EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 29.5.2019 COM(2019) 260 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Meddelelse af 2019 om EU's udvidelsespolitik {SWD(2019) 215 final} - {SWD(2019) 216 final} - {SWD(2019) 217 final} - {SWD(2019) 218 final} - {SWD(2019) 219 final} - {SWD(2019) 220 final}



I. INDLEDNING I november 2015 fremlagde Europa-Kommissionen en strategi på mellemlang sigt for EU's udvidelsespolitik, der dækkede Kommissionens mandatperiode. I denne meddelelse gøres der status over de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af udvidelsespolitikken ved udgangen af februar 2019. I meddelelsen vises de fremskridt, der er gjort, samtidig med at der ses på de alvorlige udfordringer, som de måske kommende medlemsstater står over for. Vestbalkan Kommissionens strategi for Vestbalkan fra februar 2018 var til stor støtte for regionen på vejen mod EU. Den bekræftede på ny Vestbalkans fremtid som en integreret del af EU. Den slog igen fast, at udsigten til EU-medlemskab baseret på opfyldelsen af faste, veletablerede kriterier er i EU's egen politiske, sikkerhedsmæssige og økonomiske interesse. Den bekræftede også de betydelige fremskridt, som regionen har gjort både med at gennemføre reformer og med at overvinde eftervirkningerne af krig og konflikt. Hvis landene skal opfylde alle betingelserne for medlemskab, herunder at styrke deres demokratier, er der imidlertid behov for alvorligere og mere omfattende og overbevisende reformer på afgørende områder, navnlig på retsstatsområdet, herunder bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet, og i relation til økonomiske reformer og konkurrenceevne, regionalt samarbejde og forsoning. Kommissionen opfordrede til en betydelig styrkelse af EU's politiske, tekniske og finansielle støtte til regionen, bl.a. via strategiens seks flagskibsinitiativer, ved hjælp af 11,7 mia. EUR i førtiltrædelsesbistand for perioden 2014-2020. For at forbedre politikkens incitamentsstruktur bemærkede Kommissionen også, at de nuværende frontløbere i tiltrædelsesforhandlingerne med den nødvendige politiske vilje, gennemførelsen af reelle og vedvarende reformer og endelige løsninger på tvister med nabolande potentielt vil kunne være klar til medlemskab i et 2025-perspektiv. På topmødet mellem EU og Vestbalkan, der fandt sted i Sofia i maj 2018, bekræftede EU's ledere på ny deres uforbeholdne støtte til det europæiske perspektiv for Vestbalkan, og partnerne på Vestbalkan gav på ny tilsagn om, at dette perspektiv er deres klare strategiske valg. EU's ledere nåede til enighed om Sofiaerklæringen og den prioriterede Sofiadagsorden, der skitserer nye foranstaltninger med henblik på et styrket samarbejde med regionen på centrale områder som sikkerhed, retsstatsprincippet og migration. EU's ledere gav også klare signaler til de enkelte lande på Vestbalkan sidste år. Som svar på Kommissionens anbefalinger fra 2018 om at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Republikken Nordmakedonien og Republikken Albanien vedtog Rådet i juni at reagere positivt på de fremskridt, der var gjort, og at udstikke vejen hen imod indledningen af tiltrædelsesforhandlinger med de to lande i juni 2019. Med hensyn til Kosovo * rapporterede Kommissionen, at alle benchmarks for visumfri rejse til Schengenområdet er blev opfyldt, og i marts 2019 støttede Europa-Parlamentet Kommissionens forslag om visumliberalisering under førstebehandlingen. EU's øgede engagement i og støtte til regionen i løbet af det seneste år er allerede i færd med at give konkrete og betydelige resultater. Nordmakedonien videreførte ikke alene sin ambitiøse reformdagsorden, men indgik også en historisk aftale med Grækenland om at løse den 27 år gamle navnekonflikt. Dette er sammen med den bilaterale aftale med Bulgarien et eksempel på, hvordan man kan styrke gode naboskabsforbindelser for hele regionen, og et vidnesbyrd om, hvilken tiltrækningskraft der ligger i det europæiske perspektiv. På samme måde er Albanien i færd med at gennemføre gennemgribende reformer, navnlig en omfattende omlægning af landets retssystem, herunder en hidtil uset revurdering af dommere og anklagere. På baggrund af disse positive fremskridt må EU nu komme med et konkret og hurtigt udspil. EU har muligheden for — og har selv en stærk interesse i — at fastholde det langsigtede positive momentum i hele regionen. Unionen må overholde sine forpligtelser og ære den, som æres bør. Hvis man ikke belønner de objektive fremskridt ved at gå over til næste fase på vejen mod EU, vil det skade EU's troværdighed i og uden for regionen. En lunken reaktion på de historiske fremskridt og væsentlige reformer vil undergrave stabiliteten, i alvorlig grad hæmme stærkt tiltrængte yderligere reformer og påvirke arbejdet med følsomme bilaterale spørgsmål som f.eks. dialogen mellem Beograd og Pristina. Strategisk set vil det kun bidrage til, at EU's geopolitiske konkurrenter rodfæster sig på tærsklen til Europa. Det er dog ikke alle lande, der har udnyttet de muligheder, som strategien for Vestbalkan byder på. I visse lande er indsatsen stagneret, navnlig på afgørende områder som retsstaten og grundlæggende rettigheder. De lande, der er længst fremme i tiltrædelsesprocessen, risikerer at sakke bagud i forhold til deres erklærede ambitiøse mål, hvis ikke også de øger indsatsen betydeligt, navnlig med hensyn til grundlæggende reformer. Alle de politiske ledere i regionen skal leve op til de reformer, som borgerne forventer, og der må ikke herske nogen tvivl om deres strategiske kurs og engagement i at blive medlem af EU. Tiltrædelse af EU er et grundlæggende valg baseret på værdier, som de enkelte lande mere aktivt skal tage til sig. Sideløbende med denne meddelelse har Kommissionen vedtaget sin udtalelse om Bosnien-Hercegovinas ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union. Konklusionen og anbefalingen i udtalelsen er vedlagt som bilag til denne meddelelse. Tyrkiet Tyrkiet er en vigtig partner for EU og et kandidatland. Dialogen og samarbejdet på vigtige områder af fælles interesse er fortsat, også på højeste plan, bl.a. gennem et effektivt samarbejde om migration og stærk støtte fra EU til flygtninge. Tyrkiet har dog fortsat bevæget sig længere væk fra Den Europæiske Union, med alvorlig tilbagegang på områder som retsstatsforhold og grundlæggende rettigheder og gennem den svækkelse af de effektive indbyrdes kontrolmekanismer i det politiske system, som forfatningsændringens ikrafttræden har medført. I juni 2018 noterede Rådet sig med enstemmighed, at Tyrkiets tiltrædelsesforhandlinger reelt er gået i stå, og at det ikke kan overvejes at åbne eller lukke yderligere kapitler. De tilgrundliggende faktiske omstændigheder, der førte til denne vurdering, har ikke ændret sig. Fremskyndelse af tilpasningen til EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, herunder med hensyn til restriktive foranstaltninger, er en vigtig del af udvidelsesprocessen og et vigtigt element for at bekræfte, at landene fuldt ud deler de principper, værdier og mål, som Unionen søger at fremme i og uden for sit naboskabsområde. Albanien og Montenegro har konsekvent tilsluttet sig holdningerne under EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. II. GENNEMFØRELSEN AF UDVIDELSESSTRATEGIEN FRA 2015 Det er afgørende at videreføre de grundlæggende reformer mere aktivt for at opfylde Københavns- og Madridkriterierne for medlemskab. Bestræbelserne på disse områder er udelelige og gensidigt forstærkende og skal gennemføres mere håndfast og med et klarere politisk engagement. a) De demokratiske institutioners funktionsmåde I de fleste lande er det fortsat en stor udfordring at få etableret velfungerende demokratiske institutioner. Det er nødvendigt at få de nationale parlamenters centrale rolle fast forankret i den politiske kultur. Der er stadig behov for at få rodfæstet en konstruktiv tværpolitisk dialog. Oppositionspartierne, som også bærer et stort ansvar for udformningen af landenes fremtid, bør have mulighed for fuldt ud at udøve deres rolle og engagere sig i de demokratiske processer. Det er afgørende at styrke den parlamentariske ansvarlighed, tilsynet med den udøvende magt og den demokratiske kontrol.

På Vestbalkan er der endnu ikke etableret en konstruktiv dialog på tværs af det politiske spektrum, navnlig ikke i parlamenterne. Det er fortsat foruroligende, at der forekommer kontraproduktive boykotter af parlamentet, f.eks. i Albanien, Montenegro og Serbien. Borgernes protester med krav om reformer er taget til. Der kan benyttes mæglings- og dialogmekanismer som dem, der tilbydes af Europa-Parlamentet, f.eks. i Serbien. Regeringerne bør sikre, at oppositionen har mulighed for at udøve sin rolle fuldt ud inden for de eksisterende rammer. Og oppositionen vil skulle engagere sig konstruktivt i den demokratiske proces. Der skal gøres en betydelig indsats for at styrke parlamenternes tilsynsfunktion. I Nordmakedonien har parlamentet forbedret sin tilsynskapacitet, genetableret sit system med indbyrdes kontrol og i betydelig grad reduceret brugen af forkortede parlamentariske procedurer til 20 % i 2018. Dette fænomen er imidlertid fortsat et problem i regionen som helhed. Det tilsvarende tal er på 44 % i Serbien, hvor den regerende koalitions parlamentariske praksis har ført til en forværring af lovgivningsdebatten og -kontrollen. I Montenegro afventes der stadig resultater af arbejdet i det tværpolitiske midlertidige udvalg om yderligere reform af valglovgivningen og anden lovgivning. Der skal afholdes frie og retfærdige valg, og valgobservationsmissionernes anbefalinger skal gennemføres korrekt. Der skal rettes op på visse langvarige svagheder i hele valgcyklussen. Det er nødvendigt med en omfattende reform af reglerne for offentlig og privat finansiering af politiske partier. I Tyrkiet har det nye præsidentielle system, som trådte i kraft efter valget i juni 2018, indskrænket parlamentets lovgivnings- og tilsynsfunktioner betydeligt. Der er ingen konstruktiv parlamentarisk dialog eller noget velfungerende system med indbyrdes kontrol. De mangler, der længe har været konstateret i systemet med parlamentarisk immunitet, er ikke blevet afhjulpet. Det øverste valgråds afgørelser om at lade valget gå om i Istanbul og om at give borgmesterposten i enkelte kommuner i landets sydøstlige del til kandidater på andenpladsen giver anledning til alvorlig bekymring over, om valgprocessens lovlighed og integritet overholdes, og om institutionen er uafhængig af politisk pres. b) Retsstatsprincip og sikkerhed Retsstatsprincippet er en central faktor i et velfungerende demokrati. Det understøttes af frie og retfærdige valg, et velfungerende parlament, som fuldt ud bør være i stand til at udøve sine centrale lovgivnings- og tilsynsfunktioner, samt magtadskillelse, samtidig med at der findes et velfungerende system med indbyrdes kontrol. Retsstatsprincippet indgår klart og udtrykkeligt i EU's tiltrædelsesproces. Det er et centralt aspekt af den demokratiske omstilling og det vigtigste benchmark for EU's vurdering af udvidelseslandenes fremskridt hen imod medlemskab. Der er dog stadig en stor udfordring forbundet med at gøre troværdige fremskridt på dette område. De pågældende mangler hænger ofte sammen med utilstrækkelig politisk vilje, institutionel modstand og et stadig mere fjendtligt miljø for civilsamfundet. Dette afspejler delvis forekomsten af visse elementer af politisk korruption. Som følge heraf anvendes retsstatsprincippet stadig ikke korrekt på alle magtniveauer. Der er i Tyrkiet ikke taget nogen skridt til at rette op på tilbagegangen i retsstatsforholdene. Det er af afgørende betydning for retsstatsprincippet, at der etableres et velfungerende og uafhængigt retsvæsen, hvor afgørelser håndhæves effektivt. Albanien har gjort betydelige fremskridt hen imod en reform af retssystemet, hvilket forløber planmæssigt. Etableringen af de nye retslige organer skal sikre en uafhængig forvaltning af retsvæsenet. Screeningen har ført til flere synlige resultater, idet der i alt blev truffet mere end 140 afgørelser, og alle prioriterede sager blev afsluttet i første instans, hvilket førte til, at 88 af de vurderede dommere blev afskediget eller gik af frivilligt. Reformerne på hele Vestbalkan lider imidlertid stadig under en langsommelig ændring af retskulturen. I Serbien er de forfatningsændringer, der har til formål at bringe forfatningen i overensstemmelse med europæiske standarder for retsvæsenet, endnu ikke blevet vedtaget. Det politiske pres og forflyttelser af et stort antal dommere og anklagere mod deres vilje er fortsat i Tyrkiet, hvilket yderligere underminerer uafhængigheden af det tyrkiske retsvæsen. På Vestbalkan og i Tyrkiet er der fortsat tilfælde af udbredt korruption. De fremskridt, der er gjort med hensyn til at bekæmpe korruption på højt og mellemhøjt niveau, varierer på tværs af regionen. Nogle lande som f.eks. Nordmakedonien og Albanien har gjort fremskridt, men i de fleste lande er resultaterne fortsat ikke overbevisende og langt fra at opfylde kravene til medlemskab. Korruption på højt niveau og politisk korruption skal bekæmpes på en klarere og mere konsekvent måde. Det er også nødvendigt at opnå håndgribelige resultater i kampen mod korruption for at sikre et stabilt og gennemsigtigt erhvervsmiljø og imødegå de reelle trusler mod de demokratiske strukturer. Offentlige udbud er fortsat særlig udsat for udbredt korruption. Kontrolmekanismerne under hele udbudsprocessen skal styrkes, og gennemsigtigheden skal øges betydeligt ved hjælp af solide og ambitiøse foranstaltninger. Organiseret kriminalitet er fortsat et meget alvorligt problem på Vestbalkan og i Tyrkiet. Der løber vigtige smuglerruter gennem Tyrkiet og Vestbalkan. En række stærke kriminelle netværk med international rækkevidde opererer fortsat fra og via disse lande. Landene har taget fat på visse aspekter af dette fænomen, og der er i løbet af 2018 berettet om væsentlige anholdelser og beslaglæggelser af narkotika. Det operationelle samarbejde med bl.a. EU's agenturer er blevet intensiveret, navnlig med Albanien, og har givet konkrete og synlige resultater. Generelt er resultaterne hvad angår endelige domfældelser i sager om organiseret kriminalitet dog ofte fortsat svage. Nogle lande kan kun fremvise en håndfuld (eller slet ingen) endelige domfældelser for organiseret kriminalitet eller hvidvask af penge i de seneste år. Sådanne dårlige resultater viser, at de strafferetlige procedurer ikke er effektive, giver stærke signaler om straffrihed og bidrager til risikoen for kriminel infiltration af de politiske og økonomiske systemer. Landene skal også i betydelig grad øge beslaglæggelsen og konfiskationen af aktiver i sager om organiseret kriminalitet og korruption og bekæmpe kriminelle grupper mere resolut. Vestbalkan har i de seneste år taget vigtige skridt til at modernisere de retlige og institutionelle rammer hvad angår bekæmpelse af terrorisme. Det operationelle samarbejde med EU's medlemsstater og EU's agenturer er blevet yderligere forbedret og intensiveret. Alle landene på Vestbalkan deltager aktivt i initiativet vedrørende terrorbekæmpelse på Vestbalkan. Ikke desto mindre er de fleste lande stadig nødt til at intensivere indsatsen for at løse problemet med hjemvendte fremmedkrigere og forebygge ekstremisme og radikalisering, herunder i fængslerne. Det er nødvendigt at styrke onlineovervågnings- og beredskabskapaciteten. Proaktiv sporing af finansielle strømme bør indgå som led i en mere strategisk tilgang til bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Der er behov for, at Tyrkiet reviderer sin antiterrorlovgivning. Selv om Tyrkiet har en legitim ret til at bekæmpe terrorisme, er landet ansvarlig for at sikre, at dette sker i overensstemmelse med retsstatsprincippet, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder. Antiterrorforanstaltninger skal være forholdsmæssige. Der er et presserende behov for, at reformerne på retsstatsområdet gennemføres i højere grad og på en mere troværdig måde. Dette er den vigtigste betingelse for, at partnerne på Vestbalkan kan gøre fremskridt på deres respektive vej mod EU, herunder opfyldelsen af tiltrædelsesforhandlingernes foreløbige benchmarks for retsstatskapitlerne 23 og 24 for Montenegro og Serbien. Når de foreløbige benchmarks er opfyldt, vil det give EU mulighed for klart at fastlægge de krav om retsstatsforhold, som forhandlingslandene i sidste ende skal opfylde for at være klar til EU-medlemskab på dette vigtige område. Montenegro er det første forhandlingsland, der kan nå dette stadium, forudsat at landet afhjælper manglerne på de kritiske områder mediefrihed, bekæmpelse af korruption og menneskehandel. De foreløbige benchmarks for retsstatsprincippet skal primært sikre, at det pågældende lands institutionelle og lovgivningsmæssige opbygning er på plads, og at der er opnået de første resultater i forbindelse med gennemførelsen. Når denne ramme er på plads, vil Kommissionen fremsætte forslag om afsluttende benchmarks til EU's medlemsstater. Disse benchmarks vil overvejende være fokuseret på levering af håndgribelige resultater og etablering af en solid, troværdig og bæredygtig resultatliste i forbindelse med gennemførelsen. c) Grundlæggende rettigheder De grundlæggende rettigheder er i vid udstrækning indskrevet i lovgivningen på Vestbalkan. Der er imidlertid behov for en seriøs indsats for at fremskynde gennemførelsen. Tyrkiet har i løbet af rapporteringsperioden oplevet en fortsat kraftig forværring på centrale menneskerettighedsområder. Udviklingen med hensyn til ytringsfrihed og mediernes uafhængighed i hele regionen giver anledning til voksende bekymring. Der er sket alvorlige tilbageskridt i Tyrkiet, hvor udøvelsen af ytringsfriheden er blevet hæmmet betydeligt, og hvor mere end 160 journalister fortsat sidder i fængsel, hvilket er et af de højeste tal i verden. Der er konstateret en meget begrænset indsats på hele Vestbalkan. Generelt fortsætter problemet med fysisk og verbal intimidering, og det går stadig langsomt med efterforskning og retsforfølgelse. Forsøg på at påvirke public service-radio- og TV-virksomhedernes uafhængighed, uigennemsigtig offentlig og privat finansiering af medier og fordrejede reklamemarkeder er almindeligt forekommende i alle lande i regionen. Mediernes erhvervsvilkår er også kendetegnet ved hyppig politisk indblanding og uigennemsigtigt medieejerskab, der underminerer de uafhængige mediers bæredygtighed. EU viderefører sin stærke støtte til lokale civilsamfundsorganisationer, menneskerettighedsforkæmpere, journalister og uafhængige medieforetagender. Hvis der skal opnås en effektiv bekæmpelse af misbrug af børns rettigheder, skal der gøres en øget indsats på hele Vestbalkan og i Tyrkiet. Regeringerne skal også bekæmpe diskrimination mod personer med handicap, minoriteter og andre udsatte grupper. Desuden er der behov for en større indsats for at sikre ligestilling mellem kønnene og for at forebygge og bekæmpe diskrimination og vold mod kvinder. Der er gjort fremskridt med hensyn til rettighederne for lesbiske, bøsser, biseksuelle, transpersoner og interkønnede på Vestbalkan. Der er imidlertid behov for en betydelig indsats for at bekæmpe diskrimination og navnlig hadefuld tale og vold. Romaerne er fortsat konfronteret med social udstødelse, marginalisering og diskrimination. Det er fortsat nødvendigt at forbedre fængselsforholdene. Selv om undtagelsestilstanden er ophævet i Tyrkiet, er de fleste af de foranstaltninger, der blev indført under undtagelsestilstanden, fortsat i kraft, herunder dem, der begrænser vigtige proceduremæssige rettigheder såsom retten til et forsvar og adgangen til effektive retsmidler. d) Reform af den offentlige forvaltning

En reform af den offentlige forvaltning er væsentlig for at forbedre forvaltningen på alle niveauer. Dette omfatter forvaltningens kvalitet og ansvarlighed, professionalisering af den offentlige tjeneste og afpolitisering, forsvarlig forvaltning af de offentlige finanser og sikring af tjenester af høj kvalitet til borgere og virksomheder. Der er gjort moderate fremskridt på dette område på Vestbalkan. I Tyrkiet er der sket alvorlige tilbageskridt i den offentlige tjeneste, hvilket også har påvirket den politiske planlægning og ansvarlighed, som følge af en større omstrukturering af den offentlige forvaltning og den offentlige tjeneste via præsidentielle dekreter. Der er gjort visse fremskridt med at forbedre den politiske planlægning, men der er behov for en yderligere indsats for at sikre en stærk kvalitetskontrol fra centralregeringernes side. Politikker, lovgivning og offentlige investeringer udformes stadig ofte uden konsekvensanalyser og interinstitutionelle og offentlige høringer. Der er behov for en betydelig indsats for at sikre gennemsigtige og effektive offentlige udbud. Der er behov for en tidlig tilpasning til gældende EU-ret sammen med et effektivt offentligt internt kontrolsystem til at reducere ressourcespild, svig og korruption. Professionaliseringen af den offentlige tjeneste mangler stadig at blive sikret i de fleste lande, og den overdrevne politisering skal imødegås. I den statslige forvaltnings struktur bør der sikres en effektiv ansvarsfordeling. De fleste lande har gjort en indsats for at forbedre tjenesterne til borgere og virksomheder, navnlig i form af e-tjenester, men der er behov for yderligere koordinering mellem forskellige initiativer og den overordnede reform af den offentlige forvaltning. De regionale og lokale myndigheders rolle i forbindelse med tilpasningen til EU's regler og i sidste ende anvendelsen af disse regler skal tages i betragtning. Der skal findes en passende balance mellem centrale, regionale og lokale myndigheder, som på bedste vis understøtter gennemførelsen af reformer og leveringen af tjenester til borgerne. e) Migration Flygtningekrisen og den irregulære migration har været store udfordringer for såvel EU som Vestbalkan og Tyrkiet. Samarbejdet er blevet videreført gennem det fælles arbejde langs migrationsruterne i det østlige Middelhav og på Vestbalkan. Smugling af migranter og menneskehandel giver fortsat anledning til bekymring. Partnerlandene bør tage yderligere skridt til at sikre fuld overensstemmelse med EU's visumpolitik. Erklæringen fra EU og Tyrkiet fra marts 2016 giver fortsat konkrete resultater med hensyn til at mindske antallet af irregulære og farlige grænsepassager og redde liv i Det Ægæiske Hav. Antallet af irregulære indrejser er 97 % lavere end i perioden, før erklæringen trådte i kraft, og antallet af omkomne til søs er faldet betydeligt. Tyrkiets retshåndhævende myndigheder har intensiveret deres indsats i rapporteringsperioden. Tyrkiet har fortsat gjort en bemærkelsesværdig indsats som vært for mere end 3,6 millioner registrerede flygtninge fra Syrien og omkring 370 000 flygtninge fra andre lande. EU støtter fortsat landet i håndteringen af denne udfordring. EU-faciliteten for flygtninge i Tyrkiet med et samlet budget på 6 mia. EUR tager fortsat hånd om flygtningenes og værtssamfundenes humanitære behov og udviklingsbehov. Der er indgået kontrakter for hele første tranche på 3 mia. EUR. Resultaterne har været klart synlige og meget effektive: ca. 1,6 millioner flygtninge nyder i øjeblikket godt af månedlige kontantoverførsler via det sociale krisesikkerhedsnet, der er blevet gennemført 5 millioner konsultationer som led i den primære sundhedspleje, og familierne til over 494 000 børn, der går i skole, har modtaget økonomisk støtte. Den anden tranche på 3 mia. EUR er ved at blive gennemført. Faciliteten er fortsat en flagskibskoordineringsmekanisme, hvilket gør det muligt at yde hurtig og effektiv EU-bistand. På Vestbalkan resulterede videreførelsen af EU-koordinerede beredskabsforanstaltninger til støtte for den nationale indsats i en yderligere reduktion på 35 % af antallet af irregulære indrejsende på denne rute i rapporteringsperioden, og dermed fortsatte den nedadgående tendens, der blev set i 2017. Der skal dog gøres mere for at give landene bedre mulighed for at forvalte migrationen, herunder bestræbelser på at forbedre forvaltningen af grænserne og mindske den irregulære migration. Bosnien-Hercegovina stod over for en tilstrømning af over 20 000 migranter og flygtninge i 2018. EU støtter fortsat regionen ved at opbygge partnernes kapacitet til at håndtere migrationsstrømmene og etablere asylprocedurer, tilbagesendelsesmekanismer og informationsudveksling. Der er afsluttet forhandlinger om statusaftaler med fem lande i regionen, og det vil gøre det muligt at indsætte europæiske grænse- og kystvagthold med udøvende beføjelser i de områder, der grænser op til EU's ydre grænser, til støtte for de nationale grænsemyndigheder. Aftalen med Albanien er trådt i kraft, og de første grænsevagter er blevet indsat. Vestbalkan er nødt til at styrke sin indsats for at tackle problemet med, at EU-medlemsstaterne får grundløse asylansøgninger fra borgere i regionen. f) Økonomi Vestbalkan og Tyrkiet står stadig over for store udfordringer i økonomierne, som ikke giver dem mulighed for at udnytte deres økonomiske potentiale fuldt ud. Trods tiltagende vækst, jobskabelse og indkomststigninger i de senere år halter landene stadig bagefter med hensyn til at reformere de økonomiske strukturer og forbedre konkurrenceevnen. De står stadig over for en høj arbejdsløshed, navnlig blandt unge, store misforhold mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer, en vedvarende uformel økonomi, ugunstige erhvervsmiljøer og lav grad af innovation. I Tyrkiet har der fortsat været alvorlige tilbageskridt i den tyrkiske økonomi, hvilket har ført til større bekymring over, hvordan landets markedsøkonomi fungerer. De økonomiske forhold forværredes i 2018 som følge af en kraftig forringelse af finansieringsvilkårene, der afslørede de makroøkonomiske sårbarheder, der i årenes løb er opstået. Den økonomiske styring blev yderligere forringet med øget statslig indgriben i økonomien. Tyrkiet skal have vendt tendensen med tilbageskridt med hensyn til markedsreformer. På Vestbalkan er investeringsklimaet stort set uændret og er kendetegnet ved svage retsstatsforhold, utilstrækkelig håndhævelse af statsstøttekontrol, en rodfæstet grå økonomi, ringe adgang til finansiering og lav grad af regional integration og konnektivitet. Den statslige indblanding i økonomien fortsætter, hvilket øger risikoen for korruption gennem svag forvaltning af de offentlige finanser og hyppige ændringer i de forskriftsmæssige rammer og skatterne. Der er stærkt behov for at opgradere infrastrukturen, og investeringer bør kanaliseres via samordnet projektplanlægning og være i overensstemmelse med de prioriteter, der er aftalt med EU. Beslutningerne om større investeringer bør være baseret på gennemsigtighed og konsekvent passende omhu, som det er tilfældet med de konnektivitetsprojekter, der finansieres via Investeringsrammen for Vestbalkan. Regional integration er en central faktor for at hæve levestandarden i det vestlige Balkan. Oprettelsen af et regionalt økonomisk område medfører øget konkurrence og giver mulighed for stordriftsfordele og produktivitetsgevinster. Et regionalt marked vil frigøre handelen inden for regionen og gøre Vestbalkan til en mere attraktiv investeringsdestination. En markedsintegration, der er baseret på EU's regler og standarder, vil bidrage til at skabe muligheder for at udvikle nye værdikæder og gøre regionen mere attraktiv for udenlandske direkte investeringer, bl.a. fra EU. Bedre konnektivitet inden for transport og energi vil fremskynde regionens integration i paneuropæiske netværk og samtidig styrke konkurrencedygtige energimarkeder og udvikle økonomiske korridorer i regionen. Transportfællesskabstraktaten, som nu er blevet ratificeret af alle parter, vil støtte og styrke gennemførelsen af dagsordenen for konnektivitet. Etableringen af et digitalt område og af mere integrerede arbejdsmarkeder giver også unge i regionen nye muligheder. En ny regional roamingaftale, der blev undertegnet i april 2019, vil give borgerne og virksomhederne i regionen betydelige fordele. Den vil fra juli 2019 føre til en gradvis reduktion af roaminggebyrerne (et fald i detailprisen på dataoverførsler og opkald på 25 % og sms på 33 %) og fra juli 2021 afskaffelse af roaminggebyrer. Mobilabonnenter fra regionen vil få det fulde udbytte af deres indenlandske pakke, når de roamer i det vestlige Balkan, uden yderligere omkostninger. Aftalen åbner også mulighed for at udarbejde en køreplan for nedbringelse af roamingomkostningerne mellem Vestbalkan og EU, således som det er fastsat i den digitale dagsorden for Vestbalkan. EU er fortsat langt den største handelspartner for Vestbalkan med hensyn til både import (73,5 %) og eksport (80,6 %). EU's virksomheder er de største investorer i regionen, idet de tegner sig for 73 % af de direkte udenlandske investeringer. De er således den vigtigste eksterne drivkraft for vækst og beskæftigelse i regionen. Det er afgørende at styrke regionens modstandsdygtighed for at sikre, at enhver udenlandsk finansieret økonomisk aktivitet er i fuld overensstemmelse med EU's værdier, normer og standarder, navnlig på centrale områder som retsstaten, offentlige indkøb, miljø, energi, infrastruktur og konkurrence. Kinas erhvervs- og investeringsaktiviteter på Vestbalkan har været stigende og kan i princippet give regionen en række muligheder. Imidlertid er hensynet til socioøkonomisk og finansiel bæredygtighed og EU-regler om offentlige indkøb dog meget ofte fraværende i disse investeringer, hvilket kan resultere i stor gældsætning og overførsel af kontrol med strategiske aktiver og ressourcer. Det betyder, at partnerlandene bør gennemføre stabiliserings- og associeringsaftalerne med EU fuldt ud, både i bogstav og ånd, og prioritere reformer inden for de relevante forhandlingskapitler i tiltrædelsesprocessen. EU bør fremme disse reformer mere håndfast, bl.a. ved at tage hensyn hertil i de fremtidige forhandlingsrammer. EU støtter bedre økonomisk styring i Vestbalkan og Tyrkiet gennem den årlige proces for det økonomiske reformprogram. Denne proces, som er en integreret del af forberedelserne til EU-medlemskab, er blevet det vigtigste redskab til formulering og gennemførelse af makroøkonomiske og strukturelle reformer med henblik på at øge konkurrenceevnen og fremme vækst og jobskabelse. Den bidrager til at styrke en bæredygtig vækst og konvergens på lang sigt, letter udformningen af politikker og skaber fremskridt men henblik på at opfylde de økonomiske Københavnskriterier. Der er behov for at fokusere mere på at øge ejerskabet for at forbedre gennemførelsen af de identificerede reformer. Økonomisk udvikling og forøgelse af beskæftigelsen er afgørende, bl.a. for at dæmme op for de demografiske udfordringer på Vestbalkan, hvor der er høj emigration og lave fødselstal. Uden stærkere økonomier og generel demokratisk regeringsførelse vil disse fænomener fortsætte, med den deraf følgende risiko for omfattende utilfredshed, især blandt unge, og hjerneflugt. g) Regionalt samarbejde og gode naboskabsforbindelser EU's udvidelsespolitik skal fortsat eksportere stabilitet. EU hverken kan eller vil derfor importere bilaterale tvister og den ustabilitet, de kan medføre. Der skal findes og gennemføres endelige og bindende løsninger, som bidrager til den regionale stabilitet, inden et land tiltræder. Den historiske aftale, der er indgået mellem Nordmakedonien og Grækenland, om løsningen af en 27 år gammel navnetvist, viser et eksempel på forsoning i og uden for regionen. Der er imidlertid et hastende behov for en yderligere stærk og overbevisende indsats på hele Vestbalkan. Forbindelserne mellem Pristina og Beograd er blevet forværret, tydeligst med Kosovos beslutning om at indføre en told på 100 % på importen fra Serbien og Bosnien-Hercegovina, hvilket er i strid med den centraleuropæiske frihandelsaftale og er den seneste i en række provokationer fra begge sider. Kosovo skal hurtigst muligt ophæve denne afgørelse, og begge parter skal afstå fra yderligere handlinger, der kan opfattes som en provokation. Der er behov for hurtige fremskridt i den EU-støttede dialog hen imod en fuld normalisering af forbindelserne mellem Serbien og Kosovo, som bør føre til, at der indgås og gennemføres en omfattende og retligt bindende normaliseringsaftale.

Gode naboskabsforbindelser og regionalt samarbejde er vigtige elementer i stabiliserings-, associerings- og udvidelsesprocessen. På topmødet i Sofia bekræftede parterne på ny deres tilsagn om at styrke de gode naboskabsforbindelser, den regionale stabilitet og det gensidige samarbejde. Der er videreført løbende kontakter mellem regeringerne og teknisk dialog og samarbejde på bilateralt og regionalt niveau. Der er dog behov for en større indsats, især på de mest følsomme områder. Det regionale samarbejde bør styrkes, navnlig hvad angår krigsforbrydelser, bl.a. gennem initiativer til forsoning såsom oprettelsen af en regional sandhedskommission. Der er også behov for en yderligere indsats med hensyn til forsvundne personer, hvor vedtagelsen af den regionale handlingsplan er et vigtigt skridt i den rigtige retning. Udtalelser eller handlinger, som påvirker forholdet til nabolandene i negativ retning, bør undgås. Der er i EU ikke plads til opflammende retorik eller til forherligelse af krigsforbrydere, fra nogen side. Det regionale samarbejde er fortsat, idet EU's dagsorden for konnektivitet har spillet en vigtig rolle, navnlig gennem den aftalte handlingsplan for et regionalt økonomisk område, udvikling af transport- og energinet, den digitale dagsorden og gennemførelse af mobilitetsprojekter for unge, der støttes gennem det regionale kontor for ungdomssamarbejde. Erasmus+-programmet har fortsat fremmet den interkulturelle dialog inden for videregående uddannelse og blandt unge. Den sydøsteuropæiske samarbejdsproces og andre regionale initiativer har også bidraget til at fremme stabilisering og samarbejde. Der er sket visse fremskridt med den praktiske gennemførelse af konnektivitetsprojekter. Der er dog behov for en yderligere betydelig indsats for at opfylde de udestående forpligtelser i forbindelse med regionale aftaler og tilsagn og for at gøre disse operationelle, bl.a. hvad angår gennemførelsen af de konnektivitetsreformforanstaltninger, der blev aftalt i 2015. Konnektivitets- og miljøprioriteterne i regionen vil især kræve stærke synergier med de omkringliggende medlemsstater, bl.a. gennem EU-strategien for området omkring Adriaterhavet og Det Joniske Hav. Der bør ikke være hindringer for Vestbalkanpartnernes fulde og inkluderende deltagelse i regionale samarbejdsinitiativer og -arrangementer. Generelt kan regionalt samarbejde ikke pålægges udefra, men skal drives mere aktivt af landene i regionen, som skal tage fuldt ejerskab over bestræbelserne på at bidrage til stabilitet, forsoning og øgede økonomiske muligheder. På grundlag af den erklæring om overgang til ren energi, der blev undertegnet på ministermødet i februar 2019, er der gode muligheder for, at Vestbalkan kan tage fat på en "grøn dagsorden" for regionen med henblik på at håndtere miljøspørgsmål, lige fra affaldsbortskaffelse og luftforurening til bredere spørgsmål som f.eks. klimaændringer. Dette vil ikke alene gavne borgernes sundhed og velfærd direkte, men vil også gøre regionen attraktiv for investeringer og turisme, samtidig med at man udnytter det betydelige økonomiske potentiale, der ligger i grøn vækst og den cirkulære økonomi. Det er vigtigt at bevare de fremskridt, der hidtil er gjort i forbindelse med de FN-ledede forhandlinger om en løsning vedrørende Cypern, og at videreføre forberedelserne med henblik på en retfærdig, omfattende og levedygtig løsning, også hvad angår dens eksterne aspekter. Tyrkiets fortsatte konkrete engagement og bidrag til forhandlingerne om en retfærdig, samlet og holdbar løsning på Cypern-spørgsmålet inden for rammerne af FN vil være af afgørende betydning. Tyrkiet skal hurtigst muligt opfylde sin forpligtelse til at gennemføre tillægsprotokollen til associeringsaftalen mellem EU og Tyrkiet fuldt ud og gøre fremskridt med normaliseringen af forbindelserne med Republikken Cypern. Kommissionen opfordrer Tyrkiet til at undgå enhver form for trusler eller handlinger, som hæmmer gode naboskabsforbindelser og en mindelig løsning af tvister. Kommissionen understreger alle EU-medlemsstaternes suveræne rettigheder. Dette omfatter bl.a. retten til at indgå bilaterale aftaler og til at efterforske og udnytte naturlige ressourcer i overensstemmelse med EU-retten og international ret, inklusive FN’s havretskonvention. h) Førtiltrædelsesbistand i den næste flerårige finansielle ramme I Kommissionens forslag til instrumentet for førtiltrædelsesbistand (IPA III) under den næste flerårige finansielle ramme for 2021-2027 er der forudset en solid politikbaseret tilgang med en mere strategisk og dynamisk anvendelse af bistanden, hvor de grundlæggende krav til medlemskab sættes i centrum. Ved yderligere at fokusere EU's finansielle bistand på centrale prioriteter vil det foreslåede IPA III i endnu højere grad fungere som løftestang til støtte for reformer og bringe partnerne tættere på Unionens værdier og standarder. Det nye IPA III forventes at skabe balance mellem indbygget effektivitet, incitamenter for partnerne til at gøre mere og sikring af, at alle partnere modtager en rimelig andel støtte til deres reformbestræbelser. I år fejrer Investeringsrammen for Vestbalkan sin 10-årsdag. Denne vellykkede samarbejds- og koordineringsplatform, som ledes af Kommissionen, samler internationale og nationale finansieringsinstitutioner samt bilaterale donorer og støttemodtagere. I årenes løb har den medvirket til at forberede og finansiere vigtige infrastrukturprojekter på Vestbalkan i tilknytning til konnektivitet, men også i miljø- og socialsektoren. EU har bidraget med 925 mio. EUR i form af førtiltrædelsesmidler, som indtil videre har mobiliseret 5,4 mia. EUR i underskrevne lån og anslåede investeringer på over 18 mia. EUR. I overensstemmelse med strategien for Vestbalkan vil Investeringsrammen for Vestbalkan blive yderligere udvidet i strategisk og finansiel henseende. III. KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER EU-tiltrædelsesprocessen bygger fortsat på fastlagte kriterier, rimelige og strenge betingelser samt princippet om egen fortjeneste. Tiltrædelsen af EU kræver, at der gennemføres komplekse reformer i et udfordrende miljø, hvilket kun kan opnås på lang sigt. På grundlag af ovenstående analyse og vurderingerne af landene i landeoversigterne i bilaget fremsætter Kommissionen følgende konklusioner og anbefalinger: I 1.En troværdig udvidelsespolitik er en geostrategisk investering i fred, stabilitet, sikkerhed og økonomisk vækst i hele Europa. Den er også en integreret del af den større strategi for at styrke Unionen inden 2025. EU og dets partnere, der ønsker medlemskab, står over for fælles muligheder, men også udfordringer som migration, organiseret kriminalitet og terrorisme. At forberede de pågældende lande på at opfylde alle kravene til medlemskab er fortsat en af EU's vigtigste politiske prioriteter. 2.Tyrkiet er fortsat en vigtig partner for Den Europæiske Union på flere områder af fælles interesse. Kommissionens strategi for Vestbalkan fra februar 2018 skabte ny fremdrift i hele regionen og medførte øget engagement fra EU og dets medlemsstater. Der er dog forskel på, i hvor høj grad de pågældende lande har grebet denne historiske mulighed. Albanien og Nordmakedonien har grebet muligheden og gennemført reformer, navnlig på de områder, der er enstemmigt fastlagt i Rådets konklusioner fra juni 2018. Montenegro og Serbien har endnu ikke handlet med beslutsomhed og øget deres indsats på afgørende områder. Bosnien-Hercegovina står over for mange strukturelle udfordringer. Kommissionens udtalelse om landets ansøgning om EU-medlemskab indeholder en omfattende reformkøreplan, der giver landet ny fremdrift i EU-integrationsprocessen. Kosovo bør flytte sit politiske fokus tilbage på at gøre fremskridt på vejen mod EU. 3.For at processen kan skride fremad, er det nødvendigt, at kandidatlandene prioriterer hurtigt at levere reelle og bæredygtige resultater på centrale områder, hvilket afspejles i princippet om "grundprincipperne først": retsstatsprincippet, reform af retsvæsenet, bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet, sikkerhed, grundlæggende rettigheder, de demokratiske institutioners funktionsmåde og reform af den offentlige forvaltning samt økonomisk udvikling og konkurrenceevne. Der er også et presserende behov for, at Vestbalkan gør fremskridt med hensyn til forsoning, gode naboskabsforbindelser og regionalt samarbejde i lighed med den historiske aftale mellem Nordmakedonien og Grækenland. 4.EU har længe støttet det europæiske perspektiv for hele Vestbalkan som bekræftet sidste år. Som det fremgår af Kommissionens strategi for Vestbalkan, opfylder ingen af landene i øjeblikket kriterierne for medlemskab. Det kræver flere års hårdt, intensivt arbejde og resultater at nå dertil. Unionen skal også selv være stærkere og mere robust, før den kan udvides. Et konkret og troværdigt perspektiv for alle landene er dog fortsat afgørende for at gennemføre denne omstilling, fremme forsoning, eksportere stabilitet til regionen og fremme EU's værdier, normer og standarder. EU skal overholde sine forpligtelser og reagere klart og positivt på de objektive resultater, som landene har opnået i forhold til de betingelser, som EU har fastsat. Dette er ikke kun en strategisk investering i regionens fremtid, men først og fremmest en investering, der er i EU's egen politiske og økonomiske interesse. 5.EU er fortsat den vigtigste eksterne drivkraft for vækst og beskæftigelse på Vestbalkan. Det er afgørende for regionens succes, at enhver udenlandsk økonomisk aktivitet er i fuld overensstemmelse med EU's værdier, normer og standarder, navnlig på områder som retsstatsprincippet, konkurrence, offentlige indkøb, miljø, energi og infrastruktur. Kinas øgede forretnings- og investeringsaktivitet i regionen kan i princippet give muligheder, men meget ofte er hensynet til socioøkonomisk og finansiel bæredygtighed fraværende i disse investeringer. Dette understreger vigtigheden af, at partnerlandene fuldt ud gennemfører ånden og de specifikke bestemmelser i stabiliserings- og associeringsaftalerne med EU på ovennævnte områder og prioriterer de relevante reformer i tiltrædelsesprocessen. II

6.Tyrkiet er fortsat en vigtig partner for Den Europæiske Union på områder af fælles interesse, lige fra migration og terrorbekæmpelse til energi, transport og handel. Rådet for Almindelige Anliggender anførte i sine konklusioner fra juni 2018, at Tyrkiets tiltrædelsesforhandlinger under de nuværende omstændigheder reelt er gået i stå, og at det ikke kan overvejes at åbne eller lukke yderligere kapitler. De tilgrundliggende faktiske omstændigheder, der førte til denne vurdering, har ikke ændret sig. Den tyrkiske regerings gentagne tilsagn vedrørende målet om tiltrædelse af EU er ikke blevet modsvaret af tilsvarende foranstaltninger og reformer, og EU's alvorlige betænkeligheder ved den fortsatte negative udvikling inden for retsstatsområdet, de grundlæggende rettigheder og retsvæsenet er ikke blevet adresseret. Efter ophævelsen af undtagelsestilstanden i juli 2018 indførte Tyrkiet mange af undtagelsestilstandens mere repressive elementer i den nuværende lovgivning. Det nye præsidentielle system fjernede mange af de eksisterende indbyrdes kontrolmekanismer. Det har ført til yderligere politisering af den offentlige forvaltning og retsvæsenet. Præsidentvalget og parlamentsvalget i juni 2018 og kommunalvalget i marts 2019 var kendetegnet ved stor valgdeltagelse. Vælgerne havde et reelt valg, selv om det var tydeligt, at kandidaterne ikke alle kunne konkurrere på lige og rimelige vilkår. Det regerende parti havde en betydelig fordel, bl.a. takket være en uforholdsmæssig stor dækning i offentlige og private medier med tilknytning til regeringen. Efter kommunalvalget erklærede det øverste valgråd fire folkevalgte borgmestre og medlemmer af kommunalbestyrelser for at være inhabile til de pågældende hverv i det sydøstlige Tyrkiet, selv om deres kandidaturer var blevet valideret inden valget. Det annullerede også borgmestervalget i Istanbul og bestemte, at valget skulle gå om den 23. juni. Det øverste valgråds afgørelser om at lade valget gå om i Istanbul og om at give borgmesterposten i enkelte kommuner i landets sydøstlige del til kandidater på andenpladsen giver anledning til alvorlig bekymring over, om valgprocessens lovlighed og integritet overholdes, og om institutionen er uafhængig af politisk pres. Afgørelserne strider mod selve kernen i en demokratisk valgproces, som er at sikre, at folkets vilje er afgørende. Der har været alvorlige tilbageskridt inden for ytrings-, forsamlings- og foreningsfrihed. Tyrkiet skal forbedre den effektive beskyttelse af de grundlæggende rettigheder og vedtage og gennemføre en omfattende og troværdig reform af retsvæsenet, som kan genoprette dets uafhængighed. Der har også fortsat været alvorlige tilbageskridt i den tyrkiske økonomi, hvilket har ført til større bekymring over, hvordan landets markedsøkonomi fungerer. Fordi den nationale valuta var hårdt presset, traf de tyrkiske myndigheder en række politiske foranstaltninger, der har haft negativ indflydelse på markedernes funktion. Der blev truffet positive foranstaltninger for at forbedre erhvervsklimaet, men betænkelighederne over retsstatsforholdene har afskrækket investorerne yderligere. Erklæringen fra EU og Tyrkiet fra marts 2016 giver fortsat resultater, og begge parter har forpligtet sig til at gennemføre den. Den faldende tendens i de irregulære indrejser fra Tyrkiet til EU, efter at erklæringen trådte i kraft, er blevet understøttet af en intensiveret indsats fra Tyrkiets side. Tyrkiet har videreført sine enestående bestræbelser på at yde massiv humanitær bistand og støtte til mere end 3,6 millioner flygtninge fra Syrien og omkring 370 000 flygtninge fra andre lande. Tyrkiet og EU har bygget videre på det frugtbare samarbejde under faciliteten for flygtninge i Tyrkiet. I maj 2019 var de 6 mia. EUR, som EU har mobiliseret, blevet brugt til iværksættelsen af over 80 projekter. Tyrkiet har udtrykt tilfredshed med FN's fornyede bestræbelser på at høre de berørte parter om en eventuel genoptagelse af forhandlingerne vedrørende Cypern. Det er vigtigt at bevare de fremskridt, der hidtil er gjort i forbindelse med de FN-ledede forhandlinger om en løsning vedrørende Cypern, og at videreføre forberedelserne med henblik på en omfattende, retfærdig og levedygtig løsning, også hvad angår dens eksterne aspekter. Tyrkiets fortsatte engagement i og bidrag til disse forhandlinger vil være af stor betydning. Spændingerne i regionen omkring udsigten til kulbrinteefterforskning ud for Cyperns kyst steg som følge af Tyrkiets handlinger og udtalelser, der sætter spørgsmålstegn ved Republikken Cyperns ret til at udnytte kulbrinteressourcerne i sin eksklusive økonomiske zone. I maj 2019 sendte Tyrkiet en boreplatform ledsaget af militærfartøjer til Republikken Cyperns eksklusive økonomiske zone, hvorved spændingerne eskalerede yderligere. Kommissionen minder om Det Europæiske Råds erklæring fra marts 2018, hvori det kraftigt fordømte Tyrkiets fortsatte ulovlige handlinger i det østlige Middelhavsområde og Det Ægæiske Hav. Det mindede også om Tyrkiets forpligtelse til at respektere folkeretten og gode naboskabsforbindelser og opfordrede Tyrkiet til at respektere Cyperns suveræne rettigheder til at efterforske og udnytte sine naturressourcer i overensstemmelse med EU-retten og folkeretten. I marts 2019 opfordrede EU Tyrkiet til at afstå fra sådanne ulovlige handlinger, hvorpå EU ville reagere hensigtsmæssigt og i fuld solidaritet med Cypern. Det er bydende nødvendigt, at Tyrkiet opfylder sin forpligtelse til at sikre, at tillægsprotokollen til associeringsaftalen mellem EU og Tyrkiet gennemføres fuldt ud og uden diskrimination, og fjerner alle hindringerne for de frie varebevægelser, herunder hindringer for direkte transportforbindelser med Cypern. Der er ikke gjort fremskridt med normaliseringen af de bilaterale forbindelser med Republikken Cypern. Det operationelle samarbejde om migration med Grækenland fortsætter. Spændingerne i Det Ægæiske Hav og det østlige Middelhavsområde har dog undermineret den regionale stabilitet og sikkerhed. Grækenlands og Cyperns territorialfarvande og luftrum er gentagne gange og i stigende grad blevet krænket af Tyrkiet. De bilaterale forbindelser med flere EU-medlemsstater, navnlig Østrig, Tyskland og Nederlandene, er blevet bedre. 7.Montenegro åbnede yderligere to forhandlingskapitler i 2018, hvilket bringer det samlede antal op på 32 åbne kapitler, hvoraf tre er foreløbigt lukket. Den overordnede prioritet og den næste milepæl er opfyldelsen af de foreløbige benchmarks for retsstatsprincippet, der er fastsat i kapitel 23 og 24. Efter mere end fem års arbejde er Montenegro godt i gang med at reformere sine retlige og institutionelle rammer på dette område og har opnået indledende resultater på de fleste områder. Når de foreløbige benchmarks er opfyldt, vil det give EU mulighed for klart at fastlægge de krav om retsstatsforhold, som Montenegro skal opfylde, inden de relevante kapitler kan lukkes. Montenegro vil dog først være i stand til at nå denne nye fase i tiltrædelsesprocessen, når landet har afhjulpet manglerne på kritiske områder som navnlig mediefrihed, bekæmpelse af korruption og menneskehandel. De fremskridt, der sker med kapitlerne om retsstatsprincippet, vil fortsat være afgørende for, hvor hurtigt tiltrædelsesforhandlingerne vil skride fremad. Montenegros politiske scene er fortsat polariseret, og oppositionen har i stor udstrækning fortsat deres boykot af parlamentet siden seneste valg i efteråret 2016. Påstande om korruption og ulovlig finansiering af politiske partier i begyndelsen af 2019 udløste fredelige borgerdemonstrationer. Alle politiske partier er ansvarlige for at få flyttet den politiske debat tilbage til parlamentet. Det midlertidige parlamentsudvalg om yderligere reform af valglovgivningen og anden lovgivning mangler stadig at opnå resultater gennem tværpolitisk dialog. Der er gjort gode fremskridt med hensyn til politikplanlægning, meritbaseret ansættelse og rationalisering af statsforvaltningens organisation, mens afpolitisering af den offentlige tjeneste fortsat udgør en særlig udfordring, også på lokalt plan. Landet har styrket sin retlige ramme for migration og asyl. Montenegros økonomi vokser fortsat støt. Den offentlige gæld har imidlertid nået en ny rekord. Udviklingen i den private sektor har fortsat været begrænset af svagheder i erhvervslivet og retsvæsenet samt en høj forekomst af uformel økonomi, som afspejler en ringe gennemførelseskapacitet i de centrale statslige institutioner, der er ansvarlige for at håndhæve retsstatsprincippet og konkurrencen på markedet. 8.Serbien åbnede fire forhandlingskapitler i rapporteringsperioden, hvilket bringer det samlede antal op på 16 åbne kapitler, hvoraf to er foreløbigt lukket. Det er af afgørende betydning, at der sker fremskridt med hensyn til retsstatsprincippet og normaliseringen af forbindelserne med Kosovo, og dette vil fortsat være afgørende for, hvor hurtigt tiltrædelsesforhandlingerne vil skride fremad. Serbien er nødt til at fremskynde retsstatsreformerne betydeligt, navnlig hvad angår retsvæsenets uafhængighed, bekæmpelsen af korruption, mediefriheden, den nationale håndtering af krigsforbrydelser og bekæmpelsen af organiseret kriminalitet, hvis landet ønsker at opretholde den overordnede balance i EU-tiltrædelsesforhandlingerne. Serbiens politiske scene er i stigende grad præget af polarisering og stadig mindre plads til forskellige politiske holdninger. Der er et presserende behov for at skabe mere plads til reel tværpolitisk debat med henblik på at skabe en bred pro-europæisk konsensus, der er afgørende for landets fremskridt på vejen mod EU. Flere oppositionspartier begyndte at boykotte parlamentet i marts 2019. Regeringskoalitionens parlamentariske praksis har ført til en forværring af lovgivningsdebatten og -kontrollen og har undergravet parlamentets tilsyn med den udøvende myndighed. Der blev indledt ugentlige demonstrationer mod regeringen i Beograd i december 2018 efter et angreb mod lederen af et oppositionsparti. Overordnet set er der ikke gjort fremskridt med hensyn til ytringsfriheden, men der er udarbejdet en ny mediestrategi på en gennemsigtig og inklusiv måde. I betragtning af de alvorlige udfordringer på området skal denne strategi nu vedtages og gennemføres hurtigst muligt. Der er gjort visse fremskridt med hensyn til leveringen af tjenesteydelser til borgerne, men der er behov for en indsats for at afpolitisere den offentlige forvaltning og gøre den mere professionel. Serbiens evne til at tiltrække og fastholde kvalificeret personale i den del af forvaltningen, som beskæftiger sig med EU-spørgsmål, har afgørende betydning. Den igangværende konstitutionelle reformproces, der er baseret på det regeringsstøttede udkast fra oktober 2018, har navnlig til formål at styrke garantierne for retsvæsenets uafhængighed i overensstemmelse med europæiske standarder. De økonomiske reformer skaber fortsat resultater, især hvad angår makroøkonomisk stabilisering. Prispresset er fortsat lavt, og arbejdsmarkedsforholdene er forbedret. De store strukturreformer af den offentlige forvaltning, skattemyndigheden og de statsejede virksomheder skrider dog kun langsomt fremad. Den private sektor er fortsat hæmmet af svagheder på retsstatsområdet og i håndhævelsen af fair konkurrence. Serbien bidrager fortsat betydeligt til håndteringen af blandede migrationsstrømme mod EU. Generelt har Serbien fortsat været engageret i den EU-støttede dialog med Pristina, selv om Kosovo har indført toldtariffer. Serbien må gøre en yderligere betydelig indsats og navnlig i sine internationale forbindelser bidrage til, at der skabes et gunstigt klima for indgåelsen af en juridisk bindende aftale med Kosovo. Det er afgørende, at der hurtigst muligt indgås en sådan aftale, således at Serbien og Kosovo hver især kan gøre fremskridt på vejen mod EU. 9.Nordmakedonien har gjort en stor indsats for at nå sit strategiske mål om integration i EU og NATO. Landet har vist, at det er fast besluttet på at fremme EU's reformdagsorden, og har leveret konkrete og varige resultater, herunder navnlig hvad angår de betingelser for indledningen af tiltrædelsesforhandlinger, der er fastlagt i Rådets konklusioner fra juni 2018. Den politiske vilje til at bevæge sig fremad er i rapporteringsperioden blevet udvist konsekvent af regeringen og gradvist også af oppositionen, og trods politiske udfordringer er der sket en positiv ændring i tankegangen. Bæredygtigheden af disse strukturreformer er en langsigtet proces, der kræver et fortsat engagement. De relevante lovgivningsmæssige ændringer på disse områder er hovedsageligt blevet gennemført på en inklusiv og gennemsigtig måde med deltagelse af oppositionen, civilsamfundet og internationale partnere. De første konkrete resultater er opnået med hensyn til at styrke retsvæsenets uafhængighed og resultaterne i forbindelse med efterforskning, retsforfølgelse og endelig domfældelse i sager om korruption og organiseret kriminalitet, herunder på højt plan. Det er nødvendigt, at denne indsats fortsættes med uformindsket styrke og på en gennemsigtig måde for at sikre, at den dømmende magt fungerer professionelt og upartisk. Den statslige kommission for forebyggelse af korruption har taget vigtige skridt til proaktivt at bekæmpe korruption med deltagelse af højtstående embedsmænd på tværs af det politiske spektrum. Der er i samarbejde med NATO og strategiske partnere truffet sikkerhedsforanstaltninger inden for efterretnings- og sikkerhedstjenesterne for at forhindre en gentagelse af fortidens alvorlige problemer. Der er gjort en indsats for at gøre den offentlige forvaltning mere professionel, og den statslige kommission for forebyggelse af korruption har taget skridt i forbindelse med påståede politiserede udnævnelser. Overordnet set har man genoprettet systemet med indbyrdes kontrol og konsolideret demokratiet og retsstatsprincippet i landet. Præsidentvalget den 21. april og den 5. maj 2019 blev afholdt på rolig, fredelig og gennemsigtig vis. Den historiske aftale, der blev indgået med Grækenland, satte en stopper for en langvarig tvist og er et eksempel på forsoning for regionen og Europa som helhed. Kommissionen ser frem til den fortsatte gennemførelse af venskabstraktaten med Bulgarien. Efter flere års stagnation fik man på ny økonomisk vækst på 2,7 % i 2018, og arbejdsløsheden fortsatte med at falde, men er stadig høj. Regeringen vedtog reformer af indkomstskat og pensioner og traf yderligere foranstaltninger for at forbedre forvaltningen af de offentlige finanser og øge gennemsigtigheden. Mangel på kvalificeret arbejdskraft, strukturelle udfordringer i erhvervslivet og underskud på investeringer i infrastruktur hæmmer imidlertid konkurrenceevnen og integrationen af nationale virksomheder i globale værdikæder. I lyset af de betydelige fremskridt, der er gjort, og eftersom de betingelser, som Rådet enstemmigt fastlagde i juni 2018, er blevet opfyldt, anbefaler Kommissionen, at Rådet nu indleder tiltrædelsesforhandlinger med Nordmakedonien. For at støtte den fortsatte reformindsats ønsker Kommissionen at anvende en styrket tilgang til forhandlingskapitlerne om retsvæsenet og de grundlæggende rettigheder og om retfærdighed, frihed og sikkerhed over for landet. 10.Albanien gør fortsat gode fremskridt og viser sin fortsatte vilje til at fremme EU's dagsorden. Landet har i en konsekvent polariseret politisk atmosfære leveret konkrete og varige resultater, navnlig hvad angår de betingelser for indledningen af tiltrædelsesforhandlinger, der er fastlagt i Rådets konklusioner fra juni 2018. Oppositionspartierne, hvoraf de fleste gav afkald på deres parlamentariske mandat i februar 2019, bør på en konstruktiv måde genindgå i de demokratiske institutioner og engagere sig i en bred europæisk konsensus. Gennemførelsen af reformen af retsvæsenet fortsætter støt, hvilket har ført til gode fremskridt generelt og har lagt fundamentet for en væsentlig styrkelse af sektoren og konsolideret dens uafhængighed, upartiskhed, professionalisme og ansvarlighed. Der er opnået konkrete resultater i revurderingen af alle dommere og anklagere (screening). Den institutionelle omstrukturering af retsvæsenet er også fortsat. Der er oprettet nye organer til at sikre, at retsvæsenet styres uafhængigt, hvilket har ført til den efterfølgende oprettelse af specialiserede retlige og efterforskningsmæssige institutioner til bekæmpelse af organiseret kriminalitet og korruption. Der gøres fortsat en målrettet indsats i bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet, herunder bekæmpelsen af narkotikahandel og -dyrkning, hvilket bidrager til at skabe solide resultater inden for proaktiv efterforskning, retsforfølgelse og domfældelse. Albanien har i de seneste år konsekvent vist en stærk vilje til at bekæmpe produktionen af og den ulovlige handel med cannabis. Det internationale politisamarbejde, navnlig med EU's medlemsstater, er også blevet intensiveret, hvilket har ført til en række vellykkede omfattende retshåndhævelsesoperationer samt anholdelse og retsforfølgelse af lederne af organiserede kriminelle netværk. Leveringen af solide resultater inden for proaktiv efterforskning, retsforfølgelse og domfældelse i bekæmpelsen af korruption på alle niveauer og i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet er stadig en udfordring på lang sigt, der kræver en yderligere styrket og konsekvent indsats fra Albaniens side, herunder operationelt samarbejde med EU's medlemsstater. Desuden er reformen af den offentlige forvaltning fortsat med det overordnede formål at øge professionalismen og gennemsigtigheden i ansættelsesprocedurerne for den offentlige tjeneste samt at styrke politikudformningen ved at konsolidere de sektorspecifikke koordineringsstrukturer og fastlægge de lovgivningsmæssige rammer for konsekvensanalyser. Der er truffet yderligere foranstaltninger til at styrke den effektive beskyttelse af menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal, og romaer, og politikker til bekæmpelse af forskelsbehandling. Den økonomiske vækst steg yderligere fra 3,8 % i 2017 til 4,2 % i 2018, og arbejdsløsheden og budgetunderskuddet faldt, selv om begge dele fortsat er høje. En mangel på produktiv knowhow, et lavt uddannelsesniveau og teknologioverførsler hæmmer landets konkurrenceevne og integration i internationale værdikæder. I lyset af de betydelige fremskridt, der er gjort, og eftersom de betingelser, som Rådet enstemmigt fastlagde i juni 2018, er blevet opfyldt, anbefaler Kommissionen, at Rådet nu indleder tiltrædelsesforhandlinger med Albanien. For at støtte den fortsatte reformindsats ønsker Kommissionen at anvende en styrket tilgang til forhandlingskapitlerne om retsvæsenet og de grundlæggende rettigheder og om retfærdighed, frihed og sikkerhed over for landet. Albanien er fortsat nødt til at levere solide resultater i bekæmpelsen af korruption på alle niveauer og i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet. For at fastholde og konsolidere de fremskridt, som landet har gjort, er der også behov for en stærkere national konsensus om den absolutte prioritet, som EU-integrationen udgør, således at det er muligt at overvinde den nuværende polarisering og vise tværpolitisk vilje.

11.I Kosovo har den overordnede politiske situation vist sig at være en udfordring. De fremskridt, der er gjort med hensyn til visse centrale EU-relaterede reformer, er blevet overskygget af regeringens beslutning om at indføre en toldsats på 100 % på import fra Serbien og Bosnien-Hercegovina, hvilket er i strid med CEFTA og med ånden i stabiliserings- og associeringsaftalen. Kosovo bør ophæve denne foranstaltning hurtigst muligt og fokusere på at fremskynde gennemførelsen af stabiliserings- og associeringsaftalen, hvor der er behov for stærk tværpolitisk konsensus. Kosovo bør effektivt gennemføre nyligt vedtaget lovgivning om retsstatsprincippet og den offentlige forvaltning og fuldføre gennemførelsen af den europæiske reformdagsorden. Der er behov for en seriøs indsats for at forhindre politisk indblanding i ansættelsen af højtstående embedsmænd, og der er behov for en mere samordnet indsats for at bekæmpe korruption og organiseret kriminalitet. Det er i strid med de europæiske værdier at udnævne personer, der er dømt for krigsforbrydelser eller korruption/organiseret kriminalitet, til officielle hverv. Det er nødvendigt resolut at bekæmpe et højt niveau af korruption og organiseret kriminalitet, herunder i den nordlige del af Kosovo. Der er sket visse fremskridt med hensyn til økonomien i form af vedvarende vækst og visse forbedringer i erhvervsmiljøet. Der bør dog vedtages foranstaltninger til at øge aktivitets- og beskæftigelsesniveauet, til at sikre, at budgettet er i overensstemmelse med de eksisterende finanspolitiske regler, og til at bekæmpe den uformelle økonomi. I juli 2018 bekræftede Kommissionen, at Kosovo har opfyldt alle de benchmarks for visumliberalisering, som Rådet har godkendt. I marts 2019 støttede Europa-Parlamentet Kommissionens forslag om visumliberalisering under førstebehandlingen. Forslaget om visumliberalisering er til behandling i Rådet og bør behandles hurtigst muligt. Kosovo bør fortsat bestræbe sig på at overholde alle kriterier, navnlig hvad angår retsstatsforhold og migration. Generelt har Kosovo fortsat været engageret i den EU-støttede dialog med Beograd. Kosovo må gøre en yderligere betydelig indsats og bidrage til, at der skabes et gunstigt klima for indgåelsen af en juridisk bindende aftale med Serbien. Det er afgørende, at der hurtigst muligt indgås en sådan aftale, således at Kosovo og Serbien hver især kan gøre fremskridt på vejen mod EU. Kosovos regering skal ophæve tolden på import fra Serbien og Bosnien-Hercegovina. IV. BILAG 1.Konklusion og anbefaling i Kommissionens udtalelse om Bosnien-Hercegovinas ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union 2.Resuméer af konklusionerne i rapporterne 3.Gennemførelse af strategien for Vestbalkan og den prioriterede Sofiadagsorden: øget engagement fra EU's side 4.Statistisk bilag BILAG 1 — Konklusion og anbefaling i Kommissionens udtalelse om Bosnien-Hercegovinas ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union Bosnien-Hercegovina har endnu ikke i tilstrækkeligt omfang opfyldt de kriterier om stabile institutioner til sikring af demokratiet, retsstaten, menneskerettigheder og respekt for og beskyttelse af mindretal, som blev fastsat på Det Europæiske Råds møde i København i 1993. I den henseende skal landet gøre en betydelig indsats for at opfylde disse kriterier i tilstrækkelig grad ved at styrke sine institutioner af hensyn til sikringen af demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal. Bosnien-Hercegovina er nødt til at bringe sin forfatningsmæssige ramme i overensstemmelse med Unionens standarder og sikre, at landets institutioner kan påtage sig forpligtelserne ved EU-medlemskabet. En decentraliseret statslig struktur er forenelig med EU-medlemsskab, men Bosnien-Hercegovina vil skulle reformere sine institutioner for i praksis at kunne deltage i Unionens beslutningsproces og gennemføre og håndhæve EU-retten fuldt ud. Bosnien-Hercegovina er nødt til at forbedre sine rammer for afholdelse af valg og retsvæsenets funktion. Landet bør også styrke forebyggelsen og bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet, herunder hvidvask af penge og terrorisme, og desuden sikre, at grænseforvaltnings-, migrations- og asylsystemet fungerer effektivt. Beskyttelsen af alle borgeres grundlæggende rettigheder skal øges, bl.a. ved at der sikres gunstige rammer for civilsamfundet og forsoning samt beskyttelse og inklusion af udsatte grupper. Der skal tages afgørende skridt med hensyn til reformen af den offentlige forvaltning. Med hensyn til de økonomiske kriterier har Bosnien-Hercegovina opnået en vis grad af makroøkonomisk stabilitet. For gradvist at blive en fungerende markedsøkonomi, hvilket er et af de kriterier, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i København i 1993, er Bosnien-Hercegovina nødt til at være særligt opmærksom på at fremskynde sine beslutningsprocedurer og forbedre erhvervsklimaet samt effektiviteten og gennemsigtigheden i den offentlige sektor, navnlig i offentlige virksomheder. Landet bør tage fat på hindringerne for velfungerende markedsmekanismer, som f.eks. en svag retsstat, omfattende bureaukrati, korruption, langvarige og unødvendigt komplekse administrative procedurer og en stor opsplitning af landets indre marked. For at sætte Bosnien-Hercegovina i stand til på mellemlang sigt at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen skal landet være særligt opmærksom på uddannelsessystemets ringe kvalitet og dets utilstrækkelige orientering mod arbejdsmarkedets behov, kvaliteten af den fysiske kapital, såsom den utilstrækkelige udvikling af transport- og energiinfrastruktur og den langsomme tilpasning af landets økonomiske struktur. Bosnien-Hercegovinas resultater med hensyn til gennemførelsen af landets forpligtelser i henhold til stabiliserings- og associeringsaftalen skal forbedres, navnlig hvad angår oprettelsen af aftalens parlamentariske dimension og ved at vedtage en national plan for overtagelsen af EU-retten. Bosnien-Hercegovina befinder sig generelt på et tidligt stadium med hensyn til, hvorvidt landet er rede til at påtage sig de forpligtelser, der følger af EU-medlemskabet, og landet er nødt til at optrappe processen betydeligt for at bringe sig i overensstemmelse med EU-retten samt gennemføre og håndhæve sin lovgivning i den forbindelse. Opmærksomheden bør især rettes mod fri bevægelighed for varer, etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser, informationssamfundet og medier, landbrug og udvikling af landdistrikter, fiskeri, transportpolitik, energi, økonomisk og monetær politik, statistik, socialpolitik og beskæftigelse, erhvervs- og industripolitik, regionalpolitik og koordinering af strukturinstrumenter, uddannelse og kultur, forbruger- og sundhedsbeskyttelse samt finanskontrol. Bosnien-Hercegovinas tiltrædelse ville samlet have begrænset indflydelse på Den Europæiske Unions politikker, og den ville ikke påvirke Unionens evne til at opretholde og intensivere sin egen udvikling. Dog kan påviste funktionelle problemer i Bosnien-Hercegovina, navnlig i forbindelse med den interne beslutningsproces samt usikkerhed og overlapninger mellem landets forskellige myndighedsniveauer i forhold til en række kompetencer, påvirke beslutningsprocessen på EU-plan negativt, og dette gælder navnlig for spørgsmål, hvor der kræves enstemmighed blandt EU-medlemsstaterne. Bosnien-Hercegovina bør derfor iværksætte en proces med henblik på at håndtere funktionelle problemer for at opfylde kravene til EU-medlemskab og påtage sig de dertil knyttede forpligtelser. Det er Kommissionens opfattelse, at der bør indledes forhandlinger om Bosnien-Hercegovinas tiltrædelse af Den Europæiske Union, når Bosnien-Hercegovina har opnået den nødvendige grad af overensstemmelse med medlemskabskriterierne, herunder især de politiske Københavnskriterier om stabile institutioner med henblik på især at garantere demokratiet og retsstaten. Bosnien-Hercegovina vil skulle forbedre sine lovgivningsmæssige og institutionelle rammer grundlæggende for at sikre, at landet opfylder følgende centrale prioriteter: Demokrati/Funktionsduelighed 1.Det skal sikres, at valg gennemføres i overensstemmelse med EU-standarder ved at gennemføre OSCE/ODIHR's og Venedigkommissionens relevante anbefalinger, sikre gennemsigtighed med hensyn til finansieringen af politiske partier og afholde kommunale valg i Mostar.

2.Der skal sikres resultater i den måde, hvorpå mekanismen til koordinering af EU-anliggender fungerer på alle niveauer, bl.a. ved at der udvikles og vedtages et nationalt program for overtagelsen af EU-retten. 3.Det skal sikres, at det parlamentariske stabiliserings- og associeringsudvalg fungerer korrekt. 4.De institutionelle rammer, herunder på forfatningsniveau, skal forbedres grundlæggende med henblik på at: a)sikre retssikkerhed med hensyn til fordeling af kompetencer på tværs af forvaltningsniveauer b)indføre en substitutionsklausul, der giver staten mulighed for ved tiltrædelsen midlertidigt at udøve beføjelser på andre forvaltningsniveauer for at forebygge og afhjælpe overtrædelser af EU-retten c)sikre retsvæsenets uafhængighed, herunder dets selvstyreinstitution (HJPC) d)reformere forfatningsdomstolen, bl.a. ved at tage fat på spørgsmålet om internationale dommere, og sikre håndhævelsen af dens afgørelser e)garantere retssikkerheden, bl.a. ved at der oprettes en retsinstans, som får til opgave at sikre en konsekvent lovfortolkning i hele Bosnien-Hercegovina f)sikre ligebehandling og ikkeforskelsbehandling af borgerne, navnlig ved at der tages højde for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis (Sejdić-Finci). g)sikre, at alle administrative organer, der varetager gennemførelsen af EU-retten, alene baseres på faglighed, og fjerne vetoretten i deres beslutningstagning i overensstemmelse med EU-retten. 5.Der skal tages konkrete skridt til at fremme rammer, der er befordrende for forsoning, med henblik på at overvinde eftervirkningerne af krigen. Retsstaten 6.Retsvæsenets funktion skal forbedres, ved at der vedtages ny lovgivning om det høje domstols- og anklageråd og domstolene i Bosnien-Hercegovina i overensstemmelse med EU-standarder. 7.Forebyggelsen og bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet, herunder hvidvask af penge og terrorisme skal styrkes, bl.a. ved at: a)vedtage og gennemføre lovgivning om interessekonflikter og beskyttelse af whistleblowere b)sikre en effektiv virkemåde og koordinering af korruptionsbekæmpende organer c)tilpasse lovgivningen og styrke kapaciteten i forbindelse med offentlige udbud d)sikre et effektivt samarbejde mellem de retshåndhævende myndigheder og anklagemyndigheden e)påvise fremskridt i kraft af resultater med hensyn til proaktive undersøgelser, bekræftede anklageskrifter, retsforfølgelser og endelige domme mod organiseret kriminalitet og korruption, også på højt niveau

f)afpolitisere og omstrukturere offentlige virksomheder og sikre gennemsigtighed i privatiseringsprocessen. 8.En effektiv koordinering på alle niveauer af kapaciteten til forvaltning af landegrænserne og migrationsstyring skal sikres, og desuden skal det sikres, at asylsystemet fungerer. Grundlæggende rettigheder 9.Beskyttelsen af alle borgeres rettigheder skal styrkes, navnlig ved at sikre gennemførelsen af lovgivningen om ikke-forskelsbehandling og om ligestilling mellem kønnene. 10.Retten til liv og forbud mod tortur skal sikres, navnlig ved a) at afskaffe henvisningen til dødsstraf i Republika Srpskas forfatning og b) at udpege en national forebyggende mekanisme mod tortur og mishandling. 11.Gunstige rammer for civilsamfundet skal sikres, navnlig ved at stadfæste EU-standarderne for foreningsfrihed og forsamlingsfrihed. 12.Ytrings- og mediefriheden og beskyttelsen af journalister skal garanteres, navnlig ved a) at sikre et passende retligt efterspil i tilfælde af trusler og vold mod journalister og mediearbejdere og b) at sikre den finansielle bæredygtighed af det offentlige radio- og TV-system. 13.Beskyttelsen og inddragelsen af udsatte grupper skal forbedres, navnlig personer med handicap, børn, LGBTI-personer, medlemmer af romasamfundet, tilbageholdte, migranter og asylansøgere samt fordrevne personer og flygtninge i overensstemmelse med målsætningen om at afslutte bilag VII til Dayton-fredsaftalen. Reform af den offentlige forvaltning 14.Afgørende skridt i reformen af den offentlige forvaltning skal fuldføres for at forbedre den offentlige forvaltnings funktion generelt, idet der sikres en professionel og afpolitiseret offentlig forvaltning og en koordineret landsdækkende tilgang til politikudformning. Kommissionen tilskynder Bosnien-Hercegovina til på alle forvaltningsniveauer at nå til enighed om og gennemføre socioøkonomiske reformforanstaltninger i tråd med de politiske retningslinjer for det økonomiske reformprogram. Kommissionen tilskynder ligeledes Bosnien-Hercegovina til fortsat at engagere sig i regionalt samarbejde og styrke de bilaterale forbindelser med nabolandene, herunder ved at indgå landegrænseaftaler og tilstræbe varig forsoning i det vestlige Balkan. Kommissionen henstiller til Rådet at drøfte denne udtalelse og opfølgningen på hovedprioriteterne ovenfor, efter at regeringerne i Bosnien-Hercegovina er dannet. Kommissionen vil overvåge Bosnien-Hercegovinas fremskridt inden for stabiliserings- og associeringsaftalens institutionelle rammer og vil fortsat yde finansiel støtte til landet under instrumentet til førtiltrædelsesbistand. Kommissionen vil fremlægge en rapport om Bosnien-Hercegovina som led i udvidelsespakken for 2020, hvori gennemførelsen af hovedprioriteterne ovenfor vil blive gransket i lyset af landets næste skridt på vejen mod EU-medlemskabet. BILAG 2 — Resuméer af konklusionerne i rapporterne

Tyrkiet Undtagelsestilstanden, der blev indført den 15. juli 2016 efter kupforsøget, sluttede den 18. juli 2018, da den sidste forlængelse udløb, men blev straks efter efterfulgt af det tyrkiske parlaments vedtagelse af en lov, der bibeholdt mange af undtagelsestilstandens elementer i yderligere tre år. Loven begrænser visse grundlæggende frihedsrettigheder og gjorde det navnlig muligt at afskedige tjenestemænd (herunder dommere) og forlænge tilbageholdelser, begrænse fri bevægelighed og offentlige forsamlinger og udvide regeringens beføjelser til at udpege provinsguvernører. EU, der umiddelbart og på det kraftigste fordømte kupforsøget, gentog sin fulde støtte til landets demokratiske institutioner og anerkendte Tyrkiets legitime behov for at iværksætte hurtige og forholdsmæssige tiltag i lyset af en så alvorlig trussel Den generelle og kollektive karakter af de tiltag, der er iværksat siden kupforsøget under undtagelsestilstanden, såsom omfattende afskedigelser, anholdelser og tilbageholdelser, har fortsat givet anledning til alvorlig bekymring. Under undtagelsestilstanden blev der udstedt 36 dekreter, der begrænser visse borgerlige og politiske rettigheder og retten til forsvar, udvider politiets magt og anklageres beføjelser i forbindelse med efterforskning og retsforfølgning og forudser afskedigelsen af mere end 152 000 tjenestemænd, herunder akademikere, lærere og offentligt ansatte. Forfatningsdomstolen har fastslået, at den ikke har mandat til at prøve lovligheden af dekreter, der bygger på retlige beføjelser, og som er udstedt under undtagelsestilstanden. Parlamentet har gennemgået 32 af dekreterne. I maj 2017 oprettede de tyrkiske myndigheder en undersøgelseskommission for foranstaltningerne under undtagelsestilstanden, som har til opgave at behandle alle klager individuelt. I maj 2019 var der indgivet 126 600 klager. Heraf har undersøgelseskommissionen behandlet 70 406, og kun 5 250 har ført til genindsættelse, mens 65 156 klager er blevet afvist. Der er 55 714 udestående ansøgninger. Procenttallet for behandlingen af ansøgninger rejser bekymring om, hvorvidt hver enkelt sag undersøges individuelt. Eftersom der ikke er nogen høringer, har ansøgerne generelt ikke tilstrækkelige proceduremæssige garantier, og afgørelserne træffes på grundlag af de skriftlige sagsdokumenter vedrørende den oprindelige afskedigelse. Dermed må der sættes spørgsmålstegn ved, om undersøgelseskommissionen er et effektivt retsmiddel. Med undtagelsestilstandens ophør har Tyrkiet trukket sine undtagelser fra den europæiske menneskerettighedskonvention og den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder tilbage. Den fuldstændige overvågningsprocedure, som Europarådets Parlamentariske Forsamling genåbnede i april 2017, opretholdes dog stadig. Ud over undersøgelseskommissionen for foranstaltningerne under undtagelsestilstanden er Tyrkiets evne til at sikre et effektivt nationalt retsmiddel i henhold til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol blevet yderligere undermineret. Flere domstolsafgørelser, som har været til fordel for fremtrædende personligheder, herunder menneskerettighedsforkæmpere, blev hurtigt omstødt enten af en anden eller endog den samme domstol, i nogle tilfælde efter bemærkninger fra den udøvende magt. Mange menneskerettighedsforkæmpere, civilsamfundsaktivister, medier, akademikere, politikere, læger, advokater, dommere og lesbiske, bøsser, biseksuelle, transkønnede og interseksuelle personer (LGBTI) tilbageholdes stadig — i visse tilfælde uden at der er rejst tiltale mod dem — og mødes af smædekampagner fra mediernes og højtstående politikernes side. Det rum, der gives civilsamfundsorganisationer, som arbejder med grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, er indskrænket yderligere, f.eks. især gennem indførelsen af yderligere administrative hindringer. De rettighedsbaserede organisationer, der er blevet lukket under undtagelsestilstanden, er ikke blevet tilbudt noget retsmiddel i forbindelse med konfiskationer. Siden oktober 2018 har civilsamfundsorganisationerne været udelukket fra den lovgivningsmæssige høringsproces i parlamentsudvalg, efter at parlamentets forretningsorden blev ændret. Der er ikke nogen inklusive mekanismer til at høre så meget som muligt af samfundet. Tyrkiet har endnu ikke taget en række vigtige henstillinger fra Europarådet og dets organer op. Beskyldninger om uregelmæssigheder skal hver især bevises på grundlag af gennemsigtige procedurer. Det individuelle strafferetlige ansvar kan kun fastslås med fuld respekt for magtens tredeling, domstolenes fulde uafhængighed og alle personers ret til en retfærdig rettergang. Det nye præsidentielle system har centraliseret den magt, der ligger hos den udøvende myndighed, og indskrænket parlamentets lovgivnings- og tilsynsfunktioner betydeligt. Siden juli 2018 har parlamentet vedtaget 17 retsakter, herunder kontroversielle ændringer af sin forretningsorden. Ministrene giver ikke længere fremmøde for parlamentsmedlemmerne, som kun kan stille skriftlige spørgsmål. Den voksende politiske polarisering, især i perioden op til kommunalvalgene i marts 2019, hindrer fortsat en konstruktiv parlamentarisk dialog. Marginaliseringen af oppositionen, navnlig Folkets Demokratiske Parti (HDP), fortsætter, og mange HDP-lovgivere er tilbageholdt. De mangler, der længe har været konstateret i systemet med parlamentarisk immunitet, er ikke blevet afhjulpet. Præsidentvalget og parlamentsvalget i juni 2018 og kommunalvalget i marts 2019 var kendetegnet ved stor valgdeltagelse. Vælgerne havde et reelt valg, selv om kandidaterne ikke alle kunne konkurrere på lige vilkår. Det regerende parti havde en betydelig fordel, hvilket også afspejledes i en uforholdsmæssig stor dækning i offentlige og private medier med tilknytning til regeringen. Efter kommunalvalget erklærede det øverste valgråd fire folkevalgte borgmestre og medlemmer af kommunalbestyrelser uegnede til at varetage embedet i det sydøstlige Tyrkiet, selv om deres kandidaturer var blevet valideret inden valget. Det annullerede også borgmestervalget i Istanbul og bestemte, at valget skulle gå om den 23. juni. Det øverste valgråds afgørelser om at lade valget gå om i Istanbul og om at give borgmesterposten i enkelte kommuner i landets sydøstlige del til kandidater på andenpladsen giver anledning til alvorlig bekymring over, om valgprocessens lovlighed og integritet overholdes, og om institutionen er uafhængig af politisk pres. Afgørelserne strider mod det centrale formål med en demokratisk valgproces, som består i at sikre, at folkets vilje er afgørende. Oppositionspartierne har gjort kraftige indsigelser mod annulleringen af borgmestervalget i Istanbul og beslutningen om at lade det gå om. Med præsidentsystemets fulde ikrafttræden er den udøvende myndighed og den statslige forvaltning blevet omdannet. Præsidentsystemet, herunder afskaffelsen af premierministerposten og andre poster som f.eks. statssekretærer i ministerierne, har ført til en større politisering af den offentlige forvaltning. Præsidenten har nu magten til at udpege lederne af langt størstedelen af de offentlige tilsynsmyndigheder. Forud for kommunalvalgene i marts 2019 bidrog de fortsatte anholdelser og afskedigelser af lokale politikere og udnævnelse af forvaltere såvel som den vilkårlige karakter af disse udnævnelser til, at vælgerne blev frataget politisk repræsentation på lokalt plan, hvilket i alvorlig grad risikerede at skade det lokale demokrati. Regeringen har foretaget en gennemgribende ændring af de retlige rammer for forbindelserne mellem civilsamfundet og militæret, og den har øget den udøvende magts beføjelser over militæret betydeligt, hvilket har styrket den civile kontrol. Som en del af de forfatningsmæssige ændringer blev militære højesteretter reelt afskaffet, men militæret og efterretningstjenesterne mangler fortsat at udvise tilstrækkelig ansvarlighed over for parlamentet, og sikkerhedspersonalet har fortsat en omfattende retlig beskyttelse. Det parlamentariske retshåndhævelsesudvalg var fortsat ineffektivt. De retlige rammer for tilsyn med militærudgifterne er endnu ikke blevet forbedret. Situationen i den sydøstlige del af landet er fortsat en udfordring på trods af et forbedret sikkerhedsmiljø. Regeringen videreførte sikkerhedsoperationer på baggrund af tilbagevendende voldshandlinger udført af det kurdiske arbejderparti (PKK), der fortsat figurerer på EU's liste over personer, grupper og enheder, der er involveret i terrorhandlinger. Selv om regeringen har en legitim ret til at bekæmpe terrorisme, er den også ansvarlig for at sikre, at dette sker i overensstemmelse med retsstatsprincipperne, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder. Antiterrorforanstaltninger skal være forholdsmæssige. Trods en vis genopbygning har kun få internt fordrevne modtaget godtgørelser. Der har ikke været nogen synlig udvikling i genoptagelsen af en troværdig politisk proces for at opnå en fredelig og holdbar løsning Tyrkiet er moderat forberedt med hensyn til reform af den offentlige forvaltning, og der har været alvorlige tilbageskridt med hensyn til offentlig tjeneste og forvaltning af menneskelige ressourcer, som også har påvirket den politiske udvikling og ansvarlighed. Ændringer af systemet for den offentlige tjeneste har øget politiseringen i forvaltningen yderligere. Det er fortsat undtagelsen, at ledende stillinger besættes gennem meritbaserede, konkurrencebaserede udnævnelser. Alvorlige proceduremæssige mangler sætter spørgsmålstegn ved, i hvor høj grad undersøgelseskommissionen for foranstaltningerne under undtagelsestilstanden kan betragtes som et effektivt retsmiddel for de afskedigede tjenestemænd. Tyrkiets retssystem befinder sig i en tidlig fase af forberedelserne. Der har været yderligere alvorlige tilbageskridt, og henstillingerne i de foregående rapporter er ikke blevet accepteret eller gennemført. Det politiske pres på dommere og anklagere og forflyttelserne af et stort antal dommere og anklagere mod deres vilje er fortsat. Dette har fortsat en negativ indvirkning på retsvæsenets uafhængighed og overordnede kvalitet og effektivitet. De omfattende ansættelser af nye dommere og anklagere under det nuværende system er foruroligende, da der ikke er truffet foranstaltninger til at rette op på manglen på objektive, meritbaserede, ensartede og forud fastsatte kriterier for ansættelse og forfremmelse. Tyrkiets retsakademi blev genetableret ved præsidentdekret, efter at det tidligere akademi var blevet lukket under undtagelsestilstanden. Det kan stadig konstateres, at afskedigelserne og tvangsforflyttelser af dommere og anklagere har en afdæmpende effekt og risikerer at skabe udbredt selvcensur. Der er ikke truffet foranstaltninger til at genoprette retlige garantier for at sikre domstolenes uafhængighed i forhold til den udøvende magt eller for at styrke uafhængigheden hos rådet af dommere og anklagere (CJP). I august 2018 blev der bebudet en strategi for reform af retsvæsenet for perioden 2019-2023, men den er endnu ikke blevet vedtaget. Tyrkiet har hørt Europarådet og Kommissionen om udkastet til strategien. Landet befinder sig i en tidlig fase i bekæmpelsen af korruption. Der har været tale om tilbagegang, eftersom de nedlagte forebyggende organer ikke er blevet erstattet af et uafhængigt organ i overensstemmelse med FN's konvention mod korruption, som Tyrkiet er part i. Både de retlige og de institutionelle rammer har fortsat givet de udøvende organer mulighed for at udøve utilbørlig påvirkning af efterforskning og retsforfølgning i højt profilerede korruptionssager. De lovgivningsmæssige ændringer, der var planlagt i tidligere strategier for bekæmpelse af korruption, er ikke blevet gennemført. Lovgivningen om offentlige indkøb har fortsat været uforenelig med EU-retten, og anvendelsesområdet for undtagelserne fra loven om offentlige indkøb er blevet udvidet yderligere. Manglen på en solid strategi og handlingsplan for korruptionsbekæmpelse er et klart tegn på den manglende politiske vilje til beslutsomt at bekæmpe korruption. Der findes ikke nogen permanent, funktionelt uafhængig antikorruptionsmyndighed, og der er ingen specialiseret anklagemyndighed til at lede korruptionsundersøgelser og kun ganske få specialiserede domstole. Generelt er korruption udbredt og vækker stadig bekymring.

Tyrkiet har opnået et vist niveau af forberedelse med hensyn til bekæmpelsen af organiseret kriminalitet, men generelt har fremskridtet været begrænset. Landet skal forbedre sin lovgivning om cyberkriminalitet, konfiskation af aktiver og vidnebeskyttelse. Den tyrkiske databeskyttelse er stadig ikke i overensstemmelse med de europæiske standarder og vil skulle revideres for at sikre gennemførelsen af den operationelle aftale med Europol, der i øjeblikket føres forhandlinger om. Tyrkiet bør udvikle og implementere en mere omfattende og sammenhængende retlig ramme for konfiskation af udbytte fra strafbare forhold og forbedre sin kapacitet til at forvalte indefrosne aktiver. Tyrkiet har gjort gode fremskridt på området migration og asylpolitik og er fortsat engageret i en effektiv gennemførelse af erklæringen fra EU og Tyrkiet af marts 2016. Den faldende tendens i de irregulære indrejser fra Tyrkiet til øerne i Det Ægæiske Hav, efter at erklæringen trådte i kraft, er blevet understøttet af en intensiveret indsats fra Tyrkiets retshåndhævende myndigheders side. Tyrkiet har videreført sine enestående bestræbelser på at yde en hidtil uset massiv humanitær bistand og støtte til mere end 3,6 millioner registrerede flygtninge fra Syrien og omkring 370 000 registrerede flygtninge fra andre lande og er dermed værtsland for det største flygtningesamfund i verden. Tyrkiet har nedsat syv arbejdsgrupper til at udføre teknisk arbejde vedrørende de udestående benchmarks i visumliberaliseringsdialogen. Der er imidlertid ikke gjort fremskridt for at få den tyrkiske visumpolitik harmoniseret med EU's fælles visumpolitik. Der er fortsat alvorlig tilbagegang hvad angår menneskerettigheder og grundlæggende rettigheder. De retlige rammer omfatter generelle garantier for respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende rettigheder, men de skal stadig bringes i overensstemmelse med den europæiske menneskerettighedskonvention (EMRK) og retspraksis hos Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol (EMD). Der har også været alvorlige tilbageskridt inden for ytringsfrihed, forsamlings- og foreningsfrihed, proceduremæssige rettigheder og ejendomsret. Der er ikke foretaget nogen ændringer af den lovgivning, der blev indført umiddelbart efter ophævelsen af undtagelsestilstanden, og som fjernede afgørende garantier til beskyttelse af civilsamfundsaktivister, menneskerettighedsforkæmpere, journalister, akademikere og andre mod misbrug. Håndhævelsen af rettigheder hindres dels af opsplitningen og den begrænsede uafhængighed i de offentlige institutioner, der har ansvaret for at beskytte disse rettigheder og frihedsrettigheder, dels af manglen på et uafhængigt retsvæsen. Fagforeningsrettigheder er fortsat under alvorligt pres. Der er ikke taget skridt til at efterforske, retsforfølge eller straffe dem, der var involveret i alvorlige krænkelser af menneskerettighederne under undtagelsestilstanden. Der var et klima præget af intimidering i hele samfundet, da undtagelsestilstanden blev brugt til at indsnævre spillerummet for afvigende eller alternative synspunkter. I december 2018 var det samlede antal fængslede, som der ikke er rejst tiltale mod, eller som afventer deres retssag, 57 000, hvilket udgør mere end 20 % af de indsatte i fængslerne. Fængslerne er overfyldte, og forholdene forværres fortsat. De alvorlige begrænsninger af ytringsfriheden er blevet opretholdt, og tendensen til at retsforfølge forfattere, brugere af sociale medier og andre borgere, selv børn, for fornærmelse af præsidenten, er vokset dramatisk. Den manglende gennemsigtighed med hensyn til medieejerskab skaber fortsat tvivl om den redaktionelle uafhængighed. Romaerne lever fortsat i meget ringe boliger, og ofte har de ikke adgang til basale offentlige tjenester og er afhængige af sociale ydelser. Byfornyelsesprojekterne rammer fortsat primært deres bosættelser, hvilket tvinger hele familier til fordrivelse. Rettighederne for de mest sårbare grupper og personer, der tilhører minoriteter, skal beskyttes bedre. Kønsbaseret vold, diskrimination, hadefulde udtalelser mod minoriteter, hadforbrydelser og krænkelser af LGBTI-personers menneskerettigheder vækker fortsat alvorlig bekymring. Tyrkiet har udtrykt tilfredshed med FN's fornyede bestræbelser på at høre de berørte parter om en eventuel genoptagelse af forhandlingerne vedrørende Cypern. Spændingerne i regionen omkring udsigten til kulbrinteefterforskning ud for Cyperns kyst steg på grund af Tyrkiets handlinger og udtalelser, der sætter spørgsmålstegn ved Republikken Cyperns ret til at udnytte kulbrinteressourcerne i Cyperns eksklusive økonomiske zone. I maj 2019 sendte Tyrkiet en boreplatform ledsaget af militærfartøjer til Republikken Cyperns eksklusive økonomiske zone, hvorved spændingerne eskalerede yderligere. Kommissionen minder om Det Europæiske Råds erklæring fra marts 2018, hvori det kraftigt fordømte Tyrkiets fortsatte ulovlige handlinger i det østlige Middelhavsområde og Det Ægæiske Hav. Det mindede også om Tyrkiets forpligtelse til at respektere folkeretten og gode naboskabsforbindelser og opfordrede Tyrkiet til at respektere Cyperns suveræne rettigheder til at efterforske og udnytte sine naturressourcer i overensstemmelse med EU-retten og folkeretten. I marts 2019 opfordrede EU Tyrkiet til at afstå fra sådanne ulovlige handlinger, hvorpå EU ville reagere hensigtsmæssigt og i fuld solidaritet med Cypern. EU har gentagne gange understreget EU-medlemsstaternes suveræne rettigheder, som omfatter retten til at indgå bilaterale aftaler og efterforske og udnytte deres naturressourcer i overensstemmelse med gældende EU-ret og folkeretten, herunder FN's havretskonvention. Tyrkiet har endnu ikke opfyldt sin forpligtelse til at sikre, at tillægsprotokollen til associeringsaftalen mellem EU og Tyrkiet gennemføres fuldt ud og uden diskrimination, og har ikke fjernet alle hindringerne for de frie varebevægelser, herunder hindringer for direkte transportforbindelser med Cypern. Der er ikke gjort fremskridt med normaliseringen af de bilaterale forbindelser med Republikken Cypern. Det operationelle samarbejde med Grækenland om migration er blevet videreført. Spændingerne i Det Ægæiske Hav og det østlige Middelhavsområde har dog ikke været befordrende for gode naboskabsforbindelser og har undermineret den regionale stabilitet og sikkerhed. De bilaterale forbindelser med flere individuelle EU-medlemsstater, navnlig Østrig, Tyskland og Nederlandene, er blevet bedre. Nederlandene og Tyrkiet har normaliseret deres forbindelser. Grækenlands og Cyperns territorialfarvande og luftrum er gentagne gange og i stigende grad blevet krænket af Tyrkiet. En anden kilde til alvorlig bekymring var den seks måneder lange tilbageholdelse af to græske soldater, der havde patruljeret ved landegrænsen, men forbindelserne blev væsentligt forbedret, da de blev frigivet i august 2018, og efter den græske premierministers besøg i Tyrkiet i februar. I den forbindelse har EU endnu engang givet udtryk for alvorlig bekymring og indtrængende opfordret Tyrkiet til at undgå enhver form for trussel eller handling over for en medlemsstat eller enhver kilde til konflikt eller handling, som kan skade forholdet til nabolandene og forhindre en mindelig bilæggelse af tvister. Hvad angår de økonomiske kriterier, har der fortsat været alvorlige tilbageskridt i den tyrkiske økonomi, hvilket har ført til større bekymring over, hvordan landets markedsøkonomi fungerer. I 2018 afslørede en kraftig forringelse af de eksterne finansieringsvilkår de sårbarheder, der i årenes løb er blevet akkumuleret. Som reaktion herpå traf de tyrkiske myndigheder en række politiske foranstaltninger, der har haft en negativ indflydelse på markedernes funktion, især fordi de greb ind i prisdannelsen og begrænsede den frie brug af udenlandsk valuta. Bekymringerne vedrørende de vigtigste økonomiske institutioners uafhængighed er blevet forværret. Underskuddet på de løbende poster toppede i første halvdel af 2018, inden der opstod en kraftig korrektion som følge af den svækkede økonomi og liraens fald. Efter valutakrisen og flere år med høj vækst i långivningen, høj vækst i pengemængden og lave realrenter kom inflationen langt op over den øvre margin i målintervallet. Der er ikke gjort fremskridt med hensyn til at forbedre gennemsigtigheden i forbindelse med statsstøtte. Tyrkiet har gjort visse fremskridt og har et godt niveau af forberedelse med hensyn til at kunne modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i EU. Tyrkiet er godt integreret i EU-markedet, både hvad angår handel og investeringer. Der blev foretaget forbedringer i energisektoren og gjort visse fremskridt med hensyn til udgifter til forskning og udvikling, uddannelse og fysisk kapital. Der er imidlertid vedvarende problemer med uddannelseskvaliteten og ligestillingen mellem kønnene. Hvad angår evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab har Tyrkiet fortsat tilpasset sin lovgivning til EU-retten, om end i et begrænset tempo. Der har været flere tilfælde af tilbageskridt med hensyn til en række centrale aspekter inden for fri bevægelighed for kapital, offentlige indkøb, konkurrence, informationssamfundet, økonomisk og monetær politik samt eksterne forbindelser. Tyrkiet er langt fremme inden for selskabsret, transeuropæiske net og videnskab og forskning, og landet har opnået et godt niveau af forberedelse inden for områderne fri bevægelighed for varer, intellektuel ejendomsret, finansielle tjenesteydelser, erhvervs- og industripolitik, forbruger- og sundhedsbeskyttelse, toldunionen og finanskontrol. Tyrkiet er moderat forberedt med hensyn til offentlige indkøb, idet der stadig er vigtige mangler i tilpasningsarbejdet. Tyrkiet er også moderat forberedt med hensyn til fri bevægelighed for kapital, statistikker, energi, beskatning, økonomisk og monetær union, regionalpolitik, uddannelse og kultur, FUSP og transportpolitik, hvor der er behov for en betydelig yderligere indsats på alle områder. Tyrkiet har opnået et vist niveau af forberedelse inden for konkurrence, landbrug, fødevaresikkerhed, veterinær- og plantesundhedspolitik, socialpolitik og beskæftigelse, miljø og klimaændringer, hvor man stadig mangler at fastlægge og gennemføre mere ambitiøse og bedre koordinerede politikker. Der skal på alle områder fokuseres mere på håndhævelse af lovgivningen, og på mange områder er det nødvendigt med betydelige yderligere fremskridt for at tilpasse lovgivningen til EU-retten, styrke reguleringsorganernes uafhængighed og opbygge den administrative kapacitet. Montenegro Hvad angår de politiske kriterier, var rapporteringsperioden fortsat præget af ringe tillid til rammerne for afholdelse af valg, og de har brug for en omfattende og tilbundsgående revision. Med henblik herpå blev der bl.a. i efteråret 2018 oprettet et midlertidigt parlamentarisk udvalg om reform af valglovgivningen og anden lovgivning til dette formål. Den har fået et ambitiøst mandat, men mangler endnu at levere resultater. Der blev afholdt præsidentvalg og lokalvalg i 11 kommuner og en bykommune i rapporteringsperioden. Der blev fortsat afholdt lokalvalg løbende, hvilket gjorde den internationale observation deraf vanskelig og gav rig mulighed for klager over uregelmæssigheder, som ikke kan vurderes uafhængigt. Den politiske scene er fortsat polariseret og fragmenteret og præget af mangel på ægte politisk dialog. Der blev gjort begrænsede fremskridt med at genetablere den politiske dialog i Parlamentet i løbet af 2018 med en midlertidig og delvis tilbagevenden af flertallet af oppositionspartierne til Parlamentet og nedsættelsen af det midlertidige parlamentariske udvalg. Efter tilbageholdelsen af et parlamentsmedlem for oppositionen i slutningen af 2018 og påstandene om korruption og ulovlig finansiering af politiske partier (den såkaldte "envelope affair") i begyndelsen af 2019 vendte oppositionen imidlertid i vid udstrækning tilbage til at boykotte parlamentet. Disse påstande førte også til, at borgerne mobiliserede sig i regelmæssige gadeprotester, at der blev gjort forsøg på at skabe politisk dialog uden for parlamentet, og at oppositionens krævede, at der blev dannet en teknisk regering. Alle politiske aktører er