DA    DA  
 EUROPA-
KOMMISSIONEN 
Strasbourg, den 15.7.2014  
COM(2014) 469  final 
  
GRØNBOG 
Den bedste udnyttelse af Europas traditionelle knowhow: en mulig udvidelse af 
beskyttelsen af geogr afiske betegnelser i Den Europæis ke Union til at omfatte ikke-
landbrugsprodukter 
 
EØS-relevant tekst 
 
 
2 
 GRØNBOG 
Den bedste udnyttelse af Europas traditio nelle knowhow: en mulig udvidelse af 
beskyttelsen af geografiske betegnelser i Den Europæiske Union til at omfatte ikke-
landbrugsprodukter 
 
 
 
 
Indholdsfortegnelse 
 
Indledning..................................................................................................................... .............. 4  
I — Den bedste udnyttelse af geografiske betegnel ser: de potentielle fordele ved at udvide 
beskyttelsen af geografiske betegnelser i EU til at om fatte ikke-landbrugsprodukter. 6  
1. Den nuværende situation for ge ografiske betegnelser i EU................................................... 6  
1.1 Hvad er en geografisk betegnelse?....................................................................................... 6  
1.2 Den retlige ramme for beskyttels e af geografiske betegnelser............................................. 6  
1.2.1 De internationale retlige rammer....................................................................................... 7  
1.2.2 De retlige rammer i EU ................................................................................................... .. 7 
1.2.2.1 Ensartet beskyttelse på EU-plan begræn set til landbrugsprodukt er og fødevarer ......... 7  
1.2.2.2 Forskellige nationale retlige ra mmer for ikke-landbrugsprodukter ............................... 8  
2. Potentielle økonomiske, sociale og kulturell e fordele ved at udvide beskyttelsen af 
geografiske betegnelser til at omfatte ikke-landbrugsprodukter på EU-plan............... 8  
2.1 Det økonomiske potentiale i geografiske be tegnelser for ikke-l andbrugsprodukter............ 8  
2.2 Fordele for forbrugerne .................................................................................................... .... 9  
2.3 Støtte til EU's internationale  indsats for at styrke beskytte lsen af geografiske betegnelser 9  
2.4 Bevarelse og værdsættelse af de europæiske  traditioner, den europæiske knowhow, de 
kulturelle udtryksformers ma ngfoldighed og kulturarven ......................................... 11  
3. Problemer og udfordringer ved at  gøre ikke-landbrugsprodukter be rettiget til beskyttelse af 
geografiske betegnelser.............................................................................................. 12  
4. Alternativer t il harmoniseret EU-beskyttelse....................................................................... 13  
II — Muligheder for at yde beskyttelse af  geografiske betegnelser på EU-plan ..................... 14  
1. Mål og kriterier for beskyttelse ............................................................................................ 15 
1.1 Hvilken betegnelse: navne og symboler............................................................................. 15  
1.2 Hvilke betegnelser bør være udelukket fra be skyttelse af geografis ke betegnelser?......... 16  
 
3 
 2. Hvad bør beskyttelse af geografiske bete gnelser anvendes på: en  tværgående tilgang 
sammenlignet med en sektoriel tilgang?.................................................................... 17  
3. Tilknytningen mellem produkt og område........................................................................... 17  
3.1 Hvor stærk bør tilknytni ngen til området være? ................................................................ 17  
3.2 Kvalitet og varespecifikation ............................................................................................. 1 8 
3.3 Omdømme forbundet med produktet ................................................................................. 19  
4. Hvordan kan beskyttelsen styrkes? ...................................................................................... 19  
4.1 Harmonisering af nationale love ........................................................................................ 19  
4.2 Oprettelse af et fælles EU-dækkende system..................................................................... 20  
5. Registrering ................................................................................................................ .......... 21  
5.1 De nationale administrative myndigheders rolle i et EU-registreringssystem................... 21  
5.2 Forvaltning af et EU-register.............................................................................................. 22 
5.3 Procedurens indhold........................................................................................................ ... 22  
5.3.1 Ansøgere................................................................................................................. ......... 22  
5.3.2 Indsigelse mod registreringen af en geografisk betegnelse............................................. 23  
5.3.3 Gebyrer.................................................................................................................. .......... 23  
6. Beskyttelsens omfang........................................................................................................ ... 23  
6.1 Det ydede beskyttelsesniveau............................................................................................. 23  
6.2 Overvågning og håndhævelse af retti gheder til geografi ske betegnelser........................... 24  
6.3 Varigheden af beskyttelsen  af geografiske betegnelser  for ikke-landbrugsprodukter ....... 25  
7. Efter registrering .......................................................................................................... ........ 25  
7.1 Annullering af beskyttelsen................................................................................................ 25 
7.2 Potentielle konflikter mellem geogra fiske betegnelser og varemærker ............................. 26  
Konklusion ..................................................................................................................... .......... 27  
 
 
 
 
 
 
 
 
  
 
 
 
 
4 
 Indledning 
 
I vore dages globaliserede verden kan forbruge rne vælge mellem et næ sten ubegrænset udvalg 
af produkter. For at træffe et kvalificeret va lg skal forbrugerne indhente og sammenligne 
oplysninger om prisen på et stig ende antal varer og om deres eg enskaber. Prisen på et produkt 
og dets grundlæggende egenskaber er ikke altid de eneste afgør ende faktorer. Forbrugerne ser 
også på, hvordan man kan identificere autentiske, or iginale kvalitetsprodukter, og forventer, at 
den bekendtgjorte kvalitet og de bekendtgjorte særlige egenskab er giver de kvaliteter, de 
sætter pris på, og for hvilke de ofte er villige til at betale en højere pris.  
 
For at opnå dette kan det omdømme og/eller de givne kvalitetsmæssige egenskaber, der 
forbindes med produkter på grund af deres særlig e oprindelse, krystalli seres i den såkaldte 
"geografiske betegnelse", som beskriver produkte t. Geografiske betegnelser er betegnelser, 
der identificerer varer som have nde oprindelse i et land, en re gion eller en lokalitet, hvor 
produktets særlige kvalitet, omdømme eller a ndre kendetegn især kan tilskrives dets 
geografiske oprindelse, f.eks. Bordeaux (vine), Vetro di Murano (glas) eller Prosciutto di 
Parma. 
Det siger sig selv, at geografiske betegnelser er relevante for landbr ugsprodukter, fødevarer, 
vine og andre alkoholiske drikkevarer, hvor den geografiske oprindelse er knyttet til 
kvaliteter, der stammer enten direkte fra jord en eller klimaet (f.eks. vine) eller fra en 
kombination af naturlige faktorer og traditionelle fremstillingsmetoder, der anvendes i den pågældende region (f.eks. Baye risches Bier). Anvendelsen af  geografiske betegnelser er 
imidlertid ikke begrænset til landbrugsprodukter. En ge ografisk betegnelse kan også 
fremhæve et produkts særlige kvaliteter, som s kyldes menneskelige faktorer på produktets 
oprindelsessted såsom særlige fremstillingsmæssi ge færdigheder og traditioner. Dette gælder 
f.eks. for håndværk, som normalt er håndlavet ved hjælp af lokale naturressourcer, og som 
sædvanligvis er en del af lokalsamfunds traditioner. 
Den Europæiske Union (EU) er rig på såda nne autentiske ikke-landbrugsprodukter, som er 
baseret på traditionel viden og traditionelle produktionsmetoder,  som ofte er rodfæstet i den 
kulturelle og sociale arv i et bestemt geografisk område, f.eks. Český křišťál (bøhmisk 
krystal), skotskternet stof fr a Skotland, Marmo di Carrara (mar mor) eller Meissner Porzellan 
(porcelæn). Alle disse pr odukter er en del af Europas traditio nelle viden og færdigheder, og de 
er derfor vigtige for den europæiske kultura rv og bidrager til den kulturelle og kreative 
økonomi. De har også et betydeligt økonomisk potent iale, hvis de rigtige betingelser for deres 
udnyttelse er opfyldt. Innovation og teknologisk udvikling er af stor betydning for at udnytte 
lokal ekspertise og arv bedst muligt. 
EU er bundet af regler om beskyttelse af geogr afiske betegnelser i he nhold til aftalen om 
handelsaspekter vedrørende in tellektuel ejendomsret (TRIPS), som gælder for alle 159 
medlemmer af Verdenshandelsorganisa tionen (WTO), og som dækker både 
landbrugsprodukter og ikke-landbru gsprodukter. Geografiske betegn elser skal være beskyttet 
i alle WTO-medlemslandene for at undgå at vildlede offentligheden med hensyn til varers oprindelse og for at forhindre illoyal konkurre nce. WTO's medlemmer har mulighed for at 
bruge forskellige retlige instrumenter for at opnå dette. Nogle af WTO's medlemmer, 
herunder 15 EU-medlemsstater, har sui generi s-lovgivning om beskyttelse af geografiske 
betegnelser for ikke -landbrugsprodukter. 
På EU-plan findes der for øjeblikket ensartet be skyttelse af geografiske  betegnelser for vine, 
spiritus, aromatiserede vine og landbrugsprodukter  og fødevarer. Der eksisterer på nuværende 
 
5 
 tidspunkt ingen harmoniseret elle r ensartet beskyttels e af geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter på EU-plan. I st edet finder nationale retlig e instrumenter anvendelse, 
hvilket medfører forskellig retlig be skyttelse i Europa. Producenter af ikke-
landbrugsprodukter, som ønsker at bes kytte en geografisk betegnelse i hele EU, skal sikre, at 
de har separat beskyttelse i den enkelte medlem sstat, hvilket ikke er i overensstemmelse med 
målene for det indre marked. 
Kommissionen påviste problemet i sin meddelelse fra 2011 om et indre marked for 
intellektuelle ejendomsrettigheder1 og foreslog en dybtgående an alyse af den eksisterende 
lovramme for beskyttelse af geografiske betegnelser for ikke-landbrugsprodukter i 
medlemsstaterne og dens virkni nger på det indre marked. 
Undersøgelsen af beskyttelsen  af geografiske betegnelser for ikke-landbrugsprodukter i det 
indre marked ("undersøgelsen") blev bestilt i 20122 for at følge op på dette. Undersøgelsen, 
som Kommissionen offentliggjor de i marts 2013, konkluderer, at  de eksisterende retlige 
instrumenter, der er til rådighed for produc enter på nationalt og europæisk plan, er 
utilstrækkelige. Kommissionen afholdt en offe ntlig høring den 22. april 2013 for at drøfte 
resultaterne af undersøgelsen og skabe en platfo rm for en bred debat om behovet for en mere 
effektiv beskyttelse af geogr afiske betegnelser for ikke-l andbrugsprodukter på EU-plan. 
Mange af de interessenter, der deltog, støttede kravet i undersøgelsen om bedre beskyttelse af 
geografiske betegnelser for ikke -landbrugsprodukter på EU-plan.  
På baggrund af resultaterne af undersøgelsen og udfaldet af den offentlige høring besluttede 
Kommissionen at gå videre med det analytis ke arbejde gennem denne grønbog. Den agter at 
foretage den bredest mulige høring af alle intere ssenter om, hvorvidt der i EU er behov for at 
øge beskyttelsen af geografiske betegnelser for ikke-landbrugsprodukt er og i givet fald, 
hvilken tilgang der bør anvendes. Alle interesserede parter opfordres til at fremsætte bemærkninger til de emner, der behandles i denne grønbog, ved at besvare de anførte 
spørgsmål. Kommissionen vil tage  højde for resultate rne af denne høring, når den beslutter, 
om det er hensigtsmæssigt at iværks ætte yderligere tiltag på EU-plan.
 
 
 
                                                            
1 http://eur-lex.europa.eu/legal-conten t/DA/TXT/PDF/?uri=CELEX:52011DC0287&rid=1 . 
2 Undersøgelsen blev gennemført før Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union og omfatter ikke landet. 
 
6 
  
I — Den bedste udnyttelse af ge ografiske betegnelser: de potentielle fordele ved at 
udvide beskyttelsen af geografiske be tegnelser i EU til at omfatte ikke-
landbrugsprodukter  1. Den nuværende situation for geografiske bete gnelser i EU 
 1.1 Hvad er en geografisk betegnelse? 
 
En geografisk betegnelse er et tegn, normalt et navn, der anvendes på varer med en bestemt geografisk oprindelse, og som ha r kvaliteter, kendete gn eller et omdømme, der især kan 
tilskrives dette oprindelsessted. En geografisk be tegnelse omfatter eller består typisk af navnet 
på varernes oprindelsessted. De tte navn kan anvendes kollektivt af  alle virksomheder fra det 
pågældende område, som fremstiller et bestem t produkt på en foreskreven måde. Champagne  
og Prosciutto di Parma  er eksempler på nogle verdensber ømte geografiske betegnelser. 
Formålet med at beskytte en geografisk betegnels e som en intellektuel ejendomsret er at sikre 
producenterne loyal konkurrence og give fo rbrugerne pålidelige oplysninger om 
produktionsstedet og/eller -m etoden og produktets kvalitet
3. Beskyttelsen af geografiske 
betegnelser er afgørende for at  bevare traditionelle produkter af høj kvalitet og den knowhow 
og de job, der er forbundet med dem. Beskyttels en af geografiske bete gnelser støtter derfor 
små og mellemstore virksomheder og producen ter (SMV'er). Geografiske betegnelser 
understreger forholdet mellem menneskelig aktivite t, kultur, jord og ressourcer samt bidrager 
til at beskytte immaterielle aktive r såsom omdømme og kvalitetsstandarder. 
Geografiske betegnelser er også et incitament  til at investere i ny teknologi og innovation for 
at beskytte produkternes høje kvalitet, sa mtidig med at konkurrenceevnen bevares. 
Geografiske betegnelser har sæ rlige kendetegn, som adskiller dem fra andre intellektuelle 
ejendomsrettigheder, da de generelt ikke er en enkelt enheds ejendom, som det normalt er 
tilfældet med varemærker eller patenter. Geografis ke betegnelser tilhører et lokalsamfund som 
helhed, dvs. alle producenter, hvis produkter stammer fra det af grænsede geografiske område, 
og som overholder de specifikationer, der er  fastsat for den pågældende geografiske 
betegnelse. 
1.2 Den retlige ramme for beskytte lse af geografiske betegnelser 
 1.2.1 De internationale retlige rammer  
En række traktater, som forvaltes af Verden sorganisationen for Intellektuel Ejendomsret 
(WIPO), yder beskyttelse af geografiske bete gnelser, især Parise rkonventionen fra 1883 om 
beskyttelse af industriel ejendomsret
4 og Lissabonaftalen om beskyttelse af 
                                                            
3 Ligesom det er tilfældet med alle andre produkter, skal produkter  med et navn, som er en geografisk betegnelse, overholde 
den eksisterende EU-ordning med "væsentlige krav" og krav til produktsikkerheden, som sikrer et velfungerende indre 
marked, produktsikkerheden for borgerne og beskyttelse af visse a ndre offentlige interesser, f.eks. beskyttelse af miljøet 
eller energieffektiviteten.  
4 Pariserkonventionen henviser gene relt til "angivelser af herkomst" og "oprinde lsesbetegnelser" som genstande for industriel 
ejendomsret, men den definerer ikke disse begreber. Alle EU -medlemsstaterne er pa rter i denne konvention.  
 
7 
 oprindelsesbetegnelser og deres internationale registrering5. Desuden omhandler TRIPS-
aftalens artikel 22-24 den internationale besk yttelse af geografiske betegnelser inden for 
WTO6. 
Disse internationale aftaler giver mulighed for at yde beskyttelse af geografiske betegnelser 
for alle produkttyper, både landbrugsprodukter  og ikke-landbrugsprodukter. De adskiller sig 
imidlertid væsentligt med hensyn til definition, omfang, tilknyttede håndhævelsesforanstaltninger og andre aspekter af beskyttelse af geografiske betegnelser. 
1.2.2 De retlige rammer i EU 
 
I Europa findes der beskyttelse af geografiske betegnelser fo r både landbrugsprodukter og 
ikke-landbrugsprodukter. Landbrugs produkter og fødevarer (vin og spiritus) kan nyde godt af 
ensartet beskyttelse, der udelukkende ydes på  EU-plan. Geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter beskyttes kun på nationalt/reg ionalt plan gennem forskellige nationale 
retlige rammer. 
1.2.2.1  Ensartet beskyttelse på EU-plan begr ænset til landbrugsp rodukter og fødevarer    
På EU-plan er der indført ensartet beskyttels e af geografiske betegnelser for vine (1970), 
spiritus (1989), aromatiserede vine (1991) og andre landbrugsprodukter  og fødevarer (1992). 
Hovedformålet med disse systemer er at fremme  kvalitet, variation og værdi i fødevarekæden, 
bevare traditionel know how i sektoren og stimulere dive rsificering og beskæftigelse i 
landdistrikterne. Disse systemer yder vidtrække nde ensartet beskyttelse i hele EU til de 
beskyttede navne for de omfattede produkter  med kun én ansøgningsproces. Ved udgangen af 
april 2014 var der registreret 336 navne på spiritus, 1 577 navne på vine og 1 184 navne på fødevarer og landbrugsprodukter i EU. Den anslåed e salgsværdi for geogr afiske betegnelser i 
EU i 2010 beløber sig til 54,3 mia. EUR, herunder 11,5 mia. EUR i eksportsalg (15
 % af EU's 
industrieksport af fødevarer og drikkevarer). 
EU-Domstolen har bekræftet, at en geograf isk betegnelse er en intellektuel ejendomsret7. EU-
systemet til beskyttelse af dem er eksklusivt  og forhindrer medlemsstaterne i at anvende 
separate, sideløbende nationale  eller regionale or dninger (som f.eks. i forbindelse med 
varemærker)8. Der findes nationale systemer, som regulerer det første trin i 
ansøgningsprocessen vedrørende EU-registrering af geografiske betegnelser og sikrer deres 
                                                            
5 10 EU-medlemsstater er parter i Lissabonaftalen. Syv EU-medlem sstater har ratificeret den: Bulgarien, Tjekkiet, Frankrig, 
Ungarn, Italien, Portugal og Slovakiet. Tre medlemsstater har undertegnet den, men ikke ratificeret den: Spanien, 
Grækenland og Rumænien.  
6 TRIPS-aftalens artikel 22 fastsætter definitionen af en geograf isk betegnelse og indeholder en generel forpligtelse for 
medlemmerne af WTO til at sikre beskyttelse mod vildledende anvendelse af en geografisk betegnelse og mod anvendelse, 
der udgør illoyal konkurrence. Den fastsætter også, at parterne skal afvise eller ugyldiggøre registreringen af varemærker, 
der indeholder eller består af en geogr afisk betegnelse for varer, som ikke ha r oprindelse i det angivne område, hvis 
anvendelsen af betegnelsen i varemærk et for disse varer kan vildlede offentligheden med hensyn til det egentlige 
oprindelsessted. TRIPS-aftalens artikel 23 yder et højere beskyt telsesniveau for geografiske betegnelser for vin og spiritus. 
I artikel 23, stk. 1, fastsættes en standa rd med fuldstændig beskyttels e, som betyder, at parterne  skal forhindre registrering 
af en betegnelse for vin/spiritus for vin eller spiritus, som ikke har oprindelse i det pågældende geografiske område, selv 
om varernes virkelige oprindelse også er anført, eller den geografiske betegnelse br uges i oversættelse eller er ledsaget af 
udtryk som f.eks. "art", "type", "stil", "efterligning" eller lignende. Geografiske betegnelser for vin og spiritus skal 
beskyttes, selv om misbrug af et navn på en geog rafisk betegnelse ikke ville vildlede forbrugerne.  
7 Se sag C-3/91, Turrón de Jijona, præmis 37, eller Prosci utto di Parma, sag C-108/01, præmis 64.  
8 Se sag C-478/07, Bud ĕjovický Budvar, præmis 114.  
 
8 
 administrative håndhævelse (f.eks. officiel kont rol af overensstemmels en med producenternes 
varespecifikationer og overvågni ng af anvendelsen af en geogr afisk betegnelse på markedet)9. 
 EU-systemet til beskyttelse af  geografiske betegnelser fo r landbrugsprodukter betragtes 
generelt som en succeshistorie, hvilket en ny lig undersøgelse bestilt af Kommissionen viser
10. 
Det har givet forbrugerne og pr oducenterne mærkbare fordele så som detaljerede oplysninger 
og kvalitetsgaranti til forbrugerne, mere stabile fortjenester til producenterne, øget synlighed, ofte som følge af deltagelse i handelsmesser,  adgang til nye indenla ndske markeder og/eller 
eksportmarkeder, bedre adgang til PR-midler og investeringsstøtte til producenterne. Beskyttelsen af geografiske bete gnelser bidrager også til at beva re den lokale infrastruktur og 
beskæftigelse, særlig i fattige områder,  og gavner derfor samfundet som helhed. 
 
1.2.2.2 Forskellige national e retlige rammer for ik ke-landbrugsprodukter 
 
Medlemsstaternes love om beskyttelse af geogr afiske betegnelser for ikke-landbrugsprodukter 
er endnu ikke blevet harmoniseret. De relevant e nationale rammer varierer derfor væsentligt 
mellem medlemsstaterne. Der er betydelige forskelle  i definitioner, regist reringsprocedurer og 
-udgifter, beskyttelsens omfang og retshåndhævelses midler. Derfor er ge ografiske betegnelser 
for ikke-landbrugsprodukter omfattet af forske llige beskyttelsesnive auer, afhængigt af 
fremstillingslandet, og de er baseret på den grun dlæggende beskyttelse. der er fastsat i TRIPS-
aftalen. 
Ikke-landbrugsprodukter er i alle medlemsstater  omfattet af love om illoyal konkurrence eller 
vildledning af forbrugerne. Dette gælder ogs å for varemærkelovgivning, som også kan yde en 
vis beskyttelse. Der findes for øjeblikket su i generis-systemer, so m yder beskyttelse af 
geografiske betegnelser for ikke-l andbrugsprodukter, i 15 medlemsstater11. Disse love har 
forskellige former, lige fra regionale eller na tionale bestemmelser om bestemte håndværk 
(f.eks. keramik) til specifikke love om et bestemt produkt (f.eks. So lingen-knive) eller til 
regionale eller nationale love , som beskytter alle geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter12.  
Spørgsmål: 
1. Synes du, at der er fordele eller ulemper ved de nuværende forskellige niveauer for og 
midler til beskyttelse af geografiske be tegnelser for ikke-la ndbrugsprodukter i de 
forskellige medlemsstater i EU? Uddyb venligst dit svar. 
 
 
2. Potentielle økonomiske, sociale og kulture lle fordele ved at udvide beskyttelsen af 
geografiske betegnelser til at omfatt e ikke-landbrugsprodukter på EU-plan 
 2.1 Det økonomiske potentiale  i geografiske betegnelser for ikke-landbrugsprodukter 
                                                            
9 Se sag C-35/13, Felino, præmis 28.  
10 Undersøgelsen om Value of production of agricultural products and f oodstuffs, wines, aromatised wines and spirits 
protected by a geographical indication (GI)  kan ses på http://ec.europa.eu/agriculture/external-studies/value-gi_en.htm . 
11 Belgien (Vallonien), Bulgarien, Tjekkiet, Estland, Frankr ig, Tyskland, Ungarn, Letland, Polen, Portugal, Rumænien, 
Slovakiet, Slovenien, Spanien (Murci a-regionen), se undersøgelsen, s. 30.  
12 Undersøgelse om besky ttelse af geografiske betegnelser for ikke-l andbrugsprodukter i det indre marked, s. 29-73,  
http://ec.europa.eu/internal_marke t/indprop/docs/geo-indications/130322_geo- indications-non-agri-study_en.pdf.  
 
9 
  
Der kan være to vigtige potentielle fordele ve d et harmoniseret EU-system for geografiske 
betegnelser for producenter af ikke-landbrugs produkter. Hvis deres produkters særegenhed og 
tiltrækningskraft øges som følge af  en garanti for kval iteten og oprindelsen i hele EU, kan det 
give omsætningen13 et skub, og det vil medføre en mere  effektiv og ensartet EU-dækkende 
beskyttelse mod tab som følge af forfalskning og efterligning. 
Beskyttelse af geografiske bete gnelser kan anvendes på alle typer ikke-landbrugsprodukter og 
produktionsmetoder fra lav- og mellemteknologiske produkter, f.eks. Český křišťál (bøhmisk 
krystal), til mere højteknologisk e produkter. For nylig blev det i undersøgelsen skønnet, at 
direkte og indirekte beskæftig else i sektoren for geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter i Europa skaber op til 4,08 mio. job14. Disse job findes hovedsageligt i 
SMV'er beliggende i de fattige regioner15. To tredjedele af de  regioner, som ikke-
landbrugsprodukter med geografiske betegnelser  stammer fra, har en fattigdoms- eller 
arbejdsløshedsprocent på over 20. 
En garanti for omdømmet og/eller kvaliteten af ikke-landbrugsprodukter, der er omfattet af 
beskyttelse af den geografiske betegnelse i hele EU, kan give  producenterne lettere adgang til 
PR-midler og investeringsstøtte fra offe ntlige myndigheder og bedre adgang til 
handelsmesser. Muligheden for at deltage i en EU-dækkende harmoniseret ordning for 
geografiske betegnelser kan også styrke produc entsammenslutningers fælles organisering og 
forvaltning af det beskyttede navn.  
En berømt geografisk betegnelse kan også gi ve oprindelsesstedet eller -regionen mere 
publicity og give multiplikatoreffekt, f.eks. i form af øget turisme16 og flere handelsmesser og 
kulturelle aktiviteter, og dermed  skabe flere jobmuligheder17. 
 Beskæftigelse genereret af et bestemt produkt med en geografisk betegnelse kan typisk ikke 
flyttes til andre steder på gr und af dens iboende tilknytning til et område. Set ud fra dette 
synspunkt kan en forbedring af visse regioners ve lstand ved at yde besky ttelse af geografiske 
betegnelser for ikke-landbrugsprodukter bidr age til at bevare job og velstand i visse 
økonomisk skrøbelige områder.  
Spørgsmål: 
2. Tror du, at en styrket og harmoniseret EU-beskyt telse af geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter på EU-plan kan have pos itive økonomiske virkninger i det indre 
marked som beskrevet ovenfor? 
3. Er der efter din mening negative virkninger, som en sådan beskyttelse kan have på EU-
økonomien?  
                                                            
13Desuden spiller status for geografiske betegnelser en væsent lig rolle med hensyn til at give producenter mulighed for at 
levere til større detailhandlere og finde nye kunder uden for de  områder, hvor produkterne traditionelt var kendt og værdsat 
af forbrugerne. Da forbrugerne på udenl andske markeder desuden opf atter geografiske betegnelser  som en ekstra garanti 
for produktkvalitet, som er kontrolleret af et eksternt organ, hjælpe r retten til en geografisk betegnelse producenterne med 
at få adgang til nye eksportmarkeder.  
14Undersøgelsen, s. 133.  
15Kilde: Europæiske statistikker vedrørende  fattigdom og arbejdsløshed for NUTS 2-regi oner. Dette gælder f.eks. for Binche 
Lace (Belgien) eller Black Clay fra Olho Marinho (Portugal).  
16F.eks. den europæiske rute for keramik (certificeret som "kulturrute" af Europa rådet i maj 2012), som sigter mod at øge 
keramikområders tiltrækningskraft som bæredygtige turistmål.  
17Se Geographical Indications, An introduction , WIPO, 
http://www.wipo.int/export/ sites/www/freepublications/e n/geographical/952/wipo_pub_952.pdf . 
 
10 
  
2.2 Fordele for forbrugerne  
Geografiske betegnelser gør det muligt for forbrugere, som lægger vægt på produkters 
geografiske oprindelse, har sans for den kultur eller tr adition, der er forankr et i dem, eller er 
interesseret i særlige egenskaber eller en særlig kvalitet ved varerne, at træffe et kvalificeret, 
sikkert valg baseret på  pålidelige oplysninger
18. Formålet med geografis ke betegnelser er at 
give forbrugerne sikkerhed for, at et produk t har en bestemt kvalitet, bestemte kendetegn 
og/eller et bestemt omdømme på grund af dets sæ rlige oprindelsessted, hvis dette er noget, de 
værdsætter. 
Officielle kontroller eller overvågningsmekani smer, der skal sikre, at produkter med en 
beskyttet geografisk betegnelse overholder varesp ecifikationerne, er en central funktion i de 
nuværende EU-systemer for geografiske betegne lser i landbrugssektor en. Beskyttelse af 
geografiske betegnelser er et redskab til at forh indre svigagtig anvendelse af et navn for en 
geografisk betegnelse på markedet. Formålet me d den er ikke at begrænse forbrugernes 
udvalg af produkter, men at re servere en bestemt betegnels e til varer, som opfylder 
varespecifikationerne og har en klar geogra fisk tilknytning. Den fo rhindrer ikke andre 
producenter i at markedsføre den samme type  varer under et andet navn. Geografiske 
betegnelser er i det væsentlige bestemt til at beskytte forbrugerne mod at ende med varer, som ikke har de kvaliteter og egenskaber, de forventer,  og for hvilke de ofte er villige til at betale 
en højere pris
19. 
 
Spørgsmål: 
4. Mener du, at en harmoniseret EU-beskyttels e af geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter kan være til gavn for forbrugerne?  
5. Er der efter din mening negativ e virkninger for forbrugerne?  
 
2.3 Støtte til EU's internationale indsats fo r at styrke beskyttelsen af geografiske 
betegnelser  
At skabe ensartet beskyttelse for geografiske  betegnelser for ikke-l andbrugsprodukter i EU 
kan også have en positiv indvirkning på forhand ling af handelsaftaler me d tredjelande, som er 
interesseret i at sikre bedre beskyttelse af  deres geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter i EU. Manglen på et harm oniseret og sammenhængende EU-system for 
beskyttelse af geografiske bete gnelser for ikke-landbrugsprodukter  påvirker EU's evne til at 
forhandle spørgsmålet bilateralt og opnå bedre be skyttelse i disse tredjelande for geografiske 
betegnelser for EU-landbrugsprodukter. Beskyttels en af tredjelandes geografiske betegnelser 
for ikke-landbrugsprodukter på EU-m arkedet er i stigende grad blev et en væsentlig faktor i en 
række bilaterale forhandlinger med EU-handelspartnere. Disse ha r ofte en bemærkelsesværdig 
rig tradition for velkendte håndvæ rk og ikke-landbrugsprodukter, f. eks. beskytter Indien visse 
                                                            
18I henhold til en Eurobarometer-unde rsøgelse (298) fra 2008 sagde 26  % af forbrugerne, at de var interesseret i 
oprindelseslandet for nonfoodprodukter (ikke geografiske betegn elser som sådan), hvilket var det fjerdehøjest placerede 
aspekt efter pris, sikkerhed og varemærke.  
19Først når forbrugerne hører om produkters kvalitet, giver de t mening for producenterne at investere i fremstilling af 
produkter af høj kvalitet. Hvis et firma besl utter at fremstille produkter af høj kvalit et, bliver afkastet af denne beslutning  
sikret i fremtiden som følge af producentens langsigtede in vestering i opbygning af et ve letableret omdømme. Først når 
forbrugerne er kvalitetsbevidste, har firmaet et incitament til at investere i sit omdømme og dermed få en højere pris. 
Forbrugeren får til gengæld et bredt udvalg af sikre produkter af høj kvalitet.  
 
11 
 geografiske betegnelser for ikke-landbrugsprod ukter forbundet med sarier, silkemaling og 
sjaler. 
På multilateralt niveau i WTO kunne EU's forhandlingsindsats for at forbedre 
beskyttelsesniveauet for geogr afiske betegnelser også nyde godt  af et ensartet europæisk 
system for beskyttelse af geografiske bete gnelser for ikke-landbrugsprodukter. EU har i 
forbindelse med forhandlingerne om WTO's D ohaudviklingsdagsorden ar bejdet for at udvide 
det høje beskyttelsesniveau, som på nuværende ti dspunkt kun gælder for vi n og spiritus, til at 
omfatte alle produkter. 
Spørgsmål: 
6. Synes du, at der er potentielle fordele eller ulemper ved en harmoniseret EU-beskyttelse 
af geografiske betegnelser for ikke-landbrugs produkter for EU's handelsforbindelser med 
tredjelande? I bekræftende fald, hvilke?  
 
 
2.4 Bevarelse og værdsættelse af  de europæiske tradition er, den europæiske knowhow, 
de kulturelle udtryksformers mangfoldighed20 og kulturarven 
 
Den bedste måde, hvorpå typiske ikke-landbru gsprodukter, som kan komme i betragtning til 
geografiske betegnelser, kan konkurrere effek tivt, er ved hjælp af  deres autenticitet, 
særprægede kvalitet og andre egenskaber, som forbrugerne værdsætter. De er under konstant 
pres fra produkter, som bemægtiger sig deres omdømme, og disse produkter er ofte af 
dårligere kvalitet og sælges til lavere priser . De produkter, som kan komme i betragtning til 
geografiske betegnelser, kan få succes, hvis konkurrencen er base ret på fair praksis, men hvis 
efterligninger nyder godt af de originale produkters omdømme, autenticitet og forventninger 
til kvaliteten ved at bruge det geografiske navn, som omdømmet har udkrystalliseret sig i, kan 
fremstillingen af de originale produkter i si dste ende ophøre og forsvinde, som f.eks. den 
litauiske hørtekstili ndustri. Produkter med geografiske be tegnelser holder traditionel og 
værdifuld knowhow i live og videregives fra generation til generati on. Produktionsmetoderne 
og de dermed forbundne aktiviteter udgør et iden tifikationspunkt for lokalsamfundet, som er 
opbygget over lang tid. Produkter med geografiske  betegnelser fastholder samarbejdsnet 
mellem producenter og mellem producenter og andre be rørte lokale organer, f.eks. offentlige 
organer og turistorganisationer. De bidrager derfor til at opbygge social kapital i en region. I sidste ende kan et væsentligt element af Euro pas historiske, kulturelle og sociale arv blive 
beskadiget, hvis produkter med geografiske be tegnelser forsvinder på grund af mangel på 
passende beskyttelse. 
Spørgsmål: 
7. Tror du, at en harmoniseret beskyttelse af geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter på EU-niveau vil bidrage til at bevare den tradi tionelle kulturelle og 
kunstneriske arv, der kommer til udtryk i de produkter, som kan komme i betragtning til 
geografiske betegnelser? Uddyb venligst dit svar.  
8. Vil en sådan beskyttelse bidrage til at opbygge social kapital i produktionsområderne?  
 
                                                            
20Den Europæiske Union blev i 2006 part  i UNESCO's konvention om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformers 
mangfoldighed og skal i henhold til EU-traktat ens artikel 167 tage hensyn til de kultu relle aspekter i si n indsats i henhold ti l 
andre bestemmelser i traktaterne, navnlig med henblik på  at respektere og fremme sine kulturers mangfoldighed.  
 
12 
 3. Problemer og udfordringer ved at gøre ikke-landbrugsprodukter berettiget til 
beskyttelse af geografiske betegnelser  
Jo stærkere en geografisk bete gnelses omdømme og anerkendelse  er, desto mere sandsynligt 
er det, at konkurrenterne vil forsøge at udnytte  den og misbruge navnet på varer, som ikke 
stammer fra det specifikke geografiske områ de og/eller ikke opfylder de pågældende 
varespecifikationer eller kvalitetsmæssige egen skaber, som navnet indebærer. Misbrug af en 
geografisk betegnelse medfør er, at lovlige erhvervsdrive nde mister indkomst og 
markedsandele, samt potentiel skade på dens  omdømme og yderligere retsomkostninger. 
I henhold til undersøgelsen var de r i forbindelse med 57,4 % af de undersøgte produkter (n = 
94) større problemer og tab på grund af misbrug af deres geografiske betegnelse
21. Det 
drejede sig bl.a. om følgende:  
• efterligninger, som komm er fra det samme land22, andre EU-lande23 eller tredjelande, 
især fra Asien24  
• anvendelse af det beskyttede  navn til produkter uden forbindelse med navnet, f.eks. 
"Belgian stone" for forfalsket Pierre bl eue de Belgique (sten), tyrkisk marmor 
markedsført under betegnelsen "Botticino Royal" og "The New Botticino"25 eller  
• anvendelse af det beskyttede navn til produkt er, som ikke er den samme type produkt, 
f.eks. kinesisk granit og indisk skifer og kalksten fra andre lande, som bruger navnet 
"natural stone from Castile and Leon"26.  
Omkostningerne til sagsanlæg m od krænkere kan være en bet ydelig økonomisk byrde for en 
virksomhed. F.eks. er de anslåede omkostninger for Český granát (Tjekkiet) til at indbringe en 
sag for retten eller forvaltningsorganer 200  000 CZK (ca. 7 770 EUR) om året, og for 
Solingen er det ca. 50  000 EUR om året27. Afhængig af situationen kan omkostningerne til at 
sikre effektiv beskyttels e være betydeligt højere. 
Undersøgelsen viser, at producenterne anvender en  lang række strategier for at beskytte sig 
mod krænkelser såsom prot estskrivelser (f.eks. Harris Tweed og Schwarzwälder 
Kuckucksuhr), kampagner til bekæmpelse af fo rfalskning (f.eks. Swiss Watches), registrering 
af varemærker (f.eks. Ceramica Artistica e tradiz ionale di Vietri sul Mare) eller sagsanlæg 
(f.eks. Deruta ceramics, Murano). 
Ifølge undersøgelsen er resultatet af alle disse tiltag imidlertid ofte usikkert, fordi der ikke 
findes en ensartet retlig EU-ramme for besky ttelse af geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter, hvilket fører til forskellige syst emer med forskellige gr ader af beskyttelse 
og retshåndhævelse og uden en  klar universel ramme. 
                                                            
21Undersøgelsen, s. 97.  
22Aubusson-gobeliner, Moustiers-f ajance, Bourgogne-sten osv.  
23F.eks. italienske efterligninger af Bourgogne-s ten, rumænske efterligninger af Murano-glas.  
24F.eks. Binche-kniplinger, Carrara-marmor, Murano-gl as, Horezu-keramik, natursten fra Castilla y León.  
25Botticino er en by i Brescia-provinsen i Italien.  
26Undersøgelsen, s. 99.  
27Ibid, s. 109.  
 
13 
 Spørgsmål: 
9. Tror du, at en harmoniseret EU-beskyttels e af geografiske be tegnelser for ikke-
landbrugsprodukter kan hjælpe producenterne med at forsvare sig mod efterligninger og 
misbrug? Uddyb venligst dit svar. 
10. Hvordan kan konkurrerende produ center beskytte sig mod misbrug af geografiske 
betegnelser? 
 
 
4. Alternativer til harmoniseret EU-beskyttelse 
 
I henhold til undersøgelsen yder de eksisterende nationale instrumenter en vis grad af 
beskyttelse, når de anvendes med henblik på at yde beskyttelse af geografiske betegnelser på 
EU-niveau for ikke-landbrugsprodukter. 
 
Love om illoyal konkurrence28 og vildledning af forbrugerne, som findes i alle EU-
medlemsstater, yder beskyttelse mod urime lig handelspraksis, herunder vildledende 
oplysninger om et produkts vigtigste kendete gn, som f.eks. dets geografiske oprindelse29. 
Disse loves omfang er imidlertid i praksis begrænset med hensyn til at yde effektiv beskyttelse mod misbrug af na vne på ikke-landbrugsprodukter. 
Desuden varierer disse love stadig væsentligt mellem medlemsstaterne. F.eks. er forskellige 
nationale, regionale e ller lokale organer
30 (f.eks. i Spanien) eller private 
forbrugerorganisationer (f.eks. i Tyskland) ansvarlige for re tshåndhævelsen af disse love, 
hvilket medfører forskellige omkostninger, procedurer og formelle krav. I henhold til 
undersøgelsen31 er der i lande, hvor retshåndhævelsen foregår gennem sådanne organer, ikke 
fundet eksempler på tiltag, der skal bes kytte geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter. 
Desuden fremgår det af undersøgelsen, at produ centerne ofte ikke an lægger civile søgsmål 
mod urimelig praksis, da omkostningerne kan væ re betydelige, og det of te er svært at finde 
beviser32. 
Varemærkebeskyttelse har også begr ænsninger. Den giver ejeren re t til at udelukke alle andre 
fra at anvende varemærket. Det valgte varemæ rke (navn, logo osv.) behøver ikke at have 
                                                            
28Illoyal konkurrence kan defineres som "enhver illoyal konkurrenc e, der er i strid med ærlig forretningspraksis og 
industrielle handelsforhold".  
29Direktiv 2005/29/EF definerer den urimelige handelspraksis, der er forbudt i Den Europæiske Union (EU) og de andre tre 
EØS-lande. Artikel 6 understreger, at en handelspraksis sk al betragtes som vildledende, hvis den indeholder urigtige 
oplysninger, som vildleder eller kan forventes at vildlede en  gennemsnitsforbruger, særlig vedrørende de væsentligste 
egenskaber ved produktet, som f.eks. den ge ografiske eller handelsmæssige oprindelse.  Artikel 11 fastsætter retsmidler, da 
medlemsstaterne og andre EØS-lande skal på se, at der findes tilstrækkelige og effektive midler til bekæmpelse af urimelig 
handelspraksis. Disse midler sk al omfatte retsforskrifter, hvorefter personer eller enheder, der har en legitim interesse 
(forbrugere og konkurrenter), får adgang til at indbringe en sa g for retten i anledning af sådan urimelig handelspraksis 
og/eller til at indbringe sådan urimelig hand elspraksis for en administrativ myndighed.  
30De administrative myndigheder i Bulgarien, Cypern, Estla nd, Finland, Tyskland, Græk enland, Italien, Letland, 
Luxembourg, Polen, Portugal, Rumænien og Slovenien har pligt til at undersøge de klager, de modtager. De fleste 
kompetente myndigheder kan afvise klager af forskellige grunde, f.eks. afvises 40  % af alle klager af hensyn til 
rationalisering i Belgien, og kun klager, der indebærer betydelige økonomiske tab behandles.  
31 Undersøgelsen, s. 35.  
32 Undersøgelsen, s. 34-35.  
 
14 
 nogen tilknytning til produkterne eller deres oprinde lse. Derimod er formålet med en beskyttet 
geografisk betegnelse at give forbrugerne en garanti for, at varerne er fremstillet et bestemt sted og derfor har særlige kval iteter. Derfor kan et varemærke normalt ikke give de samme 
oplysninger og garantier som en  geografisk betegnelse. 
I nogle tilfælde kan en geografisk betegnels e opnå en vis beskyttelse i henhold til 
varemærkelovgivning, nærmere bestemt ved hjælp af kollektive mærker eller certificeringsmærker. Kollektive mærker ejes i fællesskab af en gruppe producenter (f.eks. en 
sammenslutning) og kan anvendes af mere end en  person, når blot brugeren er medlem af 
gruppen og overholder de fastsatt e regler. Et certificeringsmærk e ejes af en certificerende 
juridisk enhed, som kontrollerer , at mærket anvendes i henhold til certificeringsstandarder. 
Certificeringsorganet kontrollerer  brugen af mærket og har eneret til at forhindre uautoriseret 
brug. Certificeringsorganet kan normalt ikke selv bruge mærket, og enhver, der opfylder 
certificeringsstandarderne, kan anvende det. Di sse typer beskyttelse tilvejebringer nogle af 
egenskaberne ved beskyttelse af ge ografiske betegnelser. Den almindelige 
varemærkelovgivning fastsætter imidlertid ikke  foruddefinerede sta ndarder, særlig en 
tilknytning til et bestemt geografisk område, og lader det være op til indehaveren selv at 
fastsætte sine egne anvendelsesregler. Derfor  har kollektive mærker og certificeringsmærker 
ikke de samme centrale garantimæssige egenskaber som en ordning for geografiske betegnelser
33. Det gældende EU-varemærkesystem dæ kker ikke certificeringsmærker, men 
giver producenter af produkter med geografiske be tegnelser mulighed for at registrere deres 
navn som et kollektivt EF-varemærke. 
I de fleste tilfælde omhandler de regionale eller nationale bestemmelser om bestemte 
håndværk kun kollektive strategier til fremme  eller beskyttelse af individuelle lokale 
håndværk. Specifikke love om produkter fast sætter faktisk varespecifikationer (f.eks. 
Solingen-knive, Harris Tweed og Bordado da  Madeira). De eksisterende regionale og 
nationale love om branchebeskyttelse er ikke harmoniserede og afviger betydeligt med hensyn 
til centrale aspekter såsom definitionen af en  geografisk betegnelse,  beskyttelsens omfang, 
registreringsprocedurer, gebyrer , kontroller og retshåndhævelse.  Endvidere kan beskyttelse 
via nationale love kun sikre, at den geografiske betegnelse  overholdes i den pågældende 
medlemsstat. De giver hverken beskyttelse i he le EU eller garanterer lige konkurrencevilkår 
for beskyttelse i det indre marked. 
Spørgsmål: 
11. Hvad mener du om de nuværende alternativer til harmoniseret beskyttelse af geografiske 
betegnelser for ikke -landbrugsprodukter?  
 
 
 
II — Muligheder for at yde beskyttelse af  geografiske betegnelser på EU-plan 
 
En reaktion på de ovenfor skitserede udfordringe r på EU-plan kan have forskellige former. En 
bedre beskyttelse af geografiske betegnelser sk al være i overensstemmelse med den gældende 
europæiske og internationale retlige ramme og skal opfylde både de økonomiske behov og 
                                                            
33Se "Guide to geographical indicators linking products and their origins" af Daniele Giovannucci, Ti m Josling, William 
Kerr, Bernard O’Connor, May T. Yeung (International Trade Centre).  
 
15 
 interessenternes behov. Det eksisterende sy stem for geografiske betegnelser for 
landbrugsprodukter kan anvendes som sammenligning. I det fø lgende afsnit af grønbogen 
anmoder Kommissionen om interesserede parters synspunkter om en række aspekter, som er 
centrale for udformningen af et muligt EU-initia tiv vedrørende besky ttelse af geografiske 
betegnelser for ikke -landbrugsprodukter. 
 
1. Mål og kriterier for beskyttelse 
 
De mulige mål for en ny foranstaltning kan væ re lige fra at opfylde minimumskravene til 
beskyttelse af geografiske betegnelser fastsa t i TRIPS-aftalen til at opstille yderligere 
kriterier, som svarer til kriterierne i EU -lovgivningen om geograf iske betegnelser for 
landbrugsprodukter. 
 
1.1 Hvilken betegnelse: navne og symboler  
Den betegnelse, der hyppigst anvendes til at  henvise til et pr odukt, som kan komme i 
betragtning til beskyttelse af den geografiske  betegnelse, er produktets navn. Dette omfatter 
meget ofte navnet på et geografisk område (det specifikke sted eller land  eller den specifikke 
region, f.eks. Herend
34), som eventuelt er forbundet med navnet på varerne, f.eks. Scottish 
tartan35 eller tapisserie d'Aubusson36.  
Men et ikke-geografisk navn kan også udgøre en  benævnelse på en ge ografisk betegnelse, 
forudsat at den er klart forbundet med oprindels esstedet. Hvis definiti onen af en geografisk 
betegnelse udvides til at omfatte denne type na vn, vil det give mulighed for, at flere produkter 
kan blive omfattet. Denne løsning blev også an vendt i EU-systemet vedrørende geografiske 
betegnelser for landbrugsprodukter, under hvilket f.eks. fetaost37 og den spanske mousserende 
vin Cava38 er beskyttet som geografiske betegnelser. 
En anden løsningsmodel, som vil give mulighed for endnu bredere dækning, kan være 
beskyttelse af geografiske bete gnelser med tegn eller symboler, som ikke består af tekst, og 
som er klart forbundet med en bestemt region e ller et specifikt sted eller land, som f.eks. 
omridset af et geografisk område39. 
 
Spørgsmål: 
12. Hvis der blev udviklet et nyt system på EU-plan, bør det så be skytte geografiske 
betegnelser, som dækker ikke-geografiske navn e, der er klart forbundet med et bestemt 
sted? 
13. I bekræftende fald, hvordan kunne systemet så si kre, at en sådan beskyttelse ikke berører 
andre producenters rettigheder? 
14. Bør en tilsvarende beskyttels e også dække symboler, såsom omridset af et geografisk 
                                                            
34Et velkendt navn, der anvendes til at betegne porcelænsbordser vice og pyntegenstande opkaldt efter byen Herend i Ungarn.  
35 
36Aubusson-tæpper er gulvtæpper, som er håndvævet i lands byerne Aubusson og Felletin i departementet Creuse i 
Midtfrankrig.  
37Der findes ikke en region me d navnet "Feta" i Grækenland, men betegnel sen "Feta" har gennem langvarig og konsekvent 
anvendelse udviklet en stærk tilknytning ti l det geografiske område, hvor den fremstilles.  
38Cava fremstilles i Catalunya, Ca stilla y León, Aragón, Navarra, La Rioja, Extremadura og Valencia.  
39 Et typisk eksempel er det kartografiske omrids af den amerikanske stat Florida for "appelsiner".  
 
16 
 område? I bekræftende fald, på hvilke betingelser? 
 
 
 
1.2 Hvilke betegnelser bør være udelukket fra beskyttelse af  geografiske betegnelser? 
 
TRIPS-aftalen fastsætter flere mulig e undtagelser fra forpligtelsen ti l at sikre beskyttelse af en 
geografisk betegnelse. De  omfatter artsbetegnelser40, tilfælde, hvor der er sammenfald med et 
allerede eksisterende varemærke41, og i et vist omfang tilfælde med enslydende geografiske 
betegnelser42. En betegnelse betragtes som en arts betegnelse, hvis den er den almindelige 
betegnelse for produktet eller tjenesteydelsen (og i kke et specifikt eksempel på en vare eller 
tjenesteydelse) i det pågældende område af de t land, hvor der anmodes om beskyttelse. F.eks. 
angiver betegnelsen "eau de cologne" nu en bestemt type parfume, uanset om den er 
fremstillet i Köln-området i Tyskland. Enslydende geografiske betegnelser er betegnelser, der staves eller udtales ens, men som identificerer produkter, der ha r oprindelse forskellige steder, 
normalt i forskellige lande. Der er i princippet i ngen grund til, at de ikke bør have ret til at 
blive anvendt sideløbende. Der kan imidlertid fastsættes betingelser fo r en sådan sideløbende 
anvendelse for at undgå at vildlede forbrugerne. 
Disse undtagelser afspejles i EU-forordningerne om geogr afiske betegnelser for 
landbrugsprodukter
43. Forordningerne tilføjer andre undtagelser fra registrering, når navne 
falder sammen med navnet på en plantesort eller en dyrerace44 og derfor vil kunne vildlede 
forbrugerne med hensyn til produkte ts virkelige oprindelse. Selv om disse specifikke tilfælde 
sandsynligvis ikke er relevante i forbindelse med ikke-landbrugsprodukter, er det nødvendigt 
at slå fast, om ikke-landbrugspr odukters særlige karakteristika gør det berettiget at indføre 
andre undtagelser end dem, der er fastsat i TRIPS-aftalen. 
 
Spørgsmål: 
15. Synes du, at der er behov for at indføre andr e undtagelser fra besky ttelse af geografiske 
betegnelser end dem, der allere de er fastsat i TRIPS-aftalen?  Uddyb venligst dit svar.  
 
                                                            
40TRIPS-aftalens artikel 24, stk. 6: "Intet i dette afsnit forpligter et medlem til at anvende dets bestemmelser på et andet 
medlems geografiske betegnelse i henseende til varer eller tjenesteydelser, for hvil ke den relevante betegnelse er identisk 
med det almindelige kutymemæssige navn på  sådanne varer eller tjenesteydelser på det pågældende  medlems område. 
(…)".  
41TRIPS-aftalens artikel 24, stk. 5, fastsætter, at hvis der er an søgt om et varemærke, eller de t er registreret i god tro, eller  
hvis der er erhvervet rettigheder til et va remærke gennem anvendelse i god tro, før de n geografiske betegnelse er beskyttet i 
oprindelseslandet; foranstaltninger vedtaget  for at gennemføre bestemmelserne i TR IPS vedrørende geografiske betegnelser 
berører ikke retten til eller gyldigheden af registreringen af et varemærke eller retten til at anvende et varemærke på det 
grundlag, at et sådant varemærke er identisk med eller svarer til en  geografisk betegnelse.  
42TRIPS-aftalens artikel 23, stk. 3, fastsæ tter følgende: I forbindelse med enslydende  geografiske betegnelser for vine skal 
der indrømmes beskyttelse til hver enkelt betegnelse med forb ehold af bestemmelserne i artikel 22, stk. 4. Det enkelte 
medlem fastsætter de praktiske betingelser , på hvilke de pågældende enslydende be tegnelser skelnes fra hinanden, idet der 
tages hensyn til behovet for at sikre li ge behandling af de berørte producenter,  og at forbrugerne ikke vildledes. 
  TRIPS-aftalens artikel 22, stk. 4, fastsætter følgende: Besk yttelsen i henhold til stk. 1, 2 og 3 finder anvendelse over for en 
geografisk betegnelse, der, selv om de n i bogstavelig forstand er ægte, hvad angå r området, regionen eller stedet, hvor 
varerne har oprindelse, urigtigt giver offentligheden indt ryk af, at varerne har opri ndelse i et andet område.  
43F.eks. artikel 6, stk. 1, 4 og 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer.  
44Artikel 6, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012 om  kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer.  
 
17 
 2. Hvad bør beskyttelse af ge ografiske betegnelser anvendes  på: en tværgående tilgang 
sammenlignet med en sektoriel tilgang? 
 
En sektoriel tilgang vil fastlægge specifikke re gler for forskellige kategorier af produkter, 
f.eks. produkter, for hvilke tilstede værelsen af råvarer er særlig vigtig (f.eks. sten). Dette er 
den nuværende struktur på EU-plan på la ndbrugsområdet (hvor der findes særskilte 
forordninger for geografiske betegnelser for vin, spiritus, aromatiserede vine og 
landbrugsprodukter og fødevarer), men opdelingen er primært sket af historiske grunde. 
Alternativt vil en tværgående t ilgang fastsætte kerneelementerne i systemet generelt, der skal 
finde anvendelse på alle produktkategorier. 
 
Spørgsmål: 
16. Synes du, at der er behov for at skelne mellem forskellige beskyttelsesordninger 
afhængig af, hvilke kategorier af  ikke-landbrugsprodukter det drejer sig om (sektoriel 
tilgang)? I bekræftende fald, hvorfor? 
17. Synes du, at nogle produkter bør udelukkes fra beskyttelse af geografiske betegnelser på 
EU-plan? Hvis ja, gør venligst rede for dem. 
 
 
3. Tilknytningen mellem produkt og område 
 
3.1 Hvor stærk bør tilknytn ingen til området være? 
 
En geografisk betegnelse skal identificere et produkt som have nde oprindelse i et bestemt 
område, i en bestemt region eller et bestemt st ed, hvor en given kvalitet , et givent omdømme 
eller andet kendetegn ved varerne er  et resultat af deres geogra fiske oprindelse. En geografisk 
betegnelse anvendes ved handel, når der skal  etableres en forbindelse mellem produktets 
kvalitet, omdømme eller andre kendete gn og oprindelsesstedet. En særlig 
"årsagssammenhæng" mellem produktets kvalite t, omdømme eller andre kendetegn og den 
udpegede geografiske oprindelse er påkrævet, da  disse kvaliteter afhænge r af naturforholdene 
(de geologiske, hydrologiske og jordbunds-  og klimamæssige karakteristika) på 
produktionsstedet og/eller de måder, på hvilk e menneskeskabte samfund arbejder med dem 
(f.eks. knowhow udviklet af befolkningen i de tte område/særlige fæ rdigheder udviklet i 
årenes løb af lokale eksperter). 
Den naturlige tilknytning kan have forskellige former. Europa-Parlamentets og Rådets 
forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. nove mber 2012 om kvalitetsordninger for 
landbrugsprodukter og fødevarer45 fastsætter f.eks. to typer mærkning for geografiske 
betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer:  den beskyttede geografiske betegnelse 
(BGB) og den beskyttede oprindelsesbetegnelse (B OB). Forskellen er baseret på, hvor stærk 
forbindelsen med det geografiske område er. For en BGB skal et af produktionstrinene, 
forarbejdningen eller behandli ngen finde sted i det afgrænsede geografiske område, mens 
råvaren kan komme fra et andet område. For en  BOB skal hele produktionsprocessen finde 
sted i det afgrænsede geografiske område, og råvarerne skal også komme fra dette område. Den naturlige tilknytning, der er base ret på det nøje definerede begreb "terroir"
46, er endnu 
                                                            
45EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.  
46Terroir (vindyrkningsjorder) er et begreb inden for vinavl, som vedr ører en vins egenskaber i forhold til de miljøforhold, 
under hvilke druerne dyrkes.  
 
18 
 stærkere i vinsektoren, hvor  alle produktionsstadierne for begge tegn for geografiske 
betegnelser skal finde sted i det geografiske område. I fo rbindelse med en BOB skal 100  % af 
druerne udelukkende have oprindelse i dette område, mens tallet er fastsat til 85  % eller 
derover for en BGB. 
Denne tilknytning til et geografisk område kan også finde anvendelse på ikke-
landbrugsprodukter. I visse tilfælde såsom marm or og sten kan denne tilknytnings styrke 
sammenlignes med tilknytningens styrke for landbrugsprodukter. De samme variabler som 
fastsat ovenfor finder anvendels e. Jo stærkere t ilknytningen er, desto mere troværdigt og 
autentisk vil et produkt i princi ppet være i forbrugernes øjne . Visse geografiske betegnelser 
kan imidlertid til fulde være baseret på menne skelige og ikke naturlige ressourcer eller på 
omdømme. Det fremgår af undersøgelsen, at  kun få ikke-landbrugsprodukter, der er 
identificeret som kandidater til beskyttelse af ge ografiske betegnelser, vi lle opfylde de strenge 
BOB-krav47. 
 
Spørgsmål: 
18. Hvor stærk bør tilknytningen mellem ikke-l andbrugsprodukter og deres oprindelsessted 
være, for at de kan komme i betragtning til beskyttelse af geografis ke betegnelser i et 
eventuelt nyt system? 
19. Bør et nyt system give mulighed for to t yper tilknytning (den ene stærkere end den 
anden) mellem ikke-landbrugsprodukt er og deres oprindelsesområde?  
20. Bør der være forskelle i forhold til fo rskellige typer produkt er? Uddyb venligst.  
 
 3.2 Kvalitet og varespecifikation  
En geografisk betegnelse er primært en kvalitetsfo rpligtelse over for forbrugerne og en garanti 
for lige konkurrencevilkår for produ centerne. I et system, der yde r beskyttelse af geografiske 
betegnelser, er det derfor nødvendigt at fastsæ tte de specifikke centrale kendetegn for 
produktet og fremstillingsprocessen. I EU-lo vgivningen om geografiske betegnelser for 
landbrugsprodukter skal producenterne give alle  de tekniske oplysninger, der er nødvendige 
for at beskrive produktet, fremstillingsmet oden og det geografiske område, der vedrører 
produktet, når de ansøger om registrering. Vare specifikationen er en afgørende faktor for 
registrering af en geografisk betegne lse med henblik på beskyttelse. 
Kravet om beskrivelse af pr oduktets kendetegn sikrer en st abil produktkvalitet, men der 
kræves ikke et bestemt kvalitetsniveau. Dette kan kun opnås ved at kræve et minimumskvalitetsniveau. Det er imidlertid ikke sikkert, at fastsættelsen af et 
hensigtsmæssigt kvalitetsbenchmark fungerer for alle produkter, og fastsæ ttelse af et bestemt 
kvalitetsniveau kræver, at der foretages et vist skøn. 
Den merværdi, som geografiske betegnelser tilfør er, er baseret på forbrugertillid. En ordning 
for geografiske betegnelser skal garantere ove r for forbrugeren, at ge ografiske betegnelsers 
særlige kendetegn, givne kvalitet eller omdømme bevares i hele beskyttelsesperioden. For at 
nå dette mål indførte det EU-dækkende system for geografiske betegnelser for 
landbrugsprodukter adskillige krav om kontrol efter registrering fo r at sikre, at produkterne 
opfyldte varespecifikationerne, og at navnet blev  anvendt korrekt på markedet. Denne kontrol 
                                                            
47Undersøgelsen, s. 298.  
 
19 
 udføres normalt af en udpeget offentlig myndi ghed eller et udvalgt og certificeret privat 
organ. De særlige kendetegn og kval iteten bør imidlertid ikke fastsæ ttes på en alt for restriktiv 
måde. En alt for detaljere t beskrivelse kan bremse produktinnovationen, og selv om 
traditionelle produkter ikke ændrer sig særlig  hyppigt, udvikler de sig for at afspejle 
udviklingen i processer og teknologi. Der bør være fokus på kvalitet, således at kreativitet kan 
indgå i et samspil med tradit ionel knowhow. Designeren Carlo Scarpa arbejdede f.eks. i 
1940'erne tæt sammen med ledende glaspuster e om nyskabende teknikker, som nu indgår 
fuldt ud i Vetro di Mu rano-(glas)traditionen. 
Spørgsmål: 
21. Vil et kvalitetsbenchmark give mening for ikke-landbrugsprodukter? 
22. Hvordan kan et sådant benchmark defineres?  
23. Er du enig i, at det vil være nødvendigt at kontrollere, om en geografisk betegnelses 
særlige kendetegn og oprindelse bevares i he le beskyttelsesperioden? Uddyb venligst.  
24. Hvordan skal produktets særlige kendetegn efte r din mening defineres for at sikre, at 
kvaliteten og den geografiske oprindelse opfylder de krævede standarder uden at 
begrænse innovationen?  
 
3.3 Omdømme forbundet med produktet 
 Omdømme, der kan tilskrives geografisk opri ndelse, kan anvendes som et kriterium ud over 
eller som et alternativ  til en bestemt kvalitet eller iboe nde kendetegn for produktet. Dette vil 
gøre det muligt at udvide beskyt telsen af geografiske betegn elser udelukkende til produkter, 
som allerede har udviklet et anerkendt om dømme hos forbrugerne. Denne løsning vil 
imidlertid stille nye produkter eller produkter u nder udvikling dårligere, da de - pr. definition 
- ikke allerede har et omdømme. 
 
Spørgsmål : 
25. Bør "kvalitet, omdømme og  andre kendetegn" være påkrævet  for at opnå beskyttelse af 
en geografisk betegnelse for ikke-landbrugspr odukter? Hvis ikke a lle, hvilke af disse 
elementer bør så efter din mening være  påkrævet? Uddyb venligst dit valg. 
26. Hvad bør en varespecifikation indeholde? Bør der fastsættes minimumskrav? (F.eks. 
vedrørende hyppighed, metode for udvælgelse af  produkter og parter, de r er involveret i 
de forskellige produktions- og distributionstadier.) 
 
 
 
4. Hvordan kan beskyttelsen styrkes? 
 4.1 Harmonisering af nationale love  
Harmonisering af national lovgivning om geograf iske betegnelser vil betyde, at det er 
nødvendigt at oprette et system for besky ttelse af geografiske  betegnelser i nogle 
medlemsstater, som på nuværende tidspunkt ikke har et sådant system. For at geografiske 
betegnelser kan beskyttes effektivt, skal en bestemt betegnelse beskyttes i hele det indre marked, da forbrugerne ellers risikerer at blive forvirret over identiske geografiske betegnelser for forskellige produkter  fra forskellige medlemsstater. 
 
20 
 På dette grundlag vil harmonisering kræve gensidig anerkendels e og beskyttelse af 
geografiske betegnelser for at udelukke overlapning. For at undgå overlapning skal 
medlemsstaterne kunne opdage eventuelle sa mmenfald mellem geografiske betegnelser, 
herunder på fremmedsprog. Dette vil være va nskeligt, særlig hvis der ikke findes en 
indsigelsesprocedure på overnationalt plan. Det vil også være nødvendigt at indføre en 
mekanisme til løsning af sammenfald mellem ens betegnelser fra forskellige medlemsstater.  Med henblik på at sikre en ensartet tilgang til gennemførelse og håndhævelse af beskyttelse af 
geografiske betegnelser vil det være nødvendigt med en relativt høj grad af proceduremæssig 
harmonisering, herunder håndhævelsesbestemmelser. Denne løsningsmodel er blevet overvejet, men blev forkastet på landbrugspolitikområdet, hvor beskyttelse af geografiske 
betegnelser udelukkende på EU-plan er indført gennem forordninger. 
 
4.2 Oprettelse af et fælles EU-dækkende system 
 
I stedet for at harmonisere EU-medlemsstaternes nationale love kan der oprettes et fælles EU-
dækkende system. Det vil skabe et sammenhængende system i hele det indre marked og betyde mere effektiv levering af tjenest eydelsen gennem kvikskranker og derved skabe 
beskyttelse, der gælder i hele EU. 
Hvis dette system indføres, er spørgsmålet, om de eksisterende nationale systemer, der 
beskytter geografiske betegnelser, skal eksister e sideløbende med det nye system på EU-plan. 
Der findes allerede sideløbende systemer som disse, f.eks. på varemærkeområdet, og de vil 
eksistere i fremtiden på patentområdet. De  anvender en værktøjs kassetilgang, som giver 
brugerne mulighed for at vælge det relevante beskyttelsesniveau og beskyttelsens omfang i 
overensstemmelse med deres behov. 
Et eksklusivt EU-system vil være mere simpel t, men det betyder også,  at beskyttelsen af 
navne, som kun er kommercielt relevante i en enkelt medlemsstat eller en region i en 
medlemsstat, alligevel også skal udvides til at omfatte alle andre medlemsstater. 
Hvis der anvendes sideløbende systemer, er der br ug for forskellige forholdsregler for at sikre, 
at de fungerer gnidningsfrit,  herunder en minimumsharmonisering af nationale love i 
forbindelse med deres samspil med EU-lovgivning. 
Potentielle gnidninger kunne undgås, hvis der bliv er indført et eksklusivt og udtømmende 
system på EU-plan svarende til det nuværende  system inden for landbrugssektoren. Da der 
ikke vil blive ydet EU-dækkende beskyttels e på nationalt plan, skal der indføres 
overgangsordninger for allerede  eksisterende nationale geografiske betegnelser. 
 
 
21 
 Spørgsmål: 
27. Vil harmonisering af national lovgivning være tilstrækkelig til at beskytte geografiske 
betegnelser for ikke-landbrugsprodukter i hele  det indre marked effektivt, eller mener 
du, at der er behov for et fælles be skyttelsessystem på EU-plan? 
28. Hvis du går ind for et fælles EU-system, skal  de nationale beskyttelsessystemer (f.eks. 
de nuværende nationale sui generis-love) så fortsat eksister e sideløbende? Uddyb 
venligst. 
 
 
5. Registrering 
 
Geografiske betegnelser kan i princippet beskyt tes uden registrering. Uden registrering er det 
ikke nødvendigt at tilrettelægge administrative procedurer for at  yde beskyttelse. Der findes 
systemer, som beskytter geografiske betegnelser  uden registrering, i én medlemsstat (Letland) 
og også i Schweiz, hvor loven fast sætter særlige forans taltninger og sanktione r for at beskytte 
forbrugerne mod vildledende anvendelse af geograf iske betegnelser, der ikke er registreret. 
Hvis der ikke findes et registreringssystem, bet yder det, at der heller ikke er et offentligt 
register, som man kan søge i for at finde a llerede eksisterende navne på geografiske 
betegnelser og identificere de pågældende ejere. Dette kan føre til usikkerhed vedrørende beskyttelsens eksistens eller omfang. Dette vil også gøre det va nskeligere at håndhæve den 
ydede beskyttelse. En registreringsprocedure på EU-plan kan følge eksemplet med systemer 
for geografiske betegnelser for landbrugspro dukter (for hvilke der allerede findes et 
registreringssystem på EU-pla n). Dette vil give større si kkerhed, særlig med hensyn til 
gennemførelsesrettigheder i tilfælde af en tvis t. Et system med en registreringsprocedure 
kræver selvfølgelig, at virksomhederne udf ører administrative opgaver (indgivelse af en 
ansøgning, indsigelser, eventuelle gebyrer osv. ), der er forbundet med denne procedure. Det 
vil medføre en række administrative omkos tninger. Der vil også opstå yderligere 
omkostninger i forbindelse med den efterføl gende forvaltning (f .eks. håndhævelse og 
retstvister) af den bevilg ede geografiske betegnelse. 
 
5.1 De nationale administrative myndighed ers rolle i et EU-registreringssystem  
Hvis der bliver enighed om et registreringssyst em, rejser det spørgsmålet om etablering af en 
registreringsprocedure. Ansøgninger om regi strering af en geografisk betegnelse skal 
analyseres i forhold til den re levante lokale sammenhæng (bl.a.  viden om lokale råvarers 
særlige egenskaber, lokale traditioner osv.). Det kan være vanskeligt at overlade disse opgaver udelukkende til et fælles centralt EU-organ. Hv is det imidlertid blev  overladt til lokale 
eksperter at beslutte, hvordan betingelserne for ydelse af beskyttelse sk al undersøges, risikerer 
man, at der udvikles forskellige lokale prak sisser. Dette kan skade systemets generelle 
sammenhæng og troværdighed. 
Dette problem blev for landbrugsprodukter løst  ved hjælp af et totrinssystem, hvor den 
centrale myndighed overdrager dette aspekt af an alysen til de nationale myndigheder, som er 
tættest på det pågældende geografiske miljø og de menneskelige faktorer. I denne model vil der blive skelnet klart mellem fælles EU-dækkende kriterier, der skal kontrolleres af den 
centrale myndighed, og særlige lokale forhold, so m flere lokale organer skal kontrollere. 
 
22 
  
5.2 Forvaltning af et EU-register 
Et EU-dækkende register over geografiske be tegnelser for landbrugsprodukter forvaltes på 
nuværende tidspunkt af Kommissionen. Et sådant  register for geografiske betegnelser for 
ikke-landbrugsprodukter kunne forv altes på samme måde eller uddelegeres til et nyt eller 
eksisterende EU-agentur. 
 
Spørgsmål: 
29. Hvis der skal udvikles et nyt system, mener du så, at det skal indeholde en 
registreringsprocedure for at beskytte en geografis k betegnelse for et ikke-
landbrugsprodukt? 
30. Tror du, at de potentielle omkostninger ved et  system for registrering af geografiske 
betegnelser er større end omkostninge rne ved et system uden registrering? 
31. Mener du, at registreringsproceduren skal omfa tte et nationalt element, f.eks. kontrol af 
overensstemmelsen med varespecifikationern e, det afgrænsede geografiske område, 
kvaliteten, omdømmet osv.? 
 
 
 
5.3 Procedurens indhold 
 5.3.1 Ansøgere  
Hvis der skal indføres en procedure for regist rering af geografiske betegnelser på EU-plan, 
skal man først slå fast, hvem der skal ha ve ret til at ansøge om beskyttelse. 
I det nuværende EU-system for geografiske betegne lser for landbrugsprodukter kan  typisk en 
gruppe producenter (eller undtagelsesvis en enkelt producent) indgive en ansøgning om 
registrering af et navn på en geografisk betegnelse, som vedrør er områder i eller uden for EU. 
Der er intet, der berettiger en anderl edes tilgang for ikke-landbrugsprodukter. 
Resultaterne af undersøgelsen understreger im idlertid, at handelskamre, lokalsamfund, 
statslige organer eller forbrugerorganisatio ner i nogle medlemsstat er kan ansøge om 
beskyttelse af geografiske betegnelser
48. Hvis forbrugerorganisati oner og statslige organer får 
mulighed for at ansøge om be skyttelse af geografiske be tegnelser, kan det styrke 
varespecifikationernes kvalitetsaspekt. Producenterne skal imidlertid fortsat være direkte involveret i fastsættelsen af  de regler, som skal anve ndes på deres produktionsproces
49.  
 
Spørgsmål: 
32. Skal producenterne og deres sammenslutninger væ re de eneste, der har ret til at ansøge 
om registrering af geografis ke betegnelser for ikke-l andbrugsprodukter, hvis der 
oprettes et nyt system, eller skal andre orga ner have mulighed for at ansøge? Hvis ja, 
hvilke? 
33. Skal individuelle producenter have mulighed for at ansøge?  
                                                            
48Undersøgelsen, s. 302.  
49Ibid, s. 303.  
 
23 
  
 
5.3.2 Indsigelse mod registreringen af en geografisk betegnelse 
 
Det er af hensyn til et systems troværdighed og retssikkerhed vigtigt at give de interesserede 
parter mulighed for at rejse indsigelse mod registreringen af et mærke som en geografisk 
betegnelse. Indsigelsesproceduren  vil først og fremmest kunne have  til formål at sikre, at 
mærket for den geografiske bete gnelse opfylder de krævede betinge lser (f.eks. at det ikke er 
en artsbetegnelse), og at den beskyttelse, der skal ydes, ikke bringer allerede eksisterende 
rettigheder i fare (f.eks. enslydende geogr afiske betegnelser og varemærker). EU's 
landbrugslovgivning tillader på nuværende tidspunkt indsigel ser fra myndighederne i en 
medlemsstat eller i et tredjeland eller fysiske eller juridiske personer med en legitim interesse, som er etableret i et tredjela nd, eller som er etable ret eller har bopæl i en  anden medlemsstat 
end den medlemsstat, hvorfra ansøgningen er indgivet
50. 
 
Spørgsmål: 
34. Hvis der skal oprettes et nyt system, mener du så, at det skal indeholde en 
indsigelsesprocedure, og at det skal være åb ent for den samme type interesserede parter 
som i henhold til reglerne for geografis ke betegnelser for landbrugsprodukter?  
 
5.3.3 Gebyrer 
 
Der kræves over hele verden normalt et gebyr fo r registrering af varemærker og patenter, og 
som nævnt i undersøgelsen kræver ni nationa le myndigheder gebyrer for registrering af 
geografiske betegnelser51. Gebyrer kan bidrage til at dække  udgifterne til forvaltning af 
registreringen af geografiske be tegnelser, og de bidrager til at  begrænse anmodningerne om 
registrering til seriøse og solide forretningsprojekter. På den anden side kan gebyrer især afholde små producentgrupper fra at bruge systemet . Det er for øjeblikket gratis at registrere 
geografiske betegnelser på  EU-plan i landbrugssektoren
52. 
 
Spørgsmål: 
35. Bør der i forbindelse med beskyttelse af geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter på EU-plan ved registreri ng kræves betaling af et gebyr?   
36. Hvilket niveau for et registreringsgebyr  ville efter din mening være rimeligt?  
 
6. Beskyttelsens omfang 
 6.1 Det ydede beskyttelsesniveau  
Den ydede retsbeskyttelse skal for at opnå de  tilsigtede resultater give hensigtsmæssig 
beskyttelse mod en lang række former for ad færd og praksis, som kan være skadelige for 
indehaveren af den geografiske betegnelse og forbrugeren. En så dan beskyttelse må imidlertid 
ikke udgøre en uberettiget hindring fo r konkurrencen i det indre marked. 
                                                            
50Artikel 51, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer.  
51Se bilag I til undersøgelsen.  
52 Medlemsstaterne kan i forbindelse med landbrugsprodukter og fødevarer kræve et gebyr til dækning af deres udgifter til 
forvaltning af systemet på deres niveau (artikel 47 i forordning (EU) nr. 1151/2012).  
 
24 
 TRIPS-aftalen fastsætter to typer beskytte lse: en generel ordning, som fastsætter 
minimumsstandarder for beskyttelse af alle t yper produkter (artikel 22) , og en særlig ordning, 
som fastsætter et højere bes kyttelsesniveau udelukkende for vin og spiritus (artikel 23). 
TRIPS-aftalens artikel 22 indeholder en gene rel forpligtelse for medl emmerne af WTO til at 
sikre beskyttelse mod vildlede nde anvendelse af en geografis k betegnelse og mod anvendelse, 
der udgør illoyal konkurrence. EU har allerede yde t et meget højere beskyttelsesniveau for 
geografiske betegnelser for landbr ugsprodukter. Derfor kan det være  vanskeligt at berettige en 
anderledes behandling af ikke-landbrugsprodukter , hvis der skal udvikles et nyt system. Det 
kunne også have en negativ virkning på EU-strategien, der skal sikre højere 
beskyttelsesniveauer for geografis ke EU-betegnelser i tredjelande. 
TRIPS-aftalens artikel 23 fastsætter imidler tid et meget højere be skyttelsesniveau, som 
betyder, at medlemmerne af WTO skal forhin dre enhver brug af en geografisk betegnelse til 
at identificere vin eller spir itus, som ikke har oprindelse de t sted, der er anført i den 
geografiske betegnelse, selv om varernes virkelige oprinde lse også er anført, eller den 
geografiske betegnelse bruges i ove rsættelse eller ledsages af udtryk som f.eks. "art", "type", 
"stil" eller "efterligning". Geograf iske betegnelser for vin og spirit us skal beskyttes, selv om 
misbrug ikke ville betyde, at forbrugerne bliver vildledt. 
En sådan øget beskyttelse vil give producen ter af geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter betydelige fordele. De kan også nyde godt af beskyttelse, der ydes til 
navnet brugt i oversættelse på alle officielle EU -sprog, eller som ledsages  af udtryk som f.eks. 
"type" og "art". Risikoen for tvister mellem producen ter ville imidlertid stige, da der kan opstå 
konflikter ikke blot vedrørende anvendelsen af et navn for en geografisk betegnelse, men også 
vedrørende brugen af det i oversættelse og i visse udtryk. 
 
Spørgsmål: 
37. Hvilket omfang bør beskyttelsen have for geografiske betegnelser for ikke-
landbrugsprodukter i EU?   
38. Bør den beskyttelse, der ydes til geografiske  betegnelser for ikke-landbrugsprodukter, 
svare til de allerede eksisterende forhol dsregler for geografiske betegnelser for 
landbrugsprodukter på EU-plan? I be kræftende fald, i hvor høj grad?  
 
6.2 Overvågning og håndhævelse af retti gheder til geografiske betegnelser 
 
Geografiske betegnelser er særlig e intellektuelle ejendomsrettighe der i kraft af deres juridiske 
karakter, dvs. at de ikke primær t er individuel privat  ejendom, men at de tilhører en kreds af 
producenter, som opfylder en række på forh ånd fastsatte varespec ifikationer og har en 
tilknytning til et geografisk område. De kan ogs å udtrykke visse værdier, som er vigtige for 
hele lokalsamfundet, f.eks. lokale tradi tioner og kulturarv. Derfor hjælper offentlige 
myndigheder ofte lokale producenter af produkt er med geografiske betegnelser med at 
overvåge og håndhæve deres rettigheder. EU har f.eks. indført ex officio-beskyttelse af 
geografiske betegnelser for landbrugsprodukter, hvor  offentlige myndigheder er ansvarlige for 
at oprette et system for at kontrollere opfyldels en af de retlige krav og sikre, at systemet 
fungerer gnidningsfrit. Hvis der indføres et syst em som dette for geografiske betegnelser for 
ikke-landbrugsprodukter, vil det imidlertid påføre de offentlige myndigheder yderligere forpligtelser og udgifter. 
 
25 
  
Spørgsmål: 
39. Foretrækker du et system til overvågning og hå ndhævelse af rettigheder til geografiske 
betegnelser for ikke-landbrugspr odukter, som er udelukkende pr ivat, offentligt eller en 
kombination af offentlig og privat? Uddyb venl igst, idet der om muligt tages højde for 
effektiviteten af og udgifterne til forans taltninger til håndhæve lse af rettigheder.  
 
 
 
6.3 Varigheden af beskyttelsen af geografis ke betegnelser for ikke-landbrugsprodukter 
 
For nogle intellektuelle ejendomsrettigheder, f.ek s. patenter og design, vil det ikke være til 
gavn for samfundet at bevare et monopol i en  meget lang periode. Derfor har deres 
retsbeskyttelse begrænset varigh ed. Dette synes ikke at være  tilfældet for varemærker og 
geografiske betegnelser, som besk ytter visse navne. Et registre ret EF-varemærke er f.eks. 
gyldigt i 10 år fra den dato, hvor  ansøgningen blev indgivet, og det kan fornys ubegrænset for 
yderligere perioder på 10 år. En ensartet ge ografisk betegnelse for landbrugsprodukter - hvor 
begrundelsen er at bevare regional/lokal arv, traditioner og knowhow - beskyttes på ubestemt 
tid uden krav om fornyelse. De  fleste medlemsstater, som har oprettet et sui generis-system 
for at beskytte geografiske betegnelser for ikke-landbrugsprodukter, yder også beskyttelse på 
ubestemt tid, uden at det er nødvendigt at forny dem. 
 
Spørgsmål: 
40. Skal beskyttelse af geograf iske betegnelser for ikke-l andbrugsprodukter efter din 
mening have ubegrænset varighed, eller sk al den være begrænset med mulighed for 
fornyelse? Hvis du mener, at varigheden sk al være begrænset, hvor lang skal den så 
være? 
 
 
7. Efter registrering 
 7.1 Annullering af beskyttelsen  
Der kan være omstændigheder, hvor den ydede be skyttelse bør ophøre, selv om beskyttelsen 
af den geografiske betegnelse er ydet for en ubegrænset periode, elle r hvis den foreskrevne 
tidsgrænse endnu ikke er udløbet. Dette kan være tilfældet ligesom i forbindelse med 
geografiske betegnelser for landbrugsproduk ter, hvis produkterne ikke opfylder de 
betingelser, som er fastsat i den pågældende varespecifikation, elle r der ikke er markedsført et 
produkt med den pågældende geografiske  betegnelse i en anselig periode
53. En 
annulleringsprocedure kunne admi nistreres af det organ, der st år for registreringen, eller 
direkte af en domstol. Denne procedure vil gi ve et ekstra kontrolniv eau og bidrage til det 
potentielle systems generelle troværdighed. Det kan imidlertid skabe usikkerhed for 
rettighedshaverne og påføre det organ, der er an svarlig for proceduren, yderligere udgifter. 
 
                                                            
53 Artikel 54 i forordning (EU) nr. 1151/2012.  
 
26 
 Spørgsmål: 
41. Er du enig i, at der bør være mulighed for at annullere en geogr afisk betegnelse efter 
registrering? 
42. Hvem bør have ret til at ansøge om a nnullering af den geografiske betegnelse? 
43. Hvis der skal oprettes et nyt system, bør  der så efter din mening indføres en 
annulleringsprocedure med de samme vilk år og betingelser som for geografiske 
betegnelser for landbrugsprodukter? 
 
 
7.2 Potentielle konflikter mellem geogr afiske betegnelser og varemærker 
 
Det er nødvendigt at definere en klar forbindels e mellem et potentielt system for geografiske 
betegnelser for ikke-landbr ugsprodukter og varemærkelovgi vning for at undgå retlig 
usikkerhed og forvirring i forbi ndelse med sammenfaldende navne. 
Det generelle princip for lovgivning om intelle ktuel ejendomsret, so m finder anvendelse på 
varemærker, design, patenter osv., er, at en ældre rettighed har forrang (dvs. princippet om 
"first in time, first in right"). Hvis man anvender dette princip på forbindelsen mellem 
varemærker og geografiske betegnelser for ik ke-landbrugsprodukter, ka n det bidrage til at 
forenkle hele systemet. 
Det ensartede system for geografiske be tegnelser for landbrugsprodukter indeholder 
specifikke bestemmelser om forbindelsen me llem geografiske betegnelser og varemærker. 
Det drejer sig om følgende: 
a) Et allerede eksisterende varemærkes omdø mme kan forhindre registrering af en geografisk 
betegnelse, hvis registreringen af den geografiske betegnelse vil kunne vildlede forbrugerne 
med hensyn til produktets virkelige identitet. 
b) Et varemærke, som ikke hører under denne  situation, og som de r i god tro er indgivet 
ansøgning om, som er registreret, eller som har vundet hævd før datoen for indgivelsen af 
ansøgningen om registrering af en geograf isk betegnelse på EU-plan, kan anvendes 
sideløbende med den registrere de geografiske betegnelse. 
c) Registrering af en geografisk betegnelse bør forhindre registrering af et varemærke, som 
der er indgivet ansøgning om efte r den geografiske betegnelse, hvis dette er i strid med den 
beskyttelse, der er ydet til den geografiske betegnelse. I dette ti lfælde bør de nationale eller 
europæiske varemærkekontorer afvise ex  officio at registrere varemærket. 
For at sikre klarhed og sammenhæng på EU-pla n bør de samme regler finde anvendelse på 
beskyttelsen af geografiske bete gnelser for ikke-l andbrugsprodukter. 
 
Spørgsmål: 
44. Mener du, at geografiske betegnelser og varemæ rker bør være omfattet af princippet om 
"first in time, first in right" (dvs. at en ældre rettighed altid har forrang)? 
45. Bør geografiske betegnelser under visse omstændigheder have forrang frem for 
varemærker? Uddyb venligst.  
 
 
 
27 
  
Konklusion  
Alle interesserede parter opfordres til at frem sætte bemærkninger til de emner, der behandles i 
denne grønbog, ved at besvare de  anførte spørgsmål. Svarene sendes pr. e-mail til følgende 
adresse og skal være Kommissionen i hænde senest den 28. oktober 2014: MARKT-
CONSULTATION-GIs@ec.europa.eu . 
De modtagne svar bliver o ffentliggjort på webstedet for GD for det Indre Marked og 
Tjenesteydelser, medmindre der anmodes om, at de  ikke skal offentliggøres. Du opfordres til 
at læse den særlige erklæring om databeskyttelse, der er vedlagt dette høringsoplæg, og som 
forklarer, hvordan dine personoplys ninger og svar vil blive behandlet.