[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 2.4.2008

KOM(2008) 162 endelig

2008/0063 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EF) nr. 423/2004 for så vidt angår genopretning af torskebestande og om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93

{SEC(2008) 386}

{SEC(2008) 389}

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

BAGGRUND FOR FORSLAGET |

110 | Begrundelse og formål Formålet med dette forslag er at ændre Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande, den såkaldte torskegenopretningsplan. Det generelle formål med forordning (EF) nr. 423/2004 er at sikre, at torskebestandene i løbet af fem til ti år igen når op på den størrelse, som forskerne anbefaler efter forsigtighedsprincippet. Ifølge videnskabelig rådgivning fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) baseret på rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) har den fangstreduktion, som de tilladte fangstmængder (TAC'er), de tekniske foranstaltninger (fx maskestørrelse, landingers sammensætning og lukning af områder) og de supplerende indsatsbegrænsende forordninger tilsammen giver, langt fra været nok til at reducere fiskeridødeligheden til det niveau, der er nødvendigt, for at torskebestandene kan genopbygges. Af de fire torskebestande, der er omfattet af planen, er det kun for nordsøtorsken, at der til en vis grad er tegn på genopretning (større årsklasse end i tidligere år), mens de øvrige bestande ikke viser noget klart tegn på genopretning. Det går kun langsomt med at få genoprettet torskebestandene, og derfor er det nødvendigt at revidere betingelserne i planen. På baggrund af erfaringerne med gennemførelsen af forordning (EF) nr. 423/2004 og den tilknyttede indsatsforvaltningsordning (gennemført siden 2003 i den årlige TAC- og kvoteforordning) og aktørudtalelserne sammenfattet på symposiet i marts 2007 har det været muligt at udpege de hovedpunkter, på hvilke planen bør ændres for at blive mere effektiv. De vigtigste nye aspekter, der skal indarbejdes i planen, og som berettiger en sådan ændring, er: Behovet for at revidere målene Ud fra den aktuelle viden om den globale opvarmnings virkninger er det nødvendigt at revidere genopretningsplanernes langsigtede mål. I stedet for at fokusere på specifikke biomasseniveauer, der måske ikke længere kan nås, hvis havforholdene ændrer sig, bør planen koncentreres om at opnå optimal udnyttelse af ressourcerne, dvs. den udnyttelse som giver det størst mulige bæredygtige udbytte under de nye omstændigheder. Forenkling af indsatsforvaltningsordningen Indsatsforvaltningsordningen, der blev gennemført i et bilag til den årlige TAC- og kvoteforordning, er især på grund af de mange undtagelser blevet så indviklet, at den er vanskelig at gennemføre, overvåge og kontrollere. Det er nødvendigt med ny ordning baseret på indsatslofter, som skal forvaltes af de enkelte medlemsstater, for at forenkle forordningen, for at give medlemsstaterne større handlerum, og for at sikre en mere effektiv gennemførelse. Tilpasning af planen til forskellige genopretningsniveauer Planen skal åbne mulighed for, at der kan anvendes metoder, hvor man går mere gradvis frem, når bestandene får det bedre. Derfor indgår der i den ændrede plan en modulær strategi, hvor justeringen af fiskeridødelighed er en funktion af den opnåede genopretning. Indførelse af høstregler, hvor dataene er utilstrækkelige De seneste erfaringer viser også, at forskerne på grund af dårlig datakvalitet ofte ikke har været i stand til at opstille de parametre, der er nødvendige, for at den nuværende plan kunne følges til punkt og prikke. Dette har ført til, at Rådet har truffet ad hoc-beslutninger. Det er nødvendigt at fastsætte klare regler, som anvendes, når forskerne ikke kan levere nøjagtige overslag over bestandes tilstand. Behov for at reducere udsmid I den reviderede plan skal udsmidsreduktion have en central plads. Der skal indføres nye mekanismer for at tilskynde fiskere til at deltage i programmer med henblik på at undgå fangst af torsk. Udvidelse af genopretningsplanen til også at omfatte torskebestanden i Det Keltiske Hav Denne bestand blev ikke omfattet af genopretningsplanen i 2004 på grund af sin bedre bevarelsesstatus. De seneste evalueringer bekræfter, at denne bestand er lige så overudnyttet som de øvrige torskebestande i EF-farvande. Derfor må den inkluderes i genopretningsplanen. I den forbindelse skal kontrolbestemmelserne også tilpasses til den nye struktur og de nye bestemmelser. Det er derfor nødvendigt at ændre den nuværende genopretningsplan for torsk, så den bliver mere komplet, så den ajourføres efter den seneste udvikling, og så den bliver enklere, mere effektiv og lettere at gennemføre, overvåge og kontrollere. I lyset af de foreslåede ændringer af genopretningsplanen for torsk bør visse kontrolforanstaltninger fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik forbedres, så de bliver forenelige med foranstaltningerne i den ændrede genopretningsplan for torsk. |

120 | Generel baggrund Under 2002-reformen af den fælles fiskeripolitik blev Kommissionen og Rådet enige om gradvis at indføre flerårige planer og genopretningsplaner for fiskeressourcer af interesse for Fællesskabet. Der er blevet opstillet planer for de fleste torskebestande i EF-farvande, to kulmulebestande, to jomfruhummerbestande, to tungebestande og rødspætte- og tungebestandene i Nordsøen. I 2002 undertegnede medlemsstaterne endvidere handlingsplanen fra verdenstopmødet om bæredygtig udvikling (Johannesburg). I denne handlingsplan indgår der en forpligtelse til at befiske bestandene efter princippet om maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY) senest i 2015. Torskebestandene i Fællesskabet var de første bestande, som der blev gennemført en flerårig genopretningsplan for. Selv om der er blevet vedtaget yderligere genopretnings- og forvaltningsplaner, forbliver genopretningsplanen for torsk et væsentligt element i den fælles fiskeripolitik som reformeret i 2002. På grund af torskefiskeriets betydning, dets indvirkning på fiskeriet efter andre målarter, de store økonomiske og sociale interesser, der står på spil, og torskens symbolværdi må det sikres, at genopretningen af torskebestandene krones med held. Derfor må de svagheder ved den nuværende plan, som både forskere og aktører har påpeget, afhjælpes, ved at den nuværende plan ændres. |

130 | Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik indeholder generelle regler for bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne og foreskriver, i hvilke situationer Rådet skal vedtage forvaltnings- og genopretningsplaner. Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande. |

140 | Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Forslagets mål om bæredygtig udvikling er i overensstemmelse med EF's miljøpolitik, især de dele af politikken, der vedrører beskyttelse af naturlige levesteder og bevarelse af naturressourcerne. |

HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE |

Høring af interesserede parter |

211 | Høringsmetoder, hovedmålgrupper og respondenternes overordnede profil Forslaget er baseret på flere høringer af medlemsstaterne og aktørrepræsentanter i de regionale rådgivende råd. Kommissionen udarbejdede et uofficielt teknisk dokument til de regionale rådgivende råd og medlemsstaterne i maj 2007, som var baseret på idéen om, at torskebestandene kan genoprettes (og burde) blive genoprettet, hvis fiskeridødeligheden reduceres tilstrækkeligt. I det uofficielle dokument undersøgte man to metoder til at opnå en sådan reduktion. Den ene metode, som var baseret på en generel reduktion af fiskeriindsatsen i mange fiskerier, hvor der fanges torsk, blev afvist over en bred kam. Alternativet, som gik ud på at finde ud af, hvordan torskefiskeriet kunne "afkobles" fra andre fiskerier, og hvordan det kunne begrænses, var der i princippet opbakning til, men det var ret så sparsomt med forslag til, hvordan dette kunne gennemføres i praksis. De regionale rådgivende råd har givet udtryk for, at de foretrækker en bestandsspecifik tilgang, men det er begrænset, hvor mange specifikke forvaltningsforanstaltninger der er blevet anbefalet. De vigtigste bidrag fra de regionale rådgivende råd er: en frivillig ordning, hvor der indføres midlertidig lukning med kort varsel (såkaldte realtidslukninger) og en forpligtelse for de enkelte fartøjer til at undgå fangst af torsk (planer med henblik på at undgå fangst af torsk). Med hensyn til forvaltning drøftede Kommissionen med medlemsstaterne og de regionale rådgivende råd, hvilke muligheder der er for at finde en ny tilgang baseret på indførelse af fiskeriindsatslofter udtrykt i kW-dage. Medlemsstaternes forvaltninger og brancheorganisationer kan i løbet af 2008 træffe de fornødne administrative foranstaltninger vedrørende den nye ordning, som bliver operationel i 2009. |

212 | Sammenfatning af svarene, og hvordan de indgår i gennemgangen |

Ekspertbistand |

221 | Relevante videnskabs-/ekspertområder ICES og STECF er blevet anmodet om videnskabelig rådgivning om langsigtet fiskeriforvaltning i de tilfælde, hvor det er muligt. STECF fremlagde sin rapport om genopretning af torsk i marts 2007. |

2249 | Sammendrag af den rådgivning, der er modtaget og anvendt De vigtigste punkter er: Den reduktion, som de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er), de tekniske foranstaltninger (fx maskestørrelse, landingers sammensætning og lukning af områder) og de supplerende indsatsbegrænsende forordninger tilsammen giver, har langt fra været nok til at reducere fiskeridødeligheden til det niveau, der er nødvendigt, for at torskebestandene kan genopbygges, og ingen af de fire torskebestande viser noget klart tegn på genopretning. STECF anbefaler en øjeblikkelig reduktion af fiskeritrykket for torsk frem for at fokusere på at fastsætte og nå langsigtede mål, som er en kompliceret affære. Sådanne langsigtede mål skønnes at være en udnyttelse på 50 % eller derunder af den anslåede udnyttelse i de seneste år. Enhver reduktion af fiskeriindsatsen med henblik på at formindske trykket på torsk bør være forenelig med andre forvaltningsforanstaltninger og gennemføres på en sådan måde, at den resterende indsats ikke kan fokuseres på torsk. Indsatsforvaltningsordningen bør gøres områdespecifik og bør omfatte foranstaltninger, som straffer de fiskerier, der har den højeste torskefiskeridødelighed. Forslaget er baseret på denne rådgivning. |

225 |

226 | Offentlig adgang til ekspertbistand Rådgivningen fra ICES og STECF er offentligt tilgængelig på disse organisationers respektive websteder (www.ices.dk og fishnet.jrc.it/web/stecf). |

230 | Konsekvensanalyse Konsekvensanalysen er baseret især på to slags input: Den videnskabelige analyse, der hovedsageligt foretages af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF), som siden 2005 nøje har analyseret gennemførelsen af den nuværende plan og kvantitativt har illustreret de biologiske fremskridt i genopretningen. Samrådet med aktører, der indledtes med et symposium om genopretning af torskebestande i Edinburgh i marts 2007, hvori alle berørte parter var bredt repræsenteret, og de efterfølgende udtalelser fra de regionale rådgivende råd støttet af et detaljeret uofficielt dokument om valgmuligheder og alternativer udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene efter ovennævnte symposium. Ud fra disse elementer kunne der så laves en klar analyse af, hvorfor målene i den nuværende plan ikke nås, ligesom der kunne opstilles en række alternativer, der skulle undersøges nærmere. De vigtigste alternativer var: at anvende biomassemål i stedet for fiskeridødelighedsmål at sikre en gradvis tilgang, der er proportional med de forskellige bestandes bevarelsesstatus at fremme en regionalbaseret tilgang at skabe større fleksibilitet i forvaltningen af fiskeriindsats at afkoble torsk fra tilknyttede arter for at undgå en generel fiskeriindsatsbegrænsning for fiskerier, hvor torsk blot tages som bifangst. |

FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER |

310 | Retsgrundlag Retsgrundlaget for forordning (EF) nr. 423/2004 er artikel 37 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. |

329 | Subsidiaritetsprincippet Forslaget hører ind under Fællesskabets enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. Den foreslåede ændring fører til større decentralisering, idet det især overlades til medlemsstaterne at forvalte fiskeriindsatsen for de fartøjer, der fører deres flag. En sådan decentralisering giver medlemsstaterne større fleksibilitet og er med til at forenkle EU-bestemmelserne. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende årsager: |

331 | Der er tale om en ændring af en eksisterende forordning. Formålet er at forbedre og ajourføre visse aspekter af den nuværende plan ud fra ny viden og erfaringerne med den nuværende plans gennemførelse. |

BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER |

409 | Forslaget har ingen virkninger for Fællesskabets budget. |

YDERLIGERE OPLYSNINGER |

Fornyet gennemgang/revision/udløbsklausul |

531 | Forslaget indeholder en artikel, der foreskriver, at forvaltningsforanstaltninger skal evalueres hvert tredje år fra datoen for forordningens ikrafttræden. |

532 |

570 | Nærmere redegørelse for forslaget De foreslåede fiskeridødelighedsmål er baseret på videnskabelig rådgivning fra STECF og ICES og afspejler den aktuelle biologiske situation. Forslaget indeholder en revisionsklausul for at sikre, at fiskeridødelighedsmålene eventuelt kan ændres på baggrund af ny videnskabelig viden og rådgivning. |

E-10198 | (Begrundelsen er valideret - den indeholder 10 881 tegn og overholder dermed DGT's normer). |

1. 2008/0063 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EF) nr. 423/2004 for så vidt angår genopretning af torskebestande og om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande[1], særlig artikel 6, stk. 4,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[2], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge den seneste videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) har den fangstreduktion, som de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er), de tekniske foranstaltninger (fx maskestørrelse, landingers sammensætning og lukning af områder) og de supplerende indsatsbegrænsende foranstaltninger tilsammen giver, langt fra været nok til at reducere fiskeridødeligheden til det niveau, der er nødvendigt, for at torskebestandene kan genopbygges, og ingen af de fire torskebestande omfattet af forordning (EF) nr. 423/2004 viser klare tegn på genopretning.

(2) Den nuværende torskegenopretningsplans mål bør anses for nået for en bestand, når mængden af kønsmodne torsk to år i træk har været større end den, der i artikel 3 og 5 er fastsat som værende inden for sikre biologiske grænser. Dette mål er endnu ikke nået.

(3) Ifølge nye videnskabelige oplysninger, især om de langsigtede tendenser for de marine økosystemer, er det umuligt nøjagtigt at fastsætte, hvilke biomasseniveauer der skal tilstræbes på lang sigt. Derfor bør målet i genopretningsplaner for torsk ændres fra et mål, der er baseret på biomasse, til et mål, der er baseret på fiskeridødelighed, og det samme gør sig gældende for de tilladte fiskeriindsatsniveauer.

(4) Torsk i Det Keltiske Hav bør omfattes af genopretningsplanen for torsk på grund af den negative udvikling i denne bestand siden 2005.

(5) Der skal indføres nye mekanismer for at tilskynde fiskere til at deltage i programmer med henblik på at undgå fangst af torsk.

(6) For det tilfældes skyld, at STECF ikke er i stand til at rådgive om en TAC, fordi den ikke har tilstrækkeligt nøjagtige og repræsentative data til rådighed, bør der indføres bestemmelser, der sikrer, at TAC'er kan fastsættes på en sammenhængende måde, også selv om dataene er utilstrækkelige.

(7) For at sikre, at fiskeridødelighedsmålene nås, og for at bidrage til at minimere udsmid bør også fiskerimuligheder udtrykt som fiskeriindsats fastsættes på niveauer, der er forenelige med genopretningsstrategien. Sådanne fiskerimuligheder bør i videst muligt omfang fastsættes efter fiskeredskabstype på basis af nuværende fiskeripraksis.

(8) Kontrolforanstaltninger truffet ud over dem, der er fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik[3], senest ændret ved forordning (EF) nr. 2846/98[4], bør forbedres for at sikre, at de er forenelige med foranstaltningerne i nærværende forordning.

(9) Forordning (EF) nr. 423/2004 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

(10) Forordning (EØF) nr. 2847/93 bør tilpasses til ændringerne i genopretningsplanen -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1 Ændringer af forordning (EF) nr. 423/2004

I forordning (EF) nr. 423/2004 foretages følgende ændringer:

(1) Kapitel I affattes således:

"KAPITEL I

GENSTAND OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand

Ved denne forordning opstilles der en genopretningsplan for fem torskebestande (i det følgende benævnt "nedfiskede torskebestande") i følgende geografiske områder:

a) torsk i Kattegat

b) torsk i Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal

c) torsk vest for Skotland

d) torsk i Det Irske Hav

e) torsk i Det Keltiske Hav.

Artikel 2

Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner:

a) definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) "indsatsgruppe": en gruppe fartøjer, der fører en medlemsstats flag, og som i ét af de områder, der er omhandlet i artikel 1, fisker med redskaber fra én af de fiskeredskabsgrupper, som er fastsat i bilag I

c) "fangst pr. indsatsenhed" (cpue): mængden af fisk, udtrykt i vægt, fanget pr. år pr. fiskeriindsatsenhed udtrykt i kW-dage.

Artikel 2a

Geografiske definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner af geografiske områder:

a) "Kattegat": den del af ICES-afsnit III a som defineret af Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), der mod nord afgrænses af en ret linje fra Skagen Fyr til Tistlarna Fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen

b) "Nordsøen": ICES-underområde IV, den del af ICES-afsnit III a, der ikke hører med til Skagerrak, og den del af ICES-afsnit II a, der er beliggende i farvande under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion

c) "Skagerrak": den del af ICES-afsnit III a, der mod vest afgrænses af en ret linje fra Hanstholm Fyr til Lindesnes Fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen Fyr til Tistlarna Fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst

d) "den østlige del af Den Engelske Kanal": ICES-afsnit VII d

e) "Det Irske Hav": ICES-afsnit VII a

f) "vest for Skotland": ICES-afsnit VI a og den del af ICES afsnit V b, der er beliggende i farvande under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion

g) "Det Keltiske Hav": ICES-afsnit VII e - VII k.

Artikel 2b

Beregning af fiskeriindsats

Ved anvendelsen af denne forordning:

a) måles et fartøjs kapacitet i kilowatt

b) måles et fartøjs aktivitet i dage til stede i et geografisk område som omhandlet i artikel 2a. Ved en dag til stede i et område forstås enhver sammenhængende periode på 24 timer (eller del deraf), hvor et fartøj er til stede i området og ude af havn.

Artikel 3

Planens mål

1. Planen omhandlet i artikel 1 skal sikre bæredygtig udnyttelse af torskebestandene på basis af det maksimale bæredygtige udbytte.

2. Målet i stk. 1 skal nås, samtidig med at fiskeridødeligheden for torsk bibeholdes på 0,4 for aldersklasserne to til fire år."

(2) Kapitel II udgår.

(3) Kapitel III affattes således:

"KAPITEL III

SAMLEDE TILLADTE FANGSTMÆNGDER

Artikel 5

Minimums- og forsigtighedsniveauer

Minimumsniveauet og forsigtighedsniveauet for de enkelte nedfiskede torskebestande fastsættes således:

Bestand | Minimumsniveau i tons | Forsigtighedsniveau i tons |

Torsk i Kattegat | 6 400 | 10 500 |

Torsk i Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal | 70 000 | 150 000 |

Torsk vest for Skotland | 14 000 | 22 000 |

Torsk i Det Irske Hav | 6 000 | 10 000 |

Torsk i Det Keltiske Hav | 6 300 | 8 800 |

Artikel 6

Procedure for fastsættelse af TAC'er

1. Rådet fastsætter hvert år en TAC for det følgende år for hver af de nedfiskede torskebestande. TAC'erne, der er baseret på STECF's rådgivning, skal opfylde alle følgende betingelser:

a) hvis bestandens størrelse i året forud for TAC'ens anvendelsesår er under det minimumsniveau, der er fastsat i artikel 5, skal fiskeridødeligheden i TAC'ens anvendelsesår reduceres med 25 % i forhold til fiskeridødeligheden året før

b) hvis bestandens størrelse i året forud for TAC'ens anvendelsesår er under det forsigtighedsniveau, men over eller lig med det minimumsniveau, der er fastsat i artikel 5, skal fiskeridødeligheden i TAC'ens anvendelsesår reduceres med 15 % i forhold til fiskeridødeligheden året før

c) hvis bestandens størrelse i året forud for TAC'ens anvendelsesår er over eller er lig med det forsigtighedsniveau, der er fastsat i artikel 5, skal fiskeridødeligheden i TAC'ens anvendelsesår reduceres med 10 % i forhold til fiskeridødeligheden året før.

2. Hvis anvendelsen af stk. 1, litra b) og c), på basis af STECF's rådgivning vil resultere i en fiskeridødelighed på under 0,4 for aldersgruppe 2, 3 og 4, fastsætter Rådet TAC'en på et niveau, der giver en fiskeridødelighed på 0,4 for disse aldersklasser.

3. Ved rådgivningen efter stk. 1 og 2 forudsætter STECF, at bestanden i året forud for TAC'ens anvendelsesår befiskes med en fiskeridødelighedsreduktion, der er lig med den reduktion af den maksimale tilladte fiskeriindsats, der gælder for det pågældende år.

4. Uanset stk. 1, litra b) og c), og stk. 2 må Rådet ikke fastsætte TAC'en på et niveau, der er mere end 15 % lavere eller højere end TAC'en fastsat for året før.

5. TAC'en beregnes ved at trække nedenstående mængder fra det samlede optag af torsk, som STECF anslår svarer til fiskeridødeligheden omhandlet i stk. 1 og 2:

a) en fiskemængde svarende til det forventede udsmid af torsk, der kommer fra den pågældende bestand

b) i givet fald en mængde, der svarer til andre relevante fiskeridødelighedskilder for torsk, og som skal fastsættes efter forslag fra Kommissionen.

Artikel 6a

Procedure for fastsættelse af TAC'er i tilfælde af utilstrækkelige data

Hvis STECF på grund af utilstrækkeligt nøjagtige og repræsentative data ikke kan yde en rådgivning, der gør det muligt for Rådet at fastsætte TAC'er i overensstemmelse med artikel 6, beslutter Rådet følgende:

a) hvis STECF anbefaler, at torskefangsterne reduceres mest muligt, fastsættes TAC'en 25 % lavere end TAC'en for året før

b) i alle andre tilfælde fastsættes TAC'en 15 % lavere end TAC'en for året før.

Artikel 7

Evaluering af forvaltningsforanstaltninger

1. Hvert tredje år efter denne forordnings ikrafttrædelsesdato anmoder Kommissionen STECF om at evaluere, hvilke fremskridt hen imod genopretning af de enkelte nedfiskede bestande der er gjort.

2. Hvis STECF påpeger, at en af de nedfiskede torskebestande ikke er i stand til at genopbygge sig selv som tilsigtet, beslutter Rådet:

a) at fastsætte TAC'en for den relevante bestand lavere end forudset i artikel 6 og 6a

b) at fastsætte den maksimale tilladte fiskeriindsats lavere end forudset i artikel 8a

c) eventuelt at fastsætte tilknyttede betingelser.

3. Hvis STECF påpeger, at minimumsniveauet og forsigtighedsniveauet i artikel 5 eller fiskeridødeligheden i artikel 6, stk. 2, ikke længere er fyldestgørende til at opretholde en lav risiko for nedfiskning og et maksimalt bæredygtigt udbytte, fastsætter Rådet nye værdier for disse niveauer."

4) Kapitel IV affattes således:

"KAPITEL IV

Begrænsning af fiskeriindsats

Artikel 8

Fiskeriindsatsordning

TAC'erne i artikel 6 og 6a suppleres med en fiskeriindsatsordning, hvor medlemsstaterne får tildelt årlige fiskerimuligheder i form af fiskeriindsats.

Artikel 8a

Fiskeriindsatstildeling

1. Rådet træffer hvert år beslutning om den maksimale tilladte fiskeriindsats for hver indsatsgruppe pr. medlemsstat.

2. Den maksimale tilladte fiskeriindsats beregnes ud fra en referenceværdi, der fastsættes således:

a) for denne forordnings første anvendelsesår fastsættes referenceværdien som den gennemsnitlige indsats i kW-dage i 2005, 2006 og 2007 baseret på STECF's rådgivning

b) for denne forordnings følgende anvendelsesår sættes referenceværdien til at være lig med den maksimale tilladte fiskeriindsats året før.

3. For indsatsgrupper, der på basis af den årlige evaluering af de indsendte fiskeriindsatsforvaltningsdata, jf. artikel 18, 19 og 20 i forordning (EF) nr. xxx/2008[5], har bidraget mest til den samlede torskefangst, og hvis samlede fangst på basis af den pågældende evaluering består af mindst 80 % torsk, beregnes den maksimale tilladte fiskeriindsats således:

a) hvis artikel 6 anvendes, ved på referenceværdien at anvende samme procentreduktion som fastsat i artikel 6 for fiskeridødelighed

b) hvis artikel 6a anvendes, ved på referenceværdien at anvende samme procentreduktion af fiskeriindsatsen som TAC-reduktionen.

4. For andre indsatsgrupper end dem, der er omhandlet i stk. 3, bibeholdes den maksimale tilladte fiskeriindsats på referenceværdiniveauet.

Artikel 8b

Medlemsstatens forpligtelser

1. For de fartøjer, der fører en medlemsstats flag, fastlægger den pågældende medlemsstat en metode for tildeling af den maksimale tilladte fiskeriindsats til de enkelte fartøjer ud fra følgende kriterier:

a) fremme af god fiskeripraksis, herunder fremme af dataindsamling, reduktion af udsmid og minimering af indvirkningen på ungfisk

b) deltagelse i samarbejdsprogrammer med henblik på at undgå unødvendige bifangster af torsk

c) lav miljøpåvirkning, herunder brændstofforbrug og drivhusgasemissioner

d) proportionalitet med hensyn til tildeling af fiskerimuligheder i form af fiskekvoter.

2. Hver medlemsstat udsteder særlige fiskeritilladelser, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1627/94[6], til fartøjer, der fører dens flag, og som fisker i de geografiske områder, der er omhandlet i artikel 2a.

3. For hver indsatsgruppe må den samlede kapacitet, udtrykt både i GT og kW, for de fartøjer, der har fået udstedt særlig fiskeritilladelse efter stk. 2, ikke overstige kapaciteten for de fartøjer, der i 2007 fiskede med samme redskab i det pågældende geografiske område.

4. Hver medlemsstat opstiller og ajourfører en liste over fartøjer med særlig tilladelse, jf. stk. 2, og stiller den til rådighed for Kommissionen og de øvrige medlemsstater på sit officielle websted.

Artikel 8c

Fiskeriindsatsregulering

Medlemsstaterne overvåger deres flådes kapacitet og aktivitet pr. indsatsgruppe og træffer de fornødne foranstaltninger, hvis den maksimale tilladte fiskeriindsats er ved at være nået, så det sikres, at indsatsen ikke kommer til at overskride de fastsatte grænser.

Artikel 8d

Udveksling af maksimal tilladt fiskeriindsats mellem medlemsstater

Den maksimale tilladte fiskeriindsats fastsat efter artikel 8a justeres af de relevante medlemsstater med henblik på:

a) udveksling af kvoter efter artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) omfordeling og/eller fradrag efter artikel 23, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2371/2002 og artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93.

Artikel 8e

Udveksling af maksimal tilladt fiskeriindsats mellem indsatsgrupper

1. På behørigt begrundet anmodning af en medlemsstat kan Kommissionen efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 ændre indsatstildelingen til den pågældende medlemsstat ved at overføre fiskerikapacitet mellem indsatsgrupper, jf. betingelserne i stk. 2-4.

2. Overførsel er tilladt mellem redskabsgrupper, men ikke mellem geografiske områder.

3. Overførsel er kun tilladt fra en donorredskabsgruppe, der for torsk har godtgjort en fangst pr. indsatsenhed (cpue), der er større end den modtagende redskabsgruppes indsatsenhed (cpue). Den medlemsstat, der anmoder om overførslen, skal give de fornødne cpue-data.

4. Overførslen af kW-dage sker i forholdet 1:1."

(5) Artikel 9 erstattes af følgende:

"Artikel 9

Sammenhæng med forordning (EF) nr. 2847/93

Kontrolforanstaltningerne i dette kapitel supplerer kontrolforanstaltningerne i forordning (EØF) nr. 2847/93.

Artikel 9a

Logbogskontrol

1. For fiskerfartøjer, der er udstyret med et fartøjsovervågningssystem (FOS), skal medlemsstaterne ved hjælp af FOS-data kontrollere, at de data, som fiskeriovervågningscentret (FOC) modtager, svarer til de aktiviteter, der er registreret i logbogen. Sådan krydskontrol skal registreres elektronisk og opbevares i tre år.

2. Hver medlemsstat holder kontaktoplysningerne for indsendelse af logbøger og landingsopgørelser ajour og lægger dem ud på sit officielle websted.

Artikel 9b

Vejning af førstegangslandet torsk

Føreren af et fiskerfartøj skal sikre, at torsk, der er fanget i områderne omhandlet i artikel 2a, og som landes i en EF-havn, uanset mængde, vejes før salg, eller inden den transporteres væk fra landingshavnen. De vægte, der anvendes til vejningen, skal være godkendt af de kompetente nationale myndigheder. Resultaterne af vejningen skal anvendes i den opgørelse, der omhandles i artikel 8 i forordning (EØF) nr. 2847/93.

Artikel 9c

Inspektionsbenchmarks

Hver medlemsstat med fartøjer omfattet af denne forordning fastsætter specifikke inspektionsbenchmarks. Sådanne benchmarks revideres med regelmæssige mellemrum efter analyse af resultaterne. Inspektionsbenchmarks skal forbedres gradvis, indtil de målbenchmarks, der er fastsat i bilag II, er nået.

Artikel 9d

Omladningsforbud

Omladning af torsk på havet er forbudt i de geografiske områder omhandlet i artikel 2a.

Artikel 9e

Fælles overvågning og udveksling af kontrollører

De berørte medlemsstater foretager fælles inspektion og overvågning.

Artikel 9f

Nationale kontrolhandlingsprogrammer

1. Medlemsstater med fartøjer, som er omfattet af denne forordning, opstiller et nationalt kontrolhandlingsprogram, jf. bilag III.

2. Medlemsstater med fartøjer, som er omfattet af denne forordning, stiller inden den 31. januar hvert år deres nationale kontrolhandlingsprogrammer og en plan for gennemførelse deraf til rådighed for Kommissionen og andre medlemsstater, som denne forordning vedrører, på deres officielle websted.

3. Kommissionen indkalder mindst én gang om året til møde i Komitéen for Fiskeri og Akvakultur for at evaluere overholdelsen og resultaterne af de nationale kontrolhandlingsprogrammer for torskebestande omfattet af denne forordning."

(6) Kapitel VI affattes således:

"KAPITEL VI

Beslutningstagning og afsluttende bestemmelser

Artikel 17 Beslutningsprocedure

Når det i denne forordning er foreskrevet, at beslutninger skal træffes af Rådet, træffer Rådet sådanne beslutninger med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen.

Artikel 17a Ændringer af bilag I

Kommissionen kan på basis af STECF's rådgivning ændre bilag I til denne forordning efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 og efter følgende principper:

a) indsatsgrupper skal fastlægges så homogent som muligt under hensyntagen til, hvilke biologiske bestande der fanges, hvilken størrelse fisk der fanges som målart eller bifangst, og hvilken indvirkning indsatsgruppernes fiskeriaktiviteter har på miljøet

b) indsatsgruppernes antal og størrelse bør være omkostningseffektiv, for så vidt angår den administrative byrde sammenholdt med bevarelsesbehovene."

Artikel 2 Ændringer af forordning (EØF) nr. 2847/93

I forordning (EF) nr. 2847/93 foretages følgende ændringer:

(1) Artikel 19j affattes således:

"Artikel 19j

Hver medlemsstat meddeler straks de andre medlemsstater identifikationsoplysninger for de fartøjer, som fører dens flag, og for hvilke tilladelsen til at fiske i ét eller flere af de fiskerier, der er omhandlet i artikel 3 og 6 i forordning (EF) nr. 1954/2003, eller den særlige fiskeritilladelse, der er omhandlet i artikel 8b, stk. 2, i forordning (EF) nr. 423/2004, er suspenderet eller inddraget."

(2) Artikel 21a affattes således:

"Artikel 21a

Hver medlemsstat fastsætter den dato, pr. hvilken de fartøjer eller en gruppe af fartøjer, der fører dens flag, antages at have nået den maksimale fiskeriindsats i et fiskeriområde, jf. forordningen omhandlet i artikel 11, stk. 2 eller 3, i forordning (EF) nr. 1954/2003 og artikel 8a i forordning (EF) nr. 423/2004. Den udsteder pr. den dato et foreløbigt fiskeriforbud for de pågældende fartøjer eller en fartøjsgruppe i det pågældende fiskeriområde. Denne foranstaltning meddeles straks Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater herom."

(3) Artikel 21b affattes således:

"Artikel 21b

Når de fartøjer eller en gruppe af fartøjer, der fører en medlemsstats flag, antages at have nået 70 % af den maksimale fiskeriindsats, de har fået tildelt efter forordning (EF) nr. 1954/2003 og forordning (EF) nr. 423/2004, meddeler den pågældende medlemsstat Kommissionen, hvilke foranstaltninger den har truffet efter artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 685/95."

(4) Artikel 21c affattes således:

"Artikel 21c

1. På grundlag af de oplysninger, der er omhandlet i artikel 19i, sørger Kommissionen for, at den maksimale fiskeriindsats som fastsat i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1954/2003 og forordning (EF) nr. 423/2004 overholdes.

2. Efter meddelelse i henhold til artikel 21a eller på eget initiativ fastsætter Kommissionen ud fra de foreliggende oplysninger, pr. hvilken dato de fartøjer eller en gruppe af fartøjer, der fører en medlemsstats flag, antages at have nået den maksimale fiskeriindsats i et fiskeriområde. Pr. den dato må de fartøjer eller en gruppe af fartøjer, som fører den pågældende medlemsstats flag, ikke længere udøve det pågældende fiskeri."

Artikel 3 Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Den anvendes fra den 1. januar 2009.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

BILAG

I forordning (EF) nr. 423/2004 indsættes følgende bilag:

"BILAG I

Indsatsgrupper

1. Redskabsgrupper

(1) Bundtrawl (OTB, OTT, PTB) med følgende maskestørrelse:

TR.1 100 mm eller derover

TR.2 70 mm eller derover, men under 100 mm

TR.3 under 70 mm

(2) Bomtrawl (TBB) med følgende maskestørrelse:

BT.1 80 mm eller derover

BT.2 under 80 mm

(3) Garn, indfiltringsnet (undtagen toggegarn) med følgende maskestørrelse:

GN.1 150 mm eller derover

GN.2 110 mm eller derover, men under 150 mm

GN.3 under 110 mm

(4) Toggegarn (TN.1)

(5) Langliner (LL.1)

2. Grupper af geografiske områder

2.1. I dette bilag anvendes for følgende grupper af geografiske områder:

a) Kattegat

b) i) Skagerrak

ii) den del af ICES-afsnit III a, der ikke hører med til Skagerrak og Kattegat

ICES-underområde IV og EF-farvande i ICES-afsnit II a

iii) ICES-afsnit VII d

c) ICES-afsnit VII a

d) ICES-afsnit VI a

e) Det Keltiske Hav (ICES-afsnit VII e - VII k).

3. Indsatsgrupper

Ved overførsel af indsatsdata, jf. artikel 19i i forordning (EØF) nr. 2847/93, anvendes følgende koder for de enkelte indsatsgrupper:

Område |

Redskabsgruppe | (a) | (b) | (c) | (d) | (e) |

TR1 | TR1a | TR1b | TR1c | TR1d | TR1e |

TR2 | TR2a | TR2b | TR2c | TR2d | TR2e |

TR3 | TR3a | TR3b | TR3c | TR3d | TR3e |

BT1 | BT1a | BT1b | BT1c | BT1d | BT1e |

BT2 | BT2a | BT2b | BT2c | BT2d | BT2e |

GN1 | GN1a | GN1b | GN1c | GN1d | GN1e |

GN2 | GN2a | GN2b | GN2c | GN2d | GN2e |

GN3 | GN3a | GN3b | GN3c | GN3d | GN3e |

TN1 | TN1a | TN1b | TN1c | TN1d | TN1e |

LL1 | LL1a | LL1b | LL1c | LL1d | LL1e |

BILAG II

SPECIFIKKE INSPEKTIONSBENCHMARKS

Mål

1. Hver medlemsstat fastsætter specifikke inspektionsbenchmarks i overensstemmelse med dette bilag.

Strategi

2. Fiskeriinspektion og -overvågning koncentreres om fartøjer, der sandsynligvis fanger torsk. Der skal i forbindelse med transport og afsætning af torsk foretages stikprøvekontrol som supplerende krydskontrol for at teste, hvor effektiv inspektionen og overvågningen er.

Prioriterede indsatsområder

3. Kontrollen af de forskellige redskabstyper skal prioriteres forskelligt, afhængigt af i hvilket omfang flåderne er berørt af begrænsninger af fiskerimulighederne. Derfor skal hver medlemsstat lave en specifik prioritering.

Målbenchmarks

4. Medlemsstaterne skal senest en måned efter denne forordnings ikrafttræden gennemføre deres inspektionsplaner under hensyntagen til nedenstående mål.

Medlemsstaterne skal specificere og beskrive, hvilken prøvetagningsmetode der vil blive anvendt.

Kommissionen kan efter anmodning få adgang til medlemsstatens prøvetagningsplan.

a) Inspektion i havn

Generelt bør der tilstræbes en nøjagtighed, der mindst svarer til, hvad der kan opnås ved en simpel stikprøvekontrolmetode, hvor inspektionerne skal omfatte 20 % af alle torskelandingerne i en medlemsstat udtrykt i vægt.

b) Inspektion af afsætning

Inspektion af 5 % af de mængder torsk, der udbydes til salg på fiskeauktion.

c) Inspektion til havs

Fleksibelt benchmark: skal fastsættes efter grundig analyse af fiskeriet i hvert område. Benchmarks for inspektion på havet skal omfatte antallet af inspektionsdage på havet i torskeforvaltningsområderne, eventuelt med et separat benchmark for inspektionsdage i specifikke områder.

d) Overvågning fra luften

Fleksibelt benchmark: skal fastsættes efter grundig analyse af fiskeriet i hvert område og under hensyntagen til de ressourcer, som de enkelte medlemsstater har.

BILAG III

De nationale kontrolhandlingsprogrammers indhold

De nationale kontrolhandlingsprogrammer skal bl.a. indeholde følgende:

1. KONTROLMIDLER

Menneskelige ressourcer

1.1. Antal kontrollører på landjorden og på havet samt perioder og områder, hvor kontrollørerne skal sættes ind.

Tekniske ressourcer

1.2. Antal inspektionsfartøjer og luftfartøjer samt perioder og områder, hvor fartøjerne skal sættes ind.

Finansielle ressourcer

1.3. Budgetmidler til indsættelse af menneskelige ressourcer, inspektionsfartøjer og luftfartøjer.

2. ELEKTRONISK REGISTRERING OG RAPPORTERING AF FISKERIDATA

Beskrivelse af de ordninger, der er indført for at sikre, at artikel 9a, 10, 11 og 12 overholdes.

3. UDPEGNING AF HAVNE

En eventuel liste over havne, der er udpeget til landing af torsk, jf. artikel 9e.

4. INDSEJLING I ELLER UDSEJLING AF SPECIFIKKE OMRÅDER

Beskrivelse af de ordninger, der er indført for at sikre, at artikel 11 overholdes.

5. KONTROL AF LANDINGER

Beskrivelse af de faciliteter og/eller ordninger, der er indført for at sikre, at artikel 9a, 9b, 9c og 15 overholdes.

6. INSPEKTIONSPROCEDURER

I de nationale kontrolhandlingsprogrammer skal det angives, hvilke procedurer der følges ved:

a) inspektion på havet og på land

b) kommunikation med de kompetente myndigheder, som andre medlemsstater har udpeget til at være ansvarlige for det nationale kontrolhandlingsprogram for torsk

c) fælles overvågning og udveksling af kontrollører, herunder fastlæggelse af kontrollørernes beføjelser og myndighed, når de foretager inspektion i andre medlemsstaters farvande."

[1] EUT L 70 af 9.3.2004, s. 8.

[2] EUT C … af …, s. ….

[3] EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1.

[4] EFT L 358 af 31.12.1998, s. 5.

[5] Her indsættes en henvisning til den nye dataindsamlingsforordning.

[6] EFT L 171 af 6.7.1994, s. 7.