[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 2.8.2005

KOM(2005)358 endelig

RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET

om anvendelsen af bilag X til vedtægten(Rådets forordning (Euratom, EKSF) nr. 3019/1987 af 5. oktober 1987)Regnskabsår 2004

INDLEDNING

I henhold til vedtægtens artikel 101a er der i bilag X med forbehold af andre bestemmelser i vedtægten fastlagt en række særlige bestemmelser og undtagelser for tjenestemænd, der gør tjeneste i et tredjeland.

I henhold til artikel 14 i bilag X “forelægger Kommissionen årligt Rådet en rapport om anvendelsen af dette bilag og navnlig om fastsættelse af satsen for godtgørelsen for levevilkår i overensstemmelse med artikel 10”.

Siden den 1. januar 1988 har Kommissionen udarbejdet fjorten rapporter. De dækker tidsrummene oktober 1987-december 1988, 1989, 1990-1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997-1998, 1999, 2000, 2001, 2002 og 2003.

KAPITEL 1: ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1: Ansættelse

Antallet af stillinger som tjenestemand/midlertidigt ansat i delegationerne[1] udgjorde pr. 31. december 2004 1 008 stillinger (951 stillinger pr. 31.12.2003).

I løbet af 2004 blev dette stillingsantal øget med:

- 117 stillinger som led i dekoncentrationens “fase 4”.

- 2 A-stillinger som midlertidig forstærkning (Indien, Kenya).

- og nedsat med:

- 60 stillinger i forbindelse med udvidelsen.

- 2 stillinger som led i fratrædelsesordningen.

Pr. 31. december 2004 var 896 af disse stillinger besat i delegationer. De 112 ledige stillinger repræsenterede 11,11 % af stillingsfortegnelsen mod 12,41 % (118 ledige stillinger) i 2003.

Der blev foretaget eller iværksat et stort antal eksterne ansættelser i 2004: 33 ansættelser fra reservelisten fra udvælgelsesprøven, 1 interinstitutionel overførsel fra Europa-Parlamentet og 5 ansættelser af midlertidigt ansatte. Pr. 31. december 2004 var ansættelsesproceduren for fire midlertidigt ansatte i gang.

Artikel 2: Mobilitet

Turnusordningen

Turnusordningen vedrørte i 2004 196 tjenestemænd (140 i 2003), der var optaget på turnuslisten, og gav anledning til:

- 60 flytninger mellem delegationerne (40 i 2003);

- 89 flytninger fra delegationerne til hovedsædet (65 i 2003);

- 15 fratrædelser (7 i 2003);

- 32 tilfælde, hvor tjenestemænd forblev på deres tjenestested (28 i 2003).

Princippet om, at man skiftevis skal arbejde i en delegation og ved hovedsædet, gav anledning til:

- 89 flytninger fra delegationerne til hovedsædet (65 i 2003);

- 94 flytninger fra hovedsædet til delegationerne (63 i 2003).

Der blev således i 2004 i alt foretaget 258 flytninger (mod 175 i 2003) som led i turnusordningen.

Omfordeling

Der blev omfordelt 2 stillinger:

- 1 A-stilling blev omfordelt fra Côte d’Ivoire til Liberia;

- 1 B-“floater”-stilling (tjenestemænd med hjemsted i hovedsædet, der yder hastende bistand til delegationer i vanskeligheder) blev omdannet til en stilling som administrationschef (Saudi-Arabien).

Artikel 3: Efteruddannelse

I 2004 vedrørte beslutningerne om efteruddannelse 57 tjenestemænd i delegationstjenesten, der som led i turnusordningen vendte tilbage til et Relex-generaldirektorat eller en Relex-tjeneste i hovedsædet.

KAPITEL 2: FORPLIGTELSER

Artikel 4: Tjenestested

Der er ingen bemærkninger til denne artikel.

Artikel 5: Bolig

Hen imod udgangen af 2004 færdiggjorde GD for Eksterne Forbindelser arbejdet med normer for boliger i tredjelande. Alle delegationer (med undtagelse af Cuba) har siden rådet over normer for leje af boliger i deres værtsland. Samtidig er det administrative ansvar blevet overført til delegationerne.

KAPITEL 3: ARBEJDSVILKÅR

Artikel 6, 7 og 9: Årlig ferie

De tjenestemænd, der gør tjeneste i tredjelande, gør fortsat en betydelig indsats for at udnytte deres rettigheder og nedbringe for store overførsler af ferie og derigennem imødekomme hovedsædets henstillinger. Det skal dog bemærkes, at dekoncentrationsprocessen og processen med administrativ decentralisering umiddelbart – selv om disses processer har været ledsaget af en forhøjelse af antallet af ansatte - har ført til en forøget arbejdsbyrde, som til en vis grad har forhindret tjenestemændene i at tage det ønskede antal feriedage.

Nedenstående tabel viser, at overførslerne på mere end 14 dage for 815 tjenestemænds vedkommende procentvis er steget i forhold til det foregående regnskabsår (47,12 % mod 43,56 %), hvilket også gælder overførslerne på mellem 36 og 50 dage (5,89 % mod 4,95 %). Også overførslerne på mellem 50 og 70 dage er steget: 1,41 % i 2003 mod 3,44 % i 2004.

Overførsler af årlig ferie |

Antal tjenestemænd | Overførsler 2002/2003 | Overførsler 2003/2004 |

Under 14 dage | 399 | 431 |

56,44 % | 52,88 % |

Over 14 dage | 308 | 384 |

43,56 % | 47,12 % |

Mellem 14 og 35 dage | 253 | 298 |

35,79 % | 36,56 % |

Mellem 36 og 49 dage | 35 | 48 |

4,95 % | 5,89 % |

Mellem 50 og 70 dage | 10 | 28 |

1,41 % | 3,44 % |

Over 70 dage | 10 | 10 |

1,41 % | 1,23 % |

Antal tjenestemænd i alt | 707 | 815 |

ARTIKEL 8 OG ARTIKEL 9, STK. 2: HVILEFERIE

Som led i den sædvanlige årlige sagsbehandling besluttede Kommissionen den 25. marts 2004 undtagelsesvis at bevilge hvileferie for 2004 for de tjenestesteder, hvor levevilkårene fandtes at være “specielt vanskelige”, på grundlag af de kriterier, der finder anvendelse ved den årlige fastsættelse af godtgørelsen for levevilkårene, samt for de tjenestesteder, der blev anset for at ligge i kriseområder.

Den fortsatte stramme anvendelse af de i artikel 8 i bilag X fastsatte betingelser gav sig udslag i, at denne ret i 2004 blev bevilget til 30 tjenestesteder (jf. bilag I) mod 24 i 2003. For tjenestesteder i kriseområder bevilges retten i forhold til krisens faktiske varighed.

KAPITEL 4: INDTÆGTER OG SOCIALE GODER

AFDELING 1: INDTÆGTER OG FAMILIETILLÆG

ARTIKEL 10, STK. 1: GODTGØRELSE FOR LEVEVILKÅRENE

Den 12. februar 2004 vedtog Kommissionen satserne for godtgørelse for levevilkårene for regnskabsåret 2004. De fremgår af tabellen i bilag II og viser bl.a. følgende:

- 1 stigning (fra 10 % til 15 %) i Argentina;

- 1 stigning (fra 25 % til 35 %) i Côte d’Ivoire;

- 7 nye tjenestesteder: Armenien (35 %), El Salvador (25 %), Honduras (25 %), Kirgisistan (35 %), New Zealand (10 %), Tadsjikistan (35 %) og Yemen (35 %).

Siden gennemførelsen af ændringerne i vedtægten med virkning fra 1. maj 2004 er satserne for godtgørelse for levevilkårene blevet fastsat ud fra følgende skala: 10, 15, 20, 25, 30, 35 og 40 %. Den automatiske anvendelse af de nye satser i den ændrede version af artikel 10 har bevirket en ajourføring af satserne for godtgørelse for levevilkårene i regnskabsåret 2004, som fandt sted den 1. maj 2004, således som det fremgår af tabellen i bilag III, der bl. a. viser følgende:

- 9 stigninger (fra 25 % til 30 %) i Etiopien, Indien, Kap Verde, Laos, Mozambique, Sri Lanka, Tanzania, Vietnam og Zambia;

- 9 fald (fra 35 % til 30 %) i Albanien, Burkina Faso, Cambodja, Djibouti, Guyana, Haiti, Indonesien, Mali og Pakistan;

- 8 stigninger (fra 35 % til 40 %) i Afghanistan, Bangladesh, Den Centralafrikanske Republik, Liberia, Papua-Ny Guinea, Sierra Leone, Sudan og Tchad.

Der blev endvidere gennemført en midtvejsundersøgelse, der med virkning fra 1. juli 2004 (ansættelsesmyndighedens afgørelse af 25. november 2004) bevirkede følgende ændringer for nedenstående tjenestesteder:

- 1 stigning (fra 15 % til 20 %) i Malaysia;

- 2 stigninger (fra 20 % til 25 %) i Bolivia og Saudi-Arabien;

- 1 stigning (fra 25 % til 30 %) i Nepal;

- 2 stigninger (fra 30 % til 35 %) i Guyana og Haiti.

Artikel 10, stk. 2: Ekstra godtgørelse

I 2004 besluttede Kommissionen og ansættelsesmyndigheden at udbetale en ekstra godtgørelse til tjenestemænd, som gjorde tjeneste i følgende lande:

Delegation | Ikrafttrædelsesdato og periode | Godtgørelse (%) | Antal tjenestemænd |

Haiti (Port-au-Prince) | 24.2.2004 Fra 25.2.2004 til 17.3.2004 Fra 18.3.2004 til-22.3.2004 | 5 10 5 | 3 |

Saudi-Arabien (Riyadh) | Fra 16.7.2004 | 5 | 1 |

Côte d’Ivoire (Abidjan) | 7.11.2004 Fra 8.11.2004 | 5 10 | 8 |

Artikel 11 og 12: Bestemmelser om lønudbetaling

Med hensyn til lønudbetalingsvaluta i 2004 er gennemsnitstallene for de berørte tjenestemænd som følger:

- 76 % valgte at få udbetalt deres løn i EUR i henhold til artikel 11 i bilag X til vedtægten;

- 21 % anmodede om at få udbetalt en del af deres løn i lokal valuta. Af disse anmodede de 32 % om det højeste beløb, der er fastsat i de interne retningslinjer vedrørende artikel 12 i bilag X til vedtægten (80 %), og de øvrige anmodede om lønudbetaling i lokal valuta på mellem 15 % og 64 % af lønnen;

- endelig anmodede 3 % om i henhold til artikel 12, stk. 2, i bilag X til vedtægten på grundlag af passende dokumentation at få udbetalt en del af deres løn i en anden valuta end tjenestestedets (Angola, Georgien, Kasakhstan, Den Demokratiske Republik Congo og Ukraine).

Artikel 13: Justeringskoefficienter

Rådet udstedte den 5. oktober 2004 forordning nr. 1785/2004[2] om fastsættelse af de justeringskoefficienter, der finder anvendelse fra den 1. januar 2004, og den 4. februar 2005 forordning nr. 257/2005[3] om fastsættelse af de justeringskoefficienter, der finder anvendelse fra den 1. juli 2004 på vederlag til tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, der gør tjeneste i tredjelande.

Desuden vedtog Kommissionen den 4. juni 2004[4] en afgørelse om tilpasning af de justeringskoefficienter, der fra den 1. august, 1. september, 1. oktober, 1. november og 1. december 2003 finder anvendelse på vederlag til tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i tredjelande; endvidere vedtog Kommissionen den 22. december 2004[5] en afgørelse om tilpasning af de justeringskoefficienter, der fra den 1. februar, 1. marts, 1.april, 1. maj og 1. juni 2004 finder anvendelse på vederlag til tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i tredjelande.

I 2004 blev der indgået en aftale mellem GD RELEX og Eurostat om en procedure for fastlæggelse af justeringskoefficienter, som tager sigte på dels at forbedre den tidsmæssige overvågning af justeringskoefficienterne i de lande, hvor leveomkostningerne er forholdsvis høje (hvilket nedbringer hyppigheden af geografiske sammenlignende undersøgelser, som er mere udgiftskrævende), dels at anvende troværdige alternative kilder (f.eks. FN) til overvågning af justeringskoefficienterne i de lande, hvor leveomkostningerne systematisk er lavere end i Bruxelles (hvilket muliggør efterfølgende besparelser).

Som følge af denne aftale er budgettet for perioden 2005 -2009 blevet ført tilbage til det niveau, som et årsbudget lå på, da gennemførelsen af bilag X blev påbegyndt.

Artikel 15: Uddannelsestillæg

Der blev i 2003/2004 i alt udbetalt 2 474 791,35 EUR i uddannelsestillæg. Der er grund til at korrigere det beløb, som er angivet i 2003-rapporten, der udgjorde 2 558 938,95 EUR i stedet for 4 371 421,80 EUR.

Desuden er ordningen med forskudsbetaling af uddannelsestillæg blevet opretholdt for tjenestemænd med særlig store uddannelsesudgifter. Alle forskud vedrørende skoleåret 2003/2004 er blevet afviklet inden for den fastsatte frist.

Den generelle stigning i uddannelsesudgifterne i visse delegationer, bl.a. Japan, Washington og New York, har betydet, at Kommissionen har givet tilladelse til overskridelse af loftet.

Disse overskridelser er dog kun blevet tilladt ekstraordinært for børn, der på tjenestestedet går i en international skole, som udsteder europæiske/internationale studentereksamensbeviser, med det formål at sikre en kontinuerlig skolegang. Af samme grund har seks tjenestemænd under efteruddannelse, som er omfattet af bestemmelserne i bilag X, således kunnet nyde godt af en overskridelse af loftet i skoleåret 2003/2004. Det samlede udbetalte beløb som følge af overskridelsen af loftet i skoleåret 2003/2004 androg 271 110,40 EUR.

Artikel 16: Bosætttelsespenge ved tiltræden og efter fratræden

De samlede udbetalte bosættelsespenge ved tiltræden (for tjenestemænd, der forflyttes fra hovedsædet til en delegation eller fra en delegation til en anden delegation) og efter fratræden (for tjenestemænd, der definitivt udtræder af tjenesten fra en delegation) beløb sig i 2004 til 2 440 382,86 EUR (mod 2 766 468,64 EUR i 2003).

Faldet i udbetalingerne i 2004 skyldes, på trods af en stigning i antallet af personalebevægelser, delvis den omstændighed, at kontoret ikke længere yder forskud på bosættelsespengene, en bestemmelse, der har været gældende siden gennemførelsen af reformen den 1. maj 2004.

Dette beløb fordeler sig som følger:

- Bosættelsespenge ved tiltræden

- betalinger på konti i Belgien på 1 862 217,30 EUR;

- betalinger i lokal valuta på tjenestemændenes ansættelsessted med anvendelse af købekraftspariteten (justeringskoefficient og vekselkurs sammen): 165 501,41 EUR.

- Bosættelsespenge efter fratræden

- betalinger på konti i Belgien på 105 536,64 EUR;

- betalinger i lokal valuta på tjenestemændenes ansættelsessted med anvendelse af købekraftspariteten: 310 127,51 EUR.

AFDELING 2: BESTEMMELSER VEDRØRENDE GODTGØRELSE AF UDGIFTER

ARTIKEL 17: GODTGØRELSE AF UDGIFTER TIL FLYTNING AF BOHAVE OG DE FAKTISKE BOSÆTTELSESUDGIFTER FOR TJENESTEMÆND, SOM INSTITUTIONEN IKKE LÆNGERE HAR STILLET EN MØBLERET BOLIG TIL RÅDIGHED FOR PÅ SAMME TJENESTESTED

Denne artikel blev ikke anvendt i 2004.

Artikel 18: Midlertidig bolig

Der blev i 2004 truffet 284[6] beslutninger om tilladelse til midlertidig indkvartering (187 i 1998, 163 i 1999, 195 i 2000, 184 i 2001, 318 i 2002 og 270 i 2003).

Artikel 19: Tjenestekøretøj/kilometerpenge

Indtil de nye normer for bilparken er godkendt, finder reglerne (udarbejdet i 1996 og revideret i 1998) for anvendelse af køretøjer stadig anvendelse.

Kilometerpengene er uændrede (0,26 EUR/km og 0,36 EUR/km for firehjulstrukne køretøjer).

Artikel 20: Rejseudgifter i forbindelse med hvileferier

Rejseudgifter i forbindelse med hvileferier godtgøres altid for afstanden mellem tjenestestedet og det feriested, Kommissionen har fastsat. Holdes hvileferien et andet sted end det af Kommissionen fastsatte, godtgøres udgifterne op til den grænse, der gælder for det fastsatte feriested. Udgifterne var i 2004 på 659 644 EUR.

Artikel 21: Godtgørelse af transportudgifter for personlige ejendele, flytning og opbevaring

Der fandt i 2004 415 flytninger sted (266 i 1998, 237 i 1999, 278 i 2000, 324 i 2001, 358 i 2002 og 331 i 2003) efter reglerne for flytning af personlige ejendele, der blev ajourført i 1997 og trådte i kraft i 1998.

Artikel 23: Godtgørelse af huslejen, når tjenestemanden ikke får stillet en bolig til rådighed af institutionen

I 2004[7] anvendtes artikel 23 i 31 tilfælde (10 i 1999, 8 i 2000, 7 i 2001, 31 i 2002 og 40 i 2003).

AFDELING 3: SOCIAL SIKRING

ARTIKEL 24, STK. 3: HJEMSENDELSE AF LÆGELIGE ÅRSAGER I AKUTTE ELLER SÆRLIG AKUTTE TILFÆLDE

I 2004 tillod Lægetjenesten 44 hjemsendelser af lægelige årsager, heraf 40 i akutte (det samlede antal akutte hjemsendelser var på 68, da visse personer, som havde behov for en særlig efterbehandling, blev hjemsendt flere gange) og 4 i særlig akutte tilfælde.

Den årlige præmie for SOS Air Ambulance udgjorde 15 525 EUR for 2004.

ARTIKEL 25: ULYKKESFORSIKRING FOR TJENESTEMANDENS YDELSESBERETTIGEDE PÅRØRENDE

Der blev i 2004 gjort brug af forsikringen for tjenestemænds ydelsesberettigede pårørende i forbindelse med 5 ulykker.

BILAG I

FASTLÆGGELSE AF RETTEN TIL HVILEFERIE (artikel 8 i bilag X) med virkning fra 1. januar 2004

I HENHOLD TIL GODTGØRELSERNE FOR LEVEVILKÅRENE |

Antal dage og perioder | Ansættelsessted | Hvileferiested |

15 dage | Afghanistan | Bruxelles (Belgien) |

i højst 3 perioder | Bangladesh | Phuket (Thailand) |

(godtgørelsen for | Liberia | Dakar (Senegal) |

levevilkårene > eller = 12 | Papua-Ny Guinea | Darwin (Australien) |

point) | Centralafrikanske Republik | Libreville (Gabon) |

Sierra Leone | Dakar (Senegal) |

Sudan | Mombasa (Kenya) |

Tchad | Dakar (Senegal) |

10 dage | Algeriet | Casablanca (Marokko) |

i højst 2 perioder | Angola | Windhoek (Namibia) |

(godtgørelsen for | Armenien | Wien (Østrig) |

levevilkårene = 11 point) | Congo | Libreville (Gabon) |

Georgien | Wien (Østrig) |

Guinea | Dakar (Senegal) |

Mauretanien | Casablanca (Marokko) |

Niger | Libreville (Gabon) |

Dem. Rep. Congo | Libreville (Gabon) |

5 dage | Burundi | Mombasa (Kenya) |

i højst én periode | Cameroun | Libreville (Gabon) |

(godtgørelsen for | Côte d'Ivoire* | Dakar (Senegal) |

levevilkårene = 10 point) | Guinea-Bissau | Dakar (Senegal) |

Salomonøerne | Brisbane (Australien) |

Kasakhstan | Frankfurt (Tyskland) |

Kirgisistan | Frankfurt (Tyskland) |

Nigeria | Libreville (Gabon) |

Rwanda | Mombasa (Kenya) |

Tadsjikistan | Frankfurt (Tyskland) |

Togo | Libreville (Gabon) |

Yemen | Dubai (De Forenede Arabiske Emirater) |

* Se ligeledes nedenstående (tillæg ydet som følge af varigheden af krisen i 2003). |

I MEDFØR AF KRISETILSTAND I 2004 |

Antal dage og perioder | Ansættelsessted | Hvileferiested |

15 dage i højst 3 perioder | Colombia (godtgørelsen for levevilkårene = 6 point; krise = 11 måneder i 2003) | Miami (USA) |

10 dage i højst 2 perioder | Côte d'Ivoire* (godtgørelsen for levevilkårene = 10 point; krise = 9,5 måned i 2003) | Dakar (Senegal)) |

5 dage i højst én periode | Finder ikke anvendelse |

BILAG II

LISTE OVER TJENESTESTEDER OG SATSER FOR GODTGØRELSEN FOR LEVEVILKÅRENE (artikel 10 i bilag X) med virkning fra 1. januar 2004

35% | 25% | 20% | 15% | 10% | Ingen godtgørelse |

Afghanistan | Benin | Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien | Sydafrika | Australien | Canada |

Albanien | Kap Verde | Saudi-Arabien | Argentina | Barbados | Cypern |

Algeriet | Kina | Bolivia | Botswana | Brasilien | USA (New York) |

Angola | Vestbredden – Gaza | Bosnien-Hercegovina | Chile | Kroatien | USA (Washington) |

Armenien | Colombia | Bulgarien | Costa Rica | Estland | Malta |

Bangladesh | Egypten | Sydkorea | Hongkong | Ungarn | Norge |

Burkina Faso | El Salvador | Cuba | Jamaica | Letland | Schweiz |

Burundi | Ecuador | Gabon | Japan (Tokyo) | Litauen |

Cambodja | Eritrea | Israel | Jordan | Marokko |

Cameroun | Etiopien | Lesotho | Libanon | Mauritius |

Congo | Gambia | Mexico | Malaysia | Namibia |

Côte d'Ivoire | Ghana | Rumænien | Ny Kaledonien | New Zealand |

Djibouti | Guatemala | Serbien og Montenegro | Paraguay | Polen |

Georgien | Honduras | Swaziland | Senegal | Dominikanske Republik |

Guinea | Fiji | Syrien | Singapore | Tjekkiet |

Guinea-Bissau | Indien | Thailand | Taiwan | Slovakiet |

Guyana | Japan (Naka) | Vanuatu | Tyrkiet | Slovenien |

Haiti | Kenya | Zimbabwe | Trinidad og Tobago |

Salomonøerne | Laos | Tunesien |

Indonesien | Madagaskar | Uruguay |

Kasakhstan | Malawi |

Kirgisistan | Mozambique |

Liberia | Nepal |

Mali | Nicaragua |

Mauretanien | Uganda |

Niger | Peru |

Nigeria | Filippinerne |

Pakistan | Rusland |

Papua-Ny Guinea | Sri Lanka |

Centralafrikanske Republik | Surinam |

Dem. Rep. Congo | Tanzania |

Rwanda | Ukraine |

Sierra Leone | Venezuela |

Sudan | Vietnam |

Tadsjikistan | Zambia |

Tchad |

Togo |

Yemen |

BILAG III

LISTE OVER TJENESTESTEDER OG SATSER FOR GODTGØRELSEN FOR LEVEVILKÅRENE (artikel 10 i bilag X) med virkning fra 1.maj 2004

40% | 35% | 30% | 25% | 20% | 15% | 10% | Ingen godtgørelse |

Afghanistan | Algeriet | Albanien | Benin | Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien | Sydafrika | Australien | Canada |

Bangladesh | Angola | Burkina Faso | Kina | Saudi-Arabien | Argentina | Barbados | USA (New York) |

Liberia | Armenien | Cambodja | Vestbredden - Gaza | Bolivia | Botswana | Brasilien | USA (Washington) |

Papua-Ny Guinea | Burundi | Kap Verde | Colombia | Bosnien-Hercegovina | Chile | Kroatien | Norge |

Centralafrikanske Republik | Cameroun | Djibouti | Egypten | Bulgarien | Costa Rica | Jordan | Schweiz |

Sierra Leone | Congo | Etiopien | El Salvador | Sydkorea | Hongkong | Marokko |

Sudan | Côte d'Ivoire | Guyana | Ecuador | Cuba | Jamaica | Mauritius |

Tchad | Georgien | Haiti | Eritrea | Gabon | Japan (Tokyo) | Namibia |

Guinea | Indien | Gambia | Israel | Libanon | New Zealand |

Guinea-Bissau | Indonesien | Ghana | Lesotho | Malaysia | Den Dominikanske Republik |

Salomonøerne | Laos | Guatemala | Mexico | Ny Kaledonien | Trinidad og Tobago |

Kasakhstan | Mali | Honduras | Rumænien | Paraguay | Tunesien |

Kirgisistan | Mozambique | Fiji | Serbien og Montenegro | Senegal | Uruguay |

Mauretanien | Pakistan | Japan (Naka) | Swaziland | Singapore |

Niger | Sri Lanka | Kenya | Syrien | Taiwan |

Nigeria | Tanzania | Madagaskar | Thailand | Tyrkiet |

Dem. Rep. Congo | Vietnam | Malawi | Vanuatu |

Rwanda | Zambia | Nepal | Zimbabwe |

Tadsjikistan | Nicaragua |

Togo | Uganda |

Yemen | Peru |

Filippinerne |

Rusland |

Surinam |

Ukraine |

Venezuela |

* Visse tjenestemænd, der fortsat gør tjeneste i de nye medlemsstater efter tiltrædelsen, modtager en godtgørelse for levevilkårene, som blev fastsat inden tiltrædelsen for en overgangsperiode på højst 15 måneder regnet fra 1. maj 2004.

[1] Stillingerne som tjenestemand/midlertidigt ansat i delegationerne består af: a) delegationstjenestens formelle tildeling (982 stillinger i 2004); b) lån til specifikke og tidsbegrænsede aktioner (4 stillinger); c) stillinger stillet til rådighed af generaldirektorater uden for Relex-familien (22 stillinger pr. 31.12.2004). Disse stillinger henhører fortsat under stillingsfortegnelsen for det tilsynsførende GD, men finansieres enten helt eller delvis over delegationstjenestens budget.

[2] EUT L 317 af 16.10.2004, s. 1.

[3] EUT L 46 af 17.2.2005, s. 1.

[4] EUT L 207 af 10.6.2004, s. 13.

[5] EUT L 396 af 31.12.2004, s. 49.

[6] På grundlag af 103 besvarelser fra delegationerne.

[7] På grundlag af 103 besvarelser fra delegationerne.