30. 11. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 319/7 
Udtalelse om forslag til Rådets beslutning om ændring af beslutning 86/85/EØF om indførelse 
af et fællesskabsinformationssystem vedrørende kontrol med og formindskelse af forurening 
af havet med carbonhydrider og andre farlige stoffer (x) 
(87/C 319/03) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 13. april 1987 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) udtalelse 
om det ovennaevnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for miljø-, sundheds- og forbruger­
spørgsmål, som udpegede Georges Proumens til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
1. september 1987. 
ØSU vedtog på sin 248. plenarforsamling, den 24. september 1987, enstemmigt følgende 
udtalelse: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. ØSU betragter forslaget til Rådets beslutning 
(dok. KOM(87) 120 endelig udg.) af 1. april som et svar 
på de bekymringer, der udløstes af den ulykke, som for 
nylig fandt sted i Basel. 
For dette forslag er en udvidelse af Rådets beslutning 
af 6. marts 1986 om udledning af carbonhydriger og 
andre farlige stoffer i havet, således at den også gælder 
for indre vandområder. 
1.2. Det skal desuden bemærkes, at Rådets beslut­
ning af 6. marts 1986 i sig selv var en udvidelse af 
Rådets beslutning af 3. december 1981, som udelukken­
de sigtede på udledning af carbonhydrider. Beslutningen 
kom herefter også til at omfatte andre farlige stoffer. 
1.3. ØSU har med tilfredshed bemærket, at Kommis­
sionen har udvidet rækkevidden af Rådets resolution 
af 24. november 1986. 
Denne resolution omhandlede beskyttelse af Rhinen 
og andre vigtige vandveje, hvorimod det foreliggende 
forslag til beslutning er udvidet til at omfatte samtlige 
indre vandområder. 
1.4. Gennem denne udvidelse undgås altså enhver 
uklarhed, og alle vandområder vil være dækket, uden 
hensyn til om det er havområder eller indre vandom­
råder. 
1.5. På den anden side var omtalte resolution af 24. 
november 1986 begrænset til uforsætlig udledning. 
Det forslag til beslutning, som er blevet forelagt, omfat­
ter al slags udledning, uanset om det sker forsætligt 
eller ej. 
(') EFT nr. C 108 af 23. 4. 1987, s. 7. 1.6. Selv om dette forslag til beslutning begrænses til 
indførelsen af et informationssystem, der gør det muligt 
at råde over de nødvendige data til kontrol med og 
formindskelse af forurening, har en række punkter givet 
anledning til bekymring i ØSU. 
Vi har fundet det belejligt at opregne disse punkter, 
ikke med henblik på at ændre det foreliggende forslag, 
men for at Kommissionen i tilstrækkeligt omfang er på 
vagt. 
1.7. Det drejer sig opdelt efter vigtighed om følgende: 
a) Hvem er økonomisk ansvarlig for de ødelæggelser, 
som er et resultat af den form for forurening, som 
omhandles i dette forslag til beslutning samt i de 
tidligere forslag til beslutning om samme emne? 
b) Hvordan forholder det sig, hvis udledningen skyldes 
fartøjer (beregnet til hav- eller flodsejlads), der sejler 
under bekvemmelighedsflag? 
c) Hvilke retsmidler kan anvendes til at løse for­
ureningsproblemer, som skyldes tredjelande eller 
skibe fra tredjelande? 
d) Skal fortegnelserne, der omhandles i det foreliggen­
de forslag, betragtes som dokumenter, der bør være 
tilgængelige om ikke for den brede offentlighed, så 
ihvert fald for de lokale myndigheder? 
e) Kan man tænke sig, at Kommissionen indtrængende 
beder medlemsstaterne om at informere offent­
ligheden om de iværksatte midler, således som disse 
er beskrevet i fortegnelserne, om ikke for andet så 
for at berolige den offentlige mening? 
f) Er der ikke grund til at nedsætte en kompetent 
myndighed der har midler til at handle, især når 
flere nationale eller internationale myndigheder er 
indblandet? 
Nr. C 319/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 11. 87 
Bør man ikke på nationalt plan udpege en koordineren­
de myndighed for at hindre, at de forskellige involverede 
organer skyder ansvaret for indgreb over på hinanden? 
Dette er navnlig af betydning, når der opstår tvivl om, 
hvorvidt en ulykke er sket oven for eller neden for det 
gældende højvandsmærke. 
g) Skal man overveje at indføre en retsforskrift, der 
forbyder skibe at forlade deres havn (eller tilflugts­
sted) i stormvejr, således at risikoen for uheld på 
grund af dårligt vejr mindskes? 
1.8. 1 denne forbindelse har Kommissionen underret­
tet os om det arbejde, der er blevet indledt af Organisa­
tionen for økonomisk samarbejde og udvikling 
(OECD), samt om det, der forestås af Europa-Rådet. 
EF-Kommissionen er interesseret i dette arbejde, som 
har forbindelse til en række af spørgsmålene under 
pkt. 1.7. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. ØSU har udtrykt bekymring angående effektivi­
teten af de nuværende midler, for i forbindelse med 
ulykken i Basel den 1. november 1986 synes de under­
retnings- og alarmsystemer, der er etableret af Den 
Internationale Kommission for beskyttelse af Rhinen 
mod forurening (C1PR), ikke at have virket med den 
ønskede hurtighed og effektivitet. 
2.2. Kommissionen har netop til hensigt at udforme 
nye procedurer, der øger effektiviteten gennem en bedre 
koordination af midler og metoder. 
2.3. Det skal bemærkes, at fortegnelsen over de mid­
ler, som foreskrives af Fællesskabets informations­
system, og som tager sigte på udledning af andre stoffer 
i havet, endnu ikke er fuldstændig færdiggjort. 
I denne forbindelse er det vigtigt at bemærke, at de 
midler, der skal indføres med henblik på en formind­
skelse af forurening med carbonhydrider, er mere præci­
se og altså mere enkle end de midler, der skal indføres 
med henblik på andre farlige stoffer. Til disse kræves 
specielle midler på grund af deres egenart og de reaktio­
ner, som hver enkelt af dem kan forårsage under disse 
forhold. 
2.4. Det må ikke glemmes, at de forskellige detaljere­
de midler, således som de fremstilles i fortegnelsen, skal 
kunne anvendes hele døgnet rundt, og at medlemsstater­
ne under visse betingelser har pligt til at være indbyrdes 
solidariske. Det er nødvendigt at understrege, at fortegnelsen er 
udtryk for det, der findes, og ikke for det, der burde 
findes. 
Fortegnelsen bør i givet tilfælde angive, om tekniske og 
juridiske eksperter kun står til rådighed i begrænset 
omfang. 
2.5. For så vidt angår de indre vandområder, især 
vandløb, bør foranstaltninger til formindskelse af for­
ureningen med undtagelse af forebyggelsesforan-
staltninger gribes an på en anden måde. 
Det er bevistigt, at carbonhydriger og andre farlige 
stoffer føres med af vandløbene, hvorfor dette fænomen 
ikke kan lokaliseres, som det er tilfældet på havet. 
Der bør derimod udarbejdes foranstaltninger til beskyt­
telse og genetablering af vandfaunaen og -floraen, som 
beskadiges eller ødelægges af sådanne udledninger. 
2.6. Ad artikel 1 
Denne artikel supplerer blot de oprindelige bestemmel­
ser om forurening af havet nedfældet i beslutning 
81/420/EØF og 86/85/EØF ved at tilføje »og indre 
vandområder«. 
Det nye forslag til beslutning er udvidet med bilag IV, 
som indeholder en fortegnelse over midler til indgreb i 
tilfælde af udledning i indre vandområder af enten 
carbonhydrider eller andre farlige stoffer. 
2.7. ØSU fremhaæver, at Kommissionen på en eller 
anden måde skal understrege, at de pågældende ud­
ledninger ud over fartøjer beregnet til sejlads på åbent 
hav eller på floder også kan skyldes virksomheder, der 
ligger i nærheden af de indre vandområder, der omfattes 
af det foreliggende forslag til Rådets beslutning. 
ØSU har desuden med tilfredshed bemærket, at Kom­
missionen har til hensigt at ændre Seveso-direktivet, 
således at det også kommer til at omfatte isolerede 
opmagasineringer. 
Det samme gør sig gældende for udledninger, der even­
tuelt skyldes uheld i forbindelse med landevejs-eller 
togtransport, og som ligeledes resulterer i forurening af 
omtalte indre vandområder. 
30. 11.87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 319/9 
3. Særlig kommentar 
Det må ikke glemmes, at på betingelser, som fastsættes 
af de ansvarlige myndigheder, få en række virksom­
heder tilladelse til at udlede en begrænset og forud 
fastsat mængde af et vist antal farlige stoffer i de indre 
vandområder. Det drejer sig i denne forbindelse om 
funktionelle udledninger, som hverken er uforsætlige eller strafbare. De omfattes derfor ikke af de foreliggen­
de bestemmelser. 
Ikke desto mindre bør Kommissionen gøre en indsats 
for at påse, at de tilladte udledninger reduceres og 
så vidt muligt undgås af hensyn til beskyttelsen af 
vandmiljoet. EF-direktiver om udledning af skadelige 
stoffer bør derfor tilpasses den tekniske udvikling. 
Bruxelles, den 24. september 1987. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg