EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 18.5.2022 JOIN(2022) 23 final FÆLLES MEDDELELSE TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET EU's eksterne engagement på energiområdet i en verden i forandring {SWD(2022) 152 final}



1.Indledning Den Europæiske Union og verden står over for en eksistentiel trussel i form af klimaændringer og en voksende energikrise. Hvis vi ikke sætter skub i bekæmpelsen af klimaændringer og bekæmper tabet af biodiversitet, vil de mål, der blev aftalt i Paris, være uden for rækkevidde sammen med muligheden for at undgå en fuldstændig klimakrise med ødelæggende konsekvenser for mennesker og miljø i hele verden. I den sjette rapport fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer konkluderes det, at de globale drivhusgasemissioner skal reduceres med 43 % inden 2030 for at forblive på rette spor med hensyn til at nå målet om at begrænse den globale opvarmning til 1,5 ºC. Da energisektoren er af central betydning for reduktionen af drivhusgasemissionerne, vil den være kernen i denne omstilling. Samtidig har Rusland ladet hån om de internationale regler gennem sin uprovokerede og uberettigede aggressionskrig mod Ukraine. Dette har sat energi- og fødevaremarkederne på den anden ende og udløst øget prisvolatilitet og energiusikkerhed, som har påvirket ikke kun de umiddelbare nabolande, men hele verden. Dette kræver en reaktion, der tager højde for både de kortsigtede behov og de langsigtede konsekvenser for EU og dets partnere. EU er fuldt ud solidarisk med Ukraine og støtter fortsat landets energisystem. Omstillingen til grøn energi er den eneste måde, hvorpå vi samtidig kan sikre bæredygtig, sikker og prismæssigt overkommelig energi i hele verden. EU er derfor fast besluttet på at holde kursen og samarbejde med partnere i hele verden for at tilskynde partnerlandene til at øge deres klimaambitioner og fastlægge deres veje til klimaneutralitet, men også til at etablere langsigtede forbindelser, der er til gensidig gavn, navnlig på energiområdet. EU vil fortsætte og intensivere sit engagement rundt om i verden gennem dedikerede partnerskaber. Dette kan gøres gennem finansiel støtte, bistand, teknologioverførsel og/eller styrkede handelsforbindelser. Der er også et europæisk behov for at følge denne kurs. På trods af diversificeringen og de interne energisikkerhedsforanstaltninger, der er truffet siden gaskrisen i 2009, er Europa stadig alt for afhængig af en leverandør, der er villig til at bruge energi som våben. For at overvinde denne sårbarhed fremlagde Kommissionen den 8. marts 2022 en meddelelse om REPowerEU, der indeholdt en plan for at sætte en stopper for importen af fossil energi fra Rusland længe før 2030. Dette kræver, at EU's energiforsyning diversificeres, at energibesparelserne øges, og at omstillingen til grøn energi fremskyndes. Alle dette er en reaktion på udfordringerne i en verden og et energilandskab, der er i hastig forandring. I de kommende år og årtier vil der opstå nye muligheder for energiproduktion sammen med nye handelsmønstre og transportbehov. Mens handelen med konventionelle energiprodukter gradvist vil falde, vil nye råvarer såsom brint og ammoniak begynde at blive handlet internationalt, og efterspørgslen efter lavemissionsteknologier vil vokse. Der vil være behov for nye standarder og forvaltningsordninger for at opbygge mere pålidelige og gensidigt fordelagtige partnerskaber gennem en regelbaseret tilgang. EU skal være parat til at handle i dette nye omskiftelige miljø og til at forme det. Europa vil få nye muligheder for at udvide sin førerposition inden for miljøvenlig teknologi og for at fremme en mere retfærdig og bæredygtig udvikling i hele verden, men vil også stå over for nye udfordringer med hensyn til energisikkerhed og modstandsdygtighed i dets forsyningskæder, navnlig de kritiske råstoffer, som er afgørende for energiomstillingen. På samme måde giver krisen mange lande mulighed for at springe en kulstofintensiv udvikling over og drage fordel af en grønnere og mere lige økonomi, der giver millioner af mennesker adgang til energi. I overensstemmelse med mål for bæredygtig udvikling nr. 7 vil EU arbejde for at sikre en retfærdig og inklusiv energiomstilling. Europa-Kommissionen og den højtstående repræsentant vil deltage i og støtte dem, der går i gang med den grønne omstilling, og dermed fremme langsigtede bæredygtige investeringer, herunder gennem Global Gateway, som er EU's plan for og værdibaserede forslag om store investeringer i infrastrukturudvikling i hele verden. Alle disse aspekter kræver, at EU opdaterer sin eksterne energistrategi — mere end ti år efter vedtagelsen af den foregående — med henblik på at intensivere sit engagement med partnere og styrke sin klima- og energidiplomati i overensstemmelse med Udenrigsrådets konklusioner af 25. januar 2021. For at opnå dette skal EU's eksterne energipolitik sigte mod at: ·styrke EU's energisikkerhed, modstandsdygtighed og åbne strategiske autonomi ved at diversificere EU's energiforsyning og sætte skub i energibesparelser og -effektivitet ·fremskynde den globale grønne og retfærdige energiomstilling med henblik på at sikre bæredygtig, sikker og prismæssigt overkommelig energi til EU og resten af verden ·støtte Ukraine og andre lande, som er direkte eller indirekte berørt af den russiske aggression ·opbygge langvarige internationale partnerskaber og fremme EU's industrier inden for ren energi i hele verden. 2.EU's eksterne energipolitik for REPowerEU Som fastsat i REPowerEU-planen af 18. maj 2022, som blev offentliggjort sideløbende med denne strategi, vil Europas energisystem øge dets effektivitet og gå over til grønne energikilder i et hurtigere tempo end forventet, før Rusland indledte sin aggression mod Ukraine. Mens omstillingen til grøn energi er kernen i EU's bestræbelser på at opnå energiuafhængighed, vil det — hvis vi skal kunne undvære russiske fossile brændstoffer — kræve, at nogle af disse erstattes med fossile brændstoffer fra andre internationale leverandører, eftersom EU's interne olie- og gasproduktion er meget begrænset: Vi importerer 90 % af vores gasforbrug, 97 % af vores olie og 70 % af vores kulbehov. Da EU's gasefterspørgsel vil falde hurtigere end tidligere forventet og for at minimere risikoen for strandede investeringer og aktiver, vil EU fremme diversificeringsstrategier, der omfatter både investeringer i gas og grøn brint. 2.1.Diversificering af EU's gasforsyning

I dag er Rusland Europas største gasleverandør. REPowerEU-planen har til formål at sætte en stopper for EU's afhængighed af russisk gas så hurtigt som muligt. Størstedelen af denne gasefterspørgsel vil blive erstattet af vedvarende energikilder, kulstoffattige energikilder, energieffektivitet og besparelser. Det resterende behov for naturgas vil blive dækket af diversificerede leverandører. For at dække behovet for gas i de kommende år skal EU øge sin gasimport fra ikke-russiske kilder: primært af flydende naturgas (LNG) (+50 mia. m3), men også rørledningsgas (+10 mia. m3 eller mere). Med henblik herpå har EU lanceret EU's energiplatform, hvor EU vil samle, koordinere brugen af infrastruktur og forhandle med internationale partnere for at lette fælles indkøb af gas og brint som beskrevet i introduktionsmeddelelsen om REPowerEU. Dette bygger på det arbejde, som Europa-Kommissionen har udført siden sidste efterår, og rækker ud mod EU's vigtigste LNG- og rørgasleverandører. Denne indsats har resulteret i rekordstore månedlige LNG-leverancer på 12,5 mia. m3 i april 2022 og 42 mia. m3 fra januar til april 2022. Platformen vil integrere EU-medlemsstaternes igangværende diversificeringsbestræbelser og være åben for Ukraine, Moldova og Georgien samt Vestbalkan. For at lette diversificeringsindsatsen er Europa-Kommissionen og USA blevet enige om at sigte mod levering af yderligere LNG til EU (mindst 15 mia. m3 i 2022 og ca. 50 mia. m3 hvert år frem til tidligst 2030) gennem eksport fra USA, men også i samarbejde med andre internationale partnere. Kommissionen har også nedsat en særlig arbejdsgruppe med Canada for at undersøge mulighederne for levering af LNG og brint i de kommende år. Inden denne sommer sigter EU mod at indgå en trilateral aftale med Egypten og Israel om at forsyne Europa med LNG. Japan og Korea har allerede omdirigeret en række LNG-ladninger til Europa, og der arbejdes videre med henblik på at benytte denne mulighed i fremtiden. Qatar er parat til at lette udvekslinger med asiatiske lande. Med hensyn til rørledningsgas har Norge allerede øget sine leverancer til Europa, og både Algeriet og Aserbajdsjan har tilkendegivet, at de også er villige til at gøre det. EU vil sigte mod at genoptage energidialogen med Algeriet og intensivere samarbejdet med Aserbajdsjan på baggrund af den strategiske betydning af den sydlige gaskorridor. En opskalering af den transadriatiske rørlednings kapacitet vil kunne øge gasforsyningen til EU og landene på Vestbalkan. Lande i Afrika syd for Sahara, navnlig i Vestafrika som f.eks. Nigeria (som tegnede sig for 15 % af EU's import i 2021), Senegal og Angola, tilbyder også et uudnyttet LNG-potentiale. En fuldstændig og effektiv gennemførelse af den fælles omfattende handlingsplan vil fremme særlige overvejelser om Irans potentiale til at blive en pålidelig gasleverandør til Europa. EU vil sigte mod at sikre, at yderligere gasforsyninger fra eksisterende og nye gasleverandører kombineres med målrettede foranstaltninger til håndtering af methanlækager, afblæsning og flaring, hvilket skaber yderligere likviditet på de globale markeder, samtidig med at der sikres betydelige klimafordele. Med henblik herpå vil EU samarbejde med sine forsyningspartnere for fossile brændstoffer om at reducere methanemissionerne. Hvert år går mindst 46 mia. m3 naturgas tabt som følge af afblæsning og flaring i lande, der kunne levere naturgas til EU. Der er udviklet teknologi til at opsamle størstedelen af denne methan (den vigtigste komponent i naturgas) på en bæredygtig og økonomisk måde. EU er parat til at yde teknisk bistand til partnere med henblik på at etablere "I opsamler/vi køber"-ordninger. EU vil også indkalde partnere såsom Den Europæiske Investeringsbank (EIB), Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) og Verdensbanken for at skabe incitamenter til hurtig indsamling af spildte fossile gasser, herunder methan, og koncentration af disse tab i meningsfulde produkter, som kan sælges til internationale købere. EU's diversificeringsindsats sker på baggrund af den stigende efterspørgsel efter og de høje priser på LNG. Disse foranstaltninger skal tage hensyn til globale partneres interesser. I betragtning af den mellemlangsigtede udvikling i EU's og partnerlandenes energimiks vil EU fremme bredere energipartnerskaber, hvor gassamarbejde kombineres med langsigtet energisamarbejde om brint, vedvarende gasser (herunder biomethan) og andre grønne energikilder for at undgå strandede aktiver og sikre den grønne omstilling. EU's energipolitik vil også sigte mod at sikre åbne, fleksible, likvide og velfungerende globale LNG-markeder i samarbejde med de største producentlande (USA, Australien, Qatar, Nigeria, Egypten osv.) og de største forbrugerlande (Kina, Japan og Korea). G7, G20, Det Internationale Energiagentur (IEA) og andre internationale fora giver mulighed herfor. Vigtige tiltag ·sikre hurtig indførelse af EU's energiplatform og de regionale platforme ·gennemføre de fælles erklæringer med USA og Canada fuldt ud ·forhandle politiske tilsagn med eksisterende eller nye gasleverandører med henblik på at øge gasleverancerne til Europa ·etablere "I opsamler/vi køber"-ordninger for handel med og opsamling af naturgas og methan. 2.2.Forberedelse af EU på handel med vedvarende brint Ifølge REPowerEU-planen kan yderligere 15 mio. ton vedvarende brint — i tillæg til de 5,6 mio. ton, der allerede er planlagt under Fit for 55-initiativet — erstatte ca. 27 mia. m3 importeret russisk gas senest i 2030. Dette omfatter 10 mio. ton importeret brint. Kapaciteten til at producere vedvarende brint er langt mere jævnt fordelt over hele verden end olie- og gasreserverne på grund af de globale vind- og solenergiressourcer. Dette marked er imidlertid endnu ikke udviklet og kræver på verdensplan en betydelig udvidelse af produktionen af vedvarende energi og tilgængeligheden af vand. For at lette importen af 10 mio. ton brint til EU sigter Kommissionen mod at indgå brintpartnerskaber med pålidelige partnerlande for at sikre åbne og ikkefordrejede handels- og investeringsforbindelser for vedvarende og kulstoffattige brændstoffer. Planerne omfatter tre store brintimportkorridorer fra Nordsøregionen (Norge og Det Forenede, det sydlige Middelhavsområde og Ukraine, så snart situationen tillader det.

Det Internationale Agentur for Vedvarende Energi (IRENA): Teknisk potentiale for produktion af grøn brint under 1,5 USD/kg inden 2050 i EJ En region med særligt stort potentiale med hensyn til produktion af vedvarende brint er det sydlige Middelhavsområde. For at skabe win-win-muligheder for både regionen og EU arbejder med at etablere et Middelhavspartnerskab om grøn brint mellem EU og landene i det sydlige Middelhavsområde. Dette arbejde bygger på den eksisterende nye dagsorden for Middelhavsområdet og den tilhørende økonomiske plan og investeringsplan og vil blive indledt med brintpartnerskabet mellem EU og Egypten. Dette vil være det første springbræt til et bredere samarbejde om vedvarende brint mellem Europa, Afrika og Golfen, der er et andet område med rigelige ressourcer til produktion af brint. Når samarbejdet på dette område gennemføres med udgangspunkt i lokale sociale, økonomiske og miljømæssige behov, vil det fremme lokal produktion og forbrug af vedvarende elektricitet og vedvarende brint samt udviklingen af grønne industriværdikæder i partnerlandene. EU's lovgivningsmæssige rammer for brint skal sikre lige vilkår for importeret og indenlandsk produceret brint. I Afrika syd for Sahara er Sydafrika og Namibia allerede i gang med at udvikle deres sektor for vedvarende brint og har tiltrukket interesse fra EU's industri. Øget samarbejde om vedvarende brint er også en del af EU's bilaterale samarbejde med lande som eksempelvis Egypten og Marokko, hvor Kommissionen har indledt arbejdet med et grønt partnerskab mellem EU og Marokko. Der arbejdes også på et strategisk partnerskab med Ukraine om vedvarende gasser, herunder brint og biomethan, med henblik på at opskalere importen betydeligt, når situationen tillader det. I EU's umiddelbare nabolande er EU parat til at støtte udviklingen af net gennem den reviderede forordning om den transeuropæiske energiinfrastruktur (TEN-E). Projekter med tredjelande, som bidrager væsentligt til TEN-E-målene, kan få status som projekter af gensidig interesse, en betegnelse, der angiver fælles projekter inden for faciliteter til eltransmission, brintransport og CO2-net og -oplagring, der opfylder EU's sikkerhedsstandarder. Parallelt hermed vil der være behov for investeringer til at sikre forsendelseskapacitet og -logistik til transport af denne råvare. Det spirende globale brintmarked skal baseres på fælles regler, navnlig for standarder, certificering og god reguleringspraksis, med hensyn til adgang til infrastruktur og handel. EU's lovgivningsmæssige rammer er verdens mest avancerede. På grundlag af disse erfaringer bør EU gå i spidsen for bestræbelserne på at udvikle en solid ramme for et globalt regelbaseret og gennemsigtigt brintmarked. Denne proces bør tage hensyn til erfaringerne fra gas- og oliemarkederne, således at disse nye energiprodukter kan flyde frit på tværs af grænserne og dermed styrke EU's energisikkerhed i takt med omstillingen væk fra fossile brændstoffer. For at kickstarte det globale marked for vedvarende brint overvejer EU at udvikle en global europæisk brintfacilitet, som det fremgår af introduktionsmeddelelsen om REPowerEU. Vigtige tiltag: ·etablere brintpartnerskaber, navnlig i EU's nabolande og Afrika, for at lette importen af 10 mio. ton brint inden 2030 og udviklingen af lokale brintmarkeder ·undertegne et samarbejdsmemorandum om brint med Japan inden udgangen af 2022 ·fremme et globalt regelbaseret og gennemsigtigt brintmarked baseret på EU's erfaringer ·igangsætte de første handelsknudepunkter for vedvarende brint i Europa og etablere dette marked som benchmark for brinttransaktioner i euro ·etablere et strategisk partnerskab med Ukraine om vedvarende gasser i 2022 ·udvikle en global europæisk brintfacilitet. 2.3.Begrænsning af afhængigheden af import af anden energi end gas fra Rusland Med leverancer på 8 mio. tønder dagligt er Rusland er verdens største olieeksportør. Ruslands invasion af Ukraine har derfor skabt uro og usikkerhed på det globale oliemarked, hvor priserne til tider ligger tæt på det rekordhøje niveau på 150 USD pr. tønde. Som følge af Ruslands invasion af Ukraine vil markedsvolatiliteten og knapheden sandsynligvis fortsætte på påvirke ikke kun EU, men alle olieforbrugere i hele verden, især de mest sårbare. EU arbejder sammen med sine internationale partnere på at sikre, at der fortsat er tilstrækkelige olieforsyninger til rådighed globalt og til overkommelige priser. Sammen med G7-landenes energiministre opfordrer EU de olieproducerende lande til at undersøge mulighederne for at øge leverancerne til det globale marked ved at udnytte den tilgængelige reservekapacitet fuldt ud. I den forbindelse vil en fuldstændig og effektiv gennemførelse af den fælles omfattende handlingsplan gøre det lettere for iranske olieforsyninger at komme ind på markedet, hvilket vil lette udbudspresset og prisudsvingene. I meddelelsen om det strategiske partnerskab med Golfen, som blev offentliggjort sideløbende med denne strategi, beskrives EU's tilgang til at styrke forbindelserne med landene i Golfstaternes Samarbejdsråd, som er rige på olieressourcer. Samtidig er IEA's medlemmer enstemmigt blevet enige om at anvende nødlagrene til at sende 120 mio. tønder på markedet, den største frigivelse fra lageret i IEA's historie. Dette har vist betydning af nødlagre som støddæmper. Selv om beslutninger om frigivelse af lagre hører under medlemsstaternes kompetence, viser erfaringerne med IEA's kollektive proces, at det er nyttigt, at EU påtager sig en koordinerende rolle, hvis det bliver nødvendigt med yderligere anvendelse af nødlagrene.

EU besluttede at standse al import af kul fra Rusland som led i den femte sanktionspakke i april 2022. For at håndtere krisen på kort sigt betyder dette, at 44-56 mio. tons kul årligt skal erstattes, hovedsagelig med import. På længere sigt vil kul blive udfaset i EU, i de fleste lande senest i 2030. Med vedtagelsen af EU's embargo mod russisk kul steg priserne i EU med omkring 15 % til 325 EUR pr. ton, men der forventes ikke større problemer med kulforsyningen, idet priserne ved udgangen af april vendte tilbage til niveauet før embargoen. Diversificering af brændstofforsyningen til atomkraftværker er en vigtig del af arbejdet, da nogle EU-medlemsstater stadig er helt afhængige af russisk nukleart brændsel. EU vil bistå kernekraftværker med at fremskynde tilladelsesprocessen for alternative brændsler til de russisk konstruerede VVER-reaktorer og vil samarbejde med internationale nukleare organisationer, f.eks. Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA) og Kerneenergiagenturet (NEA) under Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) for at opbygge et samarbejde om forsyningssikkerhed. Samarbejdet med partnere som Canada er allerede i gang. Vigtige tiltag: ·samarbejde med G7, G20 og andre internationale fora samt bilateralt med relevante lande for at sikre velforsynede og velfungerende oliemarkeder ·fortsætte dialogen med Organisationen af Olieeksporterende Lande (OPEC) for at sikre stabilitet og prisoverkommelighed på oliemarkedet ·koordinere EU's reaktion på presset på oliemarkederne, herunder potentielle frigivelser fra olielagrene som led i IEA's fælles indsats eller EU's reaktion på forsyningsafbrydelser ·fremskynde diversificeringen af brændselsforsyningen til kernekraftværker, herunder i samarbejde med Euratom. 2.4.Prioritering af energibesparelser og energieffektivitet Efterhånden som EU bevæger sig væk fra russisk energi, vil EU prioritere energibesparelser og energieffektivitet med henblik på at opnå en reduktion på 5 % i olie- og gasefterspørgslen på kort sigt. Dette vil reducere pris- og efterspørgselspresset på de globale markeder. EU vil også samarbejde med internationale partnere om at gøre energibesparelser og energieffektivitet til en global prioritet. Sammen med andre udviklede økonomier vil EU navnlig fokusere på at reducere energiforbruget, bl.a. på grundlag af IEA's kampagne "Playing My Part". Energieffektivitet har adskillige miljømæssige, sociale og økonomiske fordele. I IEA's nettonul-scenarie vokser den globale økonomi med 40 % frem til 2030, men anvender 7 % mindre primærenergi, og løsningerne hertil er allerede teknisk parate, omkostningseffektive og tilgængelige for alle sektorer. De største besparelsespotentialer kan opnås inden for opvarmning og køling af offentlige og private bygninger. Der kan opnås yderligere store energibesparelser gennem mere effektive processer, omstillingen til den cirkulære økonomi og transport samt fra mere effektive apparater, både i hjemmet (f.eks. varmepumper) og i industrien. Det Internationale Energiagentur (IEA): Fordobling af energiintensiteten i det næste årti bidrager til at reducere energiefterspørgslen med 95 EJ EU har udviklet erfaringer med regulering, lovgivning, fastsættelse af standarder og mærkning, som kan være en inspirationskilde for mange lande. EU vil fremme disse standarder og denne praksis internationalt, samtidig med at det anerkender sine partneres særlige forhold. Det er også afgørende at mobilisere store kapitalinvesteringer fra både den offentlige og den private sektor. EU's bedste praksis vedrørende finansiering af energieffektivitet kan deles og opskaleres i tæt samarbejde med de finansielle institutioner og internationale partnere. Eksemplet med standsning af methanlækager viser, at foranstaltninger vedrørende energibesparelser kan gennemføres med negative reduktionsomkostninger: Op til 70 % af methanemissionerne fra olie-, gas- og kulsektoren kan stoppes med den eksisterende teknologi, og næsten halvdelen med overskud eller ingen omkostninger. Kommissionen har allerede vedtaget en EU-strategi for reduktion af methanemissioner og et lovgivningsforslag om bekæmpelse af methanemissioner, som har en klar international dimension. Internationalt har EU lanceret "Global Methane Pledge" sammen med USA. Deltagerlandene forpligter sig til at reducere deres samlede methanemissioner med mindst 30 % i forhold til 2020-niveauet senest i 2030. Mere end 110 lande, som tegner sig for ca. halvdelen af de globale menneskeskabte methanemissioner, har allerede tilsluttet sig dette tilsagn. ·Vigtige tiltag: arbejde med partnere for at gøre energieffektivitet og energibesparelser til en global prioritet ·støtte den globale omstilling til en mere cirkulær økonomi for at reducere energiforbruget ·lette tilgængeligheden af og adgangen til finansiering til investeringer i energieffektivitet og energibesparelser ·gennemføre Global Methane Pledge (GMP) og den eksterne dimension af EU's methanstrategi.

3.Støtte til partnere, der er påvirket af Ruslands invasion af Ukraine Den russiske militære aggression i alle dens dimensioner har alarmerende systemiske følgevirkninger for den globale økonomi, som allerede er ramt af covid-19-pandemien og klimaændringer, med særligt dramatiske konsekvenser for udviklingslandene. Ifølge UNCTAD's nylige fremskrivninger vil den globale BNP-vækst være et helt procentpoint lavere end forventet på grund af Ruslands invasion af Ukraine, som forstyrrer de allerede knappe fødevare-, energi- og finansmarkeder alvorligt. Råvarepriserne er rekordhøje: Råoliepriserne er steget med ca. 60 %, priserne på gas og gødning er mere end fordoblet, og fødevarepriserne er 34 % højere end samme tid sidste år. Ifølge nylige vurderinger fra FN vil en tredjedel af de 1,7 milliarder mennesker, der allerede lever i fattigdom, blive udsat for forstyrrelser i fødevare-, energi- og finansieringssystemerne. Som følge heraf vil mange udviklingslande miste yderligere økonomisk terræn, samtidig med at deres sårbarhed øges som følge af stigende geopolitiske spændinger og øget økonomisk usikkerhed. I erkendelse af disse konsekvenser vil EU benytte alle eksisterende instrumenter til fortsat at støtte udviklingsøkonomierne, navnlig i Afrika og EU's nabolande, så de kan komme på fode igen efter covid-19-pandemien og opnå en inklusiv og bæredygtig vækst, samtidig med at de opbygger den økonomiske modstandsdygtighed, der er nødvendig for at imødegå disse chok og klimakrisen. EU's indsats for at støtte en global retfærdig og grøn energiomstilling, som er skitseret i kapitel 4, er centrale for dette arbejde. EU vil overvåge og imødegå konsekvenserne af Ruslands aggression over for partnere gennem bilateralt og multilateralt engagement og vil arbejde hen imod en samlet global reaktion. 3.1.Opgradering af Ukraines energisystem og samarbejde med de nære nabolande Siden Rusland indledte sin militære aggression, har EU's energipolitik været koncentreret om at hjælpe Ukraine og andre lande, der er direkte berørt af krigen. EU's arbejde har fokuseret på at sikre uafbrudte energiforsyninger og nuklear sikkerhed i Ukraine. Krisesynkroniseringen af Ukraines og Moldovas elnet er et vigtigt skridt i retning af at sikre forsyningssikkerheden. Den næste politiske prioritet er at give mulighed for elektronisk handel med EU baseret på en gradvis forøgelse af den omsættelige kapacitet. Tilbagegående strømme giver allerede i dag mulighed for at levere gas fra Slovakiet og Ungarn til Ukraine. Åbningen af EU's platform for fælles indkøb af gas, LNG og brint til Ukraine, Moldova, Georgien og Vestbalkan er også et klart signal om støtte. Beskadiget energiudstyr i Ukraine repareres ved at omdirigere specialiseret energiudstyr fra medlemsstaterne til Ukraine via EU's civilbeskyttelsesmekanisme. Produkter, som medlemsstaterne ikke kan levere, indkøbes via energistøttefonden for Ukraine, der er oprettet af Energifællesskabet. For at muliggøre en fremtidig fuld integration af Ukraines energimarked yder EU teknisk støtte for at sikre markedsreformer. Reformerne vil også give mulighed for bedre integration af vedvarende energi og tilpasning til EU's klimaambitioner. Dette arbejde finder sted inden for rammerne af associeringsaftalen og det strategiske partnerskab mellem EU og Ukraine. Energifællesskabet og den nyligt oprettede energitaskforce for Ukraine spiller en vigtig rolle i dette arbejde. Nuklear sikkerhed er fortsat en vigtig prioritet, navnlig efter Ruslands lemfældige adfærd på de ukrainske nukleare anlæg. EU tilslutter sig fuldt ud Den Internationale Atomenergiorganisations bestræbelser på til enhver tid at garantere sikkerheden på ukrainske nukleare anlæg. EU mobiliserer sit europæiske instrument for internationalt samarbejde om nuklear sikkerhed for at imødekomme presserende behov og genoprette den nukleare sikkerhed med henblik på at overholde de internationale retlige rammer og fortsætter den langvarige støtte til den ukrainske tilsynsmyndighed. EU er parat til at bistå med genopbygningen af den nødvendige nukleare sikkerhedskapacitet. Set i et fremtidsperspektiv har EU fastlagt sin tilgang i form af mere langsigtede genopbygningsrammer i meddelelsen om støtte til og genopbygning af Ukraine. EU vil samarbejde med Ukraine om at forberede REPowerUkraine-initiativet og genopbygge det ukrainske energisystem, så det bliver endnu bedre måde, med henblik på at dekarbonisere Ukraines energisektor og derved sikre Ukraines energiuafhængighed. Fokus bør rettes mod energieffektivitet, vedvarende energi, vedvarende brint, biomethan og fremtidssikret infrastruktur. EU vil støtte denne proces både finansielt og teknisk. Sammen med Vestbalkan vil EU fortsat støtte regionens grønne dagsorden og energiuafhængighed og fremme reformer, som bringer regionen videre på dens vej mod EU. Energifællesskabet arbejder med støtte fra Europa-Kommissionen på at fastsætte energi- og klimamålene for 2030. Dette vil sende de rette investeringssignaler og sikre politisk tilsagn om udfasning af kul og energiomstilling generelt. Gennemførelsen af de centrale retsakter, som Energifællesskabet vedtog i november 2021, vil muliggøre en bedre integration af vedvarende energikilder, lagring og efterspørgselsreaktion. EU vil foreslå, at Vestbalkan integreres fuldt ud i EU's indre marked for elektricitet for at muliggøre overgangen til produktion af vedvarende energi og dekarboniseringen af energiforsyningen i Sydøsteuropa. Den gradvise indførelse af CO2-prissætning kan bidrage til større ensretning med EU. Vigtige tiltag: ·støtte til reparation og genopbygning af energiinfrastruktur i Ukraine ·øge den grænseoverskridende kapacitet for at muliggøre handel med elektricitet ·fremme tilbagegående strømme af gas til Ukraine via Slovakiet, Ungarn og Polen og til Moldova og Ukraine via Rumænien (Trans-Balkan-rørledningen) ·opfordre Ukraine, Moldova, Georgien og landene på Vestbalkan til at deltage i EU's frivillige gasindkøbsordning ·fremskynde de indenlandske reformer og energiflagskibsinitiativerne i de økonomiske planer og investeringsplanerne for Vestbalkan og det østlige partnerskab, som er tilpasset den nuværende situation, med henblik på at sætte skub i udbredelsen af vedvarende energi, sikre omstillingen til grøn energi og bidrage til at mindske afhængigheden af russisk gas ·udnytte Energifællesskabets rammer til at tilskynde til ambitiøse energi- og klimamål og markedsreformer samt til fremme af vedvarende energikilder og energieffektivitet

·lancere REPowerUkraine-initiativet for at sikre energiforsyningen og genopbygge den ukrainske energisektor efter krigen. 4.Ledelse og fremskyndelse af den globale grønne og retfærdige energiomstilling Omstillingen til grøn energi er afgørende, hvis det skal lykkes at begrænse den globale opvarmning til 1,5 grader, sætte skub i væksten, skabe muligheder og forbedre levevilkårene i hele verden og afbøde pris- og energisikkerhedsrisici. Hvis man følger 1,5-grader-scenariet, vil det betyde en vækst i BNP på yderligere 2,3 % frem til 2030 sammenlignet med business as usual og 85 millioner nye job med tilknytning til energiomstillingen. EU er fast besluttet på at lede og fremskynde den globale grønne omstilling og støtte sine internationale partnere i processen. Dette omfatter samarbejde om vedvarende energi, energieffektivitet og besparelser og om den cirkulære økonomi, grøn vækst, beskyttelse af naturressourcer, kritiske råstoffer, rene teknologier og fremtidssikret infrastruktur. Kommissionen og EU's højtstående repræsentant har lanceret Global Gateway, en ny europæisk strategi til fremme at intelligente, rene og sikre forbindelser i den digitale sektor og i energi- og transportsektoren og til styrkelse af sundheds-, uddannelses- og forskningssystemerne i hele verden i overensstemmelse med FN's 2030-dagsorden og Parisaftalen. Global Gateway — som i høj grad vil sætte skub i omstillingen til grøn energi — vil blive gennemført ved hjælp af en Team Europe-tilgang, hvor EU og medlemsstaterne samles med deres finansielle institutioner og udviklingsinstitutioner, herunder EIB og EBRD, med henblik på at mobilisere investeringer på op til 300 mia. EUR i perioden 2021-2027. EU støtter den globale grønne omstilling gennem klimafinansiering. 30 % af EU's udviklingsbistand anvendes til at bekæmpe klimaændringer, herunder i energisektoren. EU er formentlig den største bidragyder til de mest udviklede landes tilsagn om hvert år at yde 100 mia. USD til klimafinansiering og vil fortsat arbejde for at få andre partnere til at følge trop. Hvis den grønne omstilling skal lykkes, skal den fair og socialt retfærdig. Navnlig i en situation med langsom genopretning, økonomisk turbulens og de globale konsekvenser af den russiske aggression mod Ukraine skal der ved omstillingen tages hensyn til de sociale aspekter af omlægningen af energisystemerne. Dette er en prioritet for EU og en integreret del af EU's eksterne energipolitik. Det betyder på den ene side, at de sociale og økonomiske virkninger af udfasningen af fossile brændstoffer (navnlig kul) skal begrænses, og på den anden side, at der skal skabes nye muligheder via grønne teknologier (kapitel 4.1), samtidig med at der skal tages fat på spørgsmål som adgang til energi, subsidier til fossile brændstoffer, kompetenceudvikling og fordelingsmæssige virkninger af omstillingen. Selv om kul ikke er det eneste fossile brændstof, er det det mest forurenende og tegner sig for 40 % af verdens drivhusgasemissioner. Det er derfor kernen i EU's indsats for en retfærdig omstilling, der især fokuserer på de største kulforbrugende lande. Som opfølgning på COP26 gennemfører EU sammen med medlemsstaterne Frankrig og Tyskland samt de internationale partnere USA og Det Forenede Kongerige et partnerskab med Sydafrika om en retfærdig energiomstilling med et budget på 8,5 mia. USD, som har til formål at fremskynde dekarboniseringen af økonomien med vægt på udfasning af kul og minimering af landets sociale tilpasningsomkostninger. EU undersøger muligheden for at indgå partnerskaber om retfærdig omstilling med andre partnere som Vietnam, Indonesien og Indien. I overensstemmelse med Kinas erklærede ambitioner om at reducere landets afhængighed af kul og gøre fremskridt hen imod målet om at blive kulstofneutral inden 2060 fokuserer platformen for energisamarbejde mellem EU og Kina og den årlige energidialog på højt plan mellem EU og Kina på kulstofmarkeder, energisystemer, vedvarende energi, energieffektivitet og erhvervssamarbejde. EU har også etableret arbejdsmarkeds- og socialpolitiske dialoger med Indien, Kina og de sydlige nabolande inden for rammerne af Middelhavsunionens sektorpolitiske dialog om beskæftigelse og arbejdskraft. EU yder også støtte til udfasningen af kul i det vestlige Balkan og Ukraine via initiativet for kulregioner under omstilling. Vigtige tiltag: ·fremskynde den globale omstilling til grøn energi ved at fremme bæredygtige investeringer og konnektivitet gennem Global Gateway ·samarbejde om retfærdig omstilling og udfasning af kul med EU's partnerlande, herunder i EU's nabolande ·arbejde på at sikre opfyldelsen af det globale tilsagn om 100 mia. EUR årligt til klimafinansiering og anvende EU's bidrag til at støtte den grønne, retfærdige omstilling ·gennemføre det fælles partnerskab om energiomstilling med Sydafrika og undersøge mulighederne for at etablere andre globale partnerskaber efter denne model ·gennemføre initiativet for kulregioner under omstilling i Ukraine og det vestlige Balkan ·tilpasse og gennemføre globale initiativer for at sætte en stopper for subsidier til fossile brændstoffer og samarbejde med lande, der er meget afhængige af kulfyret kraft, for at opnå dette ·samarbejde med IEA, IRENA og ILO for at fremme en retfærdig og inklusiv omstilling i hele verden. 4.1.Fremme af vedvarende teknologier og energieffektivitet i partnerlande Elektricitet baseret på vind- og solenergi er nu den billigste energimulighed i de fleste regioner i verden. Under 1,5-grader-scenariet kan vedvarende energikilder udgøre 90 % af den globale energiproduktion inden 2050. De globale markeder skønnes at have en værdi af 24 bio. EUR for vedvarende energi og 33 bio. EUR for energieffektivitet frem til 2050. Dette repræsenterer en stor mulighed for verdensøkonomien.

Stigningen i vedvarende energi vil ændre dynamikken i det globale energisystem. Kulbrinteressourcerne var koncentreret i nogle få lande, men alle lande har potentiale til at udvikle vedvarende energikilder og deltage i energihandel. I dag lever omkring 80 % af verdens befolkning i lande, som er nettoenergiimportører. Dette vil uden tvivl ændre sig. EU, som tegner sig for 9 % af de globale emissioner, har en stærk interesse i at fremme udbredelsen af vedvarende energi og forbedre energieffektiviteten i hele verden. For at fremskynde udrulningen af solceller offentliggør Kommissionen EU's strategi for solenergi sammen med denne strategi. En effektiv udrulning af vedvarende energikilder og øget energieffektivitet kræver en bredere "systemtilgang", der tager hensyn til elproduktion, -transmission og -forbrug som helhed. Installation af kapacitet til vedvarende energi er mest effektiv, når den er integreret i åbne og fleksible regionale markeder. EU var den første til at skabe et stort integreret energimarked, og vores erfaringer kan hjælpe internationale partnere med at fremskynde deres omstilling. Mange lande i det vestlige Balkan, det østlige partnerskab og de sydlige nabolande øger gradvist anvendelsen af vedvarende energi i deres region. Lande som Indien og Marokko har allerede sat sig ambitiøse mål for udbredelsen af vedvarende energi, som gennemføres og yderligere styrkes under partnerskabet om ren energi og klima mellem EU og Indien og det grønne partnerskab mellem EU og Marokko. Lignende tiltag gennemføres under EU's partnerskab med Kina (herunder om emissionshandelssystemer baseret på EU's system). Et retfærdigt og gensidigt energisamarbejde med Afrika er en vigtig prioritet — både for at sikre adgang til energi for 570 millioner mennesker uden elektricitet i Afrika syd for Sahara og for at støtte investeringer i bæredygtige energisystemer og handel med vedvarende brint, når de lokale behov er dækket. Senest i 2030 sigter initiativet om grøn energi i Afrika mod at støtte udbredelsen af mindst 50 GW vedvarende elektricitet, som kan forsyne mindst 100 millioner mennesker med elektricitet. For at nå dette skal mobilisere investeringer fra den private sektor. Under Global Gateway-initiativet vil EU mobilisere 2,4 mia. EUR i tilskud til Afrika syd for Sahara og 1,08 mia. EUR til Nordafrika til støtte for vedvarende energi, energieffektivitet, retfærdig omstilling og grønnere lokale værdikæder. Dette vil også støtte Den Afrikanske Unions grønne genopretningsplan, som har til formål at øge produktionskapaciteten for vedvarende energi med mindst 300 GW senest i 2030. Fremskyndelsen af udbredelsen af vedvarende energi på verdensplan giver også mulighed for at styrke handelsforbindelserne. For at udvikle deres potentiale for indenlandske vedvarende energikilder har de fleste lande i verden brug for adgang til innovative teknologier, viden og kapital, og EU's grønne teknologiindustri er godt placeret til at være en partner i disse bestræbelser. Halvdelen af verdens vindkraft kommer fra vindmøller, der fremstilles i Europa. EU's virksomheder er førende inden for vigtige segmenter af solcelle-, brint- og varmepumpeindustrien og er ved at indhente Asien om batteriteknologier takket være den europæiske batterialliance. For at kunne trives og vokse yderligere skal industrien for grøn teknologi kunne regne med stabile lovgivningsmæssige rammer, fair konkurrence, tilstrækkelige investeringer og lige konkurrencevilkår på skatteområdet — dette er vigtigt og til fordel for både EU og lokale aktører. Den eksterne energipolitik skal gennemføres hånd i hånd med EU's industri- og handelspolitik, sikre markedsadgang for vores industri og tackle udfordringer gennem frihandelsaftaler og håndhævelsesforanstaltninger. Udviklingen af relationer mellem virksomheder kræver konstant opmærksomhed: De erhvervsnetværksarrangementer, der blev gennemført under EU's og USA's Energiråd, senest om offshorevindkraft, er en model, der skal udbredes. I hele Asien (f.eks. i Republikken Korea og Taiwan) skabes der nye forretningsmuligheder for EU's virksomheder inden for grøn teknologi. Risikoreducerende instrumenter og krediteksportinstrumenter er også afgørende for, at virksomheder kan komme ind på nye markeder. EU's virksomheder inden for ren teknologi konkurrerer i stigende grad med udenlandske virksomheder, der modtager direkte finansiel støtte fra deres regeringer. Kommissionen vil udvikle en EU-strategi for eksportkreditter til virksomheder inden for grøn teknologi med henblik på at forbedre konkurrencevilkårene for EU's virksomheder på markeder uden for EU. Kommissionen arbejder også på at få ændret OECD's regler, så der kan skabes yderligere incitamenter til eksportkreditstøtte til klimavenlige teknologier. Vigtige tiltag: ·fremskynde udbredelsen af vedvarende energi og energieffektivitet i hele verden, herunder i det vestlige Balkan, Afrika, Middelhavsområdet og Indo-Stillehavsregionen ·gennemføre det gensidigt fordelagtige grønne energiinitiativ mellem EU og Afrika ·støtte den grønne omstilling i Centralasien gennem et regionalt Team Europe-initiativ om miljø/energi/vand ·øge udbredelsen af vedvarende energi i byer og landdistrikter, f.eks. gennem missionen "Urban Transition" under Mission Innovation ·fremme rene teknologier inden for rammerne af Handels- og Teknologirådet mellem EU og USA ·udvikle en EU-strategi for eksportkreditter. 4.2.Samarbejde om forskning og teknologi Mange af de teknologier, der er nødvendige for at opnå fuld dekarbonisering af den globale økonomi, er endnu ikke modne eller konkurrencedygtige med varme og elektricitet baseret på fossile brændstoffer. Internationalt samarbejde er afgørende for at øge tempoet for innovation og udrulning af grøn energi, samtidig med at omkostningerne herved sænkes, navnlig for vedvarende energi og brint. Andre vigtige forskningsområder for en innovationsdrevet omstilling omfatter udvikling af intelligente, cybersikre og fleksible elnet, langvarig energilagring, bæredygtige råstoffer, små modulære reaktorer og bæredygtige brændstoffer til industri og transport. Da vedvarende energi og brint ikke vil kunne erstatte alle fossile brændstoffer i energimikset, vil der også være behov for kulstofoptag, navnlig i industrisektorer, hvor elektrificering eller brintbaserede løsninger ikke er omkostningseffektive. EU vil samarbejde med sine naboer og andre lande om at bringe innovative løsninger til nulforbrug af energieffektivitet samt teknologier såsom anvendelse og lagring af CO2 på de globale markeder.

EU vil fortsat støtte internationalt samarbejde og multilaterale initiativer i overensstemmelse med sin globale tilgang til forskning og innovation. Kommissionen vil stille midler til rådighed for internationalt samarbejde under Horisont Europa, EU's offentlige finansieringsprogram for forskning og innovation. EU vil også styrke sit engagement i vigtige internationale initiativer, f.eks. Mission Innovation og Clean Energy Ministerial, for i fællesskab at udvikle fremtidens grønne energiløsninger. Vigtige tiltag: ·udvikle teknikker til kulstofbinding og -lagring til markedsmodenhed, herunder i samarbejde med Norge ·fortsætte det langsigtede fælles forsknings- og innovationspartnerskab om vedvarende energi mellem EU og Den Afrikanske Union og udvide dets arbejdsområde til vedvarende brint. 4.3.Sikring af adgang til kritiske råstoffer Selv om EU er fast besluttet på at bringe sin afhængighed af russisk energi til ophør, er det lige så fast besluttet på at undgå ny afhængighed i fremtiden. Efterhånden som efterspørgslen efter fossile brændstoffer falder, kan en øget efterspørgsel efter råstoffer, herunder sjældne jordarter og metaller, føre til nye forsyningsudfordringer i løbet af energiomstillingen. Ifølge fremsynsundersøgelsen "Critical Raw Materials in Technologies and Sectors" vil efterspørgslen efter kritiske råstoffer, som skal bruges i sektoren for lavemissionsenergi, og deres omkostninger stige betydeligt frem til 2050. EU er i denne sektor primært afhængigt af sjældne jordarter, lithium, magnesium, niobium, germanium, borater og scandium, hvoraf nogle ikke kan indkøbes på hjemmemarkedet. For at fortsætte med at gøre fremskridt med energiomstillingen vil EU's virksomheder være nødt til at købe disse råstoffer på markeder, der er præget af knaphed, eller på længere sigt erstatte dem med nye industrielle processer. Mulige løsninger til at minimere EU's fremtidige afhængighed på dette strategiske område omfatter yderligere diversificering af de globale forsyningskæder, prioritering af energieffektivitetsforanstaltninger, tilskyndelse til langsigtede investeringer i nye minedrifts- og raffineringsaktiviteter i EU samt intensivering af bestræbelserne på cirkularitet for at sikre, at materialer bevares i økonomien så længe som muligt, og at affald genanvendes. Kommissionen vil optrappe arbejdet med forsyningen af kritiske råstoffer og udarbejde et lovgivningsforslag. Dette initiativ har til formål at styrke den europæiske værdikæde ved at identificere mineralressourcer og råvareprojekter af europæisk strategisk interesse og samtidig sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau. EU har allerede etableret partnerskaber om bæredygtige råstofværdikæder med Canada og Ukraine. For at diversificere forsyningskæderne yderligere arbejder Kommissionen på at etablere yderligere gensidigt fordelagtige partnerskaber om bæredygtige råstofværdikæder i Afrika (f.eks. Namibia), Latinamerika, Vestbalkan og Australien via handelsaftaler eller aftalememoranda. I det mindste på mellemlang sigt vil adgang til veldiversificerede forsyninger fra internationale markeder være afgørende for at sikre modstandsdygtighed. EU's handelspolitik spiller en central rolle i denne henseende ved at sikre åben adgang til forsyninger og ved at undgå markedsforvridninger gennem udvikling og gennemførelse af handelsaftaler. I denne forbindelse spiller kapitlerne om energi og råstoffer i EU's frihandelsaftaler en vigtig rolle. Vigtige tiltag: ·etablere gensidigt fordelagtige partnerskaber om råstofværdikæder med andre lande end Ukraine og Canada ·styrke samarbejdet om råstofværdikæder med Norge inden for rammerne af den grønne alliance mellem EU og Norge ·styrke anvendelsen af EU's økonomiske og handelspolitiske redskaber for at sikre uhindret adgang til internationale markeder ·fremme global ressourceeffektivitet og cirkularitet, navnlig gennem foranstaltninger vedrørende produktdesign ·samarbejde med internationale organisationer, f.eks. OECD, IEA og IRENA, om forsyningskæder for kritiske råstoffer, der skal anvendes i energiomstillingen. 5.Etablering af grundlaget for det nye globale energisystem 5.1.Styrkelse af etablerede alliancer og opbygning af nye partnerskaber Det nye globale energisystem betyder ikke blot, at fossile brændstoffer vil blive erstattet af vedvarende energikilder — det vil blive grundlæggende og strukturelt forskelligt fra det nuværende system. Samarbejde og partnerskaber vil være afgørende for, hvordan det fungerer. I indsatsen for at virkeliggøre den globale grønne omstilling vil EU række ud mod, lytte til og arbejde sammen med hele verden.

IRENA: Ændringer i værdien af handel med energiprodukter, 2020-2050 EU vil fortsat arbejde sammen med USA, med hvem prioriteterne på tværs af hele det energipolitiske spektrum er velafstemte. Gennem Energirådet EU-USA og i internationale fora vil EU bestræbe sig på at påvirke de positive forandringer i det globale energilandskab. Energiforbindelserne med Canada er blevet væsentligt fremskyndet på grundlag af den eksisterende energidialog på højt plan. Både de østlige og de sydlige nabolande vil fortsat være afgørende for EU. Energiforbindelserne med landene i Det Østlige Partnerskab skal styrkes og revideres, samtidig med at der fortsat fokuseres på bæredygtig energisikkerhed og omstilling til grøn energi efter tilsagnene på det sjette topmøde i Det Østlige Partnerskab i december 2021. Ukraines, Moldovas og Vestbalkans modstandsdygtighed, energisikkerhed og grønne omstilling er knyttet til EU's og derfor en central prioritet. Samarbejdet med Tyrkiet om dekarbonisering bør videreføres for at sikre, at de tyrkiske retlige rammer tilpasses EU's retlige rammer, herunder gennem den tyrkiske investeringsplatform. I de sydlige nabolande bør der udvikles en fælles energipolitik i Middelhavsområdet på grundlag af Middelhavsunionens ministererklæring, der blev vedtaget i juni 2021. EU vil støtte det regionale samarbejde i det østlige og sydlige Middelhavsområde om energiomstilling, herunder for at frigøre potentialet for vedvarende energi. EU vil fortsætte samarbejdet om dekarbonisering, herunder om methanemissioner, med alle leverandører af fossile brændstoffer i regionen, f.eks. Egypten, Israel og Algeriet. Afrika er en vigtig partner for EU. Ud over de samarbejdspolitiske mål forventes der en stærkere handels- og investeringsdialog med afrikanske lande, efterhånden som de udvikler sig til hurtigt voksende markeder for grønne energiteknologier. Afrikanske lande kan også bidrage til EU's energisikkerhed i dag med olie- og LNG-forsyninger og i fremtiden gennem grøn brint og vedvarende brændstoffer samt råstoffer, der er af afgørende betydning for omstillingen til grøn energi. EU vil fortsat arbejde sammen med partnere som Norge, Japan, Australien, Chile, Det Forenede Kongerige og andre om energiomstilling og gensidigt relevante prioriteter. EU forhandler i øjeblikket om en frihandelsaftale med Australien. Australien er en vigtig fremtidig producent af grøn brint, og styrkelse af energiforbindelserne bør derfor prioriteres. Også Chile forventes at blive en stor producent af grøn brint i fremtiden og en vigtig leverandør af kritiske råstoffer såsom lithium. Som led i partnerskabet om ren energi og klima mellem EU og Indien vil EU intensivere sit energisamarbejde med Indien og støtte en fremskyndelse af den lokale udbredelse af vedvarende energi og hurtig dekarbonisering af landets industri. EU vil støtte fælles aktiviteter inden for offshorevind- og solenergi og deres integration gennem intelligente net. EU fortsætter samarbejdet med Kina om dekarbonisering og reform af elmarkedet og om effektivisering af energisystemet. Samarbejdet vil fokusere på emissionshandelssystemer, elsystemer, netmodellering, finansiering af energieffektivitet og virksomhedssamarbejde. Som anført i den fælles meddelelse om Golfen vil EU arbejde tæt sammen med Golfstaterne om at fremme omstillingen til grøn energi, herunder investeringer i de sydlige nabolande. For bedre at strukturere sit samarbejde med Golfstaterne foreslog Kommissionen at afholde årlige ministermøder om den grønne omstilling suppleret med relaterede initiativer fra den private sektor. Centralasien er en vigtig region med mange ressourcer. Med udgangspunkt i regionens potentiale inden for sol-, vind- og vandkraft vil EU fremme Centralasiens reformer af energisektoren og omstilling til en lavemissionsøkonomi samt samarbejde om kritiske råstoffer med lande som f.eks. Kasakhstan. 5.2.Geopolitik og global energiarkitektur Ruslands invasion af Ukraine er en stærk påmindelse om, at verden er præget af store geopolitiske og økonomiske magtkampe. Hvis der ikke er modvægt til forbindelserne mellem stormagterne, kan de blive mere og mere konfronterende og unilateralistiske, og der kan opstå konkurrerende visioner og dagsordener. Den globale omstilling til grøn energi kan understøtte EU i indsatsen for at nå dets bredere geopolitiske mål og styrke modstandsdygtigheden og den åbne strategiske autonomi. Kommissionen og den højtstående repræsentant vil fremme EU's energimål ved at styrke energidiplomatiets rolle i udenrigs- og sikkerhedspolitikken. Dette vil kræve styrkede overvågningsmekanismer, fremsyn og vurdering af de strategiske konsekvenser af den globale energiomstilling for partnerlandene. En effektiv håndtering af udfordringerne i forbindelse med den globale energiomstilling kræver tillid og samarbejde i det internationale samfund. EU vil intensivere den multilaterale indsats til støtte for EU's mål og globale forpligtelser baseret på principperne om regelbaseret og effektiv multilateralisme som fastsat i den fælles meddelelse fra 2021 om styrkelse af EU's bidrag til regelbaseret multilateralisme. Dette kræver styrkede partnerskaber inden for FN, G20 og G7 og tættere samarbejde med internationale finansieringsinstitutioner. Multilaterale energiorganisationer og -fora, f.eks. IRENA, IEA, Energifællesskabet, International Solar Alliance, Clean Energy Ministerial og Mission Innovation samt den globale borgmesterpagt for klima og energi, har alle et centralt ansvar for at fremme energiomstillingen på globalt plan. Der er behov for en gennemgribende modernisering af nogle organisationer, f.eks. Energy Charter, for at bringe dem i overensstemmelse med 2050-målene, og EU arbejder aktivt på dette. Hvis der ikke kan opnås en tilstrækkelig reform af energichartertraktaten, vil EU overveje at trække sit medlemskab tilbage. EU vil fortsat støtte en mere inklusiv repræsentation af vækstøkonomier og udviklingsøkonomier i internationale institutioner. EU vil sammen med medlemsstaterne som led i en Team Europe-tilgang i stigende grad bidrage til lederskab og inklusiv beslutningstagning gennem større deltagelse i relevante organisationers styrende organer. EU bør også afveje fordelene ved at opgradere sin kollektive tilstedeværelse til fuldt medlemskab i de energifora, der anses for at være centrale og strategiske for at fremme den europæiske grønne pagt og denne strategi. EU vil desuden styrke samarbejdet inden for multilaterale og regionale organisationer og tilstræbe et tættere samarbejde med Middelhavsunionen, Den Afrikanske Union og dens agenturer, Den Latinamerikanske Energiorganisation (OLADE) og Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationer (ASEAN) med henblik på at imødegå fælles udfordringer og arbejde sammen på internationalt plan. Vigtige tiltag: ·regelmæssigt overvåge de geopolitiske virkninger af den grønne omstilling ·indlede en revision af EU's engagement i internationale energifora, der er afgørende for den globale energiomstilling