ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
BEGRUNDELSE

1.Forslagets genstand

Dette forslag vedrører en afgørelse om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union ("Unionen") i ØPA-udvalget, som er nedsat ved den foreløbige økonomiske partnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Centralafrika på den anden side (i det følgende benævnt "aftalen"), i forbindelse med den planlagte vedtagelse af den liste over personer, som er villige og i stand til at fungere som voldgiftsmænd.

2.Baggrund for forslaget

2.1.Den foreløbige økonomiske partnerskabsaftale EU-Centralafrika

Aftalen har til formål at opstille en foreløbig ramme for en regional økonomisk partnerskabsaftale i overensstemmelse med Cotonouaftalen. Parten Centralafrika har indtil nu bestået af Republikken Cameroun. Aftalen har fundet midlertidig anvendelse siden den 4. august 2014.

2.2.ØPA-udvalget

ØPA-udvalget er aftalens fælles institutionelle organ. I henhold til aftalens artikel 92 er ØPA-udvalget ansvarligt for forvaltningen af alle de områder, der er omfattet af aftalen, og for udførelsen af alle de opgaver, der er nævnt heri. ØPA-Udvalget træffer sine beslutninger ved konsensus. ØPA-Udvalgets funktionsmåde er beskrevet i dets forretningsorden.

2.3.Den retsakt, som ØPA-udvalget påtænker at vedtage

Under sit femte møde den [dato] skal ØPA-udvalget vedtage en afgørelse om vedtagelse af listen over voldgiftsmænd (i det følgende benævnt "den påtænkte retsakt") i overensstemmelse med aftalens artikel 85.

I aftalens artikel 85, stk. 1, fastsættes det, at "ØPA-udvalget opstiller en liste over 15 personer, som er villige og i stand til at fungere som voldgiftsmænd."

Formålet med den påtænkte retsakt er at opstille en liste med femten personer, der kan fungere som voldgiftsmænd i tilfælde af en tvistbilæggelsesprocedure i henhold til afsnit VI i aftalen. Vedtagelsen af denne liste er et vigtigt element i forbindelse med færdiggørelsen af den operationelle ramme for aftalens bestemmelser om tvistforebyggelse og -bilæggelse.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Udkastet til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse (der er knyttet som bilag til forslaget til Rådets afgørelse) har til formål at ændre protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder med henblik på at udvide samarbejdet mellem de kontraherende parter på civilbeskyttelsesområdet. Formålet med dette ændringsforslag er i dette tilfælde at indbefatte Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2019/420 af 13. marts 2019 om ændring af afgørelse 1313/2013/EU om en EU-civilbeskyttelsesmekanisme for at gøre det muligt for EØS/EFTA-staterne at deltage i EU-aktioner vedrørende denne EU-afgørelse fra den 21. marts 2019.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

På grundlag af de relevante forhandlingsdirektiver har Kommissionen ført forhandlinger med regeringen for Den Demokratiske Republik São Tomé og Príncipe (i det følgende benævnt "São Tomé og Príncipe") med henblik på at indgå en ny protokol til den eksisterende fiskeriaftale. Efter afslutningen af disse forhandlinger blev der den 17. april 2019 paraferet en ny protokol. Protokollen dækker en periode på fem år fra datoen for dens midlertidige anvendelse, dvs. fra den dato, hvor den er undertegnet, jf. artikel 15.

–28 notfartøjer med fryseanlæg til tunfiskeri

–6 langlinefartøjer med flydeline.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

I overensstemmelse med prioriteterne for reformen af fiskeripolitikken skaber den nye protokol fiskerimuligheder for EU-fartøjer i São Tomé og Príncipes farvande på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og i overensstemmelse med henstillingerne fra Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). I denne nye protokol tages der hensyn til resultaterne af en evaluering af den foregående protokol (2014-2018) og en fremadrettet evaluering af, om der bør indgås en ny protokol. Begge evalueringer er blevet foretaget af eksterne eksperter. Protokollen vil også gøre det muligt for Den Europæiske Union og São Tomé og Príncipe at arbejde tættere sammen om at fremme en ansvarlig udnyttelse af fiskeressourcerne i São Tomé og Príncipes farvande og støtte São Tomé og Príncipes bestræbelser på at udvikle sin fiskerisektor i begge parters interesse.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Forslaget vedrører et udkast til Rådets afgørelse om tredje tranche af de finansielle bidrag til Den Europæiske Udviklingsfond (EUF), som medlemsstaterne skal betale i 2019.

Den 11. EUF og andre EUF'er, der stadig er åbne (dvs. 8., 9. og 10. EUF), forvaltes i henhold til følgende regler:

Den gældende partnerskabsaftale mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, i den seneste affattelse ("AVS-EU-partnerskabsaftalen").

Den interne aftale mellem repræsentanterne for Den Europæiske Unions medlemsstaters regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Den Europæiske Unions bistand i henhold til den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 i overensstemmelse med AVS-EU-partnerskabsaftalen samt om tildeling af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke fjerde del i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse ("den interne aftale om 11. EUF").

Rådets forordning (EU) 2018/1877 om finansforordningen for 11. Europæiske Udviklingsfond ("finansforordningen for 11. EUF").

De ovenfor nævnte dokumenter omhandler medlemsstaternes flerårige forpligtelser til at støtte EUF økonomisk. Finansforordningen for 11. EUF fastsætter, at medlemsstaterne regelmæssigt skal indbetale bidrag til EUF på grundlag af på forhånd fastsatte finansielle forpligtelser. De regelmæssige bidrag udløses af tekniske rådsafgørelser, der afspejler opfyldelsen af de på forhånd fastsatte finansielle forpligtelser.

Nogle af overskrifterne i begrundelsen er derfor ikke relevante for regelmæssige indkaldelser af bidrag som denne.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

I henhold til artikel 19, stk. 7, i finansforordningen for 11. EUF er de beløb, der forvaltes af henholdsvis Europa-Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB), angivet særskilt.

EIB har i henhold til artikel 46 i finansforordningen for 11. EUF sendt Europa-Kommissionen sine ajourførte overslag over forpligtelser og betalinger for de instrumenter, den forvalter.

I henhold til artikel 20, stk. 1, i finansforordningen for 11. EUF skal de beløb, der er fastsat for tidligere EUF'er, det ene efter det andet, opbruges først ved indkaldelse af bidrag. De indkaldelser af bidrag, der er omhandlet i dette forslag, vedrører derfor beløb under 10. EUF for EIB og beløb under 11. EUF for Europa-Kommissionen.

I henhold til artikel 19, stk. 5, i finansforordningen for 11. EUF skal Rådet træffe afgørelse om dette forslag senest 21 kalenderdage efter Europa-Kommissionens forelæggelse af forslaget på vegne af Den Europæiske Union.

I artikel 21, stk. 1, i finansforordningen for 11. EUF fastsættes det, at en medlemsstat, som ikke betaler den skyldige bidragstranche inden for den fastsatte frist, skal betale morarente af ikkebetalte beløb. Ordningen for rentebetalingen fremgår af samme artikel.

2019/0221 (NLE)

Forslag til
EUROPA-KOMMISSIONEN

Bruxelles, den 1.10.2019

COM(2019) 440 final

BILAG



til

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

on the signing, on behalf of the European Union and its Member States, of the Protocol to the Cooperation Agreement on a Civil Global Navigation Satellite System (GNSS) between the European Community and its Member States and Ukraine to take account of the accession of the Republic of Bulgaria, the Republic of Croatia and Romania to the European Union
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Den 8. juli 2019 vedtog Rådet et mandat om bemyndigelse af Europa-Kommissionen til at indlede forhandlinger om fornyelse af fiskeripartnerskabsaftalen mellem EU og Den Islamiske Republik Mauretanien og af protokollen om fastsættelse af fiskerimulighederne og den finansielle modydelse, som er omhandlet i partnerskabsaftalen, der udløber den 15. november 2019.

I tilfælde af at forhandlingerne om en ny partnerskabsaftale og tilhørende protokol om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union og Den Islamiske Republik Mauretanien tager længere tid end forventet og med henblik på at undgå en længere afbrydelse af fiskeriet, bør Kommissionen ifølge dette mandat have mulighed for at nå til enighed med Den Islamiske Republik Mauretanien om en forlængelse af aftalen og den gældende protokol for en periode på højst et år, samtidig med at forhandlingerne om at nå til enighed om en ny partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri i overensstemmelse med ovennævnte mål fortsættes.

Efter den første forhandlingsrunde (den 2.-4. september 2019) var EU's og Den Islamiske Republik Mauretaniens forhandlere enige om, at det vil kræve flere runder at afslutte forhandlingerne, idet der er tale om komplekse forhandlinger. Begge parter er derfor blevet enige om en etårig videreførelse af den gældende protokol i overensstemmelse med den mulighed, der er omhandlet i Rådets mandat. Denne forlængelse fastsættes ved en aftale i form af brevveksling, der blev paraferet den 4. september 2019 i Bruxelles.

Med henblik på at undgå en afbrydelse af den europæiske flådes fiskeri i de mauretanske farvande er det nødvendigt, at Rådets afgørelse til støtte for denne aftale i form af brevveksling vedtages i tilstrækkelig god tid til, at begge parter kan nå at undertegne den inden den 15. november 2019, hvor den gældende protokol udløber.

Formålet med forslaget er at godkende indgåelsen af protokollen.

Der mindes om, at formålet med protokollen er at give EU-fartøjer fiskerimuligheder i Mauretaniens farvande inden for grænserne af det disponible overskud under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, navnlig fra Komitéen for Fiskeriet i det Østlige Centrale Atlanterhav (CECAF), og i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning og henstillingerne fra Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). Formålet er også at styrke samarbejdet mellem Den Europæiske Union og Den Islamiske Republik Mauretanien med henblik på at skabe en partnerskabsramme for udvikling af en politik for bæredygtigt fiskeri og ansvarlig udnyttelse af fiskeressourcerne i Den Islamiske Republik Mauretaniens fiskerizone i begge parters interesse.

I protokollen er der fastsat fiskerimuligheder for følgende kategorier:
3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

•Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

I 2019 udførte Kommissionen en efterfølgende evaluering af den gældende protokol til fiskeripartnerskabsaftalen med Grønland såvel som en forhåndsevaluering af en eventuel fornyelse af protokollen. Konklusionerne af evalueringen er angivet i et særskilt arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene.

I evalueringen blev det konkluderet, at der i EU's fiskerisektor er en stor interesse i at fiske i Grønland, og at en fornyelse af aftalen og protokollen vil kunne føre til en bedre forvaltning af fiskeriet i regionen.

På grund af omfanget af det fiskeriområde, det har under sin jurisdiktion, er det vigtigt for EU at opretholde et instrument, der muliggør et vidtgående sektorsamarbejde med en større partner inden for havforvaltning på subregionalt plan. Dette vil gøre det muligt for EU at styrke sin rolle i det nordiske fiskeri, også takket være udveksling af kvoter med Norge og Færøerne.

For EU-fiskerfartøjer betyder dette, at der kan opretholdes adgang til et vigtigt fiskeriområde til indførelse af fangststrategier i henhold til en flerårig international retlig ramme.

For de grønlandske myndigheder er det målet at videreføre forbindelserne med EU med henblik på at styrke havforvaltning og nyde godt af målrettet sektorstøtte, der omfatter flerårige finansieringsstøtte til fiskeriforvaltning.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

På grundlag af de relevante forhandlingsdirektiver har Kommissionen ført forhandlinger med regeringen for Republikken Senegal (i det følgende benævnt "Senegal") med henblik på at indgå en ny protokol til den eksisterende fiskeriaftale. Efter afslutningen af disse forhandlinger blev der den 19. juli 2019 paraferet en ny protokol. Protokollen dækker en periode på fem år fra datoen for dens midlertidige anvendelse, dvs. fra den dato, hvor den er undertegnet, jf. artikel 16.

–28 notfartøjer med fryseanlæg til tunfiskeri

–10 stangfartøjer

–5 langlinefartøjer

–2 trawlere.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

I overensstemmelse med prioriteterne for reformen af fiskeripolitikken skaber den nye protokol fiskerimuligheder for EU-fartøjer i Senegals farvande på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og i overensstemmelse med henstillingerne fra Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). I denne nye protokol tages der hensyn til resultaterne af en evaluering af den foregående protokol (2014-2019) og en fremadrettet evaluering af, om der bør indgås en ny protokol. Begge evalueringer er blevet foretaget af eksterne eksperter. Protokollen vil også gøre det muligt for Den Europæiske Union og Senegal at arbejde tættere sammen om at fremme en ansvarlig udnyttelse af fiskeressourcerne i Senegals farvande og støtte Senegals bestræbelser på at udvikle sin fiskerisektor i begge parters interesse.
om at give Spanien og Frankrig tilladelse til at anvende en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 5 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

BEGRUNDELSE

I henhold til artikel 395 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem ("momsdirektivet") kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give medlemsstater tilladelse til at anvende særlige foranstaltninger, der fraviger direktivet, for at forenkle momsopkrævningen eller for at forhindre visse former for momsunddragelse eller momsundgåelse.

Ved breve registreret i Kommissionen henholdsvis den 23. maj 2019 og den 17. juni 2019 anmodede Frankrig og Spanien om tilladelse til at fravige momsdirektivets artikel 5. I overensstemmelse med momsdirektivets artikel 395, stk. 2, underrettede Kommissionen ved breve af 10. september 2019 de øvrige medlemsstater om Spaniens og Frankrigs anmodning. Ved breve af 11. september 2019 meddelte Kommissionen Spanien og Frankrig, at den rådede over alle de oplysninger, den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

Euro-Middelhavsaftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side blev forhandlet på grundlag af en bemyndigelse fra Rådet i juni 2007.

Aftalen blev undertegnet den 15. december 2010 med forbehold af senere indgåelse, jf. afgørelse 2012/750/EU truffet af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet. For EU's vedkommende er både Unionen og dens medlemsstater parter i aftalen.

Ratificeringsprocessen er gennemført af alle medlemsstater med undtagelse af Republikken Kroatien. Republikken Kroatien tiltræder aftalen i henhold til den procedure, der er fastsat i tiltrædelsesakten, som er knyttet til tiltrædelsestraktaten af 5. december 2011, og den relevante protokol om Republikken Kroatiens tiltrædelse til denne aftale blev undertegnet den 3. maj 2016.

For især at tage hensyn til Lissabontraktatens ikrafttræden og som følge af Domstolens dom af 28. april 2015 i sag C-28/12 ændres Kommissionens første forslag (meddelt under KOM(2010) 332 endelig udg.), som blev vedtaget den 24. juni 2010 og efterfølgende fremsendt til Rådet. For at lette Rådets behandling af forslaget forelægges hele den relevante tekst som et ændret forslag.

2.RETSGRUNDLAG

Retsgrundlaget for forslaget er artikel 100, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), nr. v), og artikel 218, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Ikke relevant.

4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Forslaget har ingen konsekvenser for Unionens budget.

5.ANDRE FORHOLD

·Resumé af den foreslåede aftale:

Aftalen består af en hoveddel med de væsentligste principper og fire bilag: bilag I om aftalte tjenester og fastlagte ruter, bilag II om overgangsbestemmelser, bilag III med en liste over reglerne for civil luftfart og bilag IV med en liste over de stater, der er nævnt i artikel 3 og 4 og bilag I.

2010/0180 (NLE)

Ændret forslag til

RÅDETS AFGØRELSE
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

Aftalen om et fælles luftfartsområde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Moldova på den anden side er blevet forhandlet af Kommissionen efter bemyndigelse fra Rådet i juni 2011.

Aftalen blev undertegnet den 26. juni 2012 med forbehold af senere indgåelse, jf. afgørelse 2012/639/EU truffet af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet. For EU's vedkommende er både Unionen og dens medlemsstater parter i aftalen.

Ratificeringsprocessen er gennemført af alle medlemsstater med undtagelse af Republikken Kroatien. Republikken Kroatien tiltræder aftalen i henhold til den procedure, der er fastsat i tiltrædelsesakten, som er knyttet til tiltrædelsestraktaten af 5. december 2011, og den relevante protokol om Republikken Kroatiens tiltrædelse til denne aftale blev undertegnet den 22. juli 2015.

For især at tage hensyn til Lissabontraktatens ikrafttræden og som følge af Domstolens dom af 28. april 2015 i sag C-28/12 ændres Kommissionens første forslag (meddelt under KOM(2012) 20 endelig) som blev vedtaget den 27. januar 2012 og efterfølgende fremsendt til Rådet. For at lette Rådets behandling af forslaget forelægges hele den relevante tekst som et ændret forslag.

2.RETSGRUNDLAG

Retsgrundlaget for forslaget er artikel 100, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), nr. v), og artikel 218, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Ikke relevant.

4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Forslaget har ingen konsekvenser for Unionens budget.

5.ANDRE FORHOLD

·Resumé af den foreslåede aftale

Aftalen består af en hoveddel med de væsentligste principper og fire bilag: bilag I om aftalte tjenester og fastlagte ruter, bilag II om overgangsbestemmelser, bilag III om reglerne for civil luftfart og bilag IV med en liste over de stater, der er nævnt i artikel 3 og 4 og bilag I.

2012/0006 (NLE)

Ændret forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om indgåelse af aftalen om et fælles luftfartsområde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Moldova på den anden side
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

I medfør af et mandat fra Rådet i april 2008 har Kommissionen ført forhandlinger om Euro-Middelhavsluftfartsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Staten Israels regering på den anden side.

Aftalen blev undertegnet den 10. juni 2013 med forbehold af senere indgåelse, jf. afgørelse 2013/398/EU truffet af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet. For EU's vedkommende er både Unionen og dens medlemsstater parter i aftalen.

Ratificeringsprocessen er gennemført af alle medlemsstater med undtagelse af Republikken Kroatien. Republikken Kroatien tiltræder aftalen i henhold til den procedure, der er fastsat i tiltrædelsesakten, som er knyttet til tiltrædelsestraktaten af 5. december 2011, og den relevante protokol om Republikken Kroatiens tiltrædelse til denne aftale blev undertegnet den 19. februar 2015.

For især at tage hensyn til Lissabontraktatens ikrafttræden og som følge af Domstolens dom af 28. april 2015 i sag C-28/12 ændres Kommissionens første forslag (meddelt under COM(2012) 689 final), som blev vedtaget den 22. november 2012 og efterfølgende fremsendt til Rådet. For at lette Rådets behandling af forslaget forelægges hele den relevante tekst som et ændret forslag.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

Retsgrundlaget for forslaget er artikel 100, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), nr. v), og artikel 218, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

•Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

Ikke relevant.

4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Forslaget har ingen konsekvenser for Unionens budget

5.ANDRE FORHOLD

•Resumé af den foreslåede aftale

Aftalen består af en hoveddel med de væsentligste principper og seks bilag: bilag I om aftalte tjenester og fastlagte ruter, bilag II om overgangsbestemmelser, bilag III med en liste over de stater, der er nævnt i artikel 3, 4 og 8 af aftalen og i bilag I, bilag IV om regler for civil luftfart, bilag V om aftalte basisflyvninger på visse ruter, og bilag VI om forskriftsmæssige krav og standarder.

2012/0324 (NLE)

Ændret forslag til

RÅDETS AFGØRELSE
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Dette forslag har til formål at skabe vished om og kontinuitet i ydelsen af støtte til europæiske landbrugere i 2020 og sikre overholdelsen af budgetlofterne for EGFL gennem vedtagelsen af to retsakter inden for den fælles landbrugspolitik.

I forbindelse med finansieringen af den fælles landbrugspolitik er der behov for at foretage visse ændringer af forordning (EU) nr. 1306/2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik (den horisontale forordning) for at sikre, at den ordning for finansiel disciplin, der gør det muligt at overholde de maksimumsbeløb, der er fastsat i forordningen om den flerårige finansielle ramme, fortsat kan anvendes i regnskabsårene efter 2020.

Hvad angår direkte betalinger blev forordning (EU) nr. 1307/2013 ændret ved forordning (EU) 2019/288, som fastsætter regler for direkte betalinger til landbrugere, der er omfattet af støtteordninger under den fælles landbrugspolitik (forordningen om direkte betalinger), med henblik på at forlænge den fleksibilitet, der gælder mellem søjlerne i perioden 2015-2019, til kalenderåret 2020/regnskabsåret 2021. Ved nævnte forordning blev de beløb, der kan overføres fra bevillingsrammen for udvikling af landdistrikter til rammen for direkte betalinger, fastsat som en procentdel af det beløb, der afsættes til støtte, som finansieres med midler fra ELFUL i regnskabsår 2021 i henhold til EU-lovgivning, som vedtages efter Rådets vedtagelse af den relevante forordning i henhold til artikel 312, stk. 2, i TEUF. Den relevante EU-lovgivning er muligvis ikke vedtaget på det tidspunkt, hvor medlemsstaterne skal meddele deres beslutning om overførsel. For at gøre det muligt at udnytte fleksibiliteten i fordelingen af midler til udvikling af landdistrikter og direkte betalinger bør der fastsættes et maksimalt overførselsbeløb, som tager udgangspunkt i et fast beløb og ikke i en procentdel. Som følge heraf, og fordi det beløb, der er til rådighed til direkte betalinger, påvirker de beslutninger, som medlemsstaterne meddelte vedrørende frivillig koblet støtte i august 2019, bør medlemsstaterne desuden have mulighed for at revidere deres beslutning om frivillig koblet støtte fra august.