Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1139 om fælles regler for civil luftfart og oprettelse af Den Europæiske Unions Luftfartssikkerhedsagentur og om ændring af forordning (EF) nr. 2111/2005, (EF) nr. 1008/2008, (EU) nr. 996/2010, (EU) nr. 376/2014 og direktiv 2014/30/EU og 2014/53/EU og om ophævelse af (EF) nr. 552/2004 og (EF) nr. 216/2008 og Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 fastlægger retsgrundlaget for oprettelsen af Luftfartssikkerhedsagenturet, definerer agenturets kompetencer og fastsætter anvendelsesområdet for fælles regler for luftfartssikkerhed. Forordningen omfatter forskellige elementer, der har til formål at forbedre den Europæiske Unions luftfartssystems præstationer.

·2021 a)Luftdygtighed ved ibrugtagning b)Henvisninger til ICAO-bestemmelserne i forordning (EU) 2018/1139 ·2022 a)Luftdygtighed ved ibrugtagning b)Operationer under alle vejrforhold. På datoen for udarbejdelsen af denne rapport har Kommissionen vedtaget 13 delegerende forordninger siden ikrafttrædelsen af artikel 128, stk. 2, i forordning (EU) 2018/1139 den 11. september 2018. 3.2. Vedtagne delegerede forordninger

a)Kommissionen vedtog den 12. marts 2019 delegeret forordning (EU) 2019/945. Denne forordning indeholder de tekniske krav til klasserne af ubemandede luftfartøjer og elektronisk identifikation af ubemandede luftfartøjssystemer og om tredjelandsoperatører af ubemandede luftfartøjssystemer. Nærmere bestemt definerer denne forordning den nye EU-harmoniseringslovgivning, om at UAS'er, der er bestemt til operation i den åbne kategori, skal leve op til kravene for UAS-operationer, der udføres af en tredjelandsoperatør. Overensstemmelse påvises ved at anbringe CE-mærkningen og UAS-klassen på UAS'et, når det opfylder de væsentlige tekniske krav. Denne forordning bør bidrage til at adressere borgernes bekymringer med hensyn til sikkerhed, privatlivets fred, databeskyttelse og miljøbeskyttelse. Den forventes at øge sikkerhedsniveauet for UAS-operationer, harmonisere lovgivningen mellem EU-medlemsstaterne og skabe et EU-marked, der vil reducere omkostningerne ved UAS og tillade grænseoverskridende operationer.

b)Kommissionen vedtog den 12. marts 2019 delegeret forordning (EU) 2019/897. Denne forordning vedrører inddragelse af risikobaseret overensstemmelseskontrol i bilag I til forordning (EU) nr. 748/2012 (del 21) med henblik på at forbedre certificeringsprocessens effektivitet, gennemsigtighed og forudsigelighed. Den indeholder visse udvælgelseskriterier med henblik på at fastlægge, hvilke former for påvisning af overensstemmelse agenturet bør kontrollere. Endvidere giver denne forordning produktionsorganisationer mulighed for at ansøge deres kompetente myndigheder om dispensationer fra miljøkravene for specifikke motorer eller luftfartøjer. Denne mulighed for dispensationer fra miljøbeskyttelseskravene er indeholdt i Chicago-konventionens bilag 16. Ved denne forordning korrigeres visse uoverensstemmelser mellem forordning (EU) nr. 748/2012 og forordning (EU) 2018/1139, hvad angår typecertificeringsgrundlagets indhold og underretningsprocessen.

c)Kommissionen vedtog den 28. januar 2020 delegeret forordning (EU) 2020/570. Denne forordning vedrører ændring og berigtigelse af forordning (EU) nr. 748/2012 (del 21) hvad angår tilpasning af reglerne for vedvarende luftdygtighed af luftfartøjer og luftfartøjsmateriel, -dele og -apparatur til forordning (EU) nr. 1321/2014 Nærmere bestemt, eftersom bestemmelserne vedrørende luftdygtighedscertifikater, reparationskonstruktionsgodkendelser og flyvetilladelser, der er fastsat i bilag I (del 21) til forordning (EU) nr. 748/2012, kun henviser til bilag I (del-M) til forordning (EU) nr. 1321/2014, ændres bilag I (del-21) til forordning (EU) nr. 748/2012 med henblik på at tilpasse forordningens bestemmelser til den nye struktur i bilagene til forordning (EU) nr. 1321/2014.

d)Kommissionen vedtog den 4. marts 2020 delegeret forordning (EU) 2020/723. Denne forordning vedrører anerkendelse af certifikater og anden dokumentation, der viser, at reglerne for civil luftfart overholdelse, og som udstedes i henhold til et tredjelands lovgivning, idet der sørges for et sikkerhedsniveau, som er ækvivalent med det, der er fastsat ved forordning (EU) 2018/1139, herunder betingelserne og procedurerne for at opnå og fastholde den nødvendige tillid til tredjelandes reguleringssystemer. I henhold til forordning (EU) nr. 1178/2011, som indeholder en liste over betingelser for godkendelse af tredjelandscertifikater, kan et pilotcertifikat, der er udstedt af et tredjeland, i øjeblikket godkendes (på visse betingelser) af medlemsstaterne, eller også kan indehaveren af et sådan tredjelandscertifikat opnå godskrivning ved indgivelse af ansøgning om et certifikat. En sådan godskrivning indrømmes på nuværende tidspunkt på grundlag af en anbefaling fra en godkendt træningsorganisation. Med denne forordning indføres begrebet "anmeldte træningsorganisationer", ligesom reglerne om godkendelse af tredjelandscertifikater ajourføres for at gøre det muligt for sådanne organisationer at indrømme godskrivning til indehavere af tredjelandscertifikater, der ansøger om et certifikat udstedt i henhold til Unionens retlige ramme.

e)Kommissionen vedtog den 27. april 2020 delegeret forordning (EU) 2020/1058. Med denne forordning indføres to standardscenarier i tillæg 1 til bilaget til forordning (EU) 2019/947, som definerer betingelserne for, hvornår UAS-operatører kan påbegynde en operation efter at have indgivet en erklæring til den kompetente myndighed. Endvidere indføres der med forordningen to nye dele i bilaget til forordning (EU) 2019/945, herunder de tekniske krav, som UAS'er skal opfylde for operation i standardscenarierne, og to nye UAS-klasser — klasse C5 og C6. Betingelserne for at gennemføre standardscenarierne er baseret på visse medlemsstaters driftsmæssige erfaring, og de er blevet valideret ved anvendelse af risikovurderingen af specifikke operationer.

f)Kommissionen vedtog den 9. juni 2020 delegeret forordning (EU) 2020/1234. Ved denne forordning indføres myndighedskrav vedrørende certificering af og tilsyn med ydere af forpladstjenester, deres organisationskrav, krav til operationer vedrørende forpladsen samt uddannelseskrav til det personale, der medvirker til at yde forpladstjenester. Formålet med denne forordning er at opfylde kravene til flyvepladsoperationer ved at integrere forpladsoperationer og give ydere af forpladstjenester mulighed for at tilbyde deres tjenester på forskellige flyvepladser og i forskellige medlemsstater uden behov for flere certifikater.

g)Kommissionen vedtog den 6. oktober 2020 delegeret forordning (EU) 2020/2034. Ved denne forordning indføres den fælles europæiske risikoklassificeringsordning (ERCS), der har til formål at fastlægge sikkerhedsrisikoen ved begivenheder. Forordningen indeholder to trin, et (trin 1) vedrørende fastlæggelse af værdierne for de to variabler, alvorsgrad og sandsynlighed, og et andet (trin 2) vedrørende beregning af sikkerhedsrisikoscoren i ERCS-matricen på grundlag af de to variablers værdier. Med nærværende forordning forventes ERCS at fremme en integreret og harmoniseret tilgang til risikostyring i hele det europæiske luftfartssystem og dermed give medlemsstaternes kompetente myndigheder og agenturet mulighed for at sætte ind med ensartede sikkerhedsforbedringer som led i den europæiske plan for luftfartssikkerhed, der er omhandlet i artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1139.

h)Kommissionen vedtog den 8. oktober 2020 delegeret forordning (EU) 2020/2148. Denne forordning forventes at mindske sikkerhedsrisiciene i forbindelse med sikkerhed på baner ud fra flyvepladsens perspektiv navnlig med fokus på at forhindre afvigelser fra banen samt på vurdering og rapportering af baners overfladetilstand. Den omfatter spørgsmål, som f.eks. kollisioner på jorden, banekonfigurationer, hændelser forårsaget af fremmedlegemer samt vedligeholdelse af banebelægninger. Ved denne forordning tilføjes der nye organisatoriske krav og driftskrav til forordning (EU) nr. 139/2014, som bygger på ICAO-bestemmelserne, der hovedsagelig er indeholdt i bilag 14 og 15, samt sikkerhedsanbefalinger, som visse medlemsstater har rettet til agenturet. Desuden foreslås der i denne forordning ændringer af rammerne for operation af køretøjer på flyvepladser, herunder bemyndigelse af chauffører og sikring af, at køretøjer, der bruges i manøvreområdet, opfylder visse sikkerhedskrav, med henblik på at sikre banesikkerheden. Hertil kommer desuden forslag om et nyt krav til kommunikationssystemer samt forslag om kontrol med fodgængere på flyvepladsen. Desuden omfatter denne forordning alle de nødvendige krav til støtte for anvendelsen af det nye globale rapporteringsformat vedrørende baners overfladetilstand, herunder ændringer af indholdet af METAR- og SNOWTAM-formatet og den specielle luftrapport. Forordningen forventes at forbedre sikkerheden ved at reducere antallet af banerelaterede hændelser ud fra flyvepladsens perspektiv og forbedre harmoniseringen som følge af indførelsen af nye fælles krav, som ikke findes i øjeblikket. Den sikrer, at de gældende EU-regler vedrørende flyveplader tilpasses de relevante ICAO-bestemmelser i bilag 14 og 15, PANS-ATM og PANS-Aerodromes.

i)Kommissionen vedtog den 21. december 2020 delegeret forordning (EU) 2021/699. Denne forordning omhandler sikkerhedsrisici i forbindelse med strukturen af ældre store flyvemaskiner. Disse risici omfatter træthed i den grundlæggende typekonstruktion, omfattende træthedsskader (WFD — widespread fatigue damage), korrosion, træthed i forbindelse med ændringer og reparationer og fortsat drift med farlige niveauer for udmattelsesrevner. Denne forordning forventes at sikre, at indehavere af konstruktionsgodkendelser eller ansøgere til typecertifikater, supplerende typecertifikater, konstruktionsændringer og reparationsgodkendelser tilvejebringer de nødvendige data, procedurer, instruktioner og håndbøger vedrørende ældningsrelaterede svigt i strukturen på grund af korrosion og træthed og stille dem til rådighed for dem, der skal overholde dem (operatører). Denne forordning forventes også at afbøde de risici, der er forbundet med usikkerheden om status for instruktionerne om vedvarende luftdygtighed, og således undgå en fortolkning af reglerne, der fører til forskelle i brugen af instruktionerne om vedvarende luftdygtighed og skaber eventuelle sikkerhedsrisici. For at opnå dette præciseres det i denne forordning, at instruktionerne om vedvarende luftdygtighed er en del af typecertifikatet, og forordningen integrerer kravene til opbevaring af dokumentation, håndbøger og instruktioner om vedvarende luftdygtighed fra de forskellige subparter i et enkelt krav (i subpart A). Denne forordning forventes at forbedre harmoniseringen af instruktionerne om vedvarende luftdygtighed for så vidt angår identifikation, godkendelse, formatering og tilgængelighed af instruktionerne for slutbrugerne og sikre, at disse sikkerhedsrisici afbødes både for de eksisterende og fremtidige flåder af store flyvemaskiner.

j)Kommissionen vedtog den 7. april 2021 delegeret forordning (EU) 2021/1087 og delegeret forordning (EU) 2021/1088. Disse to forordninger tilpasser EU's lovgivningsmæssige rammer til ICAO's standarder og anbefalet praksis i Chicago-konventionens bilag 16. I februar 2019 fremsatte ICAO's udvalg for miljøbeskyttelse i forbindelse med luftfart (CAEP) forslag til forbedringer og ajourføringer af de eksisterende standarder og anbefalet praksis for støj, emissioner fra luftfartøjsmotorer og flyvemaskiners CO2-emissioner, herunder nye forskriftsmæssige grænser for luftfartøjsmotorers emissioner af ikke-flygtige partikler. ICAO-Rådet vedtog de endelige ændringer den 11. marts 2020. Disse forordninger ændrer således artikel 9 "Væsentlige krav" i forordning (EU) 2018/1139, artikel 9 "Produktionsorganisationer" i Kommissionens forordning (EU) nr. 748/2012 og bilag I (del 21). Disse forordninger forventes at sikre et højt ensartet miljøbeskyttelsesniveau og skabe lige vilkår for alle aktører i luftfartssektoren.

k)Kommissionen vedtog den 10. december 2021 delegeret forordning (EU) 2022/201. Ved denne forordning indføres rammerne for et sikkerhedsstyringssystem for konstruktion og produktion (del 21) samt vedligeholdelsesorganisationer (del 145), som er de resterende to områder, for hvilke ICAO's bilag 19 endnu ikke er gennemført fuldt ud i EU's regelsæt. Desuden kræves det i henhold til bilag II, "Væsentlige krav til luftdygtighed", til forordning (EU) 2018/1139, udtrykkeligt, at konstruktions-, produktions- og vedligeholdelsesorganisationer skal indføre og vedligeholde et styringssystem, herunder til styring af sikkerhedsrisici, og sigte mod en løbende forbedring af systemet understøttet af indførelsen af et system for indberetning af begivenheder. Ved at fastlægge rammerne for et sådan styringssystem forbedres luftfartssikkerheden gennem a) indførelse af sikkerhedspolitikker og -mål i kombination med tilstrækkelige ressourcer, b) systematisk fareidentifikation og et risikostyringssystem, c) sikringssystemer, der tager hensyn til organisationers sikkerhedsniveau og d) fremme af sikkerhed og kommunikation. Denne forordning er i overensstemmelse med det lovgivningsmæssige styringssystemsbegreb, der er indført inden for andre områder, såsom flyveoperationer eller flyvepladser, eller for organisationer til sikring af vedvarende luftdygtighed (del-CAMO). Ved at tilpasse bestemmelserne om styringssystemet inden for alle luftfartsområder vil det blive sikret, at de organisationer, der skal overholde flere krav til styringssystemer inden for forskellige områder, kan gennemføre et enkelt styringssystem, og at de kompetente myndigheder, der fører tilsyn med forskellige organisationer inden for forskellige områder, kan planlægge og tilrettelægge deres tilsynsaktiviteter på grundlag af de samme tilsynsprincipper.