1K0MMI SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
C0M(94) 466 endelig udg. 
Bruxelles, den 25.10.1994 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
STRUKTUROMLÆGNINGEN INDEN FOR FÆLLESSKABETS 
TERN- OG STÅLINDUSTRI 
-1 
STRUKTUROMLÆGNINGEN INDEN FOR FÆLLESSKABETS 
JERN- QG STÅLINDUSTRI 
STATUS OG KONKLUSIONER 
meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet 
A. UDGANGSPUNKT 
Størstedelen af jern- og stålvirksomhederne har siden udgangen af 1991 
befundet sig i en alvorlig finansiel situation fremkaldt af det økonomiske 
tilbageslag. Denne situation hænger sammen med tilstedeværelsen af en 
betydelig overskydende produktionskapacitet, som der allerede blev advaret 
imod i 1990 i "de generelle mål for stål", og den har bevirket, at alle EU-
producenter har anmodet Kommissionen om at træffe de nødvendige 
foranstaltninger for at overvinde jern- og stålsektorens vanskeligheder. 
Kommissionen ajourførte i efteråret 1992 de 1995-scenarier, der blev opstillet i 
1990, og foretog en diagnose, som industrien og senere medlemsstaternes 
eksperter kunne tilslutte sig, og hvorefter den forventede overskydende 
produktionskapacitet i 1995 ville ligge på mellem 19 og 26 mio. tons pr. år 
(mio. t/år) for varmvalsede produkters vedkommende. 
Dette førte til, at Kommissionen, Rådet og Fællesskabets jern- og stålindustri 
mellem november 1992 og februar 1993 vedtog et strukturomlægningsprogram 
haseret på to elementer: 
- Industrien skulle inden den 30. september 1993 fremlægge et fyldestgørende 
og troværdigt kapacitetsnedskæringsprogram. der indebar en nedskæring på 
mellem 19 og 26 mio. t/år i perioden 1993-1995 for varmvalsede produkters 
vedkommende; disse kapacitetsnedskæringer skulle anmeldes til hr. Braun, 
som Kommissionen og Rådet i november 1992 havde overdraget hvervet 
som uafhængig ekspert på dette område; 
- Kommissionen og/eller Rådet skulle vedtage en pakke 
ledsageforanstaltninger for at lette strukturomlægningsprocessen; det 
drejede sig om: 
* En række nye sociale foranstaltninger (et budget på 240 mio. ECU 
over tre år) med henblik på at dække en del af de sociale omkostninger 
i forbindelse med lukningerne; 
* finansielle ordninger (artikel 53a), der skulle sætte virksomhederne i 
stand til på solidarisk basis at deltage i dækningen af de industrielle 
omkostninger i forbindelse med lukningerne; 
* retningslinjer for produktion og leverancer (artikel 46), der skulle 
bidrage til at bevare stabiliteten på det interne marked; 
* eksterne foranstaltninger over for importen fra visse tredjelande. 
På sit møde den 25.2.1993 støttede Rådet denne fremgangsmåde og opfordrede 
Kommissionen til at fortsætte sine bestræbelser, idet den understregede, at 
iværksættelsen af ledsageforanstaltninger var betinget af, at industrien fastlagde 
et troværdigt kapacitetsnedskæringsprogram på mindst 19 mio. t/år 
varmvalsede produkter. 
B STRUKTUROMLÆGNINGSPROCESSENS FORLØB 
I. KAPACITETSNEDSKÆRING 
* 1993: Statsstøttesagerne 
I 1993 fastlagde de ikke-støttede virksomheder ingen kapacitetsnedskæringer ud 
over dem, der i januar 1993 blev anmeldt til hr. Braun, og som omfattede 5,8 
mio. t/år varmvalsede produkter. Deres hovedargument var, at man endnu ikke 
havde kendskab til den strukturomlægningsindsats, der ville blive gjort af de 
virksomheder, som modtog statsstøtte. Disse virksomheder (CSI, Sidenor, Ilva, 
Freital, EKO-Stahl og Siderurgia Nacional) havde anmodet om statsstøtte som 
hjælp til sanering af deres situation og skulle til gengæld tilbyde tilstrækkelige 
kapacitetsnedskæringer under samtidig hensyntagen til den alvorlige 
markedssituation, som gik hårdt ud over langt størstedelen af Fællesskabets 
jern- og stålvirksomheder. 
Først på mødet den 17.12.1993 gav Rådet en enstemmig og samstemmende 
udtalelse om de seks pågældende statsstøttesager, hvilket bevirkede, at fristen 
for fremlæggelse af et lukningsprogram blev udskudt til 21. marts 1994. 
* 1994: Stadig ikke tilstrækkelige fremskridt 
På rådsmødet (industriministrene) den 22. april 1994 viste Kommissionens 
statusrapport om forløbet af strukturomlægningen inden for jern- og 
stålindustrien, at der i forhold til minimumsmålet for kapacitetsnedskæring på 
19 mio. t/år kun var fundet frem til 11,2 mio. tons, hvoraf 5,4 mio. tons 
vedrørte de virksomheder, som havde anmodet om anvendelse af EKSF-
traktatens artikel 95 med henblik på statsstøtte, og de resterende 5,8 mio. tons 
var dem, der var anmeldt til hr. Braun. 
I mellemtiden trak den italienske partner, der som led i den i december 1993 
tilladte privatisering af EKO-Stahl skulle overtage denne virksomhed, sig 
tilbage i maj 1994, hvilket medførte, at der skulle indledes nye forhandlinger 
for at finde en ny køber. Disse forhandlinger tog fart i slutningen af sommeren 
1994, og den løsning, der nu er på tale for EKO-Stahl, vil ikke indebære nogen 
videre ændringer i det samlede regnestykke for så vidt angår 
kapacitetsnedskæringerne som angivet ovenfor. 
3-
En mulighed for at komme væsentligt nærmere det opstillede mål viste sig i 
foråret 1994. Det drejede sig om en yderligere nedskæring på ca. 5 mio. t/år 
hos private italienske jern- og stålproducenter, som skulle finansieres via 
statsstøtte. 
Kommissionen informerede Rådet på mødet den 22. juni 1994 om denne 
konkrete mulighed for at opnå yderligere kapacitetsnedskæringer og om de 
betingelser, den fandt det nødvendigt at fastsætte, for at den lukningsstøtte, som 
den italienske regering skulle yde, var forenelig med statsstøttereglerne. 
Størstedelen af medlemsstaterne har tilsluttet sig Kommissionens forslag men i 
en endnu strammere form. Den italienske regering fastlagde i sommer den 
lovgivningsramme (lov plus gennemførelsesbestemmelser), der skal gøre det 
muligt at yde lukningsstøtte. Kommissionen har undersøgt, hvorvidt denne 
lovgivningsramme er forenelig med statsstøttereglerne, og har givet sin 
tilladelse den 19. oktober 1994. 
Den italienske regering anslår for øjeblikket, at de lukninger, der kan 
gennemføres af den italienske industri, maksimalt omfatter 5 mio. t/år 
varmvalsede produkter. 
Kommissionen vil i hvert enkelt tilfælde undersøge, hvorvidt støtten er 
forenelig med statsstøttereglerne, og vil foretage en kontrol ("monitoring") for 
at sikre sig, at de betingelser, der gælder i den periode, lukningerne foretages, 
overholdes fuldt ud. Kapacitetsnedskæringernes nøjagtige virkninger vil først 
være kendt hen imod slutningen af november. 
II. LEDSAGEFORANSTALTNINGER 
I januar 1993 traf Kommissionen de forskellige ledsageforanstaltninger, som 
industrien havde anmodet om, og som Rådet støttede. Den sidste 
ledsageforanstaltning blev iværksat i efteråret 1993 og vedrørte godkendelsen af 
rammeaftaler (artikel 53a) med henblik på solidarisk finansiering af 
kapacitetsnedskæringer inden for tre kategorier af jern- og stålprodukter. 
Som en yderligere ledsageforanstaltning indførte Kommissionen i foråret 1994 
et meget strengt monitoring-system med henblik på en regelmæssig kontrol af 
overholdelsen af de betingelser, som er fastsat af Rådet og Kommissionen i 
forbindelse med de seks statsstøttetilladelser, der blev besluttet i december 
1993. 
Kommissionen har således under hele strukturomlægningsprocessen bestræbt 
sig på at skabe de nødvendige betingelser, for at industrien kunne opstille og 
fremlægge en samlet, fyldestgørende kapacitetsnedskæringsplan, der er en 
nødvendig forudsætning for en varig sanering af Fællesskabets jern- og 
stålsektor. 
Kommissionen og Rådet har også på de seneste rådsmøder og specielt på mødet 
den 28. september 1994 (jf. konklusionerne i bilag I) erindret industrien om, at 
fristen for fremlæggelse af kapacitetsnedskæringsplanerne var blevet forlænget 
en sidste gang indtil rådsmødet i november, og at der på dette rådsmøde ville 
blive taget stilling til ledsageforanstaltningernes videre skæbne. 
III. STATUS 
På indeværende tidspunkt har industrien endnu ikke fremlagt et fyldestgørende 
kapacitetsnedskæringsprogram, eftersom kapacitetsnedskæringerne kun omfatter 
16.2 mio. t/år varmvalsede produkter (jf. bilag II). De ligger således under 
minimumsniveauet i det interval på 19 til 26 mio. t/år, der blev fastsat ved 
udgangen af 1992 efter fælles aftale med industrien og Rådet. 
Ledsageforanstaltningerne er imidlertid stadig gældende. 
C. AJOURFØRT EVALUERING AF OVERSKUDSKAPACITETEN 
Som følge af den forbedring, der har kunnet konstateres i de økonomiske 
udsigter siden foråret 1994, er det blevet antydet, at det føromtalte interval for 
kapacitetsnedskæring ikke længere var relevant, og at minimumsmålet på 19 
mio. t/år burde opgives. På denne politiske baggrund har Kommissionen 
ajourført sin diagnose for 1995 og er nået til følgende konklusioner: 
I. PEN INTERNE EFTERSPØRGSEL 
Udviklingen i den interne efterspørgsel efter stål i Fællesskabet i 1993 har 
været meget negativ, idet der er tale om en tilbagegang i det synlige stålforbrug 
på ca. 14%. I slutningen af 1993 kunne der konstateres en beskeden bedring, 
og denne tendens er gradvis blevet forstærket, så der i 1994 og 1995 helt klart 
bliver tale om en stigning. Det anslås, at der for 1994 som helhed vil være tale 
om en stigning i forbruget på ca. 5%. Selv om denne vækst øges kraftigt i 
1995, vil det være vanskeligt ved udgangen af dette år at nå op på 1992-
niveauet. Det er ikke desto mindre denne hypotese, der ligger til grund for 
beregningen af det interne efterspørgselsniveau for stål i 1995. 
II. SALDOEN PÅ HANDELSBALANCEN 
Den eksterne efterspørgsel var meget dynamisk i 1993 og i første halvdel af 
1994. Hovedtrækkene i denne udvikling var eksporten af lange produkter til 
Kina i begyndelsen af 1993 og derefter eksporten af flade produkter især til 
USA. I 1993 og specielt i første halvdel af året skete der en kraftig nedgang i 
importen fra tredjelande. Der har således for 1993 kunne registreres et 
exceptionelt resultat for så vidt angår saldoen på handelsbalancen, dog allerede 
med en vis negativ tendens for 1994. 
Dette fænomen må betragtes som værende konjunkturbetinget. For 1995 kan 
der forventes en vis forbedring af størrelsesordenen 1 til 2 mio. tons i forhold 
til saldoen på 8 mio. tons registreret i 1992. 
-5-
III. OVERSKUDSKAPACITETEN I 1995 
Den produktion, der er nødvendig for at dække den interne efterspørgsel og den 
saldo på handelsbalancen over for tredjelande, der forventes for 1995, er på ca. 
116 mio. tons. Med udgangspunkt i de udnyttelsesgrader, som er beregnet 
sammen med industrien for hver enkelt type anlæg, når man frem til, at denne 
produktion forudsætter en kapacitet af størrelsesordenen 153,5 mio. tons. 
Den kapacitet, der eksisterede i Fællesskabet i januar 1993 - ifølge 
oplysningerne fra den seneste undersøgelse, foretaget i 1994 - androg 172,5 
mio. tons. 
Dette viser, at der eksisterer en strukturbetinget overskudskapacitet på 
mellemlang sigt på mindst 19 mio. t/år varmvalsede produkter, hvilket 
bekræfter de skøn, der i november 1992 blev foretaget sammen med eksperter 
fra industrien og medlemsstaterne. Denne minimale overskudskapacitet på 19 
mio. t/år inkluderer ikke de lukninger på 11,2 mio. t/år, der allerede er truffet 
beslutning om. 
D. KONKLUSIONER 
De konklusioner, der i dag kan drages for så vidt angår de to hovedelementer, 
som strukturomlægningsprogrammet for Fællesskabets jern- og stålindustri er 
baseret på, kan sammenfattes således: 
I. KAPACITETSNEPSKÆRINGER 
Minimumsmålet : der Stadig gælder - på 19. mio. t/år for 
kapacitetsnedskæringerne er ikke nået, fordi industrien ikke har fremlagt et 
fyldestgørende kapacitetsnedskæringsprogram. 
II. LEDSAGEFORANSTALTNINGER 
Som allerede bebudet af Kommissionen og bekræftet på rådsmøderne i juni og 
september er der ikke længere noget grundlag for at opretholde de væsentligste 
af de ledsageforanstaltninger, der blev truffet beslutning om på rådsmødet den 
25. februar 1993. Dette giver sig konkret udslag i følgende beslutninger og 
tiltag: 
1. Interne markedsstabiliseringsforanstaltninger 
Kommissionen vil ikke fortsætte de markedsstabiliseringsforanstaltninger, 
der er iværksat i henhold til artikel 46, længere end til og med fjerde 
kvartal 1994: det økonomiske genopsving indebærer, at de kvartalsvise 
retningslinjer pr. produkt ikke længere er nødvendige, og jern- og 
stålvirksomhederne må være i stand til - på grundlag af de samlede 
halvårlige angivelser i stålprognoserne - hver især at beslutte, hvilken 
produktionsstrategi og leverancestrategi på EU-markedet de vil følge. 
2. Strukturforanstaltninger 
Kommissionen konstaterer, at de tilladte rammeaftaler i henhold til artikel 
53a ikke længere har noget formål, da der ikke foreligger konkrete forslag 
fra industriens side. 
3. Sociale foranstaltninger 
Kommissionen vil i det omfang, der er budgetmidler til rådighed, 
opretholde de sociale foranstaltninger til støtte for de lukninger, der finder 
sted inden udgangen af 1995. Den påtænker imidlertid ikke at forhøje 
budgetrammen ud over de oprindeligt fastsatte 240 mio. ECU. De 
ansøgninger, der hidtil er indgivet af medlemsstaterne, andrager ca. 185 
mio. ECU. 
4. Eksterne foranstaltninger 
Kommissionen vil forlænge den "a priori "-overvågningsordning, der 
blev indført i slutningen af 70'erne uafhængigt af den nuværende 
strukturomlægningsproces. 
Fra og med 1995 vil Kommissionen ikke længere anvende ordningen 
for hurtig statistisk kontrol ("a posteriori"), som i størstedelen af 
medlemsstaterne ikke fungerer effektivt. 
I lyset af Kommissionens og Rådets beslutninger af juli 1993 vil 
Kommissionen ikke foreslå, at de toldkontingenter, der er forhandlet 
med Tjekkiet og Slovakiet for en række jern- og stålprodukters 
vedkommende, bliver videreført i 1995, men den understreger 
nødvendigheden af fortsat nøje at overvåge udviklingen i handelen 
inden for sektoren. 
På grundlag af de mandater, der for nylig er vedtaget af Rådet, fører 
Kommissionen forhandlinger med Rusland, Ukraine og Kasakhstan om 
kvantitative restriktioner for import af visse jern- og stålprodukter fra 
disse republikker i årene 1995 og 1996. 
5. Kontrol med statsstøtte 
Kommissionen vil fortsætte den igangværende "monitoring" for at kunne 
føre meget stram kontrol med den statsstøtte, der blev tilladt i december 
1993, og den forventer, at medlemsstaterne holder deres løfte om at undgå 
nye ansøgninger om tilladelse til statsstøtte. 
Det er således op til Fællesskabets industri ved egne midler at fuldføre 
tilpasningen af produktionsstrukturerne til udviklingen i efterspørgslen. 
Annex 1 
STEEL INDUSTRY - RESTRUCTURING OF THE EUROPEAN 
STEEL INDUSTRY - STATE AID 
INDUSTRY COUNCIL CONCLUSIONS 
The Council heard an oral report from Commissioner Bangemann on the current situation 
as regards the programme for reducing the production capacities of the European steel 
industry and agreed: 
to extend the flanking measures which it had decided to implement on 
25 February 1993 (and renewed on 21 September 1993 and 22 April 1994) until 
the date of its next meeting; 
to hold a conclusive discussion of this item at its next meeting when the 
Commission should be in a position to submit a definitive report on the 
restructuring plan; 
to remind the non-subsidized industry of its responsibility in making an extra 
effort to attain the minimum closure level of 19 million tonnes; 
that if the capacity reduction programme failed, the flanking measures for the 
restructuring plan would be abolished, as provided for in the Commission's 
communication to the Council of 21 June 1994. 
Pending the Commission's second six-monthly report on the monitoring of official aid, 
the Council also heard a statement by Commissioner Van Miert reporting on the State aid 
situation and held a wide-ranging discussion of the subject. 
*? 
Bilag 2 
STATUS OYER KAPACITETSNEDSKÆRINGER 
mio. tons pr. år 
ANSLÅET 
OVERSKYDENDE 
KAPACITET 
STØTTEDE 
VIRKSOMHEDER 
IKKE-STØTTEDE 
VIRKSOMHEDER 
DEN ITALIENSKE 
PRIVATE SEKTOR 
I ALT STAL 
33,7-39,6 
2,0 
11,2 
5,0 
18,2 VARMVALSEDE 
PRODUKTER 
19,0-26,2 
5,4 
5,8 
5,0 
16,2 . KOLDVALSEDE 
OG BEKLÆDTE 
PRODUKTER 
3,2-14,5 
-
1,8 
-
1,8 
t 
ISSN 0254-1459 
KOM (94) 466 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 
Katalognummer : CB-CO-94-495-DA-C 
ISBN 92-77-81530-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg