KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 29.03.1995 
KOM(95) 98 endelig udg. 
BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INTERESSER 
BEKÆMPELSE AF SVIG 
BERETNING FOR 1994 
(forelagt af Kommissionen) 
Forord INDHOLDSFORTEGNELSE 
Side 
3 
Kapitel 1: Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser - ny 
lovgivning i 1994 og forebyggende foranstaltninger 
Afsnit 1: Markante fremskridt vedrørende egne indtægter 
Afsnit 2: Markante fremskridt på landbrugsområdet 
Afsnit 3: Markante fremskridt med hensyn til strukturforanstaltninger 
Afsnit 4: Administrativt samarbejde 
Afsnit 5: Procedurerne for forsendelse som toldgods: fællesskabs­
forsendelse/fælles forsendelse og forsendelse på grundlag 
af TIR-carnctcr 
Afsnit 6: Kommissionens initiativer med henblik på beskyttelse 
af Fællesskabets finansielle interesser 
1. Forslaget til forordning om kontrolforanstaltninger, andre 
foranstaltninger og administrative sanktioner på fællesskabsplan 
2. Forslaget til Rådets retsakt om oprettelse af en konvention 
om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser 
3. Betydningen af Rådets resolution af 1. december 1994 6 
7 
9 
12 
13 
15 
16 
17 
19 
Kapitel 2: Andre tiltag på fællesskabsplan 
Afsnit 1: Kommissionen 
1. Udviklingen i tjenesternes interne organisation 
2. Udviklingen af "efterretningsvirksomhed" 
3. Risikoanalyse 
Afsnit 2: Europa-Parlamentet 
Afsnit 3: Rådet 
Afsnit 4: Revisionsretten 
1. Årsberetningerne 
2. Særberetningerne 21 
21 
21 
22 
27 
30 
31 
32 
33 
33 
Kapitel 3: Udviklingen i medlemsstaterne 
Afsnit 1: Nationale bedrageribekæmpelsesorganer 
Afsnit 2: Foranstaltninger i samarbejde med Kommissionens 
tjenestegrene 34 
34 
35 
Kapitel 4: Samarbejde og partnerskab med medlemsstaterne 
Afsnit 1: Det Rådgivende Udvalg for Bekæmpelse af Svig 36 
36 
Afsnit 2: Uddannelse og udveksling af embedsmænd 
1. Seminarer 
2. Udveksling af embedsmænd 
Afsnit 3: Tilrettelæggelse af det operationelle samarbejde 
1. På fællesskabsplan 
2. Aftaler med tredjelande 37 
38 
40 
40 
40 
41 
Kapitel 5: Undersøgelser (Kommissionen) 
Afsnit 1: Bedrageri på tværs af grænserne (import/eksport) 
Afsnit 2; Finansiering af den fælles landbrugspolitik 
Afsnit 3: Traditionelle egne indtægter og andre tilfælde 
af gensidig bistand 
Afsnit 4: Strukturfondene 
Afsnit 5: Direkte udgifter 42 
44 
50 
55 
64 
67 
Kapitel 6: Statistikker og analyser 
Afsnit 1: Medlemsstaternes meddelelser og uregelmæssigheder 
Afsnit 2: Analyse af oplysningerne i databaserne IRENE 
og PRÆ-IRENE 
Afsnit 3: Finansiel opfølgning af svig - situationen med hensyn 
til opkrævning og inddrivelse 
1. Kontrol inden for området traditionelle 
egne indtægter 
2. Kontrol inden for området EUGFL, Garantisektionen 
3. Kontrol inden for området strukturforanstaltninger 
og andre udgifter 69 
70 
72 
73 
74 
76 
78 
Kapitel 7: Bevillinger til bekæmpelse af svig 
Afsnit 1: Gennemførelse af 1994-budgettet 
1. Anvendelsen af bevillinger til bekæmpelse af 
svig inden for landbrugsområdet 
2. Finansiel analyse 
Afsnit 2; Bevillinger for 1995 79 
79 
81 
82 
84 
Bilag: 1. Kortfattet oversigt over gældende bestemmelser 
pr. 1. januar 1994 
2. Liste over gratisnumre i de forskellige medlemsstater 
Tabeller og diagrammer 86 
89 
FORORD 
De europæiske skatteborgere er meget opmærksomme på, hvordan EU-midlerne anvendes, 
og de forventer, at administratorerne varetager deres funktioner upåklageligt og hævet 
over enhver mistanke om korruption. Det er Kommissionens og medlemsstaternes pligt 
at sørge for, at det forholder sig sådan i virkeligheden. Det Europæiske Råd i Essen den 
9. og 10. december 1994 erklærede, at det var fast besluttet på at bekæmpe svig og 
efterladen forvaltning af EU-midlerne. Kommissionen og dens formand, Jacques Santer, 
er fast besluttet på ikke at gøre de europæiske borgeres tillid til skamme. 
Emnet for nærværende beretning, bekæmpelse af svig, er ikke det eneste, men et af de 
absolut væsentligste elementer i Kommissionens strategi på området. En effektiv 
udnyttelse af EU-midlerne, kræver en fælles indsats på mindst tre områder i 
medlemsstaterne såvel som på fællesskabsniveau. 
For det første er det vigtigt at tilstræbe en sund økonomisk forvaltning. En sådan 
forudsætter, at den eksisterende lovgivning anvendes korrekt, at Fællesskabets programmer 
og politikker gennemføres effektivt og hensigtsmæssigt, og at resultatevalueringen af de 
pågældende politikker forbedres, hvilket mere konkret vil sige, at der bør indføres en 
praksis, hvorefter de indhøstede erfaringer underkastes en kritisk analyse. 
For det andet bør lovgivningen, samtidig med at den bidrager til at fremme en sund 
økonomisk forvaltning, indeholde elementer med afskrækkende virkning på sviget. Det 
er derfor nødvendigt at lade den eksisterende lovgivning undersøge grundigt under denne 
synsvinkel. Endvidere skal medlemsstaterne for at styrke beskyttelsen af Fællesskabets 
finansielle interesser indføre en ensartet definition af svig mod EU-midlerne, ligesom de 
skal harmonisere deres metoder til forfølgelse af sviget. Hvis de specialiserede 
undersøgelsesledere skal kunne råde over de instrumenter, som de har behov for til 
opfyldelse af deres funktioner i indsatsen mod sviget, er det af afgørende betydning, at 
Rådet i den nærmeste fremtid vedtager de to forslag til retsakter, som Kommissionen har 
forelagt på området. 
For det tredje skal bekæmpelsen af svig styrkes. Denne beretning redegør for, hvad der 
er sket i denne henseende. 
* 
* * 
De planlagte initiativer for 1995 fremgår af det arbejdsprogram, der blev vedtaget i 
februar. Arbejdsprogrammet er et led i Kommissionens samlede strategi fra 1994, som 
centrerer sig om følgende fire hovedpunkter: 
Tilstedeværelsen i marken øges og koncentreres om visse højrisikosektorer. 
Partnerskabet mellem medlemsstaterne styrkes, bl.a. gennem etablering af 
informationsnet med henblik på en bedre udnyttelse af 
efterforskningsresultaterne. 
Fællesskabets retsgrundlag forbedres på de områder, hvor det er mest 
sårbart over for svig, idet der lægges særlig vægt på det præventive aspekt. 
De nationale lovgivninger tilnærmes, hvad angår gennemførelse af 
afskrækkende modforanstaltninger. 
Kommissionen besluttede allerede i 1994 at intensivere sin indsats for bekæmpelse af 
sviget. Den har oprettet en række nye informationsfaciliteter, bl.a. den grønne telefon, og 
den har på egen foranledning indledt flere undersøgelser af tilfælde af svig og 
uregelmæssigheder, der registreres i den særlige database (Præ-IRENE). Samtidig hermed 
er medlemsstaternes pligt til at indberette enhver uregelmæssighed vedrørende 
strukturfondene eller Samhørighedsfonden blevet skærpet, og partnerskabet mellem de 
kompetente myndigheder i medlemsstaterne er blevet konsolideret med oprettelsen af et 
rådgivende udvalg til koordinering af bekæmpelsen af svig. 
Disse bestræbelser er begyndt at bære frugt. 
Kommissionen og medlemsstaterne var således i 1994 i stand til at afsløre flere tilfælde 
af svig og uregelmæssigheder end i 1993. Det anslås, at sviget og uregelmæssighederne 
tilsammen repræsenterer et beløb svarende til mellem 1 og 2% af EU-budgettet. 
Medlemsstaternes indberetninger tegnede sig i 1994 for ca. to tredjedele af det 
pågældende beløb, medens de tilfælde, der blev afsløret af Kommissionen, udgjorde den 
sidste tredjedel. Dette viser, at Kommissionen har fået en større praktisk rolle i 
bekæmpelsen af sviget, navnlig i kraft af dens position, der giver den mulighed for at 
udnytte de informationer, der tilflyder den fra forskellige kilder i medlemsstaterne. 
Afsløringen af uregelmæssigheder skal følges op af sanktioner med afskrækkende 
virkning. Medlemsstaterne har i denne henseende et stort ansvar, som ydermere er blevet 
formaliseret i den nye artikel 209 A i Maastricht-traktaten. 
Der findes i de nationale love endnu ingen tilstrækkeligt præcise bestemmelser med 
angivelse af ensartede sanktioner, der tillader en systematisk retsforfølgning af sviget i 
medlemsstaterne. Dette vanskeliggør efterforskningen og begrænser mulighederne for, 
hvad der kan opnås ad rettens vej. Kommissionen har fremsat to forslag om administrative 
og strafferetlig sanktioner, som i givet fald vil komme til at betyde store, men nødvendige 
ændringer i nationale regler og praksis. Hvis bekæmpelsen af sviget mod EU-midlerne 
skal være effektiv, skal der indføres et specifikt retligt instrument i samtlige 
medlemsstaters strafferetlige systemer. Det Europæiske Råd har givet Rådet frist til juni 
til at træffe beslutning i dette spørgsmål. 
Inddrivelse af skyldige beløb, der udgør en del af Fællesskabets budgetmidler, samt 
tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte EU-midler er endnu et vigtigt og højt prioriteret 
spørgsmål. Stort set alle budgetmidlerne opkræves af medlemsstaterne, og ca. 80% af 
fællesskabsmidlerne udbetales til de endelige modtagere via de nationale forvaltninger. 
Dette er årsagen til, at inddrivelsen i første instans påhviler medlemsstaterne. 
Procedurerne for inddrivelsen skal dog stadig i vidt omfang forbedres. Rådet kunne 
bidrage til at fremskynde inddrivelsesproceduren ved at vedtage Kommissionens forslag 
til ændring af forordning (EØF, Euratom) nr 1552/89 om opkrævning af egne indtægter. 
En anden løsning er en mere systematisk udnyttelse af proceduren for regnskabsafslutning 
og de muligheder, denne indebærer, når der i forbindelse med landbrugsudgifterne 
konstateres uregelmæssigheder eller utilstrækkelig kontrol. Også på dette område har 
Kommissionen fremsat et ændringsforslag til de gældende regler. 
Kommissionen har omstruktureret og centraliseret sine bedrageribekæmpelsestjenester og 
har fået Parlamentets godkendelse til at ansætte yderligere 50 medarbejdere. Den 
udbygger ligeledes i vidt omfang sine "efterretningsM-tjenester og sine 
informationssystemer for at kunne stå mål med selv de mest sofistikerede former for svig. 
* 
* * 
Rådet, Europa-Parlamentet og Revisionsretten opfordres til at samarbejde med 
Kommissionen om at sikre Fællesskabets finansielle interesser et så højt 
beskyttelsesniveau som muligt. I borgernes og skatteydernes øjne er det intet mindre end 
EU's troværdighed, der er på spil. 
KAPITEL 1: BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE 
INTERESSER- NY LOVGIVNING 11994 OG FOREBYGGENDE 
FORANSTALTNINGER 
Det er ikke nødvendigt at minde om, at de nationale myndigheder spiller en central rolle 
i bekæmpelsen af sviget mod EU-midlerne1. Medlemsstaterne har i deres politi og i deres 
retlige institutioner de nødvendige midler til at kontrollere, opdage, forfølge og 
sanktionere enhver form for svig. Samarbejdet med Kommissionen foregår under hensyn 
til nærhedsprincippet og sikrer, at EU's finanser beskyttes bedst muligt. 
Kommissionens lovgivningsinitiativer har i overensstemmelse med et af de prioriterede 
punkter i arbejdsprogrammet for 19942 koncentreret sig om to grundlæggende formål, 
nemlig at tydeliggøre og forenkle lovgivningen i de enkelte sektorer og forsyne samtlige 
retsforskrifter med bestemmelser om administrative sanktioner, hvilket skal tjene til en 
generel forbedring af fællesskabslovgivningen og for de retsforskrifters vedkommende, 
der angår EU's finanser, til at mindske risikoen for svig. 
Ved at vælge denne fremgangsmåde lægger Kommissionen i overensstemmelse med sine 
erklærede politiske målsætninger om at styrke såvel den foregående som den efterfølgende 
kontrol vægt på forebyggelse og afstikker dermed kursen for sin videre indsats. I dette 
øjemed søger den at fremme aktiviteter af den type, der udføres i arbejdsgrupperne for 
forenkling og revision af lovgivningen på landbrugsområdet. 
AFSNIT 1: MARKANTE FREMSKRIDT VEDRØRENDE EGNE INDTÆGTER 
Forslaget om ændring af Rådets forordning (EØF, EKSF, Euratom) nr. 1552/893 blev 
forelagt Rådet af Kommissionen den 11. december 1992. Det er siden blevet ændret, dels 
efter høring af Parlamentet4, dels efter en ad hoc-høring af Revisionsretten5. Det således 
ændrede forslag forelagdes på ny Rådet den 3. november 19946. 
Jf. henvisningen i bilag 1 til retsforskrifterne om meddelelse og kontrol, som 
trådte i kraft den 1. januar 1994. 
Dok. KOM(94) 92 endelig udg. 
EFT L 155 af 7.6.1989. Jf. også "Årsberetningen for Bekæmpelse af Svig" for 
1993, dok. KOM(94) 94 endelig udg. 
Parlamentet ønskede bl.a. indføjet et økonomisk incitament, hvorefter 
medlemsstaterne i forbindelse med efterfølgende opkrævning i allerede 
indberettede tilfælde af svig eller uregelmæssigheder skal have mulighed for at 
beregne sig 10% af det således opkrævede beløb til dækning af de med 
opkrævningen forbundne ekstraomkostninger (ny artikel 10, stk. 1, litra a), vedr. 
sager, der er anmeldt i henhold til ny artikel 6, stk. 4). 
Udtalelse nr. 1/93, EFT C 170 af 21.6.1993. 
Dok. KOM(94) 458 endelig udg., EFT C 382 af 31.12.1994. 
De oprindelige bestemmelser om indberetning af tilfælde af svig og uregelmæssigheder 
bevares i Kommissionens ændrede forslag. Bl.a. kan nævnes bestemmelserne om 
regelmæssig fremsendelse af oplysninger om allerede indberettede sager (sagens stilling, 
regnskabsmæssig oversigt over inddrivelsen osv.) og bestemmelserne i det nye stk. 4 i 
artikel 6, der i enkeltheder beskriver, hvad meddelelserne skal indeholde (hvor der i den 
tidligere artikel 6, stk. 3, var tale om en mere summarisk beskrivelse), navnlig for så vidt 
angår afsnittet om eventuel indberetning af det samme tilfælde under ordningen med 
gensidig bistand7. 
Det fremgår af Rådets konklusioner af 11. juli 1994 om bekæmpelse af svig, at drøftelsen 
af ovennævnte retsakt sættes højt i prioritetsrækkefølgen. 
AFSNIT 2: MARKANTE FREMSKRIDT PÅ LANDBRUGSOMRÅDET 
EU-lovgivningen revideres løbende med henblik på at mindske risikoen for svig. Først 
og fremmest revideres bestemmelserne om kontrolforanstaltninger i forbindelse med 
indrømmelse af visse begunstigelser til landbrugsprodukter, bl.a ved udførsel8 (EUGFL-
Garantisektionen) : 
Rådets forordning (EF) nr. 163/949 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 
386/90 om kontrol i forbindelse med udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret 
til udbetaling af restitutioner eller andre beløb, er af Kommissionens tjenestegrene 
blevet tilpasset, hvad angår fastlæggelsen af de grundlæggende kriterier, som 
En sådan præcisering vil sætte de specialiserede tjenestegrene i Kommissionen i 
stand til at etablere en forbindelse mellem den opfølgning, der foretages i henhold 
til forordning (EØF) nr. 1468/81, og den kontrol, der skal gennemføres efter en 
indberetning i henhold til artikel 6, stk. 3, i forordning (EØF, Euratom) nr. 
1552/89, hvilket er nyttigt bl.a. hvad angår det økonomiske aspekt, eftersom 
indberetningerne af tilfælde under ordningen med gensidig bistand ikke altid 
indeholder angivelse af det pågældende beløbs størrelse. Jf. herom kapitel 6, afsnit 
4, (Finansiel opfølgning af svig ..." s. 77 fif. 
Jf. afsnit 5 "Procedurerne for forsendelse som toldgods: Fællesskabsfor­
sendelse/fælles forsendelse og forsendelse på grundlag af TIR-carneter", s. 13. 
EFT L 24 af 29.1.1994. Jf. endvidere "Årsberetningen for Bekæmpelse af Svig" 
for 1993. 
10 medlemsstaterne anvender ved risikoanalysen10 (5%-reglen med en minimumssats 
på 2% pr. varesektor). 
Kommissionen er i gang med at udarbejde gennemførelsesbestemmelser til denne 
forordning, hvad nærmere angår den fysiske kontrol. 
Kommissionens tjenestegrene har gennemgået Domstolens afgørelser i 
retsspørgsmål om de almindelige principper for retten til restitution. De 
konkluderede, at afgørelserne er tilstrækkeligt overensstemmende til, at der er 
skabt en domspraksis. Denne konklusion bekræftedes af Domstolens dom i sag C-
347/93 "Boterlux"11, og Kommissionen finder derfor ikke, at der er anledning til 
at ændre artikel 5 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/8712 om retten til 
restitution. 
Når man holder sig det økonomiske formål, som eksportrestitutionerne tjener, for 
øje, nemlig at gøre EU's landbrugsprodukter konkurrencedygtige i forhold til 
produkter fra tredjelande på markederne uden for EU, er eksportørens ansvar i alle 
tilfælde klart. Til udbetalingen af en restitution må der nødvendigvis være knyttet 
en forpligtelse for eksportøren til på de nationale myndigheders forlangende at 
fremlægge bevis for, at de pågældende varer er blevet importeret og bragt i 
omsætning i et tredjeland. Dette sidste er vigtigt, fordi der derved forstås, at varen 
rent faktisk skal være markedsført i importlandet. 
Kommissionen har ligeledes forelagt et forslag13 om foranstaltninger, der skal 
træffes over for bestemte erhvervsdrivende, der modtager støtte i forbindelse med 
transaktioner finansieret af EUGFL-Garantisektionen, og om hvis pålidelighed der 
hersker tvivl. Formålet med dette forslag er at styrke samarbejdet mellem de 
nationale forvaltninger og indføre en ordning til identifikation af sådanne 
erhvervsdrivende. Forslaget, der i daglig tale kaldes "forslaget til sortliste­
forordningen", blev forelagt for Rådet den 26. april 1994, og der er opnået politisk 
enighed om det i Rådet (landbrug) den 6. december 1994. Når forslaget er endeligt 
vedtaget udarbejder Kommissionen de konkrete gennemførelsesfor-anstaltninger. 
Rådets forordning (EØF) nr. 4045/8914 om medlemsstaternes efterfølgende kontrol 
med forretningspapirer tilhørende virksomheder, der er omfattet af ordningen for 
finansiering gennem EUGFL-Garantisektionen er blevet ændret ved Rådets 
forordning (EF) nr. 3094/94'5. Der er blevet tilføjet en række kriterier for 
udvælgelse af de virksomheder, der skal kontrolleres, bl.a. for at tage hensyn til 
Kommissionens forordning (EF) nr. 3122/94 om fastlæggelse af kriterierne for 
risikoanalysen for så vidt angår landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af 
restitution, EFT L 330 af 21.12.1994. 
EFT C 275 af 1.10.1994. Domstolen har baseret sin dom på de almindelige 
principper for retten til restitution, som gradvist ~ og som følge af Domstolens 
egen domspraksis ~ er blevet indarbejdet i gældende lovgivning. 
Forordning om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for 
landbrugsprodukter, EFT L 351 af 14.12.1987. 
Dok. KOM(94) 122. 
EFT L 388 af 30.12.1989. 
EFT L 328 af 20.12.1994. 
8 
udviklingen i anvendelsen af risikoanalyseteknik, der er foretaget præciseringer 
med hensyn til, hvilke forretningspapirer der er omfattet af kontrollen, og hvilke 
beføjelser medlemsstaterne har til at gribe ind, hvis de fremviste forretningspapirer 
er utilstrækkelige eller befinder sig uden for Fællesskabets område, og endelig er 
procedurerne for gensidig bistand blevet strammet. 
Rådet har vedtaget forordning (EF) nr. 165/9416 om Fællesskabets medfinansiering 
af kontrol ved telemåling og om ændring af forordning (EØF) nr. 3508/9217 om 
et integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger. Der er 
for en fuldstændigheds skyld tale om kontrol af marker ved telemåling fra fly eller 
satellit. Fællesskabets medfinansiering kan ikke overstige 50% af den pågældende 
medlemsstats faktiske udgifter inden for et givet regnskabsår. Denne forordning 
ændrer anvendelsesområdet for artikel 10 i forordning (EØF) nr. 3508/92, der på 
en gang omhandler medfinansiering af udgifter til kontrolstrukturer inden for det 
integrerede system og til erhvervelse af luftfotos eller satellitbilleder og til analyse 
af disse. I tilknytning hertil har Kommissionen forelagt Rådet et nyt forslag til 
forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 3508/92 med henblik på at 
forlænge EF-medfinansieringen, indført ved denne artikel 10, til udgangen af 
1996. Rådet har godkendt dette forslag med vedtagelse af forordning (EF) 
nr. 3233/9418. 
Endelig har Rådet vedtaget forordning (EF) nr. 3235/9419 om ændring som følge 
af Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, af flere bestemmelser inden for 
landbrugssektoren, således at disse nye medlemsstater omfattes af medfinansiering 
af visse aktioner. Ændringerne vedrører forordning (EØF) nr. 4045/89, (EØF) 
nr. 307/91 og artikel 10, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3508/9220. 
AFSNIT 3: MARKANTE FREMSKRIDT MED HENSYN TIL STRUKTURFOR­
ANSTALTNINGERNE 
Medlemsstaternes og Kommissionens roller med hensyn til kontrol, forebyggelse og 
forfølgning af uregelmæssigheder har lige fra begyndelsen været defineret i den lovgiv-
17 
20 EFT L 24 af 29.1.1994. 
EFT L 355 af 5.11.1992. Jf. endvidere "Årsberetningen for Bekæmpelse af Svig" 
for 1993. 
EFT L 338 af 28.12.1994, s. 13. 
EFT L 338 af 28.12.1994, s. 16. 
Jf. hvad angår de særlige finansielle bestemmelser for disse tre forordninger, og 
de resultater, der blev opnået i 1994, kapitel 7" Bevillinger til bekæmpelse af 
svig", afsnit 2 "Finansiel analyse", s. 79. 
ning, der omhandler strukturfondene. Opgavefordelingen fremgik allerede af artikel 23 
i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/8821, hvorefter 
medlemsstaterne er ansvarlige i første instans og har pligt til "at forebygge og 
forfølge uregelmæssigheder", "at få tilbagebetalt midler, der er gået tabt" og til at 
"underrette Kommissionen om de foranstaltninger, der træffes i den forbindelse 
og især om sagens forløb i tilfælde af administrativ eller retlig forfølgning" 
(artikel 23, stk. 1) 
Kommissionen har beføjelser til at kontrollere, at denne forpligtelse overholdes 
(artikel 23, stk. 2). 
Den adfærdskodeks, som Kommissionen havde opstillet til regulering af betingelserne for 
medlemsstaternes anmeldelse af tilfælde af uregelmæssigheder, blev imidlertid annulleret 
af Domstolen22 med den begrundelse, at adfærdskodeksen gik videre end bestemmelserne 
i artikel 23, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 4253/88 åbnede mulighed for. Domstolens 
dom23 satte ikke spørgsmålstegn ved det retlige grundlag for medlemsstaternes 
underretningspligt, men bevirkede, at antallet af modtagne anmeldelser aftog. 
I en første fase anførte Kommissionens tjenestegrene i forbindelse med den generelle 
revision af retsgrundlaget for fondene i 1993 i Rådets forordning (EØF) nr. 2082/9324 
udtrykkeligt behovet for at indføre detaljerede bestemmelser om underretningspligten. 
Denne forordning ændrer forordning (EØF) nr. 4253/88 og supplerer den med artikel 23, 
stk. 1, sidste afsnit, hvori det hedder, at Kommissionen fastsætter de detaljerede 
bestemmelser vedrørende gennemførelsen af det pågældende stykke. 
I næste fase blev proceduren for vedtagelse af retsforskrifter vedrørende strukturfondene 
og det finansielle samhørighedsinstrument i henhold til reglerne om samråd gennemgået 
med en række forskellige udvalg, hvilket førte til vedtagelsen af Kommissionens 
forordning (EF) nr. 1681/9425 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der 
uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af strukturpolitikkerne, samt 
om oprettelse af et informationssystem på dette område. 
22 
23 
24 
25 EFT L 374 af 31.12.1988. Ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93, EFT 
L 193 af 31.7.1993. 
Jf. "Årsberetningen for Bekæmpelse af Svig" for 1992, dok. KOM(93) 141 endelig 
udg. 
Dom 303/90 "Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europæiske 
Fællesskaber" af 13.11.1991. 
EFTL 193 af 31.7.1993. 
EFTL 178 af 12.7.1994. 
10 
I tredje fase er der ved hjælp af en forenklet procedure blevet udarbejdet en tilsvarende 
forordning26 for Samhørighedsfonden, der i mellemtiden har afløst det finansielle 
finansieringsinstrument27. 
De to ovennævnte forordninger er modelleret efter Rådets forordning (EØF) nr. 595/9128, 
der finder anvendelse på EUGFL-Garantisektionens område, men adskiller sig afgørende 
fra denne ved at være tilpasset specifikke udgiftssektorer. 
De indeholder navnlig bestemmelser om: 
medlemsstaternes indgivelse af meddelelse om gældende love og administrative 
bestemmelser samt af en liste over de herfor ansvarlige kontorer og organer 
medlemsstaternes underretning om tilfælde af uregelmæssigheder med udførlig 
beskrivelse heraf 
medlemsstaternes kvartalsvise redegørelse for sagsgangen i tidligere indberettede 
tilfælde af uregelmæssigheder og herunder om den iværksatte forfølgning 
Kommissionens underretning af medlemsstaterne om de opdagede 
uregelmæssigheders finansielle størrelsesorden og om de forskellige kategorier af 
uregelmæssigheder. 
Til forskel fra forordning (EØF) nr. 595/91 indrømmer forordning (EF) nr. 1681/94 og 
1831/94 ikke medlemsstaterne ret til at beholde 20% af de inddrevne beløb som en form 
for "godtgørelse"29. Til gengæld kan 100% af de inddrevne beløb omprogrammeres til 
fordel for andre projekter eller modtagere end dem, som var involveret i de pågældende 
uregelmæssigheder, når blot princippet om åbenhed i forvaltningen og budgetdisciplinen 
respekteres. 
Gennemførelsen af denne nye lovgivning, der har været i kraft siden tredje kvartal 1994, 
indebærer: 
at Kommissionen og medlemsstaterne indfører fælles meddelelsesinstrumenter 
(f.eks. formularer og edb-system) 
at Kommissionen yder teknisk bistand til uddannelse af de medarbejdere i de 
nationale forvaltninger, der er ansvarlige for indgivelse af meddelelser30 
26 
27 
28 
29 
30 Kommissionens forordning (EF) nr. 1831/94, EFT L 191 af 27.7.1994. 
Rådets forordning (EF) nr. 1164/94, EFT L 130 af 25.5.1994, har ophævet Rådets 
forordning (EØF) nr. 792/93 om oprettelse af det finansielle 
samhørighedsinstrument. 
EFTL 67 af 14.3.1991. 
Økonomisk incitament i henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 
595/91. 
Jf. kapitel 7, afsnit 1 "Gennemførelse af 1994-budgettet", s. 79. 
11 
at der i Kommissionens tjenestegrene indføres systemer til administration af 
meddelelserne 
AFSNIT 4: ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE 
Forslaget til Parlamentets og Rådets forordning31 om gensidig bistand mellem 
medlemsstaternes administrative myndigheder og samarbejde mellem disse og 
Kommissionen med henblik på at sikre en korrekt gennemførelse af lovgivningen på told-
og landbrugsområdet skal erstatte Rådets forordning (EØF) nr. 1468/8132, der for 
nærværende regulerer procedurerne for gensidig bistand mellem de nationale myndigheder 
og Kommissionen i told- og landbrugsanliggender. 
Hensigten med forslaget er at effektivisere bekæmpelsen af svig på told- og 
landbrugsområdet, hvor der særlig ofte konstateres uregelmæssigheder i anvendelsen af 
EU-midlerne, og styrke procedurerne for gensidig bistand og administrativt samarbejde 
med henblik på at sikre en ensartet beskyttelse af Fællesskabets ydre grænse. 
Forordningen skal desuden udgøre retsgrundlaget for oprettelsen af en central database, 
hvortil de nationale tjenestegrene og Kommissionen får adgang. Dens oprettelse udgør 
anden etape i etableringen af Toldinformationssystemet (SID)33. Takket være denne 
database vil der kunne sættes mere effektivt ind over for misbruget. 
Dette forslag indgik i en politisk retningslinje, som blev bekræftet med enstemmighed og 
Rådet (økonomi- og finansministrene) den 5. december 1994. Rådet markerede således 
sin vilje til at sikre, at told- og landbrugsbestemmelserne kan overholdes - et ansvar, der 
først og fremmest tilfalder medlemsstaterne - med støtte i den gensidige bistand mellem 
medlemsstaternes forvaltninger og i samarbejdet mellem disse og Kommissionen. 
Ifølge Kommissionens strategi skal det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne 
styrkes yderligere, ikke mindst hvad angår kontrollen med Fællesskabets ydre grænser, 
et område hvor toldmyndighedernes metoder endnu er for forskellige. Kommissionen har 
endvidere udarbejdet et særprogram med titlen "douane 2000" (toldsamarbejde år 2000), 
der bør lægges til grund for drøftelserne i Rådet. 
Formålet med dette program er at sikre en ensartet beskyttelse af Fællesskabets ydre 
grænser ved bl.a. at udvikle nye arbejdsmetoder som f.eks. anvendelsen af teknikker til 
31 Dok. KOM(94) 34 endelig udg., EFT C 80 af 17.3.1994. 
32 EFTL 144 af 2.6.1981. 
33 Jf. "Årsberetningen for Bekæmpelse af Svig" for 1993. 
12 
revision af virksomhedernes regnskaber, risikoanalyse, udvikling af forenklede 
fortoldningsprocedurer og koordineret udbygning af edb-behandlingen af toldprocedurerne. 
Som opfølgning til en undersøgelse i Udvalget for Toldpolitik, som også medlemsstaterne 
deltager i, er Kommissionen i færd med at undersøge mulighederne for at opstille et 
system til klassifikation af de forskellige former for overtrædelse af toldbestemmelserne 
og af de sanktionsmuligheder, der gives herfor. 
AFSNIT 5: PROCEDURERNE FOR FORSENDELSE SOM TOLDGODS: 
FÆLLESSKABSFORSENDELSE/FÆLLES FORSENDELSE OG 
FORSENDELSE PÅ GRUNDLAG AF TIR-CARNETER 
Proceduren for fællesskabsforsendelse indebærer, at varer kan sendes fra et sted til et 
andet inden for EU's område under toldmyndighedernes kontrol. De er fritaget for told 
og afgifter og kan ikke indrømmes begunstigelser i henhold til nogen anden foranstaltning 
under fællesskabspolitikken. Proceduren forudsætter, at der som hovedansvarlig udpeges 
en fysisk eller juridisk person, hvis vigtigste opgaver er: 
at kautionere for de toldafgifter eller andre afgifter, der forfalder i tilfælde af 
uregelmæssigheder 
at frembyde varerne i forsvarlig stand på bestemmelsestoldstedet inden for den 
frist, der er fastsat af afgangstoldstedet. 
Proceduren indledes ved, at varerne frembydes på afgangstoldstedet i Fællesskabet, hvor 
desuden forsendelsesdokumenterne gyldighedspåtegnes. En kopi af disse opbevares på 
afgangstoldstedet til kontrol af, om transaktionerne gennemføres forskriftsmæssigt. 
Varerne kan herefter forsendes internt i Fællesskabet ledsaget af forsendelsesdokumentet, 
der skal indgives til bestemmelsestoldstedet inden for den fastsatte frist. Efter at 
bestemmelsestoldstedet har foretaget den behørige kontrol, returneres en kopi af 
forsendelsesdokumentet til afgangstoldstedet med angivelse af kontrolresultatet. Såfremt 
forsendelsen er forløbet forskriftsmæssigt, ophører den hovedansvarliges forpligtelser 
hermed. 
I tilfælde af svig eller uregelmæssigheder derimod opkræves de herefter forfaldne 
toldafgifter og andre afgifter hos ophavsmanden til overtrædelsen, hvis denne har kunnet 
identificeres. Hvis ikke, påhviler betalingen den hovedansvarlige. Skulle denne ikke være 
i stand til at opfylde sin forpligtelse, søges der i sidste instans fyldestgørelse i den stillede 
kaution. Inddrivelsen af disse beløb er således for en stor del afhængig af, at den stillede 
kaution står i rimeligt forhold til risikoen. 
Proceduren for fællesskabsforsendelse er i sin helhed blevet inkorporeret i konventionen 
om en fælles forsendelsesprocedure, som EU har indgået med EFTA-landene. Det 
foreslås, at udvide den fælles forsendelsesprocedure til at omfatte landene i Central- og 
Østeuropa34. Under de nuværende omstændigheder er det indlysende, at 
34 Jf. kapitel 4, afsnit 3 "Tilrettelæggelse af det operationelle samarbejde/Aftaler med 
tredjelande", s. 41. 
13 
forsendelsesproceduren er blevet et foretrukket mål for kriminelle organisationer, der har 
planer om at udvikle en række særdeles lukrative forretninger. 
Som led i ovennævnte forsendelsesprocedure har kontrollen med produkter, der er særligt 
udsatte for svig, været ekstra omhyggelig. Forsendelser af højt beskattede varer så som 
cigaretter og andre varer, der er omfattet af den fælles landbrugspolitik, udgør 
ubestrideligt en risiko. 
Sviget består hovedsageligt i: 
at varerne ikke frembydes på bestemmelsestoldstedet 
at de tolddokumenter, der vitterliggør, at varerne er blevet frembudt på 
bestemmelsestoldstedet, forfalskes; dette sker ved hjælp af stjålne eller falske 
stempler, der påføres den kopi af forsendelsesdokumentet, der returneres til 
afgangstoldstedet. 
I begge tilfælde er der tale om uregelmæssigheder, eftersom varerne indføres og bringes 
i omsætning på fællesskabsmarkedet, uden at de behørige toldafgifter eller andre afgifter 
betales. 
I 1994 blev der som led i Kommissionens bedrageribekæmpelsesstrategi iværksat en 
række lovgivningsmæssige og praktiske tiltag: 
Der er blevet opstillet en liste over de varer, for hvilke forsendelsesproceduren 
frembyder en særlig risiko for svig35. 
Der er truffet afgørelse om at hæve minimumsbeløbet for den samlede kaution, der 
skal stilles til dækning af told og afgifter for visse udsatte produkter36. 
Transporttiden for levering af varerne er blevet tilpasset efter afstanden til 
bestemmelsesstedet. 
Kommissionen har øget sine samordnede foranstaltninger véd at styrke 
samarbejdet mellem kontrolorganerne i medlemsstaterne og på fællesskabsplan; 
bl.a. aflægges der nu flere besøg i tredjelande. 
Et varslingssystem til udveksling af oplysninger om særligt udsatte 
vareforsendelser mellem afgangs- og bestemmelsestoldstedet er blevet indført. 
35 
36 Afgørelse nr. 2/94 truffet af Den Blandede Kommission EØF/EFTA om fælles 
forsendelse (94/948/EF) af 8.12.1994, EFT L 371 af 31.12.1994. 
Afgørelse nr. 3/94 af Den Blandede Kommission EØF/EFTA om fælles 
forsendelse (94/949/EF) af 8.12.1994, EFT L 371 af 31.12.1994. 
14 
Ud over disse umiddelbare foranstaltninger påtænkes det at datamatisere 
forsendelsesprocedurerne. I denne henseende undersøges det, om et sådant projekt lader 
sig gennemføre, og om det i givet fald vil være lønsomt. Gennemføres projektet vil 
myndighederne blive i stand til at afsløre tilfælde af svig så tilpas tidligt, at de kan nå at 
træffe de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger til afhjælpning af eventuelle mangler 
ved systemet og til sikring af en effektiv forebyggelse af sviget. 
Endvidere findes der ved siden af procedurerne for fællesskabsforsendelse og fælles 
forsendelse en international forsendelsesprocedure for transport af varer under den 
internationale TIR-toldkonvention, der overvåges af IRU (the International Road Transport 
Union) i Genève, og som hovedsageligt anvendes for vejgodstransport fra eller til de 
central- og østeuropæiske lande og SNG. 
Udviklingen i forbindelserne mellem disse lande og EU har skabt muligheder, som 
uredelige erhvervsdrivende og velkendte kriminelle organisationer ikke har været sene til 
at udnytte. Sviget på dette område har fået IRU til med virkning fra den 1. december 
1994 at suspendere brugen af TIR-carneter ved transport af cigaretter og alkohol, og de 
nationale toldmyndigheder har strammet deres kontrolforanstaltninger, navnlig med 
indførelsen af varslingssystemet for udsatte varer. 
AFSNIT 6: KOMMISSIONENS INITIATIVER MED HENBLIK PÅ 
BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INTERESSER 
Beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser nyder høj prioritet og har navnlig i de 
senere år påkaldt sig EU-institutionernes opmærksomhed. Fra Kommissionen i '70erne 
bl.a. fremlagde et traktatudkast37 og frem til vedtagelsen i Rådet (retlige anliggender) for 
nogle få år siden af resolutionen af 13. november 1991 eller af endnu nyere dato 
resolutionen af 1. december 199438 er der sket en mærkbar udvikling. Spørgsmålet om 
indførelse af strengere sanktioner for overtrædelse af fællesskabsrettens bestemmelser på 
det finansielle område er nu rykket helt frem blandt de allervigtigste punkter på den 
politiske dagsorden. Imidlertid er der på trods af alle gode hensigtserklæringer endnu ikke 
sket noget afgørende fremskridt under Rådets drøftelser af Kommissionens forslag. 
En ensartet og effektiv beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser forudsætter 
vedtagelse af retsakter, der gælder umiddelbart i medlemsstaterne, og som definerer, 
hvilke handlinger og hvilken adfærd, der udgør svig mod EU-midlerne, samt fastlæggelse 
af betingelserne for anvendelse af kontrolforanstaltninger, andre foranstaltninger og 
37 Udkast til en traktat med henblik på indførelse af fælles regler for strafferetlig 
beskyttelse af Fællesskabernes økonomiske interesser samt for retsforfølgning af 
overtrædelser af bestemmelserne i traktaten, forelagt den 10.8.1976, EFT. C 222 
af 22.9.1976, og endelig trukket tilbage efter Kommissionens beslutning den 
15.6,1994, dok. PV(94) 1206. 
38 EFT C 355 af 14.12.1994. 
15 
administrative sanktioner på fællesskabsplan og for pålæggelse af strafferetlige sanktioner 
i henhold til de nationale retssystemer. 
1. Forslaget til forordning om kontrolforanstaltninger, andre foranstaltninger 
og administrative sanktioner på fællesskabsplan 
Med henblik på at effektivisere fællesskabsretten og styrke de forebyggende aspekter af 
sin bedrageribekæmpelsesstrategi har Kommissionen valgt at forelægge Rådet et forslag 
til retsakt, hvis bestemmelser om Fællesskabets kontrolforanstaltninger, andre 
foranstaltninger og administrative sanktioner går på tværs af de forskellige områder af 
fællesskabspolitikken39. 
Forslaget til forordning indeholder for første gang en klar definition af begreberne 
"uregelmæssighed" og "svig". Forordningen finder anvendelse på alle former for 
uregelmæssigheder, hvad enten det drejer sig om svig, misbrug af fællesskabslovgivningen 
eller enhver anden tilsidesættelse af fællesskabslovgivningen, der er til hinder for en 
korrekt anvendelse af bestemmelserne for finansieringen af EU-politikkerne, uanset om 
det er på indtægts- eller udgiftssiden. 
Den bestemmer, at en misligholdelse vil give anledning til inddrivelse og tilbagebetaling 
af en indrømmet begunstigelse, og fastlægger desuden, under hvilke omstændigheder 
Fællesskabets administrative sanktioner kan anvendes. 
Der indføres en kontrolordning, for hvilken forordningen angiver de overordnede 
bestemmelser, medens den konkrete kontrol foretages i henhold til bestemmelserne herom 
i de sektorspecifikke forordninger om medlemsstaternes meddelelsespligt40. Det forekom 
i denne forbindelse hensigtsmæssigt at samle de principper, der bør lægges til grund ved 
tilrettelæggelsen af medlemsstaternes og Kommissionens kontrol, i en og samme retsakt. 
I en sådan samlet oversigt vil fællesskabslovgiver kunne hente inspiration med henblik 
på en tydeligere og mere præcis formulering af de forskellige sektorspecifikke 
forordninger. 
Forslaget til forordning opstiller således de grundlæggende principper for de 
foranstaltninger og administrative sanktioner, der vil blive indført i henhold til EU's 
sektorspecifikke forordninger. Forslaget giver ligeledes mulighed for en finansiel 
administrativ sanktion. Disse foranstaltninger og administrative sanktioner kan anvendes 
over for fysiske og juridiske personer, der har gjort sig skyldig i en uregelmæssighed. 
Forordningen indeholder ud over de direkte virkende foranstaltninger (f.eks. vedrørende 
misbruget af fællesskabslovgivningen og forældelse) som nævnt en række generelle 
principper, hvis langsigtede virkning vil være befordrende for den videre udvikling af 
disse instrumenter på de forskellige områder, hvor der måtte være behov for det. Disse 
instrumenter er af en særlig art og opfylder et specielt formål. Anvendelsen heraf fritager 
derfor ikke medlemsstaterne for forpligtelsen til at tilpasse deres lovgivninger, ligesom 
det fortsat er nødvendigt, at de træffer deres egne effektive, hensigtsmæssige og 
afskrækkende foranstaltninger til beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. 
39 EFT C 216 af 6.8.1994. 
40 Jf. "Årsberetningen for Bekæmpelse af Svig" for 1993. 
16 
Efter at de første resultater af arbejdet i Rådets Budgetudvalg forelå, opfordrede Det 
Europæiske Råd i sine konklusioner fra mødet i Essen den 9. og 10. december 1994 
ØKOFIN-Rådet til snarest muligt at vedtage forordningen om beskyttelse af Fællesskabets 
finansielle interesser. 
Kommissionen på sin side har lagt særlig vægt på nødvendigheden af, at medlemsstaterne 
i deres retssystemer indfører sanktioner til beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser, således at svig mod EU-midlerne kan strafforfølges. 
2. Forslaget til Rådets retsakt om oprettelse af en konvention om strafferetlig 
beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser 
Af hensyn til bedrageribekæmpelsespolitikkens effektivitet finder Kommissionen det 
nødvendigt, at det med tydelighed fremgår, hvilke af medlemsstaternes strafferetlige 
sanktioner der tjener til at beskytte Fællesskabets finansielle interesser. Strafferetlige 
modforanstaltninger er en forudsætning for en effektiv, åben og afskrækkende 
bedrageribekæmpelse. Til varetagelse af denne funktion bør der indføres et særligt retligt 
instrument. Det er ikke alene uhæderlige erhvervsdrivende, der forsøger at udnytte de 
muligheder for økonomisk gevinst fællesskabslovgivningen rummer. Også organiserede 
netværk har vist sig at være i stand til at gennemføre deres ulovlige virksomhed. Hverken 
den ene eller den anden type kan bremses, medmindre der indføres ensartede og effektive 
retlige modforanstaltninger i samtlige medlemsstater, således at der ikke opstår områder 
i EU, som er mindre beskyttede end andre. 
I henhold til afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union "Samarbejde om indre og 
retlige anliggender" (tredje søjle) er bekæmpelse af svig på internationalt plan (artikel K. 1, 
stk. 5)41 et spørgsmål af fælles interesse. Kommissionen har med hjemmel i artikel K.3, 
stk.2, forelagt Rådet et forslag til retsakt om oprettelse af en konvention om strafferetlig 
beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser42. 
Rådet (retlige anliggender) vedtog den 1. december 1994 foreløbigt en resolution, hvori 
det erklærede at ville vedtage et retligt instrument så tidligt som muligt i 1995. Det 
Europæiske Råd i Essen den 9. og 10. december 1994 opfordrede Rådet (retlige 
anliggender) til at fortsætte drøftelserne, således at der kan træffes afgørelse om en fælles 
indsats43 eller oprettes en konvention i løbet af første halvår 1995. Europa-Parlamentet har 
i en beslutning af 15. december 199444 anmodet Kommissionen om at trække sit for-
43 
44 Jf. "Årsberetningen for Bekæmpelse af Svig" for 1993. 
EFT C 216 af 6.8.1994. 
Det Forenede Kongerige forelagde i marts 1994 et udkast til en fælles indsats 
vedrørende indførelse af strafferetlige sanktioner. Arbejdsgruppen 
"Strafferet/fællesskabsret", der blev nedsat som led i det retlige samarbejde med 
henblik på at bistå K4-udvalget, blev den 21. juni af Rådet (retlige anliggender) 
pålagt ~ opgaven bekræftedes af Det Europæiske Råd i Korfu den 23. og 24. juni 
~ at foretage en sammenlignende undersøgelse af de formelle forslag fra Det 
Forenede Kongerige og Kommissionen. 
Dok. PE 185 379 af 15.12.1994. 
17 
slag til konvention tilbage, eftersom den valgte institutionelle ramme berøver Parlamentet 
dets indflydelse og tillægger Rådet enebeføjelser til at træffe beslutning, hvilket ifølge 
Parlamentet kan føre til en alvorlig svækkelse af beskyttelsen af Fællesskabets finansielle 
interesser. 
Kommissionens forslag45 har ikke blot til førmål at formulere en fælles definition af svig 
mod EU-midlerne og nedfælde princippet om et selvstændigt strafbart forhold i 
medlemsstaternes strafferet, men tager også sigte på at indføre en række bestemmelser 
med henblik på at fremskynde det retlige samarbejde. Kun et selvstændigt strafbart 
forhold kan fuldt ud opfylde kravene i EF-traktatens artikel 209 A46. Det er nødvendigt 
af præcisere rækkevidden af begrebet "svig, der skader Fællesskabets finansielle 
interesser", da dette indgår som en del af begrebet "svig på internationalt plan", der er 
omhandlet i artikel K.l, stk. 5, i TEU, hvorpå Kommissionens lovgivningsinitiativ hviler. 
Et af hovedelementerne i definitionen af svigagtige handlinger i Kommissionens forslag 
er "grov forsømmelighed" i forhold til de krav om påpasselighed, som personer, der 
forvalter eller modtager EU-midler, ud fra et moralsk og professionelt synspunkt som 
minimum må forventes at opfylde. 
Det "ansvarsbegreb", som omfatter personer, der som repræsentant for eller under "dække" 
af en juridisk person, gør sig skyldig i svig, svarer rent faktisk til de beslutningsbeføjeiser, 
som den pågældende virksomhed har overdraget sine retlige repræsentative organer (f.eks. 
bestyrelse og direktion). Det følger heraf, at virksomheden er ansvarlig, og således også 
må stilles til ansvar i henhold til straffeloven. Forslaget fastslår endvidere, at 
beslutningstageren pådrager sig et strafferetligt ansvar for handlinger udført af 
virksomhedens medarbejdere på hans vegne. Kommissionens forslag er baseret på de 
aktuelle strømninger i retslæren og på gældende ret i en række medlemsstater. Hensigten 
er at fastslå, at der eksisterer et selvstændigt ansvar afledt af de retlige forpligtelser, der 
påhviler den, som udøver beføjelser eller meddeles en fuldmagt. 
For at afgrænse udgangspunktet for anvendelsen af de grundlæggende principper for 
beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser, og desuden af hensyn til effektiviteten, 
har Kommissionen endvidere indført begrebet "prioriteret kompetence" med henblik på 
retsforfølgningen af bedragerisager. Dette princip skal navnlig anvendes i komplicerede 
sager, der involverer flere forskellige lande. Princippet er, at modforanstaltningerne 
centraliseres i den medlemsstat, hvor de væsentligste begivenheder har fundet sted, uden 
at de øvrige berørte medlemsstater fritages for deres forpligtelser til at foretage 
undersøgelser og yde bistand. Prioriteret kompetence er et uundværligt princip på 
fællesskabsniveau, hvor det er et særdeles velegnet middel til at forebygge eventuelle 
kompetencestridigheder og frem for alt til at undgå, at medlemsstaternes samtidige 
anvendelse af modforanstaltninger forfejles. 
46 Dette konkrete udspil fra Kommissionen er at finde i programmet for 1994 under 
et af de deri beskrevne fire store prioriterede områder. 
Stk. 1: "Medlemsstaterne træffer de samme foranstaltninger til bekæmpelse af 
svig, der skader Fællesskabets finansielle interesser, som til bekæmpelse af svig, 
der skader deres egne finansielle interesser." 
18 
Det strafferetlige samarbejde, som er af helt afgørende betydning for bekæmpelsen af det 
grænseoverskridende svig, hvor nu også den organiserede kriminalitet gør sin indflydelse 
gældende, nævnes udtrykkeligt i traktatens artikel K. 1. stk. 7, der på nuværende tidspunkt 
unddrager sig Kommissionens initiativret. Kommissionen fandt det imidlertid for 
fuldstændighedens skyld nødvendigt at supplere sit forslag med et sæt minimumsregler 
for etableringen af et direkte og effektivt retligt samarbejde, der harmonerer med den 
aktuelle institutionelle situation i Fællesskabet. Der må gøres en ekstra indsats for at 
komme det afgørende skridt videre, såvel inden for det retlige samarbejde som på andre 
områder, som sætter myndighederne i stand til at yde det grænseoverskridende svig i 
Fællesskabet effektiv modstand og træffe de nødvendige dispositioner. Kommissionen skal 
være fuldt integreret i kommunikationsstrømmene vedrørende anmodninger om bistand, 
således at den til enhver tid kan stille sin ekspertise til rådighed og eventuelt varetage den 
koordinering, der er nødvendig for at bekæmpe en grænseoverskridende kriminalitet, som 
på sin side er centralt styret og koordineret. 
Ved udarbejdelsen af et retligt instrument i henhold til afsnit VI i traktaten om Den 
Europæiske Union, således som Det Europæiske Råd anmodede om i Essen, bør der tages 
hensyn til, at det i sidste ende skal supplere de initiativer, der er taget med henblik på 
indførelse af administrative sanktioner. Kun på denne måde vil man kunne opfylde 
behovet for effektivt at styrke sanktionsmidlerne med det formål at skabe en 
sammenhængende og kompletterende helhed af foranstaltninger, der kan sikre en effektiv 
beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. Dette betyder endvidere, at dette retlige 
"tredje søjle"-instrument i overensstemmelse med artikel K.3 i TEU skal indeholde en 
bestemmelse om, at Domstolen har kompetence til at træffe præjudiciel afgørelse om 
fortolkningen og om enhver tvist vedrørende anvendelsen af konventionen, navnlig i 
spørgsmål om begrebet svig henhørende under første søjle (artikel 209 A). 
3. Betydningen af Rådets resolution af 1. december 1994 
I juli 1994 indledte Rådet en række indgående drøftelser om Kommissionens og Det 
Forenede Kongeriges initiativer på strafferettens område. Drøftelserne blev på bl.a. 
formandskabets initiativ udvidet til at omfatte visse områder, der ikke oprindeligt indgik 
i ovennævnte initiativer, således at også spørgsmål om korruption, der involverer 
tjenestemænd ved EU-institutionerne, og om hvidvaskning af udbyttet af sviget mod EU-
midlerne kunne inddrages i drøftelserne om den retlige beskyttelse af Fællesskabets 
finansielle interesser. 
I sin resolution af 1. december 1994 gav Rådet (retlige anliggender) udtryk for et ønske 
om, at der udarbejdes en fælles definition for svig mod EU-midlerne, og at der indføres 
passende sanktioner herfor i de forskellige strafferetlige systemer. For Kommissionen 
handler det om at etablere en fælles platform som udgangspunkt for det videre arbejde 
i overensstemmelse med Det Europæiske Råds konklusioner i Essen den 9 og 10 
december 1994, hvori Rådet tydeligt har tilkendegivet, at sviget bør bekæmpes med den 
allerstørste beslutsomhed. Kommissionen er enig i, at en sådan målsætning forudsætter 
en klar og entydig definition af begrebet svig, herunder grov forsømmelighed, og mener 
at alle medlemsstater på grundlag af denne fælles definition bør gøre det muligt at rejse 
tiltale specifikt for handlinger af denne karakter. 
19 
Endvidere indeholdt resolutionen en tilkendegivelse af nødvendigheden af, at spørgsmålet 
om korruption og hvidvaskning af det ved den svigagtige handling opnåede udbytte tages 
i betragtning ved udarbejdelsen af det pågældende retlige instrument. 
3.1. Korruption 
Indledningsvis i dette afsnit om retlig beskyttelse47 nævntes det traktatudkast om 
strafferetlig beskyttelse, som Kommissionen forelagde i 1976. Dette udkast fulgtes, 
ligeledes på Kommissionens initiativ, af et forslag til retsakt om De Europæiske 
Fællesskabers tjenestemænds og øvrige ansattes strafferetlige ansvar. Dette forslag 
afventer endnu Rådets stillingtagen. Problematikken er stadigvæk på dagsordenen. Bl.a. 
anmodede Europa-Parlamentet i sin beslutning af 11. marts 199448 på grundlag af 
traktatens artikel 138B om, at der udarbejdes en retsforskrift om det ansvar, der påhviler 
tjenestemænd med ansvar for udbetalinger over EU-budgettet. 
Ud over det ovennævnte initiativ fra 1976 om korruptionsspørgsmålet har Kommissionen 
indledt en sammenlignende undersøgelse af korruptionens betydning, navnlig i sager, hvor 
der er tale om omfattende svig mod EU-midlerne. 
3.2. Hvidvaskning 
I overensstemmelse med artikel 17 i Rådets direktiv 91/308/EØF49 om forebyggende 
foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge har 
Kommissionen udfærdiget en første rapport om gennemførelsen af dette direktiv, der vil 
blive forelagt for Europa-Parlamentet og Rådet. 
Rapporten konkluderer, at direktivet har haft en åbenlys virkning i retning af at fremme 
indførelsen i medlemsstaterne af mekanismer til bekæmpelse af hvidvaskning af penge, 
der nu i alle tolv lande betragtes som en kriminel handling. I otte af landene anses 
hvidvaskning af udbyttet fra enhver kriminel handling eller alvorlig overtrædelse af 
straffeloven nu som en strafbar handling i sig selv. Dette gælder også hvidvaskning af det 
økonomiske udbytte af andre kriminelle handlinger end narkotikahandel. 
En effektivisering af indsatsen mod hvidvaskning af penge i EU kan bl.a. opnås ved at 
udvide de administrative og strafferetlige sanktioner til at omfatte udbytte af svig mod 
EU-midlerne. 
Rådet (justitsministrene) vedtog den 1. december en resolution, hvori det bl.a. opfordrer 
til, at lovgivningen om hvidvaskning af penge udvides til at omfatte den retlige 
beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. 
47 
48 
49 Jf. begyndelsen af afsnit 6, s. 15, herunder den relevante fodnote. 
EFT C 91 af 28.3.1994. 
EFTL 166 af 28.6.1991. 
20 
I dette øjemed bør alle de midler, der er til rådighed i henhold til traktaten om Den 
Europæiske Union, herunder dem, der er omhandlet i afsnit VI, udnyttes optimalt. 
KAPITEL 2: ANDRE TILTAG PÅ FÆLLESSKABSPLAN 
En styrkelse af bedrageribekæmpelsen kræver egnede juridiske instrumenter og 
sanktionsmidler, men desuden en tilpasning dels af strukturerne, der skal gøres mere 
effektive, og personalet, der skal uddannes endnu bedre, dels med hensyn til 
analyseredskaberne, der skal effektiviseres, så de kommer til at svare til opgavernes 
omfang og sværhedsgrad. 
De forskellige fællesskabsinstitutioner samarbejder om bedrageribekæmpelsen på samme 
måde som om opfølgningen af Unionens andre politikker: Rådets politiske initiativer, 
Europa-Parlamentets støtte, den rolle, der spilles af Revisionsretten, der ved Maastricht­
traktaten er blevet ophøjet til institution, alle disse elementer indgår i de nye rammer 
omkring gennemførelsen af en sammenhængende og effektiv bedrageribekæmpelsespolitik. 
AFSNIT 1: KOMMISSIONEN 
Kommissionen har ved styrkelsen af den centrale bedrageribekæmpelsesafdeling udvalgt 
og ansat nationale embedsmænd med den nødvendige erfaring og ekspertise og har i den 
forbindelse også taget hensyn til Europa-Parlamentets ønsker og retningslinjer50. 
Sideløbende hermed er omstruktureringen af tjenesterne, der er et af punkterne i 
Kommissionens strategiske program til styrkelse af den operationelle virksomhed og til 
støtte for medlemsstaternes virksomhed på området, foregået under optimal udnyttelse 
af det således disponible personale. 
Samtidig med omstruktureringen er der i øvrigt sket en tilpasning af arbejdsmetoderne, 
navnlig for så vidt angår indsamling og analyse af oplysninger om bedrageri i forbindelse 
med EU-midler. Undersøgelsen af sammenhængen mellem disse analyser og den lære, der 
kan uddrages heraf, er baseret på en ansvarsdeling mellem medlemsstaterne og 
Kommissionen, hvilket er en afgørende forudsætning for et effektivt partnerskab, der skal 
bekæmpe bedrageriet ved kilden. 
1. Udviklingen i tjenesternes interne organisation 
Kommissionen har forstærket sin centrale bedrageribekæmpelsesafdeling (SG/UCLAF) 
ved at udvide den med 50 nye stillinger, der er godkendt af budgetmyndigheden (Europa-
Parlamentet og Rådet). 
50 Jf. den allerede nævnte Årsberetning om bedrageribekæmpelse for 1993. 
21 
Forud for besættelsen af disse 50 supplerende vedtægtsmæssige stillinger, der skal 
forstærke de operationelle enheder, skete der en omstrukturering af den centrale afdeling 
i fire enheder, hvoraf de tre er operationelle (EUGFL, Garantisektionen og import af 
landbrugsvarer; strukturfonde og andre områder; egne indtægter), understøttet af en 
horisontal afdeling (generelle anliggender, koordination, "efterretningsvirksomhed", 
juridiske anliggender). 35 af de nævnte 50 stillinger blev besat med midlertidigt ansatte 
mellem april og september 1994. Ansættelsesprocedurerne er stadig ikke afsluttet, idet de 
administrative formaliteter i forbindelse med udstationering af de pågældende personer 
fra deres oprindelige administration medfører, at den faktiske indtræden i tjenesten vil 
fortsætte ud over 1994. 
Kommissionens øvrige bedrageribekæmpelsesafdelinger, bl.a. Generaldirektoratet for 
Landbrug (GD VI) og Generaldirektoratet for Told og Indirekte Beskatning (GD XXI), 
har i 1994 fortsat arbejdet på løsningen af deres mere specielle opgaver. Desuden kan det 
nævnes, at Generaldirektoratet for Budgetter (GD XIX) har udviklet en 
overvågningsmetode, der er baseret på udvælgelse af de bedrageritilfælde, hvor der 
skønnes at stå betydelige egne indtægter på spil, og hvor der lægges særlig vægt på 
regnskabsaspektet i forbindelse med inddrivelse af unddragne indtægter51. 
Finanskontrollen (GD XX) har videreført sin indsats vedrørende inddrivelse af unddragne 
beløb52 og har igangsat en første undersøgelse vedrørende spørgsmålet om meddelere og 
en ny undersøgelse vedrørende spørgsmålet om transaktioner53. Samtidig har 
Finanskontrollen meget nyttige kontakter med nettet af nationale juristforbund (som led 
i den retlige beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser), der ligeledes er meget 
aktive54. Der er ligeledes knyttet kontakter med henblik på oprettelse af lignende forbund 
i de nye medlemsstater. 
2. Udviklingen af "efterretningsvirksomhed" 
Hvis man vil behandle EU-bedrageriproblemet på en effektiv måde, må der satses på 
systematisk indsamling og behandling af alle oplysninger af betydning for bekæmpelsen 
af denne plage. Dette blev i høj grad fremhævet i det strategiske program, som 
Kommissionen fremlagde i marts 1994. 
52 
53 
54 Jf. kapitel 6, afsnit 4 "Finansiel opfølgning af svig - situationen med hensyn til 
opkrævning og inddrivelse", s. 73. 
Finanskontrollens seneste rapport om inddrivelse af fællesskabsfordringer, dok. 
SEC(94) 512. 
Den påtænkte undersøgelse skal give en indgående analyse af, hvilke retlige 
ordninger der i de enkelte medlemsstater findes for transaktioner og hermed 
analoge former for virksomhed, og af ordningernes anvendelse på Fællesskabernes 
udgifter, både i forbindelse med den fælles landbrugspolitik og strukturfondene. 
Det skal vurderes, om der på fællesskabsplan kan defineres en harmoniseret 
fremgangsmåde for medlemsstaternes inddrivelse af uretmæssige udbetalte beløb. 
Her skal nævnes publikationen AGON, der udkommer kvartalsvis og regelmæssigt 
gennemgår de initiativer, der vedrører den retlige beskyttelse af Fællesskabets 
finansielle interesser, samt de mange andre publikationer, der vedrører seminarer 
afholdt på dette område. 
22 
Med henblik herpå omfatter "efterretningsvirksomhed" søgning efter og indsamling af 
oplysninger af betydning for bedrageribekæmpelsen, som endnu ikke foreligger officielt, 
udnyttelse af oplysninger, der ganske vist foreligger, men i en anden sammenhæng, og 
endelig systematisk sammenholdelse af forskellige typer af oplysninger fra spredte kilder. 
Formålet er at samle alle elementer, der er nødvendige for at kunne opdage tilfælde af 
bedrageri. "Efterretningsvirksomhed" vil typisk blive brugt af manden i "marken", der 
efterforsker bedrageritilfælde. Det er hans behov, der er afgørende for, hvilke oplysninger 
der søges fremskaffet. 
Kommissionen har taget en række initiativer for at udbygge "efterretningsvirksomheden". 
Initiativerne er led i et snævert samarbejde med medlemsstaterne og bygger i høj grad på 
lignende initiativer, der er truffet på nationalt plan af de offentlige myndigheder (f.eks. 
af Zollkriminalamt i Tyskland) eller af den private sektor. 
2.1 UIMS-projektet (UCLAF Integrated Information Management System) 
Kommissionen har lanceret en undersøgelse vedrørende iværksættelse af et integreret 
informationssystem til brug internt i SG/UCLAF. Det skal danne det tekniske grundlag 
for "efterretningsvirksomheden", udnyttelsen af "efterretningerne" og efterforskningen af 
konkrete sager. 
Formålet er at samle og fortolke al disponibel information, der skal tjene som grundlag 
for "efterretningsvirksomhed" og efterforskningsarbejde, og dette gælder for alle områder 
af interesse for Fællesskabet. Hvis projektet gennemføres, skulle UIMS muliggøre 
gensidig kommunikation mellem systemet og brugerne af oplysningerne, der er målrettede 
og vil kunne udnyttes umiddelbart, dvs. uden hjælp fra eksperter på det pågældende 
område. UIMS vil lette og fremme arbejdet for efterforskerne, der selv fodrer systemet 
med oplysninger om bedrageri. Systemet er baseret på udvikling af specielle, interaktive 
edb-redskaber, der i øvrigt vil kunne suppleres ved hjælp af andre innovative 
fremgangsmåder eller procedurer. 
2.2 Udvikling af databaser 
IRENE-basen (uregelmæssigheder, efterforskning, udnyttelse af resultater) 
Basen indeholder oplysninger om de tilfælde af svig og uregelmæssigheder, som 
medlemsstaterne har givet meddelelse om, dvs. ca. 15 000 tilfælde, heraf ca. 9 300 
vedrørende EUGFL, Garantisektionen, 4 900 vedrørende egne indtægter, 700 vedrørende 
gensidig bistand og 100 vedrørende strukturfondene. 
De vigtigste fremskridt i 1994 drejede sig om: 
forøgelse af antallet af potentielle brugere af basen (ca. 50), der nu begynder at 
bruge basen regelmæsigt 
konsolidering af basen som arbejds- og analyseredskab ved udnyttelsen af 
oplysninger som led i Kommissionens bedrageribekæmpelsespolitik 
23 
udvidelse af procedurerne for oprettelse af Makro-kommandoer på de forskellige 
områder for at lette den automatiske fangst af data om tilfælde meddelt af 
medlemsstaterne55 
gennemførelse af en statistisk undersøgelse, som Det Fælles Forskningscenter 
(FFC) skal stå for, om de eksisterende tilfælde 
påbegyndelse af de indledende analyser, der er nødvendige for overgangen fra det 
nuværende tekniske udstyr til et mere effektivt og brugervenligt og for åbning af 
basen for medlemsstaterne. 
Men der er dog stadig mulighed for forbedringer på forskellige områder: således bør 
meddelelser om egne indtægter i henhold til artikel 6, stk. 3, i forordning (EØF, Euratom) 
nr. 1552/89 kunne ajourføres, så der bliver mulighed for overvågning af medlemsstaternes 
inddrivelse og udestående beløb; desuden bør der ske en forbedring af indgivelsen af 
meddelelser i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 som følge af 
efterforskning gennemført af medlemsstaterne56. 
Basen Præ-IRENE 
Denne base indeholder oplysninger om tilfælde, som medlemsstaterne (endnu) ikke har 
givet officiel meddelelse om. Den beskriver, hvor langt SG/UCLAF er kommet i 
efterforskningen af de enkelte sager. Den er nu operationel, men da der jo kun er tale om 
et første forsøg, vil det endnu i 1995 være nødvendigt med visse tilpasninger. 
Pr. 9. februar 1995 indeholdt basen oplysninger om 127 tilfælde, heraf 65 vedrørende 
strukturfondene og andre områder, 58 vedrørende reformen af finansieringen af den 
fælles landbrugspolitik - i 22 af disse står der egne indtægter på spil (landbrugsafgifter) -
og 4 vedrørende egne indtægter uden for landbrugsområdet (told). 
Basens oplysninger vedrører ikke kun identifikation af tilfældet (kategori, produkttype 
eller program, land eller region, uregelmæssighedens art, det beløb der står på spil), men 
giver også en detaljeret beskrivelse af den svigagtige fremgangsmåde eller 
uregelmæssigheden og de anvendte sanktioner. 
I denne første etape er hovedvægten blevet lagt på beskrivelsen af de enkelte 
foranstaltninger. Basen skulle i løbet af kort tid blive et management-redskab, hvormed 
55 
56 For så vidt angår strukturfondene og Samhørighedsfonden anvendes Makroen 
allerede, for EUGFL, Garantisektionens vedkommende har den ført til oplysninger 
af en bedre kvalitet, idet meddelelsernes tekst nu er føjet til. Mulighederne for at 
udarbejde makroer for så vidt angår egne indtægter og gensidig bistand er ved at 
blive undersøgt. 
"Hver medlemsstat underretter omgående de øvrige berørte medlemsstater og 
Kommissionen om sådanne konstaterede eller formodede uregelmæssigheder, som 
må befrygtes meget hurtigt at få virkninger uden for dens område, samt om 
sådanne, som viser, at en ny svigagtig fremgangsmåde er benyttet". 
24 
efterforskerne kan administrere de dem pålagte tilfælde på selvstændig måde, og hvormed 
de ansvarlige for de enkelte områder kan administrere samtlige tilfælde og udarbejde 
tabeller af forskellig art. 
Den seneste udvikling tager sigte på at få forbedret ajourførings- og søgningsprocedurerne 
samt at opnå mere ensartede oplysninger for derigennem at øge brugervenligheden og 
samtidig sikre fortrolighed omkring de sager, der behandles af efterforskerne. 
På grundlag af analyserne af disse tilfælde vil præ-IRENE-basen komme til at danne 
udgangspunkt for igangsætning af målrettede operationelle foranstaltninger, idet den 
danner kernen i en strategi baseret på "efterretningsvirksomhed" og integreret 
informationsforvaltning. 
DAF-projektet (Dokumentation om bedrageribekæmpelse) 
Kommissionen konsoliderede i 1994 det arbejde, der i forvejen var udført inden for 
rammerne af DAF-projektet. Der blev således produceret fire elektroniske bøger til brug 
for medlemsstaterne (Storbritannien, Spanien, Portugal og Grækenland): gennem systemet 
kan der fås oplysning om de kontrol- og bedrageribekæmpelsessystemer, medlemsstaterne 
har indført for de forskellige finansieringsinstrumenter på de forskellige indtægts- og 
udgiftsområder. For hvert finansieringsinstrument, der i DAF-terminologien kaldes 
områder, indeholder systemet svar på en række forskellige spørgsmål vedrørende de 
grundlæggende retsregler på EU-plan og nationalt plan, der gælder på hvert område. DAF 
indeholder endvidere oplysninger om de organer, der har ansvaret for den generelle 
politik, for forvaltning og kontrol, og specielt hvilke organer der står for efterforskningen 
af bedragerisager. Det er meningen, at systemet skal kunne angive de instanser, som 
Kommissionens tjenestegrene kan kontakte, og angive hvilken undersøgelseskompetence 
medlemsstatens og Kommissionens embedsmænd har. Det angives også, om der findes 
bestemmelser om gensidig bistand, inddrivelsesprocedurer og - eventuelt - nationale 
transaktionsbestemmelser. Endelig skulle systemet gøre det muligt at udarbejde en 
fortegnelse over de administrative og strafferetlige sanktioner på EU-plan og nationalt 
plan, der finder anvendelse på det pågældende område. 
På mødet i Det Rådgivende Koordinationsudvalg for Bekæmpelse af Svig, der blev 
afholdt i Bruxelles den 30. november 1994, forelagde Kommissionen et udkast til DAF-
informationssystemet. Skønt delegationernes reaktioner var ret positive, påpegede de dog, 
at problemerne vedrørende efterprøvning af oplysninger og ajourføring af et sådant 
informationssystem endnu ikke er løst. Desuden blev der peget på det store 
oversættelsesarbejde, der er nødvendigt, såfremt oplysningerne frit skal kunne udveksles 
mellem Unionens medlemslande. De understregede, at der i den forbindelse burde 
foretages en cost/benefit-analyse. 
I den sammenhæng har Kommissionen foreslået, at der fremstilles en CD-ROM 
indeholdende de fire elektroniske bøger, så medlemsstaterne selv kan foretage en mere 
indgående analyse57. 
57 Under udvalgets møde den 1. februar 1995 fik medlemsstaterne udleveret CD-
ROM'en til vurdering hjemme i de relevante tjenestegrene. 
25 
APSO-programmet (Antifraud Policy Support Office) 
Kommissionens strategiske program har medført et betydeligt informationsbehov, som 
Kommissionen (SG/UCLAF) har ønsket at imødekomme i et samarbejde med FFC i 
1SPRA. 
Programmet omfatter den gamle IRENE-base (dvs. de af medlemsstaterne indsendte 
meddelelser om bedrageritilfælde), præ-IRENE systemet (dvs. samtlige igangværende eller 
indgåede sager, eventuelt suppleret med oplysninger hidrørende fra den såkaldte 
Freephone58), DAF-systemet, der fuldt udbygget kommer til at indeholde en beskrivelse 
af de juridiske og organisatoriske rammer for et givet udgifts- eller indtægtsområde, de 
nationale embedsmænds og EU-embedsmænds beføjelser og mulighederne for så vidt 
angår transaktioner samt administrative og strafferetlige sanktioner. Desuden tages der i 
analyseprogrammet hensyn til databaser som CELEX, EC1, COMEXT, Dun & 
Bradstreet59 mv., der spiller en vigtig rolle ved indsamlingen af oplysninger i forbindelse 
med efterforskningen af en sag. 
Kommissionen håber, takket være disse nye redskaber, at kunne fremskynde overgangen 
til et edb-miljø, der er bedre tilpasset dens øgede behov. 
60 2.3. Toldinformationssystemet' 
Toldinformationssystemet er et modul, der indgår i SCENT-nettet (Systems Customs 
Enforcement NeTwork), et datanet omfattende 313 terminaler61 anbragt på forskellige 
følsomme punkter, der gør det muligt at sikre kontrollen ved Fællesskabets ydre grænser. 
Nettet er operationelt døgnet rundt alle ugens dage, og der er adgang for de nationale 
tjenester og Kommissionen. 
Toldinformationssystemet fungerer som en meddelelsestj eneste62 inden for rammerne af 
SCENT63, med mulighed for at anvende standardskærmbilleder til brug i forskellige 
situationer (oplysninger om personer, transportmidler, varer, udviklingstendenser på 
bedrageriområdet osv.). I 1994 kunne systemet byde på en række nye 
anvendelsesmuligheder, navnlig fordi der blev udviklet et styreredskab, der forbedrede 
programmet. 
60 Jf. nedenfor afsnittet om de nye informationskilder. 
De tre første af de nævnte baser er EU-baser (fællesskabsret, Kommissionens 
generelle dokumentationsbase og statistikker vedrørende EU's udenrigshandel), den 
sidste er en international database indeholdende økonomiske oplysninger. 
Jf. kapitel 1, afsnit 4 om det administrative samarbejde, side 12. Jf. også de nævnte 
årsberetninger om "Bedrageribekæmpelse". 
Dette var situationen pr. 31.12.1994. 
Til orientering kan anføres, at der i 1994 blev udvekslet 17 293 meddelelser. 
SCENT giver mulighed for udveksling af oplysninger om indirekte beskatning mellem 
medlemsstaterne indbyrdes og mellem disse og Kommissionen, via det samme net. 
26 
Kommissionen støtter brugerne i teknisk henseende og har desuden taget sig af 
uddannelsen af de involverede brugere i medlemsstaterne (der blev i 1994 afholdt 35 uger 
med uddannelseskurser i Bruxelles med deltagelse af 291 brugere fra samtlige 
medlemsstater). 
Toldinformationssystemet er endvidere blevet anvendt til at udføre mere specifikke 
opgaver (f.eks. overvågning af forsendelse af følsomme varer efter proceduren for 
fællesskabsforsendelse)64. Således benyttede medlemsstaterne i september 1994, med 
logistisk støtte fra Generaldirektoratet for Told og Indirekte Beskatning (GD XXI), 
systemet til en overvågningsoperation på fællesskabsplan med deltagelse af både fly og 
skibe : der blev udvekslet ca. 4 000 meddelelser i forbindelse med denne to uger lange 
operation, der drejede sig om bekæmpelse af narkotikahandel. 
2.4. De nye informationskilder 
Kommissionen indførte i november 1994 et system, der gør det muligt direkte at 
indtelefonere meddelelser om EU-bedrageri ved hjælp af et frikaldsnummer ("grønt 
nummer") i hver medlemsstat. Disse forskellige telefonlinjer65 er forbundet til en 
registreringscentral, der befinder sig i beskyttede lokaler i Kommissionens centrale 
bedrageribekæmpelsesafdeling. Centralen identificerer automatisk, hvilket land der bliver 
ringet fra, og der lyder så på det pågældende lands sprog en introducerende meddelelse. 
De indtelefonerede meddelelser bliver behandlet efterhånden. De meddelelser, der giver 
anledning til operationelle foranstaltninger, opbevares på en intern database. Adgang til 
og fra basen er beskyttet for at undgå ubeføjet brug af oplysningerne, og 
fortrolighedsprincippet overholdes strengt (dataværn og anonymitet). 
Systemet, der er tilgængeligt døgnet rundt, svarer til lignende nationale ordninger, der har 
vist deres effektivitet, navnlig når samfundets interesser står på spil. Det giver EU-
borgerne mulighed for at bidrage til beskyttelsen af deres fælles finansielle interesser ved 
- uanset hvor de befinder sig66, anonymt, hvis de ønsker det og på deres eget sprog - at 
informere Kommissionen om tilfælde, hvor de mener, at der er tale om bedrageri med 
EU's midler. 
Systemets funktion vil blive taget op til vurdering efter en prøveperiode på et år. Men de 
første resultater er i hvert fald lovende. 
3. Risikoanalyse 
Som det gælder for medlemsstaternes administrationer, så har heller ikke Kommissionen 
ubegrænsede ressourcer til rådighed til bedrageribekæmpelse. For at overholde 
64 
65 
66 Jf. kapitel 1, afsnit 5, side 13. 
Det har vist sig teknisk umuligt at indføre et fælles, centralt nummer for hele 
Fællesskabet. 
Listen over frikaldsnumre for de forskellige medlemsstater findes i bilag 2. 
27 
"cost/benefit"-princippet67 skal der fokuseres på de sektorer og erhvervsdrivende, hvor 
risikoen for bedrageri er størst, samtidig med at de vigtigste varestrømme stadig relativt 
frit kan bevæge sig over landegrænserne. 
Risikoanalyseteknikken finder anvendelse på: 
forhåndsvurdering af enhver ny lovgivning 
udbygning af "efterretningsvirksomheden" og bedre udnyttelse af de derved 
fremkomne oplysninger 
tilstedeværelse i "marken" (målretning af kontrol og efterforskning) 
den løbende forvaltning (behandling af nye sager) 
ændring af den gældende lovgivning (hvis det konstateres, at der på bestemte områder 
forekommer mange tilfælde af bedrageri). 
Der findes i princippet to forskellige metoder til vurdering af risikoen for bedrageri eller 
svigagtig adfærd til skade for Fællesskabets budget, nemlig: 
en teoretisk vurdering af de involverede faktorer (fastsættelse af kriterier vedrørende 
f.eks. finansielle forhold, størrelsen af virksomheder, der nyder godt af bestemte 
finansieringsformer mv.) 
en konkret vurdering på grundlag af allerede konstaterede bedrageritilfælde (navnlig 
ved udnyttelse af de data, der findes i EU-databankerne IRENE og Præ-IRENE68). 
I praksis skal de to metoder kombineres, både på EU-plan og på nationalt plan. 
1.1 Risikoanalysen anvendt på kontrolområdet 
Denne teknik anvendes ved planlægning af kommende kontrolbesøg: ved at indsamle de 
flest mulige oplysninger om de pågældende sektorer og analysere dem, kan kontrollen 
koncentreres om de sektorer, der således er identificeret som værende "risikobetonede". 
I henhold til traktatens artikel 5 om de forpligtelser, der påhviler myndigheder, der skal 
sikre kontrollen med, at Fællesskabets politikker anvendes korrekt, er det 
medlemsstaterne, der skal gennemføre denne kontrol for så vidt angår udgifter og 
indtægter, der forvaltes som led i partnerskabet med Kommissionen. De nationale 
myndigheder skal således anvende risikoanalyseteknik, om nødvendigt støttet af 
Kommissionen, under overholdelse af subsidiaritetsprincippet. 
67 Princippet er beskrevet i artikel 2 i finansforordningen vedrørende De Europæiske 
Fællesskabers budget; basisforordningen blev offentliggjort i EFT L 356 af 
31.12.1977. 
68 Se nærmere om udbygning af "efterretningsvirksomheden" og databaser under 
foregående punkt, side 23. 
28 
Der er taget hensyn til de muligheder, som anvendelsen af denne teknik giver i 
forbindelse med den kontrol, der påhviler de nationale myndigheder, dels i Rådets 
forordning (EF) nr. 163/94 og i den dertil knyttede forordning om 
gennemførelsesbestemmelser om den pågældende fysiske kontrol, dels ved ændringen af 
forordning (EØF) nr. 4045/89 for så vidt angår efterfølgende regnskabskontrol (området 
EUGFL, Garantisektionen)69. 
De nationale myndigheder er blevet gjort opmærksom på spørgsmålet om bedre 
målretning af kontrollen, bl.a. under møder med de forskellige sektorudvalg (Det 
Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter og Udvalget for EUGFL, Garantisektionen), 
hvortil nu kommer det arbejde, der udføres af Det Rådgivende Koordinationsudvalg for 
Bekæmpelse af Svig. Denne bevidstgørelsespolitik er ligeledes blevet videreført på 
udgiftsområder, der endnu ikke er dækket af specifikke foranstaltninger: hvad angår 
strukturfondene og Samhørighedsfonden skal det nævnes, at der foruden etableringen af 
en særlig afdeling i Kommissionen70 for nylig er vedtaget EU-forordninger om 
indberetning af uregelmæssigheder og indførelse af et informationssystem, hvori sådanne 
teknikker anvendes. Endvidere har Kommissionen klart givet udtryk for, at den ønsker 
udarbejdet lignende teknikker, der er tilpasset området direkte udgifter71. 
1.2 Risikoanalyse anvendt til målretning af efterforskningsarbejdet 
Anvendelse af risikoanalyser på dette område tjener et andet formål. Ganske vist er der 
naturligvis en række berøringspunkter med teknikkens anvendelse i forbindelse med 
"rutinemæssig" kontrol, idet det drejer sig om at identificere sektorer, hvor der er større 
risiko for bedrageri (samt virksomheder og erhvervsdrivende i risikogruppen), men her 
er formålet at målrette og igangsætte ad hoc-efterforskning i de tilfælde, hvor der er størst 
chancer for at få tilbagebetalt beløb, der står på spil (eller få inddrevet unddragne 
indtægter), samtidig med at der pålægges bedragerne den hårdest mulige sanktion. 
Risikoanalysen har således en både afskrækkende og præventiv virkning. 
Også andre faktorer kan udløse en bedrageriefterforskningssag, idet udvælgelsen af de 
tilfælde, der skal undersøges, kan ske ved hjælp af de nye informationskilder72, som 
Kommissionen benytter ved tilrettelæggelsen af sin egen efterforskningspolitik. 
Kommissionen skal sikre, at medlemsstaterne beskytter Fællesskabets finansielle interesser 
mindst lige så godt som de tilsvarende nationale interesser. Det er i den forbindelse 
vigtigt, at tjenestegrenene informeres om forløbet af den efterforskning, der gennemføres 
69 
70 
72 Jf. kapitel 1, afsnit 2, om udviklingen på landbrugsområdet, side 7. 
Jf. afsnittet om udviklingen i den interne organisation, side 21. 
De direkte udgifter vedrører: transport, uddannelse, miljø, kultur, energi, det indre 
marked, forskning og teknologisk udvikling, samarbejde med udviklingslande og 
andre tredjelande, Den Europæiske Udviklingsfond (EUF), foranstaltninger via EKSF-
budgettet osv. 
Jf. foregående afsnit om udbygningen af "efterretningsvirksomheden" og de nye 
informationskilder, side 27. 
29 
af de nationale myndigheder, og som gøres til genstand for særlig overvågning fra 
Kommissionens side73 (på samme måde som GD XIX gør det, når det drejer sig om 
traditionelle egne indtægter). 
Komplementariteten opnås ved at sørge for koordination mellem de nationale 
administrationer og Kommissionens tjenestegrene. 
AFSNIT 2: EUROPA-PARLAMENTET 
Fællesskabet har en finansieringsordning, der ganske naturligt er underkastet politisk 
kontrol fra Europa-Parlamentets side, idet Parlamentet og Rådet udgør 
Budgetmyndighedens to instanser. Denne kontrolopgave henhører under 
Budgetkontroludvalget. 
De parlamentsmedlemmer, der sidder i Budgetkontroludvalget, har således en virkelig -
og i øvrigt - stimulerende kontrol- og overvågningsbeføjelse i forhold til Kommissionens 
bedrageribekæmpelsespolitik. 
Budgetkontroludvalget har specielt beskæftiget sig med at få styrket de institutionelle 
forbindelser med Kommissionen. Udvalget har i øvrigt altid forsøgt at opnå, at en bestemt 
embedsmand i Kommissionen regelmæssigt underretter udvalget om den indsats, der gøres 
på bedrageribekæmpelsesområdet, og om de opnåede resultater. Som led i udvalgets 
arbejde med beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser har det flere gange 
foreslået, at Kommissionens centrale organ skulle styrkes, både med hensyn til bevillinger 
og personale, senest i 199374. SG/UCLAF fik således bevilget 50 ekstra stillinger på 
budgettet for 1994. Parlamentets beslutning blev ledsaget af en hel række budgetposter 
til finansiering af Kommissionens bedrageribekæmpelsespolitik75. 
Kommissionen har således fået tildelt de bevillinger, der er nødvendige til gennemførelse 
af den del af arbejdsprogrammet, der vedrører ydelse af faglig bistand til medlemsstaterne 
med henblik på at effektivisere de nationale operationelle foranstaltninger for så vidt 
angår EUGFL, Garantisektionen, strukturfonde og forskning76. Europa-Parlamentet har 
ligeledes ønsket en forøgelse af de såkaldte aktionsbevillinger, som Kommissionen råder 
over til udbygning og effektivisering af sit eget efterforskningsarbejde inden for de samme 
områder. 
73 
74 Jf. bedrageribekæmpelsesberetningen for 1993 samt denne beretnings kapitel 6 om 
"Statistikker og analyser", side 69. 
Jf. bedrageribekæmpelsesberetningen for 1993 samt afsnittet om udviklingen i 
Kommissionens interne organisation, s. 21. 
Jf. kapitel 7, afsnit 1 "Gennemførelse af 1994-budgettet", s. 79 ff. 
Denne politik vil blive videreført i 1995 for så vidt angår traditionelle egne indtægter. 
30 
I de beslutninger om bedrageribekæmpelse, som Europa-Parlamentet vedtog for nylig77, 
lægges der vægt dels på behovet for at styrke både koordinationen af 
bedrageribekæmpelsen og Kommissionens efterforskningsbeføjelser, dels på behovet for 
at fastlægge en skrap lovgivning om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser. 
Endelig har Parlamentet allerede bebudet, at det i løbet af første halvår af 1995 vil 
afholde en offentlig høring om emnet beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, 
hvor en række yderst vigtige spørgsmål vil blive taget op, bl.a. spørgsmålet om 
inddrivelse af beløb, der står på spil i bedrageritilfælde. 
AFSNIT 3: RÅDET 
Efter Kommissionens forelæggelse af sin nye strategi for bedrageribekæmpelse med 
tilhørende arbejdsprogram har Rådet78 erklæret, at disse dokumenter er i overensstemmelse 
med ØKOFIN-Rådets konklusioner fra 7. juni 1993 og konklusionerne af Det Europæiske 
Råd i København samme måned. Kommissionens årsberetning for 1993 er ligeledes blevet 
meget positivt modtaget. 
Rådets drøftelser forberedes af Budgetudvalget og Coreper79. Der skal gøres opmærksom 
på, at disse to organer i år har udtrykt ønske om, at Det Rådgivende Koordinationsudvalg 
for Bekæmpelse af Svig80 bliver et forum for drøftelse af sådanne spørgsmål, med henblik 
på at lette Budgetudvalgets arbejde forud for drøftelserne i Rådet. 
For første gang er ØKOFIN-Rådets konklusioner om bedrageribekæmpelse, nemlig 
konklusionerne fra mødet den 11. juli 1994, blevet offentliggjort i EFT, hvilket vidner om 
den betydning, der tillægges spørgsmålet. Dette er ikke i sig selv noget nyt, det nye er, 
at der nu åbent redegøres for bedrageribekæmpelsen, så den kan kontrolleres og vurderes 
af unionsborgerne, der jo alle har adgang til Fællesskabets officielle publikationer. 
Der er under Rådets Budgetudvalg nedsat en ad hoc-gruppe81, der skal følge 
Kommissionens arbejde vedrørende styrkelse af kontrol og sanktioner82. Sideløbende 
77 
78 
82 Beslutningerne af 11.03.1994 og 15.12.1994. Jf. kapitel 1, afsnit 6, punkt 2 om 
forslaget til konvention, s. 17 ff. 
Konklusionerne fra 11.07.1994 om bedrageribekæmpelse, offentliggjort i EFT C 292 
af 20.10.1994. 
Udvalget af faste repræsentanter ved Den Europæiske Union. 
Jf. kapitel 4, afsnit 1, s. 36. 
I henhold til en beslutning truffet af Coreper. 
Jf. kapitel 1, afsnit 6, om Kommissionens initiativer vedrørende administrative og 
strafferetlige sanktioner, side 16ff. 
31 
hermed forberedes Rådets arbejde, når det drejer sig om sager henhørende under søjle 3 
(afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union), af et koordinationsudvalg 
(K.4 - udvalget)83, bistået af tre styringsgrupper, hvoraf den ene beskæftiger sig med det 
retlige samarbejde. Under sidstnævnte er der nedsat arbejdsgrupper84, bl.a. gruppen 
"Strafferet / fællesskabsret", der holdt flere møder i 1994. En redegørelse for arbejdet i 
denne gruppe er givet til styringsgruppe III (retligt samarbejde), til K.4 - udvalget og 
endelig til Coreper, der varetager den overordnede koordination af anliggender 
henhørende under søjle 3, idet der sikres sammenhæng mellem dette arbejde og arbejdet 
i ØKOFIN-Rådet for så vidt angår spørgsmålet om beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser henhørende under søjle 1. 
Rådet (justitsministrene) vedtog således på mødet den 1. december 1994 en resolution85, 
hvori det i princippet vedtages, at der skal skabes et juridisk instrument til beskyttelse at 
Fællesskabets finansielle interesser inden for rammerne af de nationale strafferetlige 
bestemmelser. ØKOFIN-Rådet af 5. december opfordrede Rådet til snarest at træffe de 
nødvendige foranstaltninger, så der kan ske en forbedring af EU-lovgivningsrammerne 
omkring forebyggelse af bedrageri. Endelig tog Det Europæiske Råd i Essen den 9. og 
10. december stilling til disse spørgsmål og udtrykte enighed med ØKOFIN-Rådet og 
Rådet bestående af justitsministrene. 
Som anført har Rådet endnu ikke kunnet vedtage Kommissionens forslag vedrørende 
administrative og strafferetlige sanktioner. Det samme gælder forslagene om erstatning 
af Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81 og om ændring af Rådets forordning (EØF, 
Euratom) nr. 1552/89. 
AFSNIT 4: REVISIONSRETTEN 
Revisionsrettens årsberetninger, således også den seneste vedrørende regnskabsåret 199386, 
og dens særberetninger vækker altid en del opmærksomhed, og dette vidner om den store 
betydning, som institutionen har, når det drejer sig om ekstern kontrol med Fællesskabets 
finanser. 
Hvad angår den bedrageribekæmpelsespolitik og -strategi, der følges af henholdsvis 
Revisionsretten og Kommissionen, er der en klar konvergens. I forbindelse med de 
konkrete foranstaltninger inden for bestemte sektorer, udarbejdet som led i 
Kommissionens arbejdsprogram, tages der i høj grad hensyn til Revisionsrettens 
henstillinger. 
Det er klart, at Revisionsrettens ophøjelse til institution giver dens forbindelser med 
Kommissionen endnu større betydning, navnlig som følge af EF-traktatens artikel 188C, 
hvori det fastsættes, at Revisionsretten skal give Europa-Parlamentet og Rådet en erklæ-
Jf. årsberetningen om bedrageribekæmpelse for 1993. 
Dette skete som led i det arbejdsprogram, Rådet (justitsministrene) vedtog den 29. og 
30. november 1993. 
EFT C 355 af 14.12.1994. 
EFT C 327 af 24.11.1994 
32 
ring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle 
rigtighed. Denne nye procedure, der altså pålægger Revisionsretten den nævnte 
forpligtelse, indebærer samtidig, at Kommissionen har en forpligtelse til at informere 
denne eksterne kontrolinstitution, ikke mindst om opfølgningen af bedragerisager. 
1. Årsberetningerne 
Revisionsretten undersøger i sine årsberetninger lovligheden, den formelle rigtighed og 
forvaltningen af samtlige Fællesskabets indtægter og udgifter. Formålet med kontrollen 
er at undersøge, om indtægterne og udgifterne opfylder samtlige gældende retsforskrifter 
og administrative bestemmelser, samt om principperne for forsvarlig økonomisk 
forvaltning er overholdt. 
Beretningerne er ikke "beretninger om bedrageribekæmpelse", men de kan give 
Kommissionen en række interessante oplysninger, der netop kan fremkalde en reaktion 
fra Kommissionens eller medlemsstaternes side. 
I den forbindelse skal nævnes, at Revisionsretten i sin seneste beretning - for 
regnskabsåret 1993 - i bemærkningerne om finansielle kredsløb under punkt 6.11 - 6.14, 
giver udtryk for samme opfattelse som Kommissionen, nemlig at der bør ske en 
præcisering af reglerne på området. 
2. Særberetningerne 
Foruden årsberetningerne kan Revisionsretten når som helst afgive særberetninger om 
særlige forvaltningsområder. 
I 1994 vedtog Revisionsretten særberetning nr. 1/9487 om opfølgning af særberetning nr. 
2/9288 og videreførelse af Rettens revision af større modtagere af eksportrestitutioner i 
forbindelse med mælkeprodukter. Desuden vedtog Retten den 6. oktober særberetning nr. 
3/9489 om iværksættelse af interventionsforanstaltninger inden for rammerne af den fælles 
markedsordning for oksekød, og den 20. december særberetning nr. 5/94 om det 
finansielle samhørighedsinstrument. 
87 EFT C 75 af 12.03.1994. 
88 EFT C 101 af 22.04.1992. 
89 EFT C 356 af 14.12.1994. 
33 
KAPITEL 3: UDVIKLINGEN I MEDLEMSSTATERNE 
Forbindelserne mellem Kommissionen og de nationale bedrageribekæmpelsesafdelinger 
i medlemsstaterne udvikler sig i retning af et stadig nærmere partnerskab. Denne styrkelse 
af partnerskabet har vist hvor vigtigt det er, at der på nationalt plan findes centrale 
koordinationsorganer, og at der i medlemsstaterne udpeges instanser, der sammen med 
Kommissionen skal sørge for fælles opfølgning af spørgsmål vedrørende bedrageri med 
fællesskabsmidler. Etableringen for nylig af Det Rådgivende Koordinationsudvalg for 
Bekæmpelse af Svig90 har været et af de mest markante tegn på denne nye udvikling. 
Nedsættelsen af dette udvalg hænger også sammen med spørgsmålet om "medansvar" eller 
ansvarsdeling mellem Kommissionen og medlemsstaterne, når det drejer sig om 
bedrageribekæmpelse, således som det nu udtrykkeligt er fastsat i EF-traktatens 
artikel 209A. 
AFSNIT 1: NATIONALE BEDRAGERIBEKÆMPELSESORG ANER 
I medlemsstaterne findes der administrative organer, der har til opgave at kontrollere 
gennemførelsen af de nationale budgetter. De konstaterede tilfælde af bedrageri med EU-
midler rejser spørgsmålet om en eventuel tilpasning af disse organer til de nye forhold: 
omlægning af finansieringer og tilskudsforvaltning, uddelegering - som omhandlet i 
traktaten - af opkrævningen af EU's indtægter (egne indtægter), obligatoriske 
kontrolforpligtelser, sanktioner mod dem, der gør sig skyld i bedrageri, og inddrivelse af 
fordringer er altsammen specialopgaver, som - hvis de skal løses effektivt - kræver 
koordination på nationalt plan, men også koordination mellem de nationale 
administrationer indbyrdes og i forhold til Kommissionen. 
I den forbindelse kan nævnes de centrale organer, der for nylig er etableret i Belgien 
(l'Office central de lutte contre la délinquance économique et financière organisée) og i 
Frankrig (l'Office central pour la répression de la grande délinquance financière et l'office 
central de prévention de la corruption), eller som findes i Italien (Guardia di Finanza)91. 
90 
91 Jf. kapitel 4, afsnit 1, s. 36. 
Kommissionen har ydet finansiel støtte til etableringen af nogle af disse nationale 
organer og har samfinansieret en række foranstaltninger gennemført i samarbejde med 
andre nationale organer. Jf. kapitel 7, afsnit 1, punktet om finansiel analyse, s. 82. 
34 
AFSNIT 2: FORANSTALTNINGER I SAMARBEJDE MED KOMMISSIONENS 
TJENESTEGRENE 
Samtidig er der sket den udvikling, at samarbejdet med de nationale administrationer ikke 
længere kun foregår inden for strengt formelle rammer, men også mere uformelt under 
bilaterale møder. Kommissionen har i 1994 taget en række initiativer for at knytte 
målrettede kontakter på højt plan med visse nationale administrationer, navnlig hvor der 
findes et centralt koordinationsorgan, hvis arbejde i "marken" følger retningslinjer 
svarende til Fællesskabets, hvilket i øvrigt glæder Kommissionen. Disse kontakter har i 
øvrigt gjort det muligt ved hjælp af præcise og konkrete eksempler at informere om og 
forklare Kommissionens bedrageribekæmpelsesstrategi, og således fremme det 
operationelle samarbejde i forbindelse med efterforskningsarbejdet. 
Foruden det formaliserede samarbejde92 er der etableret gode direkte kontakter mellem 
Kommissionen og de nationale administrationer, navnlig tværfaglige kontakter, for at 
forsøge at yde slagkraftig modstand93 mod de krimininelle organisationer, der ofte 
arbejder på tværs af grænserne. 
Disse kontakter, der varetages af Kommissionens centrale bedrageribekæmpelsesafdeling 
(SG/UCLAF), ser ud til at kunne føre til et effektivt samarbejde i de kommende år, og 
ikke kun på det rent operationelle plan94. 
Om det arbejde, der udføres af de nationale administrationer, skal der fremover udarbejdes 
rapporter, således som besluttet af Det Europæiske Råd i Essen i december 1994. Dette 
vil blot yderligere styrke samarbejdet med Kommissionen, for dennes erfaringer på 
området vil kunne være medlemsstaterne til stor hjælp. 
Det Europæiske Råd i Essen den 9. og 10. december 1994 tilskyndede i sine konklusioner 
om bedrageribekæmpelse institutionerne til et samarbejde med medlemsstaterne. Det 
opfordrede de nationale administrationer til at fremlægge rapporter om de hjemlige 
foranstaltninger, de hver især har truffet med hensyn til bekæmpelse af spild og bedrageri 
med Fællesskabets midler. Rapporterne vil blive behandlet af ØKOFIN-Rådet i juni 1995, 
92 
93 
94 Ovennævnte rådgivende udvalg samt de forskellige særudvalg. 
Den faglige bistand vil, i betragtning af den nye strategiske sammenhæng, først blive 
taget op til egentlig vurdering på lidt længere sigt (1 - 2 år). 
Som eksempel skal nævnes et tilfælde af bedrageri i Irland, der er under 
efterforskning. Herom udarbejdede de retlige myndigheder i 1991 en rapport, der blev 
offentliggjort den 29.07.1994, om undersøgelse af formodede illegale transaktioner 
inden for oksekødssektoren i Irland (under EUGFL, Garantisektionen). Som følge af 
offentliggørelsen af denne rapport er Kommissionen gået videre med 
efterforskningsarbejdet, under hensyntagen til de forhold, den irske domstol har 
fremdraget, for at kunne foretage de fornødne finansielle korrektioner i forbindelse 
med afslutningen af regnskaberne. Sideløbende hermed foregår der 
efterforskningsarbejde i Irland, og de konstaterede uregelmæssigheder meddeles 
Kommissionen i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 
(nærmere detaljer om denne lovgivning gives i bilag 1). 
35 
og det rådgivende udvalg vil i den forbindelse være det ideelle forum, der kan sikre 
ensartet udarbejdelse af rapporterne. Kommissionen vil i øvrigt i denne sammenhæng 
kunne yde nyttig bistand95. 
KAPITEL 4: SAMARBEJDE OG PARTNERSKAB MED MEDLEMS­
STATERNE 
Skal Kommissionens bedrageribekæmpelsespolitik være effektiv, gennemskuelig og 
troværdig, må der i et vist omfang ske en deling af arbejdsopgaver og informationer med 
de tilsvarende tjenestegrene i medlemsstaterne. 
Kommissionen har således taget en række initiativer med det formål at udbygge sine 
kontakter med nationale organer, de være sig specialiserede eller tværfaglige og/eller 
tværministerielle, idet selve oprettelsen af dem eller den konjunkturbestemte udvidelse af 
deres arbejdsområde falder helt i tråd med det stadig større internationale samarbejde, og 
hvis formål er at bekæmpe alle former for organiseret økonomisk kriminalitet, herunder 
bedrageri til skade for EU-budgettet. Den gradvise indførelse af stadig flere sådanne 
bilaterale kontakter har den fordel, at de i overvejende grad kan varetages inden for 
rammerne af formelle partnerskaber, men samtidig har den smidighed, der er nødvendig 
for at de forskellige foranstaltninger kan supplere hinanden, det gælder navnlig 
tilrettelæggelse af kontrollen, målretning af efterforskningsarbejdet og fælles udnyttelse 
af de opnåede resultater96. 
I øvrigt har Kommissionen, idet den også på dette område har ønsket at fremme de 
formelle partnerskaber, forsat øget sit samarbejde med tredjelande. 
AFSNIT 1: DET RÅDGIVENDE KOORDINATIONSUDVALG FOR BEKÆM­
PELSE AF SVIG 
Kommissionen vedtog den 23.02.1994 en afgørelse97 om nedsættelse af dette udvalg. Det 
nye udvalg skal, inden for rammerne af traktatens artikel 209A, rådgive Kommissionen 
om hovedlinjerne i dens politik til beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser og 
organisering af bedrageribekæmpelsen. Udvalget trådte første gang sammen i juli og 
derefter i oktober og november, og det ser ud til at kunne blive et godt forum for kon-
95 
96 
97 ØKOFIN-Rådet den 16. januar 1995 ytrede i øvrigt ønske om, at man enedes om 
rapporternes form og indhold, så man kunne få størst muligt udbytte af de opgørelser, 
der fremlægges, bl.a. i forbindelse med af rapporten om medlemsstaternes anvendelse 
af traktatens artikel 209A, som Kommissionen blev anmodet om at udarbejde på 
ØKOFIN-Rådets møde den 11. juli 1994. 
Jf. kapitel 2, afsnit 1, punktet om "efterretningsvirksomhed", s. 22. 
Afgørelse 94/140/EF, EFT L 61 af 23.02.1994. 
36 
struktiv meningsudveksling og drøftelse og vurdering af Kommissionens arbejdsprogram 
samt opfølgning af alle sager vedrørende retlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle 
interesser. 
Medlemsstaterne er for deres vedkommende blevet opfordret til så hyppigt som muligt 
at anmode om at få sager forelagt for denne instans98. 
Skal et sådant tværfagligt organ, der navnlig skal lette forberedelsen af Rådets 
konklusioner99, fungere ordentligt, må der løbende foregå en nøje koordination mellem 
alle implicerede parter, både internt i Kommissionen og i medlemsstaterne. 
Under disse første møder blev udvalget informeret om, hvor langt Kommissionen var 
kommet med gennemførelsen af sit arbejdsprogram for 1994, og det fremkom med en 
række forslag. Kommissionen bruger endvidere udvalget på den måde, at den tager 
initiativ til dér at få drøftet alle spørgsmål vedrørende forbedring af 
informationsudvekslingen100 og styrkelse af forbindelserne mellem de nationale 
administrative afdelinger, der har med disse spørgsmål at gøre, og dens egne 
tjenestegrene. 
Kommissionen har således gradvis fået præciseret og videreudviklet hovedelementerne i 
sin bedrageribekæmpelsesstrategi, og dens samtalepartnere har i den forbindelse klart 
udtrykt ønske om at lade den eksisterende ekspertise indgå i en fælles pulje, så de 
igangværende initiativer og nuværende kompetenceområder i højere grad kan supplere 
hinanden. Kommissionen påtænker i den forbindelse, med støtte fra Europa-Parlamentet, 
at få indført en ny fællesskabspolitik, der går ud på at yde nationale organer, der anmoder 
herom, finansiel støtte og faglig bistand i forbindelse med bedrageribekæmpelse101. 
Forslaget blev straks godkendt af flertallet af de delegationer, som fik projektet forelagt. 
Det rådgivende udvalg er således et godt forum, når det drejer sig om at fastlægge en 
strategi på området, og om at vurdere, hvorvidt det er hensigtsmæssigt på længere sigt at 
videreføre de nuværende foranstaltninger på området. 
AFSNIT 2: UDDANNELSE OG UDVEKSLING AF EMBEDSMÆND 
På sit møde den 11. juli 1994 gjorde Rådet (økonomi og finans) med rette opmærksom 
på, at der bør tilrettelægges målrettede og emnespecifikke uddannelses- og 
informationsforanstaltninger for Kommissionens og medlemsstaternes embedsmænd, da 
dette vil kunne gøre bedrageribekæmpelsen mere effektiv. 
98 
99 
100 
101 Denne initiativret præciseres i artikel 2 i afgørelsen af 23.02.1994. 
Jf. kapitel 2, afsnit 3 om Rådet, s. 31. 
Jf. kapitel 2, afsnit 1, punktet om udvikling af "efterretningsvirksomhed" (databaser), 
s. 23. 
Jf. kapitel 7, afsnit 1 "Gennemførelsen af 1994-budgettet", side 79 og afsnit 2 
"Bevillinger for 1995", side 84. 
37 
Seminarer organiseret eller støttet af Kommissionen er således et vigtigt element i 
styrkelsen af partnerskabet med medlemsstaterne. Seminarerne afholdes enten på stedet 
eller i Bruxelles, afhængigt af antallet af deltagere og formålet med seminaret (uddanne 
nationale embedsmænd inden for et ganske bestemt område, eller modtage højtstående 
nationale embedsmænd, der skal videregive budskabet til de lokale embedsmænd). 1 de 
tilfælde, hvor foranstaltningerne foregår i medlemsstaterne og på disses eget initiativ, kan 
de nationale myndigheder anmode om, at Kommissionen yder logistisk assistance 
(finansielt bidrag)102 eller stiller en eller flere eksperter til rådighed på den måde, at de 
kommer med mundtlige indlæg under seminaret. 
Der er på det eksisterende retsgrundlag ligeledes udviklet programmer for udveksling af 
embedsmænd inden for told- og skatteområdet. 
1. Seminarer 
1.1 Seminarer om generelle emner 
I sådanne arrangementer deltager fra 150 til 200 personer fra tværfaglige tjenester og 
administrationer i medlemsstaterne, der står for tilrettelæggelsen af bekæmpelsen af 
bedrageri med EU-midler. Det drejer sig om operationelle tjenester inden for told, 
landbrug, skat, revision, retsvæsen osv. 
Formålet med disse "store" seminarer er, at organer eller myndigheder, der på nationalt 
plan er involveret i bekæmpelsen af bedrageri med EU-midler, i højere grad skal 
bevidstgøres om det grundliggende i bedragerisagerne, nemlig at visse personer, ved hjælp 
af stadig mere raffinerede fremgangsmåder, uberettiget forsøger at opnå EU-støtte eller 
at undgå at betale visse afgifter. Samtidig har seminarerne givet de nationale 
embedsmænd lejlighed til at mødes og skabe grundlaget for et direkte, regelmæssigt og 
frugtbart samarbejde. 
Der blev afholdt to seminarer af denne type i 1994: et i Storbritannien (Brighton) den 15. 
og 16. marts, og et i Holland (Noordwijk) den 14. og 15. september. 
1.2 Den nye politik 
Der har i en årrække været afholdt vellykkede seminarer om generelle emner i de fleste 
medlemsstater103. Der kan derfor nu passende afholdes seminarer om mere specifikke 
emner. I 1994 blev der afholdt en række mindre seminarer (med højst 30 - 65 deltagere), 
nemlig i Bruxelles den 3. og 4. maj 1994 for inspektører fra BEF (Bundesamt fur 
Ernahrung und Forstwirtschaft) i Genval (Belgien) og den 8. og 9. juni for inspektører 
102 
103 Denne politik indgår i den faglige bistand, Kommissionen yder medlemsstaterne. 
Emnet er specielt omtalt i kapitel 3 og 7. 
Jf. årsberetningerne om bedrageribekæmpelse for 1989, dok. SEK(90) 156 endelig 
udg., 1990, 1991, dok. SEK(92) 943 endelig udg., 1992 og 1993. 
38 
Ira OCDEFO (Office Central de lutte contre la Délinquance Economique et Financière 
Organisé), og i Lissabon den 20. og 21. oktober for højtstående embedsmænd fra EGA 
(Inspecçaô-Geral e Auditoria de Gestaô). 
Som led i disse temaorienterede seminarer nedsættes der mindre arbejdsgrupper, der under 
seminaret en del af tiden beskæftiger sig med et bestemt emne ("Workshops"), og som 
derefter under et plenarmøde gør rede for resultaterne af deres arbejde. 
Denne type seminarer er udviklet i et samarbejde med de nationale administrationer og 
tilrettelægges efter en veldefineret procedure: efter en første kontakt indgives der en 
formel ansøgning. Der tages hensyn til den tid, der medgår til sagsbehandlingen, 
hvorunder der bl.a. ses på, om der er tilstrækkelige bevillinger til rådighed. Men 
herudover regner Kommissionen med, at der fra begyndelsen af næste år skal afholdes 
særlige informationsseminarer for de nye medlemsstater. Der vil især blive lagt vægt på 
at gøre højtstående embedsmænd fra politi, skattevæsen, toldvæsen, landbrugssektor og 
retsvæsen bekendt med hele denne problematik. Der vil således fra starten blive skabt en 
officiel kontakt, hvilket vil være et godt grundlag for senere at opnå indbyrdes forståelse 
og et effektivt samarbejde. Hvis det skal lykkes at gennemføre denne politik, der kræver 
et uforbeholdent samarbejde, ikke mindst i forbindelse med fælles efterforskningsarbejde, 
er det nemlig yderst vigtigt, at der skabes en tillidsfuld atmosfære. 
Der blev endvidere afholdt andre temaseminarer i 1994: Kommissionens nye forordninger 
om meddelelse af uregelmæssigheder i forbindelse med strukturfondene og 
Samhørighedsfonden104 kræver, at de relevante tjenestegrene i medlemsstaterne forud for 
forordningernes ikrafttræden regelmæssigt orienteres om udviklingen - hvilket bl.a. kan 
ske inden for rammerne af Det Rådgivende Koordinationsudvalg for Bekæmpelse af Svig. 
Endvidere påtænker Kommissionen i 1995 at afholde seminarer, hvor man bl.a. skal 
analysere anvendelsen af forordning (EØF) nr. 4045/89105 (efterfølgende kontrol af 
handelsdokumenter) inden for risikosektorer, seminarer med højst 35 deltagere. 
Det Rådgivende Koordinationsudvalg for Bekæmpelse af Svig holdes nøje orienteret om 
uddannelsesforanstaltninger vedrørende kontrol, samarbejde og bedrageribekæmpelse i 
almindelighed organiseret af Kommissionens tjenestegrene i 1994. Fremtidige 
foranstaltninger vil i øvrigt regelmæssigt blive taget op og planlagt inden for rammerne 
af dette udvalg. 
Kommissionens eksperter har også i år deltaget i en lang række arrangementer tilrettelagt 
på lokalt plan af medlemsstaternes nationale myndigheder, om bedrageribekæmpelse på 
104 Jf. kapitel 1, afsnit 3 "Markante fremskridt med hensyn til strukturforanstaltningerne", 
s. 9. 
105 Jf. kapitel 1, afsnit 2 "Markante fremskridt på landbrugsområdet", s. 7. 
39 
forskellige områder og om den retlige beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser 
(19 arrangementer i 1994). 
2. Udveksling af embedsmænd 
Nogle medlemsstater har ytret ønske om, at der efter samme model som programmerne 
MATTHÆUS og MATTHÆUS-TAX106, der vedrører told- og skattevæsen, skal kunne 
udveksles nationale embedsmænd, der står for kontrol og efterforskning på bestemte 
områder, der har at gøre med EUGFL, Garantisektionen eller strukturfondene. 
På baggrund af erfaringerne med MATTHÆUS-programmet (over 2 000 deltagere) kan 
man allerede nu begynde at gøre sig overvejelser om ovennævnte forslag, idet man ser 
dels på målsætningen, der skal fastlægges sammen med de involverede embedsmænd, i 
samråd med deres overordnede og de tjenestegrene, der skal modtage dem, dels på de 
resultater, der forventes, ikke blot for deltagerne, men også - i operationel henseende -
for den tjenestegren, hvorfra de udgår (feed back). 
AFSNIT 3: TILRETTELÆGGELSE AF DET OPERATIONELLE SAMARBEJDE 
1. På fællesskabsplan 
Styrkelse af den operationelle virksomhed og støtte til medlemsstaterne i den forbindelse 
er et af de strategiske hovedpunkter i Kommissionens arbejdsprogram for 1994 og vil 
også være det i de kommende år. De midler, der tages i anvendelse i den forbindelse, må 
tilpasses bedrageriets tværnationale karakter, det gælder bl.a. på told-og landbrugsområdet. 
Hvad angår TAFI-programmet (Textile Anti-Fraud Initiative), så er igangsætningen og 
videreførelsen af det baseret på samme tankegang, men gælder en specifik industrisektor, 
der er særlig sårbar over for organiseret bedrageri. 
1.1 Task forces 
På grundlag af de kontakter, som Kommissionen knyttede med medlemsstaterne som led 
i styrkelsen af den operationelle tilstedeværelse i "marken", og i fuld forståelse og 
samarbejde med medlemsstaterne, nedsatte Kommissionen i 1994 en "Task Force" på et 
særlig følsomt område, nemlig tobakssektoren. Formålet med nedsættelsen af denne 
gruppe er at sikre en mere effektiv bekæmpelse af sofistikeret bedrageri i stor målestok, 
begået under proceduren for fællesskabsforsendelse. 
Målet er at styrke det officielle system, undgå betydelige tab i form af told og nationale 
punktafgifter og komme de kriminelle organisationer, der står bag bedragerierne, til livs. 
Den hidtidige erfaring viser, at aktiviteterne til dels er af tværnational og international 
karakter og nødvendiggør en særlig støtte på fællesskabsplan. 
106 Jf. ovennævnte årsberetninger om bedrageribekæmpelse. 
40 
Kommissionens strategi inden for tobakssektoren indebærer bl.a., at der sideløbende skal 
gennemføres foranstaltninger på fire forskellige fronter: juridisk, administrativt, teknisk 
og operationelt. 
Ved at vedtage et program, der tager hensyn til disse forskellige aspekter, giver "task 
forcen" Kommissionen mulighed for at stille alle disponible midler til rådighed for 
medlemsstaterne, for at opnå en god koordination og for at yde støtte, både politisk -
under overholdelse af subsidiaritetsprincippet - og praktisk. Hvad sidstnævnte angår vil 
gruppens arbejde naturligvis være strengt fortroligt. 
1.2 TAFI-programmet 
Udarbejdelsen af dette program i 1993 havde til hovedformål at styrke 
bedrageribekæmpelsen på fællesskabsplan for så vidt angår overholdelsen af 
tekstilaftalerne, navnlig ved at sikre korrekt anvendelse af reglerne i de aftaler, der på 
dette område er indgået med tredjelande (bekæmpe omgåelsen af mængdemæssige 
begrænsninger) på et tidspunkt, hvor Fællesskabets tekstilindustri er i krise, og hvor de 
mængdemæssige begrænsninger gradvis vil forsvinde. I denne sammenhæng træffer en 
tværtjenestelig gruppe fra Kommissionen (task force TAFI) beslutning om, hvilke 
foranstaltninger der skal konteres budgetkontoen "TAFI"107, bl.a. dækning af udgifterne 
i forbindelse med nationale embedsmænds deltagelse i efterforskningsmissioner 
vedrørende bedrageri inden for tekstilsektoren108. Andre foranstaltninger under 
programmet drejer sig om undersøgelse og styrkelse af den kontrol, der gennemføres af 
tjenestegrene i medlemsstaterne (en "monitoring"-aktion afsluttes i 1995) og i tredjelande. 
Desuden har Fællesskabets undersøgere været på studietur i USA, og der er ydet støtte 
til en organisation, der står for bekæmpelsen af efterligninger. 
Et af de synligste resultater af Fællesskabets indsats på tekstilområdet bør være, at der 
afholdes konsultationer med visse tredjelande, på grundlag af det bevismateriale, der 
fremskaffes under fællesskabsmissionerne, for at opnå en justering af de mængdemæsige 
begrænsninger i tilfælde af omgåelse, i analogi med at der foretages inddrivelse af ikkc-
opkrævede egne indtægter. 
Kontakterne med tredjelande som led i dette kontrol- og efterforskningsarbejde tjener 
endvidere det formål at opretholde et godt internationalt samarbejde, hvad enten der 
allerede er indgået aftale herom med Fællesskabet eller der forhandles herom, således som 
det netop er tilfældet på toldområdet, hvor der ved udgangen af 1994 forhandledes med 
USA. 
2. Aftaler med tredjelande 
Følgende aftaler på dette område blev indgået eller trådte i kraft i 1994: 
107 Jf. kapitel 7, afsnit 1 "Budgetgennemførelsen 1994, s. 79. 
108 Jf. kapitel 5, afsnit 3 vedrørende efterforskning på området traditionelle egne 
indtægter, s. 55. 
41 
aftalen med "delt kompetence" (gensidig bistand omfattende både nationale aspekter 
og fællesskabsaspekter) om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS)109 
indeholder en protokol om gensidig bistand på toldområdet, og det samme gælder 
Europaaftalerne - ligeledes med "delt kompetence" - med landene i Central- og 
Østeuropa110, hvor der - idet man afventer ratifikationen i de nationale parlamenter 
- er indgået interimsaftaler for så vidt angår den del, der henhører under Fællesskabets 
kompetence111; 
frihandelsaftalerne med de baltiske lande112 (hvor Fællesskabet har enekompetence) 
blev undertegnet den 18.7.1994 og trådte i kraft den 1.1.1995. De indeholder en 
protokol om gensidig bistand på toldområdet af samme art som gælder for landene 
i Central- og Østeuropa. Der er indgået partnerskabs- og samarbejdsaftaler med visse 
SNG-lande (Rusland, Ukraine og Moldavien), som ligeledes indeholder en protokol 
om gensidig bistand på toldområdet; 
Kommissionen har videreført forhandlinger om protokoller om gensidig bistand, der 
skal indgå i præferenceaftaler med andre SNG-lande, Tyrkiet, Israel, Marokko og 
Tunesien, samt aftaler om toldsamarbejde med USA, Canada og Sydkorea; 
Foruden detaljerede bestemmelser om administrativt samarbejde eller gensidig Bistand 
indeholder de rammesamarbejdsaftaler, som Fællesskabet har indgået med visse 
tredjelande, også henvisninger til et toldsamarbejde. 
KAPITEL 5: UNDERSØGELSER (KOMMISSIONEN) 
Antallet af opdagede tilfælde af bedrageri og størrelsen af de involverede beløb stiger 
uafbrudt. Før der drages konklusioner heraf skal følgende dog tages i betragtning: 
et stort antal sager (under efterforskning) kan både betyde, at antallet af 
uregelmæssigheder er stigende og at opklaringsarbejdet er blevet mere effektivt; 
udspekuleret bedrageri implicerer ofte flere medlemsstater. Den medlemsstat, der har 
opdaget et tilfælde af bedrageri og derefter meddelt det til Kommissionen, er ikke 
nødvendigvis den, hvor bedrageriet har sin oprindelse; 
109 
110 
III 
112 Østrig, Island, Finland, Sverige, Norge, Liechtenstein. 
Polen, Ungarn, Tjekkiet, Slovakiet, Rumænien, Bulgarien. 
For Polens og Ungarns vedkommende trådte Europaaftalerne i kraft den 1.2.1994. 
Estland, Letland, Litauen. 
42 
for at vurdere bedrageribekæmpelsens effektivitet er den langsigtede udvikling af 
større betydning end blot en opregning af tal for et år, selv om de er nok så 
bemærkelsesværdige. 
Bedrageribekæmpelsen kan ikke kun bestå i at opklare og retsforfølge enkelttilfælde. Den 
bør først og fremmest bidrage til at fjerne årsagerne til, at bedrageriet var muligt, eller 
eliminere det, som inspirerede til det. Formålet med den følgende beskrivelse af en række 
enkelttilfælde af bedrageri er således følgende: 
at alarmere medlemsstaternes myndigheder og henlede deres opmærksomhed på 
bestemte typiske sektorer og tilfælde; 
at gøre det vanskeligere at gentage det beskrevne bedrageri, fordi det vil være lettere 
at opdage; 
at skabe grundlaget for, at de nødvendige konsekvenser kan drages, således at alle de 
omstændigheder med tiden fjernes, der fremmer bedrageriet og dets udbredelse; 
kraftigt at advare potentielle bedragere ved at forstærke den afskrækkende virkning, 
idet enhver ulovlig handling af denne art vil få svære konsekvenser for 
gerningsmændene. 
De tilfælde, der omtales i det følgende, er blevet udvalgt med disse mål for øje og ikke 
af hensyn til den geografiske eller sektorielle balance. 
De procedurer, der følger efter opklaringsarbejdet, enten i form af inddrivelse af de 
involverede beløb eller det retlige efterspil i form af straf, kan være lange. Det samme 
gælder for de konkrete resultater af succeserne i marken, dvs. tilpasningen af den EF-
lovgivning, der er mest følsom og sårbar over for bedrageri. Det må med hensyn hertil 
konstateres, at det er medlemsstaterne113 og ikke EF der skal træffe de nødvendige 
foranstaltninger til inddrivelsen og retsforfølgningen af bedragerne. På samme måde er 
det de lovgivende instanser (Rådet og Europa-Parlamentet) der skal ændre og/eller 
supplere retsreglerne. Kommissionen kan i denne sammenhæng kun forelægge forslag 
dertil. 
De beskrevne undersøgelser er som også i beretningen for 1993 opdelt efter de 
pågældende sagers hovedtræk og de involverede budgetsektorer på følgende måde: 
Undersøgelser af bedrageri i forbindelse med import/eksport, der er til skade for EF's 
indtægter eller involverer et budgetudgiftsområde og som derfor kræver intern 
koordination i Kommissionen; 
113 Dette gælder ikke for de direkte udgifter, se afsnit 5 i dette kapitel, s.67. 
43 
undersøgelser af finansieringen af den fælles landbrugspolitik; 
undersøgelser af tilfælde til skade for de traditionelle egne indtægter; 
undersøgelser inden for strukturpolitikkerne, og 
undersøgelser af uregelmæssigheder i forbindelse med direkte udgifter, der forvaltes 
af Kommissionen114. 
Ved beskrivelsen af de enkelte undersøgelser gøres der rede for udviklingen i de løbende 
sager, som før har været nævnt i tidligere beretninger, og de vigtigste sager, der blev 
indledt i 1994, omtales. Blandt de sager, der for tiden undersøges af Kommissionens 
tjenestegrene, arkiveres de, der specielt følges op af SG/UCLAF, i databasen IRENE115, 
der er et nyttigt analyseredskab, som også benyttes til de sager, som medlemsstaterne 
giver meddelelse om og hvis efterforskning foretages af de nationale myndigheder. 
AFSNIT 1: BEDRAGERI PÅ TVÆRS AF GRÆNSERNE (IMPORT/EKSPORT) 
Disse undersøgelser omfatter tilfælde, hvor flere medlemsstater er inddraget og de berører 
både EF's indtægter (told og importafgifter af varer fra tredjelande) og udgifter 
(eksportrestitutioner)116. De pågældende sager er komplekse og deres efterforskning 
foregår i samarbejde med de nationale myndigheder både i de medlemsstater, hvor 
bedrageriet er opdaget, og dem, der eventuelt medinddrages, hvis der er tale om 
organiseret bedrageri. Den alvorlige finansielle kriminalitet anvender avancerede metoder 
til at etablere kredsløb af ulovlig varetransport med substitution af varer, alt efter hvilke 
bestemmelser der skal omgås. Reaktionen skal tilpasses herefter og det er begrundelsen 
for Kommissionens nye bedrageribekæmpelsesstrategi, som går ud på at yde teknisk 
assistance til de myndigheder i medlemsstaterne, der foretager efterforskningen, og at øge 
de ressourcer, der står til rådighed for Kommissionens tilsvarende tjenester. Denne bør 
råde over de nødvendige midler både i teknisk henseende (informationsnet, databaser, 
mv.) og i juridisk henseende (undersøgelsesbeføjelser, specificeret retsgrundlag). 
Grundlaget for samarbejdet mellem Kommissionens tjenestegrene og medlemsstaternes 
myndigheder, der også omfatter involverede tredjelande, er dens strategi om 
114 
115 
116 Disse undersøgelser omfatter kontrakter, der indgås direkte mellem Kommissionen og 
en kontrahent i medlemsstaterne, og som derfor hverken forvaltes, opfølges eller 
kontrolleres af de nationale myndigheder. 
Se kapitel 2, afsnit 1, status over udviklingen af "efterretningsvirksomhed" (udvikling 
af databaser), s. 23. 
Bedrageri på tværs af grænserne, der omfatter andre sektorer end import/eksport, 
beskrives i de relevante afsnit. 
44 
"efterretninger" og systematisk udnyttelse deraf117. Samarbejdet mellem medlemsstaternes 
myndigheder foregår således effektivt, men resultaterne kan kun måles over et længere 
tidsrum. 
1 Nye sager 
1.1 Import af skummetmælk til EF 
En kontrol i 1992 af tolddokumenter udstedt i Antwerpen (Belgien) vedrørende 
forsendelser af skummetmælk fra tredjelande (Den tjekkiske Republik, Republikken 
Slovakiet, Østrig, Polen) gennem Spanien viste, at der for ca. 4 000 t (ca. 200 
lastbiler) af produktet var tale om ikke korrekt behandlede transitdokumenter, hvilket 
betød, at pulveret ikke var markedsført på importstedet. Bedrageriet omfattede 
landbrugsafgifter til et beløb på 9,5 mio. ECU. Der konstateredes mellem 1991 og 
1993 en stigning i den spanske import af skummetmælkspulver, hvilket førte til en 
kontrol hos de virksomheder, som skulle modtage eksportrestitutioner, hvorunder det 
blev fastslået, at visse mængder allerede var unddraget ordningen for ekstern 
fællesskabsforsendelse118. 
De spanske myndigheders kontrol hos udvalgte virksomheder viste bl. a., at to af 
dem havde importeret skummetmælkspulver under falsk angivelse af vareart. 
Produktet ved navn SILITIR MMP var fra Østrig og blev angivet som siliciumjord. 
Dette bedrageri vedrører import af 8 300 t mælkepulver, for hvilket der med urette 
ikke blev opkrævet told. Der blev således bedraget for toldafgifter på 15 mio. ECU. 
Desuden var franske, nederlandske, tyske og engelske firmaer impliceret i forskellige 
ulovlige forretninger, der involverede import til Spanien af mælkepulver, der var 
bestemt til eksport til tredjelande og som derfor unddroges den eksterne 
fællesskabsforsendelsesordning. Bedrageriet omfattede et samlet beløb på 4,5 mio. 
ECU i unddragne toldafgifter. 
Samlet betyder delte bedrageri med mælkepulver, at told for 45 mio. ECU ikke er 
påkrævet. De spanske myndigheder fortsætter deres undersøgelser i samarbejde med 
Kommissionens tjenestegrene. 
Følgende tre væsentlige elementer skal fastholdes i forbindelse med disse sager: 
117 Se afsnit 1 i kapitel 2 om "Efterretningsvirksomhed", s. 223 og i kapitel 4 
"Samarbejde og partnerskab med medlemsstaterne", afsnit 1 og 2 fra s. 36. 
118 Se herom i kapitel 1, afsnit 5, s. 13. 
45 
Kommissionen har givet høj prioritet til forbedring af fællesskabsforsendelses­
ordningen i 1995, ligesom til en politisk bevidstgørelse om risiciene for bedrageri 
på dette område. 
Desuden viser tilfældene med SILITIR MMP, hvilken betydning det har, at der 
gennemføres fysisk kontrol ved import og at der udføres analyser af importerede 
produkter. 
Den teknik, som bedragerne anvender og disse transaktioners komplicerede karakter 
viser, at kriminelle organisationer står bag. 
1.2 Karrusellen med fødevarer på basis af smør 
Denne sag vedrører bedrageri med import af fødevaretilberedninger på basis af smør. 
Produktet, der importeredes til EF (via San Marino) fra visse lande i Østeuropa, blev ved 
importen til San Marino og Italien falsk angivet som en anden vare med det formål at 
undgå at betale toldafgifter. Bedrageriet blev organiseret i EF selv og varerne skulle ikke 
markedsføres i San Marino. Det viste sig senere, at det efter at være blevet eksporteret 
til forskellige medlemsstater i form af butteroil (98% flydende smørkoncentrat) derfra 
blev reeksporteret ud af EF med betaling af restitutioner. 
Det anslås, at afgiftsunddragelsen androg ca. 6,8 mio. ECU, medens de uretmæssigt 
udbetalte restitutioner endnu ikke er helt opgjort. 
De italienske myndigheder, der i første række er involveret, fortsætter deres undersøgelser 
i samarbejde med de øvrige importmedlemsstater og med støtte fra Kommissionen. 
Formålet med undersøgelserne er især at afgøre varernes reelle bestemmelsessted efter 
importen til EF. I øvrigt kunne 300 t smør (værdi ca. 1 mio. ECU) og 24 t mælkepulver 
beslaglægges, ligesom 17 personer anklages. 
De italienske myndigheder udelukker ikke efter deres undersøgelser, at der består 
forbindelser mellem dem, der er ansvarlige for dette bedrageri, og kriminelle 
organisationer. 
1.3 Smør« mælkepulver og sukker fra Den Tjekkiske Republik 
Flere sager undersøges i øjeblikket: 
En sag om forsendelser af smør, sukker og mælkepulver fra Den Tjekkiske Republik 
til Marokko og Algeriet via Spanien under dække af TIR-carneter udstedt i Den 
Tjekkiske Republik. Carneterne var blevet behandlet af et spansk toldkontor og der 
påsat falske stempler for at give det indtryk, at varerne derfra skulle sendes ud af 
46 
EF-området, medens de i realiteten var blevet afsat på EF's marked uden at de 
nødvendige formaliteter var gennemført. 
Som følge af et administrativt samarbejde med Den Tjekkiske Republik som led i 
anvendelsen af protokollen om gensidig bistand lykkedes det at fastslå, at bedrageriet 
omfattede et beløb i egne indtægter på 20 mio. ECU. 
I en anden sag kunne det fastslås, at nogle partier smør var ekspederet fra Den 
Tjekkiske Republik til Nederlandene, hvorfra de efter oplagring var blevet sendt 
videre til Italien via Schweiz. 
I Italien blev smørret, der tilsyneladende var af tjekkisk oprindelse, angivet som 
margarine og markedsført som sådant, hvorved der ikke blev betalt importafgifter. 
Samtidig erstattede EF-margarine (på lager) dette smør, der derefter blev eksporteret 
til Rusland med udbetaling af restitutioner. 
Ifølge foreløbige oplysninger og på grundlag af de kendte partier er der tale om 500 t 
varer og unddragelserne omfatter 1,5 mio. ECU som told og afgifter. 
1.4 Eksport af ost, kød og mejeriprodukter 
Varerne er blevet eksporteret fra Danmark og Tyskland til tredjelande og derefter 
reeksporteret til Grækenland. 
De undersøgelser, som de græske myndigheder gennemførte på opfordring fra 
Kommissionen viste, at forsendelsesdokumenterne var falske. Importtilladelserne 
omhandlede således eksport til Libanon, Jordan og Bulgarien, som der var udbetalt store 
restitutioner for. Dokumentationen for varernes ankomst til bestemmelsesstederne viste 
sig også at være falsk, og varerne var blevet videresendt til Grækenland dækket af falske 
certifikater. 
De pågældende restitutioner andrager ca. 1,8 mio. ECU for Tyskland og ca. 2,1 mio. ECU 
for Danmark. 
Undersøgelserne fortsætter med henblik på at finde frem til de ansvarlige, således at der 
kan indledes retssager. 
2. Løbende sager 
2.1 Raffineret sukker 
De retlige og finansielle følger af denne sag fra 1994 kan kort beskrives således: 
en af bagmændene er i Nederlandene blevet dømt til halvandet års fængsel og for 
andre mistænkte kører der stadig retssager. Samlet er 140 partier sukker, svarende 
47 
til 3 448 750 kg, involveret. Nederlandene har indledt inddrivelsesprocedurer for den 
manglende told på 2 078 138 ECU. 
tre personer er blevet arresteret i Italien og Frankrig og i alt ni personer anklaget i 
Italien. Domstolen træffer i april 1995 afgørelse om eventuelle anklager. 
Der blev i 1993 beslaglagt 97 237 kg sukker i Italien. 3 226 513 kg er blevet 
markedsført ulovligt, heraf 2 552 763 kg i Italien og 673750 kg i det sydlige 
Frankrig. Denne mængde har derfor ikke kunnet beslaglægges. I alt beløber 
afgiftsunddragelserne sig til 1,4 mio. ECU. 
Det har kun været muligt at optrævle det pågældende smuglernet gennem anvendelsen af 
undersøgelsesteknikker, der er tilpasset denne type organisation, bl.a. skygning af 
lastbiler, der transporterer sukker. Retssagerne går videre, bl.a. i Nederlandene og Italien. 
2.2 Kødkarrusellen 
Dette bedrageri omfatter både importen af levende kvæg fra visse østeuropæiske lande til 
Italien som led i ordningen for aktiv forædling og eksport af oksekød til tredjelande. 
De italienske myndigheder (Guardia di Finanza) fortsætter deres undersøgelser i 
samarbejde med Kommissionen. Finansielt betyder dette bedrageri nu, at egne indtægter 
på ca. 15,7 mio. ECU ulovligt ikke er blevet indbetalt og at der uretmæssigt er udbetalt 
restitutioner for 29,4 mio. ECU. 
Kommissionen har som led i undersøgelserne sammen med de italienske myndigheder 
aflagt besøg på Malta. Takket være samarbejdet med de maltesiske myndigheder har man 
kunnet bevise, at mange containere ved ankomsten til landet blev omladet og via Italien 
sendt videre til Kroatien. Kontrolundersøgelser her har vist, at varerne aldrig er nået frem. 
Desuden var mange containere, der importeredes til Kroatien, halvtomme, medens andre 
kun indeholdt slagteaffald og kødstykker af lav kvalitet. 
Dette bedrageri er blevet iscenesat af en organisation med snævre forbindelser til 
organiserede kriminelle kredse i Italien. Der blev foretaget bestikkelse af talrige nationale 
embedsmænd, nettet blev optrævlet takket være et tæt samarbejde mellem politi, 
dommere og Kommissionens inspektører. Retssagen mod de skyldige (60 personer) 
begynder i marts 1995. 
2.3 Mælkepulver og ost 
Undersøgelserne er slut og undersøgelsesrapporten udfærdiget den 29 november 1994. 
Retssagen er i gang og de belgiske toldmyndigheder kan hos importørerne iværksætte 
48 
inddrivelsen af de pågældende beløb, ca. 4,9 mio. ECU, i forfaldne afgifter, uden at 
afvente den endelige retskendelse. 
2.4 Olivenolie 
Retssager, der blev indledt i 1992, har ført til, at de italienske myndigheder har anklaget 
bagmændene (fem personer) til et bedrageri vedrørende import af olivenolie fra 
tredjelande under falske forsendelsesdokumenter. En af Kommissionens inspektører er 
blevet indkaldt som vidne i sagen. Dommene ventes afsagt ved udgangen af 1995 og 
mulighederne for at inddrive de involverede beløb er gode, fordi retsmyndighederne 
allerede ved sagens begyndelse traf relevante retsbevarende foranstaltninger. 
Guardia di Finanza har samtidig indledt flere undersøgelser med hensyn til olivenolie, 
især i forbindelse med ydelse af forbrugsstøtte (flaskepåfyldning). Flere nye 
bedrageriforhold er blevet opdaget, f. eks. udstedte en række påfyldningsvirksomheder 
fiktive fakturaer vedrørende køb af olivenolie, der i realiteten angik køb af vegetabilsk 
olie (solsikke og raps). Undersøgelser på stedet bekræftede dette. 
Det skal med hensyn til disse nye bedragerier præciseres, at de fremgangsmåder, der blev 
opdaget under undersøgelserne, allerede var blevet påvist ved en risikoanalyse119. 
2.5 Mælkepulver 
Følgende nye elementer er kommet til i procedurerne mod de omstridte virksomheder: 
Den 11. april 1994 anmodede undersøgelsesdommeren med ansvar for 
sagsbehandlingen ved retten i Cremona den dommer, der havde ansvaret for 
forundersøgelsen, om sigtelse af to personer; 
Den 11. maj 1994 berammede forundersøgelsesdommeren retssagens begyndelse til 
12. oktober 1994; 
Den 5. november 1994 bestemte samme dommer, at retssagen skulle begynde den 21. 
februar 1995. 
119 Læs i afsnit 2 i kapitel 1 på s. 27 om risikoanalyse. 
49 
AFSNIT 2: FINANSIERING AF DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIK 
Disse undersøgelser vedrører hovedsagelig eksportrestitutionerne, der tegner sig for ca. 
30% af finansieringerne under EUGFL, Garantisektionen. Imidlertid skal også andre 
vigtige og karakteristiske sager nævnes, specielt vedrørende producentstøtte. 
1. Nye sager 
1.1 Eksport af smør og olivenolie 
I anledning af et kontrolbesøg i Ungarn med deltagelse af de italienske myndigheder 
kontrollerede de ungarske myndigheder ægtheden af visse dokumenter, som de italienske 
myndigheder havde fået forelagt med henblik på udbetaling af eksportrestitutioner for 
smør. Disse dokumenter viste sig at være falske. Ifølge vidneberetninger optaget på stedet 
var de transporterede produkter slet ikke smør. De italienske myndigheder fandt på 
grundlag heraf frem til andre forfalskede dokumenter, der var blevet indsendt med henblik 
på at få udbetalt eksportrestitutioner for olivenolie. 
Undersøgelserne er endnu ikke afsluttet, bl. a. af de finansielle følger af dette bedrageri. 
Ifølge foreliggende oplysninger skulle kriminelle organisationer være indblandet i denne 
sag. Den viser også, at de lokale myndigheder (herunder udbetalingsorganerne) skal være 
på vagt under kontrollen af de dokumenter, der dokumenterer varernes ankomst til 
bestemmelsesstedet. 
1.2 Omgåelse af bestemmelserne om den særlige godtgørelse for landbrug i 
biergdistrikter og præmien for opretholdelsen af malkekvægbesætninger. 
På baggrund af oplysninger, der kom Kommissionen og især EUGFL i hænde, og 
undersøgelser af et antal sager, konstateredes der en række uregelmæssigheder, der 
medførte, at Kommissionen foretog en kontrolrejse til Korsika (Frankrig) for at undersøge 
anvendelsen af de nævnte bestemmelser. 
Den særlige godtgørelse for landbrug i bjergdistrikter, som Fællesskabet indførte i 
1975, er først og fremmest forbeholdt landbrugere, der er fastboende i bjergområder 
og som lader de besætninger, som der kan ydes godtgørelse for, overvintre. Også 
deltidslandbrugere kan modtage godtgørelsen, men der stilles visse 
indkomstbetingelser og landbruget skal drives i høje bjerge. Dyrene skal under alle 
omstændigheder være registreret; 
Præmien for opretholdelse af malkekvægbesætninger blev indført i 1980 og har haft 
stigende betydning siden reformen af den fælles landbrugspolitik. Betingelsen for at 
modtage præmien er, at landbrugeren skal opdrætte en malkekvægbesætning til 
kødproduktion. 
50 
Fra 1. februar 1993 har Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 om et integreret system for 
forvaltning og kontrol med visse EF-støtteordninger120 indeholdt gennemførelses­
bestemmelserne til disse ordninger. 
Formålet med kontrolbesøget på Korsika den 8. til 16. september 1994 var derfor at 
kontrollere, om der virkelig var tale om de uregelmæssigheder, der var opdaget på 
grundlag af dokumenterne, og fastslå, om der var en forbindelse mellem de tilskud, der 
var udbetalt under ordningerne og de skovbrande, der havde ramt Korsika i nogle år121. 
Følgende tre slutninger kan drages af disse undersøgelser: 
De franske myndigheder skal for eksemplets skyld skride ind overfor de modtagere, 
der har begået ulovligheder. 
Der blev for 1993, det år, som kontrollen omfattede, afsløret alvorlige problemer 
med hensyn til forvaltning og kontrol af støtteordningen for landbrug i landdistrikter. 
Den situation, der blev opdaget under kontrolbesøget i 1993, er formentlig ikke 
speciel, under hensyn til den måde, hvorpå støtten blev forvaltet og kontrolleret på 
departementsniveau. De franske myndigheder må derfor revidere betingelserne for 
ydelse af disse præmier (perioden 1988 - 1992) og herved tage udgangspunkt i en 
detaljeret undersøgelse af samtlige sagsakter vedrørende Korsika. 
Desuden suspenderedes forskud og udbetalinger fra EUGFL totalt for 1993, så længe 
der ikke er gennemført en regulering af de enkeltsager, der er omtalt ovenfor. For 
1994 og eventuelt følgende regnskabsår suspenderes forskud og udbetalinger 
ligeledes, indtil de franske myndigheder har truffet de administrative 
foranstaltninger, der er nødvendige for, at ordningen kan anvendes i 
overensstemmelse med EF-reglerne og nationale bestemmelser. 
Kommissionen vil for så vidt angår præmien for opretholdelse af malkekvæg­
besætninger for regnskabsåret 1994 foretage en standardnedsættelse på 50% for de 
ansøgninger, der er indsendt i 1993 (dvs. på grundlag af ca. 3,8 mio. ECU, herunder 
præmien til ekstensiv landbrugsdrift). 
For 1995 (de ansøgninger, der er indsendt i 1994) og eventuelt følgende regnskabsår 
suspenderes præmieudbetalingerne. Denne suspension vil blive opretholdt, så længe 
de franske myndigheder ikke har indført en struktur for forvaltning og kontrol af 
præmien, der opfylder kravene i artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70122. 
Kommissionen er rede til at bistå de franske myndigheder med at finde frem til og 
gennemføre særlige ordninger, således at disse sager kan blive eksempler for andre 
lignende regioner i Den Europæiske Union. 
120 EFT L 355 af 5.12.1992. Se ovennævnte årsberetning om bedrageribekæmpelse for 
1993. 
121 Kommissionen har modtaget oplysninger, hvorefter muligheden for udbetaling af 
disse tilskud skulle være årsagen til de skovbrande, der ramte Korsika, især i 
sommeren 1994. 
•22 gpj L 94 af 28.04.1970. Se ovennævnte årsberetning om bedrageribekæmpelse for 
1993. 
51 
1.3 Tobakseksport til Rumænien 
Mellem december 1992 og maj 1993 lossedes 63 containere med tobak i Constanze havn. 
Tobakken var blevet eksporteret af 6 italienske firmaer med Bukarest som mål og 
oplagredes i Constanza, indtil toldproceduren kunne begynde. 
Da de nødvendige plantesundhedsdokumenter hertil ikke forelå, indsendte importfirmaet 
i Bukarest ikke importangivelse. De lokale myndigheder foretog derfor en kontrol af 
varerne for at tage stilling til, hvad der videre skulle ske. 
Efter kontrollen konstateredes, at flertallet af containerne indeholdt papir- og plastikaffald 
samt muggent tobaksaffald. De rumænske myndigheder besluttede derefter at indlade 
varerne på samme skib som havde losset dem, efter at de var kommet fra Italien. 
Kommissionen foretager i øjeblikket en undersøgelse hos udbetalingsorganet i Rom 
(AIMA) for at afgøre, i hvilket omfang der er udbetalt restitutioner og/eller præmier til 
denne tobak. Det hidtidige resultat har vist, at der skal inddrives ca. 260 000 ECU og 2,2 
mio. ECU som præmier. 
Kommissionen har besluttet at afskaffe restitutionerne for tobak. 
1.4 Eksport af druemost 
Denne sag blev opdaget i andet halvår af 1993, da de nederlandske myndigheder blev klar 
over, at store mængder koncentreret druemost var sendt i transit via Rotterdam. 
Undersøgelserne viste, at Spanien fra november 1991 havde øget sin eksport af druemost 
meget, bl.a. på grund af en øget produktionskapacitet. Der opstod derfor alvorlig tvivl om 
det reelle bestemmelsessted for de mængder, der var blevet afskibet til Sverige. 
Under undersøgelser i Sverige i marts 1994 blev bilagene hos tre svenske importører 
undersøgt. Det blev påvist, at samtlige partier, der blev importeret til Sverige, øjeblikkelig 
blev videreekspederet til USA og Canada. Der udbetales nemlig ikke restitutioner ved 
eksport til disse to lande. 
Det blev klart bevist, at de pågældende spanske eksportører hele tiden havde haft til 
hensigt at eksportere varerne til USA og Canada. Undersøgelserne af sagen er nu på det 
52 
afsluttende stadium og proceduren til inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb, som 
de spanske myndigheder har identificeret (ca. 17,7 mio. ECU), er indledt. 
Udbetalingen af de pågældende restitutioner til Sverige blev suspenderet, da bedrageriet 
blev opdaget. Eksporten fortsatte imidlertid via Norge, som også omfattes af 
restitutionerne. Da dette blev konstateret, besluttedes det fuldstændigt at afskaffe 
restitutioner for druemost. 
1.5 Eksport af vin til Kroatien 
Ifølge oplysninger var betydelige mængder vin eksporteret fra Spanien til Kroatien blevet 
omdirigeret til Tyskland. 
Under et kontrolbesøg i Kroatien i november 1994 konstateredes det, at koncentreret 
spansk druemost blev blandet i kroatisk vin, der derefter blev eksporteret til Tyskland. 
Desuden var den pågældende druemost blevet importeret under en midlertidig 
importordning123 (artikel 18 i Rådets forordning (EØF) nr. 3665/87124), hvis bestemmelser 
imidlertid ikke var blevet overholdt. 
De spanske myndigheder er blevet anmodet om at inddrive de uretmæssigt udbetalte 
restitutionsbeløb. De øvrige involverede medlemsstater er også blevet orienteret. 
1.6 Eksport af oksekød til Egypten (afvisning af visse partier) 
De egyptiske myndigheder har afvist visse partier oksekød, der var blevet eksporteret fra 
EF og for hvilke restitutionerne var blevet fuldstændig udbetalt. De involverede 
medlemsstater er Nederlandene, Frankrig, Irland, Tyskland, Italien og Belgien. 
Under en undersøgelse på stedet konstateredes det, at der var tale om 258 118 kasser 
afsendt som 48 forskellige partier mellem september 1991 og september 1992 med en 
nettovægt på 6 319,324 t. 
De pågældende partier kunne identificeres. Grundene til afvisningerne var kødets dårlige 
sundhedsmæssige og veterinære kvalitet (højt bakterieindhold...) 
Inddrivelsen af beløbene er i gang. 
123 
124 Denne ordning, der også anvendes for tobak, muliggør import til en meget lav 
toldsats. Den vil især blive misbrugt i de lande, der i øjeblikket har alvorlige 
økonomiske vanskeligheder. 
EFT L 351 af 14.12.1987. Denne artikel vedrører bevis for, at toldbehandlingen for 
ekspedition til forbrug i importlandet er blevet gennemført. 
53 '"• 
2. Løbende sager 
Kommissionens undersøgelser vedrørende følgende sager har udviklet sig væsentligt i 
1994. 
2.1 Hård hvede - Interventionslagre og præfinansiering 
Efter kontrolbesøg i maj 1993 fandt man frem til følgende endelige beløb, der var blevet 
udbetalt som forskud på oplagringsudgifter, men som skal søges tilbagebetalt som led i 
regnskabsafslutningen vedrørende Italien for regnskabsåret 1993. 62,4 mio. ECU er 
allerede udlignet ved en korrektion af de forskud, der er udbetalt til den pågældende 
medlemsstat. 
Desuden har det italienske finansministerium truffet de nødvendige foranstaltninger til 
inddrivelse af udbetalingerne af præfinansieringen af eksportrestitutionerne. 
Udover de administrative inddrivelsesprocedurer er der ligeledes indledt retssager 
vedrørende disse forhold. 
Efter omfattende undersøgelser i maj 1993 i Italien, hvorunder der opdagedes fiktive 
lagre, kunne Kommissionens tjenestegrene i december 1993 foretage mere punktuelle 
undersøgelser hos denne sidstnævnte gruppe af ikke kontrollerede oplagringsvirksomheder 
på Sicilien og Sardinien. Der konstateredes herunder afvigelser med hensyn til kvaliteten 
af de oplagrede produkter og der foretages i øjeblikket analyser for at vurdere den 
finansielle virkning af bedrageriet. 
2.2 Olivenolie til intervention 
Undersøgelser i Italien vedrørende produktionsårene 1991/92 og 1992/93 viste, at 1 300 t 
olivenolie ikke overholdt kvalitetsbestemmelserne. Da det på grundlag af disse analyser 
blev afvist at udbetale interventioner, anmodede de italienske myndigheder om en 
kontraanalyse. 
De finansielle virkninger af denne sag indarbejdes ved regnskabsafslutningen for 
regnskabsåret 1993. 
2.3 Produktionsstøtte til bomuld 
Efter undersøgelser i Grækenland viste det sig, at den kontrolordning, som de græske 
myndigheder havde gennemført, ikke var tilstrækkelig pålidelig. Derfor har Kommissionen 
anvendt en finansiel korrektionsfaktor på 25% for de udgifter, som de græske 
myndigheder har angivet i denne forbindelse for regnskabsåret 1992. 
54 
Der er nedsat en arbejdsgruppe sammensat af embedsmænd fra det græske 
landbrugsministerium og EUGFL til at overveje, hvorledes den græske kontrolordning 
kan forbedres. Der skal holdes regelmæssige møder og en kortfattet rapport kan 
formentligt forelægges ved udgangen af 1995. 
AFSNIT 3 TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER OG ANDRE TILFÆLDE 
AF GENSIDIG BISTAND 
EF's budget omfatter forskellige indtægtstyper, herunder de såkaldt "traditionelle egne 
indtægter", dvs. told- og landbrugsafgifter. Desuden er der momsindtægterne125 og den 
"fjerde indtægt", der er baseret på medlemsstaternes BNI. 
De sager, som omtales i dette afsnit, vedrører med hensyn til deres finansielle virkninger 
kun de traditionelle egne indtægter, der tegner sig for ca. 20% af det samlede 
indtægtsbeløb over budgettet. Disse tilfælde af bedrageri og uregelmæssigheder inden for 
moms omhandles ikke i officielle126 meddelelser fra medlemsstaterne til Kommissionen, 
da Fællesskabets finansielle interesser kun subsidiært skades. 
Kommissionen aflagde i 1994 13 kontrolbesøg i tredjelande127 for at undersøge sager om 
toldbedrageri. Kontrollen blev ledet af tjenestemænd i Kommissionen med deltagelse af 
medlemsstaternes embedsmænd. I 8 kontrolbesøg deltog dog kun Kommissionens 
tjenestemænd. 
Kommissionens tjenestegrene måtte ved flere lejligheder gøre visse medlemsstater, 
virksomheder og erhvervsforeninger opmærksom på det ansvar, der påhviler dem som 
klarerere eller hovedforpligtede. Flere virksomheder synes således ikke at være klar over 
dette og har derfor ikke taget hensyn hertil ved underskrivelsen af handelskontrakter og 
heller ikke ved dækningen af forsikringsrisikoen. Imidlertid er klarereren overfor 
medlemsstaternes importtoldmyndigheder ansvarlig for betaling af de afgifter, der ved 
toldbehandlingen beregnes på grundlag af varernes oprindelse, art, værdi (...), selv om den 
pågældende virksomhed var i god tro ved toldklareringen. 
125 
126 
127 Se Kommissionens rapport (GD XIX/Budgetter) om, hvorledes momsen 
opkræves i medlemsstaterne. (Rapport, der udarbejdes hvert tredje år i henhold 
til artikel 12, stk 3, i Rådets forordning (EØF, EURATOM, EKSF) nr. 
1553/89, EFT L 155 af 07.06.1989. 
Meddelelserne om de traditionelle egne indtægter som fastsat i Rådets 
forordning (EØF, EURATOM) nr. 1552/89, se enkeltheder i bilag 1. 
Jf. Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81. 
55 
Afgiftsinddrivelsen omfatter kun en "korrektion" af situationen på grundlag af de efter 
loven skyldige beløb. Der er ikke tale om en straf for at sanktionere den eventuelt 
skyldige importør. Inddrivelsen foregår hos klarereren, uanset om der er tale om et 
bedrageri elle blot ukorrekt klarering. 
Kommissionen meddeler i denne forbindelse systematisk medlemsstaterne alle oplysninger 
for at lette deres undersøgelser og gøre det muligt at fastslå størrelsen af de ikke 
indbetalte egne indtægter128. 
1. Nye sager 
1.1 Industri- og tekstilprodukter 
Her er der tale om præferenceordninger, som der ansøges om på grundlag af falsk 
dokumentation, samt om forsøg på bedrageri over for den fælles handelspolitik, bl.a. med 
hensyn til antidumpingafgifter og kvantitative begrænsninger som omhandlet i 
tekstilaftalerne. Siden begyndelsen af 1995 har Fællesskabet haft et nyt instrument, som 
gør det muligt at træffe mere effektive foranstaltninger for at forhindre omgåelse af de 
kvantitative begrænsninger. 
Den metode, der følges er hovedsagelig, at der indsendes falske oprindelseserklæringer, 
især for tekstilprodukter fra de mindst udviklede lande, der omfattes af den generelle 
præferenceordning (Bangladesh...), fra AVS-landene (Lesotho, Kenya...) og de lande, med 
hvilke EF ikke har indgået tekstilaftaler, der omfatter kvantitative begrænsninger og 
dobbelte kontrolsystemer. 
Følgende kan fastslås på grundlag af de undersøgelser vedrørende tekstilvarer i 1994, der 
henhører under TAFI-programmet129. 
Tekstilvarer og beklædning fra Kenya 
Kommissionen har aflagt to kontrolbesøg i Kenya. Det første fandt sted i juni/juli og 
havde til formål at bane vejen for det egentlige kontrolbesøg, der blev aflagt i 
september/oktober. Formålet var med hjælp fra de lokale myndigheder at undersøge, om 
de varecertifikater, der blev udstedt i Kenya og fremlagt i EF ved import af tekstilvarer, 
var gyldige. 
Efter undersøgelserne erkendte myndighederne, at over 200 certifikater vedrørende T-
shirts, hvoraf de fleste aldrig havde berørt Kenyas jord, var ugyldige. Disse T-shirts var 
således importeret til EF fra De Forenede Arabiske Emirater. Andre produkter af denne 
128 
129 Jf. kapitel 6, afsnit 3 "Finansiel opfølgning af svig - situationen med hensyn til 
opkrævning og inddrivelse", s.73. 
Se kapitel 4, afsnit 3 "Tilrettelæggelse af det operationelle samarbejde - på 
fællesskabsplan" punktet om TAFI-programmet, s. 41. 
56 
art var ganske vist fremstillet i Kenya, men på grundlag af ikke-AVS-råvarer (virkningen 
for sidstnævnte tilfælde er finansiel). 
De importerende medlemsstater var i de fleste tilfælde Tyskland, Belgien, Frankrig, 
Nederlandene og Det Forenede Kongerige. 
Unddragelsen af egne indtægter andrager ca. 2 mio. ECU. De kenyanske myndigheder er 
blevet opfordret til at fortsætte deres undersøgelser hos de producenter, der har erkendt, 
at de har købt de pågældende stoffer, for at finde frem til, om færdigvarerne er blevet 
eksporteret under dække af falske certifikater. Ovennævnte tal risikerer derfor at stige. De 
pågældende partiers reelle oprindelse kan nemlig først fastslås efter yderligere 
undersøgelser, især i De Forenede Arabiske Emirater. 
De berørte medlemsstater disponerer på grundlag af de indsamlede oplysninger over et 
tilstrækkeligt materiale til at kunne påbegynde undersøgelser hos importørerne og 
foretage de nødvendige inddrivelser. 
De nederlandske myndigheder har allerede underrettet Kommissionen om inddrivelse af 
ca. 900 000 ECU for import til denne medlemsstat. Desuden er nederlandske importører 
blevet dømt til 12 måneders fængsel, heraf 6 måneder betinget, samt til betaling af en 
bøde. 
Tekstilprodukter og sengelinned fra Bangladesh 
Som led i det administrative samarbejde aflagde EF i december et kontrolbesøg i 
Bangladesh for med hjælp fra de lokale myndigheder at kontrollere, om et stort antal 
oprindelsescertifikater (Den Generelle Præferenceordning), som landet havde udstedt og 
som var blevet fremlagt i EF ved import af tekstilprodukter, var gyldige. Det viste sig, 
at 115 certifikater var helt forfalskede (1 2001 sengelinned), da de pågældende produkter 
aldrig havde været i Bangladesh, men var blevet eksporteret fra Pakistan eller andre 
tredjelande (via Hong Kong og /eller Singapore). Andre certifikater (88) var reelt blevet 
udstedt af myndighederne i Bangladesh, men vedrørte produkter, der ikke var blevet 
fremstillet i overensstemmelse med oprindelsesreglerne inden for GPS. 
Der er stadig undersøgelser i gang for at fastslå, hvorfra de pågældende produkter reelt 
kom og for at vurdere, hvor stort et beløb i egne indtægter bedrageriet omfatter (det 
anslås til 2 mio. ECU). 
De fortsatte undersøgelser kræver i et tilfælde som dette, at de lokale myndigheder 
samarbejder fuldt ud. Det bør understreges, at myndighederne i Bangladesh er meget 
samarbejdsvillige. 
Tekstilprodukter fra Pakistan 
Et kontrolbesøg i januar 1994 i Pakistan, et andet centrum for organiseret ulovlig eksport 
viste, at oprindelsen for ca. 2 0001 varer fra dette land var blevet angivet som Bangladesh 
og De Forenede Arabiske Emirater ved import til EF. Der var navnlig tale 
57 
om T-shirts til Det Forenede Kongerige samt sengelinned til Belgien (De falske 
certifikater var udstedt i Schweiz) og Nederlandene. 
Der manglede indbetaling af ca. 1 mio. ECU i egne indtægter. 
Kommissionen vil i 1995 indlede konsultationer med henblik på justering af de 
kvantitative begrænsninger under hensyn til de mængder, for hvilke det er bevist, at de 
blev importeret fra Pakistan. 
Tekstilprodukter fra Lesotho 
En fælles kontrol i samarbejde med de lokale myndigheder i Lesotho i februar 1994 har 
fået myndighederne der til at trække 600 oprindelsescertifikater tilbage, der var udstedt 
for især jeans og bukser. Grunden hertil var, at GSP-præferencen ikke var berettiget. 
Dette fik dog ingen virkning for tekstilaftalerne, for oprindelseslandet skulle efter 
oprindelsesreglerne være enten Lesotho eller Ciskeï. 
De afgifter på over 1 mio. ECU, bedrageriet omfattede, skal inddrives i Tyskland. 
Andre produkter: cigaretter 
Den væsentligste opgave for den Task Force, der blev oprettet for tobakssektoren130, er 
at bekæmpe det bedrageri, der har sin baggrund i organiseret kriminalitet. På grundlag af 
samarbejdet med medlemsstaterne om dette problem har Kommissionen fastlagt en fælles 
strategi, hvorefter der skal sættes ind på fire forskellige fronter (administrativt, juridisk, 
teknisk og operationelt). Som følge af programmets operationelle tiltag kunne der i 1994 
afsløres seks nye tilfælde, hvor cigaretter var unddraget de forskellige 
forsendelsesordninger (fællesskabsforsendelse/fælles forsendelsesprocedure og TIR). 
Ulovlighederne forventes at omfatte unddragelser til et beløb på over 116 mio. ECU. 
Under et besøg inden for det administrative samarbejde i Ungarn i december opdagede 
man 70 partier cigaretter (dvs. ca. 10 mio. stykker), der under TIR-carneter var blevet 
sendt fra Ungarn til EF og TIR-carneterne forsynet med falske stempler og derfor 
unddraget ordningen. 
Bedrageriet omfattede 69 mio. ECU i unddragelser for told, punktafgifter og moms. 
Den samlede strategi, der er mere effektiv end de enkeltstående nationale kontroltiltag, 
viser Task Forcens rolle og nytte. I den foreliggende sag fortsætter undersøgelserne med 
henblik på at samle beviser mod bagmændene (ofte etableret uden for EF) til dette 
bedrageri. 
130 Se kapitel 4, afsnit 3 "Tilrettelæggelse af det operationelle samarbejde", s. 40. 
58 
1.2 Landbrugs- og fiskeriprodukter 
Misbrug af præferenceordningerne i forbindelse med import af fiskeriprodukter fremstillet 
af fisk, der er fanget af skibe af anden nationalitet end den godkendte inden for den 
pågældende ordning, er ikke et nyt fænomen og har været omtalt som uregelmæssigheder 
i samtlige Kommissionens årsberetninger. Det er imidlertid første gang man konstaterer, 
at ægthedscertifikater for oksekød er blevet forfalsket131. 
Siden 1990 er ligeledes forsendelsesordningerne blevet misbrugt i forbindelse med import 
og eksport af landbrugsprodukter fra de central- og østeuropæiske lande. Der er 
konstateret talrige tilfælde af denne form for bedrageri i 1994 og metoderne har udviklet 
sig, især med hensyn til de falske artsbetegnelser. 
De beskrevne tilfælde viser, at det er nødvendigt at etablere et snævert samarbejde med 
myndighederne i de EØS-lande og de central og østeuropæiske lande, som Fællesskabet 
har indgået protokoller om gensidig bistand med. Der er dog et problem med Schweiz, 
hvorfra en del af bedrageriet organiseres. Fællesskabet har også kunnet benytte sig af 
samarbejdet med IRU (International Road Union), der har sæde i Genève og som er 
ansvarlig for forvaltningen af TIR-ordningen (Transit International Routier)132. 
Tilberedninger og konserves af tun fra Ecuador og Colombia 
Der er aflagt tre besøg (2 i Ecuador og 1 i Colombia) inden for det administrative 
samarbejde i disse lande for at undersøge, hvorledes det forholder sig med tilberedninger 
og konserves af tun, der importeres til EF under GSP. 
En vis mængde af disse produkter forekom tvivlsomme og menes fremstillet af fisk, der 
var fanget af skibe af ikke ecuadoriansk eller colombiansk nationalitet, dvs. af anden 
nationalitet end den, der ifølge EF-ordningen kræves for de pågældende produkter. 
Mistanken blev i vidt omfang bekræftet og unddragelserne af egne indtægter anslås til ca. 
6 mio. ECU for hvert land, dvs. i alt 12 mio. 
En delvis løsning nåedes, da den regionale kumulationsordning for Andin-landene trådte 
i kraft den 15. december 1992 og ordningen med EF den 7. januar 1995. 
Appelsinsaft fra Israel 
Analyser af prøver udført på initiativ af og finansieret af Kommissionen har vist, at 
produkter mærket "appelsinsaft" og importeret fra Israel i realiteten enten ikke var dette 
produkt eller ikke fuldstændig fremstillet af appelsiner eller af appelsinkoncentrat af 
131 Se vedrørende denne sag i "løbende sager" (landbrugs- og fiskeriprodukter), s. 63. 
132 Denne ordning og forsendelsesordningen er beskrevet i kapitel 1, afsnit 5, s. 13. 
59 
israelsk oprindelse. Disse resultater viser, at præferenceordningen i samarbejdsaftalen 
mellem EØF og Israel er blevet misbrugt. 
Denne sag kræver, at bestemmelserne om administrativt samarbejde anvendes for at 
opklare situationen for disse produkter. 
2. Løbende sager 
2.1 Industri- og tekstilprodukter 
Kommissionens tjenestegrene har tilsendt medlemsstaternes undersøgelsesmyndigheder 
talrige (i alt 33) yderligere meddelelser om sager, der i de foregående år er blevet indledt 
vedrørende disse produkter. I det følgende gøres der rede for den vigtigste udvikling. 
Bilradioer fra Indonesien 
Medlemsstaterne har i overensstemmelse med gældende bestemmelser indledt 
inddrivelsesprocedurer på grundlag af forskellige undersøgelser i 1993 og 1994 udført på 
stedet. 
Produkter samlet i Indonesien blev fremstillet af dele, der for en stor dels vedkommende 
stammede fra tredjelande (især Sydkorea). Disse produkter kunne derfor ikke falde under 
GPS. Desuden burde nogle af dem betragtes som havende oprindelse i Korea (derfor 
anvendelse af antidumpingtold). 
Denne sag skabte nogle vanskeligheder for de indonesiske myndigheder med hensyn til 
det administrative samarbejde. Det samlede involverede afgiftsbeløb anslås til 
16 mio. ECU. 
Følgende skal bemærkes: 
Kommissionens tjenestegrene opdagede, at der var et reelt problem på grundlag 
af en efter forskningsanalyse (undersøgelse af Koreas og Indonesiens 
eksportstatistikker). Efter disse undersøgelser kunne det konstateres, at 
bedrageriet ophørte (i løbet af et år); 
Desuden har det lettet den senere inddrivelse af de pågældende afgifter, at de 
berørte medlemsstaters toldmyndigheder havde krævet garanti for betalingen af 
eventuelle antidumpingafgifter, før undersøgelsen var afsluttet. 
TV-apparater importeret fra Tyrkiet 
Kommissionen gør medlemsstaterne opmærksom på, at det efter EF-bestemmelserne 
kræves, at de inddriver tolden for disse produkter, når Associeringsaftalen mellem EØF 
60 
og Tyrkiet ikke overholdes med hensyn til varernes fri bevægelighed og disse varer derfor 
ikke kan omfattes af den præferencebehandling, som EF-importørerne anmoder om. 
Kommissionen har bestræbt sig på at overbevise de tyrkiske myndigheder om, at de må 
sørge for, at aftalen kan fungere tilfredsstillende med hensyn til industriprodukter. 
Kommissionen minder medlemsstaterne om, at importørerne skal overholde EF's toldlov 
ved inddrivelsen af toldskylden133. Kommissionen har i dette øjemed tilsendt de 
pågældende medlemsstater en opfordring til øjeblikkeligt og under hensyn til de 
foreskrevne frister at inddrive de afgifter, unddragelsen omfatter, hos EF-importørerne134. 
De af bedrageriet omfattede beløb andrager uden hensyn til den antidumpingtold, der 
gælder for visse af disse produkter på grund af, at de stammer fra Korea, over 45 mio. 
ECU. 
Denne sag viser, at det reelle problem er, at de tyrkiske myndigheder ikke har overholdt 
indgåede aftaler og indført den nødvendige kontrol, således at de kan opkræve de 
afgifter, der er fastsat i aftalerne. 
Den viser yderligere, hvor vigtigt det er at iværksætte og opfølge de toldbestemmelser, 
der er fastsat i aftalerne med tredjelande. 
Det er et åbent spørgsmål, om bestemmelserne overholdes med hensyn til de andre 
produktkategorier, der omhandles i samhandelsaftaler med Tyrkiet. 
Dette må afklares for at sikre, at den fremtidige samhandel foregår regulært, især i 
perspektivet af gennemførelsen af en toldunion mellem EØF og Tyrkiet. 
Videokassetter fra Macao 
Efter Toldkodeksudvalgets udtalelse (i maj 1994) om disse produkter er det blevet 
endeligt fastslået, at de ukorrekt er blevet behandlet under "GSP-ordningen og at 
antidumpingreglerne, der skal gælde for disse produkter, der er af kinesisk oprindelse, 
derfor er blevet overtrådt. 
Det anslås, at der mangler indbetaling af afgifter for importen i de tre sidste år på 48 mio. 
ECU (heraf 45 mio. som antidumpingafgifter). 
Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92, EFT L 302 af 19.10.1992. 
Importører, der har indgået kontrakter med tyrkiske eksportører, bør sikre sig mod 
tab i forbindelse med deres del af risiciene ved international handel og endog få 
deres tyrkiske forbindelse til at dække deres tab ved efterfølgende inddrivelse af EF-
toldskylden. Desuden tilrådes det, at de i fremtiden i kontrakterne indsætter 
bestemmelser om dækning af disse tab, hvis de bilaterale aftaler ikke overholdes. 
61 
Tekstiler af kinesisk oprindelse, der er importeret under overskridelse af kvantitative 
begrænsninger 
Der er indledt tekstilforhandlinger (aftaler om silke ...) med Kina og i den forbindelse 
blev der i 1994 drøftet en tilpasning af de kvantitative begrænsninger for visse kategorier 
varer under hensyn til de mængder, der var blevet importeret til EF mellem 1990 og 1993 
under forskellige oprindelsescertifikater. En undersøgelse i EF og i visse tredjelande viste, 
at disse produkter (T-shirts og pullovers) reelt havde oprindelse i Kina. 
Kina har accepteret, at 9,3 mio. stk. (over tre år) medregnes under disse kvantitative 
begrænsninger 
Tekstilprodukter eksporteret fra De Forenede Arabiske Emirater 
Flere sager indgår i de undersøgelser vedrørende tekstilprodukter, der er importeret fra 
disse lande til EF. I alle sager er der tale om omladninger, bl. a. af 
T-shirts med angivet oprindelse i De Forenede Arabiske Emirater (ikke 
præferenceoprindelse), men hvis faktiske oprindelsesland mistænkes for at være Kina, 
Indien eller Pakistan; 
T-shirts med angivet oprindelse i forskellige AVS- (Kenya...) og GSP-lande 
(Nepal...), men hvis faktiske oprindelse mistænkes for at være Kina, Indien eller 
Pakistan. Sagen vedrører 20 mio. stykker tekstilprodukter og ca. 3 mio. ECU i egne 
indtægter; 
Sengelinned (importeret via Schweiz) med angivet oprindelse i De Forenede Arabiske 
Emirater, men hvis faktiske oprindelse mistænkes for at være Pakistan (hvilket delvis 
er bekræftet). 
Denne sag blev undersøgt i 1994 ved kontrolbesøg i Pakistan og Kenya135. 
2.2 Landbrugs- og fiskeriprodukter 
Fiskeriprodukter fra Norge 
Det var i marts 1993 blevet aftalt, at de norske myndigheder skulle undersøge situationen 
for så vidt angår nogle fiskeriprodukter, der inden for præferenceordningen var blevet 
eksporteret til EF, idet der til fremstillingen af et parti af disse var blev anvendt 
produkter, der ikke havde oprindelse i Norge. 
De norske myndigheder fremsendte en midlertidig rapport i januar 1994. De annullerede 
derefter oprindelsescertifikaterne på grund af at produkterne ikke havde oprindelsesstatus. 
135 Se konklusionerne af det kontrolbesøg, der er aflagt i dette land, s. 56. 
62 
Alle medlemsstater er involveret i inddrivelsen af det (endnu ikke kendte) 
involverede beløb, især Portugal. 
Tunkonserves fra Thailand 
Der behandles for tiden en sag ved domstolene i Nederlandene, Tyskland og Danmark om 
inddrivelse af told for import af tunkonserves ledsaget af oprindelsescertifikater udstedt 
af de thailandske myndigheder for konserves af bonite sarda. 
Kommissionen har slettet konserves af bonite sarda i sit forslag til GSP for 1995. Rådet 
vedtog ordningen den 19. september 1994 og misbrug er derfor ikke længere muligt. 
"Hilton"-oksekød fra Argentina 
De argentinske myndigheder kontaktede i maj 1993 Kommissionen angående en mistanke 
om bedrageri i forbindelse med indførsel af argentinsk oksekød i Tyskland. 
I fortsættelse af det første besøg på stedet viste to yderligere besøg i Argentina i 
henholdsvis november 1993 og april-maj 1994 gennemført i samarbejde med de lokale 
myndigheder, at over 460 ægthedscertifikater, der ved import af fersk og kølet oksekød 
af høj kvalitet ("Hilton beef) til EF var blevet forelagt i 1991 og 1992, var falske. 
Tyskland, der er langt den største importør af Hilton beef fra Argentina (80%), er den 
mest berørte medlemsstat, men andre falske certifikater er blevet fremlagt i Det Forenede 
Kongerige, Spanien, Frankrig, Italien og Nederlandene. 
1 alt er over 4 500 t kød importeret til EF med falske ægthedscertifikater og afgifter til 
ca. 18 mio. ECU mangler at bliver inddrevet. 
På grundlag af de dokumenter, der blev indsamlet under disse kontrolbesøg og stillet til 
de pågældende medlemsstaters rådighed, har de kunnet inddrive afgifterne for de varer, 
der var importeret med falske certifikater. 
Undersøgelserne fortsætter under alle omstændigheder både i EF og i Argentina for at 
opklare samtlige aspekter af bedrageriet. 
Kvæg og kød fra de østeuropæiske lande 
Dette omfattende bedrageri over for "forsendelsesordningen", der er foregået i perioden 
1988/1992, blev opdaget af Kommissionens tjenestegrene ved undersøgelser på stedet. Det 
har siden været udførligt behandlet i pressen og i forespørgsler i Parlamentet. Levende 
kvæg og kød, der teoretisk var bestemt til tredjelande, blev i realiteten unddraget 
forsendelsesordningen og ulovligt ekspederet til forbrug i EF uden betaling af 
importafgifter. 
63 
Et foreløbigt overslag over de beløb, bedrageriet omfatter (17 mio. ECU) er blevet 
forhøjet (33 mio.). Der foregår stadig undersøgelser i Tyskland, Nederlandene, Belgien 
og Frankrig. 
Som følge af denne sag er forsendelsesordningen blevet ændret med hensyn til 
begrænsningen af benyttelsen af den samlede garanti for visse følsomme produkter136. 
* 
* * 
Uden at se bort fra det finansielle aspekt af inddrivelserne er disse undersøgelsers første 
formål at standse bedragerierne ved at afsløre deres netværk. Den bedste forebyggelse er 
at afsløre ulovlighederne og offentliggøre, hvorledes de hænger sammen. Man skal 
imidlertid ikke nære for stor tillid til procedurerne i forbindelse med bedragerierne, som 
dog skal gennemføres med stædighed. 
AFSNIT 4: STRUKTURFONDENE 
1. Nye sager 
1.1 Den Europæiske Socialfond 
Der er etableret kontakter med retsmyndighederne i Lanusei (Sardinien - Italien) 
med henblik på en retssag, der begyndte ved udgangen af 1993, om formodede 
bedragerier i forbindelse med erhvervsuddannelseskurser (bl. a. "Contratti di 
Formazione-Lavoro" - "C.F.L."), der finansieredes af ESF og forvaltedes af 
Regionen Sardinien. 
Bl.a. en politiker og en embedsmand er impliceret i sagen. En kontrol på stedet 
bekræftede flere anomalier i den måde, hvorpå de virksomheder, der modtog 
støtten, forvaltede kontrakterne. Især kunne man ikke i kontrakterne skelne mellem 
udgifterne til uddannelsen, hvis der var nogen, og lønudgifter. 
Der er indledt en undersøgelse i forbindelse med erhvervsuddannelsestiltag i 
Tysklands nye delstater, hvor en modtager med infrastrukturer i forskellige 
medlemsstater skal have misbrugt midler. 
Et tilfælde, der i øjeblikket undersøges i Belgien, har som udgangspunkt, at en 
tidligere administrationsdirektør for et institut til et blad erklærede, at han havde 
måttet skrive falske erklæringer for at få støtte fra ESF. 
Det pågældende institut fik mellem 1989 og 1993, hvad der svarede til 760 000 
ECU fra ESF til medfinansiering af erhvervsuddannelser. 
136 Se afsnit 1, kapitel 5 om ordningerne for toldforsendelse, s. 13. 
64 
Ifølge den pågældendes erklæringer havde der aldrig fundet erhvervsuddannelses-
kurser sted. De i sagsakterne nævnte lærere var forskere, der aldrig havde givet 
undervisning i så meget som blot en time. "Eleverne" var på instituttets 
lønningsliste og var simpelthen sat til at udføre rutineanalyser, som instituttet 
solgte. Medfinansieringen fra instituttets side blev fiktivt konteret over 
"Provinsens" årlige bevillinger til instituttet. 
ESF er på grund af ydelsernes immaterielle karakter et særlig følsomt område, hvor 
Kommissionen har konstateret et stort antal bedragerier, som dens tjenestegrene i 
øjeblikket er ved at undersøge. 
1.2 EUGFL. Udviklingssektionen 
Kommissionens tjenestegrene kunne i september 1994 i forbindelse med et 
kontrolbesøg på Korsika, bl.a. vedrørende ordningen for udligningsgodtgørelse til 
opdrættere i bjergområder137, fastslå alvorlige uregelmæssigheder ved forvaltningen 
af denne støtte. 
Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 
4253/88138 suspenderet alle betalinger som led i DOCUP (enhedsprogramdokumentet) for 
denne del af foranstaltningen. 
De franske myndigheder har anmodet om en yderligere undersøgelse for at afgøre 
problemets omfang og foretage de nødvendige finansielle reguleringer. 
Kommissionen har efter et kontrolbesøg i Italien i september 1994 opdaget et 
betydeligt bedrageri til et beløb på ca. 1,8 mio. ECU i forbindelse med 
gennemførelsen af tre projekter, der finansieres i henhold til Rådets forordning 
(EØF) nr. 355/77139. 
Formålet med projekterne var bl.a. modernisering af tre anlæg til frugter og 
grønsager, der tilhørte samme firma. 
Kontrollen viste, at HF-bestcmmelserne ikke var overholdt ved gennemførelsen, 
især var der foretaget ændringer uden Kommissionens forhåndsgodkendelse og 
ikke støtteberettigede udgifter var konteret over anlægget, der for en dels 
vedkommende var overladt til forfald. 
Efter kontrollen har det italienske ministerium for landbrug, fødevarer og 
skovbrug anmodet Kommissionen om at afbryde to af de tre projekter. 
Retsmyndighederne i Rom har indledt en undersøgelse. 
137 
138 
139 Denne støtte fastsættes i artikel 17 - 19 i Rådets forordning (EØF) nr. 2328/91, 
EFTL 218 af06.08.1991. 
Forordningen er offentliggjort i EFT L 374 af 13.12.1988 og ændret ved Rådets 
Forordning (EØF) nr. 2082/93, EFT L 193 af 31.07.1993. 
EFTL 51 af 13.02.1977. 
65 
1.3 Den Europæiske Regionaludviklingsfond 
Som følge af mistanke om bedrageri ved tildelingen af en offentlig kontrakt på øen 
Réunion er 'udbetalingerne blevet suspenderet og der er indledt en administrativ 
undersøgelse hos de franske myndigheder, der nu er i gang. 
Denne sag viser, at man må være meget påpasselig med tildelingen af offentlige 
kontrakter, især vedrørende anlægsarbejder. 
2. Løbende sager 
Oplysningerne i det følgende viser den væsentligste udvikling i 1994 for de sager, der er 
omtalt i de foregående rapporter. 
2.1 Den Europæiske Socialfond 
På grund af det store antal anklagede (47) er den sag, der behandles ved 
Domstolen i Milano vedrørende uregelmæssighederne i forbindelse med 
ESF i Lombardiet, endnu ikke afsluttet. 
Som også nævnt i 1993-rapporten er det lykkedes allerede inden sagens afslutning 
at få en del af tilskuddet (319 608 ECU) fra ESF, udbetalt til visse af de 
anklagede, tilbage. Dette skyldes, at Kommissionen har anlagt civilt søgsmål. 
Den arbejdsgruppe, der blev nedsat i 1992 for at afvikle ESF/Portugal­
sagskomplekset, fortsætter sit tunge (der skal behandles adskillige hundrede sager) 
og komplicerede arbejde, der skal være tilendebragt senest 30. september 1995140. 
Den sag, hvor et selskab er mistænkt for at misbruge 2,7 mio. ECU fra ESF i 
Belgien, er endnu ikke afsluttet. Kommissionen har anlagt civilt søgsmål. 
Domstolen afsluttede forhandlingerne som forudset i 1994, men dommen er endnu 
ikke afsagt. 
Den igangværende undersøgelse ved domstolen i Neapel har ført til, at sagen er 
optaget til dom. Impliceret er bl.a. 7 embedsmænd fra et luftfartsselskab, der er 
anklaget for bedrageri (forfalskning af regnskabspapirer, herunder registre og 
fakturaer, forhøjelse i bedragerisk hensigt af udgifter til kurser ved falsk angivet 
tilstedeværelse af elever og lærere og ved at kontere udgifterne til andre aktiviteter 
i virksomheden over kurserne) overfor ESF og EIB i forbindelse med 
erhvervsuddannelseskurser. 
140 Ifølge et krav i Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88, ændret ved Forordning 
(EØF) nr. 2081/93, EFT L 193 af 31.07.1993. 
66 
Undersøgelsen har vist, at det pågældende selskab har modtaget tilskud på ca. 5 
mio. ECU fra EF-institutionerne i perioden 1985 - 1992. Det endelige beløb er 
endnu ikke fastsat. 
2.2 EUGFL, Udviklingssektionen 
På grundlag af et samarbejde med anklagemyndigheden i Calabria-regionen og efter et 
kontrolbesøg på stedet i januar 1994 kunne det konstateres, at de alvorlige 
uregelmæssigheder fra centret i Calabria-regionen (S. Lorenzo), havde bredt sig til andre 
centre for oplagring og emballering af olivenolie, nemlig til oplagringscentrene i Castri 
(Puglia) og Eboli (Campania). 
Undersøgelsen bekræftede således flere unormale forhold (forladte bygninger, 
ufremkommelige tilkørselsveje til centrene i Eboli og S. Lorenzo, 
flaskepåfyldningsanlægget var ikke fastgjort til gulvet og ikke tilsluttet fadene...), idet de 
tre centre aldrig havde fungeret. 
Kommissionens tjenestegrene har indledt en procedure med henblik på at standse 
udbetalingerne af tilskuddene og indledte proceduren med henblik på at inddrive de 
udbetalte beløb, 3,185 mio. ECU. 
Kommissionen har anlagt civilt søgsmål mod centret i S. Lorenzo. 
2.3 Operationelt flerfondsprogram 
Med hensyn til den løbende sag vedrørende Abruzzerne har Domstolen i Aquila efter 38 
retsmøder den 21. juni 1994 afsagt dom og herved dømt 11 medlemmer af det tidligere 
regionalråd skyldige i korruption (misbrug af offentligt embede). Den tidligere formand 
for regionalrådet fik tre år (plus fem års forbud mod at påtage sig offentlige hverv) og 
de 10 medlemmer to år (med tre års forbud). Desuden blev formanden dømt for 
forfalskning af den beslutning, der bekræftede, at 2 000 indsendte ansøgninger var blev 
vurderet og at 460 ansøgninger var godkendt til finansiering. Tre regionalrådsmedlemmer 
blev frikendt på grund af manglende beviser. 
Forsvaret appellerede dommen. Det skal dog her bemærkes, at de pågældende ikke blev 
frikendt for forsøgene på bedrageri over for EF-budgettet (artikel 640 i den italienske 
straffelov). 
AFSNIT 5: DIREKTE UDGIFTER 
I dette nye afsnit behandles de særlige udgiftsområder, der til forskel fra de allerede 
nævnte forvaltes "direkte" af Kommissionens tjenestegrene under kontrakter, dvs. uden 
at det medfører nogen form for forskriftsmæssig forpligtelse fra medlemsstaternes side. 
67 
Dette gælder naturligvis med hensyn til at give meddelelse om de pågældende sager, men 
også med hensyn til opfølgningen (f. eks., hvorledes kontrollen skal udføres), herunder 
finansielt. 
1. Miljø 
Kommissionen har gennemført en undersøgelse i Italien på grund af, at et projekt 
vedrørende anlæggelse af en fabrik til udvaskning og ombrydning af polyurethanlak med 
henblik på genanvendelse til fremstilling af nye materialer finansieret inden for rammerne 
af Medspa141 ikke var blevet gennemført inden for den kontraktmæssige frist. 
I mellemtiden havde det selskab, der havde modtaget støtten, flyttet sit sæde til en anden 
italiensk by og udskiftet sin enedirektør. 
Projektet blev aldrig gennemført og der er på grundlag af oplysninger fra Italien stærk 
mistanke om, at den tilsyneladende uberettigede flytning af forretningssæder og 
udskiftningen af direktøren er blevet gennemført for, at ansvaret for kontrakten kunne 
overføres til en anden person, der hele tiden har nægtet ethvert kendskab til den. 
Kommissionen har udsendt instruks om, at det udbetalte forskud skal tilbagebetales. 
I forbindelse med denne sag påpeges problemet med projekter, som der er ansøgt om 
tilskud til, men som ikke gennemføres tilstrækkeligt eller overhovedet. Kommissionen må 
i disse tilfælde kræve de udbetalte forskud tilbagebetalt. 
2. Samarbejde 
De tyske retsmyndigheder har rettet en anmodning til Kommissionen om hjælp i 
forbindelse med en bedrageriundersøgelse mod de ansvarlige for en ikke-statslig 
organisation (NGO), der har stået for to projekter, der henholdsvis er medfinansieret af 
Kommissionen og af forbundsmyndighederne som led i programmet for samarbejde og 
udvikling. 
De ansvarlige er således blevet anklaget for bedrageri over for EF's budget. 
Kommissionen har til gennemførelsen af projekterne udbetalt 480 000 ECU. Den har 
været meget interesseret i at hjælpe de pågældende retsmyndigheder. Retssagen er i gang. 
Denne sag er et eksempel på, at Kommissionen efter anmodning har bistået en 
medlemsstat, der på grundlag af en undersøgelse, som den på eget initiativ har indledt 
over for en NGO, har påvist, at der uretmæssigt er udbetalt EF-midler. 
141 Rådets forordning (EØF) nr. 563/91, EFT L 63 af 09.03.1991. 
68 
3. Videnskab, forskning og udvikling 
Der gennemføres flere undersøgelser vedrørende forskning, hvor der er konstateret 
faktureringsproblemer. Undersøgelserne omfatter en række kontrakter i alle 
medlemsstaterne. 
Der er indledt en undersøgelse i Nederlandene vedrørende uregelmæssigheder i 
forbindelse med et projekt inden for handlingsplanen for indførelse af avancerede 
TV-tjenester i Europa. 
4. Turisme 
Inden for dette område har en undersøgelse vist, at der tilsyneladende er blevet oprettet 
netværk i medlemsstaterne med henblik på at misbruge EF-midler ved hjælp af 
overvurderede kontrakter og fiktive underentrepriser. 
Kommissionen har i henhold til artikel 209A i EF-traktaten henvendt sig til flere 
medlemsstater, for at de ansvarlige myndigheder kan videreføre og uddybe undersøgelsen. 
Det er første gang Kommissionen henvender sig til medlemsstaterne med henvisning til 
denne bestemmelse. Der er tale om følgende procedure, der udtrykkeligt er fastsat i 
artikel 209A, stk. 2, i EF-traktaten: 
"Med forbehold af andre bestemmelser i denne traktat samordner medlemsstaterne deres 
optræden med henblik på at beskytte Fællesskabets finansielle interesser mod svig. Med 
henblik herpå tilrettelægger de med hjælp fra Kommissionen et snævert, løbende 
samarbejde mellem de kompetente tjenester i deres administrationer." 
* 
* * 
Det kan af dette sidste afsnit konkluderes, at Kommissionen bestandigt søger at udvide 
sine undersøgelser til andre sektorer, hvor der er afholdt direkte udgifter og hvor der 
eventuelt kan forekomme uregelmæssigheder eller bedragerier, også som led i organiseret 
kriminalitet. 
KAPITEL 6: STATISTIKKER OG ANALYSER 
De oplysninger, der gennemgås i dette kapitel, stammer alle fra databaser, der er etableret, 
og som forvaltes af Kommissionen. Disse data og de grafiske fremstillinger heraf skal 
først og fremmest gøre det muligt for Kommissionen - støttet af de specialise-
69 
rede tjenester i medlemsstaterne, bl.a. via Det Rådgivende Koordineringsudvalg for 
Bekæmpelse af Svig142 og de sektorrelaterede udvalg - at træffe de nødvendige 
foranstaltninger samt at varetage sin koordinerings- og støttefunktion i forhold til de 
foranstaltninger, der iværksættes på nationalt plan, og som specielt er rettet mod de 
områder, hvor de store tilfælde af finansielt bedrageri finder sted. 
Først forelages en gennemgang af medlemsstaternes meddelelser i henhold til de 
forskellige sektorrelaterede forordninger. Dernæst foretages en analyse af de tilfælde, 
Kommissionen har fået kendskab til gennem andre informationskilder, som f.eks. 
gratislinjen143, eller via den gensidige bistand. Sidste del omhandler den finansielle 
opfølgning af tilfælde af svig, hvilket omfatter en samlet og metodisk strategi baseret på 
anvendelsen af rationelle stikprøveteknikker med det formål at vurdere den samlede 
finansielle virkning af alle tilfældene af uregelmæssigheder. 
Derefter foretages en analyse af uregelmæssighedernes omfang inden for de forskellige 
områder og i de forskellige medlemsstater. Denne analyse er vejledende for de fremtidige 
foranstaltninger til bedrageribekæmpelse. 
Analyserne vil være ledsaget af tabeller og grafiske fremstillinger, der viser virkningen 
af de foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne og Kommissionen efter 
afsløringen af tilfælde af svig eller uregelmæssigheder. 
AFSNIT 1: MEDLEMSSTATERNES MEDDELELSER OM UREGELMÆS­
SIGHEDER 
De tilfælde af svig og uregelmæssigheder, som medlemsstaterne har givet meddelelse om 
i 1994 i henhold til de gældende forordninger144, fremgår af tabel 1 for EUGFL, 
Garantisektionen, af tabel 2 for de traditionelle egne indtægter og af tabel 3 og 4 for 
strukturfondene. 
Kortfattede kommentarer til tabellerne og de grafiske fremstillinger 
Antallet af meddelte tilfælde er generelt stigende inden for alle områder (selv om det 
tilsvarende samlede beløb er lavere, når det gælder egne indtægter). 
Tabel 1 viser de tilfælde inden for EUGFL, Garantisektionen, der blev meddelt i 1994, 
med angivelse af det år, hvor bedrageriet fandt sted, idet tidspunktet for afsløringen af 
142 
143 
144 Se kapitel 4, afsnit 1, side 36. 
Se kapitel 2, afsnit 1, vedrørende udviklingen af "efterretningsvirksomheden" (nye 
informationskilder), s. 27. 
Se bilag 1 for de relevante retsakter og kapitel 1, specielt afsnit 3 "Markante 
fremskridt med hensyn til strukturforanstaltningerne, s. 9. 
70 
det pågældende tilfælde betragtes som meddelelsesåret, dvs. 1994. Det ses, at 
inddrivelsesproccdurcrne fra de nationale forvaltningers side er ret langvarige145. 
Tabel 2 viser antallet af meddelelser i det første halvår inden for området egne indtægter, 
med angivelse af de pågældende beløb og hver enkelt medlemsstats andel i forhold til det 
samlede antal tilfælde og det samlede beløb. 
Tabel 3 viser antallet af meddelelser, der er modtaget inden for området 
strukturforanstaltninger (tabel 4 viser de tilsvarende beløb), og afspejler den seneste 
udvikling af lovgivningen på området. Det er imidlertid nødvendigt at anføre nogle få 
bemærkninger vedrørende meddelelsesproceduren på området: 
Medlemsstaternes forpligtelse til at meddele tilfældene af uregelmæssigheder er 
baseret på artikel 23 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88, men på grund af, at 
Domstolen i 1991 annullerede den såkaldte "adfærdskodeks" vedrørende 
fremgangsmåden146, bliver de nye tilfælde (eller udviklingen i de ældre tilfælde) 
meddelt i mindre omfang, hvis ikke medlemsstaterne helt undlader det. 
Antallet af meddelte tilfælde var således kun 58 i perioden 1990-1993147; 
vedtagelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94 af 11. juli 1994 
virkede befordrende for afgivelsen af meddelelser. 
Således blev der meddelt 22 tilfælde i løbet af det første kvartal, hvor denne nye 
forordning var gældende (der var meddelt 20 tilfælde i 1994 inden den nye 
forordnings ikrafttrædelse). 
der er ikke nogen meddelelser i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 
1831/94. Dette skyldes, at Rådets forordning (EF) nr. 1164/94148 om oprettelse af 
Samhørighedsfonden trådte i kraft den 26. maj 1994. 
Diagram 1 viser det samlede antal meddelte tilfælde af svig vedrørende traditionelle egne 
indtægter og udgifter samt de tilsvarende beløb. Det viser også udviklingen over de sidste 
fire år. 
Diagram 2 viser for hver medlemsstat antallet af meddelte tilfælde i løbet af de seneste 
fire år og de tilsvarende beløb (indtægter og udgifter). 
Diagram 3 viser de forskellige kategorier af egne indtægter, der refereres til i de 
modtagne meddelelser. 
145 
146 
147 
14« Se nedenstående afsnit 3. 
Se "Årsberetning om Bekæmpelse af Svig" for 1991, dok. SEK(92) 943 endelig 
udg. 
Se "Årsberetning om Bekæmpelse af Svig" for 1993. 
Se kapitel 1, afsnit 3 "Fremskridt med hensyn til strukturforanstaltningerne", s. 9. 
71 
Diagram 4 giver de samme detaljerede oplysninger vedrørende de store udgiftsområder 
inden for EUGFL, Garantisektionen. 
Tabel 5 viser forholdet mellem de tilfælde, der er meddelt af en medlemsstat, og 
Fællesskabets udgifter til medlemsstaten (EUGFL, Garantisektionen, strukturfondene). 
Samme forhold vises for de traditionelle egne indtægter, der opkræves af en medlemsstat 
på vegne af Fællesskabet, og de meddelte tilfælde inden for området. 
AFSNIT 2: ANALYSE AF OPLYSNINGERNE I KOMMISSIONENS 
DATABASER 
Oplysninger om tilfælde af uregelmæssigheder findes i følgende databaser: 
Databasen IRENE indeholder medlemsstaternes meddelelser vedrørende tilfælde 
af svig og uregelmæssigheder inden for områderne traditionelle egne indtægter, 
EUGFL, Garantisektionen og strukturfondene; 
basen Præ-IRENE indeholder oplysninger om de tilfælde, der er afsløret af 
Kommissionen, og som medlemsstaterne ikke har givet meddelelse om; 
basen for "Gensidig Bistand" indeholder oplysninger om tilfælde, som har givet 
anledning til udveksling af oplysninger som led i den gensidige bistand149, men 
som endnu ikke er formelt meddelt i henhold til de relevante rådsforordninger150. 
Tabel 6 giver et samlet overblik over de tilfælde af uregelmæssigheder, der blev afsløret 
i 1994. Hvad angår 27% af tilfældene i basen for "Gensidig Bistand", stammer 
informationerne fra Kommissionens tjenestegrene; medlemsstaternes formelle meddelelser 
dækker således ca. to tredjedele af det samlede involverede beløb. 
En mere detaljeret statistisk analyse af disse data foretages af Det Fælles Forskningscenter 
i Ispra151. Imidlertid giver en mindre dybtgående analyse også interessante oplysninger, 
som det fremgår af de efterfølgende tabeller. 
En analyse sektor for sektor af de tilfælde af svig, der blev afsløret i 1994 inden for 
området EUGFL, Garantisektionen, viser, at tilfældene i høj grad er koncentreret om visse 
typer af finansiering. Tabel 7 er en oversigt over de foranstaltninger, hvor de meddelte 
149 
150 
151 Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81. 
Forordning (EØF) nr. 595/91 for EUGFL, Garantisektionen, og forordning (EØF, 
EURATOM) nr. 1552/89 for de traditionelle egne indtægter. 
Se kapitel 2, afsnit 1, punktet vedrørende udviklingen af databaserne 
("efterretningsvirksomheden"), s. 23. 
72 
tilfælde tilsammen repræsenterer over 1 mio. ECU. Det fremgår, at et stort antal tilfælde 
vedrørende visse direkte støtteordninger omfatter forholdsvis beskedne beløb i forhold til 
andre tilfælde, som f.eks. restitutioner (se tabellen), hvor antallet af tilfælde er mindre, 
men beløbene langt højere. 
label 8, der omhandler metoderne til afsløring af tilfældene i 1994 inden for EUGFL, 
Garantisektionen, viser, hvor stor betydning den efterfølgende dokumentkontrol har, idet 
den har gjort det muligt at afsløre 42% af det samlede antal meddelte tilfælde (35% af 
det samlede beløb). Anvendelsen af risikoanalyse152 i denne forbindelse gør det muligt at 
målrette kontrollen og at øge dens effektivitet. 
AFSNIT 3: FINANSIEL OPFØLGNING AF SVIG - SITUATIONEN MED 
HENSYN TIL OPKRÆVNING OG INDDRIVELSE 
Det er kun medlemsstaterne, der er bemyndigede til at inddrive unddragne beløb (egne 
indtægter) og til at iværksætte genopkrævning af beløb, der uberettiget er udbetalt i 
forbindelse med EU's finansiering. Ud over at styrke de operationelle aktiviteter har 
Kommissionen, som led i dets strategiske arbejdsprogram for 1994, påtaget sig at træffe 
konkrete foranstaltninger til at sikre en tilstrækkelig kontrol med de procedurer, der 
anvendes ved inddrivelse af EU-tilgodehavender. Resultatet er ikke altid tilfredsstillende. 
IRENE-basen skulle gøre det muligt at gennemføre en mere systematisk kontrol. Men der 
er områder, hvor lovgivningen vedrørende den finansielle opfølgning af tilfælde af svig 
eller uregelmæssigheder er utilstrækkelig eller ikke-eksisterende. Derfor vedtog 
Kommissionen i 1994 en række foranstaltninger vedrørende EUGFL, Garantisektionen, 
og strukturfondene153. Inden for området egne indtægter har den fremsat et forslag til 
ændring af de gældende bestemmelser, som stadig er til behandling i Rådet. 
Som et resultat af de konstaterede mangler ved den finansielle kontrol på udgiftsområdet 
har Finanskontrollen (GD XX) udvidet sin rapport om forvaltningen af Kommissionens 
direkte tilgodehavender154 til også at omfatte kontrollen med inddrivelsen af de indirekte 
tilgodehavender, som i første instans er medlemsstaternes ansvar (egne indtægter, EUGFL, 
Garantisektionen, strukturfonde). Endvidere omhandler denne rapport specifikke spørgsmål 
vedrørende inddrivelsen af EU-tilgodehavender i forbindelse med svig eller 
uregelmæssigheder. Nedenfor omtales nogle af den nævnte rapports bemærkninger, 
152 
153 
154 Se kapitel 1, afsnit 2, om udviklingen i lovgivningen på landbrugsområdet, punktet 
vedrørende ændringen af Rådets forordning (EØF) nr. 4045/89, s. 8 og 9. 
Finansinspektørens 18. Beretning, hvis konklusioner formelt blev vedtaget af 
Kommissionen den 28.04.1994. 
Se også kapitel 2, afsnit 1, punktet om udviklingen af Kommissionens 
tjenestegrene, s. 21. 
73 
henstillinger og forslag vedrørende kontrol af inddrivelsesproceduren inden for forskellige 
områder. 
1. Kontrol inden for området traditionelle egne indtægter 
1.1. Principper 
I henhold til afgørelsen om egne indtægter og dens gennemførelsesforordning (EØF, 
EURATOM) nr. 1552/89 er medlemsstaterne forpligtede til at fastlægge, bogføre og 
inddrive de involverede beløb i forbindelse med de tilfælde af svig og uregelmæssigheder 
inden for området egne indtægter, som de har konstateret. Kommissionen overvåger, at 
de procedurer, der skal føre til inddrivelse, rent faktisk iværksættes og gennemføres af de 
nationale forvaltninger, således at medlemsstaten kan anses for at have gennemført en 
tilfredsstillende forvaltning. I tilfælde af at beløb ikke kan inddrives på grund af en 
virksomheds insolvens eller på grund af forældelse, skal medlemsstaten kunne godtgøre, 
at den har gjort alt, hvad der var muligt for at inddrive de (tabte) beløb, inden den 
fritages for at stille dem til rådighed for Fællesskabet. 
IRENE-basen er en dokumentationsbase, som indeholder data, der kan anvendes ved 
bedrageribekæmpelsen og til at vejlede de involverede tjenester. I henhold til forordning 
(EØF, EURATOM) nr. 1552/89 skal der føres et såkaldt "B-regnskab" over afgifter, som 
er fastlagte, men endnu ikke inddrevet; dette er regnskabsmæssige oplysninger, som hvert 
år indgår i Kommissionens status og forvaltningsregnskab. Ved at de nationale 
forvaltninger indsender kvartalsvise opgørelser, kan Kommissionen sikre sig, at 
medlemsstaterne overholder deres forpligtelse til at indføre beløbene svarende til de 
fastlagte, men endnu ikke inddrevne afgifter i det særskilte regnskab. Dette B-regnskab 
er et globalt regnskab, der omfatter de tilfælde af svig og uregelmæssigheder, som 
involverer beløb over 10 000 ECU, og som er meddelt i henhold til forordningens 
artikel 6, stk. 3, men også de tilfælde, hvor de pågældende beløb er mindre end den 
nævnte tærskel. Det kan også omfatte tilfælde, hvor debitor anfægter et beløb, hvilket kan 
medføre berigtigelse af fastlæggelsen. 
Den største vanskelighed ved at sikre en effektiv finanskontrol er således, på nationalt 
plan, at der er tale om to former for kompetence, nemlig efterforskningen (undersøgelser) 
for at afsløre og meddele svig, og bogføringen af beløbene (hvilket normalt påhviler 
regnskabsinstanserne). Resultatet er, at det ofte er vanskeligt at etablere en forbindelse til 
meddelelserne om svig og uregelmæssigheder. Med andre ord, de oplysninger, der 
fremgår af IRENE-basen, er vanskelige at sammenholde med data fra de B-regnskaber, 
der føres af medlemsstaterne; sidstnævnte indeholder de fastlagte beløb, medens 
oplysningerne i IRENE-basen stammer fra en meddelelse, der er afgivet, uden at de 
pågældende beløb nødvendigvis er blevet fastlagt. 
En anden vanskelighed skyldes, at medlemsstaterne ikke er forpligtet til regelmæssigt at 
ajourføre deres meddelelser. En sådan forpligtelse indgår i Kommissionens forslag til 
ændring af Rådets forordning (EØF, EURATOM) nr. 1552/89. 
74 
Endnu et problem e'r den manglende kompatibilitet mellem de data, der er registreret i de 
tre baser IRENE, Præ-IRENE og "Gensidig Bistand". Kommissionen vil i 1995 træffe 
foranstaltninger for arudbedre denne mangel. 
i 
1.2 Arbejdsmetoder 
I slutningen af 1992 foreslog Kommissionen en ændring af forordning (EØF, 
EURATOM) nr. 1552/89, bl.a. med det formål at sikre en ajourføring af meddelelserne 
om tilfælde af svig og uregelmæssigheder og en bedre finansiel kontrol med 
inddrivelsen155. Rådet har endnu ikke truffet afgørelse om dette forslag. 
På denne baggrund har Generaldirektoratet for Budgetter (GD XIX) på grundlag af den 
erfaring, der er opnået siden ikrafttrædelsen af forordning (EØF, EURATOM) nr. 
1552/89156, opstillet en arbejdsmetode, som skal omtales nedenfor. 
To fundamentale principper ligger til grund for metoden: 
en optimal udnyttelse af de oplysninger, Kommissionen modtager (oplysninger, 
der hovedsagelig stammer fra medlemsstaterne) som led i den administrative 
bistand eller i henhold til forordning (EØF, EURATOM) nr. 1552/89 om 
fastlæggelse, bogføring og tilrådighedsstillelse af de egne indtægter (kvartalsvise 
opgørelser og månedlige bogføringsrapporter157, rapporter over tilfælde, hvor de 
pågældende beløb ikke kan inddrives158); 
"risikoanalyse"159 og stikprøveundersøgelser. 
Kommissionens kontrol består således i at anvende risikoanalyse til udvælgelse af tilfælde 
af svig og uregelmæssigheder (det er klart, at Kommissionen ikke kan følge alle de 
tilfælde, der afsløres af medlemsstaterne). Således udvælges stikprøvevis en række 
repræsentative sager, som medlemsstaternes forvaltninger udspørges om, indtil sagerne er 
afsluttet: 
Tilfælde, der er meddelt i henhold til den gældende forordning, og som 
repræsenterer over 500 000 ECU, følges meget detaljeret. Sådanne tilfælde tegner 
155 
156 
157 
158 
159 Se kapitel 1, afsnit 1, om udviklingen i lovgivningen inden for området egne 
indtægter, s. 6. 
Se den tilsvarende del i "Årsberetningen om Bekæmpelse af Svig" for 1993. 
Artikel 6, stk. 3, første afsnit, i forordning (EØF, EURATOM) nr. 1552/89. 
Artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF, EURATOM) nr. 1552/89. 
Se under dette emne og under "efterretningsvirksomhed", kapitel 2, afsnit 1, punkt 
2 og 3, s. 22 ff. 
75 
sig tilsammen for mere end 80% af det beløb, der er involveret i tilfælde af svig 
og uregelmæssigheder, som er meddelt af medlemsstaterne; 
de tilfælde, der er kendt af Kommissionens tjenestegrene, bl.a. i medfør af 
forordning (EØF) nr. 1468/81 om gensidig bistand (GB), kontrolleres på samme 
måde, forudsat at de involverer et beløb i egne indtægter på over 1 mio. ECU, og 
at de opfylder en række andre kriterier. Denne særlige kontrol er således 
forbeholdt tilfælde, som er af særlig interesse for budgetmyndigheden eller 
Revisionsretten, eller tilfælde, som opfylder et af følgende kriterier (ud over 
ovennævnte finansielle risikokriterium): flere medlemsstater er impliceret, 
undersøgelsen er indledt af Kommissionen, eller forældelsesfristen er ved at blive 
aktuel. 
Inden for den første gruppe (meddelelser i henhold til artikel 6, stk. 3) følges 99 tilfælde, 
og inden for den anden gruppe (GB og andre) 6 tilfælde, som vedrører ca. 5 000 
dokumenter, der har været genstand for fejlagtig færdigbehandling, eller som omfatter 
forkert angivelse160. 
1.3. Inddrivelse 
Tabel 9 viser situationen med hensyn til inddrivelse af egne indtægter, idet de samlede 
angivne beløb er anført i tabel 2. 
Hvad angår de 99 tilfælde i den første udvalgte gruppe, som repræsenterer 276 
mio. ECU, har Kommissionen kunnet konstatere, at 22,5 mio. ECU var blevet 
inddrevet, og at 21 mio. ECU, efter at tilfældene var blevet behandlet af de 
administrative eller retslige regresmyndigheder, var blevet berigtiget. En række af 
medlemsstaternes svar er genstand for en grundig undersøgelse. 
Hvad angår de 6 tilfælde i den anden gruppe, har Kommissionen kunnet 
konstatere, at de pågældende beløb for hovedpartens vedkommende var registreret 
som beløb, der var under opkrævning (B-regnskabet). Situationen med hensyn til 
de faktisk opkrævede beløb følges særskilt. 
2. Kontrol inden for området EUGFL, Garantisektionen 
2.1. Principper 
Hvad angår udgifterne inden for EUGFL, Garantisektionen, er der ingen lovgivning, der 
forpligter medlemsstaterne til at føre et regnskab over beløb, der er fastlagt, men endnu 
ikke inddrevet. 
Bogføring sker kun af beløb, der rent faktisk er inddrevet af medlemsstaterne eller 
inddrevet hos dem som følge af en ad hoc-beslutning fra Kommissionens side (f.eks. i 
tilfælde af forsømmelse). Beløb, der inddrives af medlemsstaterne som følge af 
160 Blandt tilfældene i denne gruppe kan især nævnes "TV-apparater fra Tyrkiet" og 
"kvæg og kød fra de østeuropæiske lande", som er omtalt i denne rapport, 
kapitel 5 (se s. 60-61 og 63-64). 
76 
uregelmæssigheder (i den i Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 omhandlede forstand), 
bliver i henhold til artikel 8, stk. 2, andet afsnit, i Rådets forordning (EØF) nr. 727/70161 
overdraget til de udbetalende organer og af disse modregnet i fondens udgifter. I 
bogføringsmæssig henseende vil en sådan transaktion kun fremgå detaljeret på årsbasis. 
På dette område bør der skelnes mellem de uregelmæssigheder, hvor medlemsstalernes 
faktiske inddrivelse af beløbene medfører en fast tilbageholdelse på 20% af de 
pågældende beløb til fordel for de nationale forvaltninger162, og beløb, der er uberettiget 
udbetalt af enhver anden grund, såsom forsømmelighed eller fejl med hensyn til modtager, 
hvor der ikke foretages en sådan tilbageholdelse. 
Systemet vil kunne forbedres, hvis det ændres på to væsentlige punkter: 
Bogføringsmetoden er utilstrækkelig, da den ikke tager hensyn til de beløb, der 
er fastlagt, men endnu ikke opkrævet. Derfor foreslår Kommissionen, at der 
indføres en procedure af samme type som den, der er indført for egne indtægter 
ved Rådets forordning (EØF, EURATOM) nr. 1552/89, og som fastslår, at der 
skal føres et særskilt "B-regnskab" over disse beløb163. 
Uddrag af et sådant regnskab, som er en permanent oversigt over Fællesskabets 
tilgodehavender, skulle sendes til Kommissionen og ville være et værdifuldt 
redskab til både medlemsstaternes og Kommissionens forvaltning og kontrol af de 
pågældende tilgodehavender. 
I forbindelse med kontrolbesøg kunne man undersøge de individuelle sager 
(vedrørende svig og uregelmæssigheder) og kontrollere, at bogføringen var 
nøjagtig, og at medlemsstaterne gennemførte en sund forvaltning (herunder hvad 
angår afskrivninger, forældelse mv.). Endvidere kunne kontrolbesøgene være 
anledning til at sammenligne bogførings- og dokumentationssystemerne på 
baggrund af de meddelelser, medlemsstaterne skal afgive i henhold til artikel 5 i 
ovennævnte forordning (EØF) nr. 595/91; 
161 
162 
163 Se bilag 1 om bestemmelserne vedrørende kontrol. 
Dette princip er omhandlet i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 595/91 og gælder for 
de tilfælde, der meddeles i medfør af artikel 5 i samme forordning. Se bilag 1 
vedrørende bestemmelserne for meddelelser om tilfælde af svig og 
uregelmæssigheder inden for området EUGFL, Garantisektionen. 
Se ovenstående punkt vedrørende egne indtægter. 
77 
I fortsættelse af Bel le-gruppens arbejde164 har Kommissionen foreslået en reform 
og forbedring af proceduren for regnskabsafslutning165 til imødegåelse af de 
stigende vanskeligheder, der er konstateret i forbindelse med afholdelsen af 
fondens udgifter. 
Det er blevet besluttet at oprette et forligsorgan, der har til formål at tilnærme 
Kommissionens og medlemsstaternes divergerende holdninger i forbindelse med 
denne procedure til hinanden166. Desuden kan der søges opnået ad hoc-løsninger 
i forbindelse med visse tilfælde af svig, eventuelt ved at anvende ad hoc-
procedurer for finansiel korrektion, som ikke er knyttet til tidsplanen for 
regnskabsafslutningen. Det overordnede formål for sådanne procedurer er den 
fysiske inddrivelse af midler, der er ulovligt tilvendt eller anvendt, og at sikre at 
lovovertræderne tildeles den relevante straf (af administrativ og/eller strafferetlig 
art). 
2.2 Inddrivelse 
Medlemsstaterne fører et regnskab over de faktisk inddrevne beløb, hvor de 
grundlæggende oplysninger er meddelt Kommissionen (årlige angivelser vedrørende 
EUGFL, Garantisektionen), men ikke noget regnskab over de fastlagte beløb, der ikke er 
inddrevet. Som angivet ovenfor, er et af Kommissionens mål at få etableret et sådant 
regnskab. Selv om IRENE-basen er værdifuld med hensyn til dokumentation, kan den 
ikke give et nærmere billede af opkrævningssituationen for de meddelte tilfælde af svig 
og uregelmæssigheder. 
Tabel 10 viser situationen med hensyn til opkrævning efter medlemsstat, uden 
hensyntagen til hvor gamle sagerne er. Den højeste inddrivelsesrate er 40% af de beløb, 
der er tale om på nationalt plan. Med hensyn til de tilfælde, der blev meddelt i 1994, var 
inddrivelsesraten på EU-plan kun 4% af det samlede involverede beløb. 
3. Kontrol inden for området strukturforanstaltninger og andre udgifter 
Nedenstående tabel 11 viser situationen med hensyn til de uregelmæssigheder, 
medlemsstaterne har meddelt, og de opkrævne beløb: 
164 Ekspertgruppe, som af Kommissionen blev pålagt at foreslå retningslinjer for en 
reform af proceduren for regnskabsafslutning. 
165 Visse beløb pålignes medlemsstaterne i henhold til artikel 8 i ovennævnte 
forordning (EØF) nr. 729/70. 
166 Kommissionens beslutning af 01.07.1994 (94/442/EF), EFT L 182 af 16.07.1994. 
78 
Tabel 11 
Antal tilfælde 
Meddelt beløb 
(ECU) 
Inddrevet beløb 
(ECU) Før 1.7.94* 
78 
4 292 595 
262 160 1.7.94** 
26 
1 086 622 
137 288 lait 
104 
5 379 217 
399 448 
** inden ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1681/94 
med anvendelse af (EF) 1681/94 
Tallene for de inddrevne beløb skal fortolkes med forsigtighed, eftersom medlemsstaterne 
ikke længere sender meddelelser167, og tallene vedrørende gamle sager således ikke er 
ajourførte. Situationen vil blive forbedret under ovennævnte nye forordning om 
uregelmæssigheder og opkrævning af beløb, der er uberettiget udbetalt som led i 
finansieringen af strukturpolitikken, og om et informationssystem på området. Desuden 
skal der tages hensyn til, at de uregelmæssigheder, der konstateres i forbindelse med 
kontrollen, kan medføre inddrivelse hos den endelige modtager og dermed en nedsættelse 
af fællesskabsbidraget, uden at dette kommer til udtryk gennem en inddrivelse i snæver 
forstand, dvs. en tilbagebetaling til EF-budgettet. Årsagen hertil er, at beløb, der på denne 
måde inddrives af de nationale myndigheder, omprogrammeres og anvendes til 
gennemførelse af andre projekter. 
Som tilfældet er med udgifterne under EUGFL, Garantisektionen, findes der ikke et 
særskilt regnskab for de beløb, der er fastlagt, men endnu ikke inddrevet. Sagen 
undersøges imidlertid i øjeblikket, især for tilfælde, der er meddelt efter reformen af 
fondene i 1989 og efter den generelle revision i 1993. 
KAPITEL 7: BEVILLINGER TIL BEKÆMPELSE AF SVIG 
AFSNIT 1: GENNEMFØRELSE AF 1994-BUDGETTET 
For 1994 var det beløb, der af budgetmyndigheden blev godkendt til bekæmpelse af svig, 
på 139,14 mio. ECU i forpligtelsesbevillinger og 124,24 mio. ECU i betalingsbevillinger, 
herunder bevillinger afsat under reserven. 
167 Se afsnit 1 ovenfor, s. 70. 
79 
Størstedelen af bevillingerne til bekæmpelse af svig tildeles de nationale myndigheder, der 
er ansvarlige for kontrol og undersøgelser. Den procentdel, der tildeles Kommissionen til 
dens egne operationelle tjenester, er fortsat meget lille168. For 1994 skelnes der imidlertid, 
som ønsket af budgetmyndigheden, tydeligere mellem disse to kategorier. De bevillinger 
til bekæmpelse af svig, som udelukkende vedrører Kommissionen, omfatter således: 
bevillingerne til koordineringsenheden (GS/UCLAF), herunder bevillingerne til 
intern operationel bistand (begrebet omtales nærmere nedenfor); 
bevillingerne til udvikling af EU's databaser (IRENE, Præ-IRENE) og SCENT-
systemerne, til TAFI-programmet og til diverse undersøgelser og rapporter; 
på landbrugsområdet, bevillingerne til oprettelse af et forligsorgan som led i 
reformen af proceduren for regnskabsafslutning169. 
Disse bevillinger repræsenterer ca. 3% af de samlede tildelte bevillinger. Procentdelen er 
imidlertid steget, hvilket afspejler en politisk vilje, som budgetmyndigheden gav udtryk 
for allerede i 1993, til at give Kommissionen yderligere midler til at udføre sine opgaver. 
De oprindelige bevillinger for 1994 (139,14 mio. ECU) svarer ikke til de bevillinger, der 
rent faktisk er til rådighed, eftersom Kommissionen, i overensstemmelse med princippet 
for sund finansiel forvaltning, som omhandlet i artikel 2 i finansforordningen170, med 
budgetmyndighedens godkendelse har kunnet foretage interne overførsler. Der har også 
været forskelle med hensyn til, i hvilken grad de disponible bevillinger rent faktisk er 
blevet anvendt i løbet af regnskabsåret. Mere detaljerede oplysninger om disse spørgsmål 
findes i det afsnit, der omhandler anvendelsesraten for bevillingerne efter budgetpost og 
sektor. 
Inden denne nærmere redegørelse skal der mindes om, at aktionsbevillingerne i 
udgiftsbudgettets del B skal komme medlemsstaterne til gode i form af teknisk bistand. 
Dette er udtryk for Kommissionens nye politik på området, en politik, der støttes af 
Europa-Parlamentet. 
Bevillingerne fra budgettets del A er til administration; de dækker således udgifter, som 
også kommer medlemsstaterne til gavn, bl.a. gennem afholdelsen af seminarer og andre 
specifikke uddannelsesforanstaltninger, men også gennem såkaldt global støtte til de 
relevante nationale forvaltninger. 
168 Se "Årsberetning om "Bekæmpelse af Svig" for 1993 for den seneste udvikling i 
disse tildelinger. 
169 Se kapitel 6, afsnit 3 "Finansiel opfølgning af svig", EUGFL-Garantisektionen, 
s. 76, 
170 Grundforordning af 21.12.1977, EFT L 356 af 21.12.1977, senest ændret ved 
Rådets forordning (EKSF, EF, EURATOM) nr. 2730/94, EFT L 293 af 
12.11.1994. 
80 
1. Anvendelsen af bevillinger til bekæmpelse af svig inden for landbrugsområdet 
Disse bevillinger udgjorde mere end 93% af de samlede bevillinger til bekæmpelse af svig 
på 1994-budgettet. Anvendelsen efter budgetpost og foranstaltning er detaljeret vist i tabel 
12. Nedenstående bemærkninger vedrører de største poster, hvor bevillingerne er anvendt 
i henhold til gældende retsgrundlag efter anmodning fra medlemsstaterne, som er de 
vigtigste modtagere. 
1.1 Post A-3531 "Kontrol, undersøgelser, analyser som led i bekæmpelsen af svig" 
Denne post indeholder ikke-opdelte bevillinger, med et beløb i forpligtelsesbevillinger 
svarende til betalingsbevillingerne. Den omfatter foranstaltninger, der strækker sig ud over 
kalenderåret, således at anvendelsen af bevillingerne pr. 31. december 1994 ikke 
repræsenterer den endelige situation for et givet år. Det endelige forbrug af bevillinger 
vil først være kendt i løbet af det tredje kvartal i året efter det pågældende budgetår. 
Derfor angiver tabellerne kun bevillingsanvendelsen pr. 31. december 1994 med de 
bevillinger, der er disponeret over i 1994 (tabel 13). Derimod er den endelige situation 
med hensyn til forbrug af bevillinger fra 1993-budgettet kendt og fremgår af tabel 14. 
1.2 Post Bl-360 "Bekæmpelse af svig - EUGFL. Garantisektionen 
Da der ligeledes er tale om ikke-opdelte bevillinger, og af de samme årsager som ovenfor 
nævnt, viser tabel 15 og 16 den delvise anvendelse af bevillingerne pr. 31. december 1994 
for 1994-budgettets og den endelige anvendelse for 1993-budgettets vedkommende. 
1.3 Post B2-511 "Kontrol i landbruget" 
Denne post indeholder opdelte bevillinger. 
En stor del af forpligtelsesbevillingerne og betalingsbevillingerne fra det af 
budgetmyndigheden oprindeligt vedtagne budget er stillet til rådighed igen. Der er to 
hovedårsager hertil: en manglende udnyttelse af bevillingerne til etablering af fortegnelser 
over vindyrkningsarealer171 og et fald i udgifterne i forbindelse med kontrolorganerne for 
olivenolie, hvilket skyldes valutakurssvingninger og en nedsættelse af midlerne til driften. 
1.4 Post B2-519 "Foranstaltninger til bekæmpelse af svig inden for landbruget" 
Oprettelsen af denne post på 1994-budgettet skyldes et initiativ fra Europa-Parlamentets 
side, idet det ønskede at øge Kommissionens aktionsmidler til bekæmpelse af svig. Den 
oprindelige tildeling var betydelig (2,5 mio. ECU i forpligtelsesbevillinger og 1,5 mio. 
ECU i betalingsbevillinger), men da posten havde karakter af "mini-budget", var den i 
modstrid med tidligere instruktioner fra budgetmyndighedens side, som var bekræftet af 
171 Se "Årsberetning om Bekæmpelse af Svig" for 1993. 
81 
interne instruktioner i Kommissionen. Det var derfor meget vanskeligt at anvende 
bevillingerne, og de midler, der blev anvendt, var i det væsentlige begrænset til 
finansiering af operationelle foranstaltninger, såsom undersøgelser og anvendelsen af 
eksterne eksperter mv. 
Stillet over for denne paradoksale situation, som var eneste årsag til underudnyttelsen, 
foreslog de ansvarlige for forvaltningen af kapitlet, at de ikke-udnyttede midler blev stillet 
til rådighed igen i forbindelse med den årlige bevillingsoverførselsprocedure, som skal 
godkendes af budgetmyndigheden. Denne kunne ikke godkende den interne overførsel, 
hvorfor bevillingerne forblev under posten. 
2. Finansiel analyse 
2.1 Anvendelsen af bevillinger til landbrugsområdet 
Rådets forordning (EØF) nr. 307/91172 omhandler en ordning med samfinansiering fra 
Fællesskabets side med henblik på at styrke kontrollen med visse udgifter, der afholdes 
af EUGFL, Garantisektionen. Samfinansieringen er tidsbegrænset, og der er fastsat et 
årligt loft på 20 mio. ECU (samlede disponible beløb). 
De udgifter, der blev angivet af medlemsstaterne i 1993, beløb sig til 10,37 mio. ECU, 
dvs. 52% af det samlede disponible beløb (se tabel 16). 
Udnyttelsen af fællesskabsmidlerne varierer fra den ene medlemsstat til den anden: 
Irland, Tyskland, Frankrig og Danmark har en udnyttelsesgrad, der er højere end 
gennemsnittet (fra 52% til 80%), Portugal og Spanien ligger omkring gennemsnittet (45% 
og 50%). Derimod har Det Forenede Kongerige, Grækenland, Italien og Belgien kun 
anvendt fra 11% til 17% af de midler, der er stillet til deres rådighed. Kun Nederlandene 
har udnyttet alle tildelte bevillinger og har i henhold til Kommissionens forordning (EF) 
nr. 1116/94173 modtaget en supplerende finansiering. 
Blandt de udgifter, der er angivet af medlemsstaterne i 1993, var udgifterne til aflønning 
af ekstra personale til den kontrol, der er omhandlet i forordning (EØF) nr. 307/91, den 
største udgiftspost (67% af det samlede beløb). Uddannelsesudgifterne har fortsat været 
lave (2%), de er bl.a. anvendt til at arrangere kurser vedrørende de forskellige metoder 
til kontrol af landbrugsvarer. Udgifterne til udstyr (18%) er bl.a. gået til indkøb af 
computere og køretøjer, idet sådant materiel er absolut nødvendigt for at kunne 
gennemføre kontrollen i praksis. Endelig har lande som Danmark, Grækenland, Irland og 
Portugal anmodet om ret store beløb til laboratorieanalyser af bl.a. eksporterede varer. 
På baggrund af erfaringerne fra de tre første år, hvor forordning (EØF) nr. 307/91 var 
gældende (inklusive 1994), vedtog Kommissionen den 16. maj 1994 forordning (EF) 
172 EFTL 37 af 9.2.1991. 
173 EFTL 122 af 17.05.1994. 
82 
nr. 1116/94174, som bl.a. gør det muligt for medlemsstaterne at overføre ikke-anvendte 
fællesskabsmidler fra én budgetpost til en anden inden for det samlede tildelte beløb og 
yderligere at få adgang til midler, der ikke er anvendt af andre medlemsstater. Disse nye 
bestemmelser imødekommer et ønske fra en række medlemsstaters side og giver samtidig 
bedre muligheder for forvaltning af de pågældende fællesskabsmidler. 
De udgiftsoverslag, der er foretaget for 1994 (se tabel 15) på grundlag af 
medlemsstaternes angivelser, omfatter et beløb på 7,2 mio. ECU, dvs. 36% af de 
disponible midler175. Den endelige udnyttelsesrate vil være kendt efter 15. maj 1995, når 
medlemsstaterne har forelagt Kommissionen en opgørelse over deres faktiske udgifter. 
Hvad angår de øvrige former for samfinansiering under denne budgetpost, som f.eks. den 
etablering af et integreret system for forvaltning og kontrol, der er omhandlet i Rådets 
forordning (EØF) nr. 3508/92176, og udgifterne til telemåling, må udnyttelsesgraden (både 
for 1993 og det forventede niveau i 1994) anses for tilfredsstillende (se ovennævnte 
tabeller). 
2.2. Kommissionens nye politik for teknisk bistand og subsidier 
Denne politik, der støttes af Europa-Parlamentet, består i at medfinansiere sådanne 
foranstaltninger til bekæmpelse af svig, som iværksættes af de kompetente myndigheder 
i medlemsstaterne. Formålet er at aktivere bekæmpelsen af svig på områder, hvor 
retsgrundlaget ikke omfatter begrebet teknisk bistand til medlemsstaterne og især ikke 
indeholder detaljerede gennemførelsesbestemmelser, i modsætning til, hvad tilfældet er 
inden for landbrugsområdet. 
Den tekniske bistand til medlemsstaterne ydes i henhold til nærhedsprincippet. Disse 
bevillinger skal således hjælpe medlemsstaterne til at gennemføre 
fællesskabsforanstaltningerne vedrørende bekæmpelse af svig, specielt udvikling af 
kontrol, hvortil de nationale forvaltninger ikke har en tilstrækkelig administrativ eller 
teknisk kapacitet. Støtten kan antage forskellige former afhængigt af arten af de 
anmodninger, medlemsstaterne fremsætter; der kan være tale om støtte til indkøb af 
specielt udstyr til anvendelse "i marken", eller ekspertbistand, stadigvæk efter udtrykkelig 
anmodning fra medlemsstaternes forvaltninger, til nationale undersøgelser eller 
undersøgelser i samarbejde med Kommissionen. 
174 
175 
176 Den allerede omtalte forordning, der ændrer Kommissionens forordning (EØF) nr. 
967/91, EFT L 100 af 20.4.1991. 
For regnskabsåret 1994 har Kommissionen kun disponeret over 10 mio. ECU, i 
stedet for de oprindelige 20 mio. ECU, netop for at tage hensyn til 
underudnyttelsen i forbindelse med forordning (EØF) nr. 307/91. 
Se kapitel 1 om lovgivningen, afsnit 2 "Markante fremskridt på 
landbrugsområdet", s. 7. 
83 
Hvad angår strukturfondene (og Samhørighedsfonden i 1995), består bistanden til 
medlemsstaterne hovedsagelig i, at der organiseres seminarer177, hvor der i første instans 
vil blive redegjort detaljeret for de nye ordninger for meddelelse af konstaterede tilfælde 
af uregelmæssigheder, der er afsløret under den nye lovgivning, der trådte i kraft i 
1994178, ligesom der vil blive bidraget til tilrettelæggelsen af projekter vedrørende 
uregelmæssigheder på disse områder. 
Den tekniske bistand til medlemsstaterne har et modstykke internt i form af bistand til 
Kommissionens egne operationelle tjenester. Selv om det først og fremmest er de 
kompetente nationale forvaltninger, der er ansvarlige for at gennemføre Kommissionens 
politik for bekæmpelse af svig, så bliver denne politik udarbejdet, fulgt op og koordineret 
af Kommissionens centrale enhed for bedrageribekæmpelse (GS/UCLAF). Der gøres 
således alt for at sikre, at denne afdeling har de nødvendige redskaber til at udføre sine 
opgaver179 (se tabel 12 vedrørende anvendelsen af bevillingerne under post B2-519). 
AFSNIT 2: BEVILLINGER FOR 1995 
De forpligtelsesbevillinger til bekæmpelse af svig, som budgetmyndigheden har vedtaget 
for 1995, andrager 132,618 mio. ECU (121,568 mio. ECU i betalingsbevillinger). 
Forøgelsen i forhold til 1994 er sket ikke blot inden for de "traditionelle" poster 
vedrørende landbrugssektoren, men også inden for de nye poster vedrørende 
"Strukturfonde, Samhørighedsfonden, forskningssektoren med omkostningsfordeling og 
samarbejdssektoren", hvilket viser, hvorledes der gradvis for de kommende regnskabsår 
etableres en mekanisme til støtte for de kompetente organer i medlemsstaterne, herunder 
de centrale og/eller koordinerende nationale organer. 
Stigningen i forpligtelsesbevillingerne er således på 5,2%. 
Når politikken er fastlagt, vil den blive evalueret, og der vil blive fremsendt en særlig 
rapport til budgetmyndigheden om anvendelsen af de bevillinger, der er afsat til 
medlemsstaterne til teknisk bistand, og om Kommissionens egen anvendelse af disse 
bevillinger til intern bistand, der har til formål at øge bedrageribekæmpelsen "i marken". 
Sideløbende med denne forøgelse vil der blive stillet de relevante redskaber til rådighed 
for at kunne analysere de indsamlede data, således at undersøgelserne og de specifikke 
177 
178 
179 I 1994 afholdtes et seminar for den del af den portugisiske statsforvaltning, der 
tager sig af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling. 
Se kapital 1 om lovgivningen, afsnit 3 "Markante fremskridt med hensyn til 
strukturforanstaltningerne", s. 9. 
Tildelingen af midler er blevet justeret for at kunne dække en forøgelse af 
personalet og en omstrukturering af afdelingen i 1994. Se kapitel 2, afsnit 1, 
punktet om udviklingen i den interne organisation af Kommissionens 
tjenestegrene, s. 21. 
84 
analyser, der følger efter undersøgelserne, kan blive mere effektive og målrettede180. 
Tabel 17 og diagram 5 viser fordelingen af 1995-bevillingerne til bekæmpelse af svig på 
de forskellige sektorer: 
180 Se endvidere kapitel 2, afsnit 1, punktet om udviklingen af 
"efterretningsvirksomheden", s. 22. 
85 
BILAG 1 : KORTFATTET OVERSIGT OVER GÆLDENDE BESTEMMELSER 
PR. 1. JANUAR 1994 
I henhold til EF-traktatens artikel 5 er medlemsstaterne forpligtet til at gennemføre 
fællesskabsretten. I denne forbindelse påhviler det dem at overvåge, at 
fællesskabsbestemmelserne overholdes, at opkræve indtægter og forvalte udgifterne inden 
for de vigtigste fonde, der står til deres rådighed (EUGFL, Garantisektionen, 
strukturfondene mv.). 
I henhold til artikel 209A i EF-traktaten, som blev indført ved traktaten om Den 
Europæiske Union, der trådte i kraft den 1. november 1993, skal medlemsstaterne 
bekæmpe svig til skade for Fællesskabets finansielle interesser med samme midler og 
omhu, som hvis det drejede sig om deres egne finansielle interesser. Med henblik herpå 
skal de med hjælp fra Kommissionen tilrettelægge et snævert samarbejde mellem de 
nationale forvaltninger. 
Traktatens bestemmelser er nærmere præciseret i den afledte ret vedrørende de forskellige 
sektorer. 
1. Kontrol 
Enhver politik, der medfører foranstaltninger med finansielle konsekvenser, nødvendiggør 
et effektivt kontrolsystem. Kontrollen skal først og fremmest ske under de nationale 
forvaltningers ansvar. Kommissionen skal varetage den funktion, den er tillagt i medfør 
af EF-traktaten, bl.a. artikel 155 og 205, og som er nærmere præciseret i de 
sektorbestemte forordninger, nemlig at overvåge, at de finansielle procedurer i forbindelse 
med opkrævning af fællesskabsindtægter overholdes, og at udgifterne over 
fællesskabsbudgettet afholdes og anvendes på rette vis. 
Medlemsstaternes forpligtelser er fastslået således: 
hvad angår de traditionelle egne indtægter, fastslår forordning (EØF, EURATOM) 
nr. 1552/89181 i artikel 18, stk. 1, medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til 
opkrævning og kontrol af indtægterne. Artikel 18, stk. 2, giver Kommissionen 
mulighed for at medvirke ved medlemsstaternes kontrol (fælles kontrol), medens 
artikel 18, stk. 3, fastslår, at Kommissionen selv kan foretage kontrol på stedet 
gennem befuldmægtigede kontrollører og med deltagelse af nationale embedsmænd 
(autonom kontrol); 
hvad angår EUGFL, Garantisektionen, fastslår forordning (EØF) nr. 729/70182, 
artikel 8, hvilke forpligtelser der påhviler medlemsstaterne for at kunne sikre, at 
de transaktioner, der finansieres af fonden, er korrekt gennemført. Artikel 9, stk. 2, 
bemyndiger Kommissionen til at deltage i medlemsstaternes kontrol og 
undersøgelser på dette område (fælles kontrol), samme artikels stk. 1 giver 
Kommissionen kompetence til at gennemføre den kontrol, den måtte finde relevant 
(autonom kontrol). Endvidere bemyndiger forordning (EØF) nr. 595/91183 
181 
182 EFTL 155 af 7.6.1989. 
EFTL 94 af 28.04.1970. 
183 EFTL 67 af 14.03.1991. 
86 
(artikel 6, stk. 1) Kommissionen til at anmode en medlemsstat om at foretage en 
speciel undersøgelse i form af en fælles kontrol under ledelse af de nationale 
embedsmænd; 
hvad angår strukturfondene finder artikel 23, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 
4253/88184, ændret ved forordning (EØF) nr. 2082/93185, ligeledes anvendelse, når 
det gælder kontrol af afviklingen af de foranstaltninger, der finansieres af 
Fællesskabet. Artikel 23, stk. 2, første afsnit, tildeler Kommissionen beføjelser til 
at kontrollere visse af disse foranstaltninger på stedet (autonom kontrol), og 3. 
afsnit tillader Kommissionen at anmode en medlemsstat om kontrol, hvori der kan 
deltage tjenestemænd eller andre ansatte fra Kommissionen ((fælles kontrol); 
hvad angår Samhørighedsfonden, er reglerne de samme som for strukturfondene: 
artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1164/94186 finder anvendelse i forbindelse 
med foranstaltninger, der finansieres af Fællesskabet. Artikel 12, stk. 4, giver 
Kommissionen beføjelser til at kontrollere visse projekter, der finansieres af 
fonden, på stedet. Artikel G giver Kommissionen mulighed for at anmode en 
medlemsstat om at gennemføre en kontrol på stedet, hvori der kan deltage 
tjenestemænd eller andre ansatte fra Kommissionen; 
andre specifikke forordninger omfatter bestemmelser vedrørende kontrol, bl.a. 
inden for vindyrkningssektoren og inden for frugt- og grøntsagssektoren; 
endelig bemyndiger finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers 
almindelige budget i artikel 24 Kommissionens finansinspektør til at kontrollere 
udgifts- og indtægtsbilag, om nødvendigt på stedet. 
2. Meddelelserne 
I henhold til deres kontrolforpligtelser skal medlemsstaterne afsløre og straffe alle 
tilfælde af svig eller uregelmæssigheder samt informere Kommissionen om tilfældene og 
de trufne foranstaltninger. Denne information er nødvendig, for at Kommissionen kan 
udøve sin koordinerings-, tilsyns- og analysefunktion med henblik på at forbedre de 
præventive foranstaltninger og støtte de kompetente myndigheder i medlemsstaterne i 
deres opgaver i praksis. 
184 EFTL 374 af 31.12.1989. 
185 EFTL 193 af 31.7.1993. 
186 EFT L 130 af 25.5.1994. Denne forordning ophæver Rådets forordning nr. 792/93, 
som oprettede det finansielle Samhørighedsinstrument. 
87 
Medlemsstaternes forpligtelse til at give meddelelse om de tilfælde af svig, der afsløres 
af de nationale forvaltninger, er nærmere præciseret i Rådets forordninger vedrørende de 
forskellige områder: 
hvad angår de traditionelle egne indtægter (told og landbrugsafgifter), forordning 
(EØF, Euratom) nr. 1552/89, artikel 6, stk. 3; 
hvad angår udgifterne under EUGFL, Garantifonden, forordning (EØF) nr. 595/91, 
artikel 3 og 5; 
hvad angår strukturfondene, forordning (EØF) nr. 4253/88, artikel 23, stk. 1; 
hvad angår det finansielle samhørighedsinstrument, siden 26. maj 1994 
Samhørighedsfonden, forordning (EF) nr. 1164/94, artikel 12 (stk. 1 og 2); 
hvad angår meddelelser i henhold til den gensidige bistand mellem 
medlemsstaterne vedrørende told- og landbrugsområdet, forordning (EØF) nr. 
1468/81187, artikel 14, 14a og 19 (beskrivelse af foranstaltninger i praksis i 
forbindelse med mistanke om svig eller uregelmæssigheder). 
187 EFTL 144 af 2.6.1981. 
88 
BILAG 2: LISTE OVER GRATISNUMRE I DE FORSKELLIGE 
MEDLEMSSTATER 
Belgien: 
Danmark: 
Det Forenede Kongerige: 
Frankrig: 
Grækenland: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Portugal: 
Spanien: 
Tyskland: 080012426 
80018495 
0800963595 
05917295 
08003212595 
1800553295 
167878495 
08003595 
060224595 
0505329595 
900993295 
0130820595 
89 
Fabel 1 
uregelmæssighed 
påbegyndt 
JL 
ukendt 
•lilt::;-
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
i aft Medlemsstaternes meddelelser om 
uregelmæssigheder EUGFL, GARANTISEKTIONEN 1994 
TILFÆLDE 
meddelt 
175 
2 
2 
3 
15 
15 
65 
116 
192 
258 
277 
318 
159 
wmm afsluttet 
29 
1 
O 
3 
7 
7 
17 
21 
48 
73 
81 
131 
89 
IOP uafsluttet 
146 
1 
2 
O 
8 
8 
48 
95 
144 
185 
196 
187 
70 
1.090 BELØB 1 ECU 
angivet 
190.997.081 
106.106 
16.843 
33.186 
3.163.360 
562.975 
23.369.701 
26.754.202 
16.815.274 
43.748.798 
23.711.896 
74.957.490 
7.675.456 
411.912.368 inddrevet 
5.137.401 
101.400 
O 
33.186 
293.460 
62.495 
568.214 
1.845.082 
1.532.764 
3.593.496 
3.088.676 
4.782.451 
545.271 
21.583.8961 
(*) Luxembourg har ikke meddelt nogen uregelmæssigheder/Belgien og Grækenland: kun 1. + 2. +3. kvartal af 1994 
Uregelmæssighed 
påbegyndt 
år 
ukendt 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 TILFÆLDE 
meddelt 
11% 
<1% 
<1% 
<1% 
1% 
1% 
4% 
7% 
12% 
16% 
17% 
20% 
10% BELØB 
angivet 
46% 
<1% 
<1% 
<1% 
1% 
<1% 
6% 
7% 
4% 
11% 
6% 
19% 
2% 
100% 100% 
29/03/95 
9><o 
Tabel 2 
Medlemsstaternes meddelelser om de 
TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER 
(kun 1. halvår 1994) 
meddelte angivne 
II tilfælde l beløb (ECU) | 
JBELGIQUE 45 16.013.024 
DANMARK 11 540.235 
DEUTSCHLAND 727 29.264.095 
ELLAS 10 1.442.947 
ESPANA 35 5.157.635 
FRANCE 74 9.482.976 
IRELAND 10 616.050 
ITALIA 81 24.061.295 
NEDERLAND 7 2.057.179 
PORTUGAL 20 637.380 
UNITED KINGDOM 201 22.621.189 
| I ALT F 1221 | 111.894^005] meddelte angivne 
tilfælde beløb 
~~ 4% 14% 
1% 0% 
60% 26% 
1% 1% 
3% 5% 
6% 8% 
1% 1% 
7% 22% 
1% 2% 
2% 1% 
16% 20% 
| 100% || 100%" | 
82580000.x15 STRUKTURFONDENE OC. FINANSIERINGSINSTRUMENTER Tabel 3 
Meddelelser i henhold til artikel 3 i forordn. (KF) nr 1681/94 
3. kvartal 94 
& 
Meddelelser i henhold til artikel 23 i forordn. (EF) nr. 4253/88 
Perioden 1990 - 30.06.1994 
Antal tilfælde pr. medlemsstat 
Fonde 
Medlemsstat 
Belgique/België 
Danmark 
Deutschiand 
Ellas 
Kspana 
France 
Iruland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom 
[ALT EUGFL, Udvikl. 
9 
7 
9 
1 
1 
5 
0 
12 
2 
4 
50 ESF 
0 
3 
25 
10 
1 
0 
0 
2 
0 
41 EFRU 
0 
0 
0 
1 
1 
0 
0 
2 
4 
8 Fiskeri 
0 
0 
0 
5 
0 
0 
0 
0 
5 Samhør, 
fin. instr. 
0 
0 
0 
-I ALT 
9 
10 
34 
17 
3 
5 
0 
12 
6 
8 
104 
- : ingen meddelelser modtaget 
0 : meddelelse om, at der ingen tilfælde er 
IEUGFL, Udvikl. HESF »EFRU QFiskeri O Samhør, fin. instr. 
l'å grund al den nylige ikrælUrædelse af den nye lovgivning (forordn. (EF) nr. 1681/94, se kap. 1, afsnit 2, punkt 3), 
har liere af medlemsstaterne endnu ikke fremsendt meddelelse. 
%l 
83580000.x14 
/ STRUKTURFONDENE OG FINANSIERINGSINSTRUMENTER 
Meddelelser i henhold til artikel 3 i forordn. (EF) nr. 1681/94 
3. kvartal 1994 
& 
Meddelelser i henhold til artikel 23 i forordn. (EF) nr. 4253/88 
Perioden 1990 - 30.06.1994 Tabel 4 
Belnb i ECU pr. medlemsstat 
Fonde 
Medlemsstat 
Belgique/België 
Danmark 
1 )eutsohland 
lillas 
Lspana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom 
I ALT EUGFL, Udvikl. 
122.291,00 
57.701,71 
70.648,00 
60.539,00 
248.132,00 
43.006,00 
0,00 
128.845,00 
22.711,85 
261.119,00 
1.014.993,56 ESF 
0,00 
326.171,79 
763.668,70 
384.256,54 
392.715,00 
0,00 
0,00 
35.583,20 
0,00 
1.902.395,22 EFRU 
0,00 
0,0(> 
0,00 
24.866,32 
283.949,00 
0,00 
0,00 
294.900,57 
165.532,00 
769.247,89 Fiskeri 
0,00 
0,00 
0,00 
1.692.580,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
1.692.580,00 Samhør, 
fin. instr. 
0,00 
0,00 
0,00 
-I ALT 
122.291.00 
383.873,50 
834.316,70 
2.162.241,86 
924.796,00 
43.006,00 
0,00 
128.845,00 
353.195,61 
426.651,00 
5.379.216,68 
- : ingen meddelelse modtaget 
0 : meddelelse om, at der ingen tilfælde er 
2.500.000 
2.000.000 
1.500.000 
1.000.000 
500.000 
[•IEUGFL, Udvikl. ØESF BEFRU ÉFiskeri H Samhør, fin. insf] 
På grund af den nylige ikrafttrædelse af den nye lovgivning (forordn. (EF) nr. 1681/94, se kap. i, afsnit 2, punkt 3), 
har flere af medlemsstaterne endnu ikke fremsendt meddelelse 
33 
82580000.X21 
Diagram 1 
Medlemsstaternes meddelelser 
perioden 1991 - 1994 pr. år 
TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER 
• 1991 
B1992 
• 1993 
B1994 ÅR 
1991 
1992 
1993 
1994 
(første halvår) 
I ALT Antal tilfælde 
702 
1116 
1254 
1223 
4295 Beløb (mio. ECU) 
117 
95 
180 
112 
504 
UDGIFTER EUGFL, GARANTISEKTIONEN 
ÅR 
1991 
1992 
1993 
1994 
I ALT Antal tilfælde 
622 
1036 
1605 
1597 
4860 Beløb (mio. ECU) 
121 
109 
300 
412 
942 
Antal tilfælde • 1991 
B1992 
• 1993 
• 1994 
82580000.X22 
Diagram 2 
Medlemsstaternes meddelelser for perioden 1991 - 1994* pr. medlemsstat 
TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER OG UDGIFTER 24-Mar-95 
Antal tilfælde 
L<m<l 
El 
UDGIFTER B 
328 
132 D 
1M8 E 
192 
525 F 
544 
389 IRL 
32 
65 I 
408 
955 NL 
44 
436 P 
84 
270 UK I ALT 
961 4295 
673 4590 
I UDGIFTER 
• El 
Beløb i mio. ECU 
Land 
El 
UDGIFTER B DK 
49 7 
17 11 D 
171 
66 GR 
3 
87 E 
14 
83 F 
54 
54 I 
92 
561 L NL 
0 10 
0 23 P 
3 
15 UK I ALT 
92 603 
27 949 
I UDGIFTER 
'El 
B DK D 
(") El 1 994: tal kun for første halvår 
<K 
Diagram 3 
TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER 
Medlemsstaternes meddelelser for perioden 1991 - 1994(*) 
efter indtægtstype 24-Mar-95 
ÅR 
1991 
1992 
1993 
1994 Antal tilfælde 
TOLD ANTIDUMPINGTOLD 
246 
523 
540 
551 25 
29 
47 
20 LANDBRUGSAFGIFTER 
9 
215 
82 
376 IKKE IDENTIFICERET 
422 
351 
585 
274 I ALT 
702 
1118 
1254 
1221 
1860 121 682 1632 4295 
ES IKKE IDENTIFICERET 
M LANDBRUGSAFGIFTER 
O ANTIDUMPINGTOLD 
• TOLD 
1991 1992 1993 1994 
Beløb i mio. ECU 
ÅR 
1991 
1992 
1993 
1994 15 
24 
63 
44 ANTIDUMPINGTOLD 
3 
8 
5 
2 LANDBRUGSAFGIFTER 
2 
35 
53 
32 IKKE IDENTIFICERET 
96 
28 
60 
35 I ALT 
116 
95 
181 
113 
146 18 122 219 505 
DIKKE IDENTIFICERET 
D LANDBRUGSAFGIFTER 
• ANTIDUMPINGTOLD 
H TOLD 
1991 1992 1993 1994 
(*) 1994: tal kun for første halvår 
<36 
Diagram 4 
EUGFL, GARANTISEKTIONEN 
Medlemsstaternes meddelelser for 
perioden 1991 - 1994 
pr. kategori af landbrugsafgifter 24/03/95 
Antal tilfælde 
ÅR RESTITUTIONER STØTTE VEGT.PROD. STØTTE ANIM. PROD. 
1991 
1992 
1993 
1994* 181 
213 
299 
365 198 
589 
606 
800 221 
226 
379 
432 600 
1028 
1284 
1597 
I ALT 1058 2193 1258 4509 
0 
• RESTITUTIONER 
M STØTTE VEGT. PROD. 
H STØTTE ANIM. PROD. 
1991 1992 1993 1994* 
Beløb i mio. ECU 
ÅR RESTITUTIONER STØTTE VEGT. PROD. STØTTE ANIM. PROD. I ALT 
1991 
1992 
1993 
1994* 78 
18 
173 
233 34 
86 
94 
164 9 
5 
35 
15 121 
109 
302 
412 
I ALT 502 378 64 944 
0 
• RESTITUTIONER 
STØTTE VEGT. PROD. 
STØTTE ANIM. PROD. 
1991 1992 1993 1994* 
fy 
82580000.X18 Tabel 5 
Uregelmæssigheder meddelt af medlemsstaterne i perioden 1991-1993 ( i mio. ECU) 
i forhold til udgifter over EUGFL, Garantisektionen, til fordel for den pågældende medlemsstat 
1991 
1992 
1993 
lait B 
0,8 
2,0 
7,0 
9,8 DK 
1,4 
1,2 
4,8 
7,4 D 
5,0 
7,2 
20,3 
32,5 GR 
0,1 
1,3 
82,4 
83,8 E 
1,3 
4,0 
4,6 
9,9 F 
5,8 
6,7 
35,9 
48,4 IRL 
2,9 
1,0 
1,1 
5,0 I 
94,6 
68,9 
129,5 
293,0 L 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 NL 
3,6 
6,6 
6,0 
16,2 P 
0,1 
3,8 
4,8 
8,7 UK 
5,4 
6,3 
3,7 
15,4 
Forhold 0,24% 0,20% 0,22% 1,17% 0,09% 0,23%\0,11% 1,92% 0,00% 0,23m 001 % 0,21% 
Uregelmæssigheder meddelt af medlemsstaterne i perioden 1991-1993 (i mio. ECU) 
i forhold til de traditionelle egne indtægter, der er stillet til rådighed af den pågældende medlemsstat 
1991 
1992 
1993 
lait B 
3,2 
9,9 
20,1 
33,2 DK 
0,9 
3,4 
2,0 
6,3 D 
75,2 
23,2 
43,8 
142,2 GR 
1,0 
0,4 
0,4 
1,8 E 
1,4 
0,6 
6,9 
8,9 F 
13,5 
12,7 
17,8 
44,0 IRL 
0,2 
4,4 
2,8 
7,4 1 
3,0 
19,2 
46,2 
68,4 L 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 NL 
0,4 
1,3 
5,8 
7,5 P 
0,4 
1,2 
0,7 
2,3 UK 
17,7 
18,1 
33,8 
69,5 
Forhold 1,23% 0,78% 1,19% 0,33% 0,41% 0>8S%\ 1,50% 1,73% 0,21% 0,17% 0,38% 0,94% 
Tabel 6 
ANTAL OG FINANSIEL VIRKNING AF TILFÆLDE REGISTRERET I DATABASERNE EFTER OMRADE (1994) 
ANTAL TILFÆLDE 
KILDE 
Medlemsstaternes meddelelser 
Kommissionens undersøgelser 
Gensidig bistand 
KILDE 
Medlemsstaternes meddelelser 
Kommissionens undersøgelser 
Gensidig bistand LANDBRUG 
1597 
26 STRUKTURFONDE ANDRE UDGIFTER 
42 
34 16 
FINANSIEL VIRKNING (i mio. ECU) 
LANDBRUG STRUKTURFONDE ANDRE UDGIFTER 
412 1,5 
72 16 23 EGNE INDTÆGTER 
1221 
23 
122 
EGNE INDTÆGTER 
112 
107 
181 
Egne indtægter: kun første halvår 
450 1 
400-4 
350-
300 
3 250 
Ui 
o 
i 200 
150-
100-
50 
0 FINANSIEL VIRKNING 
Gensidig bistand 
^JpT Kommissionens undersøgelser 
W Kilde 
ledlemsstaternes meddelelser 
Område 
•V3 
Medlemsstaternes meddelelser om uregelmæssigheder vedrørende 
EUGFL, GARANTISEKTIONEN 1994 (*) 
FORANSTALTNINGER 
samtlige "underforanstaltninger" 
RESTITUTIONER - OST 
PRÆMIER - ENDL. NEDLÆGGELSE AF VtNAREALER 
MÆLK - LINEÆR AFGIFT 
OPLAGRING AF OKSEKØD 
RESTITUTIONER - SMØR OG BUTTEROIL 
PRÆMIER - FÅR OG GEDEKØD 
TOBAK 
KORN - ANDRE INTERVENTIONER 
RESTITUTIONER - KARTOFFELSTIVELSE 
KORN - MEDANSVARSAFGIFT 
PRODUKTIONSSTØTTE - BOMULD 
SKOLEMÆLK 
PRODUKTIONSSTØTTE - FRØ 
RESTITUTIONER - FORARB. LANDBRUGSVARER UDEN FOR BILAG II 
DESTILLATION AF VIN 
STØTTE - FORARBEJDEDE TOMATER 
STØTTE TIL BRAKLÆGNINGER 
UDLIGNINGSTILSKUD - CITRUSFRUGTER 
RESTITUTIONER - MEJERIPRODUKTER 
RESTITUTIONER - BYGKORN 
OKSEKØD - OFFENTLIG OPLAGRING 
PRODUCENTSTØTTE - TØRRET FODER 
RESTITUTIONER - VINDYRKNING 
RESTITUTIONER - OKSEKØD 
OLIVENOLIE - FORBRUGSSTØTTE 
OPLAGRING AF KORN 
RESTITUTIONER - KORN 
| I ALT TILFÆLDE 
meddelt 
512 
21 
7 
36 
6 
8 
127 
1 
41 
16 
53 
14 
61 
11 
64 
17 
25 
241 
4 
14 
5 
2 
34 
20 
68 
141 
16 
32 
1.637 afsluttet 
211 
11 
0 
9 
0 
3 
16 
0 
0 
12 
27 
0 
41 
1 
34 
0 
3 
76 
1 
7 
0 
1 
12 
3 
16 
17 
0 
6 
I 507 uafsluttet 
301 
10 
7 
27 
6 
5 
111 
1 
41 
4 
26 
14 
20 
10 
30 
17 
22 
165 
3 
7 
5 
1 
22 
17 
52 
124 
16 
26 
1.Û9Û BELØB 1 ECU 
angivet 
16.718.351 
1.089.151 
1.110.256 
1.176.255 
1.313.251 
1.390.990 
1.497.138 
1.501.590 
1.722.657 
1.785.392 
1.911.518 
1.995.479 
2.136.927 
2.189.815 
2.260.328 
2.372.848 
2.909.326 
3.273.050 
3.350.071 
3.709.521 
4.502.880 
4.691.622 
5.569.943 
20.485.450 
53.217.980 
60.378.408 
65.414.319 
142.237.852 
411,312,368 inddrevet 
3.896.197 
283.085 
0 
246.425 
0 
1.197.844 
141.129 
0 
0 
310.751 
497.407 
0 
714.746 
54.489 
629.308 
0 
151.234 
162.160 
0 
73.130 
0 
65.672 
262.696 
0 
410.582 
2.661.996 
4.840.740 
4.984.305 
21.583.896 rest 
12.822.154 
806.066 
1.110.256 
929.830 
1.313.251 
193.146 
1.356.009 
1.501.590 
1.722.657 
1.474.641 
1.414.111 
1.995.479 
1.422.181 
2.135.326 
1.631.020 
2.372.848 
2.758.092 
3.110.890 
3.350.071 
3.636.391 
4.502.880 
4.625.950 
5.307.247 
20.485.450 
52.807.398 
57.716.412 
60.573.579 
137.253.547 
| 390.328.472 
(*) Luxembourg har ikke meddelt nogen uregelmæssigheder; Belgien og Grækenland: kun 1. + 2. + 3. kvartal af 1994. 
29/03/95 Tabel 8 
Medlemsstaternes meddelelser om uregelmæssigheder vedrørende 
EUGFL, GARANTISEKTIONEN 1994 (*) 
^^MmmmmmmmmmmmmmÆmmmmmM 
i alt diverse METODER 
105 TOLDKONTROL 
209 BEDRIFTSKONTROL 
307 RUTINEUNDERSØGELSE 
104 SKATTEMÆSSIG UNDERSØGELSE 
203 STIKPRØVEUNDERSØGELSE 
107 RETLIG UNDERSØGELSE 
110 FÆLLESSKABSINITIATIV 
206 EFTERFØLGENDE DOKUMENTKONTROL 
1 ALT hfieddëït 
317 
84 
102 
303 
44 
55 
11 
19 
662 
1.597 iitr/cLuc 
âfëluttèt 
155 
36 
33 
96 
6 
16 
0 
2 
163 
507 uafsluttet 
762 
48 
69 
207 
38 
39 
11 
17 
499 
1.090 i DCLUD 1 COU 
angivet 
32.7/5.094 
11.443.717 
12.558.778 
24.144.948 
30.469.760 
43.086.972 
49.483.159 
63.512.818 
145.093.122 
411.912.368 inddrevet 
3.825.888 
680.348 
1.360.404 
524.514 
117.374 
191.089 
0 
5.219.411 
9.664.868 
21:583,896 rest 
28.293.206 
10.763.369 
11.198.374 
23.620.434 
30.352.386 
42.895.883 
49.483.159 
58.293.407 
135.428.254 
390.328.472 
(*) Luxembourg har ikke meddelt nogen uregelmæssigheder. Belgien og Grækenland: kun 1. + 2. + 3. kvartal af 1994. 
Medlemsstaternes meddelelser om uregelmæssigheder 
vedrørende EUGFL, GARANTISEKTIONEN 1994 
fi%) (*) 
[ tilfælde beløb 
^^^^^^^^M^^Ê^^SS^^M^^^M^MM^^ meddelt angivet 
i alt diverse METODER 20% 8% 
209 BEDRIFTSKONTROL 5% 3% 
105 TOLDKONTROL 6% 3% 
307 RUTINEUNDERSØGELSE 19% 6% 
107 RETLIG UNDERSØGELSE t 3% 7% 
104 SKATTEMÆSSIG UNDERSØGELSE 3% 10% 
203 STIKPRØVEUNDERSØGELSE 1% 12% 
110 FÆLLESSKABSINITIATIV 1 % 15% 
206 EFTERFØLGENDE DOKUMENTKONTROL 41 % 35% 
TALT ir 100% :::f!q5%"l 
Tabel 9 
Medlemsstaternes meddelelser om 
DE TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER 
periode : 1991 - 1994 (1. halvår) 
BELGIQUE 
DANMARK 
DEUTSCHLAND 
ELLAS 
ESPANA 
FRANCE 
IRELAND 
ITALIA 
LUXEMBOURG 
NEDERLAND 
PORTUGAL 
UNITED KINGDOM 
I ALT TILFÆLDE | 
meddelt 
328 
86 
1.548 
66 
192 
544 
32 
408 
2 
44 
84 
961 
4.295 afsluttet 
203 
41 
115 
0 
15 
9 
13 
41 
1 
1 
39 
224 
702 uafsluttet | 
125 I 
45 
1.433 
66 
177 
535 
19 
367 
1 
43 
45 
737 
3.593 BELØB 1 ECU 
angivet 
49.205.846 
6.848.827 
171.442.258 
3.223.998 
14.051.855 
53.500.248 
8.001.875 
92.474.916 
85.220 
9.513.448 
2.969.940 
92.167.252 inddrevet 
7.267.239 
2.799.554 
7.715.408 
0 
1.025.938 
5.093.467 
1.183.211 
654.257 
45.417 
122.232 
579.444 
1.844.104 
503.485.6831 28.330,271 rest 
41.938.607 
4.049.273 
163.726.850 
3.223.998 
13.025.917 
48.406.781 
6.818.664 
91.820.659 
39.803 
9.391.216 
2.390.496 
90.323.148 
475,155.412 
TILFÆLDE BELØB I 
„________________ meddelt angivet 1 
BELGIQUE 8% 10% 
DANMARK 2% | 1% 
DEUTSCHLAND 36% ! 34% 
ELLAS 2% 1% 
ESPANA 4% 3% 
FRANCE 13% 11% 
IRELAND 1% 2% 
ITALIA 9% 18% 
LUXEMBOURG 0% fj% 
NEDERLAND 1 % 2% 
PORTUGAL 2% -jo/o 
UNITED KINGDOM 22% j -j go/o 
I ALT I 100% l~jon% ;' % af angivet beløb 
inddrevet I ikke inddrevet 
15% 
41% 
5% 
0% 
7% 
10% 
15% 
1% 
53% 
1% 
20% 
2% 
lill 85% 
59% 
95% 
100% 
93% 
90% 
85% 
99% 
47% 
99% 
80% 
98% 
94% 
29/03/95 Tabel 10 
Medlemsstaternes meddelelser om uregelmæssigheder vedrørende 
EUGFL, GARANTISEKTIONEN: perioden 1991-1994 (*) 
*) ca. 56 mio. ECU inddrevet af Kommissionen ved regnskabsafslutningen 1991. 
TILFÆLDE BELØB 
l meddelt angivet 
IBELGIQUE 3% T% 
DANMARK 5% 1% 
DEUTSCHLAND 12% 7% 
ELLAS (*) 7% 9% 
ESPANA 12% 9% 
FRANCE 9% 6% 
IRELAND 1 % 1 % 
ITALIA 21% 60% 
NEDERLAND 9% 2% 
PORTUGAL 6% 2% 
UNITED KINGDOM 1J5% 3% 
1 I ALT |[ 100% l 100% 1 % af angivet beløb 
inddrevet | ikke inddrevet 
6% 
47% 
19% 
66% 
3% 
32% 
39% 
6% 
49% 
7% 
41% 
mmm 94% 
53% 
81% 
33% 
97% 
68% 
61% 
94% 
51% 
93% 
55% 
UK BELGIQUE 
DANMARK 
DEUTSCHLAND 
ELLAS (*) 
ESPANA 
FRANCE 
IRELAND 
ITALIA 
NEDERLAND 
PORTUGAL 
UNITED KINGDOM 
I ALT TILFÆLDE 
meddelt 
119 
221 
546 
327 
519 
389 
65 
955 
428 
270 
670 
4.509 afsluttet 
58 
175 
265 
65 
218 
254 
48 
108 
331 
38 
466 
2.026 uafsluttet 
61 
46 
281 
262 
301 
135 
17 
847 
97 
232 
204 
2.483 BELØB.1 ECU 
angivet 
11.450.094 
10.503.868 
66.217.645 
86.353.034 
82.746.803 
54.252.457 
5.507.529 
560.685.454 
22.621.210 
14.961.534 
26.774.056 
942.073.684 inddrevet 
734.154 
4.908.684 
12.301.686 
(*) 58.267.596 
2.263.922 
17.282.240 
2.137.890 
35.748.902 
11.093.595 
1.037.472 
11.006.035 
156.782.176 ^•mmiësim-:-: 
10.715.940 
5.595.184 
53.915.959 
28.085.438 
80.482.881 
36.970.217 
3.369.639 
524.936.552 
11.527.615 
13.924.062 
14.825.247 
784.348.734 
ANVENDELSE AF 1994-BEVILLINGERNE TABEL 12 
-c-BUDGETPOST 
A 2554 
A 3530 
A 3531 
A 3532 TEKST 
Konferencer, kongresser og møder i 
forbindelse med europæiske juristforbunds 
aktiviteter med henblik på at beskytte 
Fællesskabets finansielle interesser 
Afdelingen for samordning af 
foranstaltninger til bekæmpelse af svig 
Kontrol, undersøgelser og analyser som 
led i bekæmpelsen af svig 
TAFI (foranstaltninger til bekæmpelse af 
svig inden for tekstilsektoren) FINANSIEREDE 
FORANSTALTNINGER 
Seminarer, møder og 
uddannelsesforanstaltninger i 
medlemsstaterne 
- Møder, seminarer, undersøgelser 
- Databaser 
- Forordn. (EØF) 4045/89 
- Seminarer og juridiske undersøgelser 
- Seminarer om told, moms 
- Undersøgelser og indirekte skatter 
- Undersøgelser og tjenesterejser 
- Andre seminarer 
- Beretning om bedrageribekæmpelse 
- Analyser 
- Edb og databaser (IRENE. PRÆ-
IRENE, DAF) 
- Subsidier 
- Forligsorgan (EUGFL) 
- SCENT 
- Seminarer, undersøgelser 
- Subsidier 
- Medfinansiering af en 
forskningsafdeling 
I ALT AT FREMFØRE DISPONI 
BLE 
BEVIL­
LINGER 
EFTER 
OVER­
FØRSEL 
240.000 
104.000 
4.145.000 
800.000 
5.289.000 ANVENDTE 
BEVIL­
LINGER 
239.999 
102.095 
14.595 
87.500 
4.103.478 
1.690.000 
199.975 
462.848 
49.500 
250.770 
13.560 
50.000 
18.766 
256.900 
587.000 
414.040 
110.119 
799.901 
449.901 
50.000 
300.000 
5.245.473 UDNYT­
TELSES­
GRAD 
100 
98,2 
99 
99,9 BEVIL­
LINGER 
FREMFØRT 
FRA 1993 
130.997 
85.280 
2.473.019 
376.695 BETALINGER 
OVER 
BEVILLINGER 
FREMFØRT 
FRA 1993 
120.277 
91,8% 
62.939 
73,8% 
1.618.776 
65,5% 
314.126 
83,4% 
è 
^ BUDGETPOST TEKST FINANSIEREDE 
FORANSTALTNINGER 
FREMFØRSEL 
A 355 
Bl.360 
B2.102 
B2.111 
B2.121 
B2.131 Europæisk netværk for 
dokumentation, koordinering og 
undersøgelse med henblik på 
bekæmpelse af grænseoverskridende 
kriminalitet og bedrageri 
Bekæmpelse af svig inden for Den 
Europæiske Udviklings- og 
Garantifond for Landbraget, 
Garantisektionen 
Foranstaltninger til bekæmpelse af 
svig - EUGFL. Udviklingssektionen 
Foranstaltninger til bekæmpelse af 
svig - det finansielle instrument til 
udvikling af fiskeriet 
Foranstaltninger til bekæmpelse af 
svig - Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling 
Foranstaltninger til bekæmpelse af 
svig - Den Europæiske Socialfond Oprettelse af et organ 
undergivet nederlandsk ret 
(juridisk struktur for nettet) 
omfattende fem lande: D, I, 
GR, L, NL. 
- Forordn. (EØF) 307/91 
- Forordn. (EF) 165/94 
(Telemåling) 
- Telemåling (billeder) 
- Forordn. (EØF) 3508/92 
(Integreret system for 
forvaltning og kontrol) 
- Integreret system (marker) 
- Ekspertudgifter (Integreret 
system for forvaltning og 
kontrol) 
- Tekniske undersøgelser 
I ALT AT FREMFØRE DISPONIBLE 
BEVILLINGER 
EFTER 
OVERFØRSEL 
5.289.000 
p.m. 
78.000.000 
200.000(*) 
50.000(*) 
300.000(*) 
200.000(*) 
84.039.000 ANVENDTE 
BEVILLINGER 
5.245.000 
75.920.652 
10.000.000 
12.000.000 
1.518.475 
50.000.000 
322.061 
200.300 
1.879.816 
-
-
15.000 
100.000 
81.281.125 UDNYTTEL­
SESGRAD 
97,33 
-
-
5 
50 BEVILLINGER 
FREMFØRT FRA 
1993 
30.624.834 BETALINGER 
OVER 
BEVILLINGER 
FREMFØRT 
FRA 1993 
375.000 
100% 
15.024.860 
49,1% 
(*) De tilsvarende bevillinger var opført under reserven BO.40 (posterne var forsynet med p.m.). Overførslen af disse bevillinger til de pågældende poster skulle ske 
ved en afgørelse fra budgemiyndighedens side, som skulle træffes på grundlag af en rapport fra Kommissionen (GS/UCLAF). Denne afgørelse blev truffet ult. 
november 1994, og på grund af den sene tilrådighedsstiUelse af bevillingerne kunne disse ikke udnyttes fuldt ud i 1994. 
Os BUDGETPOST TEKST FINANSIEREDE 
FORANSTALTNINGER 
FREMFØRSEL 
B2.5110 
B2.519 
B5.3051 
B6.840 
B7.530 Kontrol inden for landbruget 
Foranstaltninger til bekæmpelse af 
svig inden for landbruget 
EF-handling sprogram for faglig 
uddannelse af toldembedsmænd 
(MATTHÆUS) og skatteeksperter 
(MATTHÆUS-TAX) 
Foranstaltninger til bekæmpelse af 
svig i forskningssektoren -
foranstaltninger med 
omkostningsdeling 
Foranstaltninger til bekæmpelse af 
svig inden for samarbejdssektoren - Kontrol og analyser 
- Olivenoliekontorer 
- Kontrolbesøg, undersøgelser 
- Telemåling (programmel) 
- Undersøgelser, analyser, 
kontrol 
- Ekspertudgifter 
- Operationelle midler 
(GS/UCLAF) 
- Indkøb af diverse udstyr 
- MATTHÆUS 
- MATTHÆUS-TAX 
I ALT DISPONIBLE 
BEVILLINGER 
EFTER 
OVERFØRSEL 
84.039.000 
28.500.000 
2.500.000 
2.900.000 
50.000(*) 
p.m. 
117.989.000 ANVENDTE 
BEVILLINGER 
81.281.125 
12.217.000 
217.000 
12.000.000 
637.038 
56.229 
138.214 
138.750 
30.000 
260.000 
13.845 
2.899.985 
2.305.880 
594.105 
• 
97.035.148 UDNYTTEL­
SESGRAD 
42,9 
25,5 
100 
-
82,2 BEVILLINGER 
FREMFØRT FRA 
1993 
885.469 BETALINGER 
OVER 
BEVILLINGER 
FREMFØRT 
FRA 1993 
520.159 
58,7% 
(*) De tilsvarende bevillinger var opført under reserve B0.40 (posterne var forsynet med p.m.). Overførslen af disse bevillinger til de pågældende poster skulle ske 
ved en afgørelse fra budgetmyndighedens side, som skulle træffes på grundlag af en rapport fra Kommissionen (GS/UCLAF). Denne afgørelse blev truffet ult. 
november 1994, og på grund af den sene tilrådighedsstiUelse af bevillingerne kunne disse ikke udnyttes fuldt ud i 1994. 
SITUATION pr. 12.1.95 
label 13 
BUDGETPOST AO-3531 - ANVENDELSE AF BEVILLINGER PA 1994-BUDGETTET (GD Vl's andel) (*) 
OPRINDELIG BEVILLING TIL GD VI = 2,880 mio. ECU 
ENDELIG BEVILLING TIL GD VI EFTER FORDELING = 2,250 mio. ECU 
MS 
B 
DK 
D 
GR 
ES 
FR 
IRL 
I 
L 
NL 
P 
UK 
1 ALT FORORDN. 4045/89 
BUDGET 
0,150 
0,150 
0,300 
0,150 
0,300 
0,300 
0,150 
0,300 
0,030 
0,300 
0,150 
0,300 
2,580 a 
FB 
a 
0,072 
0,134 
0,298 
0,114 
0,295 
0,291 
0,029 
0,133 
0,000 
0,130 
0,150 
0,044 
1,690 nvendelse 
BB 
b 
0,053 
0,100 
0,211 
0,042 
0,222 
0,216 
0,022 
0,000 
0,000 
0,064 
0,106 
0,033 
1,068 % 
b/a 
74% 
75% 
71% 
36% 
75% 
74% 
74% 
0% 
0% 
50% 
71% 
75% 
63% ANDRE FORANSTALTNINGER (**) 
0) 
BUDGET 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
/ 
1 
1 
1 
0,300 a 
FB 
a 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
0,534 i vendeIse 
BB 
b 
/ 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
0,000 % 
b/a 
1 
/ 
I 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
0% I ALT MEDLEMSSTA TERNE 
BUDGET 
0,150 
0,150 
0,300 
0,150 
0,300 
0,300 
0,150 
• 0,300 
0,030 
0,300 
0,150 
0,300 
2,580 
0,300 
2,880 anvendelse 
FB BB 
a b 
0,072 
0,134 
0,298 
0,114 
0,295 
0,291 
0,029 
0,133 
0,000 
0,130 
0,150 
0,044 
1.690 
0,534 
2,224 0,053 
0,100 
0,211 
0,042 
0,222 
0,216 
0,022 
0,000 
0,000 
0,064 
0,106 
0,033 
1,068 
0 
1,068 % 
b/a 
74% 
75% 
71% 
36% 
75% 
74% 
74% 
0% 
0% 
50% 
71% 
75% 
48% 
*) FORELØBIGE TAL 
BUDGET: disponible bevillinger på budgettet; FB: bevillinger, der er disponeret over; BB: bevillinger, der er belali 
**) Gruppen for forenkling af landbrugsforskriflerne, SCENT mv. 
1) Beløb ikke opdelt efter medlemsstat 
Å&f 
SITUATION pr. 12.1.95 
Tabel 14 
BUDGETPOST AO-3531 - ANVENDELSE AF BEVILLINGER PA 1994-BUDGETTET (GD Vl's andel) 
OPRINDELIG BEVILLING TIL GD VI = 2,880 mio. ECU 
ENDELIG BEVILLING TIL GD VI EFTER FORDELING = 2,250 mio. ECU 
MS 
B 
DK 
D 
GR 
E 
FR 
IRL 
I 
L 
NL 
P 
UK 
1 
ALT FORORDN. 4045/89 
BUDGET 
0,150 
0,150 
0,300 
0,150 
0.300 
0,300 
0,150 
0,300 
0,030 
0,300 
0,150 
0,300 
2,580 FB 
a 
0,076 
0,131 
0,278 
0,136 
0,286 
0,289 
0,031 
0,189 
0,000 
0,106 
0,130 
0,054 
1,706 anvendelse 
BB 
h 
0,095 
0,123 
0,280 
0,059 
0,248 
0,274 
0,026 
0,031 
0,000 
0,112 
0,116 
0,050 
1,413 % 
b/a 
125% 
94% 
101% 
43% 
87% 
95% 
84% 
16% 
0% 
106%, 
89% 
93% 
83% ANDRE FORANSTALTNINGER (**) 
0) 
BUDGET 
1 
1 
/ 
1 
1 
/ 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
0,300 a 
FB 
a 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
/ 
1 
1 
0,4(X) nvendelse 
BB 
b 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
/ 
1 
1 
1 
1 
0,226 % 
b/a 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
56% 1 ALT MEDLEMSSTA TERNE 
BUDGET 
0,150 
0,150 
0,300 
0,150 
0,300 
0,300 
0,150 
0,300 
0,030 
0,300 
0,150 
0,300 
2,580 
0,3(X) 
2,880 anvendelse 
IB BB 
a b 
0,076 
0,131 
0,278 
0,136 
0,286 
0,289 
0,031 
0,189 
0,000 
0,106 
0,130 
0,054 
1,706 
0,400 
2,106 0,095 
0,123 
0,280 
0,059 
0,248 
0,274 
0,026 
0,031 
0,000 
0,112 
0,116 
0,050 
1,413 
0,226 
1.639 % 
b/a 
125% 
94% 
101% 
43% 
87% 
95% 
84% 
16% 
0% 
106% 
89% 
93% 
78% 
BUDGET: disponible bevillinger på budgettet; FB: bevillinger, der er disponeret over; BB: bevillinger, der er belali 
**) Gruppen for forenkling af landbrugsforskrifterne, SCENT mv. 
1) Beløb ikke opdelt efter medlemsstat 
Mci> 
SITUATION pr. 12.1.9: 
Tabel 15 
BUDGETPOST Bl-3600 - ANVENDELSE AF BEVILLINGERNE PA 1994-BUDGETTET (*) 
(i mio. ECU) 
OPRINDELIGE FB/BB: 71 + 15 i reserve = 86 mio. ECU 
ENDELIGE FB/BB EFTER OVERFØRSEL = 78 mio. ECU 
è MS 
B 
DK 
D 
GR 
E 
FR 
IRL 
I 
L 
NL 
P 
UK 
I ALT FORORDN. 307/91 
BUD­
GET 
1,028 
0,957 
2,249 
1,804 
1,910 
4,424 
0,609 
3,282 
0,000 
1,843 
0,241 
1,653 
20,000 t 
FB 
a 
0,154 
0,377 
1,153 
0,137 
1,910 
3,080 
0,185 
1,016 
0,000 
1,350 
0,241 
0,397 
10,000 invendels 
BB 
b 
0,096 
0,299 
0,856 
0,086 
0,363 
1,935 
0,116 
0.435 
0,000 
0,836 
0,151 
0.248 
5,421 e 
% 
b/a 
63% 
79% 
74% 
63% 
19% 
63% 
63% 
43% 
0% 
62% 
63% 
62% 
54% FORORDN. 3508/92 
BUD­
GET 
1,150 
1,200 
5,050 
4,350 
9,050 
7.300 
2,250 
10,050 
0,300 
1,500 
2,850 
4,950 
50,000 c 
FB 
a 
1,150 
1,200 
5,050 
4,350 
9,050 
7.300 
2,250 
10,050 
0,300 
1,500 
2,850 
4,950 
50,000 invendels 
BB 
b 
0,863 
0,851 
3,788 
3,263 
6.788 
5,475 
1,688 
7,538 
0,073 
1,125 
1,589 
3,713 
36,750 e 
% 
b/a 
75% 
71% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
75% 
24% 
75% 
56% 
75% 
74% TELEMALING 
BUD­
GET 
0,345 
0,360 
1,515 
1,305 
2,715 
2,190 
0,675 
3,015 
0,090 
0,450 
0,855 
1,485 
15,000 
(I) c 
FB 
a 
0.276 
0.288 
1.212 
1.044 
2.172 
1.752 
0.540 
2.412 
0.072 
0.360 
0.684 
1.188 
12,000 invendels 
BB 
b 
0.207 
0.216 
0.342 
0.750 
1.386 
0.195 
0.267 
1.809 
0.000 
0.270 
0 
0.891 
6,332 e 
% 
b/a 
75% 
75% 
28% 
72% 
64% 
11% 
49% 
75% 
0% 
75% 
0% 
75% 
63% TELEM. BILLEDER 
anvendelse 
FB BB % 
a b b/a 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
/ 
1 
1 
1 
1 
1 
1,618 1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
/ 
1 
1 
/ 
1 
0,701 1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
46% FORORDN. 
3151/90 
INGA (2) 
BUD­
GET 
pm 
pm anv. 
FB/ 
BB 
1.863 
1,863 FORORDN. 
565/91 
(3) 
BUD­
GET 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
1 
/ 
J 
0,600 anv. 
FB/ 
BB 
-
0 KONSULENTER 
3508/91 
(4) 
BUD­
GET 
1 
• 1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
0,500 anv. 
FBI 
BB 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
0,504 
0,204 I ALT MEDLEMSSTA TERNE 
BUD­
GET 
2,523 
2.517 
8,814 
7,459 
13,675 
13,914 
3,534 
16,347 
0,390 
3,793 
3.946 
8,088 
85,000 
1,000 
86,000 anvendelse 
FB BB % 
a b b.a 
1,580 
1,865 
7,415 
5,531 
13,132 
12,132 
2,975 
13,478 
0,372 
3,210 
5,638 
6,535 
73,863 
2,058 
75,921 1,166 
1,366 
4,986 
4,098 
8,536 
7,605 
2,070 
9,781 
0,073 
2,231 
3,602 
4,852 
50,366 
0,911 
51,227 ~4CZ 
73% 
67% 
~4% 
65% 
63% 
70%. 
. 73% 
20% 
~<~J C'r 
64% 
74% 
68% 
(*) FORELØBIGE TAL 
BUDGET: disponible bevillinger på budgenet; FB: bevillinger, der er disponeret over; BB: be\illinger, der er betalt 
(1) bevillinger omfattende bevillinger vedr. billeder (Spot Image og Eurimage). De var opfan i reserven og overførtes den 21.4.94 
(2) denne forordning vedrører Portugal 
(3) bevillinger ikke opdelt efter medlemsstat 
(4) bevillinger til udgifter til eksterne konsulenter 
BUDGETPOST - Bl-3600 - ANVENDELSE AF BEVILLINGER PA 1993-BUDGETTET 
Ci mio. ECU) 
OPRINDELIGE FB/BB: 22 + 60 i reserve = 82 mio. ECU 
ENDELIGE FB/BB EFTER OVERFØRSEL = 82 mio. ECU SITUATION pr. 12.1.95 
Tabel 16 
MS 
BE 
DK 
D 
GR 
E 
FR 
IRL 
I 
L 
NL 
P 
UK 
I ALT FORORDN. 307/91 
BUD­
GET 
1.137 
0,878 
2,526 
1,524 
1,605 
4,127 
0,542 
3,360 
0,000 
1,749 
1,016 
1,536 
20,000 c 
FB 
a 
1,137 
0,878 
2,526 
1,524 
1,605 
4,127 
0,542 
3,360 
0,000 
1,749 
1,016 
1,536 
20,000 invendels 
BB 
b 
0,189 
0,700 
1,496 
0,192 
0.795 
3,320 
0,280 
0,455 
0.000 
2,316 
0,454 
0,173 
10,370 e 
% 
b/a 
17% 
80% 
59% 
13% 
50% 
80% 
52% 
14% 
0% 
132% 
45% 
11% 
52% FORORDN. 3508/92 
BUD­
GET 
1,150 
1,200 
5,050 
4.350 
9,050 
7.300 
2,250 
10.050 
0,300 
1.500 
2.850 
4,950 
50,000 
(D i 
FB 
a 
1,150 
1,200 
5.050 
4.350 
9.050 
7.300 
2,250 
10.050 
0.300 
1.500 
2.850 
4.950 
50,000 invendels 
BB 
b 
0,846 
1,200 
5,050 
1,932 
9,050 
7,300 
2,250 
10,050 
0,035 
1,500 
0,818 
4,950 
44,981 e 
% 
b/a 
74% 
100% 
100% 
44% 
100% 
100% 
100% 
100% 
12% 
100% 
29% 
100% 
90% TELEMÅLING 
BUD­
GET 
0,202 
0,211 
0,889 
0,766 
1,593 
1,285 
0,396 
1,770 
0,053 
0,264 
0,502 
0.872 
8,804 
(D anvendelse 
FB BB % 
a b b/a 
0,202 
0,211 
0,889 
0,766 
1,593 
1,285 
0,396 
1,770 
0,053 
0,264 
0,502 
0,872 
8,804 0,202 
0,211 
0,303 
0,000 
1,593 
0,715 
0,396 
1,770 
0,000 
0,264 
0,192 
0,872 
6,518 100% 
100% 
34% 
07c 
1007c 
567c 
1007c 
1007c 
07c 
1007c 
38% 
100% 
74% TELEM. BILLEDER 
BUD­
GET 
' 
<1) 
d 
1.197 anvendelse 
FB BB 
a b 
1.197 1 
i 
1 
1 
1 
/ 
1 
1 
/ 
1 
1 
1 
1,069 % 
b/a 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
89% FORORDN. 
3151/90 
SINGA (3) 
BUD­
GET 
1,000 
1.000 anv. 
FB/ 
BB 
0 
0 FORORDN. 
565/91 
(4) 
BUD­
GET 
1 
1 
/ 
/ 
1 
/ 
1 
1 
/ 
/ 
1 
/ 
0,600 anv. 
FBI 
BB 
-
0 KONSULENTER 
3508/91 
(5) 
BUD­
GET 
/ 
/ 
1 
/ 
i 
' i 
/ 
0,500 anv. 
FBI 
BB 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0,121 
0,108 I ALT MEDLEMSSTA TERNE 
BUD­
GET 
2,490 
2,289 
8,465 
6,640 
12,248 
12,712 
3,188 
15,180 
0,353 
3,513 
5,368 
7,358 
79.803 
2,197 
82,000 anvendelse 
FB BB 
a b 
2,490 
2,289 
8,465 
6,640 
12,248 
12,712 
3,188 
15,180 
0,353 
3,513 
5,368 
7,358 
79.803 
1.318 
81.121 1,237 
2,111 
6,849 
2,124 
11.438 
11,335 
2.926 
12,275 
0.035 
4.080 
1,464 
5,995 
61,869 
1,167 
63,036 % 
b/a 
50% 
92% 
81% 
32% 
93% 
89% 
92% 
81% 
10% 
116% 
34% 
81% 
78% 
BUDGET: disponible bevillinger på budgettet; FB: be\illinger. der er disponeret over; BB: bevillinger, der er betalt 
(1) disse bevillinger var opført under reserven og er blevet overfon. 
(2) ikke opdelt efter medlemsstat. De disponible bevillinger er bestemt til selskaberne Spot Image og Eurimage. 
(3) denne forordning vedrører Portugal. 
(4) de disponible bevillinger er ikke opdelt efter medlemsstat. 
(5) bevillinger til udgifter til eksterne konsulenter. 
Tabel 17 
BEVILLINGER TIL BEDRAGERIBEKÆMPELSE - 1995-BUDGETTET 
POST TEKST BELØB (ECU) 
A-2554 Konferencer, kongresser og møder i forbindelse med 260.000 
europæiske juristforbunds aktiviteter med henblik på at. 
beskytte Fællesskabets økonomiske interesser. 
A-3530 Afdelingen for Samordning af Foranstaltningerne til 200.000 
Bekæmpelse af Svig. 
A-3531 Kontrol, undersøgelser, analyser som led i bekæmpelsen af 2.808.000 
svig-
A-3532 Foranstaltning til bekæmpelse af svig inden for 800.000 
tekstilsektoren (TAFI). 
A-355 Europæisk netværk for dokumentation, koordinering og 350.000 
undersøgelse med henblik på bekæmpelse af 
grænseoverskridende kriminalitet og bedrageri. 
B1-360 Foranstaltninger til bekæmpelse af svig inden for EUGFL, 85.000.000 
Garantisektionen. 
B2-101 Foranstaltninger til bekæmpelse af svig inden for EUGFL, 200.0001 
Udviklingssektionen. 
B2-111 Bekæmpelse af svig inden for det finansielle instrument til 50.000' 
udvikling af fiskeriet. 
B2-121 Bekæmpelse af svig inden for Den Europæiske Fond for 300.000' 
Regionaludvikling. 
B2-131 Bekæmpelse af svig inden for Den Europæiske Socialfond. 200.000' 
B2-301 Bekæmpelse af svig inden for Samhørighedsfonden. 300.000' 
B2-511 Kontrol i landbruget. 32.500.000 
B2-519 Bekæmpelse af svig inden for landbruget. 1.500.000' 
B5-3051 EF-handlingsprogram for faglig uddannelse af 3.000.000 
toldembedsmænd (MATTHÆUS) og skatteeksperter 
(MATTHÆUS-TAX). 
B5-800 Samarbejde om retlige og indre anliggender. 5.000.000' 
B6-910 Bekæmpelse af svig i forskningssektoren - foranstaltninger 50.000' 
med omkostningsdeling. 
B7-530 Bekæmpelse af svig i samarbejdssektoren. 100.000' 
Bevillinger opført samlet under kapitel BO-40. 
/Wi 
Diagram 5 
BEVILLINGER TIL BEDRAGERIBEKÆMPELSE 1995 
Fordeling på de store områder 
Område 
- EUGFL, Garantisektionen 
- Landbrug (kontrol) 
- Retligt samarbejde 
- Uddannelse, diverse 
- Uddannelse - told og indirekte beskatning 
- Teknisk bistand, intern bistand inden for strukturfonde. 
Samhørighedsfonden, landbrug og andre sektorer Budget­
post 
B1-360 
B2-511 
B5-8 
A 
B5-3 
B2 - B6 - B7 
I ALT Beløb 
(1000 ECU) 
85000 
32500 
5000 
4418 
3000 
2700 
132618 
Ait 
ISSN 0254-1459 
KÔM(95) 98 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 02 
Katalqgnummer : CB-CO-95-124-DA-C 
ISBN 92-77-87181^ 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
1^2985 Luxembourg 
'AM