22.1. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr,C2Q/7 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om fastsættelse af foranstaltninger til forebyggelse af 
varemærkeforfalskede varers overgang dl fri omsætning 
KOM(S4) 705 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 4. januar 1985) 
(85/C 20/04) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 113 
og 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamen­
tet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske 
sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Handelen med varemærkeforfalskede varer krænker 
lovlydige fabrikanters og handlendes rettigheder og 
vildleder forbrugerne; indførsel til Fællesskabet af va­
remærkeforfalskede varer fra tredjelande bør derfor 
forebygges, og der må med henblik herpå vedtages 
foranstaltninger til bekæmpelse af sådan indførsel, 
uden at den retmæssige, frie handel hæmmes gennem 
ikke-toldmæssige hindringer; 
nævnte foranstaltninger bør kunne styrke beskyttelsen 
af varemærkeindehaverne; det er derfor nødvendigt at 
fastsætte fælles regler for fastlæggelsen af den proce­
dure, der skal følges ved anmodning om indgriben fra 
toldmyndighedernes side, samt betingelserne for disse 
myndigheders indgriben; det bør bl.a. fastsættes, at 
varemærkeindehaveren kan forelægge en skriftlig an­
modning om suspension af frigivelsen af varemærke­
forfalskede varer, der angives til fri omsætning, når 
han har en begrundet formodning om, at indførsel af 
sådanne varer, der krænker hans rettigheder, vil finde 
sted; 
det bør endvidere fastsættes, at der når det er fast­
slået, at de varer, der er omfattet af suspensionen af 
frigivelsen, er varemærkeforfalskede, disponeres over 
disse varer, således at de ansvarlige for indførslen af varerne fratages den økonomiske gevinst ved transak­
tionen, og at senere transaktioner af samme art effek­
tivt forebygges; 
bestemmelserne i denne forordning gælder ikke for 
varer, der har oprindelse i medlemsstaterne eller alle­
rede er i fri omsætning efter traktatens artikel 9 og 
10, stk. 1, og som er genstand for samhandel mellem 
medlemsstaterne; 
det er væsentligt at sikre, at de i denne forordning 
fastsatte fælles regler anvendes ensartet, og med hen­
blik herpå at fastsætte en fællesskabsprocedure, hvor 
der inden for en passende frist kan fastsættes gennem­
førelsesbestemmelser til disse regler; 
bestemmelserne i denne forordning tager sigte på at 
forebygge international handel med varemærkeforfal­
skede varer; ifølge traktatens specifikke bestemmelser 
har Fællesskabets institutioner ikke beføjelse til at 
fastsætte alle de obligatoriske bestemmelser der er 
nødvendige i dette øjemed, særlig vedrørende konfi­
skation af varemærkeforfalskede varer; det forekom­
mer derfor nødvendigt at støtte bestemmelserne i 
denne forordning også på artikel 235 — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. I denne forordning fastsættes 
a) de betingelser, hvorunder toldmyndighederne kan 
suspendere frigivelsen af varer, der mistænkes for 
at være varemærkeforfalsket, og som angives til fri 
omsætning, og 
b) de foranstaltninger, der skal træffes af de kompe­
tente myndigheder vedrørende sådanne varer, når 
det er fastslået, at der er tale om varemærkeforfal­
skede varer. 
2. I denne forordning forstås ved en varemærke-
forfalsket vare, enhver vare, på hvilken der ubeføjet 
er anbragt et varemærke, der er registreret i overens-
Nr.C20/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.1.85 
stemmelse med fællesskabsretten eller ifølge lovgiv­
ningen i den medlemsstat, hvor varen angives til fri 
omsætning. 
AFSNIT I 
Anmodning om toldmyndighedernes indgriben 
Artikel 2 
1. I hver medlemsstat kan indehaveren af et vare­
mærke, i det følgende benævnt varemærkeindehave­
ren, eller dennes repræsentant indgive en skriftlig an­
modning til denne medlemsstats toldmyndigheder om 
suspension af frigivelsen af varemærkeforfalskede 
varer, der angives til fri omsætning, når han har 
begrundet mistanke om, at det er planlagt at indføre 
sådanne varer, der krænker indehaverens rettigheder. 
Er det pågældende varemærke et fællesskabsmærke, 
kan indehaveren indgive ovennævnte skriftlige an­
modning til Kommissionen for De europæiske Fælles­
skaber. 
2. Anmodningen om indgriben skal indeholde alle 
relevante oplysninger, for at toldmyndighederne kan 
gribe effektivt ind, og den skal være ledsaget af bevis 
for varemærkeindehaverens ret til beskyttelse mod de 
varemærkeforfalskede varer. I anmodningen skal 
desuden anføres de forhold, som understøtter vare­
mærkeindehaverens mistanke. 
Anmodningen kan fremsættes med henblik på én eller 
flere eventuelle indførsler og derfor gælde i en vis pe­
riode, der fastsættes af vedkommende medlemsstats 
kompetente myndigheder — i givet fald af Kommis­
sionen, når anmodningen er indgivet til denne — eller 
på ubestemt tid. Den eventuelt fastsatte periode kan 
forlænges efter anmodning indgivet til den myndig­
hed, som har fastsat den oprindelige periode. 
3. Toldmyndighederne eller i givet fald Kommis­
sionen træffer afgørelse vedrørende anmodningen og 
underretter den pågældende herom. Det kan kræves, 
at ansøgeren stiller en sikkerhed på et beløb, der er 
tilstrækkeligt til at dække de kompetente myndighe­
ders omkostninger eller holde importøren skadesløs 
for tab eller skade som følge af de foranstaltninger, 
der træffes af disse myndigheder, såfremt det senere 
fastslås, at de varer, som har været genstand for told­
myndighedernes indgriben i henhold til denne forord­
ning, ikke er varemærkeforfalskede. Det kan ligeledes 
kræves, at ansøgeren betaler en afgift til dækning af 
de administrative eller retslige omkostninger, som an­
modningen har givet anledning til. 
4. Når det af undersøgelsen af den i stk. 1 om­
handlede anmodning fremgår, at denne enten ikke in­deholder tilstrækkelige oplysninger til, at toldmyndig­
hederne kan gribe effektivt ind, eller ikke er ledsaget 
af fyldestgørende beviser til at kunne komme i be­
tragtning, afvises den af toldmyndighederne eller, i 
givet fald, Kommissionen, og den person, som har 
indgivet ansøgningen, underrettes herom. 
Artikel 3 
1. De anmodninger, der af en medlemsstats told­
myndigheder anerkendes som berettigede, sendes 
straks til de toldsteder i samme medlemsstat, som vil 
kunne blive berørt af indførsler af de i anmodningen 
omhandlede varemærkeforfalskede varer. 
2. De anmodninger, der af Kommissionen aner­
kendes som berettigede, fremsendes straks til de told­
myndigheder i medlemsstaterne, der er omhandlet i 
anmodningen. Toldmyndighederne i hver af de be­
rørte medlemsstater fremsender anmodningerne til de 
i stk. 1 omhandlede toldsteder. 
AFSNIT II 
Vilkårene for toldmyndighedernes indgriben 
Artikel 4 
1. Når et toldsted, til hvilket anmodningen er 
fremsendt i henhold til artikel 3, konstaterer, at varer, 
der er angivet til fri omsætning, svarer til beskrivelsen 
af de varemærkeforfalskede varer, der er givet i den 
pågældende anmodning, suspenderer det frigivelsen 
heraf og underretter importøren derom. Toldstedet 
underretter ligeledes varemærkeindehaveren om for­
anstaltningen. 
2. Der træffes afgørelse om, hvorvidt det drejer sig 
om varemærkeforfalskede varer, efter fællesskabsret­
ten, hvis denne skal anvendes i det pågældende til­
fælde, og i modsat fald ifølge lovgivningen i den med­
lemsstat, på hvis område varerne er angivet til fri om­
sætning. De kriterier, som anvendes til at fastslå, om 
det drejer sig om varemærkeforfalskede varer, er de 
samme som dem, der anvendes til bestemmelse af, om 
varer fremstillet i den pågældende medlemsstat er va-
reforfalskede. Den kompetente myndigheds afgørelser 
skal være begrundet. 
3. Frigivelsen forbliver suspenderet, indtil det er 
endeligt fastslået, hvorvidt der er tale om varemærke­
forfalskede varer. Når suspensionen af frigivelsen af 
22.1.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 20/9 
de i stk. 1 omhandlede varer bekræftes af en foreløbig 
afgørelse fra den kompetente myndighed, og en ende­
lig afgørelse kræver en supplerende procedure, til 
hvilken importøren ikke kan tage initiativ, kan denne 
dog efter skriftlig anmodning herom og forudsat, at 
han har afsluttet alle de andre importformaliteter, få 
varerne frigivet, hvis denne supplerende procedure 
ikke er indledt senest ti arbejdsdage fra den dato, på 
hvilken suspensionen af frigivelsen begyndte. 
4. Med forbehold af, at de øvrige betingelser for 
indførsel er opfyldt, frigives varerne ligeledes, så snart 
det over for toldstedet er bevist, at det er endeligt 
fastslået, at det ikke drejer sig om varemærkeforfal-
skede varer. 
Artikel 5 
1. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der 
er nødvendige for at gøre det muligt for de kompe­
tente myndigheder at konfiskere de varer, som er 
genstand for den i artikel 4 omhandlede suspension af 
frigivelse, når det er fastslået, at der er tale om vare-
mærkeforfalskede varer. 
Der disponeres over de konfiskerede varer uden for 
de kommercielle kredsløb, således at varemærkeinde­
haveren påføres mindst muligt skade. De kompetente 
myndigheder kan dog i stedet for at disponere over 
varerne uden for de kommercielle kredsløb benytte 
andre metoder, såfremt disse effektivt forebygger 
handelen med varemærkeforfalskede varer. 
2. De kompetente myndigheder kan i exceptionelle 
tilfælde træffe andre forholdsregler end konfiskation, 
forudsat, at de dermed effektivt afskærer de ansvar­
lige for indførslen af varerne fra økonomisk fordel af 
transaktionen og effektivt forebygger andre transak­
tioner af samme art. 
AFSNIT III 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 6 
1. Antagelsen af en anmodning, der er indgivet ef­
ter artikel 2, giver ikke varemærkeindehaveren ret til 
erstatning, hvis varemærkeforfalskede varer ikke be­mærkes ved et toldsteds kontrol og følgelig ikke gø­
res til genstand for den i artikel 4 fastsatte suspension 
af frigivelse. 
2. Et toldsteds udøvelse af den kompetence, som er 
tillagt det i forbindelse med bekæmpelse af varemær­
keforfalskede varer, indebærer i de tilfælde, hvor im­
portøren eller enhver anden, der har en rettighed ved­
rørende de varer, der er angivet til fri omsætning, har 
lidt tab på grund af toldstedets indgriben, kun ansvar 
over for disse i det omfang det følger af de alminde­
lige erstatningsregler i vedkommende medlemsstats 
lovgivning. 
3. Det eventuelt civilretlige ansvar for varemærke­
indehaveren afgøres efter retten i den medlemsstat, 
hvor de pågældende varer er blevet angivet til fri om­
sætning. 
Artikel 7 
Ubetydelige mængder varer, der overgår til fri om­
sætning med henblik på privat forbrug, og som ikke 
er bestemt til salg, omfattes ikke af bestemmelserne i 
denne forordning. 
Artikel 8 
1. Udvalget for almindelige Toldbestemmelser, 
som er nedsat i henhold til artikel 24 i Rådets direktiv 
79/695/EØF ('), kan behandle enthvert spørgsmål i 
forbindelse med anvendelsen af denne forordning, 
som rejses af formanden enten på dennes initiativ 
eller efter anmodning fra en medlemsstat. 
2. De nødvendige bestemmelser til gennemførelse 
af denne forordning fastsættes efter den i artikel 26, 
stk. 2 og 3, i direktiv 79/695/EØF beskrevne frem­
gangsmåde. 
Artikel 9 
Denne forordning træder i kraft den 1. juli 1986. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
C) EFT nr. L 205 af 13. 8. 1979, s. 19.