Forslag til Rådets forordning (EF) om iværksættelse af en særlig finansiel samarbejdsforanstaltning til fordel for Tyrkiet (95/C 271/06) KOM(95) 389 endelig udg. - 95/0213 (CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 31. juli 1995)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

Associeringsrådet EF-Tyrkiet vedtog den 6. marts 1995 at iværksætte slutfasen af den toldunion mellem EF og Tyrkiet, der er omhandlet i associeringsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, og i den tillægsprotokol, der trådte i kraft den 1. januar 1973;

Rådet udstedte den . . . en forordning vedrørende finansielle og faglige foranstaltninger til støtte af reformen af økonomiske og sociale strukturer i tredjelande og territorier i Middelhavsområdet, og Tyrkiet er opført på listen over de af denne forordning berørte lande;

Tyrkiet bør med henblik på at imødegå den åbne konkurrence med de europæiske økonomier inden for rammerne af denne toldunion foretage væsentlige reformer for at forbedre sin økonomiske konkurrenceevne, for at omstrukturere og effektivisere sin offentlige sektor, for at modernisere sine økonomiske og sociale infrastrukturer og for at udvikle sin produktionssektor;

i medfør af Fællesskabets erklæring om det finansielle samarbejde med Tyrkiet, som blev vedtaget af Rådet (almindelige anliggender) den 6. marts 1995, er det nødvendigt ved hjælp af et omfattende finansielt samarbejde at yde et væsentligt bidrag til de bestræbelser, Tyrkiet udfolder og således bidrage til toldunionens succes og stabiliteten i Tyrkiet, i form af en særlig finansiel samarbejdsforanstaltning til fordel for Tyrkiet;

de projekter og programmer, der finansieres med midlerne til denne særlige foranstaltning, bør i første række hjælpe til at styrke Tyrkiets økonomiske infrastrukturer med henblik på toldunionen og støtte den tyrkiske regerings reformprogram for modernisering af økonomien, til styrkelse af de økonomiske og sociale infrastrukturer, forbedring af demokratisk praksis og civilsamfundets inddragelse i Tyrkiets udvikling;

i forbindelse med projekter på miljøområdet kan der for lån, som Den Europæiske Investeringsbank, i det følgende benævnt »Banken«, på de betingelser, som den har fastsat i overensstemmelse med sine vedtægter, yder af sine egne midler, bevilges rentegodtgørelse;

i forbindelse med lånetransaktioner, der omfatter rentegodtgørelse, hænger Bankens ydelse af lån af egne midler og ydelse af rentegodtgørelse over Fællesskabets budgetmidler nødvendigvis sammen og betinger hinanden; Banken kan ifølge sine vedtægter ved en enstemmig afgørelse i bestyrelsen, i tilfælde hvor der foreligger en negativ udtalelse fra Kommissionen, beslutte at yde et lån af egne midler under forudsætning af, at der ydes rentegodtgørelse; fremgangsmåden ved ydelse af rentegodtgørelse bør på denne baggrund under alle omstændigheder føre til en hurtig afgørelse, hvad enten godtgørelsen ydes eller eventuelt nægtes;

der bør nedsættes et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne, som skal bistå Banken ved udførelsen af de opgaver, der påhviler den ved gennemførelsen af denne forordning;

af hensyn til en effektiv forvaltning af de foranstaltninger, der er forudset i denne forordning, og for at lette den politiske dialog med modtagerlandene kræves der en flerårig fremgangsmåde;

traktaten indeholder til udstedelse af denne forordning ingen anden hjemmel end artikel 235 -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Fællesskabet bidrager til Tyrkiets bestræbelser for at styrke sine økonomiske og sociale infrastrukturer som led i gennemførelsen af slutfasen af toldunionen.

Artikel 2

Samarbejdsprojekterne, -programmerne og -foranstaltningerne henvender sig ikke blot til den tyrkiske stat og regionerne, med også til lokale myndigheder, regionale organisationer, offentlige organer, lokale eller traditionelle samfund, virksomhedsstøtteorganisationer, private operatører, kooperativer, gensidige selskaber, foreninger, stiftelser og ikke-statslige organisationer.

Når en af de grundlæggende forudsætninger for Fællesskabets bistand ikke er opfyldt, særlig i tilfælde af krænkelse af de demokratiske principper og menneskerettighederne, kan Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen træffe afgørelse om egnede foranstaltninger vedrørende denne bistand;

Artikel 3

Samarbejdsprojekterne, -programmerne og -foranstaltningerne har til formål af støtte reformer, politik og foranstaltninger, der kan bidrage til at tilpasse den tyrkiske økonomi til toldunionen. Det indgår i det generelle mål at sikre stabilitet og velfærd i Tyrkiet, at styrke demokratiet og at udvikle det regionale samarbejde med nabolandene.

1) Støtten til styrkelse af den tyrkiske økonomis formåen og konkurrenceevne retter sig navnlig mod aktioner, der sigter på:

- at styrke Tyrkiets offentlige sektor, herunder omstruktureringsprogrammer

- at forbedre Tyrkiets økonomiske infrastrukturer

- at fremme udviklingen af den private sektor, særlig små og mellemstore virksomheder og jobskabelse

- at befordre europæiske private investeringer i Tyrkiet, særlig små og mellemstore virksomheders.

2) Støtten til styrkelse af demokratiet, udvikling af menneskelige ressourcer og miljøbeskyttelse retter sig navnlig mod aktioner, der sigter på:

- at forbedre de offentlige tjenesters og den offentlige forvaltnings effektivitet, herunder lokaladministrationerne

- at fremme kendskabet til og respekten for menneskerettighederne

- at fremme samfundslæren og inddragelsen af det tyrkiske civilsamfund i Tyrkiets udvikling: erhvervssammenslutninger, fagforeninger, medier

- fremme af kvindernes rolle i udviklingen

- uddannelse og erhvervsuddannelse

- forbedring af de sociale tjenester, særlig til fordel for de mest ugunstigt stillede befolkningsgrupper

- miljøbeskyttelse.

3) Støtten til samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Tyrkiet på den anden side omfatter navnlig følgende områder:

- transeuropæiske net

- energi

- transport

- telekommunikation

- harmonisk og integeret udvikling i landdistrikterne

- miljø

- forskning og teknologisk udvikling

- statistisk samarbejde

- forbrugerbeskyttelse

- kultursamarbejde

- bekæmpelse af ulovlig indvandring, narkotikahandel og organiseret kriminalitet

- information, kommunikation, den audiovisuelle sektor og databaser.

4) Det regionale og grænseoverskridende samarbejde vedrører navnlig:

- oprettelse og styrkelse af strukturer for regionalt samarbejde med de andre lande og regioner, med hvilke Unionen har etableret associerings-, partnerskabs- eller samarbejdsforbindelser

- styrkelse af de nødvendige infrastrukturer til udvikling af den regionale og grænseoverskridende handel.

Artikel 4

De aktiviteter, der finansieres i henhold til denne forordning, tager hovedsagelig form af faglig bistand, uddannelse, institutionsopbygning, politisk dialog, information, seminarer, undersøgelser, projekter for investering i mikrovirksomheder, SMV og infrastruktur og foranstaltninger til oplysning om EF-projekter og -programmer. Hvor det kan være effektivt, kan decentralt samarbejde komme på tale. Operationer med risikovillig kapital og rentegodtgørelser kan finansieres, især i samarbejde med Den Europæiske Investeringsbank. Omkostningerne for modtagerne ved udarbejdelsen og gennemførelsen af støtteforanstaltningerne samt ved tilsyn hermed og revision heraf kan også dækkes.

Artikel 5

1. Foranstaltninger, der finansieres i henhold til forordningen, udvælges under hensyntagen til bl.a. modtagernes prioriteter, aktuelle behov og fremskridt henimod strukturreformer samt på grundlag af en vurdering af, hvor effektive de pågældende foranstaltninger vil være for at nå de tilstræbte mål for Fællesskabets støtte, i påkommende fald i overensstemmelse med bestemmelserne i associeringsaftalen EF-Tyrkiet.

2. På nationalt og regionalt niveau udarbejdes treårige vejledende programmer, som tager hensyn til de prioriteter, der er identificeret sammen med Tyrkiet, også som led i den økonomiske dialog, og som om fornødent ajourføres hvert år. Disse programmer definerer de vigtigste mål og retningslinjer for Fællesskabets støtte på de vejledende områder, der er omhandlet i artikel 3. De kan ændres i anvendelsesperioden under hensyntagen til erfaringerne fra gennemførelsen af denne forordning samt Tyrkiets fremskridt på områderne strukturreform, makroøkonomisk stabilisering og social fremgang.

Artikel 6

1. Kommissionen sikrer sammen med medlemsstaterne og på grundlag af de oplysninger, der er leveret af medlemsstaterne, en effektiv koordination af Fællesskabets og de enkelte medlemsstaters bistandsbestræbelser. Desuden søges der koordination og samarbejde med internationale finansielle institutioner og andre donorer.

2. De foranstaltninger, der omhandles i denne forordning, kan træffes af Fællesskabet enten uafhængigt eller i form af samfinansiering med Tyrkiet selv eller med dels offentlige eller private organer i medlemsstaterne og Den Europæiske Investeringsbank, dels tredjelande eller multilaterale organer.

Artikel 7

Fællesskabets finansiering tager navnlig form af gavebistand eller risikovillig kapital. For så vidt angår samarbejdsforanstaltninger på miljøområdet, kan den ligeledes tage form af rentegodtgørelser for lån, som Banken yder af sine egne midler.

Gavebistand kan anvendes til at finansiere eller samfinansiere aktiviteter, projekter eller programmer, som bidrager til virkeliggørelsen af de i artikel 3 fastlagte mål. Omfanget af finansiering som gavebistand til aktiviteter, projekter eller programmet afhænger bl.a. af disses kapacitet til at give et finansielt udbytte.

Finansieringsafgørelser og alle finansieringsaftaler, der følger heraf, skal udtrykkelig indeholde bestemmelser om bl.a. tilsyn og finanskontrol foretaget af Kommissionen og revision foretaget af Revisionsretten på stedet.

Artikel 8

1. Foranstaltninger i henhold til denne forordning kan dække udgifter til import af varer og tjenesteydelser samt lokale udgifter, som er nødvendige for at gennemføre projekterne og programmerne. Skatter, afgifter og gebyrer finansieres ikke af Fællesskabet.

Kontrakter i forbindelse med gennemførelse af foranstaltninger, som finansieres af Fællesskabet i medfør af denne forordning, skal i Tyrkiet være omfattet af en skatte- og toldordning, som ikke er mindre gunstig end den, Tyrkiet anvender over for den mest begunstigede internationale organisation inden for udviklingssamarbejde.

2. Vedligeholdelses- og driftsomkostninger kan dækkes for uddannelses-, kommunikations- og forskningsprogrammer og for andre projekter; i sidstnævnte tilfælde kan sådanne omkostninger kun dækkes i startsfasen og i faldende grad.

3. For investeringsprojekter kombineres Fællesskabets finansiering med igangsætterens egne ressourcer eller med finansiering på markedsvilkår afhængigt af projektets art. Fællesskabets finansiering må dog højst udgøre 80 % af de samlede finansieringsomkostninger.

Artikel 9

1. Indkaldelse af tilbud og kontrakter er åben uden forskelsbehandling for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og territorier og tredjelande i Middelhavsområdet, der modtager finansiel bistand fra Fællesskabet.

2. I tilfælde af samfinansiering kan Kommissionen fra sag til sag tillade, at statsborgere fra andre tredjelande deltager, afgiver tilbud og tildeles kontrakter. I sidstnævnte tilfælde kan deltagelse af virksomheder fra tredjelande kun godkendes, hvis der er tale om gensidighed.

Artikel 10

1. Finansieringsafgørelser, som gælder et beløb på mere end 2 000 000 ECU, og som ikke vedrører rentegodtgørelser for Den Europæiske Investeringsbanks lån og risikovillige kapital, træffes efter fremgangsmåden i artikel 12.

2. Finansieringsafgørelser vedrørende samlede tildelinger træffes efter fremgangsmåden i artikel 12. Kommissionen underretter det i artikel 12 nævnte udvalg om anvendelsen af disse samlede tildelinger.

3. Afgørelser, som ændrer afgørelser, der er truffet efter fremgangsmåden i artikel 12, træffes af Kommissionen, når de ikke indebærer væsentlige ændringer eller en supplerende forpligtelse på over 20 % af den oprindelige forpligtelse.

4. Finansieringsafgørelser angående ydelse af rentegodtgørelse i forbindelse med lån, der er ydet af Banken, træffes efter fremgangsmåden i artikel 13. Finansieringsafgørelser angående tilvejebringelse af risikovillig kapital træffes efter fremgangsmåden i artikel 14.

Artikel 11

De i denne forordning omhandlede foranstaltninger, som finansieres over Det Europæiske Fællesskabs almindelige budget, vurderes, vedtages og forvaltes af Kommissionen, idet Banken dog stadig forvalter rentegodtgørelser og transaktioner vedrørende risikovillig kapital i henhold til en generalfuldmagt, som Kommissionen har givet den på Fællesskabets vegne i overensstemmelse med artikel 105, stk. 3, i finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

Artikel 12

1. Kommissionen bistås af MED-Udvalget, der er nedsat ved artikel 10 i forordningen vedrørende finansielle og faglige foranstaltninger til støtte af reformen af økonomiske og sociale strukturer i tredjelande og territorier i Middelhavsområdet. En repræentant for Banken deltager i dette arbejde, dog uden stemmeret.

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanter for medlemsstaterne, den vægt, som er fastsat i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underrettes Rådet straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I så fald udsætter Kommissionen anvendelsen af de foranstaltninger, som den har truffet afgørelse om, i seks uger.

Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for den periode, der er fastsat i første afsnit.

4. Udvalget kan undersøge ethvert andet spørgsmål i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning, der forelægges det af dets formand, eventuelt efter anmodning fra en repræsentant for en medlemsstat, og især ethvert spørgsmål i forbindelse med den almindelige gennemførelse, forvaltningen af programmet, samfinansiering og den i artikel 6 omhandlede koordination.

5. Udvalget vedtager sin forretningsorden med kvalificeret flertal.

6. Kommissionen holder regelmæssigt udvalget orienteret og forelægger det oplysninger om gennemførelsen af foranstaltninger i henhold til denne forordning.

7. Europa-Parlamentet orienteres regelmæssigt om gennemførelsen af denne forordning.

Artikel 13

1. For så vidt angår projekter på miljøområdet, som finansieres ved lån med rentegodtgørelse, udarbejder Banken et finansieringsforslag i overensstemmelse med sine vedtægter. Banken anmoder i overensstemmelse med artikel 21 i sine vedtægter Kommissionen om en udtalelse og hører ligeledes det udvalg, der er omhandlet i artikel 15.

2. Udvalget afgiver en udtalelse om Bankens forslag. Kommissionens repræsentant gør i udvalget rede for Kommissionens holdning til det pågældende projekt og navnlig for, om det er i overensstemmelse med målene i denne forordning og med de generelle retningslinjer, som Rådet har fastlagt. Udvalget orienteres endvidere af Banken om de lån uden rentegodtgørelse, som denne agter at yde af sine egne midler.

3. På grundlag af denne høring anmoder Banken Kommissionen om at træffe en finansieringsafgørelse med henblik på ydelse af rentegodtgørelse for det pågældende projekt.

4. Kommissionen forelægger MED-Udvalget et udkast til afgørelse om godkendelse eller i givet fald afvisning af finansieringen af rentegodtgørelsen.

5. Kommissionen sender den i stk. 4 omhandlede afgørelse til Banken, som derefter kan yde lånet, hvis afgørelsen indebærer godkendelse af rentegodtgørelsen.

Artikel 14

1. Banken forelægger et forslag vedrørende finansiering med risikovillig kapital for det i artikel 15 omhandlede udvalg med henblik på en udtalelse. Kommissionens repræsentant redegør i udvalget for Kommissionens holdning til det pågældende projekt og navnlig for, om det er i overensstemmelse med målene i denne forordning og med de generelle retningslinjer, som Rådet har fastlagt.

2. På grundlag af denne høring sender Banken forslaget til Kommissionen.

3. Kommissionen træffer finansieringsafgørelsen inden for en passende frist under hensyntagen til projektets beskaffenhed.

4. Kommissionen sender den i stk. 3 omhandlede afgørelse til Banken, som træffer de nødvendige foranstaltninger.

Artikel 15

1. Banken bistås af Artikel 13-Udvalget, der er nedsat ved forordningen vedrørende finansielle og faglige foranstaltninger til støtte af reformen af økonomiske og sociale strukturer i tredjelande og territorier i Middelhavsområdet. Udvalget har som formand repræsentanten for den medlemsstat, som fører forsædet i Bankens Styrelsesråd, og Banken varetager sekretariatsforretningerne. En repræsentant for Kommissionen deltager i udvalgets arbejde.

2. Udvalgets forretningsorden vedtages af Rådet, som træffer afgørelse med enstemmighed.

3. Udvalget udtaler sig med kvalificeret flertal, som fastlagt i traktatens artikel 148, stk. 2.

4. I udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanter for medlemsstaterne, den vægt, som er fastlagt i traktatens artikel 148, stk. 2.

Artikel 16

1. Kommissionen undersøger sammen med Banken, i hvilken udstrækning foranstaltningerne i medfør af denne forordning er gennemført, og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en årsrapport herom senest den 30. april. Rapporten skal indeholde oplysninger om de foranstaltninger, der er blevet finansieret i årets løb, med behørigt hensyn til fortrolighed, og skal give en vurdering af de opnåede resultater.

2. Kommissionen og Banken evaluerer de projekter, der vedrører dem hver især, for at afgøre, om målene er nået, og for at opstille retningslinjer med det formål at gøre de fremtidige aktiviteter mere effektive. Evalueringsrapporterne sendes til Rådet og Europa-Parlamentet.

Artikel 17

Denne forordning træder i kraft på dagen for ikrafttrædelsen af afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet om iværksættelsen af slutfasen af toldunionen. Den anvendes i en periode på fem år fra dette tidspunkt.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.