EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING  
af 17. april 2013  
om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions agenturer for 
regnskabsåret 2011: præstation, økonomisk forvaltning og kontrol  
EUROPA-PARLAMENTET,  
— der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. november 2011 til Europa-Parlamentet og Rådet om 
opfølgning af decharge for regnskabsåret 2009 (COM(2011) 736) og Kommissionens ledsagende 
arbejdsdokumenter (SEK(2011)1350 og (SEK(2011)1351),  
— der henviser til den fælles erklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og 
Europa-Kommissionen om decentraliserede agenturer fra 19. juli 2012,  
— der henviser til den fælles tilgang til de decentrale agenturer, som er vedføjet den fælles erklæring af 
19. juli 2012,  
— der henviser til »Roadmap on the follow-up to the Common Approach on EU decentralised agencies« 
(køreplan for opfølgningen på den fælles tilgang til de decentrale agenturer), som blev vedtaget af 
Kommissionen i december 2012,  
— der henviser til Kommissionens meddelelse: »Europæiske agenturer — vejen frem« (KOM(2008) 135),  
— der henviser til sin beslutning af 10. maj 2012 om decharge for regnskabsåret 2010: præstation, 
økonomisk forvaltning og kontrol med EU-agenturer (  1 ), 
— der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen 
vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (  2 ), særlig artikel 185,  
— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 
2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets 
forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (  3 ), særlig artikel 208,  
— der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om 
rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) 
nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (  4 ), 
særlig artikel 96,  
— der henviser til Revisionsrettens særberetning nr.15/2012 »Håndteringen af interessekonflikter i udvalgte 
EU-agenturer«,  
— der henviser til Revisionsrettens årsberetninger (  5 ) om årsregnskaberne for hvert af de decentraliserede 
agenturer for regnskabsåret 2011,  
— der henviser til sin undersøgelse om mulighederne for og gennemførligheden af at etablere fælles 
støttetjenester for EU-agenturer, som blev offentliggjort den 7. april 2009,DA L 308/374 Den Europæiske Unions Tidende 16.11.2013  
( 1 ) EUT L 286 af 17.10.2012, s. 388.  
( 2 ) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.  
( 3 ) EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.  
( 4 ) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.  
( 5 ) EUT C 368 af 16.12.2011.
— der henviser til sin erklæring af 18. maj 2010 om Unionens indsats for at bekæmpe korruption (  1 ), til 
sin beslutning af 15. september 2011 om EU’s bestræbelser på at bekæmpe korruption (  2 ) og til 
meddelelse fra Kommissionen om bekæmpelse af korruption i EU (COM(2011) 308),  
— der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,  
— der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og 
Sociale Anliggender, Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og Udvalget om Borgernes 
Rettigheder og Indre Anliggender (A7-0118/2013),  
A. der henviser til, at denne beslutning for hvert enkelt organ som omhandlet i artikel 185 i forordning 
(EF, Euratom) nr. 1605/2002, indeholder de horisontale bemærkninger, der ledsager dechargeafgørel ­
serne i henhold til artikel 96 i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002, og artikel 3 i bilag VI til 
Parlamentets forretningsorden,  
B. der henviser til, at antallet af agenturer i løbet af de sidste ti år er tredoblet, fra 10 i 2001 til 30 i 2011,  
Generelle forhold  
1. understreger betydningen af de opgaver, der varetages af agenturerne, og deres direkte indvirkning på 
borgernes hverdag, navnlig hvad angår kvaliteten af lægemidler, fødevaresikkerhed, luftfartssikkerhed og 
kontrol med udbrud af smitsomme sygdomme; understreger i denne forbindelse, at organernes uafhæn ­
gighed er af allerstørste vigtighed, hvilket især gælder reguleringsorganerne og dem, der har til opgave 
at foretage uafhængig indsamling af oplysninger; erindrer om, at hovedformålet med at oprette decen ­
trale agenturer var at være i stand til at sikre uafhængige tekniske og videnskabelige vurderinger;  
2. erindrer om, at Parlamentet, Rådet og Kommissionen i juli 2012 efter tre års analyser og forhandlinger 
endelig vedtog den fælles tilgang til de decentrale agenturer, en politisk aftale om den fremtidige 
forvaltning og reform af de decentrale agenturer; hilser denne aftale velkommen, men beklager, at 
man ikke heri har fastlagt, hvordan beslutningstagningen for implementeringen af de aktioner, der er 
foreslået på dette felt, eller hvordan Parlamentets tilsyns- og kontrolfunktion skal tilgodeses i forbindelse 
med denne beslutningstagning;  
3. påskønner Revisionsrettens rapporter og især dens bestræbelser på at imødekomme Parlamentets 
opfordringer til Revisionsretten til at sikre en bedre kvalitet af revisionerne og lette dechargeproceduren;  
4. bemærker med tilfredshed, at Rettens revisionsberetninger nu indeholder mere detaljerede oplysninger 
end i tidligere år; tilskynder Retten til at fortsætte i denne positive retning og udvikle præstations ­
elementerne i revisionerne yderligere, både i sine årlige revisionsberetninger og i de særligt fokuserede 
særberetninger; anmoder Retten om at fremme kontradiktoriske procedurer, når agenturerne anmoder 
herom, og gøre sine beretninger mere informative og gennemsigtige, navnlig ved at anerkende de 
tilfælde, hvor et agentur har opdaget et problem og henledt Rettens opmærksomhed herpå, og ved 
endnu mere klart at påpege sager, hvori der er taget forbehold;  
5. minder samtlige agenturer om, at de er forpligtede til at sende dechargemyndigheden en beretning, der 
er udarbejdet af direktøren, og som opsummerer det antal og de typer interne revisioner, der er 
foretaget af den interne revisor, de henstillinger, der er fremsat, og den opfølgning, der har fundet 
sted af disse henstillinger, jf. artikel 72, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002;DA 16.11.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 308/375  
( 1 ) EUT C 161 E af 31.5.2011, s. 62.  
( 2 ) EUT C 51 E af 22.2.2013, s. 121.
6. påskønner det gode samarbejde med det ansvarlige udvalg fra EU-agenturernes netværks (i det følgende 
»netværket«) side, der er et forum for koordinering, informationsudveksling og fastlæggelse af fælles 
stillingtagen til emner af fælles interesse for agenturerne, og opfordrer til, at dette netværk udbygges; 
bemærker med tilfredshed den disponibilitet og åbenhed, som agenturernes direktører har opvist, når de 
er blevet kontaktet i forbindelse med den årlige dechargeprocedure; noterer sig med overraskelse 
netværkets skrivelse af 19. oktober 2012, hvori det anmoder Parlamentet om at »vende tilbage til 
tidligere års praksis«; opfordrer tværtimod netværket til at støtte op om de ændringer, Parlamentet har 
anmodet om i sine foregående dechargebetænkninger, vedrørende forbedring af forvaltningen, åbenhed 
og angående foranstaltninger til forebyggelse af interessekonflikter, der bør træffes til gavn for forbru ­
gerne og skatteborgernes penge;  
7. understreger behovet for at fokusere på effektivitet i dechargeproceduren og opfordrer alle involverede 
parter — Revisionsretten, Rådet, agenturerne og netværket — til at tage hensyn hertil i deres tilgang til 
decharge; understreger, at fokusskiftet mod præstation på ingen måde må svække aspekterne formel 
rigtighed og forsvarlig økonomisk forvaltning;  
8. peger i denne forbindelse på forholdet mellem administrationens størrelse og agenturernes resultater; 
mener, at agenturerne for at opnå en så effektiv drift som muligt og udnytte deres ressourcer optimalt 
så vidt muligt bør søge at opnå synergier, øge udvekslingen af bedste praksis og dele tjenester baseret 
på geografisk nærhed eller tematisk beslægtethed; mener, at man endvidere bør forbedre, udvide og lette 
adgangen til Kommissionens tjenester på acceptable vilkår;  
9. mener, at de finansielle regler, der gælder for agenturerne, bør forenkles, og at dette vil kunne gøre det 
muligt at reducere udgifterne til agenturernes administrative personale; opfordrer Kommissionen til at 
udarbejde forslag med henblik herpå og til at tilskynde agenturerne til at gøre brug af forenklings ­
muligheden i forbindelse med ansættelsesprocedurer, når standardproceduren er udformet til en orga ­
nisation af større målestok og indebærer en uforholdsmæssig byrde for agenturerne;  
10. bemærker med bekymring, at Revisionsretten har afdækket en række problemer, der vedrører adskillige 
agenturer, især hvad angår:  
— fremførsler, som ikke er understøttet af forpligtelser, eller som forekommer uforholdsmæssigt høje  
— mangel på gennemsigtighed eller omhu ved ansættelser  
— indkøb og kontraktforvaltning  
— potentielle interessekonflikter, herunder på bestyrelsesplan;  
11. bemærker i denne forbindelse netværkets svar; glæder sig over agenturernes koordinerede aktion og 
deres bestræbelse på at løse de problemer, som Revisionsretten gør opmærksom på, og opfordrer 
netværket og de enkelte agenturer til at melde tilbage til dechargemyndigheden om fremskridtene i 
gennemførelsen af de konkrete skridt til afhjælpning af de mangler, som Revisionsretten og Parlamentet 
pegede på under dechargeproceduren for regnskabsåret 2010; understreger den kendsgerning, at 
ansvaret ligger hos agenturernes administrerende direktører og bestyrelser;  
12. opfordrer netværket samt de enkelte agenturer til at rapportere tilbage til dechargemyndigheden om 
fremskridtene med implementeringen af disse idéer og tiltag med henblik på at vurdere, om de valgte 
tiltag har været effektive til at løse de af Revisionsretten og i den fælles tilgang påpegede udestående 
problemer, og til at rapportere til dechargemyndigheden om både individuelle og kollektive foranstalt ­
ninger til afhjælpning af de mangler, Revisionsretten har peget på, og om resultaterne heraf;  
13. understreger, at agenturerne i nogen tid har udtrykt ønske om større fleksibilitet i de regler, der gælder 
for dem i henhold til finansforordningen; erkender, at de fleste af disse regler er ude af proportioner og 
dårligt egnede, ikke blot til de fleste agenturers størrelse og formål, men også til deres karakteristika; 
insisterer på, at en forenkling af de finansielle og lovmæssige bestemmelser, der gælder for agenturerne, 
vil gøre det muligt at forbedre effektiviteten, mindske udgifterne og løse mange af de problemer, 
Revisionsretten har påpeget;DA L 308/376 Den Europæiske Unions Tidende 16.11.2013
14. konstaterer, at nogle agenturer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed er operatio ­
nelle agenturer, og at gennemførelsen af deres budgetter også afhænger af eksterne faktorer, hvilket der 
bør tages hensyn til under budgetproceduren;  
Budgetmæssig og økonomisk forvaltning  
15. understreger, at princippet om etårige budgetter er et af de tre grundlæggende regnskabsprincipper 
(enhed, etårighed og balance), som er uomgængelige for at sikre en effektiv gennemførelse af Unionens 
budget; noterer sig, at decentraliserede agenturer ikke altid overholder dette princip fuldt ud;  
16. erindrer agenturerne om, at det vedvarende problem med fremførelser skal løses; bemærker agentu ­
rernes forklaringer med hensyn til vanskelighederne med at undgå overførsler for aktionsudgifter, men 
mener ikke desto mindre, at der i et antal tilfælde fortsat er plads til forbedringer, navnlig i form af en 
bedre forvaltning af forpligtelsesbevillinger baseret på faktiske behov, forbedring af den interne plan ­
lægning og de generelle indtægtsoverslag samt en mere streng budgetdisciplin og regelmæssigt tilsyn 
med udgifter; opfordrer agenturerne til at tage deres interne forvaltningsprocedurer op til revision med 
henblik på at mindske deres administrative byrder, navnlig hvad angår udbuds- og ansættelsesprocedu ­
rer; finder, at såvel Kommissionen som Revisionsretten bør yde agenturerne effektiv bistand på dette 
område;  
17. påpeger, at den interne planlægning i visse tilfælde skal forbedres, hvilket kræver, at agenturerne 
arbejder på at forbedre deres procedurer; anerkender samtidig, at dette under visse omstændigheder 
og med behørig begrundelse (f.eks. har det ikke været muligt at afvikle alle betalingstransaktioner i 
kontraktåret) bør nævnes på en gennemsigtig måde i Revisionsrettens beretning; er af den opfattelse, at 
det kun således vil være muligt at foretage en sand vurdering af, hvorvidt overførsler er for høje eller ej;  
18. understreger i denne forbindelse, at der bør tages hensyn til regelhierarkiet, og mener, at en forsvarlig 
økonomisk forvaltning generelt bør veje tungest; påpeger imidlertid, at de nuværende finansielle 
bestemmelser ikke løser det problem, der opstår i de agenturer, som finansieres gennem opkrævning 
af gebyrer, og opfordrer Kommissionen til at foreslå en løsning på dette spørgsmål i forbindelse med 
den næste revision af de finansielle regler, der gælder for agenturerne; påpeger, at finansforordningen 
heller ikke er indrettet på de agenturer, der skaber overskud, og understreger, at det er vigtigt, at man i 
forbindelse med revisionen overvejer løsninger på dette problem, f.eks. i form af oprettelse af en 
begrænset reservefond;  
19. forventer, at Revisionsretten i sin egenskab af ekstern revisor til opfølgning af Parlamentets decharge ­
betænkning fra 2010 og dets betænkning om benchmarking af agenturer konsulterer netværket med 
henblik på indførelse af en frit tilgængelig og gennemsigtig benchmarking- og rangordningsprocedure 
for agenturer med brug af vigtige indikatorer inden for forsvarlig økonomisk forvaltning og budget ­
forvaltning, lave forvaltningsomkostninger samt omkostningseffektiv driftseffektivitet og stiller de 
underliggende data til rådighed i et lettilgængeligt format (f.eks. Excel-filer og/eller CSV-filer);  
20. bemærker med bekymring, at manglen på fleksibilitet i budgettet af nogle agenturer fremhæves som en 
svaghed, hvilket lader formode, at der vil kunne opnås besparelser, hvis der i budgettet er tilstrækkelig 
fleksibilitet mellem afsnittene; opfordrer Kommissionen til at undersøge situationen nøje og komme 
med forslag, der kan forbedre dette forhold;  
21. bemærker, at agenturerne i årets løb er genstand for talrige revisions- og kontrolprocedurer, som ofte er 
meget ujævnt fordelt og kan skabe vanskeligheder for dem; mener, at dette problem bør imødegås 
hovedsagelig gennem en bedre koordinering af disse forskellige revisioner (  1 ); mener, at agenturerne bør 
høres for at finde frem til praktiske løsninger på dette spørgsmål, uden at det hæmmer udførelsen af 
deres primære opgaver; opfordrer Revisionsretten, Kommissionen, agenturerne og netværket til at 
foreslå en fremgangsmåde i dette spørgsmål, der tilgodeser alle parter;DA 16.11.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 308/377  
( 1 ) Se i denne forbindelse action 53 i køreplanen for opfølgning af den fælles tilgang til EU’s decentrale agenturer.
22. kræver, at alle agenturer og fællesforetagender systematisk vedføjer en standardiseret skabelon 
vedrørende offentliggørelse af deres endelige årsregnskab, som indbefatter de data, der fremlægges i 
deres beretninger om gennemførelsen af budgettet og i deres beretninger om den budgetmæssige og 
økonomiske forvaltning; henstiller, at samtlige agenturer og fællesforetagender fremlægger disse oplys ­
ninger på en udtømmende, frit tilgængelig og gennemsigtig måde, (f.eks. Excel-filer og/eller CSV-filer) 
for at lette sammenligningen med deres budgetmæssige gennemførelse og dermed gøre det muligt for 
Parlamentet og offentligheden at foretage en omfattende sammenligning af deres udgifter;  
23. anmoder netværket om at indføre et detaljeret, standardiseret system af budgetposter, således at agen ­
turernes samlede indtægter og udgifter samt gennemførelsen og anvendelsen af bevillingerne inden for 
de forskellige afsnit, kapitler og poster kan sammenlignes direkte; anmoder endvidere netværket om 
efterfølgende at foretage den pågældende sammenligning og gøre konklusionerne samt de underlig ­
gende data frit tilgængelige i et let tilgængeligt format (f.eks. Excel-filer og/eller CSV- filer);  
Menneskelige ressourcer og ansættelsespolitik  
24. erindrer om, at tjenestemandsvedtægten indeholder de principper, der styrer agenturernes personalepo ­
litik, og at der også er behov for en øget fleksibilitet i og forenkling af de bestemmelser i vedtægten, der 
gælder for agenturer, for at sætte dem i stand til at fungere bedre i denne henseende; Påpeger endvidere, 
at selv om artikel 110 i vedtægten giver mulighed for en vis fleksibilitet, er det Kommissionen, der 
træffer den endelige afgørelse, hvorfor det er af afgørende vigtighed, at agenturerne og Kommissionen 
når til enighed på forhånd; mener, at Kommissionen i tilfælde af uenighed bør fremlægge en begrundet 
afgørelse for Parlamentets kompetente udvalg;  
25. minder agenturerne om, at de i deres personalepolitiske planlægning skal fastlægge en overordnet 
programmering af deres menneskelige ressourcer i overensstemmelse med deres budgetmæssige og 
administrative kapacitet med henblik på at sikre, at personalepolitikken er sammenhængende og 
modsvarer deres behov; påpeger endvidere, at denne planlægning bør tage hensyn til visse grund ­
læggende faktorer såsom en ligelig kønsmæssig og geografisk fordeling; glæder sig i den forbindelse 
over de initiativer, Kommissionen har medtaget i køreplanen, og over det faktum, at der allerede nu 
tages hensyn til agenturernes særlige karakteristika i forbindelse med den igangværende revision af 
tjenestemandsvedtægten;  
26. udtrykker bekymring over den omstændighed, at agenturernes ansættelsesprocedurer har været et 
udbredt problem, lige siden de første agenturer blev oprettet, og gør opmærksom på, at Revisionsretten 
i sine revisioner for regnskabsåret 2011 påpeger problemer eller svagheder på dette område for alle 
agenturer med undtagelse af to; er overrasket over, at hverken den fælles tilgang eller køreplanen 
indeholder forslag til foranstaltninger på dette område;  
27. mener, at den veletablerede praksis i planerne for personalepolitikken (PPP'er) er et værdifuldt redskab 
til langsigtet personalepolitikplanlægning; er i stigende grad bekymret for, at Kommissionen ophæver 
aftalte personalepolitikplaner inden for rammerne af den årlige budgetprocedure, og opfordrer derfor 
Kommissionen til at holde igen på dette område;  
28. opfordrer alle agenturer til at oplyse dechargemyndigheden om det antal fridage, der er godkendt for 
hver lønklasse inden for flekstids- og afspadseringsordningerne, i et bilag til deres årlige aktivitets ­
rapporter;  
Interessekonflikter og gennemsigtighed  
29. glæder sig over Revisionsrettens særberetning nr. 15/2012 om håndteringen af interessekonflikter i 
udvalgte EU-agenturer, som skyldes en anmodning, som Europa-Parlamentet rettede til Revisionsretten 
om at »foretage en gennemgribende analyse af agenturernes tilgang til håndteringen af situationer, hvor 
der kunne opstå interessekonflikter«;  
30. Mener, at den væsentligste merværdi af Revisionsrettens særberetning nr.15/2012 ligger i den regelmæs ­
sige overvågning af agenturernes fremskridt, hvad angår håndtering og forebyggelse af interessekon ­
flikter; opfordrer derfor Retten til yderligere at følge dette spørgsmål op, idet den udvider sin revision til 
også at omfatte andre agenturer, og til at forelægge sine resultater i en kommende særberetning om 
emnet;DA L 308/378 Den Europæiske Unions Tidende 16.11.2013
31. erindrer om, at Revisionsretten i sin særberetning nr. 15/2012 har undersøgt politikker og procedurer 
for håndtering af interessekonflikter i fire udvalgte agenturer; Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur 
(EASA), Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) 
og Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA);  
32. påpeger, at formålet med Revisionsrettens revision var at finde svar på to spørgsmål: for det første om 
der findes hensigtsmæssige retningslinjer og procedurer for håndtering af interessekonfliktsituationer, og 
for det andet om disse retningslinjer og procedurer er blevet gennemført tilfredsstillende; bemærker 
desuden, at Revisionsretten baserede sit arbejde på den definition af interessekonflikt, der er givet i 
retningslinjerne for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), og at den refe ­
renceramme for mindstekrav, som Retten har vedtaget, også bygger på disse retningslinjer; understreger 
dog, at OECD's retningslinjer, selvom de giver en international benchmark på dette område, grund ­
læggende vedrører interessekonflikter for offentligt ansatte og derfor ikke kan danne grundlag for en 
effektiv imødegåelse af potentielle interessekonflikter i agenturernes ledelsesorganer og andre organer, 
der er involveret i agenturernes arbejde, såsom bestyrelser og ekspertpaneler; anerkender ikke desto 
mindre værdien af OECD's »værktøjskasse« og herunder især tjeklisten for gaver og andre goder samt de 
fremsatte henstillinger om sanktioner, behovet for at kontrollere fuldstændigheden og indholdet af 
interesseerklæringer og kravet om at udnytte ekspertise og identificere potentielle interessekonflikter;  
33. bemærker, at der også kan opstå interessekonflikter mellem medlemmerne af et agenturs bestyrelse og 
selve agenturet som følge af nationale eller institutionelle interesser, hvilket kan bringe agenturets rette 
funktion i fare; opfordrer Kommissionen til omgående at sende Parlamentet et forslag til håndtering af 
dette spørgsmål; forventer, at der i mellemtiden i gennemsigtighedens interesse vil blive skabt åbenhed 
og offentlighed om erklæringerne om økonomiske interesser fra samtlige medlemmer af agenturernes 
bestyrelser;  
34. beklager, at ingen af de fire udvalgte agenturer på tidspunktet for afslutningen af revisionsarbejdet på 
stedet (oktober 2011) ifølge Revisionsrettens konklusioner i dens særberetning nr. 15/2012 havde 
håndteret interessekonflikter hensigtsmæssigt: bemærker, at mens EMA og EFSA havde udviklet mere 
avancerede retningslinjer for håndtering af interessekonflikter, var ECHA's retningslinjer ufuldstændige, 
og EASA havde slet ingen retningslinjer;  
35. bemærker med bekymring, at Revisionsretten konstaterede et antal mangler, især med hensyn til 
retningslinjer og procedurer for personale og klageudvalg/klagenævn (ECHA), gennemsigtighed med 
hensyn til offentliggørelse af årlige interesseerklæringer (EASA), uddannelse i interessekonflikter 
(ECHA og EASA); understreger, at det ud af de fire agenturer, som Retten har revideret, kun er 
EMA, der har fastlagt retningslinjer for gaver og invitationer;  
36. bifalder de henstillinger, som Revisionsretten har rettet til de fire agenturer, der er blevet revideret; 
påskønner, at de fire udvalgte agenturer ifølge Rettens konklusioner har taget flere skridt til at afhjælpe 
deres individuelle mangler; opfordrer agenturerne til at holde dechargemyndigheden underrettet om 
yderligere foranstaltninger, der træffes, hvad angår implementeringen af deres retningslinjer og 
procedurer til afhjælpning af disse mangler, herunder hvad angår håndteringen af interessekonflikter;  
37. konstaterer, at Revisionsretten har påpeget en række væsentlige mangler ved håndteringen af situationen 
efter fratrædelse, som gør det vanskeligere at forebygge »svingdørssituationer«; støtter Revisionsrettens 
anbefalinger, der fremhæver nødvendigheden af at afklare disse spørgsmål om situationen efter fratræ ­
delse og finder, at »afkølingsperioden« for enhver, der har været ansat som direktør for et agentur eller 
beklædt større ansvarsposter i et sådant, skal præciseres.  
38. tilslutter sig Revisionsrettens henstillinger, der opfordrer alle Unionens institutioner og decentrale 
organer til at undersøge, om anbefalingerne i dens særberetning nr. 15/2012 er relevante og anven ­
delige for dem; er af den opfattelse, at alle agenturer bør udvikle og implementere omfattende politikker 
og procedurer til sikring af uafhængighed, herunder en mandatsvigsmekanisme og klare sanktioner, eller 
ændre allerede eksisterende ordninger på grundlag af de indhøstede erfaringer og henstillingerne i 
særberetning nr. 15/2012; opfordrer alle agenturer til at informere dechargemyndigheden om dette 
spørgsmål inden udgangen af 2013;DA 16.11.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 308/379
39. påskønner Ombudsmandens beslutning om at foretage en undersøgelse på eget initiativ af de tilfælde af 
interessekonflikter af »svingdørstypen«', som for nylig er rapporteret i Kommissionen; tilslutter sig 
Ombudsmandens advarsel om, at selvom en effektiv håndtering af interessekonflikter er et centralt 
element i god forvaltning og etisk adfærd, indebærer ikke alle problemer angående forvaltning og etik 
nødvendigvis en interessekonflikt; er af den opfattelse, at interessekonflikter skal håndteres inden for 
deres grænser, og understreger nødvendigheden af at fremme uddannelses- og forebyggelsesstrategier og 
aktioner, hvad angår interessekonflikter i EU’s institutioner;  
40. påskønner Revisionsrettens henstilling til Unionen om at overveje at videreudvikle sit regelsæt 
vedrørende håndtering af interessekonfliktsituationer;  
41. hilser den interinstitutionelle fælles erklæring af 19. juli 2012 om decentraliserede agenturer velkom ­
men, herunder navnlig dens bestemmelser om håndtering og forebyggelse af interessekonflikter (punkt 
11 og 18) samt om deres videnskabelige eksperters uafhængighed (punkt 20):  
42. anmoder Revisionsretten om at foretage en vurdering af agenturernes implementering af foranstaltnin ­
ger, der er truffet på grundlag af de henstillinger, som den har rettet til dem i sin særberetning nr. 
15/2012; opfordrer netværket til at udvikle forslag baseret på udvekslingen af bedste praksis og 
indhøstede erfaringer, således at det i samarbejde med Kommissionen og Revisionsretten bliver i 
stand til at identificere de agenturer eller de virksomhedsområder inden for samme, hvor der er 
størst risiko for interessekonflikter; hilser det i den forbindelse velkomment, at åbenhedsregistret for 
lobbyister i EU-institutionerne skal revideres, og opfordrer Kommissionen og agenturerne til at gennem ­
føre foranstaltninger, der måtte følge af denne revision for så vidt angår mulige interessekonflikter;  
43. hilser de foranstaltninger, Kommissionen bebuder vedrørende interessekonflikter, og især dens hensigt 
om at forelægge retningslinjer for en kohærent politik om forebyggelse og håndtering af interessekon ­
flikter for bestyrelsesmedlemmer og direktører, eksperter i videnskabelige udvalg og medlemmer af 
klageudvalg/klagenævn (  1 ), en opgave, som Kommissionen selv tager på sig, og for hvilken den har 
sat 2013 som mål; bemærker med tilfredshed, at denne opgave er en af Kommissionens prioriterede 
foranstaltninger og milepæle; opfordrer indtrængende Kommissionen til at overholde den foreslåede 
frist for iværksættelse af denne indsats og til at rapportere til dechargemyndigheden om resultaterne 
inden udgangen af 2013, idet den føjer de relevante lovgivningsforslag til sin rapport;  
44. bemærker, at Kommissionen i denne forbindelse har fastlagt to foranstaltninger, som agenturerne skal 
træffe i 2013: nemlig at vedtage og implementere en klar politik om interessekonflikter og navnlig at 
udveksle erfaringer og muligvis udvikle en koordineret tilgang til fælles problemer vedrørende viden ­
skabelige udvalg og klageudvalg/klagenævn samt definere gennemsigtige og objektivt verificerbare 
kriterier for bestyrelsesmedlemmers upartiskhed og uafhængighed, og for det andet at gennemgå 
udvælgelsesprocedurerne for medlemmer af videnskabelige udvalg (  2 ); opfordrer agenturerne til rappor ­
tere til dechargemyndigheden om status for disse opgaver inden udgangen af 2013;  
45. opfordrer Kommissionen til at være opmærksom på nødvendigheden af at fastholde en passende 
balance mellem på den ene side risici og fordele i forbindelse med håndteringen af interessekonflikter 
og på den anden side målsætningen om at opnå den bedst mulige videnskabelige rådgivning; mener, at 
de mange nye adfærdskodekser og etiske retningslinjer ikke giver nogen garanti mod interessekonflikter; 
mener, at det er nødvendigt men ikke tilstrækkeligt at vedtage adfærdskodekser og etiske retningslinjer, 
og at interessekonflikter kun kan kommes til livs gennem en korrekt gennemførelse af enkle og 
anvendelige regler og en effektiv kontrol af samme inden for rammerne af en almen kultur baseret 
på ærlighed, integritet og åbenhed;DA L 308/380 Den Europæiske Unions Tidende 16.11.2013  
( 1 ) Se i denne forbindelse aktion 33 i køreplanen for opfølgning af den fælles tilgang til EU’s decentrale agenturer.  
( 2 ) Se i denne forbindelse aktion 34 og 35 i køreplanen for opfølgning af den fælles tilgang til EU’s decentrale agenturer.
46. gentager den kendsgerning, at en høj grad af åbenhed er en central faktor for mindskelse af risikoen for 
interessekonflikter; opfordrer derfor de agenturer, der endnu ikke har gjort det, til på deres websteder at 
offentliggøre en liste over medlemmerne af deres bestyrelse og ledelse samt eksterne og interne 
eksperter sammen med disses respektive interesseerklæringer og cv'er;  
Køreplan  
47. hilser den »Roadmap on the follow-up to the Common Approach on EU decentralised agencies« 
(køreplanen), der vedtoges af Kommissionen i december 2012, velkommen og opfordrer alle involve ­
rede parter til at gøre sig bekendt med de idéer, der udtrykkes heri, bl.a. i forbindelse med de 
igangværende forhandlinger om det flerårige budget for Unionen;  
48. støtter fuldt ud Kommissionens vigtigste mål, som er beskrevet i køreplanen, nemlig opnåelse af mere 
afbalanceret forvaltning, forøgelse af agenturernes effektivitet og kontrol og indførelse af større kohæ ­
rens i den måde, som de fungerer på; påskønner de foranstaltninger, der foreslås heri, især med hensyn 
til mere ensartede bestyrelser, bestræbelser på at tilvejebringe synergier mellem agenturerne og mulig ­
heden for sammenlægning af nogle af agenturerne;  
49. bemærker imidlertid, at køreplanen, selv om den er et godt udgangspunkt, stadigvæk mangler en 
omfattende vurdering af den nuværende situation i agenturerne samt en klar vision og strategi, der 
tager fat på behovet for at modernisere agenturerne; mener, at Kommissionen kunne have været mere 
ambitiøs og krævende med hensyn til specifikke foranstaltninger over for individuelle agenturer eller 
typer eller grupper af agenturer; beklager det langsommelige arbejde i den interinstitutionelle arbejds ­
gruppe, som har givet et temmelig beskedent resultat på nuværende tidspunkt, og at Rådet ikke har vist 
sig mere åbent over for en mere ambitiøs tilgang; er overbevist om, at en mere ambitiøs og frem ­
adskuende tilgang ville have givet en betydeligt større merværdi;  
50. hilser det velkomment, at en af prioriteterne i den fælles tilgang er en forbedring af agenturernes 
forvaltning, navnlig via en præcisering og fastlæggelse af bestyrelsens og den administrative direktørs 
respektive roller samt en revision af rollerne for Kommissionens og Parlamentets repræsentanter i 
bestyrelserne; påpeger, at denne proces også vil bidrage til at klarlægge forholdet mellem på den ene 
side agenturerne og på den anden side EU-institutionerne og medlemsstaterne, fastlægge styrkede 
ansvarlighedsmekanismer for agenturerne og definere Kommissionens ansvar i forbindelse med agen ­
turernes aktiviteter under fuld overholdelse af princippet om agenturernes uafhængighed;  
51. opfordrer Kommissionen til i højere grad at gøre brug af agenturernes kapacitetsopbygning og anbe ­
falinger inden for rammerne af det europæiske semester, især under udarbejdelsen af den årlige 
vækstundersøgelse og makroøkonomiske indikatorer; understreger agenturernes centrale rolle med 
hensyn til at opfylde Europa 2020-strategiens målsætninger;  
Uafhængighed  
52. understreger, at agenturernes uafhængighed er af allerstørste vigtighed; erindrer om, at agenturerne 
burde være i stand til at udføre deres opgaver selvstædigt, og beklager, at dette for øjeblikket ikke 
altid er tilfældet; mener, at Kommissionens generaldirektorater bør betragtes som partnere for agentu ­
rerne, og bemærker med bekymring, at Kommissionens indgreb nogle gange sår tvivl om objektiviteten 
i agenturernes beslutninger og gennemførte foranstaltninger, navnlig når det er forbundet med store 
risici for forbrugernes sikkerhed;  
Klare ansvarsforhold  
53. bemærker, at den demokratiske kontrol med agenturerne bør gøres mere ensartet, særlig den måde, 
hvorpå de rapporterer til dechargemyndigheden (der er især uoverensstemmelser, hvad angår forelæg ­
gelsen af finansielle oplysninger og i indgivelsen af rapporter om opfølgning på decharge); mener, at 
forholdet mellem Parlamentet og agenturerne kunne have gavn af et stærkere og bedre struktureret 
system for rapportering til Parlamentet; mener, at den nuværende situation er temmelig uensartet, og at 
kontakter og rapportering alt for ofte kun finder sted ad hoc;DA 16.11.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 308/381
54. anser det for yderst vigtigt, at de parlamentariske udvalg, der er ansvarlige for, at agenturerne så nøje 
som muligt gennemgår deres årlige arbejdsprogrammer for at sikre, at de afspejler den aktuelle situation 
og de aktuelle politiske prioriteter; forventer i den forbindelse, at agenturerne i overensstemmelse med 
den fælles erklæring af 19. juli 2012 om decentrale agenturer samarbejder tæt med disse udvalg og 
Kommissionen under udarbejdelsen af deres årlige arbejdsprogrammer;  
55. anmoder agenturerne om at offentliggøre referaterne fra deres bestyrelsesmøder på deres websteder af 
hensyn til åbenheden og den demokratiske kontrol, herunder fra Parlamentets side;  
56. foreslår, at et medlem af Parlamentets Budgetkontroludvalg får adgang til at deltage i agenturernes 
bestyrelsesmøder som observatør;  
Muligheder for tættere samarbejde og for sammenlægning af agenturer  
57. mener, at mulighederne for yderligere synergier mellem Det Europæiske Politiakademi og Den Euro ­
pæiske Politienhed bør undersøges, idet der tages hensyn til resultaterne af Cepols undersøgelse fra 
2011 (kontrakt CEPOL/CT/2010/002); bemærker, at Akademiet i marts 2014 skal forlade sine nuvæ ­
rende lokaliteter i Bramshill (UK); anmoder om, at Kommissionen forelægger et forslag for Europa- 
Parlamentet og Rådet om flytning af Akademiet til Haag (NL), hvor Den Europæiske Politienhed i 
øjeblikket befinder sig, for at begge agenturer kan få mulighed for at dele faciliteter og tjenester uden, at 
det medfører risici for deres kerneopgaver og uafhængighed; understreger, at en hurtig afgørelse om 
omplacering af Cepol betragteligt ville mindske den herskende usikkerhed, der kan influere negativt på 
personalet og rekrutteringen;  
58. opfordrer Kommissionen til sammen med Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Det Europæiske 
Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejds ­
vilkårene og Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur at undersøge synergierne mellem disse agenturer 
nærmere og rapportere til dechargemyndigheden om muligheden for en tættere integration af dem; 
opfordrer disse agenturer og Kommissionen til at evaluere, om et tættere samarbejde vil kunne føre til 
storskalafordele og optimering af deres resultater;  
59. mener, at der bør etableres et tættere samarbejde mellem visse agenturer, navnlig hvad angår beslut ­
ninger, der griber ind i et andet agenturs arbejdsområde; foreslår, at de berørte agenturer når til enighed 
indbyrdes med deltagelse af de relevante interessenter, så konkurrerende regelsæt undgås; anmoder 
agenturerne om, at de i sådanne tilfælde til enhver tid holder Parlamentets kompetente udvalg orien ­
teret;  
Udveksling af bedste praksis  
60. understreger behovet for at sikre, at nyoprettede agenturer (f.eks. Agenturet for Samarbejde mellem 
Energireguleringsmyndigheder, Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA), Den Europæiske Tilsyns ­
myndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA) og Den Europæiske Værdi ­
papir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), alle oprettet i 2011) nyder godt af bedste praksis fra ældre 
og mere erfarne agenturer for at undgå problemer i forbindelse med ansættelse, indkøb og finans ­
regulering;  
61. bemærker med tilfredshed, at nydannede agenturer deltager i netværkets møder tre gange om året, og at 
der på disse møder indgår udveksling af bedste praksis, bemærker desuden, at de nyoprettede agenturer 
er indbudt til at deltage i delnetværk, som er oprettet med henblik på at drøfte emner, der kræver 
teknisk viden, navnlig delnetværket af administrationschefer, som mødes med samme hyppighed som 
det overordnede netværk, og som beskæftiger sig med spørgsmål vedrørende ansættelse, indkøb og 
finansregulering;  
62. bemærker de to studiebesøg, som ESMA har aflagt hos Det Europæiske Jernbaneagentur (ERA) i 2011 
og Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) i 2012, hvor ESMA's personale havde lejlighed 
til at lære om bedste praksis i disse veletablerede agenturer; bemærker, at der er udviklet hyppig kontakt 
mellem ESMA, EIOPA og EBA med henblik på at udveksle bedste praksis, harmonisere praksis og 
udnytte synergier;DA L 308/382 Den Europæiske Unions Tidende 16.11.2013
63. opfordrer netværket til at samarbejde med Kommissionen om at undersøge muligheder for at afholde 
fælles uddannelsesarrangementer for agenturer med henblik på at løse de finansielle problemer, som 
Revisionsretten påviste i 2011;  
Europæiske tilsynsmyndigheder (ESA)  
64. konstaterer med bekymring, at de relevante bestemmelser i finansforordningen ikke er fuldt ud tilpasset 
ESA’ernes finansieringsordning, eftersom 55-60 % af deres budget finansieres med bidrag fra medlems ­
staterne og EFTA-landene; anser det for overordentligt vigtigt, at der findes passende mekanismer, som 
kan sikre finansielle sikkerhed og stabilitet af ESA’erne, som løber særlige risici på grund af deres 
finansierings sammensatte karakter; mener, at dette spørgsmål bør tages op, senest i forbindelse med 
den næste revision af finansforordningen for så vidt angår agenturerne, og opfordrer Kommissionen til 
at vurdere situationen og forelægge dechargemyndigheden en rapport herom;  
65. understreger betydningen af en passende ligevægt mellem på den ene side det tildelte budget og de 
disponible stillinger og på den anden side de opgaver, som ESA’erne pålægges, idet et misforhold, kan 
afstedkomme en uhensigtsmæssig personalesituation, for så vidt angår ansættelse af ESA’ernes personale 
på den ene side og inddragelse af nationale eksperter på den anden side; er bekymret over det faktum, 
at Kommissionen har ændret stillingsfortegnelsen efter forslag fra ESA’erne uden klart at angive dette; 
opfordrer indtrængende Kommissionen til at udvise fuldstændig åbenhed på dette og andre områder;  
66. bemærker i denne forbindelse de betænkeligheder, der blev rejst vedrørende Unionen i de foreløbige 
konklusioner fra IMF's vurdering af den finansielle sektor fra december 2012, hvori det anbefales at øge 
ESA’ernes ressourcer og beføjelser efter behov, således at de bliver i stand til at opfylde deres mandater 
og på samme tid øge deres operationelle uafhængighed;  
Ligestilling mellem kønnene  
67. understreger betydningen af retningslinjer, der sikrer, at kvinder og mænd er behørigt repræsenteret i 
agenturernes styrende organer; opfordrer netværket til at indføre og udbrede generelle retningslinjer 
vedrørende bedste praksis på dette område, også i tilfælde, hvor der ikke er nogen specifikke krav i 
agenturernes oprettelsesforordninger; opfordrer agenturernes administrerende direktører, der har det 
fulde ansvar i personalespørgsmål, til at sikre ligestillingen mellem kønnene, både blandt agenturernes 
personale som helhed og blandt personer med særligt ansvar;  
68. finder det betænkeligt, at kun få af stillingerne som administrerende direktør i agenturerne beklædes af 
kvinder; i betragtning af, at de fleste af agenturernes direktører udnævnes af bestyrelsen på grundlag af 
en kandidatliste fastlagt af Kommissionen; opfordrer agenturernes bestyrelser og Kommissionen til at 
holde ligestillingsprincipperne i hævd og tage hensyn til den strategi, som Kommissionen iværksatte i 
2010 for at opnå en mere ligelig kønsfordeling i ledende stillinger; finder det foruroligende, at den 
fælles tilgang og køreplanen ikke har ligestillingspolitik blandt deres målsætninger, og opfordrer 
Kommissionen til at fremlægge konkrete forslag til at tage fat på dette spørgsmål;  
69. konstaterer, at det er medlemsstaternes ansvar at udpege deres repræsentanter i agenturernes ledende 
organer; opfordrer medlemsstaterne til at ihukomme princippet om ligestilling mellem kvinder og 
mænd, når de udpeger repræsentanter til disse organer, og opfordrer desuden indtrængende de admini ­
strerende direktører til at øge bevidstheden blandt bestyrelsesmedlemmerne om dette emne, når 
formanden og næstformanden skal vælges; bemærker med tilfredshed, at to af de nuværende trojka- 
agenturer har en kvinde som bestyrelsesformand;  
Komplekse it-systemer  
70. understreger behovet for, at agenturerne såvel som Kommissionen koordinerer og udveksler bedste 
praksis og erfaringer med henblik på at løse de tekniske og forvaltningsmæssige udfordringer i forbin ­
delse med komplekse informationsteknologisystemer (it-systemer), som skal kunne fungere overalt i 
Unionen; finder det besynderligt, at Kommissionen opkræver gebyrer af agenturerne for at lade dem 
bruge dens it-systemer, og at disse gebyrer ikke fastsættes efter objektive parametre, såsom agenturernes 
størrelse; opfordrer Kommissionen til at tilpasse gebyrerne til agenturernes størrelse og finansielle 
kapacitet, hvis der ikke er noget alternativ til at opkræve dem, eftersom disse gebyrer udgør en betydelig 
byrde for de små agenturer;DA 16.11.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 308/383
71. henleder Kommissionens opmærksomhed på de vanskeligheder, som agenturerne er stødt på i forbin ­
delse med komplekse it-systemer som periodiseret regnskabsføring (ABAC) og SYSPER2, og som 
skyldes, at disse systemer er udviklet til at dække Kommissionens behov og ikke agenturernes; 
påskønner de foranstaltninger, der er truffet af de delnetværk, der beskæftiger sig med konsekvenserne 
af dette problem, og særlig EU-agenturernes informations- og kommunikationsnetværk (it-aspekter) og 
administrationschefernes delnetværk (ABAC and SYSPER2), og opfordrer Kommissionen til at 
samarbejde tættere med agenturerne om dette spørgsmål;  
72. foreslår, at agenturerne gives mulighed for at anvende Kommissionens HR-software og enhver anden 
software, i stedet for at skulle købe deres egen dyre software;  
73. Foreslår for at lette dechargemyndighedens arbejde med agenturerne og i betragtning af agenturernes 
store antal og den stadig mere komplekse karakter af deres arbejde og output, at Parlamentet fra det 
kommende regnskabsår, når det undersøger og forbereder sin udtalelse om et agentur, overvejer at 
anvende en ny model med udnævnelse af flere forskellige ordførere, sådan som det allerede er sket i år 
med andre institutioner;  
74. pålægger sin formand at sende denne beslutning til de agenturer, der er underlagt denne decharge ­
procedure, og til Rådet, Kommissionen og Revisionsretten.DA L 308/384 Den Europæiske Unions Tidende 16.11.2013