EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 11.7.2019 COM(2019) 333 final BERETNING FRA KOMMISSIONEN ÅRSRAPPORT 2018

OM ANVENDELSEN AF NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET OG OM FORBINDELSERNE MED DE NATIONALE PARLAMENTER





ÅRSRAPPORT 2018

OM ANVENDELSEN AF NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET OG OM FORBINDELSERNE MED DE NATIONALE PARLAMENTER 1. Indledning Hvert år forelægger Kommissionen i overensstemmelse med artikel 9 i protokol nr. 2 til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde en rapport om anvendelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet i EU's lovgivningsarbejde. Siden 2005 har Kommissionen også besluttet at offentliggøre en årlig rapport om sine forbindelser med de nationale parlamenter. I betragtning af den vigtige rolle, som de nationale parlamenter spiller i forbindelse med anvendelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, har Kommissionen besluttet at samle de to rapporter. Med denne nye tilgang vil der blive lagt større vægt på de nationale parlamenters synspunkter, og der vil ikke være overlapninger mellem de to årsrapporter. Denne 26. rapport om anvendelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet dækker derfor også forbindelserne mellem Kommissionen og de nationale parlamenter. Med hensyn til anvendelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet var den mest bemærkelsesværdige udvikling i 2018 arbejdet i taskforcen om nærhedsprincippet, proportionalitetsprincippet og "mindre, men mindre mere effektivt" ("taskforcen"), som blev oprettet af Kommissionens formand Jean-Claude Juncker med førstenæstformand Frans Timmermans som formand. Taskforcens resultater gav ny fremdrift til de interinstitutionelle overvejelser og til konkrete foranstaltninger til at sikre, at EU-lovgivningen udarbejdes og gennemføres i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Antallet af begrundede udtalelser faldt fortsat som i de to foregående år, og ingen af Kommissionens forslag foranledigede begrundede udtalelser fra mere end fire nationale parlamenter, hvilket ligger langt under tærsklen for udløsning af et "gult kort". Generelt var forbindelserne med de nationale parlamenter fortsat intense og frugtbare i 2018. De udtalelser, der blev afgivet både inden for rammerne af Kommissionens politiske dialog med de nationale parlamenter og den tidlige varslingsmekanisme vedrørende overvågningen af overholdelsen af nærhedsprincippet, omfatter en bred vifte af politikker og emner. Antallet af udtalelser, der blev afgivet i forbindelse med den politiske dialog, forblev på samme høje niveau i 2018 som i 2017, selv om nogle få meget aktive kamre tegnede sig for langt størstedelen af udtalelserne. Derimod er antallet af nationale parlamenter, der ikke har afgivet udtalelser, steget til otte (ti kamre) i 2018. Samtidig vedrørte ca. en tredjedel af alle de udtalelser, Kommissionen har modtaget, forslag, der ikke er underlagt kontrol af overholdelsen af nærhedsprincippet, herunder en række initiativudtalelser, som ikke vedrører et specifikt forslag fra Kommissionen. Dette viser, at langt de fleste nationale parlamenter fortsat har en interesse i at samarbejde aktivt med Kommissionen om dens initiativer, herunder i en tidlig, men fremadskuende fase i den politiske cyklus, f.eks. om den næste flerårige finansielle ramme eller om en uddybning af Den Økonomiske og Monetære Union. Denne intensive udveksling kommer også til udtryk gennem de mange besøg, som kommissærerne aflægger i de nationale parlamenter og omvendt. 2. Institutionernes anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet 2.1. Kommissionen Taskforcen om nærhedsprincippet, proportionalitetsprincippet og "mindre, men mere effektivt" og opfølgningen på dens anbefalinger Den 12. september 2017 bebudede Kommissionens formand Jean-Claude Juncker i sin tale om Unionens tilstand oprettelsen af en taskforce om nærhedsprincippet, proportionalitetsprincippet og "mindre, men mere effektivt". Taskforcen, der ledes af Europa-Kommissionens førstenæstformand Frans Timmermans, består af seks medlemmer, der mødtes syv gange mellem januar og juli 2018 for at drøfte de spørgsmål, som kommissionsformand Juncker havde stillet sin afgørelse om oprettelse af taskforcen: ·Hvordan nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet kan anvendes bedre i EU-institutionernes arbejde, navnlig i lovgivningsarbejdet. ·Hvordan man kan identificere de politikområder, hvor beslutningstagningen og/eller gennemførelsen med tiden kan føres helt eller delvist tilbage til medlemsstaterne. ·Hvordan de regionale og lokale myndigheder bedre kan inddrages i udarbejdelsen af og opfølgningen på EU's politikker. På grundlag af disse drøftelser, en offentlig høring og input fra en lang række interessenter fremsatte taskforcen ni anbefalinger i sin rapport til kommissionsformand Juncker den 10. juli 2018. De vigtigste anbefalinger var som følger: ·Der er behov for en ny arbejdsmetode for at sikre en bedre lovgivning baseret på en fælles forståelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. ·Der er behov for et "aktivt nærhedsprincip" for at give lokale og regionale myndigheder og nationale parlamenter en stærkere stemme med henblik på at fremme ejerskabet til EU's foranstaltninger. ·Unionen bør anvende sine ressourcer mere effektivt og prioritere sine foranstaltninger, men der er ingen grund til at føre traktatmæssige beføjelser eller hele politikområder tilbage til medlemsstaterne. I sin meddelelse om nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet: Styrkelse af deres rolle i EU's politiske beslutningsproces, som blev vedtaget den 23. oktober 2018, beskrev Kommissionen i brede vendinger sit svar på taskforcens arbejde. Den opfordrede også de andre institutioner, rådgivende organer, nationale parlamenter og andre til at overveje, hvordan de vil reagere på taskforcens anbefalinger. Kommissionen vil:

·fremlægge vurderinger af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet på en struktureret måde ved hjælp af det fælles evalueringsskema, som taskforcen har foreslået. Dette vil være til fuld gavn, hvis Europa-Parlamentet, Rådet og de nationale parlamenter gør det samme ·i højere grad tage hensyn til lokale og regionale myndigheders synspunkter i forbindelse med høringer og evalueringer, da deres førstehåndserfaringer med gennemførelsen af EU's lovgivning er af afgørende betydning ·se nærmere på eksisterende lovgivning med hensyn til subsidiaritetsprincippet, proportionalitetsprincippet og lokale og regionale myndigheders rolle. Dette omfatter delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter ·hjælpe de nationale parlamenter med at udføre deres rolle mere effektivt ved i samråd med Europa-Parlamentet og Rådet at se bort fra perioden over jul og nytår i forbindelse de nationale parlamenters frist på otte uger til at fremsætte deres begrundede udtalelser ·udarbejde samlede svar, hvor fire eller flere nationale parlamenter afgiver begrundede udtalelser om et lovgivningsforslag fra Kommissionen, men hvor antallet ligger under den tærskel, der kræves for at udløse et "gult kort". Dette vil give udtalelserne fra nationale parlamenter en mere fremtrædende plads og give et samlet billede af de problemstillinger, der er blevet rejst, og af Kommissionens overvejelser, som offentligheden og medlovgiverne også vil få indsigt i. I sin meddelelse af 15. april 2019 om status over dagsordenen om bedre regulering redegør Kommissionen for de foranstaltninger, den agter at træffe med henblik på udarbejdelsen af sine lovgivningsforslag. Den 15.-16. november 2018 redegjorde førstenæstformand Frans Timmermans for Kommissionens tilgang på en konference om nærhed som et grundlæggende princip i Den Europæiske Union arrangeret af det østrigske formandskab i Bregenz. Den 20. december 2018 modtog Kommissionen den første udtalelse fra det polske Senat om meddelelsen af 23. oktober inden for rammerne af den politiske dialog. Senatet bakkede op om Kommissionens hensigter, men anmodede om en yderligere styrkelse af de nationale parlamenters rolle i forbindelse med den næste revision af traktaterne. Bedre regulering – analyse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet I 2018 fortsatte Kommissionen med at anvende sin styrkede dagsorden for bedre regulering og indarbejde nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet i alle faser af sin politiske beslutningsproces på grundlag af en forbedret vejledning, der blev offentliggjort i 2017. Webportalen "Deltag i debatten" blev yderligere forbedret for at skabe et fælles adgangspunkt for borgere og interesserede parter, der ønsker at deltage i Kommissionens politikforberedelse. Kommissionen fortsatte også med at evaluere eksisterende love og politiske rammer, inden den fremlagde forslag til revision heraf. Disse evalueringer omfatter en vurdering af, om de eksisterende politiske løsningsmodeller stadig er velegnede til formålet, og af, i hvilken grad de overholder nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Kommissionens websted "Let byrden – Deltag i debatten!" og platformen for målrettet og effektiv regulering (REFIT) giver offentligheden og interessenterne mulighed for at kommunikere med Kommissionen om mulige uforholdsmæssigt store byrder eller ineffektivitet i forbindelse med eksisterende EU-lovgivning, som også kan omfatte nærheds- eller proportionalitetsaspekter. I 2018 udarbejdede REFIT-platformen 20 udtalelser med anbefalinger til Kommissionen om, hvordan de reguleringsmæssige byrder i EU's nuværende lovgivning kan forenkles og reduceres. Kommissionen tager navnlig hensyn til disse anbefalinger ved gennemførelsen af sine arbejdsprogrammer. De nye retningslinjer for bedre regulering og den ledsagende "værktøjskasse" pålægger Kommissionen at udføre en analyse af nærhedsprincippet, når det overvejes at gennemføre et nyt initiativ på områder, hvor Unionen ikke har enekompetence, og når relevansen og den europæiske merværdi af et eksisterende indgreb evalueres. Kommissionen analyserer nærhedsaspekter i forbindelse med både lovgivnings- og ikkelovgivningsinitiativer. Formålet med analysen er at vurdere: 1. om handling på nationalt, regionalt eller lokalt plan er tilstrækkeligt til at nå det mål, der forfølges 2. om handling på EU-plan vil give merværdi i forhold til handling i medlemsstaterne. Ifølge proportionalitetsprincippet må indholdet og formen af Unionens handling ikke gå videre end nødvendigt for at nå målene i traktaterne. Respekt for proportionalitetsprincippet handler om at sikre, at en politiks tilgang og graden af lovgivningsmæssige indgreb stemmer overens med målet. Anvendelsen af proportionalitetsprincippet bør klart analyseres i alle konsekvensanalyser, evalueringer og kvalitetskontroller. Konsekvensanalyser I 2018 gennemgik Udvalget for Forskriftskontrol ("udvalget") 75 konsekvensanalyser og afgav en udtalelse om hver analyse. I 16 tilfælde var det nødvendigt at forbedre analysen af nærhedsprincippet og den europæiske merværdi, mens 47 udtalelser indeholdt bemærkninger om at forbedre analysen af proportionalitet og sammenligningen af politiske løsningsmodeller. Følgende eksempler viser, hvordan udvalget vurderede nærheds- og proportionalitetsprincippet i 2018 og hjalp Kommissionen med at forbedre sin analyse af, hvordan forslag er i overensstemmelse med disse principper: ·Efter udvalgets undersøgelse blev anvendelsesområdet for Kommissionens forslag om illoyal handelspraksis indsnævret til asymmetriske forhandlingsforbindelser med små og mellemstore virksomheder (SMV'er) snarere end til hele fødevareforsyningskæden. ·I sin positive udtalelse med forbehold vedrørende ulovligt onlineindhold satte udvalget spørgsmålstegn ved proportionaliteten af de påtænkte politiske løsningsmodeller, idet det mente, at disse ikke var i overensstemmelse med anvendelsesområdet for interventionen. I sidstnævnte udtalelse var der fokus på terrorrelateret onlineindhold, men referencescenariet og de politiske løsningsmodeller afspejlede ikke i tilstrækkelig grad dette fokus. Det skulle ligeledes begrundes bedre i konsekvensanalysen, hvorfor yderligere foranstaltninger til forebyggelse af terrorrelateret indhold var mere presserende end foranstaltninger til forebyggelse af andet ulovligt indhold. Som følge heraf blev konsekvensanalysen revideret, og de politiske løsningsmodeller blev tilpasset for at sikre et bedre fokus og et mere detaljeret indhold.

·I sin negative udtalelse om whistleblowerbeskyttelse satte udvalget spørgsmålstegn ved konsekvensanalysen af nærhedsprincippet og anmodede om, at den blev forbedret. På denne baggrund blev der i den reviderede konsekvensanalyse gjort nærmere rede for rationalet bag en EU-indsats, nemlig at der ikke findes tilstrækkelige nationale eller europæiske love om whistleblowing. Den grænseoverskridende dimension blev fremhævet og illustreret bedre for at vise, at der er behov for en indsats på EU-plan. ·For så vidt angår programmet for et digitalt Europa under den flerårige finansielle ramme for 2021-2027, fandt udvalget, at konsekvensanalysen burde have gjort mere klart rede for medlemsstaternes forpligtelser til at deltage i investeringer og bidrage med aktiver til en fælles infrastruktur på europæisk plan. Konsekvensanalysen burde også i højere grad have afdækket medlemsstaternes, forskningssamfundets og den private sektors ønsker om at koordinere deres forsknings- og uddannelsesaktiviteter. Den burde have vist, hvordan udgiftsprogrammet ville bidrage til at imødekomme disse ønsker. På baggrund af udvalgets betænkeligheder blev afsnittet om medlemsstaternes forpligtelser i den reviderede konsekvensanalyse udvidet og omorganiseret i overensstemmelse med de fem dele i programmet. Evalueringer og kvalitetskontroller Nærhed og proportionalitet var helt afgørende for de retrospektive evalueringer og kvalitetskontroller, hvor det vurderes, om EU-foranstaltninger fører til de forventede resultater med hensyn til effektivitet, nyttevirkning, kohærens, relevans og EU-merværdi. I 2018 afsluttede Kommissionen ca. 70 evalueringer, herunder tre kvalitetskontroller (evalueringer af bredere politikområder). De tre kvalitetskontroller vedrørte maritime anliggender, lovlig migration og kemikalielovgivningen (undtagen REACH). Udvalget for Forskriftskontrol gennemgik ti større evalueringer og kvalitetskontroller i 2018. Det fremsatte henstillinger om forbedringer i kategorien "relevans og EU-merværdi/nærhed" i syv sager, herunder om lovlig migration, fiskeri og maritime anliggender, en grønnere fælles landbrugspolitik og EU's strategi for tilpasning til klimaændringer. Denne kontrol bidrog til at forbedre Kommissionens analyse i evalueringer og kvalitetskontroller af nærheds- og proportionalitetsprincippet. 2.2. Europa-Parlamentet I 2018 modtog Europa-Parlamentet formelt 473 skrivelser fra de nationale parlamenter i henhold til protokol nr. 2 om anvendelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. 46 af disse var begrundede udtalelser, mens de øvrige 427 var bidrag (skrivelser, hvori der ikke blev rejst spørgsmål om overholdelse af nærhedsprincippet). Til sammenligning blev der i 2017 officielt fremsendt 49 begrundede udtalelser og 372 bidrag til Europa-Parlamentet. Forholdet mellem begrundede udtalelser og bidrag er fortsat lille, hvilket viser, at de nationale parlamenter ikke ser kontrollen med anvendelsen af nærhedsprincippet som et middel til at forhindre EU's lovgivningsproces, men snarere som en måde at give udtryk for deres synspunkter og bekymringer på. I henhold til bilag V i Europa-Parlamentets forretningsorden har Retsudvalget (JURI) et tværgående ansvar for at overvåge overholdelsen af nærhedsprincippet. Medlemmerne af JURI-udvalget udpeger en fast ordfører for nærhedsprincippet for en periode på seks måneder på grundlag af rotation mellem de politiske grupper. Sajjad Karim (De Europæiske Konservative og Reformister) var den faste ordfører i første halvdel af 2018, efterfulgt af Gilles Lebreton (Et Nationernes og Frihedens Europa) i anden halvdel af året. De begrundede udtalelser, som udvalget har modtaget og anerkendt, er medtaget til orientering på dagsordenen for det førstkommende møde i JURI-udvalget. JURI-udvalget udarbejder også regelmæssigt en betænkning om Kommissionens årsrapport om nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Den seneste betænkning om nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet dækkede undtagelsesvist både 2015 og 2016. Denne betænkning fra Mady Delvaux (S&D-Gruppen) blev vedtaget på plenarmødet den 18. april 2018. JURI-udvalget bidrager også til de rapporter, som Konferencen af de Europæiske Parlamenters Europaudvalg (COSAC) udarbejder to gange om året vedrørende spørgsmål om overholdelse af nærheds- og proportionalitetsprincippet. Som svar på COSAC's 29. halvårlige rapport og i lyset af dets beslutning af 17. maj 2017 bekræftede JURI-udvalget navnlig på ny, at kontrollen af nærhedsprincippet kunne forbedres og således blive mere effektiv i forbindelse med en eventuel revision af traktaterne. Det kunne f.eks. overvejes, om begrundede udtalelser bør begrænses til en undersøgelse af begrundelser baseret på nærhedsprincippet, eller om de også bør omfatte proportionalitetsvurderinger, og hvad virkningen bør være, hvis tærsklen for disse procedurer nås i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i protokol nr. 2. JURI-udvalget foreslog også, at de nationale parlamenters frist på otte uger til at afgive begrundede udtalelser kunne forlænges på grundlag af berettigede objektive årsager (f.eks. naturkatastrofer og ferieperioder). Dette kan ske ved, at EU-institutionerne og de nationale parlamenter når til politisk enighed. Desuden foreslog JURI-udvalget, at Kommissionen sammen med de nationale parlamenter kunne overveje muligheden for at fastlægge ikkebindende retningslinjer for at hjælpe de nationale parlamenter med at vurdere overholdelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet uden at underminere deres skønsbeføjelse. Europa-Parlamentets Forskningstjeneste hjalp desuden fortsat Europa-Parlamentet med at tage hensyn til nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet i dets arbejde: ·ved systematisk at kontrollere nærheds- og proportionalitetsaspekterne af Kommissionens konsekvensanalyser og rette opmærksomheden mod betænkeligheder på dette område, som navnlig de nationale parlamenter og Regionsudvalget måtte have givet udtryk for ·ved at sikre, at disse principper fuldt ud respekteres i Europa-Parlamentets eget arbejde, f.eks. ved udarbejdelse af konsekvensanalyser af dets egne væsentlige ændringer eller ved analyser af merværdien af Parlamentets forslag til ny lovgivning på grundlag af artikel 225 i TEUF og omkostningerne, hvis der ikke gøres en indsats på EU-niveau ·ved at kontrollere nærheds- og proportionalitetsaspekterne i forbindelse med udarbejdelse af konsekvensanalyser med fokus på merværdi for EU i stedet for nationale udgifter eller nationale foranstaltninger. 2.3. Det Europæiske Råd og Rådet for Den Europæiske Union Det Europæiske Råd opfordrede i sine konklusioner, der blev vedtaget på mødet den 14. december 2018 i forbindelse med den videre gennemførelse af EU's dagsorden for det indre marked, "til på alle forvaltningsniveauer at gennemføre og håndhæve de afgørelser, der er truffet, og de regler, der er vedtaget, samt opretholde standarderne og sikre en intelligent anvendelse af principperne om bedre regulering, herunder nærheds- og proportionalitetsprincippet". I disse konklusioner udtrykte Det Europæiske Råd også tilfredshed med den fælles rapport om borgerhøringer med henblik på forberedelsen af ledernes næste strategiske dagsorden. Denne fælles rapport, der blev forelagt på vegne af det østrigske formandskab og det kommende rumænske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union ("Rådet") understregede betydningen af nærhedsprincippet. I sine konklusioner af 30. november 2018 om Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 16/2018 "Efterfølgende revision af EU-lovgivning: et veletableret, men ufuldstændigt "system" understregede Rådet betydningen af den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (...). dens relevante mål såsom lovgivningsfokus på områder med størst merværdi for europæiske borgere, forenkling af EU-lovgivningen, undgåelse af overregulering og nærheds- og proportionalitetsprincipperne og principperne om retssikkerhed og gennemsigtighed. I overensstemmelse med artikel 4 i protokol nr. 2 til traktaterne sender Rådet alle udkast til lovgivningsmæssige retsakter (og ændrede udkast), som hidrører fra en gruppe af medlemsstater, Domstolen, Den Europæiske Centralbank eller Den Europæiske Investeringsbank, til de nationale parlamenter. I henhold til artikel 6 i protokol nr. 2 sender Rådets formand enhver udtalelse fra et nationalt parlament om et udkast til lovgivningsmæssig retsakt, som hidrører fra en gruppe af medlemsstater, til disse medlemsstaters regeringer. På samme måde sender Rådets formand de nationale parlamenters udtalelser om udkast til lovgivningsmæssige retsakter fra Domstolen, Den Europæiske Centralbank og Den Europæiske Investeringsbank til den pågældende institution eller det pågældende organ. I april 2018 fremsendte Rådet en anmodning til de nationale parlamenter fra Domstolen vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af protokol nr. 3 vedrørende statutten for Den Europæiske Unions Domstol i henhold til artikel 281 i TEUF. I oktober 2018 fremsendte det en anmodning til de nationale parlamenter fra Den Europæiske Investeringsbank til Rådet om at ændre statutten for Den Europæiske Investeringsbank på grundlag af den særlige lovgivningsprocedure, der er fastsat i artikel 308 i TEUF.

Ud over sine traktatmæssige forpligtelser holder Rådet også medlemsstaterne informeret om de nationale parlamenters udtalelser om Kommissionens lovforslag. I 2018 fremsendte Rådets generalsekretariat 36 begrundede udtalelser modtaget i henhold til protokol nr. 2 og 200 udtalelser modtaget inden for rammerne af den politiske dialog til delegationerne. 2.4. Regionsudvalget I 2018 var der fokus på arbejdet i taskforcen om nærhedsprincippet, proportionalitetsprincippet og "mindre, men mere effektivt", hvor Det Europæiske Regionsudvalgs delegation ("udvalget") understregede de lokale og regionale myndigheders betydning for overvågningen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet og for beslutningsprocessen i Europa som helhed. Taskforcens arbejde har efter udvalgets opfattelse i høj grad ændret holdningen til nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet i EU og har understreget nødvendigheden af en ny tilgang til EU's politikudformning. Efter udløbet af taskforcens mandat har udvalget ved en række lejligheder givet udtryk for sin støtte til denne nye tilgang, der betegnes som "aktivt nærhedsprincip – en ny arbejdsmetode", jf. især præsidiets erklæring af 14. september 2018. Udvalget tog også konkrete skridt til at gennemføre denne tilgang baseret på "aktivt nærhedsprincip" i sit rådgivende og politiske arbejde. Et vigtigt eksempel på disse bestræbelser er pilotprojektet om et netværk af regionale knudepunkter for evaluering af gennemførelsen af EU-lovgivning. Projektet var en af anbefalingerne i taskforcens endelige rapport og blev godkendt af udvalgets præsidium den 8. oktober 2018. Det vigtigste mål var at kanalisere lokale og regionale erfaringer med gennemførelsen af EU's politik for at øge merværdien af EU's lovgivning. Pilotfasen er planlagt til at løbe i to år med 20 deltagende regioner og blev lanceret på det ottende europæiske topmøde for regioner og byer den 14.-15. marts 2019 i Bukarest. I 2018 gennemførte udvalget endnu en gang nærhedsarbejdsprogrammet som sit vigtigste instrument til overvågning af nærhedsprincippet. Oprindeligt blev der udvalgt fem prioriterede initiativer og fem yderligere initiativer fra Kommissionens arbejdsprogram for 2018. På grund af arbejdet i udvalgets delegation til taskforcen blev udvalgets regelmæssige nærhedsovervågningsaktiviteter suspenderet i første halvdel af 2018. Som led i det reviderede nærhedsarbejdsprogram for andet halvår 2018 blev to prioriterede initiativer overvåget ud af de oprindeligt udvalgte. Regionsudvalget vurderede desuden på grundlag af sin egen forretningsorden, om alle de lovgivningsforslag, som udvalget afgav udtalelser om, overholdt nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. I 2018 vedtog udvalget 78 udtalelser, hvoraf 40 vedrørte et lovgivningsforslag, 35 omfattede en vurdering af overholdelsen af nærhedsprincippet, og 33 omfattede en vurdering af overholdelsen af proportionalitetsprincippet. Ekspertgruppen vedrørende nærhedsprincippet gennemførte to høringer om de prioriterede initiativer i nærhedsarbejdsprogrammet i andet halvår 2018 for at støtte ordførernes arbejde. Pakken om social retfærdighed var det første prioriterede initiativ i nærhedsarbejdsprogrammet for andet halvår 2018. Styringsgruppen for nærhedsprincippet fremhævede, at der bør fokuseres på lovgivningsinitiativerne vedrørende oprettelse af en europæisk arbejdsmarkedsmyndighed offentliggjort den 13. marts 2018. Nærhedsekspertgruppen blev derfor hørt om lovforslaget om oprettelse af en europæisk arbejdsmarkedsmyndighed, og de fleste eksperter gav udtryk for betænkeligheder med hensyn til anvendelsen af nærhedsprincippet, men mente ikke, at dette forslag var en klar overtrædelse af princippet. Det vigtigste spørgsmål i bidragene er, om den nye europæiske arbejdsmarkedsmyndighed reelt er et bedre alternativ til en styrket samarbejdsmekanisme mellem de nationale myndigheder, for så vidt angår omfang og virkning. Følgende blev konkluderet i udtalelsen: "nærhedsprincippet skal overholdes fuldt ud på alle stadier i udviklingen af Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed. Alle nationale kompetencer inden for arbejdsmarkeds- og socialpolitik skal respekteres", og det bemærkes, at Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed skal give plads til de forskellige arbejdsmarkedsmodeller og -prioriteter, som medlemsstaterne måtte have. Den flerårige finansielle ramme var det andet prioriterede initiativ i nærhedsarbejdsprogrammet for andet halvår 2018. Med hensyn til pakken med lovgivningsforslag blev der kun udtrykt bekymring over forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om beskyttelse af Unionens budget i tilfælde af generaliserede mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet, og det blev fremhævet, at der ikke forelå nogen konsekvensanalyse, og at det på grund af forslagets betydning og helt nye indhold bør betragtes som en grundlæggende procedurefejl. Selv om Regionsudvalget "glæder sig over Kommissionens forslag om at indføre tre nye egne indtægter", anføres det ligeledes i udtalelsen, at Regionsudvalget "finder det beklageligt, at Kommissionen i sit forslag om indførelse af nye egne indtægter ikke i tilstrækkeligt omfang har undersøgt nærhedsprincippets overholdelse, og at der ikke er foretaget nogen vurdering af forslagets eventuelle følger for de regionale og lokale myndigheders finansielle situation". Kommissionen svarede, at indførelsen af nye ressourcer ville reducere medlemsstaternes bidrag på grundlag af bruttonationalindkomsten, og at princippet om at dele et fælles skattegrundlag mellem EU og medlemsstaterne, f.eks. moms, var en veletableret praksis. Ud over nærhedsekspertgruppens bidrag til udvælgelse og analyse af de prioriterede initiativer i nærhedsarbejdsprogrammet for andet halvår 2018 blev den også hørt for at lette arbejdet i taskforcen om nærhedsprincippet, proportionalitetsprincippet og "mindre, men mere effektivt". Eksperterne blev hørt om opgave a) i taskforcens mandat, navnlig om skemaet til vurdering af nærhedsprincippet (Subsidiarity Assessment Grid), og resultaterne blev inkluderet i udvalgsmedlemmernes bidrag til taskforcens tredje møde den 15. marts 2018. Styringsgruppen for nærhedsprincippet, der støtter arbejdet i udvalgets delegation til taskforcen, mødtes fem gange i 2018, hvilket er mere end i de foregående år. Den 28. maj 2018 var udvalget vært for en høring om taskforcen for at støtte dens arbejde. Høringen gav interessenterne mulighed for at give direkte udtryk for deres bekymringer og forslag til taskforcen, og inputtene indgik i taskforcens endelige rapport. Nærhedsovervågningsnetværket var fortsat et vigtigt instrument for udvalgets nærhedsovervågningsaktiviteter. Netværket har kun ændret sig en smule i forhold til 2017, idet antallet af partnere steg fra 155 til 156 ved udgangen af 2018. Den eneste nye partner i forhold til 2018 var Maia kommune i Portugal. I 2018 voksede aktivitetsniveauet på nærhedsovervågningsnetværkets REGPEX-platform fortsat. Undernetværket i nærhedsovervågningsnetværket, som er åbent for parlamenter og regeringer i regioner med lovgivningsbeføjelser, anvendes i stadig højere grad med 95 bidrag i 2018. Dette er en meget betydelig stigning i forhold til tidligere år (66 bidrag i 2017, 28 bidrag i 2016), hvilket kan afspejle den stigende politiske relevans af subsidiaritet og proportionalitet i EU. De forslag, der udløste flest reaktioner fra REGPEX-partnere, var forslaget til et direktiv om kvaliteten af drikkevand og forslaget til en afgørelse om en EU-civilbeskyttelsesmekanisme, der begge foranledigede seks bidrag. 2.5. Den Europæiske Unions Domstol I 2018 afsagde Domstolen en dom om EU-lovgivers overholdelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Den bekræftede, at disse principper var blevet overholdt. Det var i sagen Swedish Match AB af 22. november 2018 (sag C 151/17 ), hvor Domstolen bekræftede gyldigheden af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/40/EU om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og relaterede produkter i lyset af disse principper. Med hensyn til proportionalitetsprincippet bekræftede den præjudicielle afgørelse, at EU-lovgiver på grundlag af videnskabelige undersøgelser og i overensstemmelse med den vide skønsbeføjelse, som den i denne henseende råder over, samt med forsigtighedsprincippet kunne konkludere, at markedsføring af tobaksvarer, der indtages oralt, kan indebære risici for folkesundheden. Hvad angår egnetheden af foranstaltningen om forbud mod markedsføring af tobaksvarer, der indtages oralt, til at nå det formål, der består i at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau, fandt Domstolen, at direktivet ikke åbenbart går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå formålet om at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. Med hensyn til nærhedsprincippet bemærkede Domstolen, at direktiv 2014/40 har et dobbelt formål, som består i at fremme den rette funktion af det indre marked for tobak med udgangspunkt i et højt sundhedsbeskyttelsesniveau I betragtning af den indbyrdes afhængighed mellem disse to målsætninger kunne EU-lovgiver med rette indtage den holdning, at den måtte fastsætte et regelsæt for markedsføring af tobaksvarer, der indtages oralt, og at det dobbelte mål bedst kunne opnås på EU-plan. Domstolen fandt navnlig, at selv om det andet af disse mål bedre kunne nås på medlemsstatsniveau, er det en kendsgerning, at det, hvis det forfølges på dette niveau, vil kunne føre til situationer, hvor nogle medlemsstater tillader markedsføring af tobaksvarer, der indtages oralt, mens andre medlemsstater forbyder det. Dette ville være i fuldstændig modstrid med det første mål i direktiv 2014/40/EU, nemlig at fremme den rette funktion af det indre marked for tobak og relaterede produkter.

3. De nationale parlamenters anvendelse af proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet 3.1. Oversigt I 2018 modtog Kommissionen 37 begrundede udtalelser fra nationale parlamenter, hvilket var betydeligt mindre end i 2016 (65) og i 2017 (52). Det samlede antal modtagne udtalelser i 2018 var næsten det samme som i de foregående år (576 i 2017 og 569 i 2018), hvilket betyder, at andelen af begrundede udtalelser sammenlignet med det samlede antal modtagne udtalelser fortsatte med at falde fra 10,5 % i 2016 og 9 % i 2017 til 6,5 % i 2018. Andelen af begrundede udtalelser sammenlignet med det samlede antal udtalelser om forslag fra Kommissionen, der er underlagt proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet, faldt også kraftigt fra 17,6 % (65/370) i 2016 og 16 % (52/325) i 2017 til 10,5 % (37/351) i 2018. De 37 begrundede udtalelser, der blev modtaget i 2018, vedrørte 22 forskellige forslag eller pakker (se bilag 1). Der var ingen, der var genstand for over fire begrundede udtalelser (med mellem fem og syv stemmer). Dette står i kontrast til situationen i 2016, hvor forslaget om at revidere direktivet om udstationering af arbejdstagere foranledigede 14 begrundede udtalelser og udløste proceduren med "gult kort", og i 2017, hvor forslaget om det indre marked for elektricitet foranledigede 11 begrundede udtalelser uden at udløse denne procedure. De forslag, der gav anledning til flest begrundede udtalelser, omhandlede revisionen af drikkevandsdirektivet, beskatning af digitale aktiviteter i Unionen og forenkling af foranstaltninger til fremme af gennemførelsen af det transeuropæiske transportnet. De foranledigede hver fire begrundede udtalelser. De beskrives nærmere i afsnit 3.2. Selv om de begrundede udtalelser fra de nationale parlamenter generelt sætter spørgsmålstegn ved merværdien af den foreslåede foranstaltning på europæisk plan i forhold til en indsats på nationalt, regionalt eller lokalt plan, er det også værd at nævne, at der i den begrundede udtalelse fra den franske Assemblée nationale om strategiske planer under den fælles landbrugspolitik blev gjort indsigelse mod en for stor delegation af beføjelser til medlemsstaterne, idet man mente, at politikken ville blive gennemført mere effektivt på EU-plan. Faldet i det samlede antal begrundede udtalelser afgivet i 2018 afspejlede et lignende fald i antallet af begrundede udtalelser afgivet af hvert kammer. 14 ud af de 41 kamre afgav begrundede udtalelser i 2018 (sammenholdt med 26 kamre i 2016 og 19 i 2017). Det kammer, der afgav langt det største antal begrundede udtalelser, var den svenske Riksdag. Den afgav 12 begrundede udtalelser, hvilket er mere end en tredjedel af det samlede antal. Andre kamre, der afgav begrundede udtalelser i 2018, i alfabetisk orden efter medlemsstater: det tjekkiske Poslanecká sněmovna (4), det tjekkiske Senát (1), det danske Folketing (2) det irske Dáil og Seanad Éireann (4), den tyske Bundestag (2), det franske Sénat (2), den franske Assemblée nationale (1), det italienske Senato della Repubblica (1), det maltesiske Kamra tad-Deputati (1), det nederlandske Tweede Kamer (1), det østrigske Bundesrat (3) og det britiske House of Commons (2) og House of Lords (1). 3.2. Vigtige sager I dette afsnit præsenteres de tre individuelle forslag/pakker, der foranledigede det største antal begrundede udtalelser i 2018 (fire hver). ·Forslag om revision af drikkevandsdirektivet Den 1. februar 2018 foreslog Kommissionen en omarbejdning af direktivet om kvaliteten af drikkevand. Dette forslag foranledigede fire begrundede udtalelser. Det østrigske Bundesrat satte spørgsmålstegn ved fordelene ved de foreslåede bestemmelser om risikovurdering og oplysninger til offentligheden og foreneligheden af bestemmelserne om adgang til klage og domstolsprøvelse med det østrigske retssystem. Det irske Dáil og Seanad Éireann mente, at forslaget unødvendigt begrænsede mulighederne for national beslutningstagning og ikke tog hensyn til eksisterende ordninger på nationalt plan og lokale og regionale hensyn. Det britiske House of Commons fremførte, at forslaget ikke gav nogen forklaring på merværdien ved at handle på europæisk plan og gav medlemsstaterne for ringe råderum til at gennemføre de nye bestemmelser, navnlig vedrørende kravet om at give adgang til drikkevand i det offentlige rum. Det tjekkiske Poslanecká sněmovna mente, at kvaliteten af vand og spørgsmål i forbindelse med gratis adgang til vand i det offentlige rum i tilstrækkelig grad kunne sikres af medlemsstaterne på centralt, regionalt og lokalt plan. Kommissionen understregede i sine svar på de nationale parlamenters betænkeligheder med hensyn til nærhedsprincippet, at forslaget om en revision af drikkevandsdirektivet var et svar på det første vellykkede europæiske borgerinitiativ om retten til vand ("Right2Water") og på en beslutning fra Europa-Parlamentet, hvori Kommissionen opfordres til at fremsætte lovforslag i overensstemmelse med den overordnede målsætning bag det europæiske borgerinitiativ. Kommissionen fulgte også op på FN's 2030-dagsorden. Desuden bekræftede evalueringen af drikkevandsdirektivet værdien af lovgivning om drikkevand på europæisk plan. Kommissionen fastholdt derfor, at formålet med forslaget om at beskytte menneskers sundhed ved at sikre drikkevand af høj kvalitet for borgerne i hele Europa bedre kunne nås på europæisk plan. Kommissionen mindede også om, at forslaget gav medlemsstaterne vide skønsbeføjelser med hensyn til at omsætte direktivet til national lovgivning og gennemføre det. ·Forslag til direktiv om beskatning af digitale aktiviteter i Unionen Den 21. marts 2018 vedtog Kommissionen et forslag til Rådets direktiv om regler vedrørende selskabsbeskatning af en væsentlig digital tilstedeværelse og et forslag til direktiv om et fælles system for en skat på indtægter fra levering af visse digitale tjenester. Disse direktiver udgjorde dele af en pakke om beskatning af den digitale økonomi og havde til formål at løse de problemer, der er forbundet med den nuværende selskabsskatteramme, som ikke holder trit med de nye elementer i den digitale sektor. Disse to forslag gav anledning til fire begrundede udtalelser. De fire kamre, der afgav begrundede udtalelser, fremførte, at beskatning primært var et anliggende for medlemsstaterne, og at formålet med forslagene bedre kunne opnås gennem nationale løsninger, der koordineres på internationalt plan, navnlig inden for rammerne af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling. Kommissionen understregede i sine svar, at beskatning af digitale aktiviteter havde en international dimension, da den var forankret i de internationale skatteregler og vedrørte grænseoverskridende digitale aktiviteter. Ukoordinerede nationale foranstaltninger på dette område ville afstedkomme kompleksitet, føre til fordrejninger på det indre marked og øge risikoen for dobbeltbeskatning. En europæisk løsning ville derimod tilføre merværdi i forhold til forskellige nationale politikker, fordi den ville mindske efterlevelsesbyrden for virksomheder, der er underlagt de nye regler, og sende et stærkt signal til det internationale samfund om, at EU er fast besluttet på at sikre en retfærdig beskatning af den digitale økonomi. Kommissionen har arbejdet tæt sammen med Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling for at støtte udviklingen af en international løsning, men dette vil tage tid, og forslaget om selskabsbeskatning af en væsentlig digital tilstedeværelse vil fremme de internationale drøftelser. ·Forslag til forordning om forenkling af foranstaltninger til fremme af gennemførelsen af det transeuropæiske transportnet Den 27. maj 2018 vedtog Kommissionen et forslag til forordning om forenkling af foranstaltninger til fremme af gennemførelsen af det transeuropæiske transportnet. Dette forslag har til formål at støtte en effektiv og rettidig gennemførelse af hovednettet i det transeuropæiske transportnet og pålægger hver medlemsstat at udpege én kompetent myndighed, der udsteder tilladelser. Det gav anledning til fire begrundede udtalelser. Den svenske Riksdag støttede forslagets mål, men kritiserede det foreslåede anvendelsesområde i forslaget til forordning, som vil omfatte alle infrastrukturkomponenter i hovednettet i det transeuropæiske transportnet, der består af nationale transportnet, som er underlagt nationale planlægnings- og tilladelsesprocedurer. Ifølge den svenske Riksdag er der ingen grund til at foretage en grundig kontrol af nationale planlægnings- og tilladelsesprocedurer eller af nationale institutioners funktion, herunder lokalt og regionalt selvstyre. Den tyske Bundestag støttede også forslagets mål, men mente, at disse mål kunne nås lige så effektivt af medlemsstaterne på centralt, regionalt eller lokalt plan, uden at hver medlemsstat skulle udpege én kompetent myndighed. Den kritiserede også valget af en forordning, da et direktiv ville have gjort det muligt at tage større hensyn til de nationale specifikke situationer. Det tjekkiske Senát mente, at der i den foreslåede integrerede procedure ikke blev taget hensyn til komplekse situationer, og at den nuværende situation kunne forbedres ved at udveksle god praksis mellem medlemsstaterne. Det irske Oireachtas mente, at forslaget begrænsede den nationale beslutningstagning unødigt og ikke tog hensyn til lokale og regionale hensyn.

Kommissionen forklarede i sine svar, at forslaget er rettet mod hovednettet i det transeuropæiske transportnet, der har en klar betydning på tværs af grænser og i Europa, og at EU kun kan høste alle fordelene ved nettet, hvis hele hovednettet udrulles. Kommissionen var enig i, at den kompetente myndighed skulle udpeges i overensstemmelse med nationale retlige rammer og administrative strukturer, men understregede, at denne kompetente myndighed burde gøre procedurerne mindre komplekse, mere effektive og mere gennemsigtige. Kommissionen understregede også, at disse tilladelsesprocedurer i nogle medlemsstater allerede er integreret og centraliseret i et kompetent organ, der står i spidsen for hele processen. Dette forklarer, hvorfor Kommissionen valgte en forordning i stedet for et direktiv for ikke at stille krav om nationale foranstaltninger til gennemførelse af et direktiv i national ret, når den nationale organisation allerede opfylder kravene. 4. Politisk dialog med nationale parlamenter Generelle bemærkninger om de skriftlige udtalelser I 2018 forelagde de nationale parlamenter Kommissionen 569 udtalelser (herunder ovenstående 37 begrundede udtalelser). Dette svarer stort set til antallet i 2017, hvor nationale parlamenter afgav 576 udtalelser. 351 (62 %) af disse 569 udtalelser vedrørte forslag fra Kommissionen, der er underlagt proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet. De resterende 218 udtalelser (38 %) vedrørte enten ikkelovgivningsinitiativer såsom meddelelser eller var initiativudtalelser. Denne relativt store andel viser, at de nationale parlamenter har interesse i at give Kommissionen værdifuldt politisk input så tidligt som muligt i beslutningsprocessen. Bidrag og anvendelsesområde Der var endnu større forskel på, hvor mange udtalelser de nationale parlamenter afgav til Kommissionen, end tidligere år. De ti mest aktive kamre afgav 472 udtalelser, dvs. 83 % af det samlede antal udtalelser (2017: 74 % 2016: (73 % i 2016 og 72 %), og ti kamre (fire i 2017) afgav ikke nogen udtalelse. Det kammer, der afgav flest udtalelser i 2018, var den portugisiske Assembleia da República. Dette kammers 99 udtalelser tegnede sig for 17 % af det samlede antal modtagne udtalelser. De øvrige ni nationale parlamenter eller kamre, der afgav flest udtalelser i 2017, var det tjekkiske Senát (81 udtalelser), det spanske Cortes Generales (53 udtalelser), det tyske Bundesrat (52 udtalelser), det rumænske Camera Deputaților (48 udtalelser), det rumænske Senat (45 udtalelser), det tjekkiske Poslanecká sněmovna (37 udtalelser), det franske Sénat (24 udtalelser), det italienske Senato della Repubblica (18 udtalelser) og den svenske Riksdag (15 udtalelser). I bilag 2 angives antallet af udtalelser afgivet af hvert kammer. Centrale emner i udtalelserne i den politiske dialog De nationale parlamenters udtalelser i 2018 var i endnu højere grad end tidligere år opdelt i en bred vifte af emner. Intet initiativ fra Kommissionen tiltrak sig så stor opmærksomhed fra de nationale parlamenter som pakken om ren energi i 2017 (62 udtalelser). De følgende seks pakker, som hver foranledigede mellem 11 og 15 udtalelser, tiltrak sig mest opmærksomhed fra de nationale parlamenter: 1.Fuldførelse af Den Økonomiske og Monetære Union – 15 udtalelser 2.Regionaludvikling og samhørighedspolitik efter 2020 – 13 udtalelser 3.En ny aftale for forbrugerne – 11 udtalelser 4.Den fælles landbrugspolitik efter 2020 – 11 udtalelser 5. Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed og adgang til social beskyttelse – 11 udtalelser 6. Fremtiden for læring – 11 udtalelser. ·Den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 – horisontale aspekter Forslagene til den flerårige finansielle ramme for 2021-2027, om en ordning for Den Europæiske Unions egne indtægter og om beskyttelse af Unionens budget i tilfælde af generaliserede mangler for så vidt angår retsstatsprincippet i medlemsstaterne, der blev vedtaget af Kommissionen den 2. maj 2018, foranledigede otte udtalelser fra seks kamre, herunder en begrundet udtalelse. Disse forslag blev i slutningen af maj og juni suppleret med en række sektorspecifikke forslag eller pakker om programmer til støtte og gennemførelse af europæiske politikker, og dem om regionaludvikling og samhørighed (13 udtalelser) og om landbrug (11 udtalelser) tiltrak sig mest opmærksomhed fra de nationale parlamenter (se nedenfor). De otte udtalelser, der var direkte relateret til pakken af 2. maj, støttede generelt visse dele af forslagene såsom forenkling af budgetstrukturen og øget fleksibilitet i forvaltningen af EU-midler. I nogle af udtalelserne blev der imidlertid også udtrykt forbehold over for reduktionen af finansieringen af "traditionelle" politikker, f.eks. landbrugs- og samhørighedspolitikken, og/eller over for den foreslåede nye ordning for egne indtægter og specifikt over for egne indtægter baseret på det fælles konsoliderede selskabsskattegrundlag.

Kommissionen forklarede i sine svar, at selv om der i forslagene var fokus på de nye prioriteter, som lederne var nået til enighed om, og på områder, hvor EU's budget giver den største merværdi, ville de foreslåede moderate nedsættelser af udgifterne til landbrugspolitikken og samhørighedspolitikken ikke være til skade for opfyldelsen af målene for disse politikker. Den understregede også, at kurven af nye egne indtægter vil være mere direkte knyttet til EU's politikker i forhold til de fleste nuværende indtægtskilder, og at indførelsen af et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag vil mindske forvridninger ved at skabe et mere retfærdigt og sammenhængende skattemiljø for virksomheder, afværge et kapløb mod bunden med hensyn til selskabsbeskatning mellem medlemsstaterne og yde et stærkt bidrag til bekæmpelse af skatteundgåelse og udhuling af skattegrundlaget. ·Regionaludvikling og samhørighedspolitik efter 2020 Den 31. maj 2018 vedtog Kommissionen en pakke af forslag med henblik på at bekæmpe uligheder mellem de forskellige regioner i Europa, hvad angår økonomisk, social og territorial samhørighed. De nye samhørighedspolitiske forslag har til formål at tage fat på EU's vigtigste prioriteter såsom bekæmpelse af arbejdsløshed og styring af den økonomiske og sociale udvikling for at fremme konkurrenceevne og konvergens. De har også til formål at gøre finansieringen af samhørighedspolitikken mere effektiv med henblik på investeringer og projekter i grænseoverskridende regioner og dermed fremme væksten i grænseregionerne. I 2018 afgav syv kamre 13 udtalelser, herunder en begrundet udtalelse. De bakkede generelt op om målene i pakken og glædede sig over forenklingen af procedurerne (nogle ønskede yderligere forenkling) og opdelingen af regioner i tre kategorier på grundlag af deres udvikling, men afviste de foreslåede nedskæringer i udgifterne til samhørighedspolitikken og navnlig til målet om europæisk territorialt samarbejde (Interreg). En række kamre gav udtryk for bekymring over den høje tematiske koncentration relateret til visse politiske mål og/eller slog til lyd for større fleksibilitet til medlemsstaterne. Nogle var i tvivl om mekanismen til at imødegå retlige hindringer og/eller om tilbagevenden til den toårige frist for at frigive bevillinger ("N + 2"). Kommissionen understregede i sine svar, at der var behov for justeringer i budgettet for samhørighedspolitikken og i tildelingen til målet om europæisk territorialt samarbejde (Interreg) på grund af forskellige forhold såsom Brexit og behovet for at yde støtte til nye prioriteter. Den foreslåede samhørighedspolitik vil dog stadig være EU's vigtigste politik med hensyn med hensyn til det finansielle omfang og vil fortsat omfatte alle regioner. Kommissionen påpegede, at de samhørighedspolitiske ressourcer ikke ville blive spredt for tyndt ud på grund af den tematiske koncentration, og at højere krav om koncentration for visse politiske mål ville blive ledsaget af større fleksibilitet til medlemsstaterne. Dette omfatter muligheden for at fastsætte kravene på nationalt plan under hensyntagen til regionernes behov og muligheder. Den understregede, at den gradvise tilbagevenden til N+2-reglen kombineret med mere end 80 foreslåede forenklinger, herunder mere lempelige og strategiske programmerings- og rapporteringskrav og lavere forfinansieringsniveauer, ville bidrage til at fremskynde gennemførelsen af Interreg-programmet. Kommissionen forklarede også, at formålet med den foreslåede mekanisme til at imødegå retlige hindringer var at hjælpe medlemsstater uden sådanne mekanismer til at imødegå retlige hindringer og gøre det muligt for aktører i grænseregioner at udvikle fælles projekter, og at den ikke griber ind i den nationale lovgivningskompetence eller pålægger medlemsstaterne med forholdsvis effektive mekanismer nye forpligtelser. ·Den fælles landbrugspolitik efter 2020 Den 1. juni 2018 fremlagde Kommissionen en pakke med tre lovgivningsforslag om den fælles landbrugspolitik efter 2020. Formålet var at tilpasse denne politik til nuværende og fremtidige udfordringer såsom klimaændringer eller generationsskifte og fortsat støtte de europæiske landbrugeres bestræbelser på at skabe en bæredygtig og konkurrencedygtig landbrugssektor. For at forenkle og modernisere den fælles landbrugspolitik foreslog Kommissionen også baseret på strategiske planer at give medlemsstaterne større fleksibilitet til at fastlægge interventionerne nærmere. Ti kamre afgav 11 udtalelser om denne pakke, herunder en begrundet udtalelse. De fleste kamre glædede sig over, at den nuværende tostrengede struktur i den fælles landbrugspolitik og de foreslåede mål er de samme i den næste programmeringsperiode. De understregede imidlertid også behovet for tilstrækkelige finansielle ressourcer til denne politik. En række kamre var uenige i nedskæringen af midlerne til politikken for udvikling af landdistrikter og/eller de obligatoriske lofter over og gradvise nedsættelser af de direkte betalinger. De mener, at medlemsstaterne bør have mulighed for at beslutte, om de vil indføre disse instrumenter, under hensyntagen til deres særlige forhold. Desuden var et kammer imod en for stor delegering af beføjelser til medlemsstaterne, som ville blive udøvet bedre på europæisk plan. Kommissionen forklarede i sine svar under henvisning til Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union og behovet for at imødegå eksisterende og nye politiske prioriteter, at dens forslag om at afsætte 365 mia. EUR til den fælles landbrugspolitik i 2021-2027 i denne udfordrende budgetsammenhæng var et stærkt signal om fortsat støtte til fremtiden for EU's landbrug og landdistrikter. Den understregede, at de direkte betalinger kun ville falde moderat, og at der blev foreslået en udligning af støtten mellem EU og medlemsstaterne til udvikling af landdistrikterne, herunder muligheden for øgede nationale bidrag for at opretholde et passende niveau af støtte til landdistrikterne. Kommissionen forklarede også, at det ville give medlemsstaterne større muligheder for at sikre en bedre målretning og forenkling, hvis medlemsstaterne fik større fleksibilitet til at fastlægge interventionerne nærmere ud fra deres behov. Den understregede, at forslaget havde til formål at sikre, at den fælles landbrugspolitik fortsat var egnet til formålet på grundlag af en modernisering og forenkling af den politiske ramme, en mere retfærdig og målrettet fordeling af direkte betalinger og en øget klima- og miljøambition og indsats for vækst og beskæftigelse i landdistrikterne, og samtidig bidrage til andre politikker og til EU's internationale forpligtelser (f.eks. Parisaftalen om klimaændringer og FN's mål for bæredygtig udvikling). ·Fuldførelse af Den Økonomiske og Monetære Union Den 6. december 2017 offentliggjorde Kommissionen en køreplan for en uddybning af Den Økonomiske og Monetære Union med det formål at øge sammenholdet, effektiviteten og den demokratiske ansvarlighed i EU's Økonomiske og Monetære Union senest i 2025. Den omfattede fire hovedinitiativer: 1)et forslag til oprettelse af en europæisk monetær fond, som er forankret i EU-retten og baseret på den europæiske stabilitetsmekanismes veletablerede struktur 2)et forslag til indarbejdelse af substansen af traktaten om stabilitet, samordning og styring i EU-retten, idet der tages højde for det passende omfang af fleksibilitet, som er indbygget i stabilitets- og vækstpagten 3)en meddelelse om nye budgetinstrumenter med henblik på et stabilt euroområde inden for EU's rammer 4)en meddelelse, hvori der redegøres for de mulige opgaver for en europæisk økonomi- og finansminister, der kan fungere som næstformand for Kommissionen og formand for Eurogruppen i henhold til de gældende EU-traktater. I 2018 afgav syv kamre 15 udtalelser om pakken. De fleste nationale parlamenter var enige i, at Den Økonomiske og Monetære Unions stabilitet var en strategisk interesse for Unionen og støttede pakken i princippet, men mente, at nogle af forslagene skulle afklares. De fleste kamre støttede oprettelsen af en europæisk økonomi- og finansminister, men der var en vis bekymring over, at dette muligvis ville forudsætte en ændring af EU-traktaterne. Nogle kamre var bekymret over, at en uddybning af Den Økonomiske og Monetære Union ville føre til overførsel af beføjelser fra det nationale niveau til EU, navnlig på skatteområdet og inden for tilsyn med banksektoren.

Kommissionen var i sine svar enig i, at der stadig var behov for at udvikle en række af forslagene i pakken. Der blev navnlig redegjort for en række forslag i Kommissionens meddelelse om nye budgetinstrumenter med henblik på et stabilt euroområde inden for EU's rammer og for Kommissionens forslag til den næste flerårige finansielle ramme. Kommissionen glædede sig over de nationale parlamenters synspunkt om, at Den Økonomiske og Monetære Unions stabilitet er en strategisk interesse for EU. Kommissionen noterede sig også nogle nationale parlamenters skepsis over for idéen om en europæisk økonomi- og finansminister. Kommissionen mente imidlertid, at oprettelsen af denne stilling ville bidrage til at øge effektiviteten og den demokratiske ansvarlighed af den økonomiske styring i euroområdet og i EU som helhed. ·En ny aftale for forbrugerne I overensstemmelse med målene i den nye aftale for forbrugerne, som kommissionsformand Jean-Claude Juncker bebudede i sin tale om Unionens tilstand i 2017, vedtog Kommissionen den 11. april 2018 en meddelelse og to forslag til direktiver, der tager sigte på at forbedre overholdelsen af EU's lovgivning om forbrugerbeskyttelse, modernisere den i lyset af markedsudviklingen og lette byrderne for virksomhederne, hvor det er relevant. Med hensyn til overholdelse opgraderer disse forslag den allerede eksisterende procedure for søgsmål med påstand om forbud, der gør det muligt for behørigt udpegede kvalificerede enheder at beskytte forbrugernes kollektive interesser og supplerer den med kollektive retsmidler. Forslagene harmoniserer også reglerne om sanktioner for overtrædelser af forbrugerlovgivningen yderligere, navnlig i tilfælde af omfattende grænseoverskridende overtrædelser, og indeholder bestemmelser om adgang til retsmidler for ofre for urimelig handelspraksis. Med hensyn til modernisering af EU's forbrugerlovgivning styrker forslagene gennemsigtigheden i onlinetransaktioner og udvider beskyttelsen af forbrugerne, når de benytter sig af "gratis" tjenester. Otte kamre afgav 11 udtalelser, herunder tre begrundede udtalelser. Selv om de fleste kamre støttede Kommissionens bestræbelser på at modernisere forbrugerlovgivningen, udtrykte flere kamre forbehold over for de foreslåede regler om styrkelse af sanktioner, navnlig for så vidt angår fordelingen af indtægter fra bøder og adgangen til retsmidler for ofre for urimelig handelspraksis. En række kamre kritiserede også de foreslåede ændringer vedrørende fortrydelsesretten, produkter med to forskellige kvaliteter, uønsket dørsalg og kommercielle udflugter. Med hensyn til repræsentative søgsmål foreslog en række kamre en præcisering af visse definitioner (f.eks. forbrugernes kollektive interesser) og af kriterierne for udpegelse af kvalificerede enheder og af reglerne for, hvordan forbrugerne udtrykker vilje til at lade sig repræsentere af en kvalificeret enhed i forbindelse med et repræsentativt søgsmål. Kommissionen forklarede i sine svar, at det var nødvendigt at harmonisere maksimumsbøden for at gøre det muligt for medlemsstaternes myndigheder at træffe koordinerede håndhævelsesforanstaltninger inden for rammerne af netværket for forbrugerbeskyttelsessamarbejde og samtidig sikre, at disse sanktioner har en afskrækkende virkning. Den tilføjede, at de foreslåede regler ikke kræver, at en bestemt andel af midlerne skal fordeles til forbrugerbeskyttelse eller til det præcise formål med fordelingen. Den præciserede også, at forslaget var neutralt med hensyn til, hvordan det sikres, at forbrugeren er omfattet af et repræsentativt søgsmål ("opt-in" eller "opt-out"), hvor det er nødvendigt, og at det derfor er op til medlemsstaterne at vælge tilgangen til dette spørgsmål. ·Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed og adgang til social beskyttelse Den 13. marts 2018 vedtog Kommissionen pakken om social retfærdighed. Den består af et forslag til forordning om oprettelse af en europæisk arbejdsmarkedsmyndighed og et forslag til Rådets henstilling om at forbedre adgangen til social beskyttelse for arbejdstagere og selvstændige for at bidrage til at gennemføre den europæiske søjle for sociale rettigheder og støtte retfærdige og velfungerende arbejdsmarkeder. I 2018 afgav ni kamre 11 udtalelser, herunder en begrundet udtalelse. De fleste udtalelser vedrørte forslaget om Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed. En række kamre satte spørgsmålstegn ved merværdien af den foreslåede myndighed og fordelingen af kompetencer med de nationale myndigheder og europæiske agenturer og understregede betydningen af at respektere forskellige nationale arbejdsmarkedsmodeller og medlemsstaternes kompetence på det sociale område og på beskæftigelsesområdet. En række kamre udtrykte forbehold over for indsamlingen af statistiske data og de fælles inspektioner eller anmodede om en præcisering af, hvordan tvister mellem den foreslåede myndighed og medlemsstaterne ville blive løst. Der var også bekymring for, at forslaget om social beskyttelse sammen med andre foranstaltninger kunne presse medlemsstaterne til at ændre deres sociale beskyttelsessystemer. Kommissionen understregede i sine svar, at de foreslåede foranstaltninger havde til formål at støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser på at imødegå udfordringerne i forbindelse med den stigende mobilitet i hele Europa. Det blev også præciseret, at den foreslåede myndigheds opgaver var at støtte de nationale myndigheders operationelle aktiviteter i forbindelse med arbejdskraftmobilitet på tværs af grænserne og koordinering af sociale sikringsordninger og ikke at overtage eller varetage de samme opgaver. Den foreslåede myndighed vil nedsætte et mæglingsudvalg, der skal behandle tvister mellem medlemsstaterne om alle aspekter af arbejdskraftmobilitet. Domstolen ville dog fortsat være den eneste institution med kompetence til at fortolke EU-retten. Kommissionen forklarede, at fælles inspektioner ikke var obligatoriske og ville finde sted i overensstemmelse med den nationale lovgivning i de berørte medlemsstater. Den forsikrede også de nationale parlamenter om, at den foreslåede myndighed, for så vidt angår dataindsamling og informationsudveksling, ville følge principperne i den relevante interoperabilitetsramme. Med hensyn til forslaget om social beskyttelse påpegede Kommissionen, at den foreslåede henstilling ville sikre den fleksibilitet, der er nødvendig for at løse problemerne med adgang til social beskyttelse under fuld hensyntagen til de institutionelle forskelle mellem medlemsstaterne. ·Fremtiden for læring Den 17. januar 2018 vedtog Kommissionen tre initiativer for at forbedre europæernes nøglekompetencer og digitale færdigheder og fremme fælles værdier og elevernes kendskab til, hvordan EU fungerer. Forslagene har til formål at fremme udviklingen af nøglekompetencer (f.eks. læse- og skrivefærdigheder, sprog eller medborgerkompetencer og digitale færdigheder) i uddannelsessystemerne for personer i alle aldre, at gøre bedre brug af digitale teknologier til undervisning og læring, at udvikle de digitale færdigheder, som er nødvendige for at leve og arbejde i en tid med hastige digitale forandringer, og at hjælpe medlemsstaterne med at fremme fælles værdier og opbygge inkluderende uddannelsessystemer af høj kvalitet på alle uddannelsesniveauer. I 2018 afgav fem kamre 11 udtalelser om uddannelsespakken. Disse udtalelser var generelt positive og hilste Kommissionens forslag velkommen. En række kamre mindede Kommissionen om, at ansvaret for uddannelse udelukkende ligger hos medlemsstaterne, og insisterede på, at EU's rolle ikke skulle sigte mod at gå videre end juridisk ikkebindende henstillinger, og/eller anmodede om, at der blev foretaget en indgående undersøgelse af den europæiske merværdi og den administrative byrde, som forslagene kunne skabe. Andre kamre anmodede om en stærkere forbindelse mellem uddannelse og erhvervslivet og yderligere præciseringer af certificeringen af digitale færdigheder. Kommissionen forsikrede i sine svar de nationale parlamenter om, at forslagene var udarbejdet under hensyntagen til nærhedsprincippet og med fuld respekt for medlemsstaternes kompetence på uddannelsesområdet. Den forklarede, at fremtidige materialer til støtte for udvikling af nøglekompetencer ville blive udviklet i tæt samarbejde med medlemsstaterne som frivillige redskaber til støtte for gensidig læring, og at Kommissionen hverken ville udstede kvalifikationer eller validere kompetencer inden for rammerne af handlingsplanen for digital uddannelse. Fælles initiativudtalelser

I 2018 modtog Kommissionen to fælles initiativudtalelser fra nationale parlamenter. Begge var underskrevet af de seks parlamenter/kamre i Visegradlandene ("V4"). Den ene vedrørte det parlamentariske samarbejde med V4 og den anden fremtiden for nærhedsprincippet, energiunionen og energipolitikken. 5. Kontakter, besøg, møder og konferencer Kommissionens besøg i/møder med nationale parlamenter Som i de foregående år aflagde medlemmer af Kommissionen i 2018 adskillige besøg i de nationale parlamenter i alle medlemsstater og i næsten alle kamre. Mange kamre modtog mere end et besøg af kommissionsformand Juncker, førstenæstformanden, næstformændene eller kommissionsmedlemmer. Derudover sendte en lang række parlamenter delegationer til Bruxelles for at møde medlemmer af Kommissionen. Der blev gennemført i alt 140 besøg og møder i 2018 (se kort nedenfor). Som en integreret del af Brexit-forhandlingsprocessen mødtes chefforhandler Michel Barnier også med langt de fleste nationale parlamenter under sine regelmæssige landebesøg i løbet af forhandlingerne for at informere dem om de igangværende forhandlinger og/eller resultaterne heraf. I løbet af 2018 deltog (primært ledende) tjenestemænd fra Kommissionens tjenestegrene i mere end 80 udvalgsmøder i nationale parlamenter for at drøfte lovgivningsforslag på et mere teknisk plan. Tjenestemænd fra Kommissionen blev desuden opfordret til at fremlægge centrale initiativer og vigtige emner såsom Brexit, den flerårige finansielle ramme eller arbejdet i og opfølgningen på taskforcen om nærhedsprincippet på 24 møder for de nationale parlamenters faste repræsentanter med base i Bruxelles. De ansvarlige for det europæiske semester i Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne havde desuden jævnlig kontakt med nationale parlamenter i forbindelse med det europæiske semester og andre økonomiske spørgsmål. Interparlamentariske møder og konferencer Der blev afholdt en række vigtige interparlamentariske møder og konferencer i 2018, herunder Konferencen af de Europæiske Parlamenters Europaudvalg (COSAC), konferencen af parlamentsformænd i Den Europæiske Union, den europæiske parlamentariske uge, den interparlamentariske konference om stabilitet, økonomisk samordning og styring, de interparlamentariske konferencer om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik og i den nyligt oprettede Gruppe for Fælles Parlamentarisk Kontrol vedrørende Europol. De to COSAC-formandsmøder i 2018 blev afholdt i Sofia (Bulgarien) den 21.-22. januar 2018 og i Wien (Østrig) den 8.-9. juli 2018. Kommissionens førstenæstformand Frans Timmermans deltog i begge møder. De delegerede drøftede prioriteterne for begge formandskaber, EU's fremtid og (i Sofia) de makroregionale strategier. På LIX COSAC-plenarmødet, der blev afholdt den 17.-19. juni 2018 i Sofia, drøftede de delegerede det bulgarske formandskabs resultater, integrationen af og konnektivitet inden for Vestbalkanlandene, den europæiske søjle for sociale rettigheder og samhørighedspolitikken efter 2020. Næstformand Šefčovič deltog i LX-plenarmødet, der blev afholdt den 18.-20. november 2018 i Wien, og han drøftede den aktuelle situation for energiunionen med de delegerede. De delegerede drøftede også status for det østrigske formandskab, Brexit (hvor de gav udtryk for stærk støtte til EU's chefforhandler og til udtrædelsesaftalen), klimapolitik og energiunionen og gennemsigtigheden i Unionens lovgivningsarbejde i lyset af det kommende valg til Europa-Parlamentet. Kommissionen fremlagde skriftlige svar på de bidrag, som COSAC havde vedtaget på sine to plenarmøder.



Kommissionsmedlemmers samlede antal besøg og møder med de nationale parlamenter i 2018 (samlet antal for alle medlemsstater: 140) 6. De regionale parlamenters rolle De regionale parlamenter bidrager indirekte til Kommissionens forbindelser med de nationale parlamenter. I henhold til protokol nr. 2 til traktaterne skal de nationale parlamenter, når de kontrollerer, om udkast til EU-retsakter overholder nærhedsprincippet, i forbindelse med afgivelsen af begrundede udtalelser, når det er relevant, konsultere de regionale parlamenter, der har lovgivningskompetence. Medlemmerne af de regionale parlamenter er også repræsenteret i Regionsudvalget, som udfører overvågningsaktiviteter gennem nærhedsovervågningsnetværket og sin REGPEX-onlineplatform, som skal understøtte deltagelsen af regionale parlamenter med lovgivningskompetence i den tidlige varslingsmekanisme vedrørende overvågningen af overholdelsen af nærhedsprincippet. I 2018 kom 75 ud af i alt 95 bidrag fra REGPEX-partnere fra de regionale parlamenter. De mest aktive regionale parlamenter var den regionale lovgivende forsamling i Emilia Romagna (21 bidrag), Bayerns delstatsparlament (20 bidrag) og Thüringens delstatsparlament (ti bidrag). Dette viser en markant stigning i aktiviteten i forhold til 2017, hvor kun 30 bidrag fra regionale parlamenter (ud af 66 REGPEX-partneres bidrag) blev registreret i REGPEX. De forslag fra Kommissionens, der foranledigede det største antal bemærkninger fra de regionale parlamenter, vedrørte EU's civilbeskyttelsesmekanisme, revisionen af drikkevandsdirektivet, mindstekrav til genbrug af vand og den medicinske teknologivurdering. Selv om traktaterne ikke indeholder udtrykkelige bestemmelser om en direkte interaktion mellem Kommissionen og de regionale parlamenter, afgav en række regionale parlamenter også udtalelser direkte til Kommissionen i 2018. De udtalte sig ikke blot om nærhedsprincippet, men også om de politiske aspekter af Kommissionens forskellige forslag. Kommissionen noterede sig alle de fremhævede aspekter og behandlede dem generelt i sine svar til de regionale parlamenter. Overvejelser om metoder til at øge inddragelsen af de nationale parlamenter og regionale og lokale myndigheder i udformningen af og opfølgningen på Unionens politikker var en af opgaverne for taskforcen om nærhedsprincippet, proportionalitetsprincippet og "mindre, men mere effektivt" (se afsnit 2.1). En række regionale parlamenter indsendte bidrag med meningsfulde forslag til taskforcen, herunder under den offentlige høring, og drøftede disse spørgsmål i arbejdsgruppen vedrørende nærhedsprincippet inden for rammerne af Konferencen af Europæiske Regionale Lovgivende Forsamlinger (CALRE). Taskforcen opfordrede de nationale og regionale parlamenter og Regionsudvalget til at forbedre deres kommunikation, bl.a. ved at anvende deres respektive IT-værktøjer mere effektivt, for at sikre, at lovgivningsproceduren og mekanismen til kontrol med nærhedsprincippet bedre afspejler deres bekymringer. Kommissionsformand Juncker mødtes med repræsentanter for en række regionale regeringer og parlamenter i årets løb, herunder Flandern, Vallonien (Belgien), Bayern, Rheinland-Pfalz (Tyskland) og Niederösterreich (Østrig). Andre medlemmer af Kommissionen havde lignende møder.