A4-0238/96

Beslutning om Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Raadet om forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Raadet om forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader (KOM(95)0189 - C4-0224/95),

- der henviser til artikel 130 R, S og T i traktaten om Den Europaeiske Union og navnlig til de deri indeholdte principper om en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne, forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats,

- der henviser til det femte handlingsprogram paa miljoeomraadet,

- der henviser til de forpligtelser, som Faellesskabet indgik vedroerende gennemfoerelsen af Agenda 21,

- der henviser til de internationale konventioner vedroerende vaadomraader, som Faellesskabet har tiltraadt,

- der henviser til konklusionerne vedtaget af Raadet (miljoe) den 4. marts 1996,

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Raadet, Europa-Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget om samhoerighedspolitikken og miljoeet (KOM(95)0509),

- der henviser til Raadets resolution af 25. februar 1992 vedroerende skabelsen af en global faellesskabsstrategi for en integreret administration af de europaeiske kystomraader,

- der henviser til det forslag til meddelelse fra Kommissionen, som blev forelagt af Bjerregaard og Wulf-Mathies i samarbejde med Bonino om et udkast til meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om integreret fysisk planlaegning i kystomraaderne (XI/557/95),

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa- Parlamentet med titlen »Europa 2000" (KOM(94)0354),

- der henviser til det tyske formandskabs konklusioner efter det uformelle moede i Raadet af ministre for fysisk planlaegning den 21.-22. september 1994 med titlen »European Spatial Development Perspective«,

- der henviser sin beslutning af 16. september 1992 om miljoeskade som foelge af olieudslip fra skibe ((EFT C 284 af 02.11.1992, s. 80.)), og sin beslutning af 27. marts 1996 om katastrofer til soes - »Sea Empress« ((EFT C 117 af 22.04.1996, s. 18.)),

- der henviser til konklusionerne fra det uformelle moede i Raadet (miljoe) den 20.-22. juni 1995 i Sevilla om vandkvalitet,

- der henviser til resolution fra Raadet (transport) af 8. juni 1993, konklusionerne fra moedet i Raadet (miljoe) den 28.-29. juni 1993 samt konklusionerne fra det faelles moede i Raadet (miljoe/soefart) den 24. marts 1994 om udpegning af miljoefoelsomme havomraader af saerlig interesse, hvor gennemsejling med tankskibe, der transporterer olie og andre farlige stoffer boer undgaas,

- der henviser til Parlamentets beslutning af 10. juli 1987 om erosion af landbrugsjord og oversvoemmelsesomraader i Det Europaeiske Faellesskab ((EFT C 246 af 14.09.1987, s. 124.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse samt til udtalelser fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, Udvalget om Transport og Turisme og Fiskeriudvalget (A4-0238/96),

A. der henviser til den forpligtelse til at bevare vaadomraaderne, som Den Europaeiske Union har i kraft af sin deltagelse i Bonn-konventionen af 1979 om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr, Bern-konventionen af 1979 om beskyttelse af Europas vilde dyr og planter samt naturlige levesteder, Genève-protokollen af 1982 om saerlige naturbeskyttelsesomraader i Middelhavsregionen, Helsinki-konventionen af 17. marts 1992 om beskyttelse og udnyttelse af graenseoverskridende vandloeb og internationale soeer og Espoo-konventionen af 25. marts 1991, som forpligter til at foretage en vurdering af virkningerne paa miljoeet i forbindelse med de store daemninger og vandopsamlingsprojekter,

B. der henviser til direktiv 79/409/EOEF om vilde fugle,

a) der henviser til direktiv 92/43/EOEF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, som indeholder en plan om at oprette et sammenhaengende europaeisk oekologisk net af saerlige bevaringsomraader under betegnelsen »NATURA 2000",

b) der henviser til direktiv 91/271/EOEF vedroerende behandlingen af husholdningsspildevand,

c) der henviser til direktiv 91/676/EOEF om beskyttelse af vand mod forurening foraarsaget af nitrater, der stammer fra landbruget,

d) der henviser til direktiv 85/337/EOEF om vurderingen af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet,

C. der henviser til traktatens artikel 130 R, med det femte miljoehandlingsprogram med titlen »Mod en baeredygtig udvikling«,

D. der henviser til Raadets forordning EOEF nr. 3907/91 om faellesskabsaktioner med henblik paa naturbevaring (ACNAT),

a) der henviser til forordning (EOEF) nr. 1973/92 om oprettelsen af et finansielt instrument for miljoeet LIFE,

b) der henviser til forordning (EOEF) nr. 2080/92 om en faellesskabsordning med stoette til skovbrugsforanstaltninger i landbruget,

c) der henviser til forordning (EOEF) nr. 2085/93 om Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL),

d) der henviser til forordning (EOEF) nr. 2078/92 om miljoevenlige produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje,

e) der henviser til forordning (EOEF) nr. 2081/93 om strukturfondenes opgaver og effektivitet,

f) der henviser til forordning (EOEF) nr. 1164/94 om Samhoerighedsfonden,

E. der henviser til MedWet-initiativet for vaadomraaderne i Middelhavsomraadet som et led i ACNAT-programmet,

a) der henviser til OECD's rapport »Market and Government Failures in Environmental Management«, 1993,

b) der henviser til undersoegelsen fra Verdensnaturfonden-Graekenland, »A Strategy for the Protection of Freshwater Ecosystems in Southern Europe«,

c) der henviser til STOA's rapport fra GD IV, »Assessment of EU Water Quality Policy«, 1995,

F. der anerkender betydningen af vaadomraaderne, som hoerer til de mest produktive og komplekse oekosystemer i hele plante- og dyreverdenen,

a) der er klar over, at vaadomraaderne udfylder en raekke vigtige funktioner, idet de blandt andet bidrager til bevarelsen af den biologiske mangfoldighed, bevarer vandbalancen og afboeder oversvoemmelser, forbedrer vandkvaliteten, beriger de vandfoerende lag, beskytter kysterne imod erosion og oplagrer kulstof,

b) der understreger vaadomraadernes oekonomiske betydning som kilder til fornyelige ressourcer, som turistomraader (oekoturisme), som graesningsarealer og vandreservoirer og som ynglepladser for mange fiske- og skaldyrarter af stor handelsmaessig vaerdi,

c) der goer opmaerksom paa vaadomraadernes betydning som mellemstationer og ynglepladser for traekfugle,

d) der anerkender, at vaadomraaderne udgoer en del af menneskehedens natur- og kulturarv,

e) der henviser til, at vaadomraadernes funktioner og vaerdi er betinget af det hydrologiske og oekologiske net, som et givet vaadomraade er en del af,

f) der henviser til, at det er noedvendigt med en integreret strategi for flodbaekkener, da indgreb i et vaadomraade har konsekvenser for flodbaekkenet andetsteds og vice versa,

G. der er foruroliget over den tiltagende tilbagegang og forringelse af vaadomraaderne i Europa og hele verden,

a) der er klar over, at den tiltagende tilbagegang og forringelse af vaadomraaderne skyldes oekonomiske faktorer, usammenhaengende administrative og lovgivningsmaessige indgreb samt den utilstraekkelige information af offentligheden og de ansvarlige, hvad angaar vandomraadernes funktioner og vaerdier,

b) der goer opmaerksom paa den utilstraekkelige indsats, der hidtil er gjort med hensyn til registrering og vurdering af vaadomraaderne i EU paa grundlag af et ensartet system,

H. der oensker at bidrage til bevarelsen af de vaadomraader, der stadig findes, og genskabe dem, der er beskadiget,

I. der mener, at »forsvarlig anvendelse« af vaadomraaderne, som det er bestemt i Ramsar-konventionen og foreslaaet i Kommissionens meddelelse om forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader, fuldt ud svarer til Faellesskabets maal om en baeredygtig udvikling og foelgelig kan danne grundlag for udviklingen af en faelles politik og strategi paa dette omraade,

J. der mener, at en strategi for en forsvarlig anvendelse og bevarelse af vaadomraaderne bl.a. udgoer et instrument til gennemfoerelse af NATURA 2000-nettet og sikring af samhoerigheden samt overholdelsen af EU's forpligtelser i henhold til de internationale miljoekonventioner, som EU selv eller dets medlemsstater har undertegnet,

K. der goer opmaerksom paa, at vaadomraaderne paavirkes af aktiviteterne i det vandfoerende lag, endda i meget stor afstand fra disse,

L. der understreger, at grundlaget for en forsvarlig anvendelse og bevarelse af vaadomraaderne er en korrekt forvaltning og oekonomisk udnyttelse af vandet, saa det med hensyn til kvalitet og maengde kan tilfredsstille de sociale og oekonomiske behov samt vaadomraadernes og de oevrige oekosystemers behov hele aaret rundt,

M. der erkender noedvendigheden af at lade strategien for vaadomraaderne indgaa i den overordnede strategi for fysisk planlaegning (»spatial development«), saa den i hoejere grad kan praege de oevrige politikker for arealudnyttelse, omraadeplanlaegning og udformning af landskaber, samt noedvendigheden af at undgaa, at EU's og medlemsstaternes forskellige udviklingsinterventioner modarbejder bestraebelserne paa at opfylde Faellesskabets miljoemaessige maalsaetninger,

a) der understreger den saerlige betydning af de interventioner, som foretages som et led i strukturfondene, Samhoerighedsfonden og Den Europaeiske Investeringsbank samt de programmer, der finansierer projekter i de central- og oesteuropaeiske lande, landene i Samfundet af Uafhaengige Stater (SNG) samt udviklingslandene, saasom programmerne INTERREG, TACIS og PHARE, idet det er noedvendigt at undgaa fortidens fejltagelser,

b) der er bekymret over tilplantningen af vaadomraaderne med stoette i henhold til forordning (EOEF) nr. 2080/92,

N. der goer opmaerksom paa behovet for at forhoeje EU-stoetten til foranstaltninger, der tager sigte paa en forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader i EU og tredjelande, navnlig under henvisning til den saerlige betydning, som Samhoerighedsfonden vil kunne spille i bestraebelserne paa at fremme storstilede initiativer til genetableringen af beskadigede vaadomraader,

O. der tilstraeber en forbedring af det internationale samarbejde med udviklingslandene og landene i Central- og OEsteuropa med henblik paa udvidelsen af EU, saaledes at disse kan opfylde de minimale miljoeforskrifter, samt med SNG- og AVS-landene, saa det bliver muligt ogsaa at fremme en forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader i disse lande,

1. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at stille ekstra midler til raadighed for beskyttelse og bevarelse af vaadomraaderne og at integrere beskyttelse og bevarelse af vaadomraaderne i de relevante politiske omraader, herunder fiskeri, transport, landbrug, regionalpolitik, udviklingssamarbejde, turisme og fritid;

2. anmoder Kommissionen om at foreslaa en virkelig EF-politik for vaadomraaderne, der boer defineres naermere og tildeles en saerlig status i forbindelse med en overordnet politik for baeredygtig forvaltning;

3. mener, at de bestraebelser, EU hidtil har gennemfoert for beskyttelse og bevarelse af vaadomraaderne ikke har vaeret tilstraekkelige til at begraense den vedvarende tilbagegang og beskadigelse af vaadomraaderne;

4. bifalder anerkendelsen af vaadomraaderne som en del af menneskehedens natur- og kulturarv samt anerkendelsen af deres oekologiske vaerdi og vaerdien af deres funktioner for mennesket og miljoeet og foreslaar, at EU tilslutter sig Ramsar-konventionen, idet det opretter et »europaeisk vaadomraade« i sit omraade;

5. opfordrer Kommissionen til at traeffe foranstaltninger til registrering og vurdering af samtlige europaeiske vaadomraader, samt kortlaegning af deres naturtyper paa grundlag af et konsekvent system; en saadan registrering og oprettelsen af en databank udgoer forudsaetningen for en forsvarlig anvendelse og overvaagning af vaadomraaderne samt skabelsen af et taet net af indbyrdes forbundne vaadomraader inden for rammerne af NATURA 2000; et saadant system er allerede blevet udviklet og indfoert som et led i faellesskabsinitiativet MedWet for fastlaeggelsen af en miljoestrategi for Middelhavsomraadets vaadomraader; dette ville vaere muligt at anvende som grundlag for udviklingen af et konsekvent system, der kunne gennemfoeres over hele det europaeiske kontinent; Kommissionen boer derfor bidrage med teknisk og oekonomisk bistand til gennemfoerelsen af denne registrering i loebet af de kommende fire aar;

6. opfordrer medlemsstaterne til at lade alle deres vaadomraader, som opfylder de noedvendige kriterier i Ramsar-konventionen indgaa som vaadomraader af international betydning;

7. opfordrer Kommissionen til at betragte de naturlige vaadomraader, isaer de vaadomraader, der opfylder kriterierne for at blive betegnet som vaadomraader af international betydning i henhold til Ramsar- konventionen, eller som er blevet betegnet som »special protection areas« og derfor automatisk indgaar i NATURA 2000-nettet med de forpligtelser, der er fastlagt i artikel 6 i HABITAT-direktivet og i henhold til direktivet om de vilde fugle eller i henhold til direktivet om beskyttelse af biotoper er blevet betegnet som »special conservation areas«, som uerstattelige og forbyde enhver oedelaeggelse eller beskadigelse af disse vaadomraader uanset hvilken grund, saaledes som det i oevrigt er fastlagt i Faellesskabets og den internationale lovgivning samt i henhold til princippet om beskyttelse; oedelaeggelse og beskadigelse af halvnaturlige og kunstige vaadomraader boer kun vaere tilladt, naar der er tale om »en overordnet offentlig interesse«, saasom hensynet til den offentlige sundhed eller sikkerhed, og for saa vidt som der ikke findes noget muligt alternativ; i disse tilfaelde boer der fastlaegges oekologiske kriterier for fastlaeggelsen af placeringen af de vaadomraader, der skal erstattes, eller som skal oprettes som erstatning for de tabte vaadomraader;

8. mener, at der boer gennemfoeres undersoegelser med henblik paa at traeffe foranstaltninger til fastlaeggelse og kvantitativ vurdering af vaerdien af de forskellige elementer af vaadomraaderne, saa det vil blive muligt at indfoere et vaerdisystem for vaadomraadernes naturlige ressourcer, som vil mildne de uheldige foelger af markedsmekanismerne;

9. mener, at det grundlaeggende problem, som opstaar i forbindelse med forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader, er striden om fordelingen af vandressourcerne, isaer i forbindelse med landbruget, samt forureningen af vandet paa grund af goedning og plantebeskyttelsesmidler; og at problemet forvaerres paa grund af den stigende efterspoergsel efter vand i landbruget, industrien, turismen og husholdningerne med det resultat, at der opstaar vandmangel, isaer i de sydlige EU-lande;

10. opfordrer foelgelig Kommissionen til at udfaerdige et program med henblik paa besparelser af vand i EU, idet der fastsaettes klare kvantitative maal, som paa langt sigt kan sikre daekningen af det sociale og oekonomiske behov, samt vaadomraadernes og de andre oekosystemers naturlige behov paa alle tidspunkter af aaret; ligeledes boer vandpriserne fastsaettes saaledes, at de svarer til de fulde omkostninger forbundet med produktionen og anvendelsen af vandet;

11. opfordrer Kommissionen til at traeffe foranstaltninger til beskyttelse af de kystnaere vaadomraader, som er udsat for de stoerste oedelaeggelser, som et led i forpligtelsen til at beskytte det foelsomme miljoe i kystomraaderne imod den forurening, som foraarsages af tankskibe, der transporterer olie eller andre farlige stoffer; det boer endvidere overvejes at oprette zoner, hvor der er forbud mod gennemsejling af tankskibe;

12. gentager paa ny sin anmodning om, at Kommissionen saa hurtigt som muligt forelaegger et direktiv om en integreret fysisk planlaegning og forvaltning af kystomraaderne, saadan som det fremgik af det femte handlingsprogram og af beslutningen af 29. februar 1996 om Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om integreret planlaegning i kystomraader ((EFT C 78 af 18.3.1996, s. 16. ));

13. mener, at der boer traeffes foranstaltninger, saa strukturfondene, Den Europaeiske Investeringsbank samt programmerne for udviklingslandene og landene i Central- og OEsteuropa, saasom INTERREG, TACIS og PHARE, ikke laengere yder stoette til projekter med negativ indvirkning paa vaadomraaderne.

14. anmoder Kommissionen om i PHARE- og TACIS-programmerne at indarbejde et afsnit om vaadomraader og tage hensyn til den beslutning, som Den Paritetiske Forsamling AVS-EU vedtog under sin 22. samling i Windhoek, og hvori der opfordres til samarbejde om vaadomraader mellem de europaeiske lande og AVS-landene.

15. mener, at Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader daekker de vigtigste aspekter af sagen og foelgelig vil kunne danne grundlag for udviklingen af en faelles politik og strategi for vaadomraader;

16. anerkender, at princippet om »forsvarlig anvendelse«, som foreslaas i Kommissionens meddelelse fuldt ud er i overensstemmelse med princippet om en baeredygtig udvikling, som er maalet for det femte handlingsprogram paa miljoeomraadet;

17. er enig i den samlede konklusion om, at en overordnet og sammenhaengende politik for vaadomraaderne er det eneste instrument til at fremme en forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraaderne i EU samt paa internationalt plan;

18. udtrykker sin overbevisning om, at enhver yderligere tilbagegang og beskadigelse af vaadomraaderne boer undgaas;

19. mener, at det er noedvendigt saa vidt muligt at genskabe de oedelagte vaadomraader;

20. mener dog, at et genskabt eller kunstigt vaadomraade som regel hverken med hensyn til oekologisk vaerdi eller funktion er ligesaa vaerdifuldt som et naturligt vaadomraade;

21. mener, at der er tre hovedaarsager til tabet og beskadigelsen af vaadomraader: daarlig information af offentligheden og de ansvarlige, markedsmekanismernes uheldige indvirkning samt forfejlede administrative indgreb paa saavel nationalt plan som paa EU-plan;

22. opfordrer derfor Kommissionen til at styrke sine bestraebelser paa at informere offentligheden og de ansvarlige om de afgoerelser, der traeffes med hensyn til vaerdien og funktionerne af vaadomraaderne paa grundlag af de seneste resultater af den videnskabelige forskning. Uddannelsen af »vaadomraadeforvaltere« og tekniske eksperter, der er i stand til at raadgive de lokale myndigheder med henblik paa at traeffe afgoerelser vedroerende forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader, boer fremmes paa EU-plan. Mindstekvalifikationerne for disse erhverv boer ligeledes fastsaettes paa EU-plan;

23. mener, at enhver integreret plan med henblik paa forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader boer daekke et bredt omraade og samtlige aktiviteter, der eventuelt vil faa indvirkning paa et vaadomraade og understreger, at den passende oeko-geografiske enhed er det vandfoerende lag, som vaadomraadet indgaar i, og at der er behov for at sikre, at forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader indgaar i EU's politikker og handlinger;

24. opfordrer Kommissionen til at indfoeje strategien for forsvarlig anvendelse og bevaring af kystvaadomraaderne i strategien for en integreret fysisk planlaegning af kystomraaderne, som det er fastlagt det paagaeldende forslag til meddelelse fra Kommissionen fra Bjerregaard og Wulf-Mathies i samarbejde med Bonino; forvaltningen af vaadomraaderne boer indgaa som et saerskilt anliggende i det foreslaaede »demonstrationsprogram«; dette vil muliggoere forsoeg med modeller for samarbejde mellem de forskellige myndigheder paa de enkelte administrative niveauer, som er involveret i forvaltningen af vaadomraaderne, samt indsamling af de oplysninger, der er noedvendige for dialogen mellem EU-institutionerne med henblik paa fastsaettelsen af kriterierne og mekanismerne for optagelsen af politikken for forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader i samtlige oevrige politikker, isaer i forbindelse med strukturfondene; oprettelsen af et saerligt koordinationsorgan - saasom ORNIS- og HABITAT-komitéerne, der skal foere kontrol med gennemfoerelsen af henholdsvis fugledirektivet og levestederne, boer alvorligt overvejes;

25. opfordrer Kommissionen til at traeffe foranstaltninger til gradvist at afskaffe de giftige hagl fra jagtgevaerer inden for en fastsat frist;

26. opfordrer Kommissionen til at traeffe foranstaltninger med henblik paa at standse toervegravningen, naar denne har negativ indvirkning paa de aktive toervemoser, som udgoer hoejt prioriterede levesteder i henhold til direktivet om levesteder; importeret toervs oprindelse boer kontrolleres, saa toervegravningen ikke oedelaegger de aktive toervemoser i EU og i de central- og oesteuropaeiske lande;

27. opfordrer Kommissionen til at udsaette stoetten til skovplantning i vaadomraader, saasom fugtige enge og toervemoser, med midler som et led i forordning (EOEF) nr. 2080/92; denne forordning boer aendres, saa der fortrinsvis ydes stoette til skovplantning i forringede landbrugsomraader, for saa vidt som vandbalancen i tilstoedende vaadomraader ikke lider skade derved;

28. mener, at kontrollen med gennemfoerelsen af EU's miljoelovgivning, som bygger paa de internationale konventioner, som EU har undertegnet, henhoerer under Kommissionens kompetenceomraade (traktatens artikel 155), og opfordrer Kommissionen til at foreslaa Raadet at stille midler til raadighed til stoette for foranstaltninger med sigte paa at naa de fastsatte maal;

29. mener, at direktiv 85/337/EOEF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet boer aendres, idet der indfoeres en forpligtelse til at foretage en vurdering af de miljoemaessige foelger for det vandfoerende lag af ethvert projekt, der forventes at kunne faa indvirkninger paa et vaadomraade, herunder isaer store daemninger eller projekter for oppumpning af grundvand i henhold til Espoo-konventionen; der boer endvidere fastsaettes kriterier for »acceptabel« indvirkning paa miljoeet paa grundlag af oekosystemernes holdbarhed;

30. mener, at initiativet i forbindelse med det vandfoerende lag samt planen om at undgaa foranstaltninger, der modvirker forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraader, kraever en »strategisk vurdering« af indvirkningerne paa miljoeet, som ikke alene boer daekke de enkelte projekter, men ogsaa programmer og politikker;

31. mener, at det med henblik paa opfyldelse af maalsaetningerne i forbindelse med vaadomraadernes kvalitet er noedvendigt at anvende de eksisterende finansieringsmekanismer til fremme af de foranstaltninger, der tager sigte paa forsvarlig anvendelse og bevaring af vaadomraaderne; der boer ydes stoette til ikke-statslige organisationer, som beskaeftiger sig med bevaring, genskabelse og forvaltning af vaadomraader eller tilbyder uddannelse inden for disse omraader;

32. mener, at landbrugs- og miljoeforordningen nr. 2078/92 har mulighed for at blive hovedinstrumentet for indfoejelse af miljoehensynene i den faelles landbrugspolitik, saafremt dens midler oeges betydeligt;

33. mener, at saavel de traditionelle ikke-intensive aktiviteter, hvor der bruges saa lidt goedning og saa faa plantebeskyttelsesmidler som muligt, samt vaadomraadernes saerlige, traditionelle produkter boer fremmes; mener i oevrigt, at draening boer begraenses, og at skabelse og genoprettelse af beskyttelseszoner omkring landbrugsarealerne og langs floderne boer stoettes som led i en miljoeforordning;

34. opfordrer Kommissionen til at fremme de traditionelle former for fiskeri og fiskeopdraet i vaadomraaderne og beskyttelsen af fiskenes ynglepladser samt undersoege og registrere de naturlige fiskebestande med henblik paa udnyttelse i henhold til princippet om en baeredygtig udvikling;

35. opfordrer Kommissionen til at aendre forordningen om Den Europaeiske Fond med henblik paa ikke at stoette nye draenings- og vandingsprojekter;

36. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at foretage de noedvendige lovgivningsmaessige aendringer paa EU-plan samt paa nationalt plan med henblik paa at give de lokale organer, de ikke-statslige organisationer samt offentligheden mulighed for effektivt at deltage i processen med at traeffe de beslutninger, der kan faa indflydelse paa vaadomraaderne. Deltagelsen af de ikke-statslige organisationer, saasom ORNIS- og HABITAT-komitéerne, i det koordinerende organ boer institutionaliseres. De ikke-statslige organisationer boer tilskyndes til at informere Kommissionen om de aktiviteter, der er en trussel imod vaadomraaderne, og Kommissionen boer tage de procedurer, hvorefter den behandler anmeldelserne, op til fornyet overvejelse med henblik paa at fremskynde dem.

37. anmoder Kommissionen om at undersoege muligheden for at indfoeje et saerligt afsnit om vaadomraader i PESCA-programmet;

38. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes parlamenter.