Nr. C 330/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 85 
Resultatet af afstemningen 
Et stort flertal. 
B. Følgende afsnit i afdelingens udtalelse erstattedes af ændringsforslag, som blev vedtaget under debatten 
8.4. Afdelingen fremhæver, at når landbrugerne undertiden så sig nødsaget til at intensivere deres produk­
tion, øge anvendelsen af gødning, plantebehandlingsmidler m.v. med de negative ledsagefænomener, som 
dette affødte, var det fordi det i alt væsentlighed for dem drejede sig om at sikre deres, familiens og bedriftens 
eksistens og at tage konkurrencen op med identiske indførte produkter og erstatningsvarer. Derfor er 
landbrugssektoren, forudsat der træffes egnede bestemmelser og foranstaltninger til udligning og godtgørelse, 
og de hertil krævede finansielle midler afsættes, udover dem, der allerede er opført på EUGFL's budget, rede 
til: 
a) at påtage sig endnu kraftigere foranstaltninger, som kan sikre en bedre beskyttelse af miljøet, af vandløbene 
og af luften (optimal indsats af gødning, plantebehandlingsmidler m.v.), 
b) at bidrage yderligere til landskabspleje, at træffe foranstaltninger til plantning af ny skov, at genoprette 
zoner for bevarelse af dyre- og plantearter osv. 
Resultatet af afstemningen 
64 stemte for, 33 stemte imod, 12 stemte hverken for eller imod. 
12.8. Hvis regionaludviklingspolitikken i alle disse funktioner skal føre til rimelige resultater, vil det efter 
afdelingens opfattelse være nødvendigt at stille flere midler til dens rådighed. 
Resultatet af afstemningen 
Enstemmighed for. 
Udtalelse om retningslinjer for en styrkelse af forbindelserne mellem Fællesskabet og Latin­
amerika 
(85/C 330/06) 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber anmodede i brev af 12. april 1984 om Det 
økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om retningslinjer for en styrkelse af forbindelserne 
mellem Fællesskabet og Latinamerika. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for forbindelser med tredjelande, 
som udpegede Anna Bredima til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 10. september 
1985. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 230. plenarforsamling den 31. oktober 1985, 
med 8 stemmer imod, mens 7 hverken stemte for eller imod, følgende udtalelse: 
1. Det økonomiske og sociale Udvalg udtrykker til­
fredshed med, at der på det senest er sket store frem­
skridt i demokratiseringsprocessen i de fleste latiname­
rikanske lande og håber, at de resterende autoritære 
regimer hurtigt vil følge efter. Disse landes politiske og 
økonomiske demokratisering og deres forsøg på en 
regional løsning af deres økonomiske problemer er årsa­
gen til, at Udvalget tilslutter sig Kommissionens opfor­
dring til at udbygge forbindelserne mellem Fællesskabet 
og Latinamerika. Dette bliver yderligere aktuelt med 
Spaniens og Portugals tiltrædelse af Fællesskabet. 2. Udvalget er enig med Kommissionen i, at forbin­
delserne mellem Fællesskabet og Latinamerika bør 
indgå i en global ramme på tre forskellige niveauer, 
nemlig regionalt, subregionalt samt bilateralt og ud­
trykker tilfredshed med de aftaler, der allerede er indgå­
et eller er under udarbejdelse i denne forbindelse. Det 
er imidlertid beklageligt, at aftalerne med Mexico, Bra­
silien og Andin-pagten kun har haft ringe indflydelse 
på disse landes udvikling. Man bør give dem reel betyd­
ning. Udvalget ønsker ligeledes, at man indleder eller 
viderefører forhandlingerne med andre lande, hvor man 
har gjort fremskridt demokratiseringsprocessen, især 
med Argentina. 
20. 12. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 330/25 
3. Udvalget glæder sig over den nyligt indgåede aftale 
mellem Fællesskabet og Centralamerika. Den råder dog 
kun i begrænset omfang bod på Europas manglende 
forståelse for dette område. Denne holdning har bl.a. 
været med til at isolere lande som Nicaragua (medun­
derskriver af ovennævnte aftale), hvilket er baggrunden 
for de foranstaltninger, som i de seneste dage er blevet 
truffet af landets regering. Disse foranstaltninger, som 
tilsigter en ophævelse af strejkeretten og pressefriheden 
samt en begrænsning af befolkningens bevægelsesfri­
hed, fordømmes kraftigt af Det økonomiske og sociale 
Udvalg, som også fordømmer og modsætter sig alle de 
krænkelser af menneskerettighederne, som finder sted 
i Centralamerika. 
4. Enhver politik over for Latinamerika bør afspejle 
dels den store forskel på landenes politiske, sociale og 
økonomiske situation, dels forskellen i udviklingsni­
veau, idet den økonomiske udvikling i visse latinameri­
kanske lande næsten ligger på niveau med industrilan­
denes. Det synes derfor ønskeligt at tilstræbe en indivi­
duel eller regional snarere end en gloal løsning. 
5. Latinamerika som helhed repræsenterer dog et 
meget væsentligt marked for Fællesskabets eksport, og 
udviklingsmulighederne berettiger, at der udvises bred 
interesse på begge sider af Atlanterhavet. Man bør 
derfor støtte alle bestræbelser på at fremme handelen. 
6. Øget handel kombineret med investeringer fra 
begge parters side og kulturelle udvekslinger mellem de 
to landegrupper vil bidrage til at fremme den økonomi­
ske vækst, der på trods af forskelle fra det ene land til 
det andet skulle give mulighed for en reel velstandsfrem-
gang for alle. 
7. Det økonomiske og sociale Udvalg erkender, at 
på trods af en mindre forbedring i de seneste måneder 
er landenes gældssituation fortsat en strukturel hindring 
og en utålelig belastning for de latinamerikanske landes 
udviklingsmuligheder. Denne situation, som bl.a. skyl­
des ikke altid lige velovervejede internationale finan­
sieringsprogrammer, og som, på trods af lave lønom­
kostninger, frigjorde arbejdskraft, er blevet forværret af 
en voldsom kapitalflugt. Uberegnelige omstændigheder 
såsom den internationale økonomiske krise, den over­
vurderede dollar — en fordobling af dens værdi i løbet 
af de sidste fem år i forhold til de stabile europæiske 
valutaer — og urimeligt høje renteniveauer har yderlige­
re forværret fænomenet. dre, at landene lammes. Udvalget erkender, at mange 
må bære ansvaret for denne situation, og at skatteyder­
ne i kreditorlandene ikke bør og ikke kan bære de 
omkostninger, som skyldes den uforsigtighed, der udvi­
ses af långiverne og tilhængerne af devalueringer af et 
omfang, som overstiger den indenlandske inflations-
takt. 
7.2. For varigt at afhjælpe situationen i disse lande, 
bør der under Valutafondens og Verdensbankens auspi­
cier træffes mere drastiske foranstaltninger til at ændre 
tilbagebetalingsvilkårene for gælden for at fremme den 
fortsatte økonomiske fremgang samt tilvejebringe de 
indtægter, der er nødvendige for at kunne betale renter 
og afdrag på gælden. Tilpasningsprogrammerne bør 
kombineres med et multilateralt overvågningssystem 
for at sikre, at en nedskæring af reallønningerne og 
en justering af handelsbalancen ikke samtidig svækker 
produktionsstrukturerne i debitorlandene og et foruro­
ligende fald i den indenlandske efterspørgsel til skade 
for de fattigste befolkningsgrupper. 
7.3. I visse tilfælde kræver situationen, at der træffes 
konkrete foranstaltninger, eventuelt endda med gælds­
eftergivelse for at hjælpe de fattigste lande og lederne 
af nye demokratier, som har arvet en uacceptabel gæld 
fra deres forgængere. Dette nødvendiggør, at man for 
hvert enkelt land og i hvert enkelt tilfælde foretager en 
detaljeret analyse af årsagerne til gælden fordelt på 
kreditorer, debitorer og finansieringsmål, således at 
man kan fremsætte forslag til rimelige løsninger, der 
tager hensyn til de indgåede forpligtelser og de økono­
miske og samfundsmæssige perspektiver i projekterne. 
7.4. Udvalget understreger de katastrofale følger, 
som truslen om en ensidig udsættelse af rente- og af­
dragsbetalinger uvægerligt vil påføre de gældsatte lande 
selv. 
8. Handelspolitisk mener Udvalget, at Fællesskabet 
vanskeligt kan give nye handelsindrømmelser, hvad 
enten det drejer sig om industriprodukter eller land­
brugsprodukter. Det er dog ikke tilstrækkeligt, at disse 
lande har overskud i deres handel med Fællesskabet. 
Med hensyn til landbrugsprodukter bør man ved hjælp 
af internationale multilaterale handelsaftaler om priser 
og markedsandele skabe stabiliseringsmekanismer, der 
kan forbedre eksportindtjeningen og øge produktionen 
i underskudslandene. 
7.1. Gælden har nået et sådant omfang, at fænome­
net bør behandles på en ansvarsfuld måde for at forhin-8.1. Tilbagebetalingen af deres gæld, samt alle be­
stræbelser på at øge den økonomiske vækst og skabe ny 
beskæftigelse forudsætter, at de sikrer sig nye markeder. 
Nr. C 330/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 85 
Forholdet mellem betalingen af renter og afdrag på den 
ene side og eksportindtjeningen på den anden bør være 
sådan, at disse lande kan forfølge deres udviklingsbe-
stræbelser. 
8.2. Der skal derfor sættes fornyet skub i handelsfor­
bindelserne mellem Fællesskabet og de latinamerikan­
ske lande. En forudsætning herfor er ønsket om han­
delsliberalisering, hvor de berørte lande viser sig villige 
til at indtage en mere liberal holdning på bl.a. følgende 
områder: 
— større gensidighed i toldaftalerne, især fra visse ny­
ligt industrialiserede landes side, 
— ophævelse af hindringerne for den frie bevægelighed 
for tjenesteydelser (forsikring, skibsfart osv.), 
— bestræbelser på at finde nye afsætningsmuligheder 
for deres produkter i tredjelande. 
8.3 Udvalget mener, at man vil tilføre de kontrakt­
mæssige forpligtelser over for de latinamerikanske 
lande større stabilitet, hvis man i denne forbindelse 
anvender ECU'en som valutaenhed. 
8.4. Den regionale integration mellem de latinameri­
kanske lande, som fortjener Fællesskabets støtte, kan 
dog under ingen omstændigheder anvendes som påskud 
til at øge handelsskrankerne over for alle andre. 
8.5. På den anden side er de latinamerikanske landes 
påstand om, at de er udsat for diskrimination i forhold 
til AVS-staterne kun relevant i forbindelse med et be­
grænset antal produkter (f.eks. sukker). De produkter, 
som AVS-staterne eksporterer, er i realiteten ikke de 
samme som dem, de latinamerikanske lande ekspor­
terer, og desuden kan eventuelle toldpræferencer ikke 
i sig selv ændre handelsmønstret. Ikke desto mindre 
konstaterer Udvalget, at visse lande ikke fuldt ud udnyt­
ter de fordele, som den generelle toldpræferenceordning 
giver dem. 
9. Inden for udviklingssamarbejdet er de midler, Fæl­
lesskabet råder over til iværksættelse af EF-programmer 
i »ikke-associerede lande«, uvægerligt begrænsede. Man 
bør derfor undgå at skabe falske forhåbninger, og på 
lang sigt bør målet være samarbejde snarere end bi­
stand. Det centrale i dette samarbejde bør være bedre 
og øgede investeringer — for at skabe beskæftigelse — 
samt uddannelse af flest mulige mennesker. Man kunne 
eventuelt henholde sig til de retningslinjer, der er fast­
lagt for AVS-staterne. 
9.1. Udvalget er af den opfattelse, at de latinameri­
kanske lande bør bestræbe sig på at forbedre investe­ringsvilkårene og henviser i denne forbindelse til artikel 
42 i Bogata-slutakten(1), hvori man understreger nød­
vendigheden af at forbedre investeringsklimaet i Latin­
amerika for at give EF-investorer bedre garantier, frem­
me fællesforetagender samt lette kapitalbevægelser og 
udveksling af tjenesteydelser for EF-virksomheder. 
9.2. Visse vilkår i disse lande er vanskelige at accepte­
re som f.eks inflationsniveauet (undertiden trecifrede 
tal) samt konsekvenserne af en restriktiv valutapolitik 
(valutakontrol, forbud mod udførsel af dividender), 
hvilket skyldes landenes udlandsgæld. Det samme gør 
sig gældende for det vidtgående bureaukrati og de ure­
gelmæssigheder, der kendetegner de nationale admini­
strationer i visse lande; disse fænomener sætter deres 
dybe præg ikke blot på investeringsklimaet, men også 
på samhandelen og disse landes udvikling. 
9.3. Hvad angår investeringsrisici, bør Fællesskabet 
sammen med de latinamerikanske lande bidrage til at 
skabe en international institutionel ramme til beskyttel­
se mod ikke- handelsmæssige risici. De bilaterale aftaler 
bør indeholde bestemmelser om frie kapitalbevægelser 
for at undgå de vanskeligheder, der undertiden er for­
bundet med den normale hjemtagelse af kapital. 
9.4. Fællesskabet bør for sit vedkommende søge at 
indgå samarbejdsaftaler med de lande eller grupper af 
lande i Latinamerika, der er rede til på forhånd at 
fastlægge juridisk bindende retningslinjer for investerin­
ger, således at man kan give EF-investorer en rimelig 
sikkerhed mod politiske risici. 
9.5 Udvalget kan i det store og hele tilslutte sig 
de principper, der ligger til grund for Kommissionens 
holdning til den finansielle udviklingsbistand til Latin­
amerika (pkt. 14.1.). Det mener dog, at man i stor 
udstrækning kan afhjælpe de finansielle problemer ved 
at fremme tilstrømningen af privat risikovillig kapital. 
Fællesskabet kan øge sådanne strømme ved i de fremti­
dige aftaler om økonomisk samarbejde med latinameri­
kanske lande at indføje bestemmelser om frie kapitalbe­
vægelser (f.eks ret til frit at hjemføre kapital). 
10. Udvalget føler også, at Kommissionen som led i 
det industrielle samarbejde med de latinamerikanske 
lande fortsat bør arbejde på at fjerne de institutionelle 
hindringer for »joint ventures« f.eks. kravet om, at 
udenlandske aktionærer skal være i mindretal, eller at 
(*) Femte interparlamentariske konference EF og Latinamerika 
afholdt i Bogota den 25.-28. januar 1981. 
20. 12. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 330/27 
de skal skille sig af med hovedparten af deres aktier 
efter en vis tid. 
11. De latinamerikanske landes muligheder for at 
eksportere deres landbrugsprodukter til Fællesskabet er 
begrænsede. Udvalget føler derfor, at det, inden for 
rammerne af det regionale samarbejde, ville være ønske­
ligt, at landbrugsproduktionen blev tilrettelagt på 
grundlag af økonomiernes komplementaritet, således at 
visse latinamerikanske lande kan anvende deres land­
brugsproduktion til at opveje manglen på levnedsmidler 
i nabolandene. 
11.1. Fællesskabet kunne tilvejebringe den nødvendi­
ge know-how til at opnå dette mål ved hjælp af joint 
ventures og samarbejdsbestræbelser til sikring af land­
brugets udvikling. 
11.2 Disse bemærkninger gælder også for fiskeindu­
strien, og dette så meget mere som de latinamerikanske 
farvande er rige på fisk. 
11.3 Fællesskabet burde fremme industrialiseringen 
i de latinamerikanske lande og arbejdsdelingen mellem 
landene indbyrdes eventuelt på et regionalt grundlag 
f.eks. ved skrotning af gamle skibe og anvendelse af 
dette stål af lav kvalitet til projekter i de latinamerikan­
ske lande. Dette ville også bidrage til at komme af 
med skibe, som ikke opfylder sikkerhedsnormerne samt 
forbedre sikkerheden til søs. Joint ventures mellem eu­
ropæiske og latinamerikanske rederier ville være som 
skræddersyet til denne indsats. 
12. Udvalget tilskynder de latinamerikanske lande, 
der regelmæssigt rammes af udbredt hungersnød, til 
at føre en mere effektiv landbrugspolitik og indtil da 
appellere til det internationale samfund om fødevare­
hjælp. En sådan hjælp kunne forhindre, at den mest 
forarmede befolkning i Latinamerika fortsat betaler 
de høje priser på fødevarer, som det utilstrækkelige 
nationale udbud resulterer i. 
13. Fællesskabet kunne — eventuelt via Det økono­
miske og sociale Udvalg — lade de latinamerikanske 
lande få del i sine erfaringer med arbejdsmarkedsparter­
nes og de faglige organisationers deltagelse i det økono­
miske liv. 
14. Udvalget føler, at der i det mindste er tre hoved­
grunde til grundigt at undersøge mulighederne for, at 
man ud over det allerede eksisterende kulturelle sam­
kvem i ordets snævreste betydning, kunne etablere et 
kulturelt samarbejde i ordets bredeste betydning mellem 
Fællesskabet og Latinamerika. For det første konstate­rer Udvalget med tilfredshed, at man på den interparla­
mentariske konference i juni 1985 ratificerede be­
slutningen om at oprette et europæisk-latinamerikansk 
institut, som skal danne rammen om det kulturelle, 
politiske, økonomiske, videnskabelige og teknologiske 
samarbejde mellem de to regioner. For det andet vil 
Fællesskabet, når Spanien og Portugal bliver medlem­
mer, drage fordel af de mangeårige forbindelser mellem 
disse lande og Latinamerika. For det tredje har en stor 
del af den latinamerikanske befolkning sine rødder i 
Middelhavsområdet og har del i den europæiske kultu­
relle baggrund. 
15. Udvalget mener, at Portugals og Spaniens 
medlemsskab af Fællesskabet kan komme til at sætte 
fornyet skub i de handelsmæssige, økonomiske og poli­
tiske forbindelser samt samarbejdet med de latinameri­
kanske lande. Det kan forbedre den institutionelle 
ramme, således at man kan sikre kontinuiteten i disse 
landes traditionelle eksport til De Tolv og iværksættel­
sen af et mere vidtgående økonomisk og finansielt sam­
arbejde. 
16. Udvalget understreger, at den manglende politi­
ske stabilitet i de latinamerikanske lande ofte går hånd 
i hånd med en dårlig økonomisk og social situation. 
Fælleskabet bør derfor bestræbe sig på, at der i alle 
aftaler med disse lande indgår klausuler vedrørende 
sociale minimumsnormer for arbejdsvilkår samt menne­
skerettighederne. Dette ville fremme ratificeringen og 
iværksættelsen af ILO-konventionerne, som et stort 
antal latinamerikanske lande har underskrevet. Fæl­
lesskabet bør under alle omstændigheder indtage en 
konsekvent holdning over for krænkelsen af menneske-
og fagforeningsrettighederne (ved bl.a. at indskrænke 
de økonomiske forbindelser med de lande, som åbent 
og systematisk krænker disse rettigheder). 
17. Udvalget føler, at regelmæssige kontakter mel­
lem erhvervs- og arbejdstagerkredse i EF og i Latiname­
rika (enten repræsenterende Sydamerika som helhed 
eller enkeltregioner) på afgørende måde ville forbedre 
forbindelserne mellem parterne. Det økonomiske og 
sociale Udvalg kunne danne rammen om tilrettelæggel­
sen af sådanne kontakter. Der bør i denne forbindelse 
etableres et samarbejde mellem Det økonomiske og 
sociale Udvalg og det europæisk-latinamerikanske insti­
tut, således at repræsentanter for erhvervs- og arbejds­
tagerkredse i EF og Latinamerika kan afholde seminarer 
om kulturelle, økonomiske, teknologiske, sociale og 
fagforeningsmæssige problemer. 
18. Fællesskabet bør i sit samarbejde med de latina­
merikanske lande tage hensyn til situationen på stedet, 
Nr. C 330/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 85 
Det bør være med til at løse de socio-økonomiske 
problemer — først og fremmest i Centralamerika — og 
bistå disse lande med at mindske deres afhængighed af 
De forenede Stater og andre tredjelande. Udvalget 
mener, at en forudsætning for en udbygning af forbin­
delserne mellem Fællesskabet og de latinamerikanske lande er et politisk engagement fra Fællesskabets side. 
Det håber, at et sådant politisk engagement hurtigt vil 
resultere i effektive foranstaltninger. Fællesskabet bør 
i internationale fora arbejde for, at disse landes store 
økonomiske og sociale problemer og især arbejdsløshe­
den bekæmpes så effektivt som muligt. 
Bruxelles, den 31. oktober 1985. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastet ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag til afdelingens udtalelse, der blev indgivet i henhold til forretningsordenen, forkaste­
des af Udvalget under debatten: 
Pkt. 7.4 slettes. 
Resultatet af afstemningen 
Stemmer for: 31, stemmer imod: 38, hverken for eller imod: 13.