•fr -ir 
-ir -k KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 07.01.1999 
KOM( 1998) 782 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
OM MIDTVEJSREVISION 
MÅL 1- OG 6-PROGRAMMER (1994-1999) 
UD VIKLING AF EN FOR VAL TNINGSKUL TUR 
GENNEM EVALUERING: MOD GOD PRAKSIS 

SAMMENDRAG 
Midtvejsrevisionen : Forøget effektivitet 
1. Midtvejsrevisionen af mål 1- og 6-programmer er en proces, som primært er 
baseret på de forskellige midtvejsevalueringer, der er gennemført på 
programniveau. Den tager også højde for andre elementer, herunder de nationale 
politiske sammenhænge, EU's egne prioriteter og andre relevante strategiske 
analyser. Hovedsigtet med midtvejsrevisionen er derfor, at der foretages en 
indgående og systematisk analyse af programmerne, som i givet fald resulterer i en 
tilpasning af de prioriterede felter og en reallokering af budgetterne for de enkelte 
programmer. 
2. Nærværende midtvejsrevision kunne baseres på en lang række evalueringer (mere 
end hundrede), og arbejdet blev i vidt omfang fremmet via drøftelser med de 
nationale myndigheder. 
3. Midtvejsrevisionen omfattede stort set alle EUSR'er og SPD'er for mål 1. 
Medlemsstaterne tillagde denne proces forskellig betydning. Generelt har den 
muliggjort en mere effektiv anvendelse af midlerne og støttet specifikke 
strategiske prioriteter. 
Midtvejsevalueringerne har været nyttige for tilpasning af programmerne 
4. Midtvejsevalueringer er ikke et formål i sig selv, men et redskab til at forbedre 
programmeringens kvalitet og relevans. De kræver betydelige menneskelige og 
finansielle ressourcer samt i nogle tilfælde en omfattende forberedelse og drøftelse 
inden for rammerne af programpartnerskaberne. 
5. Disse evalueringer blev ikke foretaget udelukkende for at efterleve EFs gældende 
programmeringsbestemmelser. De blev også indført på baggrund af den stigende 
interesse, som de nationale og regionale myndigheder viste for evalueringer. Disse 
myndigheder opfatter i stigende grad evaluering som et redskab til at forbedre 
forvaltningen af fondene og opnå de bedst mulige resultater. 
6. Midtvejsevalueringer er at vigtigt redskab til vurdering af, hvilke omlægninger der 
ville være hensigtsmæssige til at opnå de oprindelige mål. Programmeringen af 
strukturinterventionerne kan påvirkes af ændrede eksterne faktorer og de generelle 
politiske rammebetingelser. Sådanne faktorer kan nødvendiggøre en revurdering af 
de strategiske prioriteringer og såleders resultere en mere systematisk og effektiv 
programmering. 
7. Nogle af fordelene ved dette evalueringsarbejde er en bedre nytteværdi samt en 
revideret balance mellem prioriterteme alt efter de ændrede behov og 
omstændigheder. Dette bør ses som en del af en mere grundlæggende 
indlæringsproces, omfattende fordele, som muligvis på kort sigt ikke anerkendes i 
fuldt omfang såsom forøgelsen af eksisterende evalueringskapaciteter og en 
forbedret koordinering evaiueringskapacitet mellem nationale og regionale 
myndigheder. 
Det er relativt nemt at vurdere de opnåede resultater 
8. I forhold til tidligere programmer viste midtvejsevalueringerne, at der var sket en 
betydelig udvikling med hensyn til anvendelsen af kvantitative indikatorer som et 
redskab til at overvåge interventionernes gennemførelse, vurdere deres virkning og 
med henblik på at fastslå, hvor langt de var nået i forhold til de fastsatte mål. Selv 
om udviklingen af indikatorer hidtil har været uens, viser de elementer af 'god 
praksis', der er påvist i visse programmer, at det er relativt ligetil at måle og 
vurdere de opnåede resultater, og at det ikke nødvendigvis kræver en ekstraindsats 
fra de nationale forvaltningers side. 
9. Anvendelsen af formelle resultatindikatorer til måling af de opnåede fremskridt i 
forhold til hovedmålene og -prioriteterne i et program kan være af større nytte, end 
det hidtil har været erkendt. Dette bør resultere i en mere effektiv forvaltning, som 
er i stand til at sørge for håndgribelige forbedringer af de faktiske output og 
resultater. 
10. Under forudsætning af, at medlemsstaterne vil skulle gennemføre efterfølgende 
evalueringer af fremtidige programmer, er det af afgørende betydning, at 
programmeringsdokumenterne indeholder kvantificerede mål og indikatorer, som 
er relevante for midtvejsrevisionsprocessen. Denne form for oplysninger kan være 
særdeles nyttige for forvaltningen àf programmerne og tjene som et objektivt 
grundlag for en vurdering af de opnåede resultater. Dette vil - som følge af 
Kommissionen forslag i udkastet til strukturfondsforordninger - være 
bestemmende for tildelingen af resultatreserven til programmer alt efter, hvilke 
resultater de hver især har opnået. 
11 Hvad angår den operationelle ramme, vil overvågningssystemerne skulle sikre, at 
de relevante indikatorer kan måles inden for kort tid og med lave omkostninger på 
grundlag af egnede eksistereride informationskilder og er underlagt de nationale og 
regionale forvaltningers kontrol. Endvidere skal der på en gennemsigtig måde 
fastsættes realistiske mål, og de oprindelige mål skal fastholdes og kun justeres 
nedad i de tilfælde, hvor dette er begrundet i ændrede omstændigheder. 
Midtvejsevalueringen bar været tilstrækkelig fleksibel i forhold til ændringer i 
behovene og prioriteringen. 
12. Den strategi, der danner grundlag for midtvejsrevisionen, ser i mange henseender 
ud til at være egnet og tilstrækkelig fleksibel til at kunne reagere på ændrede 
omstændigheder og behovet for at sikre, at de igangværende interventioner bliver 
mere effektive. Begge mål kunne forfølges inden for den samme operationelle 
ramme. 
13. De strategiske prioriteter udformes i en bestemt økonomisk og institutionel 
sammenhæng, som er udsat for såvel eksterne som interne påvirkninger. Selv om 
kontinuitet på området er hensigtsmæssig, kan der altid foretages yderligere 
forbedringer, selv i forbindelse med de mest vellykkede interventioner. I hastigt 
voksende økonomier (f.eks. den irske økonomi) giver de økonomiske resultater 
mulighed for, at der foretages visse strukturelle ændringer af 
programmeringsrammen til fordel for nogle væsentlige problemer som f.eks. en 
mangelfuld fysisk infrastruktur eller manglende kvalifikationer. 
14. Den midtvejsrevision, der blev gennemført i forbindelse med mål l- og 6-
programmeme, påvirkede ikke radikalt den overordnede siralegi, som 
programmerne var baseret på. Omfanget af justeringer af disse interventioner 
varierer fra der ene medlemstal og regions til den anden, ligesåvel fra den ene 
EUSR og SPD til den anden. Selv om SPD'erne er mindre, blev der foretaget 
forholdsvis større overførsler mellem disse forskellige foranstaltninger. 
15. Ved fastlæggelsen af sine egne prioriteter med hensyn til de tilpasninger, der 
skulle foretages som led i midtvejsrevisionen, lagde Kommissionen særlig vægt på 
beskæftigelsesaspektet, navnlig i form af støtte til flere jobskabende 
interventioner. Selvom der kunne have været gjort mere for at støtte denne 
overordnede prioritet, er der dog fremkommet opmuntrende tegn som følge og 
resultaterne af midtvejsrevisionen. For eksempel har der været foretaget visse 
justeringer af omfattende støtteordninger til fordel for initiativer rettet mod 
SMV'er og beskæftigelse. Desuden er regionale og lokale beskæftigelsespagter 
blevet integreret i hovedprogrammerne og specifikke aktioner i forbindelse med 
informationssamfundet og lige muligheder for kvinder og mænd er blevet indført. 
Mærkbare fremskridt i revisionen, men der er stadig behov for forbedringer 
16. De konklusioner, der kan udledes af nærværende midtvejsrevision, viser, at der 
ikke blot er tale om et stykke akademisk arbejde, men at den også har et 
operationelt og strategisk sigte. I mange medlemsstater var programforvalterne og 
de politiske aktører også af denne opfattelse og stillede på grundlag af 
evalueringsresultaterne det spørgsmål, hvilke tilpasninger der var behov for, også 
for så vidt angår perioden efter de igangværende interventioner. 
17. Der er gjort markante fremskridt med hensyn til midtvejsevalueringernes kvalitet 
og indhold og integreringen af dem i den samlede midtvejsproces. Dette vil med 
tiden resultere i en forbedret forvaltningskultur. Ved identificeringen af god 
praksis er der nævnt faktorer som processtyring (fæks. identificering af centrale 
anliggender, opnåelse af enighed osv.) og en mere omhyggelig planlægning af 
midtvejsrevisionsprocessen. Disse vil indgå i eventuelle fremtidige retningslinjer 
for god praksis. 
18. På baggrund af midtvejsrevisionen har nationale og regionale myndigheder taget 
skridt til at forbedre deres interventioners effektivitet yderligere, navnlig hvad 
angår deres egne forvaltningssystemer i forbindelse med strukturfondene. 
Overvågningssystemerne vil f.eks. blive forbedret betydeligt, især ved at højne 
m 
kvaliteten og relevansen af de indikatorer, der er fastsat i programmerne. Der gøre 
for øjeblikket andre forsøg på at forenkle forvaltningen af mindre programmer og 
fastlægge mere sammenhængende udvælgelseskriterier i overensstemmelse med 
programmeringsmålene. 
19. Hvad angår den næste programmeringsperiode, vil det være vigtigt at konsolidere 
den anvendte evalueringspraksis yderligere og gøre status over de hidtil opnåede 
resultater. Fremme af evalueringen som et egentligt redskab i 
beslutningstagningen, styrkelse af overvågnings- og indikatorsystemerne, støtte til 
evalueringsmetoder og fremme af den multilaterale udveksling af erfaringer i hele 
Den Europæiske Union - alle disse aspekter udgør i dette perspektiv betydelige 
udfordringer med henblik på at øge strukturinterventionernes effektivitet 
yderligere. 
IV 
SAMMENDRAG 
INDLEDNING 3 
/. Centrale elementer i midtvejsrevisionsprocessen. 4 
1.1. Politisk sammenhæng og opståede behov 4 
1.2. Kommissionens retningslinjer « 5 
1.3. Midtvejsevalueringer.... 5 
1.4. Finansiel gennemførelse. 6 
//. Konklusioner på baggrund af midtvejsevalueringerne 6 
2.1. Gennemførelse af midtvejsevalueringerne 6 
2.2. Vigtigste resultater 11 
2.3. Udnyttelse af evalueringsresultater ...21 
///. Hovedresultater og tilpasninger 22 
3.1. Sammenhæng mellem evaluering og omprogrammering 23 
3.2. Samlede reallokeringer af strukturfonde 25 
3.3. Integrering af EU-prioriteter 27 
IV. Politiske konsekvenser og fremtidige udfordringer. 31 
4.1. Konsekvenser på kort sigt for de eksisterende forvaltningssystemer 31 
4.2. De første overvejelser om fremtidige programmer 31 
4.3. Udfordringer i forbindelse med evaluering ; 32 
2-
INDLEDNING 
Midtvejsrevisionen1 har til formål at sikre, at strukturinterventionerne som led i EU-
støtterammerne (EUSR) og de samlede programmeringsdokumenter (SPD) gennemføres 
mere effektivt. Dette er navnlig af betydning i lyset af de stramme offentlige budgetter. 
Disse gør det stadig mere nødvendigt, at strukturfondsmidlerne udnyttes fuldt ud, og at de 
enkelte strukturfondsinterventioners indhold er af høj kvalitet. 
Evaluering er et vigtigt redskab til virkeliggørelse af disse mål. En vigtig nyskabelse i de 
gældende strukturfondsforordninger er kravet om, at alle EU-programmer skal 
underkastes en systematisk evaluering. I forbindelse med SEM 2000-initiativet (Sound 
and Efficient Management) betragter Kommissionen evaluering som et vigtigt element til 
udbygning af den forvaltningskultur, der ligger til grund for fællesskabsprogrammerne2. 
Kommissionens senere politiske rammedokument Agenda 20003, som omfatter perioden 
2000-2006, har taget sigte på, at alle strukturinterventioner opnår slørre 
omkostningseffektivitet gennem en styrket overvågning, finanskontrol og evaluering 
inden for rammerne af en decentraliseret forvaltning. 
I den foreliggende rapport sammenfattes hovedelementerne i de midtvejsrevisioner, der er 
gennemført i medlemsstaterne, og der foretages navnlig en analyse af 
midtvejsevalueringernes rolle samt af, i hvilket omfang EU's prioriteter er integreret i alle 
mål 1- og 6-programmer. 
Oplysningerne i denne rapport stammer primært fra de midtvejsevalueringer, der er 
gennemført af de enkelte medlemsstater. Der er gjort forsøg på at fastholde den rolle, som 
evalueringsprocessen spiller for gennemførelsen af den nuværende midtvejsrevision, og 
at finde frem til eksempler på god evalueringspraksis som rettesnor for den fremtidige 
programmeringsperiode. Dette afspejler en forvaltningskultur, som opstår, efterhånden 
som evalueringspraksis udvikles. 
Ved at fremhæve eksempler på god praksis bidrager denne rapport til at øge forståelsen 
af, hvordan evalueringerne blev gennemført og udnyttet som grundlag for 
midtvejsrevisionerne, navnlig med hensyn til, hvordan de vil blive anvendt fremover i 
forbindelse med de nye strukturfondsforordninger. Der er således tale om et vist 
forsøgsgrundlag for foranstaltninger, der skal træffes efter 1999. 
I rapporten ses der nærmere på følgende fire områder: 
1. den samlede midtvej srevisionsproces 
2. hovedkonklusionerne på baggrund af midtvejsevalueringerne 
3. hovedresultaterne og gennemførte tilpasninger 
3 l denne rapport sondres der mellem midtvejsevaluering og midtvejsrevision. Selv om de to begreber 
undertiden anvendes synonymt, beskriver begrebet 'midtvejsrevision' mere præcist hele forløbet med 
evaluering og efterfølgende tilpasning af prioriterede felter og reallokering af programbudgetterne. 
En midtvejsevaluering er derimod den konkrete evaluering, som indgår i midtvejsrevisionen. 
SEM 2000 - Meddelelse om evaluering, 8. maj 1996. 
Agenda 2000 - Et udvidet og styrket EU, 1997. 
-3-
4. konsekvenserne for programforvaltningen og -prioriteterne samt fremtidige 
udfordringer. 
I. CENTRALE ELEMENTER I MIDTVEJSREVISIONSPROCESSEN 
I midtvejsrevisionsprocessen indgår fire hovedelementer: den politiske sammenhæng, 
Kommissionens retningslinjer, midtvejsevalueringerne og den finansielle gennemførelse 
af mål 1- og 6-programmer. 
/. /. Politisk sammenhæng og opståede behov 
EUSR og SPD tager primært sigte på at formindske forskellene mellem medlemsstaterne 
med hensyn til indkomsten pr. indbygger. Med disse interventioner tilstræbes en 
langsigtet ændring af strukturen og de opnåede resultater i modtagerøkonomierne. De 
tager udgangspunkt i specifikke nationale prioriteter og strategier til løsning al 
grundlæggende strukturproblemer, som f.eks. forskelle med hensyn til infrastruktur og 
menneskelige ressourcer. Dette er vigtige faktorer for regionernes konkurrenceevne og 
dermed også vækstmuligheder. 
De fire fattigste medlemsstater - de såkaldte samhørighedslande - har oplevet en 
mærkbar stigning i indkomsten pr. indbygger. Der er dog stadig forskelle mellem de 
europæiske regioner: I 1995 havde de 25 mest velstående regioner en indkomst pr. 
indbygger, der var tre gange så høj som indkomsten pr. indbygger i de mindst udviklede 
regioner. Forskellen er endnu mere markant med hensyn til arbejdsløsheden, hvilket 
navnlig rammer de socialt dårligt stillede grupper4. 
Økonomiske, sociale eller politiske ændringer i medlemsstaterne har påvirket deres 
specifikke behov og problemer og har således haft betydning for deres tilpasning af 
programmerne. F.eks. har de positive økonomiske resultater, som Irland i den .senere tid 
har opnået, ændret landets behov for visse interventionsformer, navnlig interventioner, 
som tager sigte på at støtte erhvervslivet. Af midtvejsevalueringen for Irland fremgik det, 
at den offentlige infrastruktur (f.eks. veje uden for byområder) i højere grad bør tilføres 
midler, hvis man skal holde trit med den hastige økonomiske vækst. 
Beskæftigelsens status som en EU-prioritet har ligeledes medført en række tilpasninger af 
programmerne, f.eks. den formelle indførelse af regionale og lokale beskæftigelsespagter. 
Endvidere har ændringer af de nationale beskæftigelsespolitikker, f.eks. strukturreformer 
på arbejdsmarkedet, medvirket til, at indsatsen er blevet koncentreret om 
uddannelsesforanstaltninger. 
Som led i strukturfondene blev der endvidere ydet støtte i forbindelse med uforudsete 
hændelser. F.eks. medførte jordskælvet i Umbria og Marche i Italien, at disse regioner 
også modtog EUSR-midler, hvilket var et eksempel på gensidig støtte mellem de 
italienske regioner. 
Jf. første beretning om den økonomiske og sociale samhørighed (1996), KOM(96) 542 endelig udg. 
af 6. november 1996. 
-4-
1.2. Kommissionens retningslinjer 
Foranlediget af de ændrede økonomiske og sociale betingelser i medlemsstaterne har 
Kommissionen vedtaget nogle overordnede retningslinjer5 med henblik på at styrke 
merværdien af fællesskabsforanstaltningerne. Formålet var at fastlægge en generel 
politisk ramme for de tilpasninger, der som led i midtvejsrevisionsprocessen kunne 
foretages af de igangværende mål 1- og 6-programmer for perioden 1994-1999. 
Retningslinjerne fastsætter en række prioriteter på forskellige områder og fremmer i den 
henseende hovedformålet med strukturfondsinterventionerne: at bidrage til at skabe 
betingelserne for en bæredygtig økonomisk udvikling, vækst og konkurrenceevne og 
dermed varige arbejdspladser. Det overordnede mål var baseret på følgende særlige 
prioriteter: basisinfrastruktur, erhvervslivets rammevilkår (alle former for foranstaltninger 
til fremme af væksten og konkurrenceevnen i erhvervslivet), forskning og teknologisk 
udvikling, miljø og bæredygtig udvikling, udvikling af de menneskelige ressourcer og 
lige muligheder. 
1.3. Midtvejsevalueringer 
I overensstemmelse med strukturfondsforordningerne og programmernes 
standardbestemmelser har alle medlemsstater (undtagen Italien6) gennemført 
midtvejsevalueringer til brug ved revisionen af deres strukturinterventioner. Disse 
evalueringer skulle bidrage til at forbedre programgennemførelsen og -forvaltningen i den 
resterende del af perioden. 
Ifølge de af Kommissionen offentliggjorte retningslinjer7 indgår der følgende elementer i 
en midtvejsevaluering: der foretages en kritisk analyse af de indsamlede data (navnlig 
data i forbindelse med overvågningen), det måles, hvorvidt de fastsatte mål er nået, og 
der gøres opmærksom på eventuelle problemer med hensyn til interventionens faktiske 
og forventede resultater. Endvidere vurderes begrundelsen for interventionen og den 
fortsatte relevans af de fastsatte mål. 
Desuden forventes det, at overvågningsudvalgene på grundlag af evalueringerne vil få de 
nødvendige data til at kunne foretage en vurdering og foreslå de relevante myndigheder 
korrektioner og justeringer, således, at der kan foretages tilpasninger af programmerne. 
For programmer af mere end tre års varighed foretages normalt en midtvejsevaluering 
ved slutningen af det tredje år. En endelig evaluering af disse programmer foretages efter 
7 Prioriteter for tilpasningen af strukturfondsprogrammerne frem til udgangen af 1999* -
Kommissionens retningslinjer, maj 1997. Udarbejdelsen af retningslinjerne var blevet støttet af 
medlemsstaterne på et uformelt møde mellem ministrene med ansvar for regionaludvikling og fysisk 
planlægning, der blev afholdt i Ballyconnell, Irland, den 14.-15. november 1996. Medlemsstaterne 
anmodede formelt Kommissionen om at udarbejde retningslinjer, som er i overensstemmelse med 
subsidiaritetsprincippet og tager sigte på i højere grad at koncentrere de igangværende mål 1- og 6-
programmer om jobskabelse i perioden indtil udgangen af 1999. 
Der blev gennemført en foreløbig midtvejsevaluering af de italienske myndigheder 
(evalueringsenhed i budgetministeriet) i første halvår af 1997. 
Fælles retningslinjer for overvågning og midtvejsevalueringer (1996). 
-5-
referenceperiodens udløb, og der må tages højde for denne tidsramme i forbindelse med 
evalueringerne. 
1.4. Finansiel gennemførelse 
Evalueringer går sædvanligvis ud på at vurdere virkninger og fremskridt i forhold til mål 
og prioriteter. De er baseret på finansielle data vedrørende programmernes gennemførelse 
og fremkommer via de relevante overvågningssystemer. Endvidere giver 
budgetgennemførelsen på EU-plan et overblik over forpligtelser og betalinger. De 
opnåede fremskridt er sammenfattet i næste afsnit for mål 1- og 6-programmer (jf. 
Bilag 2). 
Siden 1994 har der været en kontinuerlig og regelmæssig gennemførelse af mål 1-
programmerne. Dette var også tilfældet i første halvår af 1998. I slutningen af 1997 var 
der indgået forpligtelser for 64% af midlerne (i forhold til 46% i slutningen af 1996). 
Ligeledes var der foretaget udbetalinger svarende til 48% af midlerne (i forhold til 33% i 
slutningen af 1996). Der var navnlig sket fremskridt i Spanien og Portugal, hvor der i 
perioden 1994-1997 blev indgået forpligtelser for henholdsvis 69% og 70% af midlerne, 
og 53% og 56% af midlerne var blevet udbetalt. Andre medlemsstater meldte om 
betydelige forsinkelser i gennemførelsen af forpligtelser (navnlig Nederlandene, Frankrig, 
Belgien), mens forsinkelserne for Italiens og Østrigs vedkommende hovedsagelig 
vedrørte betalingerne. For så vidt angår mål 6, er situationen i de to medlemsstater meget 
forskellig. Finland er kommet længere med gennemførelsen end Sverige. I Finland var 
der i slutningen af 1997 indgået forpligtelser for over 59% af midlerne i forhold til 32% i 
Sverige. 
II. KONKLUSIONER PÅ BAGGRUND AF MIDTVEJSEVALUERINGERNE 
Midtvejsevalueringen har været en vigtig udvikling i forvaltningen af strukturfondene. 
Den er et værdifuldt redskab til at gøre sig overvejelser om EU-interventionernes samlede 
effektivitet. De hovedkonklusioner, der kan udledes, vedrører gennemførelsesprocessen 
og værdien af hovedresultaterne på politisk plan. 
2.1. Gennemførelse af midtvejsevalueringerne 
a) Midtvejsevaluering: et fælles ansvar 
I de gældende strukturfondsforordninger er det en nyskabelse, at der er sket en styrkelse 
af kravene om evaluering af interventionernes effektivitet og omkostningseffektivitet. 
Disse krav fremgår klart af forordningerne.8 
Kommissionen og medlemsstaterne har i fællesskab fastlagt de operationelle procedurer, 
der skal følges. Evalueringen er således et fælles ansvar. I 1995 gjorde medlemsstaterne 
Af artikel 26, stk. 2, i samordningsforordningen fremgår følgende: "Vurderingen og evalueringen 
foretages afhængig af det enkelte tilfældes karakter, efter omstændighederne ved sammenholdelse af 
målene med de opnåede resultater, på grundlag af målene og de makroøkonomiske og sektorielle 
indikatorer baseret på regionale og nationale statistiske data, af data fra beskrivende analytiske 
undersøgelser samt af kvalitative analyser". Ifølge de standardbestemmelser vedrørende EUSR og 
SPD, der er fastlagt sammen med medlemsstaterne, "[...] udbygges (overvågningen) med 
midtvejsevalueringer, som gør det muligt at foretage eventuelle ændringer og justeringer i EFSR og 
interventionerne i løbet af gennemførelsesperioden". 
og Kommissionen et aktivt forsøg på at opnå enighed om, hvad sådanne evalueringer 
skulle indeholde, og hvilke procedurer der skulle følges i det enkelte tilfælde. Mens den 
operationelle ramme, som Kommissionen havde foreslået, blev behandlet af alle berørte 
parter, er selve opgaven med at foretage evalueringen generelt blevet udført i det enkelte 
overvågningsudvalg. 
Trods de problemer, som enhver ny procedure er forbundet med, og de vanskeligheder, 
som nogle medlemsstater havde med at fastlægge og iværksætte evalueringsprocessen, 
har der i det store og hele ikke været væsentlige uoverensstemmelser mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen9. 
b) Iværksættelse af midtvejsevalueringerne 
Ud over forordningerne - styrkelse af forvaltningen 
De fleste interventionsformer (EUSR, SPD, operationelle programmer, globaltilskud 
osv.), der var programsat i de enkelte medlemsstater, var genstand for en specifik 
evaluering. Nogle medlemsstater gennemførte også yderligere evalueringer som 
supplement til deres midtvejsevalueringer. Disse var enten tematiske (med undersøgelse 
af bl.a. SMV og forskningsrelaterede foranstaltninger) eller operationelle (f.eks. 
udvælgelseskriterier, procedurer osv.). Det store antal midtvejsevalueringer (mere end 
100 for mål 1- og 6-programmer10) er tegn på, at medlemsstaterne nu i vidt omfang 
erkender betydningen af dem. Dette fremgår ikke blot af, at de overholder 
lovbestemmelserne, men også af, at de opfatter evalueringerne som et redskab til at styrke 
forvaltningen af fondene og opnå de bedst mulige resultater på grundlag af dem. 
Evaluermgsomkostainger 
ISEM 2000-meddelelelsen om evaluering (1996) anbefaledes det, at det samlede budget 
til evalueringsaktiviteter ikke oversteg 0,5% af programbudgettet. 
Evalueringsomkostningeme blev generelt medfinansieret via budgettet for "teknisk 
bistand" som led i det enkelte program. Den procentdel af midlerne, der blev anvendt til 
denne aktivitet, har generelt været under 0,1% af de samlede programomkostninger. Men 
under alle omstændigheder ville det ikke være hensigtsmæssigt at operere med faste 
procentsatser, da omkostningerne ved en evaluering ikke nødvendigvis er proportionale 
med omkostningerne ved det pågældende program. 
Evalueringsprocedure 
Midtvejsevalueringen tager udgangspunkt i en analyse af, i hvilket omfang det 
pågældende program kan evalueres (om det i praksis er muligt at gennemføre en 
evaluering eller programmets "evalueringsegnethed"), og fastlæggelse af den metode, der 
skal anvendes i den efterfølgende fase. Det er nødvendigt at vurdere, hvor let et givent 
program lader sig evaluere for at tage højde for mangler eller uoverensstemmelser i 
oplysningerne i programmeringsdokumenterne, f.eks. en mangelfuld kvantificering af 
9 Med det uformelle møde mellem ministrene med ansvar for regionaludvikling og fysisk planlægning 
i Madrid den 30. november-1. december 1995 øgedes medlemsstaternes erkendelse af betydningen 
af midtvejsevalueringen og dens operationelle mål. 
10 Jf. listen i bilag 3. 
-7-
målene for visse foranstaltninger. Et vigtigt element i denne proces er erkendelsen af, at 
betingelsen for, at der kan gennemføres vellykket evaluering, er, at der forinden er truffet 
tilstrækkelige foranstaltninger til, at det pågældende program kan evalueres. Således 
kræver evalueringen af et program generelt, at der forinden er fastlagt relevante 
indikatorer og mål, og at disse overvåges i hele programmets varighed (ramme 1). 
Ramme 1: Vurdering af om evaluering er mulig - EFRU- OP for Andalucia (mål 1) 
Denne evaluering tog sigte på at beskrive begrundelsen for de programmerede aktioner, målsætninger og 
mål, graden af synergi mellem dem og programforvaltningens tilstrækkelige kapacitet. Den var 
koncentreret om tre centrale elementer: planlægningens kvalitet, informationssystemer, 
forvaltningskapacitet. Den anvendte metode indebar, at programmeringsdokumenterne blev analyseret (på 
grundlag af en logisk ramme), og at der blev gennemført interview med de vigtigste programforvaltere. 
På grundlag af denne metode fremkom der visse praktiske konklusioner. For så vidt angår programmets 
kvalitet, registrerede evaluatoren visse mangler i SWOT-analysen (Strengths-Weaknesses-Opportunities 
and Threats) samt problemer med visse mål (f.eks. turisme), som ikke var tilstrækkeligt målrettede. 
Endvidere blev det konstateret, at informationerne i for høj grad var baseret på outputindikatorer og ikke 
effektindikatorer. Desuden blev forvaltningssystemet evalueret med henblik på at gennemføre eventuelle 
forbedringer, navnlig hvad angår fordelingen af opgaver og ansvarsområder inden for den regionale 
forvaltning. 
Selv om ikke alle anbefalinger blev fulgt, blev der på grundlag af denne første evaluering skabt en øget 
bevidsthed blandt prqjektforvalterne om behovet for at fremme en evalueringskultur og opnå en bedre 
forståelse af deres egne programmer. 
Selve midtvejsevalueringen gennemføres halvvejs igennem programgennemførelsen. Den 
har til formål at vurdere, i hvilket omfang programmet har nået målene, og at fastlægge 
den foreløbige effekt af1 interventionerne og i givet fald komme med anbefalinger til, 
hvordan programforvaltningen kan forbedres og resultaterne optimeres. Som 
referencepunkt bør midtvejsevalueringerne almindeligvis anvende resultaterne af de 
efterfølgende evalueringer, der er gennemført på grundlag af de af medlemsstaterne 
forelagte planer. 
Evaluatorernes uafhængighed 
Der var enighed blandt medlemsstaterne om, at det er særdeles vigtigt at sikre, at 
evalueringsrapporterne udarbejdes uafhængigt af såvel de myndigheder, der er ansvarlige 
for at forvalte strukturfondene, som forvaltningsorganerne med ansvar for de 
medfinansierede aktioner. Der er derfor fastsat retningslinjer for udvælgelsen af 
evaluatorer (konsulenter, specialiserede akademiske team osv.). I de medlemsstater, hvor 
evalueringen indgår som en fast del af de offentlige udgiftsprogrammer, er der tendens til, 
at de pågældende myndigheder løbende har ydet de eksterne evaluatorer rådgivning og 
støtte. 
Der kan være visse fordele ved interne evalueringer (f.eks. fremmer de "learning by 
doing"), da forvaltningsmyndighederne er aktivt involveret i den nærmere undersøgelse 
af deres aktiviteter ("hvordan og hvorfor"). Hvad angår midtvejsevalueringer og 
efterfølgende evalueringer, er interne evalueringer imidlertid ikke altid praktisk mulige, 
omkostningseffektive eller for dens sags skyld ønskelige. En særlig undtagelse var i den 
forbindelse Italien, hvor der som led i midtvejsevalueringen, der blev gennemført af 
Budgetministeriets evalueringsenhed, blev rejst en række kritiske spørgsmål, navnlig med 
hensyn til programmeringsdokumenternes kvalitet og manglen på egnede mål og 
indikatorer. 
c) Opbygning af evaluerings kapacitet i medlemsstaterne 
Oprettelse af forvaltningsstrukturer 
Ansvaret for at gennemføre midtvejsevalueringer ligger sædvanligvis hos 
overvågningsudvalgene. Disse er for det meste med til at fastlægge 
evalueringsrapporternes indhold og evaluatorernes arbejdsprogram. Men det vigtigste er, 
at de har analyseret og behandlet de færdige evalueringsrapporter og i givet fald foreslået 
eller anbefalet eventuelle programændringer, således de tildelte strukturfonde udnyttes så 
effektivt og omkostningseffektivt som muligt. 
I en del tilfælde har overvågningsudvalgene oprettet tekniske grupper eller underudvalg 
(jf. ramme 2), som skal sørge for den løbende kontakt mellem udvalgene og 
evaluatorerne. Evaluatorerne har derpå (på grundlag af evalueringsresultaterne) 
udarbejdet rapporter og forslag, som er blevet drøftet og godkendt af hele udvalget. 
Ramme 2: Forvaltning af evalueringer - oprettelse af ad hoc-strukturer 
I Irland blev evalueringen af hele EUSR og de tre største operationelle programmer som led heri 
gennemført af en engageret evalueringsenhed, som løbende ydede rådgivning og ekspertbistand. Fem 
andre operationelle programmer kunne trække på lignende assistance fra eksterne evaluatorer. 
Overvågningsudvalgene har på to separate møder drøftet midtvejsevalueringsrapporterne. Deres 
konklusioner og anbefalinger sammen med indholdet af de enkelte OP-evalueringer indgik i den samlede 
midtvejsevaluering af EUSR Endvidere indgik en regional evalueringsrapport i den samlede evaluering af 
EUSR, og der er også taget hensyn til Kommissionens retningslinjer. 
I Portugal blev der oprettet tekniske evalueringsenheder, som skulle vejlede og kontrollere 
evalueringsprocesssen. Deres primære opgaver bestod bl.a. i at godkende kommissorier, bistå ved 
udvælgelsen af evaluatorer og drøfte de endelige rapporter, inden de blev forelagt overvågningsudvalgene. 
Disse grupper bestod af embedsmænd fra Kommissionen og repræsentanter for de relevante nationale og 
regionale forvaltninger. De holdt sædvanligvis møde to gange årligt forud for møderne 
overvågningsudvalgene. Som følge af de konstruktive forbindelser mellem partnerne i disse grupper er 
evalueringsarbejdets kvalitet blevet forbedret. 
Partnerskabernes rolle 
Programpartnerne har generelt været positive over for midtvejsevalueringerne og været 
rede til at påtage sig ansvaret for at få disse gennemført. De regionale myndigheder har 
dog i forskellig grad været inddraget i opgaverne i forbindelse med midtvejsevalueringen. 
Disse forskelle er en afspejling af de politiske og institutionelle systemers karakteristika 
(dvs. graden af decentralisering), de forskellige former for strukturfondsinterventioner 
(nationale, sektorielle, regionale og lokale programmer) samt forskellig praksis og 
erfaring i de forskellige medlemsstater. 
De regionale myndigheder var i nogle tilfælde ansvarlige for at iværksætte og forvalte 
evalueringsprocessen. De havde til opgave at udvælge evaluatorerne, fastlægge og lette 
deres arbejde og sørge for, at overvågningsudvalgene behandlede og analyserede 
resultatet af evalueringerne. De sørgede endvidere for, at anbefalingerne fra 
evalueringerne blev omsat på programniveau. I andre tilfælde var det både nationale og 
regionale myndigheder, der havde ansvaret for disse opgaver. Men med hensyn til EU-
støtterammerne (f.eks. i forbindelse med nogle mål 1-regioner) var det sædvanligvis de 
nationale myndigheder, som var ansvarlige for evalueringen. 
Et andet eksempel er de medlemsstater, hvor de regionale myndigheder ikke har ansvaret 
for at programmere og forvalte strukturfondene. Deres deltagelse i processen bestod i at 
lette formidlingen af de fornødne data og oplysninger til udarbejdelsen af 
evalueringsrapporterne, at samarbejde i forbindelse med analysen af den effekt, som 
foranstaltningerne havde haft på lokalt plan, og i et vist omfang deltage i omdefineringen 
af de strategiske og operationelle retningslinjer på grundlag af anbefalingerne i 
evalueringsrapporterne. Arbejdsmarkedets parter var også inddraget i denne proces via 
deres deltagelse i overvågningsudvalgene. Udviklingen af partnerskaber er stort set 
foregået pragmatisk og fleksibelt. 
Faglige kvalifikationer inden for evaluering 
I de seneste fire år har der været en betydelig stigning i evalueringsaktiviteterne i alle 
medlemsstater. Kravene i strukturfondsforordningerne har været en hovedfaktor i denne 
udvikling. Evalueringerne forestås fortsat hovedsagelig af instanser uden for de 
forskellige forvaltninger, dog med undtagelse af Irland og Italien, som har oprettet deres 
egne specialiserede enheder. Udviklingen af evaluering som en specialiseret 
serviceydelse er resulteret i en stigende professionalisme og ekspertise. Selv om de 
evalueringsenheder, der udvælges til de forskellige programmer, ofte har ekspertise inden 
for mange områder og omfatter både konsulentvirksomheder og akademiske 
forskningscentre, er deres speciale sædvanligvis inden for økonomi og forvaltning. 
d) Forbedring af evalueringernes kvalitet 
Den gennemsnitlige kvalitet af de midtvejsevalueringer, der er gennemført i forbindelse 
med programmeringsperioden 1994-1999, er uden tvivl bedre end i den foregående 
periode (1989-1993), selv om faktorer som f.eks. forsinket iværksættelse af visse 
programmer eller mangelfulde metoder stadig har betydet, at visse evalueringer ikke 
levede op til normen. 
Evalueringsrapporterne blev vurderet på grundlag af de otte kriterier, der er fastlagt i 
MEANS-programmet11. Ifølge disse vurderinger var de fleste rapporter af en rimelig god 
kvalitet (ramme 3). Evalueringerne indeholdt hyppigt ajourførte oplysninger og analyser 
af programmerne i forhold til målene, og nogle evalueringer (f.eks. i Nordirland) 
omfattede også en kvalitetsvurdering af styrker og svagheder. Erfarne evaluatorer og et 
mere indgående kendskab til og forskning i de praktiske detaljer omkring evalueringerne 
har også bidraget til at forbedre rapporternes kvalitet. 
Quality Assessment of Evaluation Reports: A Framework. MEANS (Méthodes d'Evaluation des 
Actions de Nature Structurelle) er et kommissionsprogram, som tager sigte på at forbedre 
evalueringsmetoderne og -redskaberne for strukturaktioner. De består i at vurdere 
evalueringsrapporterne på grundlag af følgende 8 kriterier: opfyldelse af behov: opfylder 
evalueringerne i tilstrækkeligt omfang overvågningsudvalgenes informationsbehov, og er de i 
overensstemmelse med kommissoriet?, relevant dækning: er programmets begrundelse, output og 
effekter fuldt ud omfattet, herunder uventede resultater?, forsvarlig udformning: egner 
evalueringens udformning sig til at besvare de stillede spørgsmål?, data: er de anvendte/indsamlede 
data egnede, og er der taget højde for deres pålidelighed?, passende analyse: foretages der en 
passende analyse af de foreliggende oplysninger?, troværdige resultater: er resultaterne en logisk 
og begrundet følge af analysen?, uvildige konklusioner: er konklusionerne retfærdige, ikke påvirket 
af synspunkterne blandt de berørte parter og brugbare?, og klarhed: er rapporten skrevet på en 
letforståelig måde? 
-10 -
Ramme 3: Vurdering af en evaluerings kvalitet: evaluering afEUSRfor Irland 
Evalueringsrapporten opfylder følgende kriterier: 
opfyldte i tilstrækkelig grad informationsbehovene 
begrundelsen for programmet og dets mål blev undersøgt udførligt 
der blev udviklet en specifik metode til vurderingen af foranstaltningernes effektivitet 
der blev indsamlet tilstrækkeligt mange pålidelige data (selv om der stadig er huller og mangler) 
der blev forelagt en fornuftig analyse af resultaterne i forbindelse medEUSR 
troværdige resultater blev fremlagt og fik praktiske virkninger for programstrukturen 
der blev fremlagt objektive konklusioner, som var tilstrækkeligt detaljerede til, at de kunne anvendes i 
praksis 
blev forelagt de berørte parter i en tilgængelig og klart formuleret form. 
Den samlede kvalitetsvurdering er derfor meget høj takket være en velegnet evalueringsramme Rapporten 
blev offentliggjort og gjort offentligt tilgængelig. 
Hvad angår programmerne for udvikling af landdistrikter, er midtvejsevalueringen at* 
svingende kvalitet. I nogle tilfælde anses den for acceptabel (Spanien), i andre tilfælde 
vurderes den som tilfredsstillende (forskellige delstater i Tyskland) og udviser gode 
resultater. I atter andre tilfælde er evalueringen af høj kvalitet på grund af dels de 
uafhængige evaluatorers erfaring og kompetence og dels en mere præcis definition af 
målene og kommissoriet (Irland). I visse tilfælde har evalueringerne en mere begrænset 
rækkevidde, fordi, de er for teoretiske og generaliserende, eller fordi de kun omhandler 
iværksættelsen og forvaltningen af programmet, men ikke resultaterne og virkningerne 
(Frankrig, Belgien). 
Nogle evalueringer er ligeledes blevet kritiseret for manglende uafhængighed i forhold til 
den ordregivende administration. I andre tilfælde er evaluatorens arbejde blevet 
begrænset som følge af manglende samarbejde fra myndighedernes side. 
Arten og kvaliteten af de metoder, som evaluatorerne har anvendt, har varieret fra 
program til program. Selv om Kommissionen har fastlagt en række metoder og redskaber 
i MEANS-programmet, er anvendelsen af disse fortsat inde i en tidlig fase. F.eks. er det 
ofte vanskeligt af måle beskæftigelseseffekterne, navnlig når der er taget hensyn til inerti-
og fortrængningseffekter12. 
Selv om der er foretaget en række kvalitative forbedringer, er der fortsat behov for, på 
grundlag af passende retningslinjer, at styrke anvendelsen af hensigtsmæssige 
evalueringsmetoder i de kommende evalueringsfaser. 
2.2. Vigtigste resultater 
Et af hovedformålene med midtvejsevalueringerne var at foretage en vurdering af, hvilke 
fremskridt der var gjort med hensyn til at nå de forskellige programmål, samt de 
forventede virkninger på f.eks. jobskabelsen. De søgte endvidere at undersøge den 
proces, der lå til grund for programforvaltningen og udvælgelsen og overvågningen af de 
tilhørende projekter. 
12 Jf. Kommissionens dokument "Counting the jobs ", 1997, og European Job Challenge ( 1998). 
-11-
På grundlag af et repræsentativt tværsnit af evalueringer gennemgås i dette afsnit 
væsentlige resultater i forbindelse med områder af generel interesse og de områder, hvor 
der er behov for forbedring. Endvidere fremhæves visse centrale træk ved de gennemførte 
analyser inden for tre hovedområder: 
- makroøkonomiske virkninger med hensyn til de største programmer, navnlig i 
henseende til vækst og beskæftigelse 
- mikroøkonomisk vurdering, med fokus på effektivitet 
- forvaltningssystemernes kvalitet, navnlig overvågnings- og indikatorsystemer og 
projektudvælgelseskriterier. 
Af denne analyse kan der udledes visse generelle konklusioner med hensyn til, hvordan 
disse resultater kan udnyttes og integreres i midtvejsevalueringsprocessen. 
a) Makroøkonomiske virkninger: vækst- og beskæftigelseseffekter 
I hovedparten af evalueringerne af EUSR'erne for mål 1 indgår generelt en 
makroøkonomisk vurdering, som giver et nyttigt indblik i hele 
midtvejsrevisionsprocessen. Det fremgår klart heraf, at det er vigtigt at tage højde for 
såvel udbuds- som efterspørgselseffekterne, og for første gang blev disse effekters 
sandsynlige omfang kvantificeret. 
Hvad angår store interventioner, f.eks. de store EUSR'er for mål 1, synes de 
makroøkonomiske virkninger med hensyn til økonomisk vækst og beskæftigelse at blive 
synlige. Det er imidlertid vanskeligt at kvantificere disse virkninger, da det er nødvendigt 
at fastslå den kontrafaktiske situation, dvs. situationen uden strukturfonde. En mulighed 
er i denne forbindelse at anvende simulationsteknikker på grundlag af modeller, der tager 
højde for variablernes gensidige makroøkonomiske afhængighed. Selv om der er mange 
modeller, som kvantificerer de kortsigtede efterspørgselseffekter (f.eks. input-output­
modeller), er der kun få, som tager højde for de langsigtede virkninger af 
udbudsbetingelserne, som det er strukturfondenes opgave at forbedre13. 
I midtvejsevalueringerne er de udbudseffekter, som fremkommer ved at tilføre en 
økonomi infrastruktur, menneskelige ressourcer og erhvervsinvesteringer, beregnet på 
forskellige, mere eller mindre avancerede måder. I Irland og Spanien er der anvendt 
modeller af HERMEN14-typen, mens der i Grækenland, Portugal og Italien er blevet 
anvendt mere generelle økonometriske modeller. Mange variabler er endogene, mens de 
"eksterne" påvirkninger omfatter rentesatser, valutakurser eller den økonomiske vækst 
hos handelspartnerne. Da der ikke findes nogen makromodel for Østtyskland, anvendtes 
13 Senest er der gjort forsøg på at kvantificere strukturfondenes samlede efterspørgsels- og 
udbudseffekter ved hjælp af QUEST li-modellen, hvis resultater blev forelagt i den første 
samhørighedsberetning (1996), og HERMIN-modellen, der blev anvendt i forbindelse med 
oversigten over det indre marked (1996). 
14 HERMIN er en makroøkonometrisk model, som specifikt tager sigte på at kvantificere effekten af 
EUSR'erne på mellemlang og lang sigt. Det er en fælles ramme, som er koncentreret om de 
væsentligste strukturtræk i de såkaldte samhørighedslande, og den afdækker de mekanismer, 
hvorved EUSR'erne vil påvirke udbudssiden i deres økonomier. 
-12-
der i forbindelse med den tyske evaluering en ad hoc-løsning, hvor man trin for trin 
anvendte skøn over de forskellige parametre, der påvirker BNP og beskæftigelsen. 
Forfatterne bemærker selv i rapporten, at resultaterne er behæftet med en stor usikkerhed. 
I to af undersøgelserne var udbudssiden ikke integreret i modellen, og der var blot 
foretaget beregninger af udbudseffekterne på grundlag af de gennemsnitsværdier, der 
fandtes i faglitteraturen. I den portugisiske evaluering er der beregnet en yderligere 
produktivitetseffekt på mellem 1,17% og 2,35%. I undersøgelsen vedrørende Østtyskland 
er de langsigtede udbudseffekter på BNP beregnet til 20% af den kortsigtede 
efterspørgselseffekt. I de resultater, der præsenteres nedenfor for disse to lande (og på 
nuværende tidspunkt for Grækenland), indgår således kun efterspørgselseffekterne. 
De lande, hvis område ikke er fuldt ud støtteberettiget under mål 1 (D, E, I), giver 
anledning til et specifikt problem i forbindelse med makromodellerne. Man har i hver 
evaluering forsøgt at løse dette problem på forskellig måde: i den tyske evaluering 
analyserede man kun virkningen for Østtyskland, mens man i den spanske evaluering kun 
undersøgte virkningen for Spanien som helhed. Da den italienske makromodel har en 
dobbeltstruktur, var det muligt at vurdere virkningen for såvel Syditalien som for Italien 
som helhed. 
Resultaterne af de forskellige midtvejsevalueringer (jf. figur 1) bør behandles med 
forsigtighed, for så vidt angår sammenligneligheden mellem dem, da der blev anvendt 
forskellige metoder fra land til land. Alligevel er der ingen tvivl om, at mål 1-
programmer har haft positive vækst- og beskæftigelseseffekter. Beskæftigelseseffekterne 
ansættes sædvanligvis meget lavere end væksteffekterne, hvilket hovedsagelig skyldes 
virkningen af den øgede produktivitet. Af figur 1 fremgår det f.eks., at EUSR i Spanien 
formentlig vil øge BNP med 5,1%, hvilket indebærer en yderligere årlig vækst på ca. 
0,8% i gennemsnit, og beskæftigelsen med 2,4% i 1999 i forhold til basispositionen (dvs. 
situationen uden EUSR). 
Udfordringen i forbindelse med fremtidige evalueringer af strukturfondenes 
makroøkonomiske virkninger vil bestå i, at der i højere grad anvendes de nyeste metoder. 
Makromodellerne skal omfatte efterspørgsels- og udbudssiden, hvor sidstnævnte vil gøre 
det muligt at skelne mellem hovedkategorierne af interventioner, såsom infrastruktur, 
menneskelige ressourcer og erhvervsinvesteringer. De hovedvariabler, som der skal 
fremlægges resultater for, er BNP, investeringer, beskæftigelse, forbrugerpriser, 
budgetunderskud, import og eksport. De mest interessante additionalitetsscenarier 
vedrører dels den situation, hvor EF-midlerne står alene, dels, hvor der er tale om såvel 
EU-midler som nationale midler, begge situationer uden privat medfinansiering. Der bør 
desuden tages højde for offeromkostningerne ved de offentlige udgifter, dvs. 
virkningerne af en alternativ anvendelse af EU-midler og nationale midler. Endelig kan 
resultaternes følsomhed over for ændringer af EUSR-udgifterne og af den økonomiske 
politik formidle mere konkrete resultater i form af politiske konklusioner. 
13 
Figur I: Resultater 
basispositionen i 1999 af midtvejsevalueringer - procentuelle afvigelser fra 
• BNP 
D Beskæftigelse 
Tyskland 
(mail) Grækenland Spanien Irland Italien Portugal 
(mil 1) 
Note: Beskæftigelsestallet for Portugal er reduktionen af arbejdsløshedstallet i procentpoint. 
Kilder: Ifo Institut (D), KEPE (EL), Quasar (E), ESRI (IRL), Ministero del Tesoro-Nucleo di 
Valutazione (I), CISEP (P). 
Vurdering af de makroøkonomiske virkninger i mindre områder 
Til mindre områder blev der udarbejdet specifikke modeller til beregning af de 
langsigtede virkninger på vækst, investeringer og beskæftigelse. I den belgiske region 
Hainaut (mål 1) blev der udviklet en interessant model, trods vanskeligheder med at 
sammenholde regionale data af meget spredt karakter (ramme 4). 
Ramme 4: Hainaut (mål 1) : HELM-modellen 
HELM (Hainaut Lead-in Model) er en økonometrisk model, som lægger til grund, at der er en central 
forbindelse mellem produktionsstigning og produktivitetsstigning. Denne model er udvidet og integrerer 
forskellige komponenter med hensyn til produktivitetsstigning (forskning og udvikling, jysisk kapital, 
kvalifikationer). Der fremlægges resultater for tre situationer: basispositionen (A), SPD'et uden 
begrænsning (B) (måling afSPD'ets yderligere virkning), SPD'et med begrænsninger (C) (måling af den 
yderligere virkning, men for støtteordningernes vedkommende med integrering af interventionens omfang 
og de anvendte udvælgelseskriterier). På grundlag af en sammenligning mellem disse situationer er det 
muligt at vurdere, hvilken yderligere virkning SPD'et har i forhold til basispositionen. 
Resultaterne af de simulationer, der blev gennemført for midtvejsevalueringen af SPD, vedrører tre 
hovedvariabler (investeringer, merværdi, beskæftigelse) i fremstillingssektoren og sektoren for 
erhvervstjenester. Ifølge denne model vil SPD'et skabe en yderligere årlig vækst i investeringerne på 0,7% 
i perioden 1994-2005 og en yderligere årlig vækst i beskæftigelsen på 0,3%, svarende til S 100 
nettoarbejdspladser i 1999 og 15 800 nettoarbejdspladser i 2005. 
Den omfattende opsugning af midler i slutningen af perioden vil mindske effektiviteten af SPD'ets 
gennemførelse. Forsinkelser i gennemførelsen kan endvidere bevirke, at virkningerne bliver mere synlige i 
slutningen af perioden og derefter. Modellen viser, at en eventuel forhøjelse af interventionen kun vil have 
en beskeden effekt på investeringerne, men at disse vil have nogle positive (indirekte) effekter på området. 
Der er således en betydelig risiko for, at væksten igen bliver lavere i forhold til EU-gennemsnittet, når 
SPD'et er afsluttet. 
-14 
b) Mikroøkonomisk vurdering 
Vurdering af effektiviteten 
Evaluatorerne blev bedt om at analysere interventionernes effektivitet15. De fleste så på, i 
hvilket omfang programmer opfyldte de fastsatte mål. Som en del af arbejdet skulle de 
gennemgå de eksisterende indikatorer, og der blev i nogle tilfælde foreslået en række nye 
eller ændrede centrale nøgleindikatorer, som der skulle opnås enighed om med de 
regionale myndigheder. Denne vurdering har ofte været forbundet med en omfattende 
gennemgang af indikatorsystemerne, hvad angår både de finansielle resultater og 
overvågningen af de aftalte fysiske indikatorer og effektindikatorer. 
I forbindelse med evalueringen af EUSR for Irland blev effektiviteten undersøgt 
systematisk på grundlag af en mikroøkonomisk model til vurdering af, om 
foranstaltningerne havde en hensigtsmæssig udformning og kunne nå de fastsatte mål. 
Dette indebærer, at strukturfondene ikke blot vurderes i forhold til udgifterne, men 
snarere i forhold til de sociale fordele, som økonomien vil opnå. Den af evaluatoren 
anvendte metode tager sigte på at sammenligne effektiviteten af foranstaltningerne, 
således at midlerne anvendes optimalt (f.eks. sammenlignelig nytteværdi på tværs af 
programmerne), og afdække eksempler på god praksis. En mere udførlig beskrivelse 
findes i ramme 11. 
På et mere operationelt plan skal evalueringerne tage sigte på at måle, i hvilket omfang 
programmernes hovedmål opfyldes. I forbindelse med Merseyside indeholder 
evalueringen visse nøgleindikatorer (SMV, jordforbedring, etageareal), herunder 
outputdata og tilsvarende resultater i forbindelse med jobskabelse og løftestangseffekten i 
den private sektor. Der foreligger kvantificerede mål for 1999, og midtvejsevalueringen 
indeholdt data vedrørende de hidtil opnåede resultater. Disse indikatorer foreligger samlet 
for de prioriterede felter. Efter midtvejsevalueringen blev der påbegyndt en revision af 
basis-, mål- og outputdataene for Merseyside. 
15 Omkostningseffektiviteten blev sjældent vurderet, da det er et af de vanskeligste 
evalueringsomrfider. En analyse af omkostningseffektiviteten indebærer, at programinputtene (de 
finansielle midler) sammenholdes med output (de varer og tjenesteydelser, der stilles til rådighed) og 
resultaterne (de foreløbige effekter) for at vurdere om de samme effekter kunne været opnået med 
færre input, eller subsidiært om de samme input kunne have resulteret i større effekter. En diskussion 
af omkostningseffektiviteten indebærer nødvendigvis sammenligninger med forskellige 
kontrafaktiske muligheder. Det største problem på dette område er derfor valget af egnede 
referencerammer. 
-15-
Ramme S: Vurdering af effektivitet pâ grundlag af programindikatorer - Merseyside 
1999) -faktiske output/resultater af EFRU-intervent ioner mål 1 (1994-
Priori-
teret 
felt 
1 
2 
3 
4 
5 
Alle EFRU-
Mio. 
GBP 
28,8 
44,4 
15,4 
4,8 
22,1 
115,5 udgifter 
%af 
SPD 
21 
54 
42 
16 
26 
31 Bruttoarbejds-
pladser i alt 
(direkte og 
indirekte) 
tus. % af 
SPD-
mål 
5,4 15 
9,2 142 
0,8 16 
0,7 64 
3,0 454 
19,2 39 Etageareal i alt 
tus. m2 
114 
116 
-
1 
9 
240 %af 
SPD-
mal 
20 
70 
0 
15 
uoplyst 
24 Jordforbedring i 
alt 
(ha) % af 
SPD-
mal 
255 52 
17 12 
-
32 uoplyst 
210 300 
513 73 Private 
investeringer i 
alt 
Mio. % af 
GBP SPD-
mal 
67 40 
76 90 
0 
8 28 
23 uoplyst 
176 77 
Note: 
Kilde: De prioriterede felter for SPD'et for Merseyside er følgende: 1) udefra kommende investeringer, 
2) lokale virksomheder, 3) vidensbaserede foranstaltninger, 4) kultur, medier og fritid, 5) 
aktioner til fordel for Merseyside. 
Mid-Term Evaluation report (nov. 1996). 
De indikatorer, der er fastsat for OP eller SPD, danner grundlag for overvågningen og 
vurderingen af effektiviteten. Der kan dog ikke alene på grundlag af indikatorerne drages 
endelige konklusioner, navnlig om effekten, da det er vanskeligt at fastslå årsagsforholdet 
på nogle områder (dvs. indikatorerne kan være påvirket af eksterne faktorer). De skal ofte 
suppleres af en kvalitativ analyse og et relevant evalueringsarbejde. 
Overblik over hovedoutput og -resultater 
Det er ikke let at give et samlet overblik over de mikroøkonomiske data om output og 
resultater, der fremkommer på grundlag af evalueringsrapporterne, på grund af deres 
specificitet og den manglende sammenlignelighed på tværs af programmerne. Det 
erkendes ligeledes, at det omfang, hvori disse data kan kvantificeres i midtvejsfasen, er 
forskelligt både med hensyn til interventionsområder (infrastruktur, SMV, menneskelige 
ressourcer osv.) og de berørte regioner. Standarden og dækningen i 
evalueringsrapporterne er uvægerlig temmelig forskellig, og det samme gælder det 
omfang, hvori det var muligt at kvantificere væsentlige elementer som f.eks. output, 
resultater og ændringer af markante forskelle. I ramme 6 præsenteres nogle resultater i 
forbindelse med mål 1- og 6-programmer. 
Basisinfrastruktur - mindskelse af forskelle 
Basisinfrastrukturerne er det område, hvor virkningen af fællesskabsaktionerne er mest 
synlig og bedst lader sig måle. Betydningen af disse store investeringer er undertiden høj 
i strukturel henseende. EUSR-midlerne til transport, kommunikation og energinet udgør 
f.eks. i Spanien i gennemsnit mere end 25% af den nationale infrastruktur. I de fleste 
sektorer er forskellene i forhold til resten af EU blevet mindsket betydeligt (jf. ramme 6). 
Ramme 6: Vigtige resultater indenfor basisinfrastrukturer 
• Der gøres fortsat en betydelig indsats for at støtte udbygningen af det strategiske vejnet i 
samhørighedslandene, f.eks. via opgradering af fire væsentlige korridorer i Irland (nåede i 1996 op på 
49% i forhold til målet for 1999 på 53%) og færdiggørelsen af motorvejen mellem Athen og 
Thessaloniki (400 km er hidtil anlagt). 1 Portugal er udbygningen af motorveje og hovedveje blevet 
færdiggjort i et omfang svarende til 74% af målet for 1999. I Spanien steg den fysiske 
-16-
motorvejsinfrastruktur med 13% i perioden 1993-1995 (de seneste data, der foreligger), hvilket navnlig 
er til fordel for de mindre udviklede regioner som f eks. Andalucia. 
1 alle mål 1-regioner er der foretaget betydelige investeringer i telekommunikationssektoren i form af 
mere moderne systemer som feks. digitale centraler og lyslederkabler. Dette har bidraget til en 
betydelig mindskelse af forskellene på området i forhold til resten af EU. 1 Portugal er antallet af 
telefoner (pr. 100 indbyggere) nu nået op på EU-gennemsnittet; dette mål havde man først forventet at 
nå i 1999. 1 Italien er digitaliseringen i de sydlige regioner ligeledes nået op på samme niveau (85%) 
som i den centrale og nordlige del. I Spanien er de digitaliserede net steget med 36% i absolutte tal i 
perioden 1993-1995. 
Der er endvidere sket fremskridt med hensyn til energidiversificering, navnlig i form af en mindre 
afhængighed af olie. Den nye naturgasdistribution forventes snart at blive taget i brug i Grækenland. 
Højtryksnaturgasledningen (513 km) er allerede færdiggjort, og et andet stort projekt (1 000 km 
lavtryksnaturgasnet) er gået ind i afslutningsfasen (84%). I Portugal var mere end halvdelen af 
gasnettet (600 km) blevet anlagt i 1996, og dette vil i 1999 levere 7,5% af det samlede energiforbrug. 
Grækenland, Spanien og Portugal har alle i de senere år oplevet et betydeligt fald i energiforbruget i 
forhold til BNP. 
Hvad angår miljøsektoren, ydes der støtte til udbygning af vandforsyningssystemerne og forøgelse af 
spildevandsrensningsanlæggenes kapacitet. 1 Grækenland er der allerede færdiggjort 
vandforsyningssystemer, kloaknet og rensningsanlæg med et opland på 5 mio. indbyggere (halvdelen af 
befolkningen). Der er også foretaget investeringer i de mindre mål 1-regioner, feks. underprogrammet 
for Nordirland, hvor opførelsen af vandforsynings- og spildevandsanlæg har skabt ca. 2 270 
arbejdspladser i området. Der er endvidere opnået betydelige miljømæssige fordele i forbindelse med 
en lang række specifikke interventioner, herunder sanering af store forurenede industriområder, 
miljørevisioner af SMV, bistand ved udvikling af miljøvenlige produkter og reduktion af emissioner som 
følge af energiforsyningens diversificering. 
Erhvervslivets rammevilkår -fremme af beskæftigelsen 
For så vidt angår erhvervslivets rammevilkår, har strukturinterventionerne taget sigte på 
at forbedre rammevilkårene for de eksisterende virksomheder og derved tilskynde til nye 
aktiviteter. Det erkendes generelt, at støtte til navnlig SMV er en vigtig drivkraft til 
jobskabelse, og dette bidrager til at afhjælpe strukturelle efterslæb med hensyn til 
produktivitet og indkomstniveau. De seneste tendenser i forbindelse med 
strukturfondsinterventionerne på dette område kan belyses ved nogle eksempler (jf. 
ramme 7). 
Ramme 7: Opnåede resultater med hensyn til erhvervslivets rammevilkår 
• Som led i omfattende støtteordninger er der lagt stor vægt på jobskabelse, hvilket til dels har opvejet 
de negative konsekvenser af den industrielle omstilling. 
I Hainaut er næsten alle de midler, der er til rådighed til støtteordninger, navnlig SMV-ordninger, 
blevet udnyttet inden slutningen af perioden. Det er blevet beregnet, at jobskabelsesmålene i 
forbindelse med disse foranstaltninger allerede nu er overskredet (mere end 2 200 arbejdspladser er 
blevet skabt i forhold til de forventede 1 800 arbejdspladser). 
1 Tyskland (mål 1) bidrog strukturfondsstøtte aktivt til beskæftigelsesskabelsen, feks. i Sachsen-
Anhalt, hvor 18 500 arbejdspladser modtog stolte i den kemiske industri og yderligere 20 000 
arbejdspladser i SMV. 
1 Italien forventes der som led i industriprogrammet at være skabt eller bevaret mere end 75 000 
arbejdspladser i perioden 1994-1996. 
• Turistsektoren vil opnå øgede fordele på grundlag af den nye kapacitet, feks. i Sachsen (en yderligere 
kapacitet på 11 500 nye hotelsenge) eller i Irland, hvor 18 store projekter, som allerede er færdiggjort, 
gør det muligt at øge turistattraktionernes kvalitet og standard. Disse strukturfondsstøttede 
forbedringer vil skabe nye beskæftigelsesmuligheder. 
• Fysisk sanering af. industriområder vil også bidrage til at forbedre de rammebetingelser, som 
virksomhederne arbejder under, og tiltrække nye virksomheder. Dette var et prioriteret felt i visse tyske 
delstater: feks. i Østberlin, hvor 51 000 m1 blev saneret, hvilket potentielt skabte 600 arbejdspladser, 
-17-
eller i Sachsen, hvor 620 hajord blev omdannet til erhvervscentre. 1 Nord-Pas-de-Calais vil ca. 40-
45% af industrigrundene i mål 1-området, være blevet retableret. 
Menneskelige ressourcer: kvantificering af effekter 
I arbejdsplanen for særlige evalueringer, der blev gennemført af de menneskelige 
ressourcer, indgik en analyse af, hvilken effekt uddannelsesforanstaltningerne havde for 
støttemodtagerne. Hovedresultaterne af disse undersøgelser er fremstillet nedenfor i 
ramme 8. 
Ramme 8: Uddannelsesforanstaltningers effekt for støttemodtagerne 
l Spanien gennemførte evaluatoren en sammenlignende analyse af jobformidlingen af praktikanter pr. 
målgruppe, og databasen hos 1NEM (Det Nationale Institut for Beskæftigelse) blev anvendt som en 
kvasikontrolgruppe. I forbindelse med denne analyse blev der kun taget hensyn til 
erhvervsuddannelsesforanstaltningerne. Hovedkonklusionerne er i overensstemmelse med resultaterne af 
den efterfølgende evaluering for perioden 1989-1993: hvad angår bruttoeffekten, er deltagernes 
ansættelsesprocent i gennemsnit 20% højere end kontrolgruppens. Ansættelsesprocenten er højere for 
unge, mænd og personer medet afgangsbevis fra sekundærtrinet. Men hvis nettoeffekten beregnes, idet der 
tages højde for deltagernes særlige karakteristika, er der meget markante forskelle. Med hensyn til alder er 
deltagere på over 45 år f.eks. 32% bedre til at finde et job end kontrolgruppen. Uddannelse ser også ud til 
at øge kvindernes muligheder for at finde et job: nettoeffekten er 27,1%, mens den for mænd er 14.9%. 
Hvis der tages hensyn til uddannelsesniveauet, er effekten af uddannelse for dem, der har afsluttet en 
grunduddannelse, markant: deltagelsen i en uddannelsesforanstaltning øger deres muligheder for at finde 
et job til 48,8%. 
Tysklgnd; effekt QfQbQti (QerneinsçhafsimtiQtfye - Qsp 
Det er blevet beregnet, at den tyske stats program til støtte for Gi-Ost (dvs. lærlingeskoler til de unge) i 
1995 reducerede ungdomsarbejdsløsheden med 3 procentpoint. På delstatsplan er der indtil videre kun 
blevet indsamlet meget få tal over antallet af formidlede job. Kombinationen af 
uddannelsesforanstaltninger og tilskud meafører generelt bedre resultater, men dette er snarere 
undtagelsen end reglen. Der kan nævnes visse resultater på regionalt plan. Med hensyn til Østberlin 
konkluderede evaluatoren, at 60% af deltagerne havde fundet et job eller bevaret deres job efter seks 
måneder. Uddannelsesprogrammer i Mecklenburg-Vorpommern resulterede i ansættelsesprocenterpå 40-
45% (21-32% på det primære arbejdsmarked). Et program for iværksættere, som dybest set tager sigte på 
at hjælpe deltagerne med at sikre, at de etablerer en levedygtig virksomhed, resulterede i, at det rent 
faktisk lykkedes for 50% at etablere egen virksomhed. Forskellige efteruddannelsesprogrammer for 
arbejdstagere (foranstaltninger. af mål 4-typen) i Mecklenburg-Vorpommern, Thuringen og Sachsen-
Anhalt øgede deltagernes opfattelse af tryghed i ansættelsen med 35-77%. 
Pprfugal; effekjpfi u4(fanne\sessys\emet 
Effekterne med hensyn til styrkelsen af det portugisiske uddannelsessystem (via PRODEP) har vist sig at 
stå i forbindelse med uddannelsesforløbenes diversificering og den større fokus på både kvantitets- og 
kvalitetsmæssige aspekter. Uddannelse af lærere og andre aktører synes at være et af programmets 
væsentligste bidrag, både på primær- og sekundærtrinet (som udgør 49,3% af lærerpersonalet) og på 
universitetsniveau (stipendier til magister- og ph.d-programmer). Hvad angår udbygningen og 
diversificeringen af grunduddannelses-/erhvervsuddannelsesforløbene, har de største ændringer bestået i 
en udvidelse af uddannelsen på sekundærtrinet, som er gjort mere erhvervsrettet, samt øget vejledning og 
rådgivning på skolerne. Med støtten til teknikeruddannelserne på mellemniveau er der da også oprettet et 
helt undersystem, som formidler tekniske færdigheder med direkte relevans for arbejdsmarkedet, og som er 
et alternativ til den almene uddannelse. 
Landbrug og udvikling af landdistrikter 
Programmerne vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikter, der er udformet som 
særskilte programmer på nationalt plan, har været genstand for specifikke evalueringer. 
For så vidt angår SPD og landbrugsafsnittene i de regionale programmer, er evalueringen 
blevet integreret i en mere global evaluering. 
18-
Visse medlemsstater, bl.a. Irland, har foretaget detaljerede evalueringer af 
programmernes forskellige hovedakser (agroindustri, etableringsstøtte til unge 
landmænd, kompenserende foranstaltninger, lige muligheder, landbrugsuddannelse osv.). 
I disse tilfælde har evalueringen vist sig at være et velegnet redskab til at tilvejebringe 
større indsigt i forholdene, analysere problemerne og finde frem til de mest velegnede 
foranstaltninger til at løse dem. 
Ramme 9: Evaluering af landbrugsinterventioner - PAMAF (modernisering af landbrugsstrukturer i 
Portugal) 
I evalueringsrapporten konstateres det, at det er gået temmelig langsomt med at komme i gang med den 
finansielle og fysiske gennemførelse, hvilket hovedsagelig skyldes forsinkelser i udarbejdelsen af 
lovgivningen på området, samt ændringer på forvaltningsplanet. Startvanskelighederne er dog nu kommet 
under kontrol, og der gives i evalueringsrapporten udtryk for optimisme med hensyn til muligheden for at 
gennemføre programmet som planlagt og nå de fastsatte mål via nogle justeringer i forvaltningen og i 
fordelingen af midlerne mellem foranstaltningerne. 
Foranstaltningerne under denne operationelle intervention er koncentreret om slotte til investeringer i 
landbrugsbedrifter, hvis gennemførelsesprocent er hoj, infrastrukturer såsom kunstvanding, småveje i 
landdistrikterne, dræning og beskyttelse af jordbunden, skovbrug, forarbejdning og afsætning af 
landbrugs- og skovbrugsprodukter, kompenserende foranstaltninger til fordel for dårligt stillede områder, 
uddannelse og forskning. Denne type foranstaltninger har til formål at styrke landbrugsbedrifternes 
konkurrenceevne. De viderefører for størstedelens vedkommende det foregående program, som har haft en 
positiv virkning. Og de indgår i øvrigt i EU's strukturpolitik. 
Evaluatoren understreger navnlig en vis spredning i foranstaltningerne, som har følger for såvel den reelle 
effekt som for forvaltningen og gennemførelsen. Han slår til lyd for en reallokering af de disponible beløb 
til fordel for foranstaltninger, der anses for prioriterede, navnlig investeringsstøtten til landbrugene og til 
kunstvanding og understreger nødvendigheden af at styrke indsatsen på erhvervsuddannelsesområdet. 
Endvidere bemærkes det, at støtten hovedsagelig er koncentreret i den private sektor, og at der er tale om 
en uensartet regional fordeling af projekterne. Rapporten påpeger nogle resultater af "landbrugs"-
programmet i perioden 1994-1996, herunder bl.a. finansiering af omkring 20 000 projekter, stotte til 
II 500 landbrug og etableringsstøtte til 2 800 unge landmænd. 
Fiskeri 
FIUF yder støtte til 5 hovedindsatsområder: tilpasning af fiskeriindsatsen (26% af 
budgettet), fornyelse og modernisering af flåden (24%), forarbejdning og markedsføring 
af fiskeriprodukter (23%), udvikling af akvakultur (11%) og anlæg og udstyr til 
fiskerihavne (7%). FIUF tegner sig i øjeblikket for 31 programmer, heraf 17 i mål 1-
områder, 12 i mål 5a-områder og 2 i mål 6-områder. Hvad budgettet angår, går 65% af 
midlerne til mål 1. 
Midtvejsevalueringerne af disse programmer har givet interessante oplysninger med 
hensyn til interventionernes effektivitet og omprogrammeringsforanstaltninger 
(reallokering af midlerne mellem interventioner og mellem foranstaltninger). De har 
understreget visse utilstrækkeligheder i overvågningen, navnlig hvad angår 
tilvejebringelsen af socioøkonomiske data. I nogle lande er der truffet foranstaltninger til 
at forbedre indikatorerne, og der er foretaget foreløbige undersøgelser af 
beskæftigelseseffekten. 
Ramme 10: Et eksempel: Operationelt program - Spanien mål 1 
Dette operationelle "fiskerV'-program, der har en finansieringsramme på omkring 1 mia. ECU, er et af de 
prioriterede felter under EUSR. Foranstaltningerne under dette program tager hovedsagelig sigte på 
tilpasning af fiskeriindsatsen, modernisering af fiskerflåden, forarbejdning af fiskeriprodukter, udvikling af 
akvakultur og havneanlæg. Evalueringsrapporten konstaterer, at den gennemsnitlige gennemførelsesgrad 
er tilfredsstillende (57%), men yderst varierende på de forskellige indsatsområder - lav hvad angår 
-19 -
modernisering af flåden og udviking af akvakultur (l 0-20%), og høj hvad angår havneanlæg og 
forarbejdning af produkter (60-100%). 
Den laveste effektivitetsgrad konstateres på akvakulturområdet (2%), hvilket skyldes langsommelige og 
komplicerede administrative procedurer, lav rentabilitet, som virker demotiverende på potentielle 
investorer, samt krav til miljøbeskyttelse, der pålægges i forbindelse med udvælgelsen af projekterne. 
Effektiviteten er størst inden for forarbejdning (65%) - på dette område fremviser modtagerne som oftest 
en<stærk vækst og dermed en god investeringskapacitet. Evaluatoren foreslår en omfordeling af midlerne 
på bekostning af tilpasning af fiskeriindsatsen og udvikling af akvakultur til fordel for modernisering af 
fartøjerne og forarbejdning af fiskeriprodukter. 
En undersøgelse blandt støttemodtagerne har vist, at 35% af de projekter, der modtager støtte under 
programmet, har bidraget til at skabe eller bevare arbejdspladser (ved den foreløbige undersøgelse: i alt 
780 arbejdspladser), navnlig inden for forarbejdning af fiskeriprodukter. Der er desuden truffet 
foranstaltninger til at forbedre gennemførelses- og resultatindikatorerne, reducere antallet af specifikke 
indikatorer for akvakulturområdet, fastlægge effektindikatorer vedrorende fiskeriflåden samt 
beskæftigelses indikatorer for alle indsatsområder. Endelig konstateres en noje iagttagelse af princippet om 
miljøhensyn på akvakulturområdet, og det anbefales, at der i højere grad tages hensyn til dette princip på 
andre områder (forarbejdning og havneanlæg). 
c) Forvaltningssystemernes kvalitet 
Midtvejsevalueringerne skulle endvidere vurdere den måde, fondene forvaltes på, navnlig 
med hensyn til overvågningssystemer og projektudvælgelseskriterier. 
Overvågnings- og indikatorsystemer 
I forhold til den foregående programmeringsperiode er der i forbindelse med de 
igangværende programmer sket en betydelig udvikling, for så vidt angår anvendelsen af 
kvantitative indikatorer som et redskab til at overvåge programgennemførelsen, vurdere 
effekten af programmerne og fastslå, hvilke fremskridt der er gjort mod at nå de 
overordnede mål. 
Kommissionen udarbejdede Fælles retningslinjer for overvågning og 
midtvejsevalueringer med det formål at sikre en sammenhængende strategi og ensartede 
standarder16. Dette har været den primære drivkraft til at foretage disse forbedringer. 
Erfaringerne i de forskellige programmer har imidlertid været blandede. 1 forbindelse 
med en række programmer er de oplysninger, der er til rådighed i form af indikatorer, 
ofte ikke tilstrækkelige til, at resultaterne kan måles, eller det kan kontrolleres, om der er 
opnået tilfredsstillende fremskridt. Andre væsentlige mangler vedrører fastsættelsen af 
egnede og praktiske mål i forhold til foranstaltningerne samt den omstændighed, at der 
ikke findes et ensartet og regelmæssigt system til indsamling af data vedrørende fysiske 
output, resultater eller virkninger. 
16 I de fælles retningslinjer skelnes der mellem indikatorer vedrørende opnåede fremskridt (output), 
resultater og virkning. Indikatorerne med hensyn til opnåede fremskridt vedrører den finansielle og 
fysiske gennemførelse (f.eks. antal km vej anlagt og omkostninger, antal uddannelsesforløb 
gennemført). Resultatindikatorerne vedrører de umiddelbare effekter af en intervention (f.eks. 
tidsbesparelser i forbindelse med et vejprojekt, antal personer, som gennemfører et 
uddannelsesforløb). Virkningsindikatorerne vedrører resultaterne af interventionerne. Der kan 
skelnes mellem den specifikke eller mellemliggende virkning af en intervention (f.eks. antal 
personer, der har opnået beskæftigelse) og den globale eller endelige virkning, dvs. de generelle 
socioøkonomiske virkninger (f.eks. stigning i beskæftigelsen eller BNP). 
-20-
Selv om der er sket mange forbedringer, er fastlæggelsen og kvantificeringen af relevante 
indikatorer fortsat et utilfredsstillende område af programforvaltningen. Der skal således 
arbejdes videre på indikatorsystemerne til udbygning af overvågningen og støtte for 
evalueringsarbejdet, og dette bør indledes med at finde frem til eksempler på god praksis 
på området. Som led i en række programmer er der gjort interessante forsøg på at 
opbygge egnede informationssystemer. Eksempler herpå findes i ramme 11. 
Ramme 11: Forbedring af overvågningssystemerne 
Et hensigtsmæssigt forvaltet informationssystem er en nødvendig (om end ikke tilstrækkelig) forudsætning 
som støtte for evalueringsarbejdet. Nord-Pas-de-Calais (mål 1) er et eksempel på et integreret 
overvågningssystem, som sammenkobler finansielle og fysiske indikatorer på projektplan. 1 Nordirland 
bestod en central del af midtvejsevalueringen i en omfattende undersøgelse afNIQUID (databasen over 
alle de indikatorer, der var fastlagt for SPD'et) med henblik på at omdanne den til et effektivt 
ledelsesinformationssystem til SPD'et. Evaluatoren foreslog, at man jævnligt overvågede udviklingen i 
forbindelse med 52 indikatorer i stedet for de 330 indikatorer, der var fastlagt i SPD'et. Endvidere blev der 
for hvert underprogram udviklet en række nogleindikatorer til registrering af dets specifikke effekt. 
Der er desuden sket en betydelig udvikling i Italien, hvor der blev oprettet et standardiseret 
indikatorsystem for ESF-interventionerne. 1 Portugal er indikatorerne også blevet bedre på næsten alle 
inasatsområder, selv om dataenes kvalitet dog stadig kan forbedres yderligere. « 
Projektudvælgelseskriterier 
I de første 2-3 år af programgennemførelsen er der i visse tilfælde blevet udviklet relativt 
avancerede pointsystemer i forbindelse med medfinansierede projekter. De systemer, der 
er indført (f.eks. i Merseyside), tager på samme tid hensyn til en lang række faktorer, og 
ud over at vurdere støtteberettigelsen undersøges udvælgelseskriterierne både med 
hensyn til prioriterede felter og foranstaltninger. F.eks. omfatter de prioriterede kriterier, 
som er fælles for alle projekter, bl.a. projektoutput, nytteværdi, løftestangseffekt i den 
private sektor og for nylig også indvirkningen på miljøet. 
Der er i mange midtvejsevalueringer sat spørgsmålstegn ved effektiviteten af sådanne 
systemer. Gennemsigtige og objektive kriterier, som i sig selv betragtes som god praksis, 
er i givet fald ikke tilstrækkelige til at sikre, at de bedste projekter udvælges. Det vil 
f.eks. skulle kontrolleres yderligere, om de oplysninger og outputprognoser, som 
ansøgerne har forelagt, er tilstrækkeligt pålidelige. 
Ramme 12: Merseyside -pointsystem i forbindelse med ESF-/ EFRU-projekter 
I forbindelse med SPD'et for Merseyside har det system, der er indført til udvælgelsen af projekter, tre 
forskellige aspekter: støtteberettigelse eller "kernekriterier", udvælgelseskriterier i forhold til prioriterede 
felter, der er fælles for alle projekter, og udvælgelseskritierier i forhold til foranstaltninger (som kan være 
forskellige fra kriterierne i forhold til prioriterede felter). 
Formålet hermed var at udvikle en række forståelige og gennemsigtige kriterier, som kunne anvendes i 
forbindelse med en lang række forskelligartede projekter. De væsentligste prioritetskriterier omfatter de 
forventede projektoutput, nytteværdi, arten af støttemodtagere (i forbindelse med ESF), 
arbejdsmarkedsspørgsmål, påvisning af partnerskab og sammenhæng, løftestangseffekt i den private sektor 
og indvirkningen på miljøet. 
2.3. Udnyttelse af evalueringsresultater 
Som beskrevet ovenfor er midtvejsevalueringerne en vigtig informationskilde for 
programforvalterne og beslutningstagerne. De får på baggrund heraf oplysninger om 
centrale spørgsmål, f.eks. om relevansen af interventionernes mål og effektiviteten af de 
mere omfattende økonomiske effekter på det pågældende område. En autoritativ 
-21-
evaluering bør ledsages af tilbundsgående analyse og være tilstrækkelig operationel til 
fuldt ud at kunne udnyttes til politiske formål. 
Evalueringsresultaternes kvalitet garanterer imidlertid ikke, at de vil blive udnyttet i det 
fornødne omfang. Evalueringerne kan med andre ord ikke anses for at være det eneste 
element, der skal indgå i gennemførelsen af midtvejsrevisionen. Institutioner og politiske 
beslutningstagere udveksler løbende informationer. Andre faktorer i relation til den 
politiske baggrund for den makroøkonomiske ramme kan også direkte påvirke de 
endelige omprogrammeringsbeslutninger. Under hensyntagen til denne mere omfattende 
sammenhæng skal der som led i midtvejsevalueringsprocessen skelnes mellem tre 
forskellige udnyttelsesniveauer. 
For det første anvendes evalueringen som feedbackmekanisme i relation til de politiske 
foranstaltningers effektivitet. Resultaterne og anbefalingerne i forbindelse med 
evalueringerne er i mange tilfælde i vidt omfang blevet fulgt og integreret i de ændringer, 
der er foretaget af programmerne. Det bedste eksempel er den irske midtvejsevaluering af 
EUSR, som indeholdt pålidelige og nyttige konklusioner, der resulterede i, at der blev 
omfordelt midler mellem aktioner eller underprogrammer (jf. ramme 12). 
For det andet spillede evalueringen en vigtig rolle med hensyn til at tilvejebringe nye 
informationskilder eller løbende rådgivning til programforvaltere og politiske 
beslutningstagere. F.eks. anså man også evalueringen af mål 1-programmet i Hainaut, 
hvori der indgik en speciel makroøkonomisk model (jf. ramme 3), som nyttig i 
forbindelse med reprogrammeringen. De deri indeholdte konklusioner gav mulighed for 
mere langsigtede perspektiver i relation til konvergenstendensen i den regionale 
økonomi. Andre evalueringer, som ikke var så bredt anlagt, understregede betydningen af 
visse kritiske aspekter af programforvaltningen, men behandlede ikke hele 
gennemførelsesforløbet så udtømmende. 
Endelig fremgik det også, at væsentlige bidrag fra partnerskaberne som led i programmet 
er af central betydning for, at evalueringsprocessen kan blive vellykket og effektiv. Et 
vigtigt resultat heraf er, at beslutningstagere deltog i drøftelsen af de evalueringsmæssige 
spørgsmål, og at der blev udledt en række konklusioner med hensyn til, hvordan 
interventionerne kan forbedres. Selv om der her ikke altid var tale om en formelt 
struktureret læringsproces, havde den en betydelig effekt for det endelige resultat af 
midtvejsrevisionerne. 
HI. HOVEDRESULTATER OG TILPASNINGER 
Evalueringerne bidrog til midtvejsrevisionen på den måde, at de gav et samlet overblik 
over, hvad der var opnået i løbet af første halvdel af programmeringsperioden. Som en 
form for status over disse elementer vurderes i denne del af rapporten hovedresultaterne 
af denne proces i relation til de tilpasninger, der er foretaget af programmer. Der ses også 
nærmere på, i hvilket omfang de af Kommissionen fastsatte prioriteter er integreret i 
programmerne. 
-22 
3.1. Sammenhæng mellem evaluering og omprogrammering 
Evalueringerne blev forelagt inden for den aftalte tidsperiode, hvorved resultaterne kunne 
indgå i de midtvejsrevisioner, der blev gennemført mellem 1997 Og 199817. Der bør 
anføres en særlig bemærkning i relation til de tre nye medlemsstater. Selv om deres 
programmer blev indledt et år senere end programmerne for de øvrige medlemsstater, traf 
alle tre formelle foranstaltninger til at gennemføre midtvejsevalueringer. Kommissionen 
sørgede for, at der fandt en udveksling af erfaringer sted mellem evaluatorerne, hvilket 
gav nye ideer til, hvordan evalueringerne kunne gennemføres. Et centralt træk ved denne 
proces var, at der ikke blev foretaget nogen tilpasninger af betydning forud for 
evalueringerne og den formelle revision af programmerne. 
Evalueringerne har stort set vist sig at være anvendelige til at behandle centrale 
spørgsmål eller sætte fokus på de beslutninger, der skulle træffes. Analysens egentlige 
kvalitet såvel som anbefalingernes operationelle fokus har været afgørende for, i hvilken 
udstrækning dette har været muligt. 
På området udvikling af landdistrikter er midtvejsevalueringerne resulteret i anbefalinger 
og konkrete forslag efter anmodning fra såvel Kommissionen som 
forvaltningsmyndighederne. Der er bl.a. foreslået en reallokering af midlerne. I Spanien 
og Tyskland er disse forslag sammenfaldende med de ansvarlige myndigheders, da de 
opstillede evalueringskriterier var de samme (måling af foranstaltningernes udvikling på 
grundlag af de fastsatte overvågningsdata). I andre tilfælde er der kun taget hensyn til en 
del af kriterierne (Portugal). For Frankrigs vedkommende er evalueringerne foretaget, 
efter at programmerne er ændret, og det har efterfølgende vist sig, at der ikke var nogen 
form for modsætningsforhold. I Italien har evaluatoren især analyseret de problemer, der 
er relateret til gennemførelsen, og de programansvarlige har foreslået reatlokeringcr af 
midlerne. For Irlands vedkommende har evaluatorens anbefalinger vedrørende en 
styrkelse af visse foranstaltninger ikke kunnet efterleves på grund af manglende midler. 
Eksemplerne Irland og Merseyside 
To eksempler kan anvendes til at belyse hele midtvejsrevisionsprocessen, lige fra den 
formelle evaluering til gennemførelsen af beslutningerne om de finansielle reallokeringer. 
Disse vedrører to forskellige interventionsniveauer: en omfattende EUSR (Irland) og et 
SPD (Merseyside) (jf. ramme 13 og 14). 
17 Der har været en vis forsinkelse i forbindelse med forhandlingerne om midtvejsrevisionen i mål 1 i 
Frankrig (navnlig Réunion) og med hensyn til Grækenland (omprogrammering af EFRU-
interventioner, ESF-ændringer planlagt til andet halvår af 1998). I Italien blev der truffet beslutning 
om en række omprogrammeringsforanstaltninger i april 1998, og midtvejsrevisionen vil blive 
færdiggjort i oktober på grundlag den faktiske udvikling i forbindelse med nogle programmer, der 
gennemføres langsomt. 
23 
Ramme 13: Midtvejsrevision (I): EUSRfor Irland . 
Ifølge rapporten har EUSR'enfor Irland været en stor succes, og midlerne er blevet anvendt effektivt til 
Støtte for og fremme af det markante økonomiske opsving. I forbindelse med EUSR har den offentlige 
udgiftsplanlægning på mellemlang sigt muliggjort en mere systematisk og effektiv programmering på 
mange områder. 
EUSR-evalueringen satte spørgsmålstegn ved værdien af, at der anvendes offentlige midler til en række 
specifikke foranstaltninger, navnlig gratis eller subsidierede serviceydelser, som virksomheder eller 
borgere ville være rede til selv at betale for. En hovedantagelse var i denne henseende, at markederne mest 
effektivt og omkostningseffektivt kan realisere økonomiske og sociale mål, og at offentlige interventioner 
således kun er berettigede i de tilfælde, hvor markedet ikke fungerer hensigtsmæssigt, og den pågældende 
intervention ikke selv giver anledning til økonomiske fordrejninger. Med udgangspunkt i disse teoretiske 
antagelser blev der identificeret fire situationer, hvor offentlig intervention i en markedsøkonomi efter 
evaluatorernes opfattelse kunne forsvares: 
levering af offentlige varer og tjenesteydelser (f.eks. transportinfrastruktur), som ikke ville blive 
leveret, hvis det offentlige ikke gjorde det 
indførelse af korrigerende subsidier med henblik på at ændre prisen på varer og tjenesteydelser i de 
tilfælde, hvor markedsprisen ikke i tilstrækkelig grad afspejler de mere omfattende sociale fordele, 
som er forbundet med dem (f.eks. omkostningerne ved lån til SMV) 
forvaltning af målrettede ordninger, som tager sigte på adfærdsændring ved at afhjælpe manglende 
viden, kendskab eller forståelse (f.eks. ved at gøre virksomhedsejere eller arbejdstagere bekendt med 
ny teknologi) 
omfordeling af formue via subsidier eller sociale ydelser til fremme af almene samfundsmål. 
Som led i EUSR-evalueringen blev de 166 EUSR-foranstaltninger inddelt på grundlag af ovennævnte 
kategorier. For hver kategori blev der udvalgt en eller to "ankerforanstaltninger" - dvs. foranstaltninger, 
som var omfattende, eller som vedrørte gamle og veletablerede elmenter i den offentlige politik • og de 
blev anvendt som sammenligningsgrundlag for de øvrige foranstaltninger indenfor samme kategori. På 
grundlag af disse sammenligninger blev der truffet beslutninger om, hvilke foranstaltninger der var 
vellykkede, og hvilke der ikke var det. 
Der blev derpå udarbejdet 150 anbefalinger til, hvordan EUSR-midlerne kunne anvendes mere effektivt, 
men særlig fokus på de foranstaltninger, der var ikke var tilstrækkeligt målrettede eller havde uønskede 
effekter. Det understregedes i evalueringen, at der klart burde anvendes flere offentlige udgifter på den 
jysiske infrastruktur, navnlig vejene udenfor byområderne. I forbindelse med visse eftersporgselsbaserede 
foranstaltninger blev det foreslået, at udgiftsmålene skulle revideres i forhold til den faktiske udvikling, 
f.eks. en nedsættelse af tilskuddet til underprogrammet for levnedsmiddelindustrien. 
Under drøftelser i overvågningsudvalgene nåede man endvidere frem til, at der skulle lægges større vægt 
på de unge og de langtidsledige, og at bevillingerne til specifikke foranstaltninger til uddannelse og de 
dårligt stillede skulle forhøjes. 
EUSR-evalueringen indeholder desuden en række detaljerede anbefalinger med hensyn til forvaltningen og 
gennemførelsen af specifikke foranstaltninger. Det anføres f.eks., at konkurrencen i forbindelse med 
leveringen af subsidierede tjenesteydelser er utilstrækkelig, hvilket skyldes de offentlige instansers, 
dominerende stilling og den manglende konkurrence på området. Hvad angår overvågningen, fon-slås da 
i rapporten, at resultatindikatorerne bor forbedres, samtidig med at det erkendes, at den nuværende EUSR 
udgør det mest avancerede eksperiment med hensyn til overvågnings- og indikatorsystemer. 
Resultatet af midtvejsrevisionen fulgte stort set disse anbefalinger. Ændringerne var således hovedsagelig i 
form af, at hovedindsatsen blev flyttet fra erhvervssektoren til udvikling af de menneskelige ressourcer og 
økonomisk infrastruktur. De finansielle reallokeringer udgjorde 163 mio. ECU, med fokus på FTU (37 
mio. ECU), transportinfrastruktur (36 mio. ECU) og en række foranstaltninger i forbindelse med unge med 
en uafsluttet skolegang og andre marginaliserede grupper (46 mio. ECU). 
24 
Ramme 14: Midtvejsrevision (II): Merseyside (mål 1) 
Strukturfondsstøtten til Merseyside udgør 816 mio. ECU, som udbetales via de fem prioriterede felter 
("Drivers for Change") som led i SPD'et for Merseyside: udefra kommende investeringer og 
virksomhedssektoren, lokale virksomheder og lokalt erhvervsliv, vidensbaseret industri og avanceret 
teknologi, kultur, medier og fritidsindustrier, aktion til fordel for befolkningen i Merseyside. Sidstnævnte 
område modtager de fleste af programmidlerne (mere end to femtedele). De prioriterede felter 'udefra 
kommende investeringer' og 'lokalt erhvervsliv' modtog henholdsvis en fjerdedel og en femtedel af 
programmidlerne. 
Programmets iværksættelse faldt sammen med et konjunkturopsving i Det Forenede Kongerige, som var 
kendetegnet ved faldende arbejdsløshed og økonomisk vækst, begge med procentsatser, der var højere end 
EU-gennemsnittet. Merseyside fik også fordel af dette opsving med det resultat, at strukturfondsmidlerne 
anvendes i en situation, der er gunstigere end den situation, der forventedes, da SPD'et blev udformet. Selv 
om forbedringerne på arbejdsløshedsområdet har været små i forhold til hele Det Forenede Kongerige, 
bor de ses på baggrund af at de væsentligste sociale og økonomiske indikatorer i den senere tid er faldet. 
Midtvejsevalueringen vurderede SPD'ets nuværende og potentielle effekt for befolkningen og erhvervslivet 
i Merseyside, fremsatte kritik af de eksisterende overvågningssystemer og kom med anbefalinger til, 
hvordan programmet burde videreføres i den restende programmeringsperiode. 
Dokumentationsundersøgelsen blev suppleret med en gennemgang af 100 separate projekter samt diverse 
undersøgelser og interviewundersøgelser, der var koncentreret om støttemodtagerne under programmet. 
Evalueringsundersøgelsens omfang og kvalitet var bemærkelsesværdig. Dette opvejede i stor stil de knappe 
ressourcer, som satte en begrænsning for, hvor mange indgående analyser det var muligt at gennemfare. 
Evaluatoren fremsatte en række detaljerede og begrundede anbefalinger og foreslog navnlig, at 
overvågnings- og evalueringsarbejdet fremover skulle være koncentreret om større projekter, som 
forventes at have den største effekt, samt om emner som feks. fortrængning og bæredygtighed. Det blev 
endvidere anbefalet, at de nuværende indikatorer blev udvidet for at forbedre vurderingen af programmets 
effekt. De indikatorer, der blev foreslået, var bl.a. overlevelsesprocenter for SMV og deres brug af ny 
teknologi. Desuden blev det anført, at der ikke var tilstrækkelig fokus på synergierne blandt programmets 
fem prioriterede felter og på temaer, der er gennemgående for flere foranstaltninger. 
De omprogrammeringsmæssige ændringer, der blev gennemført i midtvejsrevisionsfasen, fulgte i store 
træk evaluatorens forslag og var i vidt omfang i overensstemmelse med Kommissionens regionalpolitiske 
prioriteter indtil udgangen af 1999.1 alt 97 mio. ECU blev omfordelt, navnlig til foranstaltninger, som har 
størst sandsynlighed for at resultere i direkte jobskabelse (SMV, teknologi og social integrering). Der blev 
iværksat nye foranstaltninger inden for forarbejdning af fisk og vedrørende udvikling og anvendelse af 
kommunikationsteknologier. Kommissionen fastsatte endvidere en frist for, hvornår der skulle foretages en 
omfattende revision af basisdataene og de kvantificerede mål, navnlig med hensyn til 
nettobeskæftigelseseffekterne. 
3.2. Samlede reallokeringer af strukturfonde 
Under mål 1 og 6 var alle EUSR'er, SPD'er og andre interventionsformer genstand for en 
midtvejsrevision. Den eneste undtagelse var de nye tyske delstater, hvor der løbende 
foretages tilpasninger af programmerne. Alle disse revisioner resulterede i finansielle 
reallokeringer af forskellig størrelsesorden med det formål at forbedre interventionernes 
samlede effektivitet. 
Disse ændringer er, på grund af de finansielle beløb, det drejer sig om, mere vidtgående i 
de større og mere komplekse EUSR'er end i forbindelse med SPD'erne. Men de er ikke 
direkte proportionale med programmernes succes eller fiasko. Selv et særdeles vellykket 
program (f.eks. EUSR for Irland) kan forbedres, og der kan foretages de fornødne 
justeringer uden at ændre programmernes væsentligste prioriteter og mål. 
Omfanget af reallokeringer var meget forskelligt fra program til program. De finansielle 
fremskridt har været det centrale element i disse foranstaltninger, navnlig med hensyn til 
de programmer, der ikke havde udnyttet midlerne tilstrækkeligt. Endvidere afspejler 
real lokeringerne også, i hvilket omfang der er taget hensyn til EU-prioriteterne (jf. 4.3). 
-25-
Generelt set blev der foretaget begrænsede tilpasninger (finjustering) af programmerne 
uden at berøre de strategiske prioriteter. I nogle tilfælde (f.eks. Italien - mål 1, EUSR for 
Portugal) indebar disse ændringer en overførsel af midler fra de programmer eller 
underprogrammer, hvor udgifterne ikke blev indgået så hurtigt, til de programmer, hvor 
midlerne blev anvendt hurtigere, idet der dog blev taget hensyn til andre kvalitative 
kriterier. I de fleste tilfælde blev ændringerne dog foretaget inden for programmerne og 
mellem foranstaltningerne. Yderligere midler fra provenuet fra pristalsreguleringen blev 
endvidere anvendt til at koncentrere visse aktioner, navnlig med henblik på jobskabelse. 
Figur 4 viser omfanget af overførsler af midler for hver medlemsstat. 
De største ændringer blev foretaget i forbindelse med EUSR for mål 1 i Italien (ca. 
700 mio. ECU, herunder ikke-programmerede midler og provenuet fra 
pristalsreguleringen i forbindelse med EUSR for 1998), efterfulgt af Spanien (over 600 
mio. ECU) og Grækenland (400 mio. ECU kun i forbindelse med de nationale 
programmer). Selv om der er tale om store beløb, udgør disse kun mellem 2% (Spanien) 
og 5% af de samlede strukturfondsbevillinger. I Irland udgjorde de finansielle overførsler 
160 mio. ECU af strukturfondene eller 3% af EU-strukturfondenc for perioden 1994-
1999. I Nordirland blev der ikke foretaget nogen overførsel af midler mellem 
underprogrammer, bortset fra tildelingen af midler fra provenuet fra pristalsreguleringen. 
I Finland og Sverige bestod de mest markante ændringer i, at en række foranstaltninger 
blev samlet for at forenkle programmets struktur. 
Omvendt blev der i forbindelse med forholdsvis små programmer foretaget betydelige 
ændringer relativt set, dvs. som en andel af de samlede strukturfondsbevillinger. I 
Hainaut i Belgien blev ca. 19% af de disponible midler omdirigeret til navnlig SMV-
støtteordninger. Selv om der i Flevoland blev overført relativt mange midler (13%), 
vedrørte dette mange mindre ændringer af SPD-foranstaltningerne uden at berøre 
programmets overordnede mål. 
Det er temmelig vanskeligt at give et samlet overblik over arten af disse tilpasninger. 
Næste afsnit giver derfor mulighed for at få en mere kvalitativ indsigt i nogle af de 
centrale EU-prioriteter. 
26-
Figur 4: Reallokering af strukturfondene for de enkelte medlemsstater i forbindelse 
med midtvejsrevisionen ( i mio. ECU) 
s> s> O ^ V<N <\ ^ <\ <N >^ 
^ >• > > > ** 'V* # VT > # >• ^ ^ ^ vT ^ > ^ ^ 
<c°v 
I Beløb i mio ecu • Procent af ESF-tildeling 
1. heraf Nord-Pas-de-Calais (19,6 mio. ECU), Corse (10,1 mio. ECU), Guyane (36,1 mio. ECU) og 
Martinique (22,4 mio. ECU) 
2. ingen midtvejsrevision 
3. kun reallokering i forbindelse med EFRU 
4. heraf Nordirland (69,8 mio. ECU), Merseyside (97,0 mio. ECU) og Highlands & Islands (21 mio. 
ECU). 
3.3. Integrering af EU-prioriteter 
Det er ikke altid let at vurdere, i hvilket omfang der er taget hensyn til de EU-prioriteter. 
der er fastsat i Kommissionens retningslinjer for midtvejsrevisionen. Nye 
foranstaltninger, der er kommet til, eller eksisterende foranstaltninger, der modtager 
yderligere bevillinger, kan imidlertid give visse oplysninger herom. 
Basisinfrastruktur - styrkelse af TEN 
Som led i strukturfondene lægges der stor vægt på, at forskellene • med hensyn til 
infrastrukturdækning på transport-, energi-, telekommunikations- og miljøomrdct 
mindskes på lang sigt. Dette kommer navnlig til udtryk i den andel af de samlede 
bevillinger (mere end 30%), der er afsat til dette område i de nuværende 
programmeringsdokumenter for mål 1 i perioden 1994-1999. 
Selv om infrastrukturområdet stadig er et væsentligt prioriteret felt for de fleste regioner, 
blev der ikke afsat betydelige ressourcer af til at finansiere ny infrastruktur. Generelt blev 
hovedvægten langt på specifikke TEN-projekter med henblik på at etablere effektive 
forbindelser og systemer, navnlig på transportområdet (ramme 15). 
27 
Ramme 15: Lufthavsprogram - Italien mål l 
Lufthavnsprogrammet til 10 mio. ECU, som for nylig blev godkendt af Kommissionen, tager sigte på at 
forbedre eller opgradere eksisterende lufthavne i Syditalien. Efter midtvejsrevisionen blev man enige om at 
stille yderligere bevillinger (50 mio. ECU) til rådighed til dette program, udelukkende til TEN-projekter, 
med henblik at styrke den regionale dækning på dette område. < 
Erhvervslivets rammevilkår - øget fokus på beskæftigelsen 
Resultaterne af midtvejsrevisionerne viser, at det har været muligt at sætte øget fokus på 
beskæftigelsen via mange forskellige aktioner (styrkelse af støtteordninger, regionale og 
lokale beskæftigelsespagter, lokaludviklingsinitiativer osv.). En række beslutninger, der 
allerede er truffet (f.eks. med henblik på at lade de regionale og lokale 
beskæftigelsespagter indgå i hovedprogrammerne, ramme 16), vidner om, at man fra 
politisk hold er fuldt ud indstillet på at bekæmpe arbejdsløsheden mere effektivt. Den 
øgede fokus på projekternes betydning for jobskabelse, navnlig SMV-projekter, er 
ligeledes i overensstemmelse med politikken i de fleste medlemsstater. Dette afspejles i 
EUSR'erne og SPD'erne. 
I denne henseende har midtvejsrevisionen sat spørgsmålstegn ved, om de politiske 
instrumenter effektivt kan støtte jobskabelsen og imødekomme behovet for mere aktive 
beskæftigelsespolitikker gennem foranstaltninger i forbindelse med de menneskelige 
ressourcer og uddannelse. På et mere operationelt plan blev der også lagt vægt på at måle 
beskæftigelseseffekterne (f.eks. i regioner i Det Forenede Kongerige, Nord-Pas-de-
Calais) og i højere grad tage hensyn til beskæftigelsesaspektet i 
projektudvælgelseskriterierne (f.eks. Italien). 
Ramme 16: Regionale og lokale beskæftigelsespagter 
I tre medlemsstater (Spanien, Grækenland, Italien), stillede overvågningsudvalgene EUSR-midler til 
rådighed til et program eller en specifik foranstaltning til medfinansiering af handlingsplaner for 
regionale og lokale beskæftigelsespagter. I Spanien (mål 1) prioriteredes fem pagter, som skulle modtage 
EU-støttepå 55 mio. ECU (fra provenuet fra pristalsreguleringen i forbindelse med EUSR) og integreres i 
et nyt program med deltagelse af flere regioner. 1 Grækenland er der planer om, at midlerne fra provenurt 
fra pristalsreguleringen for 1997 og 1998 skal anvendes til specifikke underprogrammer som led i 
regionale programmer, derfor øjeblikket er til revision. I Italien foreslog de nationale myndigheder som 
led i midtvejsrevisionen et program med deltagelse af flere regioner og flere fonde til et beløb af 280 mio. 
ECU, hvoraf 140 mio. ECU fra strukturfondene vil yde støtte til 9 pagter. 
Nationale støtteordninger, som i vidt omfang medfinansieres af strukturfondene, er også 
blevet revideret, således at de i højere grad er koncentreret om jobskabelse og SMV (jf. 
ramme 17). 
Ramme 17: SMV- EUSR for Grækenland 
Med en merbevilling på 136 mio. ECU har de græske myndigheder omlagt deres operationelle program i 
industrisektoren til fordel for SMV. Den nationale støtteordning er blevet ændret i overensstemmelse med 
Kommissionens retningslinjer ved at øge støtten til erhvervstjenesterne og yde indirekte støtte i stedet for 
direkte tilskud. Der er oprettet formidlende organer, som skal forvalte SMV-aktionerne, og projekterne vil 
blive udvalgt på grundlag af konkurrence. Der blev desuden gennemført en forhåndsvurdering af de SMV-
projekter, der skal medfinansieres (ca. I 450 projekter ud af de modtagne 4 200). 
Miljø og bæredygtig udvikling 
Som et element i den bæredygtige udvikling er miljøet en af de overordnede EU-
prioriteter, som hyppigst tages op som led i midtvejsrevisionen. Dette mål forfølges både 
via specifikke foranstaltninger og, hvad der er vigtigere, via en horisontal integrering med 
-28-
andre programprioriteter. Som følge af objektive vanskeligheder (manglende indikatorer, 
metodemæssige aspekter) kunne resultaterne af midtvejsrevisionen ikke i alle tilfælde 
føre til brugbare konklusioner for tilpasningen af programmerne. Der blev navnlig gjort 
opmærksom på den manglende systematiske vurdering af projekternes indvirkning på 
miljøet og de gevinster, der kunne opnås i henseende til projekternes kvalitet, såfremt 
sådanne vurderinger blev anvendt systematisk. Vejen er således banet for forbedringer af 
miljøbeskyttelsen og de generelle projektudvælgelsesprocedurer i den nye 
programmeringsperiode (ramme 18). 
Ramme 18: Integrering af miljøaspektet 
Miljøet har længe været et vigtigt anliggende for de fleste medlemsstater. For at strukturfondene kan yde et 
passende bidrag til miljøbeskyttelsen, skal der i forbindelse med alle projektbeslutninger tages hensyn til 
dette aspekt, således at skaderne på miljøet mindskes og de positive fordele gores størst mulige, f.eks. ved 
at give fortrinsstilling til projekter med positive miljøvirkninger (forebyggende foranstaltninger, 
miljøvenlige produkter, ...). Kommissionens tjenestegrene spiller en aktiv rolle med hensyn til vurderinger 
af virkningerne på miljøet (specifik undersøgelse allerede iværksat, en håndbog i miljøvurdering af 
regionale udviklingsplaner og EU-strukturfondsprogrammer udarbejdet osv.), således at 
integreringsaspektet kan forbedres. 
Der er gjort fremskridt med hensyn til at lade miljøet indgå som et "nøglekriterium" for udvælgelsen af 
projekter, navnlig i Finland og Sverige. For nylig blev dette kriterium ligeledes indfort i Italien som led i 
industriprogrammet i forbindelse med udvælgelsen af nye industriprojekter. 
Forskning og teknologisk udvikling 
Mens infrastrukturerne til forsknings- og udviklingsaktiviteter generelt set allerede er på 
plads, skal anvendelsen af de eksisterende infrastrukturer optimeres. Der er foretages 
visse forbedringer, navnlig gennem forøgelse af FTU-investeringerne til det lokale 
erhvervsliv (jf. ramme 19). 
Ramme 19: Forskning og teknologisk udvikling - Irland 
FTU's betydning blev anerkendt i den oprindelige EUSR, og dens stilling er blevet styrket yderligere i 
forbindelse med midtvejsrevisionen. Der blev tilført ca. 37 mio. ECU til supplerende FTU-aktioner som led 
i det operationelle program i industrisektoren. Der vil endvidere blive indført udbud og reducerede 
støttesatser. Overvågningsudvalget var endvidere af den opfattelse, at visse serviceydelser til 
industrisektoren kunne leverespå grundlag af omkostningsdækning. 
Informationssamfundet 
Hvad angår informationssamfundet, er der stillet yderligere midler til rådighed til denne 
prioritet i erkendelse af, at det spiller en stor rolle i indsatsen for at reducere virkningerne 
af periferisk beliggenhed og derved øge investeringerne og produktiviteten (ramme 20). 
Ramme 20: Informationssamfundet (Portugal, Spanien) 
1 Spanien blev der som led i EUSR oprettet en ny underakse (6.6.) vedrørende informationssamfundet, 
efter at evaluatoren specifikt havde anbefalet dette. En foreløbig bevilling på 46 mio. ECU er blevet afsat 
til fremme af denne prioritet. EFRU-foranstaltninger vil tage sigte på at stille erhvervsmæssige og 
interaktive tjenester til rådighed for universiteter, turisme og virksomheder. ESF-foranstaltninger vil være 
koncentreret om specifikke uddannelsesjoranstaltninger til borgerne samt de lokale myndigheder. 
En væsentlig nyskabelse i relation til EUSR for Portugal har været beslutningen om at indfore en ny 
foranstaltning til fremme af informationssamfundet som led i underprogrammet vedrørende 
telekommunikation. Denne foranstaltning har fået tildelt ca. 7 mio. ECU fra EFRU Endvidere er der også 
gjort en betydelig indsats i forbindelse med andre EUSR-interventioner, navnlig i forbindelse med 
29-
lokaludviklingsprogrammet (PDDR), hvor alle lokaluaviklingskontorer vil blive sammenkoblet, eller 
uddannelsesprogrammet, hvor alle skoler på sekundærtrinet får adgang til Internet. 
Udvikling af de menneskelige ressourcer 
Hvad angår interventioner vedrørende udvikling af de menneskelige ressourcer, blev det 
anset for at være nødvendigt at koncentrere indsatsen om de arbejdsløse, efter at der i tre 
år var blevet lagt stor vægt på de unge. I overensstemmelse med den 
forebyggelsesstrategi, der er indeholdt i retningslinjerne på beskæftigelsesområdet, blev 
der gjort en indsats for de arbejdsløse på forskellige måder: styrkelse af integrerede 
interventioner (rådgivning og vejledning, uddannelse, beskæftigelsesstøtte), udvidelse af 
støtten til oprettelse af mikrovirksomheder, udvikling af nye former for uddannelse samt 
lokal arbejdsformidling. Inden for de interventioner, der var rettet mod de unge, blev 
støtten omlagt fra traditionelle uddannelsesprogrammer til interventioner til fordel for 
udstødelsestruede unge og unge med en uafsluttet skolegang. I denne henseende er en 
tættere integrering mellem de almene uddannelsessystemer og erhvervs- og 
beskæftigelsessystemer blevet støttet, navnlig hvad angår de faglige uddannelser i de 
øverste klasser på sekundærtrinet (ramme 21). 
Ramme 21: Udvikling af de menneskelige ressourcer - Irland mål 1 
Midtvejsrevisionen af det operationelle program vedrorende udvikling af de menneskelige ressourcer 
(HRDOP) i Irland blev godkendt af overvågningsudvalget i oktober 1997. Midtvejsrevisionen tog ikke blot 
udgangspunkt i rapporterne fra evalueringsenhederne i forbindelse med HRDOP, EUSR og ESF, men 
også politiske retningslinjer på nationalt plan og fællesskabsplan, såsom hvidboger fra regeringen og EU's 
beskæftigelsesstrategi. 
I den midtvejsrevision, som overvågningsudvalget godkendte, indgik følgende elementer: en omfattende 
strategiramme, finansielle reallokeringer med en revideret finansieringsplan (der var i programmet 
foretaget ændringer til et beløb afca. 40 mio. ECU med en yderligere nettotildeling til OP på 14 mio. 
ECU) og identificering af kvalitative anbefalinger i OP- og EUSR-evalueringerne med hensyn til, hvor der 
skulle gøres en indsats. 
Den væsentligste reallokering som led i OP har været foranstaltningen til fordel for unge med en uafsluttet 
skolegang (styrket med 26 mio. ECU), som tager sigte på at tilvejebringe mindst 1 000 ekstrapladser (med 
mulighed for inden for finansieringsrammen i givet fald at tilvejebringe yderligere 1400). 
Ledsageforanstaltningerne blev styrket, hvilket muliggjorde mere fleksibilitet. Der blev også skabt 
mulighed for en reallokering af yderligere pladser til unge uden en afsluttet skolegang inden for andre 
foranstaltninger. Overvågningsudvalget godkendte kvalitative anbefalinger med henblik på at koncentrere 
indsatsen om de langtidsledige, i højere grad at tilpasse erhvervsuddannelserne til arbejdsgivernes behov 
og at styrke investeringerne i børnepasningsfaciliteter. 
Lige muligheder 
Temaet lige muligheder er blevet styrket i mange programmer, selv om denne prioritet 
ofte optræder som et horisontalt mål og ikke systematisk som led i den enkelte 
foranstaltning. Der blev dog gjort en betydelig indsats for at koncentrere visse 
iforanstaltninger om denne prioritet, navnlig som led i interventioner vedrørende 
menneskelige ressourcer. I forbindelse med EFRU-interventioner blev der indført 
specifikke foranstaltninger vedrørende kvindelige iværksættere, navnlig i Italien og 
Grækenland som led i de respektive industriprogrammer i disse medlemsstater (jf. 
Ramme 22). 
30 
Ramme 22: Uge muligheder: styrkelse af kvindelige iværksættere 
En række programmer har fremmet kvinders deltagelse i virksamhedsetableringsordninger. I Italien og 
Grækenland blev en særlig foranstaltning til fordel for kvindelige iværksættere (støttet af den nationale 
lovgivning) inaført som led i deres operationelle programmer i industrisektoren. 1 Finland har man planer 
om at garantere adgang til en ordning med lån på fordelagtige vilkår, som for øjeblikket er ved at blive 
undersøgt nærmere. 
IV. POLITISKE KONSEKVENSER OG FREMTIDIGE UDFORDRINGER 
De elementer i midtvejsrevisionsprocessen, der blev præsenteret tidligere i denne rapport, 
havde forskellige konsekvenser i politisk henseende. Der blev gjort opmærksom på visse 
gennemførelses- og forvaltningsmæssige spørgsmål, som der allerede kunne tages højde 
for i resten af indeværende programmeringsperiode. Ud over at pege på fremtidige 
udfordringer på grundlag af den nuværende evalueringspraksis blev der tilvejebragt et 
grundlag for overvejelser omkring strategiske prioriteter for fremtidige programmer. 
4.1. Konsekvenser på kort sigt for de eksisterende forvaltningssystemer 
Under drøftelserne af midtvejsrevisionerne blev det ofte fremført, at 
overvågningsprocedurerne har en tendens til at lægge større vægt på den finansielle 
gennemførelse end på de fysiske resultater. I hovedparten af midtvejsevalueringerne blev 
der gjort opmærksom på behovet for en række nye indikatorer, således at resultaterne og 
effekterne af programmerne bedre lader sig måle. Fastlæggelsen af sådanne indikatorer -
samt sikring af pålidelighed og en passende kvantificering - vil øge kvaliteten og 
rækkevidden af de næste midtvejsevalueringer. 
Nogle medlemsstater har allerede taget skridt til at forbedre en række elementer i deres 
eksisterende forvaltningssystemer, bl.a.: 
- fastsættelse af klare, kvantificerede mål og indikatorer for overvågningen og 
evalueringen (f.eks. Østrig, Portugal, Italien, Det Forenede Kongerige) 
- fastlæggelse af mere egnede udvælgelseskriterier for projekter (herunder 
beskæftigelses- og miljøkriterier (f.eks. Italien)) 
- forenkling af forvaltningsprocedurerne, navnlig for små programmer (f.eks. Finland» 
Sverige) 
- sikring af synergieffekter mellem forskellige strukturfondsinterventioner (f.eks. 
Portugal, Spanien). 
4.2. De første overvejelser om fremtidige programmer ' 
Midtvejsrevisionen tog sigte på at foretage de fornødne ændringer af programmerne for at 
afspejle de ændrede vilkår og behov, der opstod i løbet af gennemførelsesfasen. Parallelt 
med midtvejsevalueringerne har både Kommissionen og medlemsstaterne gennemført en 
række strategiske analyser, som ser på den periode, der kommer efter de igangværende 
interventioner. Formålet med disse var at træffe forberedelser til de fremtidige 
strukturfondsinterventioner ved at se nærmere på mere langsigtede anliggender, som der 
ikke kunne tages fat på i resten af den nuværende programmeringsperiode. 
Kommissionen har f.eks. suppleret det begrænsede informationsgrundlag, som fremkom i 
forbindelse med midtvejsevalueringen i Italien, med en række temaundersøgelser af 
-31-
væsentlige EÙSR-prioriteter: industrirelaterede støtteordninger, FTU, miljø, 
transportinfrastruktur og udvikling af de menneskelige ressourcer. 
Disse undersøgelser tog sigte på at behandle visse centrale politiske spørgsmål samt også 
at nå frem til anbefalinger til, hvordan de fremtidige EUSR'er kan ændres. Disse 
undersøgelser var ganske vist nødvendigvis bredt anlagt, men de har alligevel tilvejebragt 
nyttige informationer til midtvejsrevisionsprocessen om spørgsmål som f.eks. fremtidige 
ændringer af udgiftsprioriteterne. 
I nogle medlemsstater er man som led i midtvejsrevisionen allerede begyndt igen at se 
nærmere på finansieringsprioriteterne. Der har endvidere fundet uformelle drøftelser og 
seminarer sted med de nationale myndigheder, hvor man behandlede spørgsmål, der er af 
central betydning for fremtiden. Kommissionen har iværksat fire temaundersøgelser 
(FTU, SMV, miljø og partnerskabsprincippet) med henblik på at afdække de overordnede 
retningslinjer og lette indførelsen af nye ordninger for perioden efter 1999. 
4.3. Udfordringer i forbindelse med evaluering 
Denne rapport har vist, at der er sket mærkbare forbedringer af den anvendte 
evalueringspraksis i forbindelse med de forskellige mål 1- og 6-programmer. Der er i hele 
rapporten fremhævet eksempler på god praksis i forbindelse med midtvejsrevisionen, 
herunder: 
- evalueringens egnethed (metode og kvalitetskriterier) 
- inddragelse af programpartnerskaberne i evalueringsforløbet 
- tilrettelæggelsen og timingen af midtvejsrevisionsprocessen 
- evalueringens feedbackrolle som støtte for omprogrammeringsbeslutninger samt til 
foregribelse af centrale spørgsmål. 
De konklusioner, der kan udledes af disse erfaringer, kan være en rettesnor for god 
praksis i forbindelse med de næste programmer med det formål at gøre forvaltningen af 
fondene endnu bedre. Det afgørende spørgsmål er således, hvordan man kan gøre status 
over resultaterne for at fremme en mere systematisk formidling af god praksis både inden 
for og mellem regionerne. På baggrund af de erfaringer, der hidtil er gjort, viser 
midtvejsrevisionen, at der i betragtning af de udfordringer, der skal tages op som led i 
fremtidige programmer, stadig skal foretages løbende forbedringer af processens kvalitet. 
Konsolidering af evaluering som et beslutningsredskab 
Evaluering opfattes i stigende grad som et forvaltningsredskab, der skal være en støtte for 
de politiske aktørers og programforvalternes arbejde ved at give dem vigtige oplysninger 
om foranstaltningernes og programmernes effektivitet. Organisationsmæssigt bør denne 
funktion skabe en større sammenhæng mellem udarbejdelsen af pålidelige og brugbare 
resultater og integreringen heraf i beslutningsprocessen. Dette indebærer, at der de steder, 
hvor sådanne ikke findes, oprettes egnede strukturer til forvaltningen af 
evalueringsaktiviteterne inden for rammerne af partnerskabet. 
-32 
Udbygning af overvågningssystemer og-indikatorer 
De nationale og regionale myndigheder har allerede gjort en betydelig indsats for at 
afhjælpe nogle huller eller mangler i deres overvågningssystemer i resten af 
programmeringsperioden. Det vil være nødvendigt af forbedre fastsættelsen af indikatorer 
og dataindsamlingen, for at de kan udføre deres forvaltningsmæssige opgaver mere 
effektivt. En bedre integrering mellem finansielle og fysiske indikatorer er et andet 
område, der er vigtigt for programforvalterne. 
Hvad angår de fremtidige programmer, skal der sikres en tilstrækkelig kvantificering af 
basis- og målindkatorer og forelægges referencedata, således at der bedre kan foretages 
en sammenligning inden for og mellem programmerne. Kommissionen vil i denne 
henseende til sin tid forelægge retningslinjer vedrørende metodemæssige spørgsmål, 
herunder en vejledende liste over relevante indikatorer for strukturfondenes 
hovedindsatsområder. 
Støtte til evalueringsmetoder 
Der er gjort betydelige fremskridt inden for evalueringsmetoderne. MEANS-programmet, 
som Kommissionen tog initiativ til i 1994, har medvirket til at udvikle denne 
organisations ekspertise på grundlag af de umiddelbare erfaringer med strukturfondene. 
Der findes ikke en enkelt, standardiseret evalueringsmetode, men derimod en lang række 
metoder, som bør tilpasses, således at de passer til de specifikke behov og situationen i 
forbindelse med de enkelte programmer. Der vil imidlertid blive gjort en indsats for at 
sikre, at ikke blot evaluatorerne, men også programforvalterne, som vil skulle vurdere 
evalueringsresultaternes kvalitet, har et bedre kendskab til evalueringsteknikkerne. 
Fremme af en multilateral udveksling af erfaringer 
Da evalueringen er blevet anerkendt som et vigtigt redskab i beslutningsprocessen, viser 
de nationale og regionale myndigheder generelt stor interesse for uformelle møder, hvor 
der kan udveksles erfaringer og synspunkter om dette emne. 
Den Tekniske Evalueringsgruppe på EU-plan består af repræsentanter for 
medlemsstaterne og embedsmænd fra Kommissionen, som deltager i forvaltningen af 
strukturfondene, og kan anses for at være et egnet forum for drøftelse af 
evalueringsmæssige anliggender og formidling af god praksis. De områder, der især er af 
fælles interesse, er bl.a. arten og relevansen af evalueringsmetoder (f.eks. måling af 
beskæftigelseseffekter) og anvendelsen af evalueringsresultaterne til politiske formål. 
Strukturfondenes samlede effektivitet vil desuden være betinget af, i hvilket omfang de 
nationale og regionale myndigheder træffer de fornødne foranstaltninger til at udbygge 
deres overvågningssystemer og er i stand til at anvende god praksis i forbindelse med den 
næste midtvejsrevision. 
-33-
Annex 1: Bokse 
Ramme 1: Vurdering af, om evaluering er mulig - EFRU - OP for Andalucfa (mål 1) 
Ramme 2: Forvaltning af evalueringer - oprettelse af ad hoc-strukturer 
Ramme 3 : Vurdering af en evaluerings kvalitet: evaluering af EUSR for Irland 
Ramme 4: Hainaut (mål 1) : HELM-modellen 
Ramme 5: Vurdering af effektivitet på grundlag af programindikatorer - Merseyside -
mål 1 (1994-1999) - faktiske output/resultater af EFRU-interventioner 
Ramme 6: Vigtige resultater inden for basisinfrastrukturer 
Ramme 7: Opnåede resultater med hensyn til erhvervslivets rammevilkår 
Ramme 8: Uddannelsesforanstaltningers effekt for støttemodtagerne 
Ramme 9: Evaluering af landbrugsinterventioner - PAMAF (modernisering af 
landbrugsstrukturer i Portugal) 
Ramme 10: Et eksempel: Operationelt program - Spanien mål 1 
Ramme 11 : Forbedring af overvågningssystemerne 
Ramme 12; Merseyside - pointsystem i forbindelse med ESF-/ EFRU-projekter 
Ramme 13: Midtvejsrevision (I): EUSR for Irland 
Ramme 14: Midtvejsrevision (H): Merseyside (mål 1) 
Ramme 15: Lufthavsprogram - Italien mål 1 
Ramme 16: Regionale og lokale beskæftigelsespagter 
Ramme 17: SMV - EUSR for Grækenland 
Ramme 18: Integrering af miljøaspektet 
Ramme 19: Forskning og teknologisk udvikling - Irland 
Ramme 20: mformationssamfundet (Portugal, Spanien) 
Ramme 21 : Udvikling af de menneskelige ressourcer - Mand mål 1 
Ramme 22: lige muligheder: styrkelse af kvindelige iværksættere 
-34-
Annex 2: Financielle implementering of Mål 1 & 6programmer 
Forpligtetør/Total SF støtte undermål 1 
1994 1995 1996 1997 1998 (1st 
halvår) I årlig •Kurmuleret Betalinger/Total SF støtte under mil 1 
1994 1995 1996 1997 1996 (1st 
halvår) 
I årlig Kurrrruleret 
Financielle implementering of Mål 1 programmer I Medleemsstaterne (31.12.97) 
75 70 
65 
60 
55 
50 45 -
40 35 30 
25 
20 
15 10 
5 
oJ ; 
~ _ ~ 
_ r—t "t: 
Ba— BBM~_ ••• • —••„._ «t - 7TI— 
^H~~ 
BBS-— 69 | 
•••— 
BH_~ 44J=~ "«"L -
H' 1 H::;: 
H • —••_.-59 1V.Z1 
• _ K~ •M • li]m 
• • • • • i • |-
L_ 
I. |.. L_ 63 «4 1 
y / s * • * • 
.«*• 
[oForplgteli«r/Total SF otøtta undar nnål 1 • BataJngar/Total 8Fatatta unbar mål 1 
(Østrig : SPD : godkendt i 1995) 
35 
Financielle implementering of Mål 6 programmer 
Forpligtelser/Total SF støtte under mål 6 
Finland 
lårlig 1994 1995 1996 
• Kurmuleret 1997 1998 (1st 
halvår) Betalinger/Total SF støtte under mål 6 Rnland 
1&4 1995 
lårlig 1996 1997 1998 (1st 
halvår) I 1J Kummleret 
Financielle implementering of Mål 6 programmer 
Forpligtelser/Total SF støtte under mål 6 
Sweden 
1994 1995 1996 
I årlig 1997 1998 (1st 
Kurmuleret I halvår) Betalinger/Total SF støtte under mål 6 Sweden 
% 
60 
lårlig • Kumuleret 1997 1998 (1st 
halvår) 
36 
Annex 3: Raporter 
Mål 1 raporter 
Austria 
Belgium 
Germany 
Germany 
Germany 
Germany 
Germany 
Germany 
Germany 
Spain 
> 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain BURGENLAND: ZWISCHENEVALUATION DES 
ZIEL1-PROGRAMMS BURGENLAND: Endbericht 
HAINAUT : EVALUATIONINTERMEDIAIRE DU 
DOCUP OBJECTIF 1 HAINAUT - RAPPORT FINAL -
REGION WALLONNE 
BERLIN: ZWISCHENBEWERTUNG DER EU-
STRUKTURFONDSINTERVENTIONEN IM LAND 
BERLIN IM ZEITRAUM 1994 BIS 1996 
BRANDENBURG: ZWISCHENBEWERTUNG ZUM 
EINSATE DES EFRE, DES ESF UND DES EAGFL-A IM 
LAND BRANDENBURG 1994-1996 
MECKLENBURG-VORPOMMERN : 
ZWISCHENBEWERTUNG DES EINSATZES DER 
EUROPÅISCHEN STRUKTURFONDS (EAGFL, EFRE, 
ESF) FUR DIE PERIODE 1994 BIS 1996 IM 
BUNDESLAND MECKLENBURG-VORPOMMERN 
SACHSEN: ZWISCHENEVALUIERUNG DES 
EINSATZES DER EUROPÅISCHEN STRUKTURFONDS 
IM FREISTAAT SACHSEN 1994-1996 
SACHSEN-ANHALT: ZWISCHENBEWERTUNG DES 
EINSATZES DER EU-STRUKTURFONDS IN 
SACHSEN-ANHALT FUR DEN ZEITRAUM 1994 BIS 
1996 
THURINGEN: DIE EUROPÅISCHEN 
STRUKTURFONDS IN THURINGEN : 
ZWISCHENBEWERTUNG DES 
MITTELEINSATZESVON 1994 BIS 1996 
NEUE BUNDESLÅNDER : DIE EUROPÅISCHEN 
STRUKTURFONDS IN DEN NEUEN 
BUNDESLÅNDERN - ZWISCHENBEWERTUNG DES 
MITTELEINSATZES VON 1994 BIS 1996 (BERLIN/ 
BRANDENBURG/MECKLENBURG-
VORPOMMERN/SACHSEN/SACHSEN-
ANHALT/THURINGEN) 
PO CANARIES : EVALUACION INTERMEDIA 
PROGRAMA OPERATIVO DE CANARIAS (FEDER) 
1994-1999 
OP INCENTIVOS REGIONALES : EVALUACION 
INTERMEDIA DEL PROGRAMA OPERATIVO DE 
INCENTIVOS REGIONALES FEDER (1994-1999) PARA 
LAS REGIONES ESPANOLAS INCLUIDAS EN EL 
OBJETIVO N°l DELOS FONDOS ESTRUCTURALES 
EUROPEOS 
CANTABRIA : ESTUDIO DE EVALUACION 
INTERMEDIA DEL PROGRAMA OPERATIVO DE 
CANTABRIA (FEDER) 1994-1999 
CASTILLA Y LEON : EVALUACION DE LOS 
PROGRAMAS OPERATIVOS DEL FEDER Y DEL FSE 
1994-1999 DE CASTILLO Y LEON 
EVALUACION INTERMEDIA DE LA SUBVENCION 
GLOBAL FEDER-CDTI EN LAS REGIONES 
OBJETIVO 1 (1994-1999) 
ESTUDIO DE EVALUACION INTERMEDIA DEL 
PROGRAMA OPERATIVO DE INFRAESTRUCTURA 
CIENTIFICA DEIPERIODO 1994-1999, EN REGIONES 
ESPANOLAS INCLUIDAS EN EL OBJ. 1, 
COFINANCIADO CON FEDER Y COORDINADO POR 
CICYT 
EVALUACI6N INTERMEDIA DEL MARCO 
COMUNITARIO DE APOYO-REGIONES OBJETIVO 1-
1994-1999-ESPANA Apr-98 
Apr-97 
May-97 
May-97 
Apr-97 
May-97 
May-97 
May-97 
Sep-97 
Jun-97 
May-97 
Jun-97 
Jan-97 
Jun-97 
Jul-97 
Sep-97 OIR 
SEMA GROUP/RIDER-
UCL 
PROGNOS BERLIN 
TROJE BERENTUNG 
HANN, MONCHEN 
BUSTRO GmbH 
ROSTOCK 
DIW BERLIN 
ISW HALLEFLEIPZIG 
IFO INSTITUT FOR 
WIRTSCHAFTSFOR-
SCHUNG DRESDEN 
IFO INSTITUT FUR 
WIRTSCHAFTSFOR-
SCHUNG DRESDEN 
SERVICIOS OMICRON, 
S.A. 
SERVICIOS OMICRON 
SA 
INFYDE 
(UNIV.VALLADOLID) 
INFYDE/CDTI 
PRICE WATERHOUSE 
QUASAR 
37 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
France 
France 
France 
France CASTILLA Y LEON: EVALUACION DE LOS 
PROGRAMAS OPERATTVOS DEL FEDER Y DEL FSE 
1994-1999 DE CASTILLO Y LEON 
CEUTA : 2e ESTUDIO DE EVALUACIONINTERMEDIA 
DEL MARCO DE APOYO COMUNHARIO DE LAS 
REGIONES OBJETIVO N°l PARA CEUTA (PO CEUTA 
1994-1999) 
GALICIA: EVALUACION INTERMEDIA DEL 
PROGRAMA OPERATTVO DE GALICIA 1994-1999 
cofinanciado por el FEDER (PO GALICIA) 
PO MEULLA. EVALUACION INTERMEDIA DEL 
PROGRAMA OPERATTVO FEDER DE MELILLA 1994-
1999 
ASTURIAS : EVALUACION DEL PROGRAMA 
OPERATTVO DEL PRINCIPADO DE ASTURIAS 
(FEDER) 1994-1999 - INFORME PREPARATORIO 
OP LOCAL: ESTUDIO DE EVALUACION 
INTERMEDIA DEL PROGRAMA OPERATTVO LOCAL 
(FEDER) 1994-1999 PARA LAS REGIONES 
ESPANOLAS INCLUIDAS EN EL OBJETIVO N° 1 DE 
LOS FONDOS ESTRUCTURALES EUROPEOS 
OP MEDIO AMBIENTE: EVALUACION INTERMEDIA 
DEL PROGRAMA OPERATTVO DEL MEDIO 
AMBIENTE LOCAL (FEDER) 1994-1999 EN REGIONES 
ESPANOLAS INCLUIDAS EN EL OBJETIVO NO 1 DE 
LOS FONDOS ESTRUCTURALES EUROPEOS 
OP CASTILLA-LA-MANCHA:SEGUNDO INFORME DE 
EVALUACION-PROGRAMA OPERATIVO FEDER DE 
CASTILLA-LA MANCHA 1994-1999 
ANDALUClA: EVALUACION INTERMEDIA DEL P.O. 
ANDALUCIA 1994-1999 
ANDALUClA: SUBVENCION GLOBAL DE 
ANDALUCIA 1994-1999 : INFORME DE EVALUACION 
INTERMEDIA 
DONANA : EVALUACI6N INTERMEDIA DEL P.O. 
DONANA Ha PHASE (OBJ. 1) 
CORSE: EVALUATIONINTERMEDIAIRE DOCUP 
OBJECTD? 1 CORSE 1994-1999 
GUYANE: EVALUATION INTERMEDIAIRE DE LA 
MISE EN OEUVRE EN GUYANE DES 
PROGRAMMATIONS REGIONALES (1994-1999) 
COFINANCEES PAR LUNION EUROPEENNE (DOCUP 
ET REGIS II) - SYNTHESE DU RAPPORT 
NORD-PAS-DE-CALAIS (AVESNES / DOUAI / 
VALENCIENNES): PROGRAMME OBJECT1F 1 (1994-
1999): EVALUATION INTERMEDIAIRE, 
EVALUATION DENSEMBLE DU PROGRAMME, 
ASPECTS SECTORIELS EVALUATION DES MESURES 
GUADELOUPE:EVALUABILrTE DU DOCUP 
GAUDELOUPE: RAPPORT D'ETUDE (DOCUP 1994-
1999) Jul-97 
Jun-97 
May-97 
May-97 
Jul-96 
Dec-97 
Aug-97 
Jul-97 
Mar-98 
Mar-98 
May-97 
Jun-97 
Feb-98 
Dec-97 
Feb-96 (UNTV.VALLADOLID) 
GEDESA 
AGRO CONSULTING 
INTERNATIONAL 
ARANDA Y BELTRAN 
S.L. ESTUDIOS Y 
ANAUSIS SOCIO 
ECONOM1COS 
UNIVERSIDADDE 
OVIEDO 
ANDERSON ARTHUR 
ECOTEC 
UNIVERSIDAD DE 
CASTILLA-LA 
MANCHA 
INSTTTUTO DE 
DESARROLLO 
REGIONAL, 
FUNDACI6N 
UNIVERSTTARIA 
ARENALGRUPO 
CONSULTORSL 
INSTTTUTO DE 
DESARROLLO 
REGIONAL, 
FUNDACION 
UNIVERSTTARIA 
FERECONSULTANTS 
ERNST & YOUNG 
ACT 
CODE/ATHOS 
-38-
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Italy 
Netherlands 
Portugal 
Portugal PELOPONNESE: INTERMEDIATE EVALUATION 
OBJECTIVE 1 - OPERATIONAL PROGRAMME 1994-
1999(a)VOL.A(b)VOL.B 
GRECE OCCIDENTALE (GRECE OUEST): 
INTERMEDIATE EVALUATION OBJECTTVE 1 -
OPERATIONAL PROGRAMME 
CDS P.O. EPIRIUS : INTERMEDIATE EVALUATION 
1994-1999 OBJECTTVE 1 - OP 
CRETE: INTERMEDIATE EVALUATION OBJECTTVE 1 
- OPERATIONAL PROGRAMME 1994-1999 
THESSALIE: INTERMEDIATE EVALUATION 
OBJECTTVE 1 - O.P. 1994-1999 
JLES IONIENNES : INTERMEDIATE EVALUATION 
OBJECTIVE 1 - O.P. 1994-1999 
MACEDOINE CENTRALE + THRACE: 
INTERMEDIATE EVALUATION OBJ. 1 - O.P. 1994-99 
MACEDOINE OCCIDENTALE: INTERMEDIATE 
EVALUATION OBJECTTVE 1 O.P. 1994-1999 
MACEDOINE CENTRALE: INTERMEDIATE 
EVALUATION OBJECTIVE 1 - O.P. 1994-1999 
PO GRECE CONTINENTALE (=CENTR.): 
INTERMEDIATE EVALUATION O.P. OBJ. 1 -1994-1999 
EGEE DU SUD: INTERMEDIATE EVALUATION 
OBJECTTVE 1 ILES DE LA MER EGEE SUD -
OPERATIONAL PROGRAMME 1994-1999 
CSF GRECE: OBJ.l -1994-1999 
EXTERNAL EVALUATION OF THE OPERATIONAL 
PROGRAMME FOR INDUSTRIAL DEVELOPMENT 
1994-1999: MID-TERM REVIEW 
CSF MID-TERM EVALUATION 
MID TERM EVALUATION OF OPERATIONAL 
PROGRAMME FOR ECONOMICINFRASTRUCTURE 
MID-TERM EVALUATION OF THE LOCAL, URBAN 
AND RURAL DEVELOPMENT O.P. 
MID-TERM EVALUATION OF THE HUMAN 
RESOURCES DEVELOPMENT-O.P. 1994-1999 
MID TERM EVALUATION OF THE O.P. FOR 
ENVIRONMENTAL SERVICES 1994-1999 
OPERATONAL PROGRAMME FOR TRANSPORT - MID 
TERM EVALUATION 
MID-TERM EVALUATION OF THE OPERATIONAL 
PROGRAMME FOR TOURISM 1994-1999 
OPERATIONAL PROGRAMME FOR AGRICULTURE, 
RURAL DEVELOPMENT AND FORESTRY 1994-1999 
MID-TERM EVALUATION OF OPERATIONAL 
PROGRAMME FOR FISHERJJES 1994-1999 
MID-TERM EVALUATION: REGIONAL 1MPACT OF 
THE COMMUNITY SUPPORT FRAMEWORK FOR 
IRELAND1994-1999 
VALUTAZIONE DI MEDIO TERMINE QUADRO 
COMUNITARIO DI SOSTEGNO 1994-99 delle REGIONI 
ITAUANE DELL'OBIETTrVO 1 
FLEVOLAND: ON-GOING EVALUATIE 
DOELSTELUNG 1 PROGRAMMA 
AMBIENTE:AVALIACAO INTERCALAR DO 
PROGRAMA AMBIENTE - EVALUATION DU SOUS-
PROGRAMME ENVIRONNEMENT DU CCA11PT 
ALENTEJO:AVALIACAO INTERCALAR DO 
PROGRAMA OPERACIONAL DA REGIAO DQ 
ALENTEJO - CCA 1994-1999 May-97 
Jun-97 
Apr-97 
May-97 
May-97 
May-97 
Apr-97 
May-97 
May-97 
May-97 
May-97 
Mar-98 
Feb-97 
Apr-97 
Feb-97 
Jan-97 
Feb-97 
Jan-97 
Feb-97 
Feb-97 
Jan-97 
Feb-97 
Feb-97 
Jul-97 
Jan-97 
Feb-97 
Feb-97 OMAS LTD 
EEO GROUP SA 
PROPTIKI S.A. -
METPON 
ASTTKIDIACHIRISI 
S.A. 
YPODOMILTD 
PROOVADISMA LTD 
INDECOS.A. 
EXANTAS LRD 
EUROTEC LTD 
LDK. 
ENVIPLAN 
REMACO 
ERNST & YOUNG 
ESRI 
INDECON 
GOODBODY 
GOODBODY 
ERM 
DKM ECONOMIC 
CONSULTANTS 
FITZPATRICK 
ASSOCIATES 
FITZPATRICK 
ASSOCIATES 
INDECON 
FITZPATRICK 
ASSOCIATES 
NUCLEODI 
VALUTAZIONE/INEA E 
ISFOL 
RESEARCH VOOR 
BELEID 
QUATERNAIRE 
(PINHO PAULO) 
CESOI&D 
39 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal AMBIENTE:ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
DA INTERVENCAO OPERACIONAL-RENOVACAO 
URBANA DO PROGRAMA'AMBIENTE E 
REVITALIZACAO URBANA DO QUADRO 
COMUNiTARIO DE APOIO 1994-1999 
SOCJALSUB-PROGRAMAINTEGRAR AVALIACAO 
INTERCALAR 
LISBOA E VALE DO TEJO:ESTUDO DE AVALIACAO 
INTERCALAR DO PROGRAMA OPERACIONAL DA 
REGIAO DE LISBOA E VALE DO TEJO 
PPDR:ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
PROGRAMA OPERACIONAL PROMOCAO DO 
POTENCIAL DE DESENVOLVIMBNTO REGIONAL -
QUADRO COMUNITARIO DE APOIO1994-1999 
SAUDE:AVALIACAO INTERCALAR DA 
INTERVENCAO OPERACIONAL DA SAUDE 
ENERGIA:AVALIACAO INTERCALAR DO 
PROGRAMA ENERGIA E DO PROJECTO DE GAS 
NATURAL (INTERREGII - CONCLUSAO DAS REDES 
DE ENERGIA) DO QCAII (1994-1999) 
PO CENTRO:ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
DO P. 6. REGIAO CENTRO 
PO NORTE:ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
DOPRONORTE 
PEDIP n: AVALIACAO INTERCALAR DO PEDJP II: 
RELATORIO FINAL INTERCALAR 
PESCA: AVALIACAO INTERCALAR DA 
INTERVENCAO OPERACIONAL DAS PESCAS 
TURISMO: ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
DA INTERVENCAO OPERACIONAL TURISMO E 
PATRIMONIO CULTURAL DO PROGRAMA 
M0DERNT2ACA0 DO TECEDO ECONOMICO 
AGRICULTURA : QCA TI: ESTUDO DE AVALIACAO 
INTERCALAR DA INTERVENCAO OPERACIONAL 
AGRICULTURA : PROGRAMA MODERNIZACAO DO 
TECJJX) ECONOMICO - PERIODO 1994-1996 
PROFAP: PROGRAMA INTEGRADO DE FORMACAO 
PARA A MODERNIZACAO DA ADMINISTRACAO 
PUBUCA - PROFAP 2 : ESTUDO DE AVALIACAO 
INTERCALAR 
ALGARVE: ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
DO PROGRAMA OPERACIONAL DO ALGARVE 
TELECOMUNICACOES : ESTUDO DE AVALIACAO 
DA INTERVENCAO OPERACIONAL DAS 
TELECOMUNICACOES DO PROGRAMA INFRA-
ESTRUTURAS DE APOIO AO DESENVOVIMENTO DO 
QCA 
SUB-PROGRAMME TRANSPORTES:AVALlACAO 
INTERCALAR DA INTERVENCAO OPERACIONAL 
DOS TRANSPORTES DO PROGRAMA INFRA-
ESTRUTURAS DE APOIA AO DESENVOLVIMENTO 
DO QUADRO COMUNITARI DE APOIO 1994-1999, NO 
PERIODO ENTRE 1994 E 1996 
SUB-PROGRAMME COMERCIO E SERVICOS 
:ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR DA 
INTERVENCAO OPERACIONAL COMERCIO E 
SERVICOS 
ACORESsESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR DO 
PROGRAMA OPERACIONAL DA REGIAO 
AUTONOMA DOS ACORES DO QUADRO 
COMUNITARIO DE APOIO 1994-1999 Mar-97 
Jan-97 
Jan-97 
Jan-97 
Feb-97 
Jan-97 
Jan-97 
Jan-97 
Mar-97 
Apr-97 
Feb-97 
Jun-97 
Mar-97 
Jan-97 
Mar-97 
Apr-97 
Nov-97 
Feb-97 PARTEX-INST1TUTO 
DEGESTAOE 
ALIENACAODO 
PATRIMONIO 
HABTTACIONALDO 
ESTADO 
CIES 
CEDRU 
CEETA 
CESO I&D 
IESE 
CEDRU 
QUATERNAIRE 
UNIVERSIDADE 
CATOUCA 
PORTUGUESA 
CESO I&D 
DELOITTE& TOUCHE 
AGRO.GES 
QUATERNAIRE 
CEDRU 
SILICON 
CISED 
CESO l&D 
CESO I&D 
40 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
United 
Kingdom SUB-PROGRAMME EDUCACAO:AVALIACAO 
INTERCALAR DE PRODEPII: EDUCACAO 
CffiNCIA E TECNOLOGIA:ESTUDO DE AVALIACAO 
INTERCALAR DO SUB-PROGRAMA CIENCIA E 
TECNOLOGIA 
OP PESSOA: ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
PROGRAMA OPERACIONAL EMPREGO E 
FORMACAO PROFISSIONAL DO QCA TI 1994-1999 
(PROGRAMMA PESSOA) 
CSF PORTUGAL-OBJ. 1:AVALIACAO INTERCALAR 
DO QUADRO COMUNITARIO DE APOIOII 
NORTHERN IRELAND SINGLE PROGRAMME 1994-
1999 - MID TERM REVIEW - EXTERNAL 
EVALUATION 
MID-TERM REVIEW OF THE ENVIRONMENTAL 
SERVICES AND PROTECTION SUB-PROGRAMME 
MEASURES 4.1.8 AND 4.19. OF THE SUB-
PROGRAMME FOR AGRICULTURE AND RURAL 
DEVELOPMENT: MID TERM EVALUATION 
MID-TERM EVALUATION OF THE NORTHERN 
IRELAND SINGLE PROGRAMME FOR AGRICULTURE 
AND RURAL DEVELOPMENT (SPARD) 
ENERGY SUB-PROGRAMME 1994-1999 : MID-TERM 
REVIEW 
MID TERM EVALUATION OF THE 
TRANSPORTATION SUB-PROGRAMME, 1994-1999 
MID-TERM EVALUATION OF THE INVESTMENT IN 
THE DEVELOPMENT OF PEOPLE SUB-PROGRAMME, 
NORTHERN IRELAND SINGLE PROGRAMME 1995-99 
MID TERM REVIEW OF PHYSICAL & SOCIAL 
ENVIRONMENT PROGRAMME (EU S. F.) 
MID-TERM EVALUATION OF THE TOURISM 
SUBPROGRAMME 1994-1999 
MERSEYSJDE: MID-TERM EVALUATION OF 
MERSEYSIDE OBJECTIVE ONE PROGRAMME 
HIGHLANDS AND ISLANDS - OBJECTIVE 1 
PROGRAMME INTERMEDIATE ASSESSMENT Sep-97 
Feb-98 
Mar-97 
jun-98 
May-97 
Dec-96 
Feb-97 
Mar-97 
Jan-97 
Jan-97 
Dec-96 
Jan-97 
Feb-97 
Nov-96 
Jun-97 QUATERNAIRE 
TESE/GEOIDEIA 
IESE (INSTITUTODE 
ESTUDOS SOCIAIS E 
ECONOMICOS 
CISEP 
COLIN STUTT 
CONSULTING 
PIEDA CONSULTANTS 
COOPERS & LYBRAND 
ERM 
ERM 
ERM 
LRDP 
COOPERS & LYBRAND 
NIERC 
PIEDA PLC 
SQW 
Mål 6 raporter 
Finland 
Sweden SUOMEN TAVOITE 6 - OHJELMAN ARVIOINNIN 
VÅLIRAPORTTI [FI] 
HALVTIDSUTVÅRDERING AV SVERIGES NAL-6-
PROGRAM Jan-98 
Nov-97 HELSINGIN 
YL10PISTON 
TIETOPALVELUT 
OY/ETLATIETO OY/OY 
FINNAGRO 
AB/INT.DEVEL.IRL/PE 
LLERVON 
NORD-REGIO-EPRC 
-41-

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 782 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 04 13 09 16 
Katalognummer : CB-CO-98-786-DA-C 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
Ù2.