Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om lytten til Europas borgere med henblik på en bæredygtig fremtid (Sibiu og derefter)

(2019/C 228/06)

Ordførere: Vladimíra DRBALOVÁ

Peter SCHMIDT

Yves SOMVILLE

Præsidiets henvisning 16.10.2018 Retsgrundlag Forretningsordenens artikel 29, stk. 2 Vedtaget på plenarforsamlingen 20.3.2019 Plenarforsamling nr. 542 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 217/6/8

Lytten til Europas borgere med henblik på en bæredygtig fremtid

1. Indledning

1.1. EØSU er med sin varierede medlemssammensætning en bro mellem EU-institutionerne og borgerne og vil som sådan gerne fremlægge sin ambitiøse vision for fremtiden, hvor Europa bliver førende inden for bæredygtig udvikling på globalt plan.

1.2. Grundlaget for Den Europæiske Union er et af de mest vellykkede fredsskabende, sociale og økonomiske projekter i europæisk historie. Vores Europa blev bygget på værdier som respekt for den menneskelige værdighed, frihed, ikkeforskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem mænd og kvinder, demokrati, retsstatsprincippet og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal ( 1 ) . Disse værdier skal fortsat være i centrum for EU's fremtidige udvikling og politikker.

1.3. Syv årtier med fred og stabilitet i Europa er en historisk og enestående præstation. Det europæiske projekt og opbygningen af Den Europæiske Union, som har skabt en union mellem de europæiske folk og skridt for skridt bundet europæiske lande sammen med et fælles formål, har muliggjort dette. Dette forklarer, hvorfor EU stadig er et attraktivt projekt for kandidatlande og lande, der deltager i EU's naboskabspolitik. Europa skal dog være rustet til at håndtere en ny geopolitisk udvikling. EØSU bør være med til at øge bevidstheden om, at fred ikke kan tages for givet for evigt.

1.4. Det indre marked er med den økonomiske, sociale og miljømæssige dimension kernen i den europæiske integration. Det bør derfor være i stand til at skabe bæredygtig vækst og innovation, tiltrække investeringer og fremme bæredygtig konkurrenceevne for sine virksomheder på globaliserede markeder. Dog er det også vigtigt at anerkende, at den positive effekt af det indre marked ikke er jævnt fordelt, og at ikke alle borgere er i en situation, hvor de får del i velstanden.

1.5. Bæredygtig vækst betyder, at vækst ikke kun skal baseres på kvantitet, men også — og faktisk endnu mere — på kvalitet, hvilket betyder: i) ingen udnyttelse af miljø og arbejdskraft, ii) rimelige levevilkår, iii) økonomisk vækst målt ikke alene på årlig tilgang, men også på samlet formue, og hvordan den er fordelt, iv) opfyldelse af alles behov med planetens midler, v) udvikling af økonomier, der skaber gode liv, uanset om økonomierne vokser eller ej, og vi) et lukket kredsløb af indtægter mellem husholdninger, virksomheder, banker, regering og handelen, der fungerer på en social og økologisk måde. Energi, materialer, naturen, det menneskelige samfund, magt og den rigdom, vi har til fælles: Alle mangler de i den nuværende model. Plejeres ulønnede arbejde — hovedsageligt kvinder — ignoreres, selv om ingen økonomi kunne fungere uden dem betyder, at vækst ikke kun skal baseres på kvantitet, men også — og faktisk endnu mere — på kvalitet, hvilket betyder: i) ingen udnyttelse af miljø og arbejdskraft, ii) rimelige levevilkår, iii) økonomisk vækst målt ikke alene på årlig tilgang, men også på samlet formue, og hvordan den er fordelt, iv) opfyldelse af alles behov med planetens midler, v) udvikling af økonomier, der skaber gode liv, uanset om økonomierne vokser eller ej, og vi) et lukket kredsløb af indtægter mellem husholdninger, virksomheder, banker, regering og handelen, der fungerer på en social og økologisk måde. Energi, materialer, naturen, det menneskelige samfund, magt og den rigdom, vi har til fælles: Alle mangler de i den nuværende model. Plejeres ulønnede arbejde — hovedsageligt kvinder — ignoreres, selv om ingen økonomi kunne fungere uden dem ( 2 )

1.6. Bæredygtig konkurrenceevne er derimod en model, hvor der er balance mellem økonomisk velstand, miljøspørgsmål og social inklusion. I denne sammenhæng skal der i det bæredygtighedsjusterede globale konkurrenceevneindeks tages hensyn til to nye dimensioner — den miljømæssige og den sociale er derimod en model, hvor der er balance mellem økonomisk velstand, miljøspørgsmål og social inklusion. I denne sammenhæng skal der i det bæredygtighedsjusterede globale konkurrenceevneindeks tages hensyn til to nye dimensioner — den miljømæssige og den sociale ( 3 )

1.7. De fire friheder, fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital, som tilsammen muliggør handel og økonomisk udvikling, beskæftigelse, kreativitet og innovation, udveksling af kompetencer og udvikling af infrastruktur i fjerntliggende områder, er selve essensen af EU. Velfungerende økonomiske friheder og konkurrenceregler går hånd i hånd med grundlæggende sociale rettigheder og må ikke underminere disse rettigheder.

1.8. Ikke desto mindre står EU stadig over for ekstraordinære interne og eksterne økonomiske, sociale, miljømæssige og politiske udfordringer ( 4 ) , som truer Unionens eksistens: protektionisme på det indre marked, sociale uligheder, populisme, nationalisme og ekstremisme ( 5 ) samt store geopolitiske forskydninger og store teknologiske forandringer.

1.9. Klimaet, som hastigt forandres, biodiversitet, der går tabt, andre miljømæssige risici og den kollektivt manglende levering af vellykkede politikker er også en afgørende trussel mod Europas befolkning, økonomi og økosystemer. Det er derfor, vi har brug for en stærk EU-strategi for gennemførelsen af FN's 2030-dagsorden. Mere lige samfund skaber bedre miljøresultater og har en bedre evne til at blive mere og mere bæredygtige.

1.10. Der er et klart behov for at tage fat på efterspørgslen efter kvalitetsjob fra borgere over hele Europa, især i regioner med høj arbejdsløshed, navnlig ungdomsarbejdsløshed, eller hvor der skal gennemføres strukturelle ændringer. Det forpligter alle — institutioner, regeringer, arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer — til at omdefinere et bæredygtigt Europa, så det fremmer jobskabelse af høj kvalitet.

1.11. Der er et presserende behov for at forbedre adgangen til arbejdsmarkederne ved at skabe sammenhæng mellem jobskabelse af høj kvalitet og et forbedret uddannelsessystem og dermed skabe tilstrækkelige færdigheder, f.eks. ved hjælp af vekseluddannelsesordningen.

1.12. Den sociale og miljømæssige dimension er flettet sammen, og økonomien skal være katalysator for social, økonomisk og kulturel fornyelse, ikke mindst gennem fremme og udvikling af vigtige færdigheder og større diversificering. FN's 2030-dagsorden skal tilskynde den private sektor til at bidrage til opfyldelsen af bæredygtige økonomiske, sociale og miljømæssige mål og derved fremme en retfærdig og bæredygtig vækst i velfærd for alle og beskyttelse af sociale rettigheder, menneskerettigheder og arbejdstageres rettigheder ( 6 )

1.13. Den kulturelle dimension af det europæiske projekt skal uanset udtryksform også anerkendes fuldt ud i alle EU-politikker. Dette indebærer forståelse og fremme af den kulturelle arv, integration af en kulturel og kreativ dimension inden for uddannelse og fremme af moderne skabelse som drivkraft for samhørighed og udvikling.

1.14. Bæredygtighed er en fremadrettet proces, der skal drives af stærk politisk beslutsomhed og vilje til at forme en bæredygtig Europæisk Union ved at føre vores økonomier i retning af en robust, samarbejdsorienteret, ressourceeffektiv, kulstoffattig og socialt inklusiv fremtid ( 7 ) , hvor regeringers, virksomheders, arbejdstageres, borgeres og forbrugeres adfærd, handlinger og beslutninger er drevet af realiseringen af deres økonomiske, miljømæssige og sociale konsekvenser på en ansvarlig måde. — EØSU efterlyser først en overordnet strategi for bæredygtighed i gennemførelsen af 2030-dagsordenen garanteret af et ambitiøst EU-budget. — Konkurrenceevne og bæredygtighed er ikke modsætninger, så længe de sociale og miljømæssige aspekter er en del af definitionen af konkurrenceevne. Konkurrenceevne må ikke defineres alene ved mængde og prisfastsættelse, men helst også under hensyntagen til europæiske værdier, kvalitet og bæredygtighed, som et element i et fuldt udviklet og velfungerede indre marked. — Europa har brug for en ny vækstmodel, en, der kvalitativt adskiller sig fra den, vi har haft hidtil, som er mere socialt inklusiv og økologisk bæredygtig, og som er i stand til at fremme og ledsage konvergens af de digitale og økologiske overgange i vores lande og samfund. — Bæredygtige investeringer er et afgørende instrument til at drive og fremme processen med at styrke Europas lederskab i retning af et bæredygtigt samfund. Det skal stimulere skabelse af kvalitetsjob, vedvarende energi, uddannelsessystemer, økonomisk overkommelig og tilgængelig grøn offentlig transport, miljøvenlig digital teknologi, forskning og innovation. — Europæiske virksomheder er nødt til at tage ansvar og gå forrest og vise resten af verden, hvordan konkurrenceevnen og den økonomiske bæredygtighed i vores europæiske system kan omdefineres, så vi passer bedre på den eneste planet, vi har.

2. Borgernes Europa

2.1. Set gennem de europæiske borgeres øjne synes EU mindre og mindre at være løsningen og mere og mere at være problemet. Nationalisme og protektionisme er aktuelle trusler. Stillet over for tabet af identitet og værdier og efter at have forsømt den kulturelle dimension af det europæiske projekt er det ikke lykkedes for EU at finde svar på lokale og globale spørgsmål.

2.2. Det er meget vigtigt at erkende borgernes og især de unges legitime bekymringer og skabe bedre muligheder for demokratisk deltagelse. Forbedring og reform af EU's eksisterende deltagelsesbaserede mekanismer og høringsprocesser er altafgørende. Ungdomsspørgsmål indgår bl.a. i den europæiske søjle for sociale rettigheder, FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling og målene for bæredygtig udvikling. — En struktureret civil dialog skal blive et reelt redskab for demokratisk deltagelse som omhandlet i artikel 11, stk. 1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) (8). — EØSU vil som EU's institutionelle repræsentant for det organiserede civilsamfund fortsat være en aktiv medspiller i den politiske beslutningsproces. — Det europæiske borgerinitiativ som omhandlet i artikel 11, stk. 4, i TEU skal som det første tværnationale deltagelsesbaserede værktøj på verdensplan fremmes og forbedres. EØSU selv har kæmpet for et enklere og mere forståeligt regelsæt for dets anvendelse (9) og fungerer også som formidler mellem Kommissionen og borgere, især som arrangør af den årlige europæiske borgerinitiativdag og ved at yde bistand og støtte til initiativtagere. — Unge skal være engagerede og deltage i den europæiske politiske proces (10) ved at fremme et mere vidtspændende samfundsengagement, herunder gennem deltagelse i valg, frivilligt arbejde, medlemskab af ungdomsorganisationer og deltagelse i demokrati på arbejdspladsen og den sociale dialog (11). EØSU vil fremme unges deltagelse i sine aktiviteter og udvikle arrangementer rettet mod unge, såsom »Dit Europa, din mening« og prisen til unge iværksættere. — Der bør træffes foranstaltninger for at sikre øget ansvarlighed og gennemsigtighed i de beslutninger, som EU-institutioner og nationale regeringer træffer, herunder også på regionalt og lokalt plan, for at opnå støtte fra borgerne. Blandt andet bør Rådets arbejdsmetoder reformeres med henblik på at øge gennemsigtigheden og løse problemerne med ansvarlighed og åbenhed, der skyldes den omfattende brug af lukkede »triloger« forud for vedtagelse af retsakter ved første- og andenbehandlingen i den almindelige lovgivningsprocedure (12) (13). — Der bør etableres institutionelle mekanismer til at øge effekten af EØSU-udtalelser i EU's politikudformning og beslutningsproces, f.eks. gennem øget overvågning af opfølgningen på udvalgets udtalelser og indgåelse af en samarbejdsaftale med Rådet for bl.a. at sikre systematisk videregivelse til Rådets arbejdsgrupper af oplysninger om udvalgets udtalelser. — Det er altafgørende at samle offentlig støtte til gennemførelsen af FN's 2030-dagsorden for en ny social aftale.

3. Et socialt Europa

3.1. Den europæiske sociale model bør give alle borgere solid og retfærdig beskyttelse og samtidig bekæmpe fattigdom og skabe muligheder, så alle kan trives. Anstændige indkomster bør mindske kløften mellem de rige og dårligt stillede og sikre kvalitet i livet. For alle bør der være anstændige arbejdsvilkår, lighed, forbedret velfærd og færre sundhedsmæssige uligheder i og mellem landene og på tværs af generationer. Social inklusion og beskyttelse, arbejdspladser af høj kvalitet, ligestilling mellem mænd og kvinder, god kvalitet, økonomisk overkommelig og tilgængelig folkesundhed og sundhedspleje, adgang til prisoverkommelige kvalitetsboliger, miljømæssig retfærdighed, offentlig uddannelse af høj kvalitet og lige adgang til kultur skal være hovedprincipperne for den nationale og europæiske politiske dagsorden. — En ny »social aftale«, der tilbyder alle borgere et mere retfærdigt og mere lige samfund, er uundværlig. Derfor opfordrer EØSU til et socialt handlingsprogram med henblik på at gennemføre FN's 2030-dagsorden på alle niveauer. — EØSU opfordrer til en generel forbedring af og øgede investeringer i uddannelsessystemerne og støtter en universel ret til livslang læring, der giver mulighed for at tilegne sig færdigheder og for omskoling og opkvalificering, flere investeringer i institutioner, politikker og strategier, der støtter mennesker gennem fremtidige arbejdsomstillinger, og gennemførelse af en omformende og målbar dagsorden for ligestilling mellem kønnene er alle elementer, der bør støttes bredt (14). — Offentlige politikker og lovgivningsmæssige foranstaltninger skal sikre, at alle europæiske borgere og indbyggere nyder samme grad af beskyttelse og kan udøve deres grundlæggende rettigheder og friheder. EU skal forbedre sine politikker og foranstaltninger for at sikre ligestilling mellem kønnene og garantere, at alle mennesker, som står over for flere former for forskelsbehandling, har lige muligheder i samfundet. — På baggrund af den tiltagende bekymring over forskellene i medlemsstaternes udvikling kan foranstaltninger for at sikre en mindsteløn og en minimumsindkomst som led i udviklingen mod social konvergens i EU udgøre vigtige elementer af social beskyttelse. Dette ville bidrage til at sikre en anstændig levestandard i alle lande og samtidig understøtte vækst og øge konvergens eller undgå divergens inden for EU (15). — En bæredygtig omstilling kræver investeringer i effektive og integrerede sociale sikringssystemer, der tilbyder tjenester af høj kvalitet (16). — Social dialog og robuste kollektive overenskomstforhandlingssystemer mellem arbejdsmarkedets parter bør være de vigtigste redskaber med henblik på at foregribe og håndtere disse omstillinger og forandringer. — Ovennævnte foranstaltninger skal bidrage til at skabe lige vilkår for at lette fuldførelsen af det indre marked.

4. Bæredygtigt miljø

4.1. Miljørisici er fortsat de mest fremherskende resultater af den årlige globale undersøgelse om risikoopfattelse (Global Risks Perception Survey (GRPS)). I år blev miljørisici opfattet som tre af de fem største risici efter sandsynlighed og fire efter virkning. Ekstremt vejr var den risiko, som gav anledning til størst bekymring, men respondenterne er i stigende grad bekymrede for en fejlslagen miljøpolitik, og efter at være rykket længere ned på listen efter Paris var fejlslagen modvirkning af og tilpasning til klimaændringer i år derfor tilbage som den anden største risiko med hensyn til virkning ( 17 )

4.2. Der vil ikke være liv, arbejde eller iværksætteri på en død planet. Tabet af biodiversitet og klimaændringer betyder derfor, at det er en absolut nødvendighed for EU at skabe arbejdspladser af høj kvalitet ( 18 ) og levere en løsning til gavn for arbejdsgivere, arbejdstagere og andre repræsentanter for civilsamfundet. Hvis tilpasningen udskydes, eller der slet ikke gøres noget, kan de samlede omkostninger ved klimaændringerne og den dødelige indvirkning på biodiversiteten, inkl. menneskeheden, vokse betragteligt ( 19 )

4.3. Udkastet til den europæiske klimafinansieringspagt er blevet drøftet i årevis og drøftes stadig. Denne pagt vil gøre det muligt for EU at bevare sin førerposition inden for bæredygtig udvikling og i kampen mod klimaændringer ( 20 ) — Denne strategi skal sikre, at i hvert fald Parisaftalen gennemføres fuldt ud og omgående og afspejles i en tilpasning af EU's mål for emissionsreduktion for 2030 og 2050 med en forpligtelse til at begrænse temperaturstigningen til maks. 1 °C og gennem ambitiøse EU-klimapolitikker, herunder en hurtig udfasning af alle fossile brændstoffer med en omstilling fra energieffektivitet til et absolut fald i energiforbruget. EU bør fremskynde en retfærdig og bæredygtig omstilling til størst mulig vedvarende energiforsyning (21), som er ren og prisoverkommelig, understøtter lokalt ejerskab og ikke fører til hverken energifattigdom eller en underminering af europæiske virksomheders bæredygtige konkurrenceevne på globalt plan. — Klimafinansieringspagten skal rumme alle aspekter af en klimaændringspolitik, dvs. en retfærdig omstilling, som skal afbøde virkningerne af ændringerne og opveje skader og tab, og reelle politikker for tilpasning til klimaændringerne. — EØSU gentager sin opfordring til udvikling af en omfattende fødevarepolitik (22) i EU med henblik på at fremme sunde kostvaner på grundlag af bæredygtige fødevaresystemer, hvor landbruget kædes sammen med ernærings- og økosystemtjenester, og der sikres forsyningskæder, der beskytter folkesundheden for alle samfundsgrupper i EU. En retfærdig fordeling af merværdien langs fødevareforsyningskæden er afgørende. — Landbrug kunne være en del af løsningen for at modvirke klimaændringerne (cirkulær økonomi, CO2-lagring mv.), da det dækker en stor del af det europæiske landområde. Desuden spiller bæredygtigt landbrug en vigtig rolle i opretholdelsen af den socioøkonomiske struktur i landdistrikterne. — EU skal omdanne en lineær økonomi til en cirkulær, kulstoffri økonomi. Politikker for en cirkulær økonomi bør sikre, at kredsløbene er langvarige, små, lokale og rene. For nogle konkrete industrielle aktiviteter kan kredsløbene have en tendens til at være store (23). — Der bør fastsættes fælles standarder, som skal håndhæves, for at levere ren luft og vand og for at beskytte vores oceaner. Der skal gennemføres ambitiøse foranstaltninger for at standse skovrydning og tab af biodiversitet i Europa og globalt og for at sætte en stopper for den uholdbare udnyttelse af naturressourcer, herunder fra det globale syd. Der bør træffes foranstaltninger for at bringe det europæiske forbrug i overensstemmelse med jordens evne til at producere, herunder gennem indførelse af selvforsyningsstrategier (24).

5. Europæisk erhvervsliv som en stærkere bæredygtig global leder

5.1. Erhvervslivet er en katalysator for samfundsmæssig og miljømæssig udvikling, og bæredygtig konkurrenceevne er en nødvendig forudsætning for, at virksomheder kan spille deres rolle i samfundet. Virksomheder opererer i stigende grad på en bæredygtig måde med udgangspunkt i deres egne særlige forhold og ressourcer og i samarbejde med deres interessenter for at overvåge, vurdere og rapportere om de konsekvenser, deres aktiviteter måtte have for samfundet, miljøet, forbrugerbeskyttelsen og menneskerettighederne. EU skal derfor i sine politikker have en tilgang, der er i overensstemmelse med ambitionen om at blive den globale leder inden for bæredygtig udvikling. Der er allerede frontløbere blandt virksomheder i Europa, men de skal være mere ambitiøse og sprede denne bæredygtige indstilling på tværs af værdikæder, og især være en opmuntring for SMV'er.

5.2. Et væld af nye modeller er ved at ændre forholdet mellem producenter, distributører og forbrugere. Nogle af disse nye modeller (såsom funktionel økonomi, deleøkonomi og ansvarlig finansiering) søger at løse andre centrale udfordringer for mennesker og planeten, som er afgørende for en bæredygtig udvikling, såsom social retfærdighed, deltagerorienteret forvaltning og bevarelse af ressourcerne og naturkapital. — Den igangværende fjerde industrielle revolution er ved radikalt at ændre den globale økonomi og især fremstillings- og industrirelaterede tjenester. Europa har brug for en ægte digital omstilling for at genvinde en global bæredygtig konkurrenceevne og skabe bæredygtig vækst og beskæftigelse. Der skal et overordnet skift til, for at EU bliver den mest dynamiske digitale region i verden i betragtning af den digitale økonomis globale karakter og forretningsintegration i globale værdikæder. — En støtte til disse innovative modeller vil for Den Europæiske Union (EU) være en lejlighed til at blive førende inden for innovative bæredygtige økonomiske modeller, som knytter økonomisk velstand, social beskyttelse af høj kvalitet og miljømæssig bæredygtighed uløseligt sammen, og som kan blive et særkende for Europa. — Europæiske virksomheder skal fortsat være drivkræfter for innovation og kreativitet og respektere høje standarder for arbejdskraft, forbrugere og miljø i hele Europa. Mens intelligente politikker og god forvaltning har en vigtig rolle at spille i fastlæggelsen af de rette rammevilkår, er det virksomhederne, der i kraft af deres ansatte og i tæt samarbejde med videnskabsfolk og forskere skaber innovation og løsninger som svar på samfundets behov. — Erhvervsbetingelser, der hjælper virksomheder til at være klar til fremtiden, er baseret på åbne markeder og fair konkurrence, hvor sociale og miljømæssige aspekter er en del af definitionen, og skaber gunstige og befordrende rammevilkår for at drive virksomhed. — Der skal ydes både vejledning og støtte, så alle virksomheder og SMV'er i særdeleshed kan udnytte digitaliseringens muligheder, vende tendenser til utilstrækkelige investeringer i teknologi og innovation gennem bevidstgørelse, fremme af finansiering, støtte til FoU og investering i de rette færdigheder.

6. Fri og fair handel

6.1. EU's handelspolitik er en nøglefaktor for EU som helhed og forener alle Unionens medlemsstater. Handelspolitikken har hjulpet EU med at øge sin velstand gennem kommercielle udvekslinger med en lang række partnere. I dag er EU en førende kraft i verdenshandelen med mere end 30 millioner arbejdspladser knyttet til international handel ( 25 ) . Den spiller en stor rolle inden for handel med tjenester og har et betydeligt handelsoverskud inden for varer i forhold til f.eks. USA (på mere end 107,9 mia. EUR i de første 11 måneder af 2018). Samtidig legemliggør og fremmer EU gennem handel værdier som social integration og miljøbeskyttelse, der er afgørende for at forme bæredygtig globalisering — med andre ord en form for globalisering, som vil gavne ikke kun store virksomheder og investorer, men også almindelige mennesker, arbejdere, landmænd, forbrugere og SMV'er.

6.2. EU sigter mod at fremme — multilateralt, bilateralt og ensidigt — en vision om handelspolitik, der kombinerer den traditionelle merkantilistiske tilgang til markedsadgang (told og ikketold) med målene for bæredygtig udvikling i overensstemmelse med kampen mod klimaændringer.

6.3. EU's handelspolitik har styrket civilsamfundets rolle under både forhandlingsfasen og gennemførelsesfasen takket være bidrag fra de interne rådgivende grupper. EØSU støtter professionalisering af alle organisationer, der giver borgerne mere indflydelse på indholdet af handelsaftaler og mere kontrol med, at handelspartnere overholder »kvalitative« forpligtelser og standarder ( 26 ) — Ligesom EU's diplomati og naboskabspolitik skal handelspolitikken afspejle og være i overensstemmelse med Unionens egne interne værdier som den globale leder inden for bæredygtighed. EU bør være i stand til at bevare sin konkurrenceevne og forvalte sine alliancer med centrale partnere og samtidig styrke og forbedre sin model med høje standarder på det miljømæssige og sociale område. — EØSU opfordrer især til en ambitiøs handelspolitisk dagsorden på alle tre niveauer, ensidigt, bilateralt og multilateralt — en politik, der vil skabe vækst og beskæftigelse i EU og samtidig fremme en regelbaseret handelspolitik på globalt plan. — Helt ensidigt bør EU modernisere og forbedre den generelle præferenceordning (GSP) og »alt undtagen våben« (Everything But Arms — EBA) for at fremme udviklingen af de mindst udviklede lande og udviklingslande. — Bilateralt bør EU fortsætte med at åbne nye markeder og øge forretningsmuligheder og forbrugernes tilfredshed med flere partnere og samtidig sikre høje sociale og miljømæssige standarder inden for landbrug, industri og tjenester. — Multilateralt bør EU spille en ledende rolle i reformen af WTO for at undgå lammelse af tvistbilæggelsesinstansens appelinstans. EØSU vedtog for nylig et ambitiøst og fremadrettet sæt af forslag til denne reform på kort og mellemlangt sigt (27). Formålet er at sikre, at WTO, den eneste vogter af den internationale handel, yder et væsentligt bidrag til at nå målene for bæredygtig udvikling, sikrer overensstemmelse mellem handelsregler og internationale arbejdsstandarder og gør det lettere at opfylde tilsagn i henhold til Parisaftalen. — Åbenhed for handel kræver effektive handelsbeskyttelsesinstrumenter og en effektiv screeningmekanisme for udenlandske direkte investeringer i strategiske sektorer i EU. Dette er naturligvis for at beskytte EU og dets forbrugere, arbejdstagere og virksomheder mod urimelig og aggressiv handelspraksis. — Det er vigtigt at uddybe samarbejdet på internationalt plan med alle de relevante organisationer (OECD, UNECE, ILO, WTO osv.) for effektivt at imødegå globale udfordringer, herunder klimaændringer, fattigdom, bedrageri, skatteunddragelse og cyberangreb.

7. Offentlige varer og tjenester

7.1. Ifølge princip nr. 20 i den europæiske søjle for sociale rettigheder har alle »ret til adgang til basale tjenester af høj kvalitet, herunder vand, sanitet, energi, transport, finansielle tjenester og digital kommunikation« ( 28 ) . Disse tjenester kan ikke kun fungere i overensstemmelse med de fælles konkurrence- og markedsregler. Det er afgørende, at der fastlægges konkrete regler for at sikre, at alle borgere har prisoverkommelig adgang til disse tjenester, som anses for væsentlige og anerkendes som fælles værdier i EU ( 29 ) — De offentlige myndigheder skal være drivkraften bag opfyldelse af målene for bæredygtig udvikling gennem deres offentlige indkøbsaftaler ved proaktivt at anvende miljømæssige og sociale indkøbskriterier som defineret i den nye EU-lovgivning om offentlige indkøb. — Grundlæggende offentlige tjenester (30) såsom uddannelse, sundhed, børnepasning og offentlig transport samt offentlige goder som rent drikkevand, ren luft og uspoleret jord mv. skal være tilgængelige for alle til overkommelige priser.

8. Retfærdig beskatning

8.1. EU's skatte- og afgiftspolitik består af to elementer: Direkte beskatning, som er medlemsstaternes eneansvar, og indirekte beskatning, der berører den fri bevægelighed for varer og den fri udveksling af tjenesteydelser i det indre marked. I forhold til direkte beskatning har EU dog fastlagt nogle harmoniserede standarder for selskabs- og personbeskatning, mens medlemsstaterne har truffet fælles foranstaltninger for at forhindre skatteundgåelse og dobbelt beskatning. Ikke desto mindre skal EU fortsat arbejde for et retfærdigt skatte- og afgiftssystem, hvor enkeltpersoner og juridiske enheder betaler en forholdsmæssig skat af deres indkomst og overskud. Hvad angår indirekte beskatning koordinerer og harmoniserer EU lovgivningen om merværdiafgift (moms) og punktafgifter. Det sikrer, at konkurrencen i det indre marked ikke fordrejes som følge af forskellige indirekte afgiftssatser og af systemer, som giver virksomheder i ét land en urimelig fordel i forhold til andre.

8.2. Manglende gennemsigtighed, forskelsbehandling, konkurrencefordrejning og skadelig skattepraksis øger den økonomiske ulighed og fører til færre investeringer og jobs, hvilket igen resulterer i social utilfredshed, mistillid og et demokratisk underskud. Derfor bør en retfærdig EU-skatte- og afgiftspolitik gennemføres i overensstemmelse og ikke i modstrid med den overordnede strategi om bæredygtighed, således at den økonomiske og sociale konvergens, den sociale samhørighed og investeringer i bæredygtig udvikling fremmes. — Den nødvendige reform af ØMU'en bør omfatte større koordinering af skatter og afgifter mellem medlemmerne og en samlet repræsentation af euroen i internationale organisationer. — EØSU er tilhænger af en retfærdig beskatning og støtter kampen mod svig, skatteunddragelse, hvidvaskning af penge og den finansielle praksis, der foregår i skattely. Et fælles mål for EU-institutionerne, regeringer og erhvervsliv må være at arbejde sammen om at etablere effektive mekanismer som de to direktiver om bekæmpelse af skatteundgåelse (31). — Koordineringen inden for bekæmpelsen af svig og skatteunddragelse bør omfatte foranstaltninger mod udhuling af selskabsskattegrundlaget og overførsel af overskud, som efter Kommissionens skøn beløb sig til 50-70 mia. EUR om året, inden man begyndte at gennemføre foranstaltningerne. Ikkeopkrævet moms anslås at ligge i omegnen af 150 mia. EUR om året. — EU er nødt til at samarbejde med andre økonomiske regioner for at kunne bekæmpe korruption og skatteundgåelse effektivt på verdensplan og for at sikre, at de internationale selskabsskatteregler er klare, gennemsigtige, objektive og forudsigelige. — Borgerne kræver i stigende grad, at skatter og afgifter går til at sikre social samhørighed, bekæmpe den globale opvarmning og fremme bæredygtig vækst. — EØSU efterlyser effektive og koordinerede skatte- og afgiftsforanstaltninger, der sikrer, at alle virksomheder betaler en rimelig procent i skat og bidrager til de nationale og europæiske offentlige budgetter, således at regeringerne kan garantere borgernes sociale rettigheder (32). EØSU støtter Kommissionens forslag om fastlæggelse af et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG) (33). — Med de nye forretningsmodeller, der anvender internetplatforme og andre digitale midler, er der dukket virksomheder op, som er mindre afhængige af fysisk tilstedeværelse i et land. EØSU mener, at det er meget vigtigt i en dialog med handelspartnerne at formulere nye principper for, hvordan selskabsoverskud henføres til et EU-land og beskattes, og at deltage aktivt i de igangværende drøftelser i OECD/G20 om en global aftale for den digitale økonomi for at undgå enhver eskalering af de handels- og skattemæssige spændinger mellem verdens store globale økonomiske aktører (34).

9. Forvaltning

9.1. Omstillingen til en bæredygtig udvikling kræver, at der ved udarbejdelsen og gennemførelsen af EU-politikker anvendes en ny tilgang til forvaltning og nye regler og instrumenter . Bæredygtig udvikling kræver en helhedsorienteret politik på tværs af sektorer for at sikre, at de økonomiske, sociale og miljømæssige udfordringer tackles under ét. — EU skal sikre, at alle dets interne og eksterne politikker er sammenhængende og på linje med målene for bæredygtig udvikling, således at der tages behørigt hensyn til principperne om effektivitet, proportionalitet og bæredygtighed. — Brugen af Kommissionens værktøjer til bedre regulering er en anden måde at sikre yderligere integration af bæredygtig udvikling i EU-politikkerne. Kommissionen skal i alle sine konsekvensanalyser vurdere miljømæssige, klimamæssige, sociale og økonomiske konsekvenser, så bæredygtighed overvejes og medregnes korrekt. Efterfølgende evalueringer skal også indeholde en analyse af alle tre dimensioner i en stærk integreret tilgang. Høringer af arbejdsmarkedets parter er også påkrævet under overholdelse af traktatens bestemmelser, hvoraf det helt konkret fremgår, at arbejdsmarkedets parter skal høres i forbindelse med lovgivningen om sociale spørgsmål (artikel 154, stk. 2). Høringer af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Det Europæiske Regionsudvalg og de nationale parlamenter udgør en anden del af værktøjskassen for bedre regulering, der skal sikre opfyldelsen af kravet om inklusion, der er kernen i 2030-dagsordenen. — Under hensyntagen til målene for bæredygtig udvikling skal REFIT-platformen sammen med konsekvensanalyser og evalueringer være med til at sikre, at lovgivningen er gunstig for virksomheder og borgere. Disse værktøjer bør i fremtiden fortsat bruge alle tilgængelige kilder, herunder civilsamfundet, til at vurdere, hvordan EU-lovgivningen mere effektivt kan opfylde sit formål. Værktøjerne bør bidrage til en omfattende lovgivningsmæssig forbedring af alle aspekter af bæredygtig udvikling med det formål ikke blot at forenkle og reducere unødvendige byrder og sikre en effektiv gennemførelse af lovgivningsmæssige mål uden at sænke dem, men også for at hjælpe med at revidere, validere, ændre, forbedre eller bedre håndhæve den eksisterende lovgivning. — Det europæiske semester som EU's ramme for økonomisk styring har en del fokus på beskæftigelse og sociale resultater, men ikke så meget på farer i form af klimaændringer og på EU's fremskridt med hensyn til at nå Parismålene som rapporteret i den årlige vækstundersøgelse 2019 (35). EØSU opfordrer til en fremadrettet strategi for bæredygtig udvikling indlejret i en cyklus for bæredygtig udvikling baseret på supplerende sociale, økonomiske og miljømæssige indikatorer og mål. — Den sociale dialog bør anerkendes som et instrument til gennemførelse af udviklingsdagsordenen. En social dialog kræver, at der er de rette betingelser og effektive institutionelle rammer. Dette begynder med retten til forsamlingsfrihed og retten til kollektive overenskomstforhandlinger. EU bør arbejde sammen med arbejdsmarkedets parter om at fremme sunde relationer mellem arbejdsgivere og arbejdstagere og velfungerende arbejdsforvaltninger. — Den Europæiske Union bør styrke sine bånd til medlemsstaterne og genvinde borgernes tillid gennem godt gennemført lokaludvikling styret af lokalsamfundet, der giver mulighed for integreret lokaludvikling og inddragelse af borgerne og deres organisationer på græsrodsniveau. EØSU er overbevist om, at der kan være mange fordele forbundet med lokaludvikling styret af lokalsamfundet, idet der er tale om et succesfuldt europæisk lokaludviklingsværktøj (36).

10. En samlet tilgang til migrationspolitik

10.1. Debatten om fremtiden for et bæredygtigt Europa kan ikke ignorere EU's håndtering af migration. Den demografiske udvikling viser, at Europa får brug for migranter, deres talenter, færdigheder og iværksætterpotentiale. Der er et presserende behov for at ændre fortællingen om og politikkerne for migration baseret på et tættere samarbejde med tredjelande for at sikre en rationel debat, der bygger på fakta. Flygtninge og migranter bør ikke betragtes som en trussel, men som en chance for Europas økonomiske og sociale model ( 37 ) . Dertil har vi brug for en samlet tilgang og strategi for migration. — EU bør indføre politikker og foranstaltninger, som baner vej for sikker og lovlig migration under ordentlige forhold og tillige forbedrer inklusionen og den sociale samhørighed. EU bør koordinere tættere med ILO med hensyn til programmerne for arbejdskraftmigration og -integration. — EØSU efterlyser sikre og lovlige ruter for flygtninge, når de kommer til EU. Der er behov for en koordineret tilgang fra alle medlemsstaterne og de europæiske og nationale interessenter baseret på fælles ansvar, retfærdig fordeling, konvergens og respekt for de grundlæggende rettigheder, så der bliver flere muligheder for familiesammenføring, flytning og genbosættelse. — Med manglende integration følger økonomiske, sociokulturelle og politiske risici og omkostninger. Derfor er investeringer i integration af migranter den bedste forsikring mod eventuelle fremtidige omkostninger, problemer og spændinger. — Integration er en tovejsproces, og værtssamfundet og migranter har rettigheder og forpligtelser, hvorfor de må deles om ansvaret. Det er hverken rimeligt eller holdbart at forvente af de nyankomne, at de integrerer sig uden hjælp i betragtning af de betragtelige sociale, kulturelle og økonomiske barrierer. For at fremme processen bør offentlige politikker gøre op med frygten, bekymringerne og ængstelsen i forskellige befolkningsgrupper i EU, så vi undgår EU-fjendtlig og fremmedfjendtlig tale. Med henblik derpå bør de relevante politikker indeholde klare, konsekvente og begrundede forpligtelser og konsekvent fordømme indvandrerfjendsk tale og adfærd. — Krig, klimaændringer og manglende fremtidsudsigter i tredjelande kan resultere i en fortsat og måske endda øget tilstrømning af flygtninge og migranter. Generelt at begrænse de faktorer, som fører til migration, er en global udfordring. Vi kommer til at se øget migration (herunder klimaflygtninge) af alle typer, som følge af at flere og flere mennesker fordrives. Derfor skal EU i højere grad være indstillet på en koordineret fordeling af disse mennesker mellem medlemsstaterne. EØSU har allerede gjort opmærksom på, at ikkebalancerede økonomiske processer kan være en yderligere destabiliserende faktor i denne situation. EØSU støtter derfor den holdning, at Lissabontraktaten giver et tilstrækkeligt bredt mandat til at revidere migrationspolitikken for at regulere status for »miljømæssigt fordrevne personer«.

11. EU-budgettet

11.1. EØSU anerkender den høje europæiske merværdi af de programmer, hvor der i Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2021-2027 ses de fleste stigninger i udgifterne (R+D+I, Erasmus+). Udvalget undrer sig imidlertid over, at disse stigninger sker på bekostning af store nedskæringer i Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), samhørighedspolitikken og den fælles landbrugspolitik, hvilket skyldes bestræbelserne på at indskrænke EU-budgettet, som reduceres fra 1,16 % af bruttonationalindkomsten (BNI) i EU-27 i det nuværende budget til kun 1,11 % i FFR efter 2020.

11.2. EØSU er kritisk over for de foreslåede nedskæringer i de planlagte forpligtelser under den fælles landbrugspolitik. Disse nedskæringer vil gøre det umuligt at gennemføre en model for en bæredygtig udvikling af landdistrikterne, hvilket er et overordnet mål for den nye reform af den fælles landbrugspolitik, og andre mål, som er indeholdt i Kommissionens nylige meddelelse om fremtidens fødevarer og landbrug.

11.3. Kommissionens forslag synes desværre at være overdrevent fokuseret på at bevare status quo, og EØSU beklager misforholdet mellem karakteren og omfanget af de nye udfordringer, som EU står over for, og dens ambitioner og de midler, der er til rådighed til at løse dem.

11.4. Borgernes manglende tillid til de demokratiske institutioner i medlemsstaterne og på EU-plan giver næring til politiske bevægelser, som rejser tvivl om demokratiske værdier og principper og om selve EU. Nogle af disse politiske bevægelser indgår nu i nogle EU-medlemsstaters regeringer. — De økonomiske, sociale og miljømæssige prioriteringer, nye såvel som allerede eksisterende, kræver, at EU i dette politisk kritiske øjeblik har et stærkt EU-budget. Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme (FFR) 2021-2027 er beskedent og uambitiøst. Ligesom Europa-Parlamentet og Det Europæiske Regionsudvalg opfordrer EØSU til, at ressourcerne fastsættes til 1,3 % af BNI, og til, at indtægter primært skal komme fra EU's egne indtægter med fastlæggelse af de skatter og afgifter, som Gruppen på Højt Plan vedrørende Egne Indtægter (HLGOR) med Mario Monti som formand har foreslået (38). — EØSU mener, at der skal overføres ressourcer til medlemsstaterne i overensstemmelse med kriterier for distributiv retfærdighed for at genoprette den økonomiske og sociale konvergens, der blev ødelagt af krisen (39). — EØSU finder det nødvendigt, at midlerne i den næste FFR øges for at kunne i) gennemføre Göteborgerklæringen om den europæiske søjle for sociale rettigheder i medlemsstaterne og således stimulere skabelsen af kvalitetsjob i forbindelse med bæredygtig udvikling, ii) realisere FN's 2030-dagsorden og iii) gennemføre Parisaftalen, der fremmer lige omstilling i retning af grønne og digitaliserede samfund. — EU har brug for ambitiøse budgetter som instrumenter for politikker til udvikling af en klar strategi for styrkelse af Unionen med mere integration, mere demokrati, større opbakning til civilsamfundsorganisationer, både inden og uden for EU, øget støtte til virksomhederne i at tackle udfordringer på miljøområdet og med hensyn til den digitale omstilling, en stærkere social dimension og mere støtte til livet i landdistrikterne. Kun på denne måde bliver EU i stand til at begrænse og overvinde de interne centrifugalkræfter og håndtere de eksterne geopolitiske risici. — EØSU støtter forslaget om at gøre medlemsstaternes modtagelse af EU-midler betinget af overholdelse af retsstatsprincippet, hvilket er en hjørnesten i EU's værdier som fastlagt i traktatens artikel 2.

12. Kommunikation

12.1. Selv de mest ambitiøse politiske idéer og programmer på EU-niveau kan ikke bidrage til at overvinde den nuværende kløft mellem Unionen og borgerne, hvis de ikke kommunikeres tilstrækkeligt.

12.2. Dette misforhold mellem initiativer, aktiviteter og beslutninger på EU-niveau, og hvordan de opfattes af borgerne, fører til en ond cirkel af uinformerede eller dårligt informerede borgere med tiltagende populisme som en konsekvens heraf i de fleste medlemsstater. Samtidig ser vi fremvæksten af antieuropæiske følelser i visse dele af befolkningen, hvilket underminerer det fortsatte arbejde med opbygningen af det europæiske projekt.

12.3. Derfor er der et presserende behov for en samlet fælles kommunikationsstrategi for alle EU-institutioner på alle niveauer, herunder alle civilsamfundets aktører, med henblik på at bekæmpe denne mangel på information, såvel som bevidst vildledende oplysninger.

12.4. En effektiv kommunikationspolitik skal være i form af en reel dialog mellem dem, der leverer oplysningerne, og dem, der modtager dem, for at undgå en top-down-tilgang.

12.5. Faktisk, troværdig og levende information om europæiske emner er med til at skabe opmærksomhed om og interesse for europæiske anliggender.

12.6. EØSU bør som bro mellem EU og borgerne og gennem sine 350 medlemmer fungere som formidler af den slags koordinerede foranstaltninger. Den varierede sammensætning af udvalgets medlemmer er en stor fordel, når det handler om at komme i kontakt med så mange borgere som muligt overalt i Europa. Der bør navnlig være mere fokus på de unge. — Den centrale rolle, som EØSU spiller med hensyn til at bygge bro til de europæiske borgere, skal i højere grad anerkendes og støttes af EU. — EU skal også decentralisere dialogerne med borgerne, så kommuner og regioner kan begynde at udvikle et fælles europæisk formål og en fælles europæisk identitet. — EU's politikker bør være langt mere lydhøre over for forslag fra borgere, lokalsamfund og civilsamfundsorganisationer og give dem en grund til at involvere sig. — EØSU bør evaluere gennemførelsen af EU-politikker i medlemsstaterne hvert år på grundlag af de politiske mål, der er fastsat i denne udtalelse, med henblik på at give borgerne konkrete svar på, hvordan EU-medlemskab påvirker deres dagligdag.

Bruxelles, den 20. marts 2019. Luca JAHIER Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Traktaten om Den Europæiske Union, artikel 2.

(2) Denne definition af bæredygtig vækst kommer fra Kate Raworth, Oxford Universitys Environmental Change Institute, og hendes begreb »doughnutøkonomier«, et helt nyt alternativ til vækstøkonomier, og den nye bæredygtige økonomiske model for det 21. århundrede, som kan medvirke til at sætte en stopper for ulighed — https://www.kateraworth.com/doughnut/.

(3) Denne definition er baseret på Sten Thores og Ruzanna Tarverdyans arbejde om bæredygtig konkurrenceevne: https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0040162516000664?via%3Dihub.

(4) EØSU's udtalelse af 18. oktober 2017 om omstillingen til en mere bæredygtig europæisk fremtid (EUT C 81 af 2.3.2018, s. 44).

(5) Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2018»Stigningen i neofascistiske voldshandlinger i Europa«.

(6) EØSU's udtalelse af 7. december 2017 om handels og investeringers centrale rolle i forbindelse med opfyldelse og gennemførelse af målene for bæredygtig udvikling (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 27).

(7) EØSU's udtalelse af 21. september 2016 om bæredygtig udvikling: en kortlægning af EU's interne og eksterne politikker (EUT C 487 af 28.12.2016, s. 41).

(8) EØSU's udtalelse af 14. november 2012 om principper, procedurer og foranstaltninger for gennemførelsen af Lissabontraktatens artikel 11, stk. 1 og 2 (EUT C 11 af 15.1.2013, s. 8).

(9) EØSU's udtalelse af 13. juli 2016 om det europæiske borgerinitiativ (revision) (EUT C 389 af 21.10.2016, s. 35).

(10) Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om en EU-arbejdsplan for ungdom for 2016-2018.

Eurochild Child Participation Strategy af 5. april 2017,

FN-programmet om ungdom — Youth Participation in Development – Summary Guidelines for Development Partners.

(11) EØSU's udtalelse af 18. oktober 2018 om meddelelse fra Kommissionen: Engagement, netværk, mobilisering: En ny EU-strategi for unge (EUT C 62 af 15.2.2019, s. 142).

(12) EØSU's udtalelse af 17. september 2015 om forbedring af Lissabontraktaten (EUT C 13 af 15.1.2016, s. 183).

(13) EØSU's resolution af 5. juli 2017 om Kommissionens hvidbog om Europas fremtid og derudover (EUT C 345 af 13.10.2017, s. 11).

(14) ILO Global Commission on the Future of Work — Work for a brighter future af 22. januar 2019.

(15) EØSU's udtalelse af 20. februar 2019 om meddelelse fra Kommissionen: Årlig vækstundersøgelse 2019: For et stærkere Europa i en tid med global usikkerhed (EUT C 190 af 5.6.2019, s. 24).

(16) Kommissionens oplæg: Vejen til et bæredygtigt Europa inden 2030, af 30. januar 2019.

(17) The Global Risk Report 2019 til Det Verdensøkonomiske Forum — sammendrag.

(18) EØSU's udtalelse af 25. januar 2017 om den europæiske søjle for sociale rettigheder (EUT C 125 af 21.4.2017, s. 10).

(19) OECD — Rapport om The economic consequences of Climate Change af 2. september 2016.

(20) EØSU's udtalelse af 17. oktober 2018 om den europæiske klimafinansieringspagt ( EUT C 62 af 15.2.2019, s. 8 ).

(21) EØSU's udtalelse af 2. juli 2015 om Parisprotokollen — En plan for at imødegå de globale klimaændringer efter 2020 (EUT C 383 af 17.11.2015, s. 74).

(22) EØSU's udtalelse af 6. december 2017 om civilsamfundets bidrag til udviklingen af en samlet fødevarepolitik i EU (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 18).

(23) EØSU's udtalelse af 27. april 2016 om lovpakken om den cirkulære økonomi (EUT C 264 af 20.7.2016, s. 98).

(24) Manifesto for a Sustainable Europe for its Citizens af 28. september 2018.

(25) Meddelelse fra Kommissionen af 14. oktober 2015 om handel for alle.

(26) EØSU's udtalelse af 23. januar 2019 om de interne rådgivende gruppers rolle i overvågningen af gennemførelsen af frihandelsaftaler (EUT C 159 af 10.5.2019, s. 28).

(27) EØSU's udtalelse af 23. januar 2019 om reform af WTO med henblik på tilpasning til udviklingen i verdenshandelen (EUT C 159 af 10.5.2019, s. 15).

(28) Disse tjenester, som Kommissionen beskriver som »basale tjenester«, og hvis 20. princip ikke indeholder en udtømmende liste, falder ind under »tjenesteydelser af almen interesse« underlagt public service-forpligtelser. Begrebet »basale tjenester« findes ikke i EU-retten, som kun beskæftiger sig med offentlige tjenester (transport) og tjenesteydelser af almen interesse (økonomiske, ikkeøkonomiske).

(29) EØSU er ved at udarbejde en initiativudtalelse: Mod en bedre gennemførelse af den sociale søjle ved at fremme grundlæggende tjenesteydelser inden for rammerne af EØSU's bidrag til topmødet i Sibiu og derudover.

(30) EØSU's udtalelse af 17. oktober 2018 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+) (EUT C 62 af 15.2.2019, s. 165).

(31) EØSU's udtalelse af 20. september 2017 om et skattesystem til fremme af fair konkurrence og vækst (EUT C 434 af 15.12.2017, s. 18).

(32) Jf. fodnote 31.

(33) EØSU's udtalelse af 20. september 2017 om et fælles (konsolideret) selskabsskattegrundlag (EUT C 434 af 15.12.2017, s. 58).

(34) EØSU's udtalelse af 12. juli 2018 om beskatning af multinationale selskabers overskud i den digitale økonomi (EUT C 367 af 10.10.2018, s. 73).

(35) Jf. fodnote 22.

(36) EØSU's udtalelse af 7. december 2017 om fordelene ved lokaludvikling styret af lokalsamfundet (CLLD) for den integrerede lokaludvikling og udviklingen af landdistrikterne (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 36).

(37) EØSU's udtalelse af 12. december 2018 om omkostningerne ved manglende indvandring og manglende integration (EUT C 110 af 22.3.2019, s. 1).

(38) Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources on the Future financing of the EU — december 2016.

(39) EØSU's udtalelse af 19. september 2018 om pakken for den flerårige finansielle ramme for perioden 2021-2027 (EUT C 440 af 6.12.2018, s. 106).