17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/23 
2. ØSU's bemærkninger 
2.1. Set i lyset af det generelle billede, som er skitseret 
ovenfor, må målsætningen om den størst mulige sikker­
hed til søs og beskyttelsen af havmiljøet hilses med 
tilfredshed. 
2.2. ØSU finder det afgørende nødvendigt, at EF i 
forbindelse med udviklingen af LORAN C-systemet — 
der for øvrigt er baseret på den teknologi, som er 
foreslået af medlemsstaterne — pålægges den opgave 
at koordinere de forskellige initiativer og at tilskynde 
til stadig større medlemsstatsdeltagelse på europæisk 
plan. 
2.2.1. Udover stadig større geografisk dækning er 
det vigtigt, at der opnås en mere rationel og afbalanceret 
fordeling af omkostningerne mellem de forskellige bru­
gere og regeringerne. 
Bryssel, den 24. april 1991. 
1. Pakken af forslag, som af Kommissionen er blevet 
forelagt ØSU til udtalelse, tilsigter at fremme og tilskyn­
de til anvendelsen af satellitkommunikation. Satellit­
kommunikation har undergået en voldsom udvikling i 
de seneste år, og da EF nærmer sig 1992 og dermed 
tidspunktet for gennemførelsen af det indre marked, 
bliver satellitkommunikation en afgørende faktor for 
de transeuropæiske tjenester og netværk, som vil være 
nødvendige i det indre marked og i den bredere konti-2.2.2. Selv om en global dækning sikres bedst med 
satellitteknologi, kan LORAN C-systemet, gennem 
sammenkobling af flere områder, imidlertid også dække 
områder uden for selve Europa. 
2.3. Med hensyn til prioriteringer mener ØSU, at det 
er nødvendigt at finde en løsning på de uafklarede 
problemer i det østlige middelhavsområde i forbindelse 
med nedlæggelsen af stationen i Kargaburun i Tyrkiet, 
som efterlader en manglende dækning af et større navi-
gationsområde. 
2.4. ØSU mener, at man absolut må støtte EF's koor-
dineringsbestræbelser, der skal sikre udviklingen af et 
kompatibelt system, som involverer det størst mulige 
antal europæiske lande. 
ØSU finder, at sådanne bestræbelser vil være af afgøren­
de betydning for søfartssikkerheden i de europæiske og 
tilstødende farvande. 
Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale l)dvalg 
nentale kontekst, der aftegner sig på baggrund af om­
væltningerne i østeuropa. 
2. Indledning 
2.1. Telekommunikationsområdet (herunder radio/ 
tv-rundspredning) har i de seneste år overalt i verden 
klart bevæget sig i retning af liberalisering og privatise-Udtalelse om Kommissionens meddelelse: Fælleseuropæiske systemer og tjenester — grønbog 
om en fælles politik for satellitkommunikation i Det Europæiske Fællesskab 
(91/C 159/09) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 29. november 1990 under henvisning 
til EØF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte meddelelse. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for Transport og Kommunikation, som 
udpegede Jocelyn Barrow til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. april 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 286. plenarforsamling den 24. april 1991 
enstemmigt følgende udtalelse. 
Nr. C 159/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
ring. Nogle EF-lande har opgivet deres statsmonopol 
på telekommunikationsområdet og har oprettet uaf­
hængige myndighedsorganer, som skal sikre, at tidligere 
monopoler og andre virksomheder konkurrerer på både 
udstyr og tjenester. I Det Forenede Kongerige har staten 
for eksempel i 1981 opgivet British Post and Telecom-
munications, hvorefter der i 1984 fulgte en privatisering 
af British Telecom og oprettedes en Office of Telecom-
munications, som skulle sikre, at en række virksom­
heder, heriblandt British Telecom, fik mulighed for 
på konkurrencebasis at levere udstyr og tjenester. I 
Frankrig, Tyskland og Nederlandene er teleadministra­
tionerne blevet omdannet til virksomheder, og der er 
taget skridt til en adskillelse afdrifts- og myndighedsop­
gaver. Myndighedsorganets hovedopgave er, som man 
kan forestille sig, at sikre markedsadgang, således at 
det tidligere monopolforetagende ikke kommer til at 
dominere på det nye marked. 
2.2. I Europa er satellitter med begrænset telekom-
munikationstrafik, sammenlignet med den jordbaserede 
sektor, ikke blevet nævneværdigt berørt af disse foran­
dringer, hvilket har tekniske og administrative årsager. 
Når liberaliseringen kun sker langsomt, skyldes det 
også det forhold, at der i de fleste tilfælde er behov for 
international koordinering. 
2.3. Satellitter kan imidlertid byde på væsentlige tek­
niske og økonomiske fordele sammenlignet med jordba­
serede forbindelser. Et satellitnetværk består i hovedsa­
gen af jordsegmentet (herunder sender og modtager) og 
et rumsegment (satellitten). Jordstationer kan hurtigt 
gøres driftsklare, både for en kortere periode og for en 
mindre trafikmængde (thin-route), i tilfælde, hvor det 
ville være uøkonomisk at etablere forbindelse til et 
jordbaseret netværk. De kan afpasses efter brugerens 
behov og skal ikke indpasses i det eksisterende kabelnet­
værk. 
2.4. Dertil kommer, at satellitter i visse tilfælde er 
den eneste mulige løsning. Det mest oplagte eksempel er 
satellit punkt-til-flerpunkt rundspredning, hvor signalet 
distribueres samtidigt til samtlige husstande inden for 
et område, som er bredere end det, en jordbaseret 
rundspredning kan dække, og giver mulighed for flerka-
naltjenester, uden at der er behov for nedlægning af 
kabler. Denne form for flerpunkts-distribution er ligele­
des anvendelig i forbindelse med distribution af specielt 
finansielle data. 
2.5. Hovedparten af de gældende nationale bestem­
melser giver ikke mulighed for i fuldt omfang at udnytte 
disse tekniske og økonomiske fordele. Bestemmelser 
lægger restriktioner for direkte afsætning af satellitka­
pacitet til brugerne. Enten har særlige nationale bestem­
melser eller uforenelighed mellem to (eller flere) med­
lemsstaters bestemmelser haft til følge, at flerpunkts-
net til betjening af EF som helhed ikke er disponible juridisk set eller kun er disponible under former, som 
udelukker den økonomisk set bedst mulige anvendelse 
af disse. 
2.6. Det bør nævnes, at de fleste internationale og 
nationale lovregler vedrørende satellitdrift blev udfor­
met i 1970'erne på grundlag af den tids tekniske og 
økonomiske betingelser for satellitkommunikation. 
Nutidens satellitter har enten en langt større sendekraft 
eller kan udnytte nogle teknologiske fordele, som sikrer 
relativt små sendere og modtagere adgang. 
2.7. Det er Kommissionens ønske, at medlemsstater­
ne tager højde for disse ændrede forhold i overensstem­
melse med Rom-Traktatens bestemmelser og navnlig 
grønbogen af 1987 om telekommunikation {l). 
2.8. Kommissionen ser nu en mulighed for: a) at lette 
adgangen til tilrådighedsstillelse af både satellitter og 
satellittjenester, b) at sænke omkostningerne og c) at 
tilbyde mere fleksible, brugerorienterede netkonfigura­
tioner. 
2.9. Kommissionen søger tillige at mindske eller be­
grænse uforenelige strategier nationale organer imel­
lem, som kunne stille sig i vejen for et samarbejde 
mellem EF-landene og tillige true EF's samlede konkur­
renceevne i forhold til andre lande (f.eks. USA). 
3. Generelle bemærkninger 
3.1. ØSU godkender forslagene i grønbogen om sa­
tellitkommunikation, da det er nødvendigt i fuldt om­
fang at udnytte satellitteknologi og -tjenester i Europa. 
En liberalisering samt en adskillelse af drifts- og myn­
dighedsopgaver er ifølge ØSU's opfattelse en nødvendig 
forudsætning for, at dette kan lykkes. 
3.2. ØSU er enig med Kommissionen, når den (i 
grønbogen om satellitkommunikation på side 99) fast­
slår: 
»For at en regulering af adgangen til — og tilrådig-
hedsstillelsen af — rumsegmentet kan bringes på 
linje med EF's øvrige telekommunikationspolitik, 
må en række grundprincipper tilgodeses: 
— adgangen skal være åben og effektiv, og skal 
baseres på objektive, gennemsigtige og ikke-dis-
kriminerende procedurer, 
— myndigheds- og driftsfunktioner skal holdes ad­
skilte, 
— (Rom-)Traktatens bestemmelser, og herunder 
navnlig konkurrencebestemmelserne, skal an­
vendes i deres fulde udstrækning.« 
i1) En mere dynamisk økonomi — grønbog om etablering af et 
fælles marked for teletjenester og -udstyr [KOM(87) 290 
(1987-grønbogen)]. 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/25 
3.3. ØSU er enig med Kommissionen, når den (i 
grønbogen om satellitkommunikation på side 116) fast­
slår: 
»Et fundamentalt princip i reformen er, at der må 
fastlægges objektive, gennemsigtige og ikke-diskri-
minerende procedurer, og at drifts- og myndigheds­
opgaver må holdes adskilte, både med hensyn til 
tilrådighedsstillelse og brug af jordsegmentet, og 
med hensyn til adgang til og tilrådighedsstillelse af 
rumsegmentet.« 
3.4. Hvis der skal tilvejebringes »objektive, gennem­
sigtige og ikke-diskriminerende procedurer« må drifts­
opgaver og myndighedsopgaver nødvendigvis holdes 
klart adskilte. Dette gælder navnlig i forbindelse med 
»fri (restriktionsfri) adgang til rumsegmentet«. 
3.5. ØSU er også enig med Kommissionen, når den 
(i grønbogen om satellitkommunikation på side 99-100) 
fastslår: 
»Det pålægges medlemsstaterne at udøve deres ind­
flydelse på en sådan måde, at de internationale 
forpligtigelser finder anvendelse på en måde, som 
er i overensstemmelse med Traktaten, eller at disse 
aftaler ændres. Den nuværende situation åbner mu­
lighed for konflikter, for så vidt angår (Rom-)Trak­
tatens bestemmelser, og dette fremgår klart af 
nedenstående tekst, der belyser de principper, som 
er fastlagt i Kommissionens (udkast) til retnings­
linjer for anvendelsen af konkurrencebestemmelser­
ne i telesektoren, for så vidt angår anvendelsen af 
artikel 85 og 86 på satellitter: 
»... aftaler mellem televirksomhederne vedrørende 
drift af satellitsystemer i udtrykkets bredeste for­
stand falder ind under artikel 85. Med hensyn til 
rumsegmentkapacitet er televirksomhederne hinan­
dens potentielle eller faktiske konkurrenter. Ved 
helt eller delvis at slå deres rumsegmentkapacitet 
sammen kan de indskrænke konkurrencen med hin­
anden ... Det er sandsynligt, at indskrænkninger i 
tredjemands adgang til at konkurrere forhindrer en 
fritagelse. Det bør også undersøges, om sådanne 
aftaler styrker parternes dominerende stilling, enten 
individuelt eller samlet, hvilket ligeledes vil udeluk­
ke fritagelse. Dette kunne blandt andet blive tilfæl­
det, hvis det fastlægges i en aftale, at parterne er 
eneforhandlere af den rumsegmentkapacitet, der 
omhandles i aftalen... 
Det er sandsynligt, at der indrømmes fritagelse, 
når aftalen medfører en væsentlig nedsættelse af 
udbuddet på et oligopolistisk marked, og endnu 
mere usandsynligt, når aftalen får den virkning, at 
den eneste potentielle konkurrent til en leverandør 
med en dominerende stilling på et givet marked 
forhindres i uafhængigt at tilbyde sine tjenester. 
Dette kan alt i alt resultere i en overtrædelse af 
artikel 86 ...«.« 3.5.1. Ifølge Kommissionens opfattelse (grønbogen 
om satellitkommunikation side 109) bør EF-landene 
arbejde på, at EUTELSAT-driftsaftalerne nyformuleres, 
og det understreges: 
»Denne revision bør ud over ovennævnte tiltag også 
omfatte ændringer, der tager sigte på: 
— direkte adgang til EUTELSAT's rumsegmentka­
pacitet, der er langt den største, for så vidt angår 
satellittjenester inden for Europa, 
— fuld kommerciel frihed og direkte markedsfø­
ring af EUTELSAT's rumsegmentkapacitet til 
brugerne, 
— tilpasning — i fornødent omfang — af bestem­
melserne for finansiering og medlemskab, 
— tilpasning af aftalerne, således at disse bringes 
helt på linje med de forpligtigelser, som med­
lemsstaterne har ifølge (Rom-)Traktaten, herun­
der konkurrencebestemmelserne — specielt 
hvad angår bestemmelserne vedrørende økono­
misk skade og procedurerne for teknisk koordi­
nation, samt gennemsigtighed med hensyn til 
eventuel krydssubsidering.« 
3.5.2. For så vidt angår de foranstaltninger, som 
omtales i punkt 3.5.1, er det ØSU's opfattelse: 
— at der skal være mulighed for direkte adgang til 
EUTELSAT's rumsegmentkapacitet, 
— at der skal være mulighed for fuld kommerciel 
frihed og direkte afsætning af EUTELSAT-rumseg-
mentet til brugerne, 
— at der, af de årsager som anføres af Kommissionen 
(f.eks. i grønbogen om satellitkommunikation side 
106-107), snarest bør foretages en tilpasning af be­
stemmelserne vedrørende finansiering og medlem­
skab af EUTELSAT. En sådan tilpasning bør ske 
på et fair og rimeligt grundlag og under hensyntagen 
til interesserne i medlemsstater, som kun har en 
lille investeringsandel i EUTELSAT. Det er ØSU's 
opfattelse, at denne tilpasning bør finde sted inden 
for en relativ kort, men dog realistisk tidsfrist, som 
fastlægges af Kommissionen. Hvis ikke der er indgå­
et en aftale mellem medlemmerne af EUTELSAT 
ved denne tidsfrists udløb, mener ØSU, at den kom­
petente myndighed i de enkelte medlemsstater bør 
gennemføre denne tilpasning (forudsat den fornød­
ne adskillelse af driftsopgaver og myndighedsopga­
ver allerede er foretaget), 
— endvidere bør tilpasningen, af EUTELSAT-konven-
tionen og EUTELSAT-driftsaftaler straks gennem­
føres under hensyntagen til de forpligtigelser, som 
medlemsstaterne har ifølge Rom-Traktaten, specielt 
dennes konkurrenceregler. 
Nr. C 159/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
3.6. For så vidt angår Den internationale Tele-
kommunikationssatellitorganisation (INTELSAT) og 
INMARSAT godkender ØSU den etapevise fremgangs­
måde, som foreslås af Kommissionen (grønbogen om 
satellitkommunikation side 107-108). Det er imidlertid 
ØSU's opfattelse (se også punkt 3.5.2 ovenfor), at disse 
spørgsmål bør tages op inden for en kort, men dog 
realistisk tidsfrist, specielt for så vidt angår de foran­
staltninger, som af Kommissionen er blevet angivet 
som umiddelbare tiltag, der kan iværksættes inden for 
rammerne af de eksisterende konventioner og driftsaf­
taler. 
4. Særlige bemærkninger 
4.1. Kommissionen foreslår fire væsentlige ændrin­
ger (grønbogen om satellitkommunikation side 3): 
— Fuld liberalisering af jordsegmentet, dvs. såvel ter­
minaler, der udelukkende er beregnet til modtagelse 
(modtageterminaler), som terminaler, der både kan 
sende og modtage (sende/modtageterminaler), på 
basis af passende typegodkendelses- og licens­
ordninger (koncession), hvor noget sådant er påkræ­
vet for at realisere de fornødne lovgarantier. 
— Fri (restriktionsfri) adgang til rumsegmentkapacitet, 
på basis af licensordninger for at tilgodese eksklusi­
ve og særlige rettigheder og bestemmelser fastlagt 
af medlemsstaterne i overensstemmelse med EF's 
lovgivning, og på grundlag af den konsensus, der 
opnås vedrørende EF's telekommunikationspolitik. 
Der skal gælde lige, ikke-diskriminerende og om­
kostningsægte adgangsvilkår. 
— Fula kommerciel frihed for rumsegmentleverandø-
rer, herunder mulighed for direkte afsætning af 
satellitkapacitet til tjenesteleverandører og brugere, 
på basis af ovennævnte licensordninger og EF's 
lovgivning, herunder konkurrencebestemmelserne. 
— Harmonisering i det omfang, dette er nødvendigt for 
at fremme tilrådighedsstillelsen af fælleseuropæiske 
tjenester. Dette gælder specielt gensidig anerkendel­
se af typegodkendelses- og licensordninger, samar­
bejdet med hensyn til frekvenser og koordinationen 
vedrørende tredjelandetjenesteleverandører. 
4.1.1. ØSU godkender de fire ovennævnte væsentlige 
ændringer, som foreslås af Kommissionen. 
4.2. For så vidt angår Rådets direktiv vedrørende 
samordning af visse administrativt eller ved lov fastsatte 
bestemmelser om udsendelse af tv-programmer (85/ 
5521/EØF) (også kendt som direktivet »Fjernsyn uden 
grænser«) fastslår Kommissionen (grønbogen om satel­
litkommunikation side 131, punkt 13): 
»Satellittransmission til den brede offentlighed — 
herunder både transmission i den forstand, der er 
fastlagt i radioreglementerne for rundspredende sa­tellittjenester, og transmission inden for rammerne 
af de faste satellittjenester — skal fortsat være 
underlagt de særlige bestemmelser, der er fastlagt 
af medlemsstaterne i overensstemmelse med EF's 
lovgivning, specielt direktiv 89/552/EØF (direktivet 
Fjernsyn uden grænser)«. 
ØSU godkender denne erklæring og noterer sig, at Den 
internationale Telekommunikationsunion vil tage disse 
spørgsmål op i 1992, samt at Kommissionen og med­
lemsstaterne allerede har gjort dette. 
4.3. Kommissionen peger på en række vigtige spørgs­
mål i forbindelse med transmissionsstandarder (grønbo­
gen om satellitkommunikation side 131, punkt 14) og 
fastslår: 
»Det er absolut nødvendigt at udarbejde transmis­
sionsstandarder på dette område for at sikre en 
grundlæggende driftskompatibilitet. For så vidt 
angår direkte transmission, er det fastlagt i direktiv 
86/529/EØF(1), at MAC-familien af transmissions-
standarder skal finde anvendelse.« 
»I udviklingen af næste generation af direkte trans­
mitterende satellitter skal det sikres, at der er kom­
patibilitet med det igangværende arbejde inden for 
højopløsnings-tv (HDTV) og dettes harmoniserede 
indførelse i hele EF. Der bør tages hensyn hertil i 
fremtidige aktioner vedrørende transmissionstek-
nikken specielt i de foranstaltninger, der skal afløse 
ovennævnte MAC-pakke-direktiv, der udløber den 
31. december 1991.« 
4.4. Hvad angår transmissionsstandardkravene og 
navnlig MAC-pakke direktivet, ser ØSU frem til at 
skulle fremsætte detaljerede bemærkninger til de foran­
staltninger, som kunne træde i stedet for MAC-pakke 
direktivet, og om udviklingen af HDTV i den udtalelse 
om Kommissionens specifikke forslag, som det vil blive 
anmodet om at fremsætte. 
4.4.1. De samme overvejelser gør sig gældende med 
hensyn til harmoniseringen af standarder i forbindelse 
med betinget adgang, for eksempel betalings-tv. 
5. Andre særlige bemærkninger 
5.1. Kommissionen forslår seks forskellige foran­
staltninger til fremme af tværeuropæiske tjenester 
(grønbogen om satellitkommunikation side 132-136): 
(*) Rådets direktiv om anvendelse af de fælles tekniske specifika­
tioner i familien af MAC/pakke-standarder ved direkte tv-
transmission via satellit (86/529/EØF) (kendt som MAC/ 
pakke-direktivet). 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/27 
1) »Gensidig anerkendelse af typegodkendelse af termi­
naludstyr til satellitkommunikation«. 
2) »En ef-ordning for gensidig anerkendelse af licenser 
for satellitterminalnet«. 
3) »Udbygget frekvenskoordination i forbindelse med 
satellitkommunikation«. 
4) »Udbygget koordination mellem medlemsstaterne 
med hensyn til tjenester til/fra tredjelande«. 
5) »Specifik definering af ONP i forbindelse med tilslut­
ning af satellitterminalnet«. 
6) »Harmonisering af visse former for satellittransmis­
sion til offentligheden«. 
5.1.1. ØSU godkender disse foranstaltninger, som 
Kommissionen foreslår. 
5.2. ØSU godkender forslaget om igangsættelse af 
aktionslinjer med sigte på: 
1) »Arbejde i retning af en revision af EUTELSAT-
konventionen og driftsaftalen heri«. 
2) »Fastlæggelse af et fælles standpunkt inden for 
internationale organisationer med hensyn til satellit­
kommunikation, herunder specielt INTELSAT og. 
INMARSAT«. 
Bryssel, den 24. april 1991. 3) »Fremskyndelse af det europæiske telestandardinsti­
tuts arbejde med standarder for satellitkommunika­
tionsudstyr«. 
4) »Sørge for, at tjenesteleverandører og televirksom­
heder udnytter satellitteknologi fuldt ud«. 
6. Konklusioner 
6.1. ØSU må konkludere, at det er af afgørende 
betydning, at medlemslandene samarbejder om 
gennemførelsen af forslagene i 1987-grønbogen og i 
grønbogen om satellitkommunikation og hertil knytte­
de foranstaltninger, hvis man vil fremme og tilskynde 
til den fulde anvendelse af kapaciteten inden for satellit­
kommunikation i Europa. Det er derfor også ØSU's 
opfattelse, at Kommissionen bør opstille en realistisk 
tidsplan, specielt for adskillelsen af myndigheds- og 
driftsopgaver, og aktivt overvåge, at tidsplanen rent 
faktisk overholdes. Hvis nogle medlemslande skulle få 
problemer med at overholde tidsplanen, bør Kommis­
sionen overveje, hvorledes tidsplanens centrale punkter 
bedst vil kunne gennemføres, herunder revurdere 
spørgsmålet om det er nødvendigt, at medlemslandene 
giver et særligt organ myndighed til og ansvar for 
gennemførelsen. I givet fald bør dette organ være cen­
tralt placeret og have beføjelse til at samarbejde og 
etablere kontakt med teleadministrationer og -virksom­
heder i alle medlemslande samt med Kommissionen. 
Fran?ois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg