Nr. C 182/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 7. 90 
der også gives hjemmel for at undtage kapitalselskaber fra 
afgiften. 
3. Det Økonomiske og Sociale Udvalg har allerede flere 
gange — senest i sin udtalelse om ændringsdirektiv 85/303/ 
EØF (EFT nr. C 87 af 9. april 1985) — givet udtryk for det 
synspunkt, at kapitaltilførselsafgifter ikke hører hjemme i 
et rationelt skattesystem. ØSU har derfor henstillet og 
henstiller på ny, at man afskaffer denne selskabsskat. 
4. Såfremt det ikke synes muligt helt at afskaffe den på 
nuværende tidspunkt, må man omgående sørge for, at 
denne i sig selv utidssvarende beskatningsform ikke 
ligefrem medfører konkurrencefordrejninger eller social 
1. Indledning 
1.1. En ekspansion i handelen med varer og tjenesteydel­
ser er af afgørende betydning for gennemførelsen af EF's 
indre marked og for samhandelen med resten af verden. 
Samtlige transportformers medvirken er vigtig for opnåelse 
af positive resultater i den økonomiske og sociale udvikling 
i EF. Dette slås også fast i ØSU's udtalelse om anden 
liberaliseringsfase i passagerruteflyvningen. 
1.2. Den kapacitet, der er til rådighed for at øge ren 
luftfragttransport samt den kombinerede passager/fragt­
ruteflyvning, vil efter 1992 få voksende betydning, når 
konkurrencen inden for EF og med tredjelande skærpes. 
Voksende transport af gods, navnlig til og fra ø-
medlemslande, vil få stigende betydning i forhold til sø- og 
landtransport. ØSU støtter derfor i princippet Kommissio-
(i) EFT nr. C 88 af 6. 4. 1990, s. 7. uretfærdighed. Med sit forslag vil Kommissionen undgå, at 
kapitaltilførselsafgiften får sådanne konsekvenser. Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg bifalder derfor forslaget 
som den næstbedste løsning; endnu bedre ville det være 
helt at afskaffe kapitaltilførselsafgiften. 
Bruxelles, den 30. maj 1990. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
nens forslag om at liberalisere ren luftfragttransport inden 
for EF som led i et integreret transportsystem. 
1.3. Med henblik på at sikre loyal konkurrence inden for 
såvel passager- som fragtbefordringen skal liberaliseringen 
af rene fragtydelser gennemføres på vilkår, der svarer til 
dem, ØSU foreslog i forbindelse med den kombinerede 
passager- og fragtbefordring i sin udtalelse om anden 
liberaliseringsfase. 
1.4. Der er adskillige fælles træk mellem luftfragttrans­
port- og passagerbefordringssektoren som følge af ligheder 
i deres ydelser. Det er dog vigtigt at være opmærksom på, at Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om udførelse af luftfragtydelser (l) 
(90/C 182/03) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 22. marts 1990 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 84, stk. 2, at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
udpegede J. Kenna til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. maj 1990. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 277. plenarforsamling, den 30. maj 1990 
enstemmigt følgende udtalelse: 
23. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 182/9 
der også er betydelige forskelle mellem de to sektorer, bl.a. 
følgende: 
— en stor del af markedet beherskes af de såkaldte 
»integratorer«. (Integratorer er organisationer, som 
påtager sig ansvaret for hele fragttransportforløbet fra 
dør-til-dør, dvs. fra afsender til speditør til luftfartssel­
skab til speditør til modtager), 
— anvendelsen af de gældende forordninger har med 
hensyn til priser været væsentlig mere liberal inden for 
fragttransporten end i personbefordringen. Derimod er 
forordningerne med hensyn til markedsadgang og 
kapacitet blevet anvendt mindst lige så restriktivt inden 
for ren fragttransport som i passagerbefordringen, 
— det er acceptabelt (undertiden også ønskeligt), at fragt 
transporteres på tidspunkter af døgnet og ad indirekte 
ruter, som ville være uacceptable i passagerbefordrin­
ger, 
— transportkæden inden for fragttransport fra dør-til-dør 
er mere kompliceret end passagerbefordringen, da 
fragttransport i modsætning til passagerbefordring er 
underlagt en række forskellige procedurer og kræver 
medvirken af personer, 
— fragttransport (og det gælder alle transportformer, men 
især lufttransport) påvirkes af en række nye distribu-
tionsmetoder, f.eks. »just-in-time«-service. 
2. Hovedpunkterne i Kommissionens forslag 
2.1. Disse kan opsummeres således: 
— Den pakke af foranstaltninger, som blev vedtaget i 
december 1987, omfattede ikke ren fragttransport. De 
foreliggende forslag skal råde bod herpå. 
— Kommissionen mener, at disse foranstaltninger vil give 
luftfartsselskaberne mulighed for at konkurrere på lige 
vilkår med land- og søtransporten, hvor liberaliseringen 
er tiltagende, og med integratorerne. 
— Luftfragten udgør kun 0,08 % af den samlede gods­
transport i EF. Der er derfor store muligheder for en 
ekspansion. I forslagene henviser Kommissionen også 
til sin undersøgelse om luftfragt af 1982, som viste, 
hvilken hård konkurrence der findes mellem godstrans­
port ad luftvejen og ad landevej. Lufttransporten syntes 
også at stå svagest på grund af omkostningerne og forsinkelser i transportkæden som følge af det sæt af 
bestemmelser, som udførelsen af alle luftfragtydelser er 
underkastet. 
2.2. Kommissionens forslag omfatter også fjernelse af 
restriktioner for markedsadgang, herunder tredje, fjerde og 
femte frihedsrettighed. Der foreslås endvidere cabotage 
mellem punkter inden for en medlemsstats område. 
— Den driftsmæssige fleksibilitet sikres, idet fragtflysel­
skaber, som defineret i dette forslag, får tilladelse til at 
skifte luftfartøj et hvilket som helst sted på en rute og vil 
kunne benytte sig af femte frihedsrettighed uden at 
beflyve deres registreringsstat. Fleksibiliteten gælder 
også afgangenes hyppighed. 
— Kommissionen foreslår, at fragtpriser skal offentlig­
gøres senest 30 dage inden deres indførelse uden krav 
om forudgående godkendelse af regeringerne. 
3. Generelle bemærkninger 
3.1. ØSU har allerede — på de vilkår, der er anført i dets 
udtalelse — bifaldet den anden liberaliseringsfase inden for 
lufttransport, som også omfatter kombinerede passager- og 
fragtbefordringer. En yderligere liberalisering af rene 
luftfragtydelser bifaldes ligeledes på de vilkår, som ØSU 
anførte i nævnte udtalelse. Denne liberalisering, som 
foreslået af Kommissionen, må anses for positiv, fordi: 
— EF's luftfartsselskaber derved får mulighed for at 
konkurrere med integratorerne og med sø- og land­
transporten på gunstigere vilkår end hidtil, 
— erhvervslivet får flere muligheder for at udnytte de 
hurtigere forbindelser mellem byerne og derved kan 
forbedre konkurrenceevnen, 
— en ekspansion på luftfragtområdet er navnlig til fordel 
for handelen over længere afstande og til og fra ø-
medlemslande, som befinder sig i periferien af de 
centrale markedsområder. En ekspansion inden for 
luftfragt vil også bidrage til at udjævne de regionale 
skævheder. I den forbindelse beklager ØSU, at bestem­
melsen om udvidet anvendelse af den femte friheds­
rettighed i medfør af artikel 4, stk. 4, som også anført af 
Nr. C 182/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 7. 90 
Kommissionen, må påregnes at komme de store, 
centralt placerede EF-flyselskaber til gode, og foreslår, 
at Kommissionen tager højde for de problemer, som de 
små, perifert beliggende landes flyselskaber har med at 
etablere de nødvendige fragtforbindelser til deres 
vigtigste EF-markeder. Dette problem gør sig navnlig 
gældende for ø-lande, for hvilke lufttransport er særlig 
vigtig, 
— en ekspansion inden for luftfragt på et mere liberalt 
grundlag vil fremme jobskabelsen inden for europæisk 
luftfart og en ekspansion i luftfartsindustrien. 
3.2. ØSU godkender Kommissionens forslag, idet det 
samtidig foreslår, at der også fuldt ud tages hensyn til de 
aspekter, der er peget på i dens udtalelse (*) om anden 
liberaliseringsfase i ruteflyvningen med passagerer. I ØSU's 
udtalelse hedder det således: 
— man skal tilstræbe den størst mulige sikkerhed, 
— selv om luftfragtflyvningen ikke er ramt alvorligt af 
overbelastningsproblemerne, da den i et vist omfang 
afvikles uden for spidsbelastningstidspunkter, er det 
dog vigtigt, at flaskehalse i trafikkontrollen og i og 
omkring lufthavne eller ved adgangsvejene til lufthavne 
forbedres, så man sikrer sig, at dør-til-dør fordelene 
virkelig opnås. Det er særligt vigtigt at fjerne flaskehalse 
ud fra den betragtning, at en stor del af luftfragten 
transporteres i kombinerede passager- og fragtfly. 
Sådanne flaskehalse vil medføre konkurrenceforvrid­
ninger mellem luftfartsselskaber, der udfører kombine­
ret transport, og luftfartsselskaber, der udfører rene 
luftfragtydelser, når disse selskaber konkurrerer om at 
benytte den samme lufthavns- eller luftvejskapacitet, 
— Kommissionens kommende forslag om harmonisering 
af tekniske og arbejdsvilkårsmæssige normer i luftfarten 
bør også finde anvendelse i tilfælde, hvor bestemmelser­
ne er egnede, idet der tages højde for forskelle mellem 
rene luftfragtydelser og kombineret passager/luftfragt­
transport, 
— af miljømæssige årsager må der føres nøje kontrol med 
anvendelsen af jetfly i nattrafikken. ØSU går ind for 
anvendelsen af de mest lydsvage flytyper. Man er klar 
(!) EFT nr. C 112 af 28. 2. 1990, s. 17. over, at omkostningerne til udvikling af ny flyteknologi 
kan bevirke stigninger i billet- og fragtpriser. 
4. Særlige bemærkninger 
4.1. Artikel 1 — Anvendelsesområde 
4.1.1. ØSU foreslår, at forordningens anvendelsesområ­
de præciseres i denne artikel. Drejer det sig f.eks. kun om 
flyoperationer inden for EF? Er der tale om fragt 
kombineret med passagerbefordring eller kun om rene 
fragtflyvninger? I sine bemærkninger til artikel 2, litra c), 
nedenfor foreslår ØSU i øvrigt tydeligt anført, at forordnin­
gen ikke omfatter postbefordring, når der består en 
kontrakt mellem postvæsenet og luftfartsselskabet. 
4.2. Artikel 1, litra b) (ii) (2) — Definition på et ikke EF-
luftfragtflyselskab 
4.2.1. Kommissionen ønsker klart nok med dette 
underpunkt, at også integratorer inddrages i den liberalise­
ring, der tilsigtes med forslaget til forordning. ØSU 
anerkender integratorernes værdifulde bidrag med hensyn 
til udvikling af nye distributionsmetoder til gavn for 
forbrugerne. 
4.2.2. Det fremgår af begrundelsen til Kommissionens 
forslag, at integratorerne repræsenterer interesser i 
tredjelande. ØSU gør opmærksom på, at luftfartsselskaber 
hjemmehørende i tredjelande i forvejen har rettigheder på 
luftfartsområdet i EF, som er langt mere vidtrækkende end 
EF-flyselskabernes rettigheder i disse flys hjemlande. Man 
foreslår derfor, at selskaber hjemmehørende i tredjelande 
kun kan opnå rettigheder i EF, hvis EF-selskaber opnår 
samme rettigheder i de pågældende tredjelande. 
4.2.3. Målet må være at fjerne eksisterende tilfælde af 
forskelsbehandling, som for tiden favoriserer luftfartssel­
skaber fra tredjelande. For at sikre loyal konkurrence skal 
selskaber fra tredjelande underkastes de samme tekniske og 
arbejdsvilkårsmæssige betingelser som EF's luftfartsselska­
ber. 
4.2.4. Samtidig bør man granske artiklens ordlyd nøje, 
så man undgår forskelsbehandling af integratorer, som nu 
23. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 182/11 
har eller senere får gyldig tilladelse af en medlemsstat til at 
udføre luftfragtydelser. 
Jf. artikel 4, stk. 4, om luftfartsydelser i tredjelande. 
4.3. Artikel 2, litra c) — Fragtpriser 
4.3.1. ØSU forstår, at postfragtpriserne på nuværende 
tidspunkt er underlagt kontrakter mellem postvæsener og 
flyselskaber og ikke reguleres via markedsmekanismerne, 
som det et tilfældet med andre typer fragt. Hvis det 
imidlertid engang i fremtiden bliver sådan, at post bliver 
omfattet af samme markedsordning som general cargo, da 
vil ØSU acceptere (både set i relation til denne artikel og 
artikel 8), at post omfattes af bestemmelserne i forordnin­
gen på samme vilkår som almindelig fragt. Se også 
bemærkningerne til artikel 1 ovenfor. 
4.3.2. Stadig med hensyn til samme artikel 2 er ØSU 
ikke sikker på, om regeringerne skal tage stilling til 
speditionsfirmaernes provisioner, hvilket i mange tilfælde 
ikke sker i dag. Det ville betyde indførelse af regler på et 
område, hvor der ingen er i dag. 
4.4. Artikel 4, stk. 2 — Cabotage 
4.4.1. Efter ØSU's opfattelse bør spørgsmålet om 
cabotage for flyselskaber, der er etableret i Fællesskabet, 
behandles i overensstemmelse med de holdninger, ØSU gav 
udtryk for i sin udtalelse om anden liberaliseringsfase. 
Eventuelle cabotagerettigheder for flyselskaber etableret i 
tredjelande er et spørgsmål, der først skal tages op i 
forbindelse med fastlæggelsen af en samlet lufttransportpo­
litik over for tredjelande. 
4.5. Artikel 4, stk. 4 — Forholdet til tredjelande 
4.5.1. ØSU finder kun denne bestemmelse acceptabel, 
for så vidt angår forholdet mellem medlemsstater. Med 
hensyn til forholdet til tredjelande på luftfartsområdet skal 
ØSU henvise til sin udtalelse om anden liberaliseringsfase 
og foreslå, at flyforbindelser med tredjelande behandles i 
forbindelse med en samlet luftfartspolitik over for disse 
lande. ØSU henviser endvidere til sin udtalelse om 
handelsforbindelserne med tredjelande vedrørende luftfart, 
som p.t. er under udarbejdelse (ordfører: J. Moreland). 
Se også bemærkningerne til artikel 2, litra b) (ii) (2) 
ovenfor. 4.5.2. Hvad angår denne artikels relevans for perifert 
beliggende medlemsstater, henvises der til punkt 3.1, tredje 
led, under »Generelle bemærkninger«. 
4.6. Artikel 8 — Fragtpriser 
ØSU foreslår følgende bemærkninger og ændringer. 
4.6.1. Stk. 1 
4.6.1.1. Ordet »EF-« bør slettes, da både EF- og ikke EF-
luftfartsselskaber bør opfylde samme betingelser. 
4.6.1.2. ØSU foreslår, at offentliggørelsen kun kommer 
til at gælde basisprisen (ligesom vejtransportens reference­
tariffer), idet dog lavere priser skal kunne forhandles under 
hensyntagen til f.eks.: spidsbelastningsperioder, store 
godsmængder osv. 
4.6.1.3. ØSU bemærker endvidere, at forslaget kun 
gælder priser mellem lufthavne. Da afsenderen normalt 
kun tager sig af dør-til-dør-transport, mener den ikke, at 
det er nødvendigt at offentliggøre forhandlede priser. 
4.6.2. Stk. 2 — 30 dages oplysningsfrist 
4.6.2.1. En oplysningsfrist på 30 dage er for meget på et 
marked med så hård konkurrence. Fristen bør nedsættes til 
14 dage. 
4.6.3. Stk. 3 
4.6.3.1. Det er ØSU's opfattelse, at der med betingelser­
ne i stk. 3 og 4 i denne artikel indføres regler, hvor der ellers 
ikke er regler. Man kan befrygte, at bestemmelserne i de to 
nævnte stykker kan føre til yderligere administration til 
skade for både den kommercielle drift af flyselskaberne og 
deres kunder. 
4.6.3.2. Endelig skal ØSU understrege følgende: 
— Sikkerhedsnormerne bør opretholdes uanset fragtpris­
niveauet. De to aspekter må holdes adskilt. 
— Forslaget vedrører kun priser fra en lufthavn til en 
anden, men i praksis giver flyselskaberne og deres 
speditører tilbud på dør-til-dør-priser til afsenderen. 
Det vil derfor være overordentlig vanskeligt at fastslå, 
hvorvidt lufthavn-til-lufthavn prisen, der indgår i dør-
Nr. C 182/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 7. 90 
til-dør prisen, er lavere eller højere end i foregående 
sæson. Netop dette understreger forskellen mellem 
fragt- og passagerbefordring. 
— Gennemsigtighed med fragtpriser er afgjort en fornuftig 
målsætning, men ØSU foreslår, at den tilvejebringes på 
grundlag af basisprisen, som svarer til referenceprisen 
inden for vejtransporten. Derudover kan medlemssta­
terne med mellemrum foretage kontrol med lufthavn-
til-lufthavn priserne. 
4.6.3.3. ØSU foreslår derfor, at stk. 3 ændres, så man 
undgår indførelse af nye restriktioner og bevarer en 
fleksibel prisfastsættelse, men samtidig sikrer opretholdel­
se af sikkerhedsnormerne ved hjælp af egnede metoder. 
1. Indledning 
1.1. Økologisk landbrug defineres i ordbogen som: 
»Landbrug, som ikke anvender kemiske gødningsstoffer 
eller pesticider«. 
1.2. Udtryk som f.eks. økologisk, biologisk eller 
miljøvenlig produktionsmetode blev oprindelig påberåbt af 
engagerede producentgrupper, som udviklede detaljerede 
produktionsregler og hovedsagelig solgte deres produkter 
direkte til eller gennem specialiserede »helse«-butikker. 
1.3. I de senere år er markedsføringen af disse produkter 
i langt højere grad blevet rettet mod forbrugere generelt, 
som ikke har kendskab til de detaljerede produktionsregler, 
C) EFT nr. C 4 af 9. 1. 1990, s. 4. 4.6.4. Stk. 4 
4.6.4.1. Under henvisning til de foreslåede ændringer af 
stk. 3 finder ØSU stk. 4 overflødigt. Det foreslår derfor, at 
stk. 4 udgår, da bestemmelserne heri vil hæmme luftfarts­
selskabernes kommercielle udvikling. 
Bruxelles, den 30. maj 1990. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
men som tror, at økologiske levnedsmidler fremstilles i nøje 
overensstemmelse med ordbogens definition. 
1.4. Økologisk, biologisk, biodynamisk osv. er således 
blevet nogle fortræffelige markedsføringsudtryk, som 
antyder, at de pågældende produkter er sundere og mere 
naturlige end normale produkter, og at de sidstnævnte ikke 
er helt så gode. 
1.5. Der er generelt ingen påviselig eller tilstrækkelig 
kontrollerbar forskel på økologisk og traditionelt dyrkede 
levnedsmidler. Mange forbrugere mener imidlertid, at 
økologiske levnedsmidler er mere ernæringsrigtige, og er 
derfor parate til at betale de betydelige meromkostninger, 
som er forbundet med at fremstille dem. 
1.6. De større omkostninger skyldes, at økologiske 
produktionsmetoder nedsætter udbyttet betydeligt, øger de 
synlige defekter og giver mere spild, fordi skadegørere ikke Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om økologisk produktionsmetode for 
landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og på levnedsmidler (l) 
(90/C 182/04) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. december 1989 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for landbrug og fiskeri, som udpegede 
Kenneth J. Gardner til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. maj 1990. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 277. plenarforsamling (mødet den 30. maj 1990) 
enstemmigt følgende udtalelse: