[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 7.5.2007

KOM(2007) 238 endelig

Forslag til

RÅDETS BESLUTNING

om bemyndigelse af Den Italienske Republik til at anvende foranstaltninger, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (Kun den italienske udgave er autentisk)

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET |

110 | Begrundelse og formål I henhold til artikel 395, stk. 1, i direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i direktivet, for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for at undgå visse former for momsunddragelse eller momsundgåelse. Ved brev registreret i Kommissionens Generalsekretariat anmodede Italien om bemyndigelse til at indføre foranstaltninger, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), i direktiv 2006/112/EF. I overensstemmelse med artikel 395, stk. 2, i direktiv 2006/112/EF underrettede Kommissionen den 28. februar 2007 de øvrige medlemsstater om Italiens anmodning. Kommissionen underrettede den 21. november 2006 Italien om, at den rådede over alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen. |

120 | Generel baggrund Artikel 168 i direktiv 2006/112/EF fastsætter, at en afgiftspligtig person kan fratrække den moms, der er opkrævet på køb, der er foretaget i forbindelse med afgiftspligtige transaktioner. Efter artikel 26, stk. 1, litra a), i samme direktiv sidestilles anvendelse af en vare, der indgår i en virksomheds aktiver, til privat brug med levering af ydelser mod vederlag, hvis momsen på varerne kunne fradrages. Ordningen giver mulighed for tilbagebetaling af momsen på det oprindelige køb af aktiver, som både bruges i virksomheden og privat, men for at sikre, at det endelige forbrug beskattes, behandles den private anvendelse som en levering af ydelser, hvor den hermed forbundne moms ikke kan tilbagebetales til ikke afgiftspligtige personer. Med hensyn til motorkøretøjer er det af en række årsager vanskeligt at anvende denne ordning, men først og fremmest fordi det er vanskeligt at skelne mellem privat anvendelse og anvendelse i virksomheden. Hvis der føres regnskaber, indebærer de en ekstra byrde for både virksomheden og forvaltningen, når de skal føres og kontrolleres. Antallet af de pågældende køretøjer betyder, at selv små enkeltunddragelser kan vokse til store summer. Som alternativ til ordningen i direktivet har de italienske myndigheder anmodet om, at de simpelthen får tilladelse til at foretage en begrænsning i form af en fast procentdel af det oprindelige fradrag og til gengæld fritager virksomheden for skatteregnskab for den private anvendelse. Det har den fordel, at ordningen forenkles for alle involverede, og det kan sikre, at en procentdel af afgiften, som ellers ville være gået tabt som skatteunddragelse, opkræves. Den procentuelle begrænsning, der anmodes om, er 60 %. Dette er baseret på Italiens egne undersøgelser og vil ifølge forslaget blive revurderet efter to år samtidig med en gennemgang af, hvordan fravigelsen har virket. Den nye ordning vil finde anvendelse i alle virksomheder, hvor køretøjerne ikke udelukkende anvendes forretningsmæssigt. Forenklingsfordelen ved en enhedssats ville gå tabt, hvis virksomhederne kunne vælge ikke at være omfattet af ordningen. Visse køretøjer vil imidlertid blive udelukket fra begrænsningen af fradragsretten og kan derfor behandles efter de normale regler. Som et første skridt vil ethvert køretøj med mere end 9 sæder (inklusive førerens) og over en vis vægt blive undtaget. Dette begrænser i det væsentlige anvendelsesområdet til personbiler, varevogne, pickupper, motorcykler og knallerter. Selv om de falder inden for anvendelsesområdet, og uanset om der er tale om privat brug, er følgende udelukket fra begrænsningen: køretøjer, der tilhører virksomheder, hvis forretningsvirksomhed består i at købe og sælge køretøjer; køretøjer, der er købt til leasing eller leje; Taxaer; køretøjer anvendt af køreskoler; køretøjer anvendt af sælgere. |

130 | Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Der er eller har været andre fravigelser, som begrænser retten til at fradrage moms i forbindelse med køretøjer. I øjeblikket har Det Forenede Kongerige en fravigelse, der tillader en begrænsning på 50 % af en lejers eller leasingtagers ret til at fradrage den indgående afgift på udgiften til leje eller leasing af personbiler til anvendelse i en virksomhed, hvor bilen også bruges til private formål. Det Forenede Kongerige har også bemyndigelse til ikke at behandle privat anvendelse af sådanne biler som levering af ydelser mod vederlag. Artikel 176 i direktiv 2006/112/EF bestemmer, at Rådet fastsætter de udgifter, der ikke giver ret til fradrag af momsen. Indtil det sker, kan medlemsstaterne opretholde alle de undtagelser, som var gældende i henhold til deres nationale lovgivning pr. 1. januar 1979. Der findes derfor en række "stand still"-bestemmelser, der begrænser fradragsretten i relation til motorkøretøjer. |

141 | Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Ikke relevant. |

HØRING AF INTERESSEDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE |

Høring af interesserede parter |

219 | Ikke relevant. |

Ekspertbistand |

229 | Der var ikke brug for ekstern ekspertbistand. |

230 | Konsekvensanalyse Formålet med forslaget er at modvirke momsunddragelse og forenkle proceduren for opkrævning af moms, og forslaget har derfor en potentiel positiv virkning. Italien mener, at den fundne løsning er en passende foranstaltning og svarer til andre tidligere og nuværende fravigelser. Den foreslåede foranstaltning harmonerer ligeledes med Kommissionens forslag i KOM(2004) 728, der indeholder regler om, hvilke udgiftsformer der eventuelt kan omfattes af en begrænsning af fradragsretten. |

FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER |

305 | Resumé af forslaget Bemyndigelse af Italien til at anvende en foranstaltning, der fraviger fra artikel 168 i direktiv 2006/112/EF, med henblik på at begrænse en afgiftspligtigs ret til at fradrage moms på udgifter i forbindelse med motorkøretøjer, når køretøjet ikke udelukkende anvendes i forretningsøjemed. Når fradragsretten er begrænset, vil en fravigelse fra artikel 26, stk. 1, litra a), fritage den afgiftspligtige person fra at føre et skatteregnskab vedrørende den private anvendelse af køretøjet. Foranstaltningen begrænses til køretøjer under en vis sædekapacitet og under en vis vægt, og der er fastsat et begrænset antal specificerede undtagelser fra reglen. Begrænsningen er fastsat til en fast sats på 60 %, og to år efter fravigelsens indførelse skal Italien fremlægge en rapport om erfaringen med satsen og om, hvorvidt fravigelsesforanstaltningen er nødvendig. Beslutningen vil enten udløbe på det tidspunkt, der er angivet i beslutningen, eller på det tidspunkt, hvor der træder fællesskabsbestemmelser i kraft om begrænsninger af fradragsretten på dette område. |

310 | Retsgrundlag Artikel 395; stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem. |

329 | Subsidiaritetsprincippet Forslaget falder ind under Fællesskabets enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde: |

331 | Beslutningen vedrører en tilladelse til en medlemsstat på dennes egen anmodning og udgør ikke en forpligtelse. |

332 | I betragtning af fravigelsens begrænsede anvendelsesområde står den særlige foranstaltning i rimeligt forhold til det tilstræbte mål. |

Reguleringsmiddel/reguleringsform |

341 | Foreslået middel: andet. |

342 | Andre midler ville ikke være hensigtsmæssige af følgende årsager: Efter artikel 395 i Rådets direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at fravige de fælles momsregler. En rådsbeslutning er det eneste egnede middel, da den kan rettes til en enkelt medlemsstat. |

BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER |

409 | Forslaget får ingen følger for Fællesskabets budget. |

YDERLIGERE OPLYSNINGER |

Yderligere oplysninger |

531 | Forslaget indeholder en revisionsklausul. |

533 | Forslaget indeholder en udløbsklausul. |

1. Forslag til

RÅDETS BESLUTNING

om bemyndigelse af Den Italienske Republik til at anvende foranstaltninger, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem[1], særlig artikel 395, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[2], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I brev af 9. oktober 2006, der er registreret i Kommissionens Generalsekretariat den 11. oktober 2006, anmodede Italien om bemyndigelse til at indføre foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i direktiv 77/388/EØF (nu direktiv 2006/112/EF) vedrørende en afgiftspligtig persons ret til at fradrage moms betalt på indkøb og vedrørende beskatning af forretningsaktiver anvendt til privat brug.

(2) I overensstemmelse med artikel 395, stk. 2, i direktiv 2006/112/EF underrettede Kommissionen ved brev af 28. februar 2007 de øvrige medlemsstater om Italiens anmodning. Ved brev af 21. november 2006 underrettede Kommissionen Italien om, at den var i besiddelse af alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.

(3) Artikel 168 i direktiv 2006/112/EF fastsætter, at en afgiftspligtig person har ret til at fradrage moms pålagt levering af varer og ydelser, som denne person har modtaget til anvendelse i forbindelse med sine afgiftspligtige transaktioner. Artikel 26, stk. 1, litra a), i samme direktiv indeholder et krav om at angive moms, når et forretningsaktiv anvendes til privat brug.

(4) Det er vanskeligt at fastlægge privat brug af køretøjer nøjagtigt, og selv om det er muligt, er mekanismen til at gøre det ofte besværlig. Ifølge de foreslåede foranstaltninger bør momsbeløbet for udgifter, der kan fradrages for køretøjer, der ikke udelukkende anvendes i forretningsøjemed, med visse undtagelser fastsættes til en fast procentsats. På grundlag af de foreliggende oplysninger mener de italienske myndigheder, at en fast sats på 40 % er berettiget. For at undgå dobbeltbeskatning bør kravet om angivelse af moms for privat anvendelse af et køretøj samtidig ophæves, når den har været omfattet af denne begrænsning. Disse foranstaltninger kan begrundes med, at der er behov for at forenkle proceduren for betaling af moms og forhindre momsunddragelse som følge af ukorrekt regnskabsføring.

(5) Disse fravigelsesbestemmelser bør begrænses tidsmæssigt, sådan at der kan foretages en vurdering af deres effektivitet og af procentsatsens hensigtsmæssighed, da den foreslåede procentsats er baseret på foreløbige undersøgelser om forretningsmæssig anvendelse.

(6) Den 29. oktober 2004 fremsatte Kommissionen et forslag til Rådsdirektiv om ændring af direktiv 77/388/EØF, nu 2006/112/EF, for så vidt angår retten til at fradrage moms[3]. Fravigelsen bør ophøre ved det foreslåede direktivs ikrafttræden, hvis dette tidspunkt indtræder før den dato, der er specificeret i beslutningen -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Uanset artikel 168 i direktiv 2006/112/EF bemyndiges Italien til at begrænse retten til at fradrage moms betalt på motorkøretøjer, der ikke udelukkende anvendes i forretningsmæssigt, til 40 %.

Artikel 2

Uanset artikel 26, stk. 1, litra a), i direktiv 2006/112/EF må Italien ikke sidestille privat brug af køretøjer, der indgår i aktiverne i en afgiftspligtig persons virksomhed, med levering af ydelser mod vederlag, når køretøjet har været omfattet af en begrænsning af fradragsretten efter denne beslutning.

Artikel 3

Udgifter i tilknytning til motorkøretøjer omfattes ikke af den begrænsning af fradragsretten, der godkendes ved denne beslutning, hvis motorkøretøjet falder ind under en af følgende kategorier:

2. køretøjet udgør en del af den afgiftspligtige persons driftsmidler for udøvelsen af dennes aktiviteter

3. køretøjet anvendes som taxa

4. køretøjet anvendes af en køreskole til køretimer

5. køretøjet anvendes til leje eller leasing

6. køretøjet anvendes af sælgere.

Artikel 4

Ved udgifter i tilknytning til motorkøretøjer forstås udgifter til erhvervelse af et køretøj, herunder udgifter i henhold til kontrakter om montage og lignende, produktion, erhvervelse inden for Fællesskabet, indførsel, leasing eller leje, ombygning, reparation eller vedligeholdelse samt udgifter til leveringer eller tjenesteydelser i tilknytning til køretøjer og brug heraf, herunder smøremidler og brændstof.

Artikel 5

Artikel 1 og 2 gælder for alle motorkøretøjer med undtagelse af landbrugs- og skovbrugstraktorer, som normalt anvendes til person- og godstransport ad vej og har en tilladt totalmasse på ikke over 3 500 kg og højst otte sæder udover førerens sæde.

Artikel 6

En vurdering, der dækker de første to års anvendelse af denne beslutning, herunder en bedømmelse af den anvendte begrænsning af procentsatsen, forelægges Kommissionen to år efter denne beslutnings ikrafttræden, dog senest den 31. december 2009.

Artikel 7

Denne beslutning udløber på dagen for ikrafttrædelsen af Fællesskabets regler for fastlæggelse af de udgifter i forbindelse med motorkøretøjer, der ikke giver ret til et fuldt fradrag for merværdiafgiften, dog senest den 31. december 2010.

Artikel 8

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

[2] EUT C […] af […], s. […].

[3] EUT C 24 af 29.1.2005, s. 10. KOM(2004) 728.