvalget

1.21 er enigt i, at moderniseringen af de højere uddannelser er en afgørende faktor i vidensamfundet med dets rivende udvikling. De højere uddannelsesinstitutioner er et væsentligt element i »videnstrekanten« af uddannelse, forskning og innovation som følge af deres indbyrdes forbundne opgaver;

1.22 påpeger derfor, at de højere uddannelsesinstitutioner bør være mere åbne over for nye grupper af lærende, betone livslang læring og give flere adgang til en akademisk uddannelse, hvilket er afgørende for at klare de demografiske og strukturelle forandringer inden for de nærmeste årtier;

1.23 erkender imidlertid, at det øgede antal studerende og de voksende omkostninger ved uddannelse og forskning af høj kvalitet bør modsvares af øgede offentlige og eventuelt private midler. De lokale og regionale myndigheder spiller en nøglerolle for at viderekanalisere midler til moderniseringen af de højere uddannelsessystemer, især gennem målrettet brug af de europæiske strukturfonde;

1.24 minder om, at adgangen til højere uddannelse skal være så bred som muligt, ikke kun for at sikre fremtiden for et videnbaseret Europa, men også for at danne grundlag for den sociale samhørighed i Europa som helhed. Udvalget fastslår atter, at de højere uddannelser har en vidtfavnende opgave, der bl.a. består i at bidrage til personlig realisering og demokratisk medborgerskab og revitalisere kulturarven (5);

1.25 bemærker, at meddelelsen sætter fokus på undervisningsgebyrer som et middel til at øge finansieringen og stimulere studerende og deres familier til at se positivt på en højere uddannelse. Undervisningsgebyrer bør ikke medføre udelukkelse på grundlag af økonomiske midler. Udvalget understreger dog, at undervisningsgebyrer aldrig bør blive et isoleret spørgsmål, men tværtimod altid indgår i en større sammenhæng, hvor mange forskellige faktorer har indflydelse på finansielle incitamenter eller stiller hindringer i vejen for at tage en højere uddannelse. Udvalget opfordrer derfor til en bredere, kontekstrelateret tilgang, som tager hensyn til nationale, regionale og lokale særtræk i finansierings- og skattesystemer i stedet for kun at fokusere på undervisningsgebyrer.

Erhvervsuddannelse: Bedre kvalitet og mere relevans

Regionsudvalget

1.26 er enigt med Kommissionen i, at da befolkningen bliver ældre, og efterspørgslen efter højtkvalificeret arbejdskraft stiger, er den fortsat høje arbejdsløshed blandt unge i EU ikke acceptabel;

1.27 opfordrer til at styrke og anerkende erhvervsuddannelsessystemerne i de lande, hvor de ikke er tilstrækkelig udviklede, således at de bliver i stand til både at imødekomme forventningerne fra de mange unge, som søger en pålidelig vej ud på arbejdsmarkedet, og arbejdsmarkedets behov;

1.28 støtter Kommissionens forslag om gennemskuelige og alsidige forløb gennem erhvervsuddannelsessystemet frem til videre læring og beskæftigelse, og bifalder, at det særligt nævnes, at man bør inddrage de berørte parter på lokalt og regionalt niveau ved at tilskynde dem til at indgå partnerskaber, der skal fremme kvaliteten og relevansen af offentlige erhvervsuddannelsesprogrammer for arbejdsløse og dårligt stillede elever;

1.29 gør opmærksom på, at uddannelsen af undervisere og erhvervslærere bør opdateres for at imødekomme behovene fra stadigt flere ældre studerende. Der er behov for at udvikle særlige pædagogiske metoder og materiale, samtidig med at formidlingsformerne skal være fleksible, således at de tilpasses elever, der skal forene uddannelse med arbejde og familie. I den forbindelse kan uddannelses- og erhvervsuddannelsespolitikker påvirke socialpolitikken på områder, hvor de lokale og regionale myndigheder kan fungere som katalysator;

1.30 fremhæver behovet for generel anvendelse af strukturerede mekanismer for validering af tidligere læring, især for så vidt angår viden og kompetencer erhvervet uden for det formelle uddannelsessystem. Der er to formål med denne validering: At forbedre beskæftigelsesmulighederne/den sociale integration og give adgang til videre læring på grundlag af tidligere læring.

1.31 bifalder i den forbindelse Kommissionens meddelelse om »Voksenuddannelse: Det er aldrig for sent at lære« og er enigt i, at der i lyset af de demografiske ændringer i Europa bør lægges større vægt på voksenuddannelse med målrettede, effektive investeringer;

1.32 påpeger i den henseende, at i mange europæiske lande har det regionale og lokale niveau hovedansvaret for voksenuddannelse og en direkte interesse i at udvikle arbejdsstyrkens færdigheder. Udvalget opfordrer derfor til, at det lokale og regionale niveau inddrages tættere i voksenuddannelsestiltag på EU-niveau;

2. Forslag til henstilling om etablering af den europæiske referenceramme for kvalifikationer for livslang læring

Regionsudvalget

2.1 erkender behovet for en særlig europæisk referenceramme for kvalifikationer for læring, der supplerer ordninger for faglige kvalifikationer, ikke mindst da en europæisk referenceramme for kvalifikationer for livslang læring (EQF) vil gøre overgangen mellem de forskellige uddannelses- og erhvervsuddannelsesforløb mere gennemsigtig og synlig. Kvalifikationer for læring er nemlig afgørende for overgangen fra studiemiljø til arbejdsliv, og kan derfor ikke adskilles fra spørgsmål om forberedelsen til arbejdsmarkedet;

2.2 henleder Kommissionens opmærksomhed på behovet for systematisk at foretage en konsekvensanalyse af dens lovgivningsforslag på lokalt og regionalt niveau, især på områder som uddannelse og erhvervsuddannelse, hvis gennemførelse i flere medlemsstater henhører under de decentrale myndigheders beføjelser. Det kunne være nyttigt at offentliggøre denne konsekvensanalyse i sin helhed on-line på alle de officielle EU-sprog;

2.3 hilser Kommissionens referenceramme for kvalifikationer velkommen og støtter det dobbelte formål, der sigter mod en forbedring af gennemsigtigheden af kvalifikationer og fremme af mobiliteten i EU, men understreger, at EQF ikke i sig selv er kvalifikationsgivende, men udvikler referencerammer for kvalifikationer på nationalt/regionalt plan. De kompetente lokale og regionale myndigheder bør derfor inddrages i arbejdet med at koble de nationale/regionale referencerammer for kvalifikationer til EQF;

2.4 er enigt med Kommissionen i, at de nationale og europæiske referencerammer for kvalifikationer vil fremme valideringen af læring i alle situationer. Udvalget bifalder denne rummelige strategi og minder samtidig om behovet for at anerkende, at livslang læring udgøres af formel, ikke-formel og uformel uddannelse, og er enigt i, at dette er særligt vigtigt for at fremme lige muligheder ved at anerkende de dårligst stillede elevers nøglekompetencer og færdigheder (6);

2.5 ser EQF som et nyttigt redskab til at øge den gensidige tillid mellem de nationale og regionale uddannelsessystemer i Europa med den deraf følgende virkning for mobiliteten, konkurrenceevnen og beskæftigelsen ved at tilskynde til udveksling af viden og kompetencer i hele EU;

2.6 men opfordrer Kommissionen til at afklare forholdet mellem kvalifikationsniveauer, direktiv 2005/36/EF, og de bestemmelser vedrørende certificering af formel og uformel læring, som allerede eksisterer eller er ved at blive indført på nationalt og regionalt niveau (7);

2.7 uanset det bredere sigte med strategierne for livslang læring omfattende målsætninger som social integration og beskæftigelsesegnethed såvel som personlig tilfredsstillelse bifalder Udvalget Kommissionens resultatorienterede tilgang til læringsresultater inden for rammerne af livslang læring, dvs. beskrivelsen af kvalifikationer i form af viden og kompetencer;

2.8 mener, at kvalifikationer bør være sammenlignelige uanset læringssammenhæng og -formidler. Læringsresultattilgangen gør det lettere at sammenligne kvalifikationer mellem forskellige lande og uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer, og letter dermed opgaven for de lokale og regionale uddannelsesmyndigheder i EU;

2.9 læringsresultater og deskriptorer kan endvidere være referencepunkter for kvalitetssikring og dermed udbygge det europæiske samarbejde om kvalitetssikring og gensidig anerkendelse af evalueringsbeslutninger. Udvalget glæder sig derfor over, at det af henstillingen fremgår, at der er en klar sammenhæng mellem EQF som et redskab til fremme af gennemsigtigheden og de overordnede kvalitetssikringsprincipper, da disse kvalitetssikringsprincipper kan være afgørende for skabelsen af gensidig tillid som grundlag for international anerkendelse af kvalifikationer;

2.10 opfordrer til, at der fastlægges rammer for samarbejde og udbredelse af bedste praksis med det formål at etablere egentlig, løbende udveksling af erfaringer. Dermed ville det blive muligt at udnytte de positive udviklinger, der finder sted i medlemsstaterne, navnlig på det lokale og regionale niveau. Udvalget anbefaler derfor at fremme flere europæiske netværk til udbredelse af bedste praksis ved at lette adgangen til uddannelse, særligt via lokale og regionale partnerskaber;

2.11 understreger, at EQF bør respektere mangfoldigheden blandt de europæiske regioner og lokaliteter og de styrker, som disse besidder. Som en aflæsnings- eller konverteringsnøgle erstatter EQF ikke nationale og regionale referencerammer for kvalifikationer, men supplerer dem;

2.12 mener, at anvendelsen af den fælles europæiske referenceramme med stor sandsynlighed vil medføre yderligere interventioner på EU-niveau, og understreger kraftigt, at der i så tilfælde skal foretages en grundig analyse af nærheds- og proportionalitetsprincippet i relation til senere interventioner;

2.13 henstiller, at der anvendes klare deskriptorer og tydelig koordinering mellem eksisterende regionale referencerammer for kvalifikationer og EQF;

2.14 Henstillinger til medlemsstaterne

Kommissionens forslag Regionsudvalgets ændringsforslag HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE: (…) 2. at sørge for, at deres nationale kvalifikationssystemer inden 2009 knyttes til den europæiske referenceramme for kvalifikationer … ved at udvikle en national referenceramme for kvalifikationer, såfremt dette er nødvendigt i forhold til national lovgivning og praksis. 5. at udpege et nationalt center, der skal støtte og koordinere forholdet mellem det nationale kvalifikationssystem og den europæiske referenceramme for kvalifikationer. Dette centers opgaver bør være: (a) at sikre deltagelse fra alle relevante nationale berørte parter i sammenligningen og anvendelsen af kvalifikationer på europæisk niveau, herunder institutioner inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse, arbejdsmarkedets parter, sektorer og eksperter alt efter national lovgivning og praksis. HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE: (…) 2. at sørge for, at deres nationale/regionale kvalifikationssystemer inden 2010 knyttes til den europæiske referenceramme for kvalifikationer, især i kraft af tydelige henvisninger fra deres kvalifikationsniveauer til de niveauer, der er fastsat i bilag I, og ved at udvikle en national/regional referenceramme for kvalifikationer, såfremt dette er nødvendigt i forhold til national/regional lovgivning og praksis, 5. at udpege et nationalt/regionalt koordinerende organ, der skal støtte og i samarbejde med andre kompetente nationale/regionale myndigheder koordinere forholdet mellem det nationale/regionale kvalifikationssystem og den europæiske referenceramme for kvalifikationer. I de medlemsstater, hvor det på grund af medlemsstatens lovgivning er ikke er muligt at oprette et regionalt organ, skal det nationale organ sikre en grundig og tilstrækkelig repræsentation af regioner med lovgivningsbeføjelser. De nationale/regionale organer skal under alle omstændigheder i størst muligt omfang etableres i de allerede eksisterende strukturer. Såfremt oprettelsen af en ny struktur er uundgåelig, bør de administrative omkostninger holdes på et absolut minimum. Sluttelig skal beslutningen om at oprette enten et nationalt organ eller flere regionale organer træffes af den ansvarlige myndighed i hver enkelt medlemsstat. Dette koordinerende organs opgaver bør være: (a) at sikre deltagelse fra alle relevante nationale, regionale og lokale berørte parter i sammenligningen og anvendelsen af kvalifikationer på europæisk niveau, herunder institutioner inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse, arbejdsmarkedets parter, sektorer og eksperter alt efter national lovgivning og praksis ved at koordinere med de lokale og regionale myndigheder.

Begrundelse

Det lokale og regionale niveau bør spille en større rolle, da de lokale og regionale myndigheder i mange medlemsstater har det direkte ansvar for og beføjelser på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet, herunder for etableringen af referencerammer for kvalifikationer. De er ansvarlige for tilvejebringelsen af uddannelses- og erhvervsuddannelsestjenester, der danner strukturen for livslang læring ved at stille førskole-, skole-, ungdoms-, voksen- og samfundstjenester til rådighed.

Hvis Kommissionen forventer at have et kontaktpunkt på medlemsstatsniveau, kan koordineringsopgaven kun opfyldes ved at sikre samarbejde på alle niveauer.

I lyset af den omfattende høringsproces forbundet med opkoblingen af de nationale/regionale referencerammer til EQF og det forhold, at henstillingen ikke vil blive vedtaget før tidligst i slutningen af 2007 eller begyndelsen af 2008, er det mere realistisk, at tidsfristen er 2010 og ikke 2009.

2.15 Støtte til Kommissionens hensigt

Kommissionens forslag Regionsudvalgets ændringsforslag TAGER TIL EFTERRETNING, AT KOMMISSIONEN HAR TIL HENSIGT: 2. at etablere en rådgivningsgruppe for den europæiske referenceramme for kvalifikationer (bestående af repræsentanter for de nationale centre, de europæiske arbejdsmarkedsparter og andre berørte parter, alt efter behov) med henblik på at overvåge, koordinere og sikre kvaliteten og den overordnede sammenhæng ved etableringen af henvisninger mellem kvalifikationssystemerne og den europæiske referenceramme for kvalifikationer, 3. at overvåge de foranstaltninger, der træffes i medfør af denne henstilling. TAGER TIL EFTERRETNING, AT KOMMISSIONEN HAR TIL HENSIGT: 2. at etablere en rådgivningsgruppe for den europæiske referenceramme for kvalifikationer (bestående af repræsentanter for de nationale/regionale centre, de europæiske arbejdsmarkedsparter og andre berørte parter, alt efter behov) med henblik på at overvåge, koordinere og sikre kvaliteten og den overordnede sammenhæng ved etableringen af henvisninger mellem de nationale/regionale kvalifikationssystemer og den europæiske referenceramme for kvalifikationer, 3. I samarbejde med medlemsstaterne at vurdere …

Begrundelse

Da referencerammerne for kvalifikationer udvikles på nationalt/regionalt niveau, er det nødvendigt at Kommissionen støttes af medlemsstaterne i forbindelse med vurderingen.

2.16 Definitioner

Regionsudvalget beklager, at der ikke henvises til regionale referencerammer for kvalifikationer på lige fod med nationale referencerammer for kvalifikationer. I modsætning til hvad Kommissionens forslag synes at antyde, så fastlægges regionale referencerammer for kvalifikationer i nogle medlemsstater selvstændigt og kan derfor ikke blot betragtes som »underreferencerammer« til de nationale referencerammer for kvalifikationer.

2.17 Bilag I: Deskriptorer

Regionsudvalget anerkender, at der i listen over deskriptorer er opnået en fin balance mellem de forskellige sammenhænge, hvori læringskvalifikationer kan erhverves.

Udvalget gør opmærksom på, at der er behov for at sikre, at de deskriptorer, der er defineret for niveau 5 til 8, er forenelige med de overordnede referencerammer for kvalifikationer i det europæiske område for videregående uddannelser, som allerede blev godkendt af ministrene med ansvar for højere uddannelse i forbindelse med Bologna-processen i 2005. I den forbindelse er det vigtigt at bemærke, at Bologna-referencerammerne for kvalifikationer ikke kun fastlægger niveauerne i forhold til læringsresultater, men også i forhold til meritoverførsel efter det europæiske meritoverførselssystem (ECTS), hvilket gør det lettere at foretage sammenligninger.

Regionsudvalget bifalder derfor Kommissionens hensigt om at udvikle et meritoverførselssystem for erhvervsuddannelse, og mener, at et meritoverførselssystem på lang sigt kan bruges for alle former for livslang læring som et værktøj, der er nødvendigt for den mest effektive anvendelse af EQF.

2.18 Bilag II: Fælles principper for kvalitetssikring

Selv om Regionsudvalget fremhæver trekantsforholdet mellem gennemsigtighed (EQF), kvalitetssikring og anerkendelse af kvalifikationer, finder det, at bilag II er for generelt til at kunne erstatte de eksisterende udbyggede systemer, principper og standarder, der er udviklet med henblik på europæisk samarbejde inden for kvalitetssikring i visse uddannelses- og erhvervsuddannelsessektorer. Desuden forekommer nogle af principperne mindre hensigtsmæssige i forbindelse med evaluering af skoleundervisning. Regionsudvalget minder derfor om den vejledende rolle, som Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 12. februar 2001 om europæisk samarbejde om evaluering af kvaliteten af skoleundervisningen (EFT L 60 af 1.3.2001, s. 51-53), Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 15. februar 2006 om yderligere europæisk samarbejde vedrørende kvalitetssikring inden for videregående uddannelser (EUT L 64 af 4.3.2006, s. 60) og Rådets konklusioner om kvalitetssikring af erhvervsuddannelse af 18. maj 2004 (dok. 9599/04) spiller.

Bruxelles, den 14. februar 2007 Michel DELEBARRE Formand for Regionsudvalget

(1) EUT C 164 af 5.7.2005, s. 59.

(2) CdR 21/2000 fin.

(3) Konklusionerne fra Regionsudvalgets konference i Helsingfors »Ved kundskabens kilde — Grunduddannelsens betydning for konkurrenceevnen« den 29. september 2006.

(4) http://www.cor.europa.eu/en/presentation/educ.asp.

(5) CdR 154/2005 fin.

(6) CdR 31/2006 fin.

(7) Europa-Parlamentets beslutning om etablering af en europæisk referenceramme for kvalifikationer (2006/2002 (INI)).