Nr. C 56/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
På grundlag af ovennævnte analyse, vurderinger og forslag mener ØSU, at det her selv kan yde et yderligere 
og mere specifikt bidrag. 
Bryssel, den 15. november 1989. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om oprettelse af Det Europæiske Miljøagen­
tur og Det Europæiske Miljøovervågnings- og Miljøoplysningsnet 
(90/C 56/07) 
Rådet for De Europæiske Fælleskaber besluttede den 24. juli 1989 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 130 S at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for miljø-, sundheds- og forbru­
gerspørgsmål, som udpegede Enrico Vercellino til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 31. oktober 1989. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 271. plenarforsamling den 15. november 
1989 enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Med forbehold af nedenstående bemærkninger 
og forslag godkender ØSU i alt væsentligt Kommissio­
nens forslag om at oprette det meget påkrævede og 
længe ventede Europæiske Miljøagentur. ØSU opfor­
drer Rådet og medlemsstaterne til hurtigt at vedtage 
forslaget og effektivt gennemføre det på europæisk, 
transnationalt, nationalt og lokalt plan. 
Nedenfor anføres de væsentligste grunde, til at ØSU 
godkender forslaget og fremsætter ovennævnte ind­
trængende anmodning. 
2. Generel begrundelse og vurdering 
2.1. Et presserende behov for et tværnationalt instru­
ment 
2.1.1. Det er blevet uomgængeligt nødvendigt, at der 
skabes et fællesskabs- og tværnationalt instrument til 
data- og miljøkontrol. Industrielle og naturlige risici, 
de senere års omfattende katastrofer samt de indhøstede 
positive og negative erfaringer på miljøområdet har således gjort det mere og mere klart, at nutiden og 
fremtide, ja hele vort verdens- og samfundssyn i stigen­
de omfang bestemmes af økologiske faktorer, af inte­
raktion og af det enkelte menneskes og samfundets 
aktive inddragelse i udviklingsprocessen og i det naturli­
ge kredsløb. 
2.1.2. I dag er det ikke længere muligt eller tænkeligt 
at sætte økonomisk vækst og miljøbeskyttelse op imod 
hinanden. Der er nu bred enighed om, at jo mere en 
økonomi er baseret på kontinuerlig genanvendelse af 
råstoffer, desto mere er den i harmoni med miljøet. Det 
er nu af afgørende betydning og bliver stadig vigtigere, 
at de enkelte institutioner, virksomheder og personer 
udviser en miljøbevidst adfærd, hvilket kræver en bedre 
og mere aktuel information om miljøet. Uden de 
nødvendige miljøinformations- og miljøovervågning-
sinstrumenter vil dette ikke være muligt. Informations­
formidlingen er bl. a. vigtig, fordi miljøskadelige pro­
duktioner indebærer stadig øgede omkostninger, lige­
som mange aktiviteter vil lide skade som følge af mil­
jøets forringelse. 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/21 
2.2. En afbalanceret løsning 
2.2.1. Kommissionens hovedfortjeneste består i, at 
den har fundet frem til en rationel balance mellem 
på den ene side agenturets vigtige overnationale og 
tværnationale opgaver og på den anden side Kommis­
sionens og de enkelte medlemsstaters politiske og kon­
krete beføjelser og ansvarsområder. Agenturet skal 
være et instrument, som gør det muligt at analysere og 
undersøge løsningsmuligheder, og være den drivende 
kraft bag et overvågnings- og oplysningsnet, der skal 
varetage en stimulerende og koordinerende funktion, 
hvorfor det må have status som juridisk person og være 
i stand til at tage de nødvendige initiativer. Det må i 
den forbindelse ikke gribe ind i Kommissionens og 
medlemsstaternes kompetenceområder, men skal 
forsyne EF, medlemsstaterne og de tredjelande, der 
indgår aftaler om at deltage i dets aktiviteter, med alle 
de objektive oplysninger, som de behøver for at kunnen 
forberede og iværksætte miljøstrategier, -aktioner og -
beslutninger, som er effektive og afpassede efter behove­
ne, hovedproblemerne og presserende opgaver på områ­
det, samt for at kunne uderarbejde og gennemføre de 
tilsvarende lovbestemmelser. 
2.3. Det Økonomiske og Sociale Udvalgs tidligere 
synspunkter og forslag 
2.3.1. I de senere år har ØSU gentagne gange kraftigt 
gjort Kommissionen, Ministerrådet og medlemsstaterne 
opmærksom på behovet for et miljøoplysnings- og ko-
ordineringsinstrument, som det ser som en logisk og 
nødvendig konsekvens af den nødsituation, der er op­
stået på miljøområdet. 
2.3.2. Det forekommer derfor hensigtsmæssigt at in­
dlede denne udtalelse med et resumé af nogle af de 
vigtigste vurderinger, synspunkter og forslag, som ØSU 
allerede har fremsat på dette område, idet de forklarer, 
hvorfor der i de efterfølgende kapitler i denne udtalelse 
fremsættes krav om, at forskellige passager og artikler 
i forordningsforslaget præciseres og forbedres. 
2.3.3. Allerede i 1984 godkendte ØSU den første fase 
i oprettelsen af et informationssystem vedrørende miljø-
og naturressourcesituationen i Fællesskabet, idet det 
fandt, at et sådant system var »en afgørende fo­
rudsætning for at kunne føre en effektiv miljøpolitik« (*) 
og understregede, at man endnu »intetsteds i verden 
har forsøgt at indsamle alle data, der er relevante for 
miljøpolitikken (...), og gøre dem sammenlignelige«. 
2.3.4. Rådet blev derfor opfordret til »at sikre, at 
data om miljøsituationen, som for tiden indsamles efter 
metoder, der varierer fra den ene medlemsstat til den 
anden, indsamles efter ensartede kriterier«. I dette 
øjemed bør Kommissionen gives »omfattende koordine-
(') EFT nr. C 140 af 28. 5. 1984, s. 14. ringsbeføjelser«. ØSU understregede endvidere, at der 
i alle medlemslande konkret måtte »skabes et ansvar 
for og føres kontrol med, at indsamlingsmetoderne er 
pålidelige og sammenlignelige«. 
2.3.5. ØSU udtrykte især tilfredshed med, at CORI-
NE-programmet (2) var blevet vedtaget i forlængelse af 
Rådets beslutning af 27. juni 1985. Hovedformålet med 
dette program var, som anført i det fjerde miljøhan­
dlingsprogram, at »sikre at økonomiske beslutningsta­
gere over hele fællesskabet råder over et solidt grundlag 
af sammenlignelige miljøoplysninger til brug ved udar­
bejdelse af miljøpolitiske foranstaltninger, gennem­
førelse af lovgivning og inddragelse af miljøhensyn i 
den politik, der føres på andre områder« (3). 
2.3.6. 1 sin udtalelse om det fjerde handlingsprogram 
opfordrede ØSU ligeledes til en systematisk indsamling 
af miljøoplysninger og understregede, at «forudsætnin-
gen for dette er, at der findes tilstrækkeligt mange 
relevant placerede målestationer, der løbende kontrolle­
rer de vigtigste miljøbelastninger. For at kunne udnytte 
disse resultater på europæisk plan må man harmonisere 
de anvendte målemetoder og vurderingskriterier samt 
uddanne og skole det nødvendige personale« (4). 
2.4. Dataenes tilgængelighed og borgernes adgang til 
information 
2.4.1. I midtvejsrapporten om resultaterne af CORI-
NE-programmet (5) (efter to år) konkluderes det, at 
behovene for sammenhængende data på fælles­
skabsplan om miljøsituationen og naturressourcerne er 
blevet betydelig større siden vedtagelsen af Den Fælles 
Akt, hvilket bl.a. skyldes, at miljøaspekter systematisk 
skal integreres i de andre EF-politikker, ligesom der 
skal tages hensyn til de særlige regionale forhold ved 
gennemførelsen af miljøpolitikken. 
2.4.2. I samme rapport understreges de problemer, 
som »udbuddet« af information giver, og de store fors­
kelle, der er mellem de enkelte lande og regioner i 
henseende til dataenes tilgængelighed og kvalitet, samt 
nødvendigheden af at finde frem til mere effektive og 
sammenlignelige metoder til vurdering af nye 
miljøfænomener. 
2.4.3. Det presserende behov, der er for at gøre de 
tilgængelige oplysninger sammenlignelige, er ligeledes 
blevet understreget i en udtalelse, ØSU for nylig har 
udarbejdet om fri adgang til miljøoplysninger. Heri 
anføre det, at alle europæiske borgere på lige fod skal 
have adgang til oplysninger om miljøets tilstand; dette 
(2) EFTnr. L 176 af 6. 7. 1985. 
(3) EFT nr. C 328 af 7. 12. 1987 (s. 16, pkt. 2.6.6). 
(4) EFT nr. C 180 af 8. 7. 1987 (pkt. 2.1.1.3). 
(5) KOM(88) 420 endelig udg. 
Nr. C 56/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
dræver bl.a., at oplysningernes indhold hamoniseres. 
Endvidere understreges nødvendigheden af, at der ikke 
kun skal sikres adgang til miljøoplysninger hos de natio­
nale myndigheder, men også på EF-plan (1). 
2.5. Nødvendigheden af et kvalitativt spring 
2.5.1. I denne sammenhæng finder ØSU, at initiativet 
til at oprette Det Europæiske Miljøagentur er et af­
gørende skridt fremad, et sandt kvalitativt spring, idet 
det indvarsler overgangen fra den eksperimentale koor-
dineringsfase til etableringen af et ægte europæisk mil­
jøovervågnings-og miljøoplysningsnet, som bygger på 
de resultater, der er opnået gennem bl.a. CORINE-
programmet. 
2.5.2. Det er argenturets primære institutionelle op­
gave at fremme oprettelsen af et europæisk mil­
jøoplysningsnet og i den forbindelse tage hensyn til 
de betydelige forskelle, der eksisterer medlemsstaterne 
imellem i henseende til anvendte instrumenter og meto­
der samt at bidrage til at harmonisere disse. 
2.5.3. ØSU mener endvidere, at agenturet-stillet over 
for de voksende tværnationale miljøvirkninger og 
-betingelser, som nu gør sig gældende over store afstan­
de — bør bidrage til en omfattende styrkelse af det 
internationale samarbejde om indsamling af oplysnin­
ger og risikokontrol. Dette samarbejde skal under for­
mer, som er fastlagt i bestemmelserne, eller som skal 
aftales nærmere, udvides til i stigende grad at omfatte 
tredjelande i Europa og udviklingslande, navnlig lande 
som rammes af katastrofer og miljøulykker, eller som 
er særligt sårbare og nøslidende. 
Hvad Europa angår, er det en yderst vigtig og pressende 
opgave at holde et vågent øje med de mest udsatte zoner 
og risikosituationer og så hurtigt som muligt oprette 
måle- og kontrolstationer de pågældende steder. 
3. Generelle bemærkninger 
3.1. ØSU's bidrag og inddragelse 
3.1.1. ØSU bemærker, at Kommissionen ikke på pas­
sende vis søger at inddrage arbejdsmarkedets parter og 
de øvrige repræsentative grupper eller at tildele ØSU 
en særlig opgave i den indledende fase eller de ef­
terfølgende faser i agenturets aktiviteter. Dette må 
undre, da ØSU har medvirket til fastlæggelsen af miljø­
politikken samt til oprettelsen af et europæisk miljø­overvågnings- og miljøoplysningssystem. I det mindste 
kunne der arrangeres dels regelmæssige møder og 
møder om særlige spørgsmål mellem repræsentanter 
for ØSU og agenturets forordningsfæstede organer eller 
andre former for kontakter. 
Uanset hvilke nærmere bestemmelser, der vil blive ved­
taget desangående, agter ØSU allerede nu at præcisere 
følgende: 
3.1.2. ØSU har villet udtale sig så hartigt og konkret 
som muligt om oprettelsen af Det Europæiske Agentur 
til kontrol med miljøet og om forordningen herom ud 
fra den antagelse, at man bør handle hurtigt for at få 
indhentet de betydelige forsinkelser, det er indtrådt, 
og for i så høj grad som muligt at tage hensyn til 
miljøsituationens usædvanlige og hastende karakter i 
Europa. ØSU insisterer følgelig på, at der mere generelt 
og parallelt med oprettelsen af agenturet så hurtigt som 
muligt bliver iværksat de nødvendige foranstaltninger 
for at forbedre og styrke den samordning og de politiske 
og operationelle forpligtelser på alle niveauer — det 
være sig på det regionale, nationale, europæiske som 
det internationale niveau — der vedrører det brændende 
spørgsmål, som miljøet repræsenterer. 
3.1.3. I betragtning af miljøretningslinjernes og den 
førte miljøpolitiks indbyrdes sammenhæng med og ind­
flydelse på de socio-økonomiske, naturlige og klimati­
ske vilkår på de forskellige niveauer ønsker ØSU ligele­
des at understrege, at det er indstillet på nøje og årvå­
gent at følge oprettelsen og udviklingen af agenturet i 
et aktivt samarbejde, både når det konsulteres, og når 
det finder det hensigtsmæssigt og hastende at intervene­
re i form af initiativudtalelser eller på anden vis. 
3.1.4. Dette gælder navnlig 1) i agenturets opstart­
og indkøringsfase; 2) for de aktioner og den mere 
generelle konkrete indsats, som Kommissionen, Rådet, 
medlemsstaterne og de forskellige organer i iværksæt­
ter, med sigte på, på de forskellige politiske niveauer, 
at definere, koordinere og udvikle velegnede og rettidige 
foranstaltninger, med aktiv medvirken og udnyttelse af 
de forskellige nationale og lokale instansers samr de 
berørte samfunds- og erhvervsgruppers og miljøorgani­
sationers bidrag og kompetence. 
3.1.5. ØSU finder det nu passende at bemærke, at 
der bør høres eller vil intervenere på eget initiativ i 
følgende tilfælde: 
(') EFT nr. C 139 af 5. 6. 1989 (pkt. 1.3 og 2.2.1). — når Europa-Parlamentet har udtalt sig om agenturet, 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/23 
— hvis der foretages betydelige ændringer i Kommis­
sionens oprindelige forslag om oprettelse af agentu­
ret og/eller i forordningen herom, 
— hvis en eller flere medlemsstater forsinker eller mod­
sætter sig agenturets oprettelse, 
— hvis agenturets orettelse forsinkes af, at man afven­
ter en aftale mellem medlemsstaterne om, hvor 
agenturet skal have sæde, eller af en hvilken som 
helst anden grund, 
— i forbindelse med den første aktivitetsrapport fra 
argenturet: f.eks. om vigtige emner såsom indsam­
ling og systematisering af data, udarbejdelse af op­
daterede kort over risikoområder, status over de 
indhøstede erfaringer samt over de nationale of 
lokale miljøorganers strukturer osv., 
— vigtige forslag og konkrete foranstaltninger, som 
skal træffes for bedre at samordne og styrke EF's 
miljøpolitik og -indgreb; agenturets datakontrol og 
overvågningsfunktion skal lette og styrke disse ind­
greb. 
3.1.6. Hvad angår én af de muligheder for medind­
dragelse i agenturets arbejde, der allerede er nævnt i 
Kommissionens forslag, bemærker ØSU, at inddragelse 
af teknisk-videnskabelige eksperter i agenturets styrelse 
kan føre til dobbeltarbejde og påvirke det videnskabeli­
ge udvalgs virksomhed, uden at de forvaltningsmæssige 
problemer i øvrigt løses. For at sikre en bedre strukture­
ring af agenturets aktiviteter og indføre en ny praksis 
ville det være mere hensigtsmæssigt at medtage mindst 
seks andre eksperter i det videnskabelige udvalg: tre 
udnævnt af Europa-Parlamentet og tre af ØSU. 
3.2. Detaindsamlings- og dat akoor diner ingssy terner 
3.2.1. Det er vigtigt og hastende at få harmoniseret 
dataene og dataindsamlings- og datakoordinerings-
systemerne. Denne opgave må under ingen omstæn­
digheder forsinkes af tekniske, administrative eller loka­
le vanskeligheder. Man bør så hurtigt som muligt få 
harmoniseret de væsentlige parametre, emner og sekto­
rer, for at dæmme op for dobbeltarbejde og ressource­
spild samt uklarheder og konflikter med hensyn til 
opgaver og beføjelser. 
3.3. Agenturets opgaver 
3.3.1. Omend initiativet til at oprette Det Europæi­
ske Miljøagentur er blevet taget meget sent, afspeiler 
det dog en generel miljøbevidsthed i de berørte kredse 
og i offentligheden. Det er derfor yderst glædeligt, at 
et generaldirektorat i Kommissionen får et instrument, som ikke belaster selve GD'et. Der vil således klart 
blive skelnet mellem udarbejdelse og gennemførelse af 
politkker, og dobbeltarbejde vil blive undgået. 
3.3.2. Under alle omstændigheder må forholdet mel­
lem de forskellige EF-organer og nationale organer 
indbyrdes i forholdet til og inden for agenturet afklares. 
Herudover må den administrerende direktørs beføjelser 
præciseres. 
3.3.3. Specielt må det afklares, under hvilke betingel­
ser agenturet kan udføre opgaver på bestilling af givne 
medlemslande eller tredjelande, der står uden for agen­
turet. 
3.3.4. Den administrerende direktørs arbejde kon­
trolleres af styrelsen, hvis sammensætning skal sikre et 
godt samarbejde mellem agenturet og institutionerne i 
medlemsstaterne. Der hersker nogen tvivl om, hvorvidt 
styrelsen, ud over at kontrollere de finansielle bidrag, 
der kommer fra medlemsstaterne og Kommissionen, 
kan udøve en effektiv kontrol med agenturets tekniske 
aktiviteter. 
3.3.5. Blandt de prioriterede opgaver, der bør hen­
lægges til agenturet, og som dette for alvor kan varetage 
efter en passende indkøringsfase, skal peges på: 
— harmonisering af edb-procedurerne for dataindsam­
ling og -behandling, 
— udarbejdelse af biologiske, kemisk-fysiske kontrol­
systemer, som agenturets medlemmer tilrådes at 
anvende. 
3.3.6. Agenturet bør indsamle og klassificere alle 
informationsrapporter om miljøet, som tilsendes Kom­
missionen i forbindelse med de forskellige aktiviteter. 
3.3.7. Generelt set er en sammenligning med det 
amerikanske agentur ("Environment Protection Agen-
cy") ikke relevant, eftersom dette har langt mere omfat­
tende gennemførelses- og kontrolbeføjelser. 
3.3.8. Det ville ikke være ønskeligt at vente med at 
oprette agenturet, indtil alle medlemsstaterne er i stand 
til at levere passende oplysninger. Det tjener imidlertid 
heller ikke noget formål at oprette det og lade tingene 
være mere eller mindre som de er, dvs. med store 
forskelle fra det ene land til det andet og i arten af de 
informationer og data, der udleveres. 
3.3.9. Forskellene er faktisk så store, at alle de berør­
te lande og kredse må gøre en indsats for at få dem 
mindsket hurtigst muligt, således at der ikke bliver tale 
om spildt arbejde for nogens vedkommende. 
Nr. C 56/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
Det er tilstrækkeligt at nævne, at der — generelt set i 
lande og regioner med meget, middel eller ringe lokal 
eller grænseoverskridende forurening — findes lige fra 
meget omfattende og avancerede bestemmelser, struk­
turer og nationale miljøbeskyttelsesforanstaltninger 
(såsom de agenturer eller observatorier, der har eksiste­
ret i flere år med overvågnings- of kontrolnet til indsam­
ling af oplysninger om forureningskilder og -grader 
i de forskellige regioner) til helt utilstrækkelige eller 
nærmest manglende bestemmelser og strukturer. I nogle 
lande, hvor miljøministeriet er en temmelig ny institu­
tion, er man ikke længere fremme end til at undersøge 
muligheden for at oprette agenturer og observatorier 
og udarbejde regionale kort over miljøets tilstand. I 
disse tilfælde er det prioriterede mål at overvinde de 
vanskeligheder, som de nationale net støder på i et 
forsøg på effektivt ad udføre opgaver som analyse af 
luften, vandet og jordbunden. I andre lande kan der 
stadig registreres betydelige forsinkelser og endda 
mangler i henseende til kontrollen med de vigtigste 
forureningsemissioner. 
3.3.10 Det er derfor rigtigt først og fremmest at 
arbejde på hurtigt at få udarbejdet: 
1) en fortegnelse eller kortlægning af tingenes tilstand 
på EF-plan og i de enkelte lande og regioner på 
grundlag af data, som Kommissionen allerede har 
indsamlet, 
2) en oversigt over de mest hastende foranstaltninger, 
som agenturet, Kommissionen og medlemsstaterne 
skal iværksætte, for at agenturet kan påbegynde sit 
arbejde så hurtigt som muligt. 
3.3.11. ØSU konstaterer, at de midler, der er afsat 
til agenturet er forholdsvis beskedne i forhold til omfan­
get og den komplicerede karakter af de problemer, der 
skal løses i startfasen; det henstiller, at man snarest 
undersøger eller gør status over de opnåede resultater 
samt foretager en ajourført vurdering af behovene, her­
under de finansielle, i den efterfølgende fase. 
3.4. Medlemsstaternes frivillige inddragelse og bidrag 
3.4.1. Der er en tydelig selvmodsigelse mellem, hvad 
der på side 21 i begrundelsen nævnes om de nationale 
aktiviteters frivillige karakter, og hvad der i artikel 10 
anføres om medlemsstaternes forpligtelser. For at 
undgå enhver form for misforståelse ville det være bedre 
at præcisere, hvorledes medlemsstaterne skal samarbej­
de med agenturet, hvilke forpligtelser agenturet har 
over for medlemsstaterne, og hvor autonomt det skal 
være. 3.5. Samfunds- og erhvervsorganisationernes, miljø-
og forbrugerorganisationernes og andre ikkestats-
lige, kompetente og kvalificerede organisationers 
rolle 
3.5.1. Disse organisationers rolle og de bidrag, de 
kan yde eller vil blive anmodet om at yde, for at 
støtte agenturets arbejde, er ikke tilstrækkeligt afklaret. 
Eftersom de i de senere år har bidraget meget til at 
fremme miljøbeskyttelsen, bør de på forskellige måder 
inddrages i indsamlingen af data og informationer til 
agenturet, i dete mindste på nationalt, regionalt of 
lokalt plant. 
4. Særlige bemærkninger 
4.1. I artikel 2 om agenturets opgaver foreslås tredje 
punkt affatted således: 
iii) »at fremme udviklingen og anvendelsen inden for 
Agenturet og inden for de teknisk-videnskabelige 
institutioner i medlemsstaterne af...«. 
Endvidere foreslås tilføjet to nye punkter: 
v) »at indsamle alle de miljøoplysninger, som medlems­
staterne tilsender Kommissionen, 
vi) at yde en teknisk-videnskabelig støtte til de miljøini­
tiativer, som de kompetente myndigheder i med­
lemsstaterne tager, bl.a. ved at agenturet varetager 
de operative opgaver, som disse myndigheder over­
drager det«. 
4.2. I artikel 3, stk. 1, foreslås det at ændre udtrykket 
i den italienske udgave »sensibilitå dell'ambiente« til 
»vulnerabilitå dell'ambiente« (på dansk er anvendt: mil­
jøets sårbarhed) og at tilføje et tredje led om støjforure­
ning. 
4.3. I artikel 3, stk. 2, leddet om »jordbundens og 
vegetationens tilstand«, bør der også refereres til fau­
naen. 
4.4. I artikel 4, stk. 4, tilføjes folgende: 
»Såfremt agenturet udfører særlige opgaver på bestil­
ling, kan der, efter anmodning fra ordregiveren, accep­
teres en klausul om tavshedspligt«. 
4.5. Af klarhedshensyn bør der byttes om på række­
følgen af artikel 5 og 6, således at styrelsens opgaver 
belyses først. 
4.6. I artikel 6 om styrelsen foreslås det at slette 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/25 
tredje afsnit i stk. 1 vedrørende muligheden for at 
udpege stedfortrædere. 
Den årsrapport, der nævnes i stk. 6, bør også forelægges 
ØSU. 
4.7. Hvad angår det videnskabelige udvalg, der et 
omhandlet i artikel 7, ser ØSU det gerne udvidet til at 
omfatte mindst tre medlemmer udnævnt af Europa-
Parlamentet og tre medlemmer udnævnt af ØSU. 
Bryssel, den 15. november 1989. 
1. ØSU godkender Kommissionens forslag, hvis sigte 
er at forbyde indgift af bovin somatotropin (BST) indtil 
den 31. december 1990. 
2. ØSU finder, at de socio-økonomiske virkninger af 
indgift af bovin somatotropin på produktionsstruktu­
rerne og anvendelsen af produktionsfaktorerne (især 
lønnet arbejdskraft), at virkningerne på udbud og efter­
spørgsel af mælk og mejeriprodukter og kød, samt 
holdningen hos de europæiske organer, der repræsente­
rer forbrugere, producenter, industrien, den videnska­
belige sektor og dyrebeskyttelsesorganisationerne viser, 
hvor komplekst dette spørgsmål er. Ovennævnte fakto­
rer udgør en begrundelse for Kommissionens anmod­
ning om yderligere tid til at foretage en tilbundsgående 
undersøgelse af sagen. ØSU støtter Europa-Parlamen­
tets anmodning om at få etableret en juridisk ramme, 
0) EFT nr. C 272 af 25. 10. 1989, s. 9. 4.8. Ordlyden af artikel 8 om finansielle bestemmel­
ser foreslås revideret, navnlig hvad angår rækkefølgen 
af de forskellige opgaver (budgetoverslag, regnskabs­
aflæggelse osv.). 
4.9. I artikel 9 om samarbejdet med andre organer 
bør mulighederne for at samarbejde med de teknisk­
videnskabelige institutioner og organer i medlemsstater­
ne samt med de ikke-statslige organisationer inden for 
sektoren også medtages. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
der kan anvendes på produkter fremstillet ved hjælp af 
genteknik beregnet på at fremme væksten eller øge 
mælkeydelsen. 
2.1. Derudover glæder ØSU sig over, at Kommissio­
nen i denne forbindelse har besluttet inden oktober 
1990 at gennemføre en tilbundsgående undersøgelse af 
de generelle virkninger af vækstfaktorerne inden for 
den animalske produktion. Undersøgelsen skal ikke 
blot dække de økonomiske aspekter af landbrugspro-
duktiviteten, men også den socio-økonomiske faktor, 
forskning og forbrug. 
2.2. Kommissionen bør ud over sin næste rapport til 
Rådet og Parlamentet offentliggøre UVMP's konklu­
sioner. 
3. ØSU er dog negativt indstillet over for Kommis­
sionens intention om ikke at forbyde import af BST 
(undtagen i henhold til artikel 2) eller produkter, der 
stammer fra dyr behandlet med BST, medens undersø-Udtalelse om forslag til Rådets beslutning om indgift af bovin somatotropin (BST) (*) 
(90/C 56/08) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 12. oktober 1989 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om 
forslag til Rådets beslutning om indgift af bovin somatotropin (BST). 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for landbrug og fiskeri, som udpegede 
A. Silva til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 31. oktober 1989. 
ØSU vedtog på sin 271. plenarforsamling den 15. og 16. november 1989 (mødet den 15. 
november 1989) uden stemmer imod, mens 3 stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse.