Forslag til Rådets rammeafgłrelse om bekæmpelse af racisme og fremmedhad
(2002/C 75 E/17)
KOM(2001) 664 endelig udg.  2001/0270(CNS)
(Forelagt af Kommissionen den 29. november 2001)
R¯DET FOR DEN EUROP˘ISKE UNION HAR 
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
særlig artikel 29, artikel 31 og artikel 34, stk. 2, litra b),
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra fłlgende betragtninger:
(1) Racisme og fremmedhad er direkte krænkelser af princip-
perne om frihed, demokrati, respekt for menneskerettig-hederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samtretsstatsprincippet, der alle er principper, som Den Euro-pæiske Union bygger på, og som medlemsstaterne har tilfælles.
(2) I Rådets og Kommissionens handlingsplan for, hvorledes
Amsterdam-traktatens bestemmelser om indfłrelse af etområde med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst kangennemfłres (
1), konklusionerne fra Det Europæiske Råds
młde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999 (2),
Europa-Parlamentets beslutning af 20. september2000 (
3) og Kommissionens meddelelse til Rådet og
Europa-Parlamentet om den halvårlige ajourfłring afresultattavlen vedrłrende fremskridt hen imod oprettelsen
af et område med »frihed, sikkerhed og retfærdighed« i
EU (
4) kræves det, at der głres en indsats på dette område.
(3) Fælles aktion 96/443/RIA af 15. juli 1996 vedtaget af
Rådet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om DenEuropæiske Union, om bekæmpelse af racisme og frem-medhad (
5) skal efterfłlges af yderligere lovgivningsinitia-
tiver, der opfylder behovet for yderligere indbyrdes tilnær-
melse af medlemsstaternes lovgivning og administrativebestemmelser og for at fjerne hindringerne for et effektivtretligt samarbejde, som især skyldes forskellene mellemmedlemsstaternes lovgivningsmæssige fremgangsmåder.
(4) Ifłlge evalueringen af den fælles aktion fra 1996 og det
arbejde, der er udfłrt i andre internationale fora, såsom
Europarådet, er der stadig problemer med det retligesamarbejde, og der er derfor behov for at forbedremedlemsstaternes straffelovgivning yderligere for at sikre,at der gennemfłres en omfattende og klar lovgivning for
at bekæmpe racisme og fremmedhad effektivt.
(5) Det er nłdvendigt at definere en fælles strafferetlig tilgang
i EU til fænomenet racisme og fremmedhad for at sikre, atde samme handlinger udgłr lovovertrædelser i allemedlemsstaterne, og at der findes straffe og sanktioner,der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen
og har afskrækkende virkning for fysiske og juridiske
personer, der har begået eller er ansvarlige for sådannelovovertrædelser.
(6) Racistiske og fremmedfjendske motiver skal betragtes som
en skærpende omstændighed ved udmålingen af straffen
for almindelige lovovertrædelser. Det vil udgłre et direktesvar til gerningsmændene til sådanne lovovertrædelser oghave afskrækkende virkning.
(7) En lovovertrædelse vedrłrende racisme og fremmedhad,
der er begået under udłvelsen af en erhvervsaktivitet,skal betragtes som en skærpende omstændighed, da denindebærer misbrug og er særlig forkastelig.
(8) Det skal sikres, at efterforskning og retsforfłlgning af
lovovertrædelser, der involverer racisme og fremmedhad,ikke afhænger af anmeldelser eller anklager fra ofrene,som ofte er særligt sårbare og viger tilbage for atanlægge sag.
(9) Det retlige samarbejde i kriminalsager skal fremmes for at
bekæmpe racistiske og fremmedfjendske lovovertrædelsermere effektivt ved at indfłre klare regler om jurisdiktionog udlevering.
(10) Der skal enten oprettes operationelle kontaktpunkter med
henblik på udveksling af oplysninger, eller de eksisterendesamarbejdsmekanismer skal udnyttes på en passendemåde.
(11) Alle medlemsstaterne har ratificeret Europarådets konven-
tion af 28. januar 1981 om beskyttelse af det enkeltemenneske i forbindelse med elektronisk databehandlingaf personoplysninger. De personoplysninger, derbehandles i forbindelse med gennemfłrelsen af dennerammeafgłrelse, vil blive beskyttet i overensstemmelsemed konventionens principper.DA 26.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende C 75 E/269
(1) EFT C 19 af 23.1.1999, s. 1.
(2) http://ue.eu.int/da/Info/eurocouncil/
(3) EFT C 146 af 17.5.2001, s. 110.
(4) KOM(2000) 782 endelig.
(5) EFT L 185 af 24.7.1996, s. 5.
(12) Da målsætningerne om at sikre, at racisme og frem-
medhad i alle medlemsstaterne straffes med sanktioner,der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsenog har afskrækkende virkning, og om at forbedre ogfremme det retlige samarbejde ved at fjerne eventuellehindringer, ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes afmedlemsstaterne alene, idet reglerne skal være fælles ogforenelige med hinanden, og målsætningerne derfor bedre
kan gennemfłres på EU-plan, kan EU vedtage foranstalt-
ninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf.EU-traktatens artikel 2 og EF-traktatens artikel 5. I over-ensstemmelse med proportionalitetsprincippet, der eromhandlet i sidstnævnte artikel, går denne rammeafgł-relse ikke videre end til, hvad der er nłdvendigt for atnå disse mål.
(13) Denne rammeafgłrelse berłrer ikke Det Europæiske
Fællesskabs befłjelser.
(14) Fælles aktion 96/443/RIA skal ophæves, da den med
vedtagelsen af Amsterdam-traktaten, Rådets direktiv2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemfłrelse af prin-cippet om ligebehandling af alle uanset race eller etniskoprindelse (
1), og denne rammeafgłrelse er blevet
forældet.
(15) I denne rammeafgłrelse overholdes de grundlæggende
rettigheder og principper, som bl.a. anerkendes i deneuropæiske menneskerettighedskonvention, særlig artikel10 og 11, og i Den Europæiske Unions charter omgrundlæggende rettigheder, særlig kapitel II og VI 
TRUFFET FØLGENDE RAMMEAFGØRELSE:
Artikel 1
Indhold
Denne rammeafgłrelse fastlægger bestemmelser om tilnær-
melse af medlemsstaternes lovgivning og administrativebestemmelser og om tættere samarbejde mellem de retlige ogandre myndigheder i medlemsstaterne med hensyn til lovover-trædelser, der involverer racisme og fremmedhad.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne rammeafgłrelse finder anvendelse på lovovertrædelser,
der involverer racisme og fremmedhad, og som begås:
a) på medlemsstaternes område, ellerb) af personer, der er statsborgere i en medlemsstat, når hand-
lingen berłrer enkeltpersoner eller grupper i denpågældende stat, ellerc) til gavn for en juridisk person med hjemsted i en medlems-
stat.
Artikel 3
Definitioner
I denne rammeafgłrelse forstås ved:
a) »racisme og fremmedhad«: den overbevisning, at race,
hudfarve, afstamning, religion eller tro eller national elleretnisk oprindelse er en faktor, der giver anledning til fjendt-lighed over for enkeltpersoner eller grupper
b) »racistisk eller fremmedfjendsk gruppe«: en struktureret
sammenslutning af en vis varighed, bestående af mere end
to personer, som handler i forening med henblik på at begå
de lovovertrædelser, der er nævnt i artikel 4, litra a)-e)
c) »juridisk person«: enhver enhed, der har en sådan status i
henhold til den nationale lovgivning, der finder anvendelse,dog ikke stater og andre offentlige organer under udłvelsenaf offentligretlige befłjelser samt offentligretlige internatio-nale organisationer.
Artikel 4
Lovovertrædelser vedrłrende racisme og fremmedhad
Medlemsstaterne sikrer, at fłlgende forsætlige handlinger er
strafbare, uanset hvordan de begås:
a) offentlig tilskyndelse til vold eller had med racistisk og frem-
medfjendsk sigte eller til enhver anden racistisk eller frem-medfjendsk handling, der kan volde de berłrte enkeltper-soner eller grupper væsentlig skade
b) offentlige fornærmelser eller trusler mod enkeltpersoner
eller grupper med racistisk eller fremmedfjendsk sigte
c) offentligt forsvar, med racistisk eller fremmedfjendsk sigte,
for folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsfor-brydelser som defineret i artikel 6, 7 og 8 i Statutten for
Den Internationale Straffedomstol
d) offentlig benægtelse eller bagatellisering af de forbrydelser,
der er defineret i artikel 6 i chartret for den internationalemilitærdomstol, der er knyttet som bilag til London-aftalenaf 8. april 1945, på en måde, der kan forstyrre den offent-lige fred
e) offentlig udbredelse eller udsendelse af skrifter, billeder eller
andet materiale, som indeholder racistiske eller fremmed-fjendske tilkendegivelserDA C 75 E/270 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26.3.2002
(1) EFT L 180 af 19.7.2000, s. 22.
f) ledelse af, stłtte til eller deltagelse i en racistisk eller frem-
medfjendsk gruppes aktiviteter med henblik på at bidrage tilorganisationens kriminelle virksomhed.
Artikel 5
Anstiftelse, medvirken, tilskyndelse og forsłg
Medlemsstaterne sikrer, at anstiftelse af, medvirken til, tilskyn-
delse til og forsłg på at begå en af de lovovertrædelser, der ernævnt i artikel 4, er en strafbar handling.
Artikel 6
Straffe og sanktioner
1. Medlemsstaterne sikrer, at de lovovertrædelser, der er
nævnt i artikel 4 og 5, straffes med sanktioner, der er effektive,står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkendevirkning.
2. Hver medlemsstat træffer de nłdvendige foranstaltninger
til at sikre, at de lovovertrædelser, der er nævnt i artikel 4, litrab)-e), i hvert fald i alvorlige tilfælde straffes med frihedsstraf,
som kan medfłre udlevering eller overgivelse.
3. Hver medlemsstat træffer de nłdvendige foranstaltninger
til at sikre, at de lovovertrædelser, der er nævnt i artikel 4, litraa) og f), straffes med frihedsstraf med et strafmaksimum påmindst to år.
4. Medlemsstaterne sikrer, at der i forbindelse med de
lovovertrædelser, der er nævnt i artikel 4 og 5, kan idłmmessupplerende eller alternative sanktioner, såsom samfundstje-neste eller deltagelse i kurser, fratagelse af visse borgerligeeller politiske rettigheder eller offentliggłrelse af hele eller endel af en dom.
5. Medlemsstaterne sikrer, at der i forbindelse med de
lovovertrædelser, der er nævnt i artikel 4 og 5, kan idłmmesbłder eller accepteres betalinger til velgłrende formål.
6. Medlemsstaterne sikrer beslaglæggelse og konfiskation af
alle materialer eller redskaber, som er anvendt til at begå delovovertrædelser, der er nævnt i artikel 4 og 5, og udbytte fradisse lovovertrædelser.
Artikel 7
Skærpende omstændigheder for racistiske lovover-
trædelser
Medlemsstaterne sikrer, at straffen kan skærpes i de tilfælde,
hvor gerningsmanden til de lovovertrædelser, der er nævnt iartikel 4 og 5, handler under udłvelsen af en erhvervsaktivitet,og offeret er afhængigt af denne aktivitet.Artikel 8
Racistiske og fremmedfjendske motiver
Medlemsstaterne sikrer, at racistiske og fremmedfjendske
motiver kan betragtes som skærpende omstændigheder vedstrafudmålingen for andre lovovertrædelser end dem, der ernævnt i artikel 4 og 5.
Artikel 9
Juridiske personers ansvar
1. Medlemsstaterne sikrer, at juridiske personer kan drages
til ansvar for de handlinger, der er nævnt i artikel 4 og 5, nårde er begået på deres vegne af en hvilken som helst person, derhandler som enkeltperson eller som medlem af et organ under
den juridiske person, og som har en ledende stilling inden for
den juridiske person baseret på:
a) befłjelse til at repræsentere den juridiske person, eller
b) befłjelse til at træffe beslutninger på den juridiske persons
vegne, eller
c) befłjelse til at udłve kontrol inden for den juridiske person.
2. Ud over de tilfælde, der er nævnt i stk. 1, sikrer medlems-
staterne, at en juridisk person kan drages til ansvar, hvor mang-lende opsyn eller kontrol fra en i stk. 1 omhandlet persons sidehar gjort det muligt for en person underlagt den juridiskeperson at begå de handlinger, der er nævnt i artikel 4 og 5,på den juridiske persons vegne.
3. Juridiske personers ansvar i henhold til stk. 1 og 2
udelukker ikke retsforfłlgning af fysiske personer, der begårde lovovertrædelser eller de handlinger, der er nævnt i artikel4o g5 .
Artikel 10
Sanktioner over for juridiske personer
1. Medlemsstaterne sikrer, at der over for en juridisk person,
der drages til ansvar i henhold til artikel 9, stk. 1, kaniværksættes sanktioner, der er effektive, står i et rimeligtforhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning,herunder błdestraf eller administrativt idłmte błder, og somkan indbefatte andre sanktioner som f.eks.:
a) udelukkelse fra offentlige ydelser eller stłtte
b) midlertidigt eller varigt forbud mod at udłve erhvervsakti-
viteter
c) anbringelse under retsligt opsyn
d) likvidation efter retskendelse
e) midlertidig eller permanent lukning af forretningssteder, der
er blevet brugt til at begå lovovertrædelsen.DA 26.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende C 75 E/271
2. Medlemsstaterne sikrer, at en juridisk person, der drages
til ansvar i henhold til artikel 9, stk. 2, kan pålægges sanktionereller foranstaltninger, der er effektive, står i et rimeligt forholdtil overtrædelsen og har afskrækkende virkning.
Artikel 11
Iværksættelse af retsforfłlgning
Hver medlemsstat sikrer, at efterforskningen eller retsforfłlg-
ningen af de lovovertrædelser, der er nævnt i artikel 4 og 5,
ikke afhænger af anmeldelsen eller anklagen fra et offer forlovovertrædelsen, i hvert fald i tilfælde, hvor de lovover-trædelser, der er nævnt i artikel 4, litra a), e) og f), er begåetpå dens område.
Artikel 12
Jurisdiktion
1. Hver medlemsstat fastlægger sin jurisdiktion i forbindelse
med de lovovertrædelser, der er nævnt i artikel 4 og 5, nårlovovertrædelsen er begået:
a) helt eller delvis på dens område, ellerb) af en af dens statsborgere, og handlingen berłrer enkelt-
personer eller grupper i den pågældende stat, eller
c) på vegne af en juridisk person, der har sit hjemsted på den
pågældende medlemsstats område.
2. Ved fastsættelsen af jurisdiktion i overensstemmelse med
stk. 1, litra a), sikrer hver medlemsstat, at dens jurisdiktionomfatter de tilfælde, hvor lovovertrædelsen begås via et infor-mationssystem, og hvor:
a) lovovertræderen begår lovovertrædelsen, mens han fysisk
opholder sig på dens område, uanset om lovovertrædelseninvolverer racistisk materiale, der er oplagret i et infor-mationssystem på dens område
b) lovovertrædelsen involverer racistisk materiale, der er
oplagret i et informationssystem på dens område, uansetom lovovertræderen begår lovovertrædelsen, mens hanfysisk opholder sig på dens område.
3. En medlemsstat kan beslutte, at den ikke eller kun i
særlige tilfælde eller under særlige omstændigheder vilanvende bestemmelsen om jurisdiktion i stk. 1, litra b) og c).
4. Medlemsstater, der beslutter at anvende stk. 3, underretter
Generalsekretariatet for Rådet og Kommissionen herom, omnłdvendigt med angivelse af de særlige tilfælde elleromstændigheder, hvor beslutningen gælder.Artikel 13
Udlevering og retsforfłlgning
1. En medlemsstat, som i henhold til sin lovgivning ikke
udleverer sine egne statsborgere, fastlægger sin jurisdiktion iforbindelse med de lovovertrædelser, der er nævnt i artikel 4og 5, når de begås af medlemsstatens egne statsborgere på enanden medlemsstats område.
2. Hver medlemsstat skal, når en af dens statsborgere er
sigtet for i en anden medlemsstat at have begået en lovover-trædelse som omhandlet i artikel 4 og 5, og den ikke udlevererden pågældende til den anden medlemsstat udelukkende underhenvisning til vedkommendes nationalitet, forelægge sagen forsine kompetente myndigheder, for at der kan indledes retsfor-fłlgning, hvis der er anledning hertil.
For at głre det muligt at iværksætte en retsforfłlgning over-
sender den medlemsstat, hvori lovovertrædelsen er begået, allerelevante akter, oplysninger og bevismidler vedrłrende lovover-
trædelsen til de kompetente myndigheder i den anden stat i
overensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 6, stk. 2, iden europæiske konvention af 13. december 1957 om udleve-ring af lovovertrædere. Den begærende medlemsstat skal under-rettes om iværksættelsen af retsforfłlgningen og om resulta-terne heraf.
3. I denne artikel skal begrebet »statsborgere« i en medlems-
stat fortolkes i overensstemmelse med den pågældende statseventuelle erklæring i henhold til artikel 6, stk. 1, litra b) ogc), i den europæiske konvention om udlevering af lovover-trædere.
Artikel 14
Politiske forbrydelser
Hver medlemsstat sikrer, at de lovovertrædelser, der er nævnt i
artikel 4 og 5, ikke betragtes som politiske forbrydelser, derbegrunder afvisning af en anmodning om gensidig retshjælpeller udlevering.
Artikel 15
Udveksling af oplysninger
1. Medlemsstaterne udpeger operationelle kontaktpunkter
eller kan anvende eksisterende operationelle netværk til udveks-ling af oplysninger og til andre kontakter mellem medlemssta-terne med henblik på anvendelsen af denne rammeafgłrelse.
2. Hver medlemsstat underretter Generalsekretariatet for
Rådet og Kommissionen om sine operationelle kontaktpunktereller sin operationelle struktur med henblik på anvendelsen afstk. 1. Generalsekretariatet videreformidler disse oplysninger tilde łvrige medlemsstater.DA C 75 E/272 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26.3.2002
3. Når en medlemsstat råder over oplysninger om, at der på
dens område opbevares materiale, der indeholder racistiske ogfremmedfjendske tilkendegivelser, som er beregnet til udbre-delse eller udsendelse i en anden medlemsstat, fremlæggerden disse oplysninger for den anden medlemsstat for at głredet muligt for denne i overensstemmelse med den dØr gældendelovgivning at iværksætte en retsforfłlgning eller foretage konfi-skation. Til det formål kan de operationelle kontaktpunkter, der
er nævnt i stk. 1, anvendes.
Artikel 16
Gennemfłrelse
1. Medlemsstaterne træffer de nłdvendige foranstaltninger
for at efterkomme denne rammeafgłrelse senest den 30. juni2004.
2. De sender Generalsekretariatet for Rådet og Kommis-
sionen teksten til de love og administrative bestemmelser, devedtager, samt oplysninger om eventuelle andre foranstalt-
ninger, de træffer for at efterkomme denne rammeafgłrelse.3. På grundlag heraf fremlægger Kommissionen senest den
30. juni 2005 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet omgennemfłrelsen af denne rammeafgłrelse, eventuelt ledsaget aflovgivningsforslag.
4. Rådet vurderer, i hvilket omfang medlemsstaterne har
efterkommet denne rammeafgłrelse.
Artikel 17
Ophævelse af fælles aktion 96/443/RIA
Fælles aktion 96/443/RIA ophæves.
Artikel 18
Ikrafttræden
Denne rammeafgłrelse træder i kraft på tredjedagen efter
offentliggłrelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende .DA 26.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende C 75 E/273