Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om en generel ramme for finansiering af Fællesskabets aktioner til støtte for forbrugerpolitikken for perioden 2004-2007"

(KOM(2003) 44 endelig - 2003/0020(COD))

(2003/C 234/19)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 12. februar 2003 under henvisning til EF-traktatens artikel 308 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Bernardo Hernández Bataller til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 25. juni 2003.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 401. plenarforsamling den 16. og 17. juli 2003, mødet den 17. juli, følgende udtalelse med 94 stemmer for, 4 imod og 1 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Afgørelse nr. 283/1999/EF af 25. januar 1999(1) etablerede en generel ramme for Fællesskabets aktiviteter til fordel for forbrugerne. Dens hovedformål var at samle initiativer til fordel for forbrugerne med henblik på at optimere deres virkninger for samme. Såvel EU-vedtagne initiativer som støtteforanstaltninger for organisationer og organer, som arbejder for forbrugernes interesser på EU-plan eller nationalt plan, var omfattet af afgørelsen, der blev vedtaget for at opfylde det umiddelbare behov for en retlig ramme for udgifterne til forbrugerbeskyttelse efter EF-Domstolens dom i 1998 (sag 106/96)(2).

1.2. Hensigten med afgørelsen var at styrke de instanser og organisationer, som arbejder med forbrugerbeskyttelse, så de kunne gøre en mere effektiv indsats for at bevidstgøre forbrugerne. Afgørelsen gjorde rede for fremgangsmåden i forbindelse med tildeling af finansiel støtte fra EU til organisationer og instanser, som repræsenterer forbrugernes interesser, med henblik på at sikre størst mulig gennemsigtighed og effektivitet i anvendelsen af EU's støttemidler.

1.3. Afgørelse nr. 283/1999/EF var den første retlige ramme for finansiering af aktiviteter på en lang række områder inden for sundhed og forbrugerbeskyttelse. Den udløber den 31. december 2003.

1.4. I sin udtalelse om det tidligere forslag(3) erklærede EØSU sig enigt i Kommissionens argumenter. Udvalget støttede den foreslåede ramme, forudsat at der i selve rammen indføjes en eksplicit henvisning til det handlingsprogram, der skal godkendes. For at sikre fleksibiliteten foreslog EØSU endvidere, at der bliver mulighed for at indføre en ny basisretsakt for at øremærke nye bevillinger, således at der kan iværksættes egnede foranstaltninger, såfremt der opstår situationer på områder, der ikke er dækket af den pågældende basisretsakt.

1.5. I 2001 udsendte Kommissionen en rapport(4), hvori den på baggrund af de foregående års erfaringer drog tre væsentlige konklusioner:

- fordelene ved en fleksibel anvendelse af handlingsprogrammet,

- behovet for at anlægge en mere strategisk vinkel på forbrugerpolitikken i EU,

- betydningen af en effektiv integration af forbrugeraspektet i alle de relevante EU-politikker.

1.5.1. Kommissionen har for nylig udsendt en evalueringsrapport(5), som konkluderer, at en fremtidig retlig ramme for udgifterne til forbrugerpolitikken skal ledsages af en bedre afstemning af de retlige og budgetmæssige rammer samt tage hensyn til de vigtige forandringer i den politiske kontekst, f.eks. udvidelsen, de nye styreformer og vedtagelsen af den nye forbrugerbeskyttelsesstrategi.

1.6. I maj 2002 fremlagde Kommissionen "Strategi for forbrugerpolitikken 2002-2006"(6), som fastlægger de tre nye mål for forbrugerpolitikken: et højt fælles forbrugerbeskyttelsesniveau, effektiv håndhævelse af forbrugerbeskyttelsesreglerne og inddragelse af forbrugerorganisationerne i EU's politikker. Blandt de nøglefaktorer, der ligger til grund for den nye strategi, kan nævnes indarbejdelse af forbrugernes interesser i andre EU-politikker, fuldt udbytte for forbrugerne af det indre marked og forberedelse af udvidelsen. EØSU har allerede afgivet udtalelse(7) om strategien, som hilses velkommen. Udvalget giver udtryk for sin støtte til en mere effektiv anvendelse af den eksisterende lovgivning og slår til lyd for indarbejdelse af forbrugerpolitikken i andre relevante politikker, herunder uddannelsespolitikken. Rådet(8) har desuden opfordret Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at forslaget om en fremtidig retlig ramme for forbrugeraktiviteter afspejler og støtter målsætningerne i Kommissionens strategi.

2. Forslagets indhold

2.1. Formålet med dette forslag er at etablere en retlig ramme for Fællesskabets aktioner til støtte for forbrugerpolitikken, som er fastlagt i den strategi for forbrugerpolitikken 2002-2006, som Kommissionen vedtog i maj 2002. Strategien omfatter følgende målsætninger:

- et højt fælles forbrugerbeskyttelsesniveau,

- effektiv håndhævelse af forbrugerbeskyttelsesreglerne,

- relevant inddragelse af forbrugerorganisationerne i udformningen af EU's politikker.

2.2. Disse målsætninger vil blive gennemført ved hjælp af en række aktioner i et rullende program (jf. strategiens bilag), som løbende vil blive analyseret af Kommissionen. Med dette forslag etableres en direkte sammenhæng mellem målsætningerne og de prioriterede områder i strategien for forbrugerpolitikken 2002-2006 og de aktioner, der vil blive finansieret i henhold til den foreslåede afgørelse. Forslagets retsgrundlag er EF-traktatens artikel 153.

2.3. Forslaget omfatter spørgsmål vedrørende forbrugersikkerhed i forbindelse med nonfoodvarer, forbrugernes økonomiske interesser, forbrugeroplysning og -uddannelse samt fremme af forbrugerorganisationer på europæisk plan og deres bidrag til EU-politikker af betydning for forbrugernes interesser.

2.4. Forslaget dækker den fireårige periode 2004-2007. Det samlede foreslåede budget for den fireårige periode beløber sig til 72 mio. EUR i driftsbevillinger (dvs. 18 mio. EUR om året) og 32 mio. EUR til menneskelige ressourcer og andre administrationsudgifter (dvs. 8 mio. EUR om året). Derved sikres budgetmæssig stabilitet for forbrugerpolitiske aktioner.

2.5. Kun specifikke projekter, der fremmer målsætningerne i strategien for forbrugerpolitikken, og som er relateret til følgende emner, er berettiget til medfinansiering:

- beskyttelse af forbrugernes sundhed og sikkerhed i forbindelse med tjenesteydelser og nonfoodvarer,

- beskyttelse af forbrugernes økonomiske interesser,

- fremme af forbrugeroplysning og -uddannelse,

- fremme af forbrugerorganisationer på EU-plan.

For at øge de medfinansierede projekters omfang og varighed omfatter forslaget endvidere indkaldelse af forslag til specifikke projekter mindst en gang hvert andet år.

2.6. Forslaget indeholder ikke kriterier for udvælgelse af eller tildeling af finansiel støtte til specifikke projekter. Disse vil i stedet være indeholdt i et årligt arbejdsprogram, som skal forelægges for det rådgivende udvalg, der bistår Kommissionen ved gennemførelsen af den foreslåede afgørelse. I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet vil medfinansiering af specifikke projekter ikke længere blive brugt som et middel til at støtte svage nationale forbrugerorganisationer. I stedet vil kapacitetsopbyggende aktioner til støtte for forbrugerorganisationer, som fremmer uddannelse af personale og udveksling af bedste praksis, blive finansieret direkte af Kommissionen.

2.7. Kriterierne for tildeling af støtte til europæiske forbrugerorganisationer ændres for at præcisere, at sådanne organisationer skal være uafhængige af industri, handel og andre erhvervsinteresser, og at deres primære formål skal være at fremme de europæiske forbrugeres sundhed, sikkerhed og økonomiske interesser.

2.7.1. Forslaget indeholder forskellige bestemmelser for støtten med forskellige grader af deltagelse fra Kommissionens side og med forskellige finansieringssatser.

2.7.2. Aktioner, der iværksættes direkte af Kommissionen, som står for 100 % af finansieringen. Aktionerne gennemføres gennem tildeling af kontrakter og dækker følgende områder:

- rådgivning, analyse, gennemførelse af undersøgelser og udarbejdelse af forslag til forbrugerbeskyttelse af teknisk, juridisk og socioøkonomisk art,

- overvågning, opfølgning og evaluering af forbrugerbeskyttelsesreglerne, herunder udvikling af databaser og it-værktøjer,

- støtte til forbrugerorganisationer gennem teknisk og juridisk rådgivning, uddannelse af deres personale samt uddannelse og oplysning af forbrugerne gennem initiativer på dette område.

2.8. Medfinansiering af konkrete projekter på EU-niveau eller nationalt niveau, som kan tildeles juridiske personer eller sammenslutninger af juridiske personer, der handler uafhængigt af industri og handel. Der gives mulighed for finansiel støtte på 50 % -70 % af udgifterne til projektets gennemførelse.

2.8.1. Finansiel støtte til europæiske forbrugerorganisationers virke på de vilkår, der er beskrevet i forslaget til afgørelse. Den finansielle støtte til europæiske forbrugerorganisationer fastsættes definitivt til højst 50 % af driftsudgifterne. Dog kan der finansieres op til 95 % af udgifterne for organisationer, som beskytter forbrugernes interesser i forbindelse med udvikling af standarder for varer og tjenesteydelser på EU-plan, eftersom dette standardiseringsarbejde er af stor politisk relevans og "af generel europæisk interesse".

2.8.2. Der indføres tillige specifikke bestemmelser for aktioner, som iværksættes og finansieres af Kommissionen og medlemsstaterne i fællesskab, nemlig:

- finansiel støtte til organer, som indgår i eksisterende EU-netværk, der er etableret med det formål at informere og bistå forbrugerne, så disse kan udøve deres rettigheder og få adgang til passende tvistbilæggelsesprocedurer,

- aktioner vedrørende samarbejde med medlemsstaterne om administration og håndhævelse.

2.9. Forslaget til afgørelse indeholder desuden bestemmelser om offentliggørelse, overvågning og evaluering, gennemførelse af foranstaltningerne og bistand til Kommissionen af et rådgivende udvalg.

3. Generelle bemærkninger

3.1. EØSU er enigt med Kommissionen i, at det er nødvendigt at have en generel retlig ramme for finansiering af EU's aktioner til støtte for forbrugerpolitikken baseret på budgetprincipper såsom enhed, forsvarlig økonomisk forvaltning og åbenhed.

3.2. Det må vurderes positivt, at Kommissionen ønsker at forbedre disse aktioners effektivitet og målretning på grundlag af såvel forhåndsevalueringen af den forbrugerpolitiske strategi for 2002-2006 som den efterfølgende evaluering af gennemførelsen af den tidligere afgørelse nr. 283/1999/EF. En forsvarlig økonomisk forvaltning skal baseres på forsigtigheds- og effektivitetsprincipper og realiseres ved hjælp af målelige effektindikatorer for de enkelte aktiviteter med henblik på evaluering af resultaterne. EØSU mener, at institutionerne bør foretage forhåndsevalueringer og efterfølgende evalueringer i overensstemmelse med kravene i den nye generelle finansieringsramme.

3.3. EØSU finder det logisk, at forslaget til afgørelse ikke omhandler aktioner i forbindelse med fødevarer, eftersom udgifter vedrørende fødevaresikkerhed ifølge hvidbogen om fødevaresikkerhed og forordning (EF) nr. 178/2002 finansieres ved særskilte retsakter.

3.4. Kommissionen mener på baggrund af sine effektiviseringsbestræbelser, at forvaltningen af den årlige projektcyklus har vist sig at være meget ressourcekrævende for såvel Kommissionen som ansøgerne, hvilket har forringet nytteværdien på EU-plan og den varige effekt af de finansierede projekter. Dette har ført til beslutningen om at foretage en indkaldelse af forslag mindst en gang hvert andet år. Det skal dog præciseres, at etableringen af en "projektcyklus" på to år - i princippet - og en "indkaldelse af forslag" hvert andet år - som minimum - ikke er ensbetydende med, at de støttede projekter nødvendigvis skal være toårige. Det ville være for stift i et marked i forandring.

3.5. Kommissionen foreslår et samlet budget for perioden 2004-2007 på 72 mio. EUR i driftsbevillinger og 32 mio. EUR til menneskelige ressourcer og andre administrationsudgifter. Det årlige budget ligger således på hhv. 18 mio. EUR og 8 mio. EUR for de to udgiftsposter. Kommissionen erkender selv, at de konsulterede eksperter har givet udtryk for en vis usikkerhed angående tilstrækkeligheden af det foreslåede handlingsprogram. Det ville her ikke blot være hensigtsmæssigt at sikre en mere effektiv anvendelse af de givne ressourcer, men også at øge de finansielle bevillinger og menneskelige ressourcer, især når man påtænker, at de nye medlemsstater, som optages i EU med udvidelsen, også vil være at finde blandt støttemodtagerne. Også tredjelande - EFTA/EØS-lande eller andre lande, der gennem bilaterale aftaler er associeret med EU - kan nyde godt af disse aktioner, i det omfang de bidrager til budgettet. Hvad angår de nye medlemslandes deltagelse, vil tilpasningen af de finansielle perspektiver i forbindelse med den igangværende udvidelse øge bevillingerne inden for denne finansieringsramme med ca. 2,5 mio. EUR om året.

3.6. Kommissionen tilgodeser europæiske forbrugerorganisationer i sit forslag, for så vidt som de er de eneste, der modtager finansiel støtte til driftsudgifter. EØSU konstaterer, at det i realiteten kun er én organisation, som vil få del i denne støtte, og mener på denne baggrund, at Kommissionen bør vise sig mere fleksibel og ændre definitionen, så også andre veletablerede forbrugerbeskyttelsesorganisationer fortsat kan modtage støtte til driftsudgifter. Det bør i praksis sikres, at det ikke er de stærkeste organisationer, der får gavn af aktionerne inden for denne finansieringsramme.

3.6.1. Udvalget foreslår derfor følgende definition af "europæisk forbrugerorganisation": "ikke-statslig nonprofitorganisation, hvis hovedformål blandt andet er at fremme og beskytte forbrugernes interesser og sundhed ved at arbejde for deres forsvar, interesser og repræsentation, give information, uddannelse og rådgivning og tage initiativer i deres interesse. Den skal have medlemsorganisationer i hovedparten af medlemsstaterne og have fået mandat til at repræsentere forbrugernes interesser på fællesskabsplan".

3.6.2. EØSU anmoder om, at de kriterier, der anvendes for støttetildeling, ikke overskygger kriterierne for repræsentation i Forbrugerudvalget.

3.7. EØSU er enigt i, at EU's ramme for forbrugerbeskyttelse og de organisationer, der kæmper for at beskytte forbrugernes rettigheder, skal styrkes, men mener, at Kommissionens holdning til driftsstøtte bør nuanceres. EØSU konstaterer i denne sammenhæng, at det herskende princip i budgetanliggender er effektivitet, dvs. det bedst mulige forhold mellem anvendte midler og resultater. Det bør Kommissionen ikke glemme, især da den selv har det endelige ansvar for budgetgennemførelsen i henhold til EF-traktatens artikel 274.

3.7.1. Det er vigtigt at skelne mellem organisationernes størrelse og ressourcer, deres EU-dimension og nationale dimension samt den "europæiske interesse" af deres forslag. Forskellige områder som f.eks. ny teknologi, elektronisk kommunikation, selvregulering og samregulering, fælles aktioner, nye udbud af finansielle tjenester, har stor strategisk værdi for de europæiske forbrugere. På disse områder kan specialiserede forbrugerbeskyttelsesorganisationer tilføre en stor merværdi uafhængigt af deres organisatoriske styrke og rækkevidden af deres arbejde.

3.7.2. EØSU mener ikke, at Kommissionen bør opgive sin rolle som koordinator af EU-projekter, der gennemføres i de forskellige medlemsstater, men tværtimod bør fastholde og styrke den. Der findes tilfælde, som ud over den konkrete evaluering af deres omstændigheder og resultater klart viser, at nationale organisationers arbejde ikke er uforeneligt med udviklingen af en aktivitet, som skaber europæisk merværdi, når blot arbejdet koordineres af Kommissionen.

3.7.3. I forslagets artikel 7 fastlægges støttemodtagerne med forskellige definitioner af "europæiske forbrugerorganisationer" i stk. 2 og 3. Selv om de hænger sammen med forskellige mål for støtten og med den strategiske værdi af standardiseringsforanstaltningerne, kan de forskellige definitioner skabe problemer, hvorfor det ville være hensigtsmæssigt at samle dem i en enkelt definition som anført i punkt 3.6.1.

3.7.4. EØSU opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og forbrugerorganisationerne til at være opmærksom på, at funktionshæmmede også bør have mulighed for at deltage aktivt i forbrugerpolitikken.

3.7.5. EØSU finder det mærkeligt, at der i den aktuelle europæiske integrationssammenhæng ikke stilles krav om, at disse organisationer skal være "demokratiske" og gennemsigtige og give offentligheden adgang til oplysninger om deres organisation.

3.7.6. EØSU konstaterer, at forslaget til afgørelse omfatter perioden 2004-2007, mens den forbrugerbeskyttelsesstrategi, afgørelsen knytter sig til, refererer til tidsrummet 2002-2006. EØSU forstår de interne grunde i Kommissionen til denne situation, men anser det for muligt, at det manglende tidssammenfald kan skabe problemer i fremtiden.

3.8. Hvad angår finansiel støtte, der går til medfinansiering af konkrete projekter, som kan tildeles juridiske personer eller sammenslutninger af juridiske personer, der handler uafhængigt, "på EU-niveau eller nationalt niveau" til fremme af de målsætninger for forbrugerpolitikken, der er beskrevet i denne udtalelses pkt. 2.1, står det klart, at projekterne kan gennemføres på såvel EU-niveau som nationalt niveau, og at støtten kan tildeles enhver person eller sammenslutning, der opfylder kravene om uafhængighed, selv om den ikke har nogen repræsentativitet på EU-niveau.

3.8.1. EØSU mener, at man ved støttetildelingen bør prioritere grænseoverskridende foranstaltninger eller samarbejde mellem forskellige organisationer i forskellige medlemsstater. Da der er mange problemer forbundet med samarbejde mellem forbrugerorganisationer i forskellige medlemsstater, bør Kommissionen tilvejebringe velegnede værktøjer.

3.8.2. EØSU mener desuden, at forbrugeroplysningsprojekter bør optage en stor del af pladsen blandt projekterne til medfinansiering.

3.8.3. Kommissionen bør fastholde fordelen ved at finansiere konkrete projekter, som har strategisk værdi, og som svarer til forbrugerpolitikkens målsætninger. Det skal tages med i betragtning, at projekterne i mange tilfælde indebærer nye aktiviteter, der kræver særlige tekniske og menneskelige ressourcer ud over organisationens sædvanlige ressourcer.

3.8.4. EØSU finder det principielt problematisk, at finansiel støtte til medfinansiering af specifikke projekter ikke også kan nå op på 95 % af de støtteberettigede udgifter til gennemførelsen af projektet, hvis dets interesse og størrelse kræver det. Erfaringen viser, at delvis støtte tvinger forbrugerorganisationerne til at søge andre kilder til finansiering af projekterne - en finansiering, som indebærer betydelige restriktioner og dermed begrænser deres fremlæggelse af nye initiativer.

3.9. EØSU bifalder Kommissionens anvendelse af åbenhedsprincippet, hvad angår bestemmelserne om offentliggørelse, overvågning og evaluering. Udvalget mener på denne baggrund, at Kommissionen bør gøre en større indsats for at sikre, at forbrugerorganisationerne får kendskab til dens forslag og listen over støttemodtagere. Den må tage alle sine disponible midler i brug og kommunikere såvel elektronisk som gennem Den Europæiske Unions Tidende (EUT).

3.10. Forslaget forudser nedsættelse af et rådgivende udvalg til at bistå Kommissionen. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg minder Kommissionen om forpligtelsen til at begrunde sit valg af denne form for udvalg(9) og dets sammensætning.

3.11. EØSU vil endnu en gang over for Kommissionen understrege behovet for, at der i forbindelse med de nye finansieringsperspektiver efter 2006 afsættes offentlige midler til oprettelse af et europæisk forskningsorgan til beskyttelse af forbrugernes rettigheder. EØSU afventer med stor interesse Kommissionens forslag om dette emne.

Bruxelles, den 17. juli 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 283/1999/EF om etablering af en generel ramme for Fællesskabets aktiviteter til fordel for forbrugerne. EFT L 34 af 9.2.1999.

(2) Ifølge denne dom skal der i forbindelse med enhver betydelig fællesskabsaktion på forhånd etableres en basisretsakt om gennemførelse af de på budgettet afsatte bevillinger.

(3) EFT C 235 af 27.7.1998.

(4) Kommissionens rapport om "Handlingsplan for forbrugerpolitikken 1999-2001" og om "En generel ramme for Fællesskabets aktiviteter til fordel for forbrugerne 1999-2003", KOM(2001).

(5) Beretning Fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen og evalueringen af Fællesskabets aktiviteter 1999-2001 til fordel for forbrugerne under den generelle ramme, som er blevet etableret ved afgørelse 283/1999/EF, KOM(2003) 42 endelig.

(6) Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, KOM(2002) 208 endelig.

(7) EUT C 95 af 23.4.2003.

(8) Rådets resolution af 2. december 2002 om Fællesskabets strategi for forbrugerpolitikken 2002-2006, EFT C 11 af 17.1.2003.

(9) EF-Domstolens afgørelse af 21. januar 2003, sag C-378, Kommissionen versus Europa-Parlamentet og Rådet, punkt 63.