Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om undertegnelse og midlertidig anvendelse af den økonomiske partnerskabsaftale (ØPA) mellem de vestafrikanske stater, ECOWAS og UEMOA på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side /* COM/2014/0576 final - 2014/0265 (NLE) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET Vedlagte forslag til Rådets afgørelse udgør det retlige instrument til undertegnelse og midlertidig anvendelse af den økonomiske partnerskabsaftale (ØPA) mellem de vestafrikanske stater[1], Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (ECOWAS) og Den Vestafrikanske Økonomiske og Monetære Union (UEMOA) på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side. ØPA'en med hele Vestafrika er blevet forhandlet i overensstemmelse med målene i AVS-EU-partnerskabsaftalen, som blev undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 og revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 og i Ouagadougou den 22. juni 2010 (Cotonouaftalen), og forhandlingsdirektiverne for ØPA'er med AVS-stater, som blev fastsat af Rådet den 12. juni 2002. Forhandlingerne blev afsluttet på chefforhandlerniveau den 6. februar 2014 i Bruxelles. Aftalen blev paraferet den 30. juni 2014 i Ouagadougou, Burkina Faso. Når aftalen træder i kraft, træder den i stedet for de to foreløbige ØPA'er i regionen, nemlig den foreløbige aftale med Elfenbenskysten, som blev paraferet den 7. december 2007, undertegnet den 26. november 2008 og godkendt af Europa-Parlamentet den 25. marts 2009, og den foreløbige aftale med Ghana, som blev paraferet den 13. december 2007. Kap Verde er i øjeblikket omfattet af den særlige ansporende ordning for bæredygtig udvikling og god regeringsførelse under den generelle toldpræferenceordning (GSP+) og Nigeria af den generelle ordning under den generelle toldpræferenceordning (GSP). Aftalen træder i stedet for disse ordninger, når den træder i kraft. De øvrige lande i regionen er i øjeblikket omfattet af initiativet "alt undtagen våben" i kraft af deres status som mindst udviklede lande. Med aftalens ikrafttrædelse opnås der en harmoniseret handelsordning mellem Den Europæiske Union og Vestafrika, hvorved den regionale integration og gennemførelsen af ECOWAS' fælles eksterne toldtarif støttes. 2. AFTALENS ART OG ANVENDELSESOMRÅDE ØPA'en indeholder bestemmelser om handel med varer, told- og handelslettelser, tekniske handelshindringer, sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, landbrug og fiskeri. I bestemmelserne om samarbejde med henblik på gennemførelsen af udviklingsdimensionen er ligeledes angivet de prioriterede indsatsområder i forbindelse med ØPA'ens gennemførelse; disse er fastsat i et ØPA-udviklingsprogram (PAPED), og den hertil knyttede finansieringsordning er beskrevet i aftalen. Rådets erklæringer af 10. maj 2010 og 17. marts 2014 bekræfter Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters tilsagn om at støtte udviklingen i Vestafrika økonomisk. Aftalen indeholder forpligtelser i forbindelse med regional integration, hvor de vestafrikanske stater forpligter sig til gensidigt at anvende den præferencebehandling, der indrømmes Den Europæiske Union inden for rammerne af denne aftale. Der er i aftalen ligeledes lagt op til en fortsættelse af forhandlingerne på regionalt niveau om investeringer, tjenesteydelser, intellektuelle ejendomsrettigheder og innovation, løbende betalinger og kapitalbevægelser, beskyttelse af personoplysninger, konkurrence, forbrugerbeskyttelse, bæredygtig udvikling og offentlige udbud. De institutionelle bestemmelser omfatter en bestemmelse om et fælles ØPA-råd Vestafrika-Den Europæiske Union, der skal overvåge gennemførelsen af ØPA'en. Dette råd vil bestå af medlemmer af det ministerielle ØPA-opfølgningsudvalg i Vestafrika og af medlemmer af Rådet for Den Europæiske Union og af Kommissionen. Det bistås af et fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse. Et parlamentarisk udvalg Vestafrika-Den Europæiske Union vil udgøre et forum for medlemmerne af Europa-Parlamentet og af de regionale ECOWAS- og UEMOA-parlamenter. Et blandet rådgivende udvalg Vestafrika-Den Europæiske Union vil desuden bistå det fælles ØPA-råd med henblik på at fremme dialogen og samarbejdet mellem repræsentanter for civilsamfundet og den private sektor. ØPA'en omfatter bestemmelser om omfattende overvågning af ØPA'ens virkning samt om en gennemgang heraf hvert femte år. 3. PROCEDURER Indtil ØPA'en træder i kraft, er der i aftalen fastsat bestemmelser om midlertidig anvendelse. Den midlertidige anvendelse er nødvendig for hurtigst muligt at give de lande, der er parter i aftalen, men som ikke er mindst udviklede lande, fri adgang til det europæiske marked, og at gøre det muligt for de mindst udviklede lande at anvende mere favorable oprindelsesregler. Kommissionen finder resultaterne af forhandlingerne tilfredsstillende og i overensstemmelse med Rådets forhandlingsdirektiver, og den anmoder Rådet om: – at give bemyndigelse til undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af den regionale ØPA med Vestafrika – at godkende den midlertidige anvendelse af ØPA'en, indtil den træder i kraft. 2014/0265 (NLE) Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om undertegnelse og midlertidig anvendelse af den økonomiske partnerskabsaftale (ØPA) mellem de vestafrikanske stater, ECOWAS og UEMOA på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 3 og 4, og artikel 208, sammenholdt med artikel 218, stk. 5, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen[2], og ud fra følgende betragtninger: (1) Den 12. juni 2002 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger om økonomiske partnerskabsaftaler med AVS-stater. (2) Forhandlingerne er afsluttet, og den økonomiske partnerskabsaftale mellem de vestafrikanske stater (Republikken Benin, Burkina Faso, Republikken Elfenbenskysten, Republikken Gambia, Republikken Ghana, Republikken Guinea, Republikken Guinea-Bissau, Republikken Kap Verde, Republikken Liberia, Den Islamiske Republik Mauretanien, Republikken Mali, Republikken Niger, Forbundsrepublikken Nigeria, Republikken Senegal, Republikken Sierra Leone og Den Togolesiske Republik), Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (ECOWAS) og Den Vestafrikanske Økonomiske og Monetære Union (UEMOA) på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side (i det følgende benævnt "ØPA") blev paraferet den 30. juni 2014. (3) De økonomiske partnerskabsaftaler med AVS-stater er nødvendige for gennemførelsen af EU's handelspolitik og politik for udviklingssamarbejde med AVS-stater. (4) I henhold til ØPA'ens artikel 107, stk. 3, finder aftalen midlertidig anvendelse, indtil den træder i kraft. (5) ØPA'en bør undertegnes på Den Europæiske Unions vegne og finde anvendelse på midlertidig basis med forbehold af senere indgåelse — VEDTAGET DENNE AFGØRELSE: Artikel 1 Undertegnelsen af den økonomiske partnerskabsaftale mellem de vestafrikanske stater, ECOWAS og UEMOA på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side godkendes herved på Den Europæiske Unions vegne med forbehold af Rådets afgørelse om indgåelse af nævnte økonomiske partnerskabsaftale. Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse. Artikel 2 Generalsekretariatet for Rådet udarbejder det relevante fuldmagtsinstrument til undertegnelse af aftalen på Den Europæiske Unions vegne, med forbehold af dens indgåelse, til den eller de person(er), der er udpeget af forhandleren. Artikel 3 For så vidt angår de elementer, der henhører under Unionens kompetence, finder aftalen som fastsat i dens artikel 107, stk. 3, anvendelse på midlertidig basis, indtil procedurerne for dens indgåelse er afsluttet. Kommissionen offentliggør en meddelelse med oplysninger om datoen for midlertidig anvendelse. Artikel 4 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAG, SOM ALENE INDVIRKER PÅ BUDGETTETS INDTÆGTSSIDE 1. FORSLAGETS BETEGNELSE: RÅDETS AFGØRELSE om undertegnelse og midlertidig anvendelse af den økonomiske partnerskabsaftale mellem de vestafrikanske stater, ECOWAS og UEMOA på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side. 2. BUDGETPOSTER Kapitel og artikel: kapitel 12, artikel 120 Budgetteret beløb for 2014: 16 185 600 000 EUR 3. FINANSIELLE VIRKNINGER ¨ Forslaget har ingen finansielle virkninger x Forslaget har ingen finansielle virkninger for udgifterne, men har følgende finansielle virkninger for indtægterne: (i mio. EUR, 1 decimal) || || Budgetpost || Indtægter[3] || 12-måneders-periode fra dd/mm/åååå || [År n] Artikel 120 || Virkninger for EU's egne indtægter || || 4,3 Efter foranstaltningens iværksættelse || [n+1] || [n+2] || [n+3] || [n+4] || [n+5] Artikel 120 || 4,3 || 4,3 || 4,3 || 4,3 || 4,3 4. FORHOLDSREGLER MOD SVIG For at beskytte EU's egne indtægter indeholder aftalen bestemmelser, der har til formål at sikre, at partnerlandet gør korrekt brug af de betingelser for handelsindrømmelser, der er fastlagt, jf. punkt 3, "Finansielle virkninger", navnlig i protokollen om oprindelsesregler (bilag A til aftalen) og protokollen om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål (bilag E til aftalen). Disse bestemmelser supplerer EU's toldlovgivning, som gælder for alle importerede varer (især EU's toldkodeks og gennemførelsesbestemmelserne hertil), og lovgivningen vedrørende medlemsstaternes ansvar for kontrol med egne indtægter (særlig Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000). 5. ANDRE BEMÆRKNINGER Dette skøn er baseret på importmængden i 2012. Med undtagelse af et meget begrænset antal produkter, der importeres fra lande, som ikke er blandt de mindst udviklede lande, og som ikke har undertegnet foreløbige økonomiske partnerskabsaftaler, er næsten hele importen fra Vestafrika allerede fritaget for told i Den Europæiske Union. [1] Benin, Burkina Faso, Elfenbenskysten, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kap Verde, Liberia, Mauretanien, Mali, Niger, Nigeria, Senegal, Sierra Leone og Togo. [2] EUT C […] af […], s. […]. [3] Hvad angår EU's traditionelle egne indtægter (landbrugsafgifter, sukkerafgifter, told), skal der være tale om nettobeløb, dvs. bruttobeløb med fradrag af opkrævningsomkostninger på 25 %. BILAG ØKONOMISK PARTNERSKABSAFTALE (ØPA) MELLEM DE VESTAFRIKANSKE STATER, ECOWAS OG UEMOA PÅ DEN ENE SIDE OG DEN EUROPÆISKE UNION OG DENS MEDLEMSSTATER PÅ DEN ANDEN SIDE Indhold Liste over parter i aftalen Præambel DEL I: ØKONOMISK OG HANDELSMÆSSIGT PARTNERSKAB FOR BÆREDYGTIG UDVIKLING DEL II: HANDELSPOLITIK OG HANDELSRELATEREDE SPØRGSMÅL Kapitel 1: Told Kapitel 2: Handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter Kapitel 3: Tekniske handelshindringer og sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger Kapitel 4: Andre ikke-toldmæssige handelshindringer Kapitel 5: Handelslettelser, toldsamarbejde og gensidig administrativ bistand Kapitel 6: Landbrug, fiskeri og fødevaresikkerhed DEL III: SAMARBEJDE OM GENNEMFØRELSEN AF UDVIKLINGSDIMENSIONEN OG VIRKELIGGØRELSEN AF ØPA-MÅLENE DEL IV: TVISTFOREBYGGELSE OG -BILÆGGELSE Kapitel 1: Mål, anvendelsesområde og parter Kapitel 2: Forebyggelse af tvister: konsultation og mægling Kapitel 3: Tvistbilæggelsesprocedurer Kapitel 4: Almindelige bestemmelser DEL V: ALMINDELIGE UNDTAGELSER DEL VI: INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER DEL VII: AFSLUTTENDE BESTEMMELSER BILAG Republikken Benin, Burkina Faso, Republikken Kap Verde, Republikken Elfenbenskysten, Republikken Gambia, Republikken Ghana, Republikken Guinea, Republikken Guinea-Bissau, Republikken Liberia, Den Islamiske Republik Mauretanien, Republikken Mali, Republikken Niger, Forbundsrepublikken Nigeria, Republikken Senegal, Republikken Sierra Leone, Den Togolesiske Republik, og DET ØKONOMISKE FÆLLESSKAB AF VESTAFRIKANSKE STATER (ECOWAS), og DEN VESTAFRIKANSKE ØKONOMISKE OG MONETÆRE UNION (UEMOA), på den ene side, og KONGERIGET BELGIEN, REPUBLIKKEN BULGARIEN, DEN TJEKKISKE REPUBLIK, KONGERIGET DANMARK, FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND, REPUBLIKKEN ESTLAND, IRLAND, DEN HELLENSKE REPUBLIK, KONGERIGET SPANIEN, DEN FRANSKE REPUBLIK, REPUBLIKKEN KROATIEN, DEN ITALIENSKE REPUBLIK, REPUBLIKKEN CYPERN, REPUBLIKKEN LETLAND, REPUBLIKKEN LITAUEN, STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG, UNGARN, REPUBLIKKEN MALTA, KONGERIGET NEDERLANDENE, REPUBLIKKEN ØSTRIG, REPUBLIKKEN POLEN, DEN PORTUGISISKE REPUBLIK, RUMÆNIEN, REPUBLIKKEN SLOVENIEN, DEN SLOVAKISKE REPUBLIK, REPUBLIKKEN FINLAND, KONGERIGET SVERIGE, DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND, og DEN EUROPÆISKE UNION, på den anden side, SOM HENVISER TIL Georgetownaftalen om oprettelse af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-staterne), traktaterne om oprettelse af Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (ECOWAS) og Den Vestafrikanske Økonomiske og Monetære Union (UEMOA) på den ene side og traktaten om den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på den anden side, SOM HENVISER TIL AVS-EF-partnerskabsaftalen, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 og i Ouagadougou den 22. juni 2010, i det følgende benævnt "Cotonouaftalen", SOM HENVISER TIL vigtigheden af de eksisterende forbindelser mellem Den Europæiske Union, dens medlemsstater og Vestafrika på den ene side og deres fælles værdier på den anden side, SOM HENVISER TIL, at Den Europæiske Union, dens medlemsstater og Vestafrika ønsker at styrke deres tætte bånd og etablere varige forbindelser på grundlag af partnerskab, udvikling og solidaritet, SOM ER OVERBEVISTE OM behovet for at fremme deres folks økonomiske og sociale fremskridt under hensyn til principperne om bæredygtig udvikling og miljøbeskyttelse, SOM HENVISER TIL den betydning, parterne tillægger principperne i De Forenede Nationers pagt og særlig respekten for menneskerettighederne, SOM HENVISER TIL deres tilslutning til de principper og regler, der gælder for den internationale handel, særlig de principper og regler, der er indeholdt i overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO), SOM HENVISER TIL behovet for at styrke integrationen mellem de vestafrikanske stater og forbindelserne mellem Europa og Afrika, SOM ERINDRER OM, at Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (ECOWAS) og Den Vestafrikanske Økonomiske og Monetære Union (UEMOA) har som mål at fremme det regionale samarbejde og den regionale integration med henblik på en økonomisk union for Vestafrika for at forbedre menneskers levevilkår, for at opretholde og styrke den økonomiske stabilitet, for at styrke forbindelserne mellem medlemsstaterne og for at bidrage til det afrikanske kontinents fremgang og udvikling, SOM BEKRÆFTER deres vilje til at samarbejde om at gennemføre målene i AVS-EU-partnerskabsaftalen som fastsat i Cotonouaftalen, dvs. reduktion og på sigt udryddelse af fattigdom, fremme af bæredygtig udvikling samt vellykket og gnidningsløs integration af AVS-staterne i verdensøkonomien, SOM SKØNNER, at årtusindudviklingsmålene som anført i årtusindeerklæringen, som blev vedtaget af De Forenede Nationers generalforsamling i 2000, særlig hvad angår udryddelse af ekstrem fattigdom og sult, og de udviklingsmål og -principper, der er vedtaget på De Forenede Nationers konferencer, giver en klar vision og bør ligge til grund for partnerskabet mellem Vestafrika og Den Europæiske Union og dens medlemsstater i henhold til denne aftale, SOM TAGER I BETRAGTNING, at Den Europæiske Union og dens medlemsstater er rede til at yde afgørende støtte til Vestafrika til regionens tilpasnings- og reformbestræbelser på økonomisk plan og med hensyn til den sociale udvikling samt til at gennemføre den fælles EU-Afrika-strategi, SOM TAGER HENSYN TIL forskellen i det økonomiske og sociale udviklingsniveau mellem Vestafrika på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side samt til behovet for at styrke integrationen og den økonomiske udvikling i Vestafrika, SOM SÆRLIG TAGER HENSYN TIL, at Vestafrika omfatter et væsentligt antal mindre udviklede lande, og at regionen derfor står over for alvorlige problemer i lyset af dens særlige økonomiske situation og særlige behov med hensyn til udvikling, fremme af handelen og finansiering, SOM UNDERSTREGER, at den økonomiske partnerskabsaftale (ØPA) bl.a. bygger på en gradvis og asymmetrisk liberalisering af handelen med varer og tjenesteydelser til fordel for de vestafrikanske stater, SOM BEKRÆFTER, at ØPA'en bør være et udviklingsværktøj til især at fremme bæredygtig vækst, øge produktions- og eksportkapaciteten i de vestafrikanske stater, støtte den strukturelle omlægning af de vestafrikanske økonomier såvel som deres diversificering og konkurrenceevne og sætte skub i udviklingen af handel, teknologi og jobskabelse i de vestafrikanske stater samt tiltrække investeringer, SOM BEKRÆFTER, at stabilitet og varig fred er afgørende faktorer for en vellykket og effektiv regional integration i Vestafrika, som ØPA'en bør bidrage til, SOM GIVER UDTRYK FOR, at de er fast besluttet på sammen at nå ovennævnte mål, samtidig med at de resultater, der er opnået ved Cotonouaftalen, fastholdes, og at de med henblik herpå ønsker at indgå en gensidigt fordelagtig og udviklingsfremmende ØPA, ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE: DEL I ØKONOMISK OG HANDELSMÆSSIGT PARTNERSKAB FOR BÆREDYGTIG UDVIKLING Artikel 1 Mål 1. Målene med denne aftale er: a) at oprette et økonomisk og handelsmæssigt partnerskab, der sigter mod at opnå en hurtig og vedvarende jobskabende økonomisk vækst, mindske og siden udrydde fattigdom, forbedre levevilkårene, opnå fuld beskæftigelse, diversificere økonomierne, øge realindkomsten og produktionen, på en måde, der er forenelig med Vestafrikas behov, og som tager højde for parternes forskellige økonomiske udviklingsniveauer b) at fremme regional integration, økonomisk samarbejde og god økonomisk styring i Vestafrika c) at fremme handelen i regionen og bidrage til, at der etableres et samlet og effektivt regionalt marked i Vestafrika d) at fremme Vestafrikas gnidningsløse og gradvise integration i verdensøkonomien på en måde, som er forenelig med dets samfundsmodel, prioriteringer og udviklingsstrategier e) at styrke de økonomiske og handelsmæssige forbindelser mellem parterne på grundlag af solidaritet og gensidige interesser, overensstemmelse med WTO-forpligtelserne og under hensyn til den store forskel på de to regioners konkurrenceevne. 2. Med henblik på at nå målene i stk. 1 forpligter parterne sig til: a) at støtte en forbedring af forsyningskapaciteten og konkurrenceevnen i produktionssektorerne i Vestafrika b) at forbedre Vestafrikas kapacitet på det handelspolitiske område og i handelsrelaterede bestemmelser c) at bidrage til en effektiv gennemførelse af de forpligtelser, som parterne har påtaget sig i internationale fora med hensyn til bæredygtig udvikling, udviklingsfinansiering, styrkelse af handelens rolle i udviklingen samt forøgelse af bistandens omfang og effektivitet d) at skabe og gennemføre effektive, forudsigelige og gennemsigtige lovgivningsmæssige rammer på regionalt plan i Vestafrika med henblik på at fremme investeringer, udviklingen af den private sektor i Vestafrika, dialogen mellem den offentlige og den private sektor og partnerskabet mellem de private sektorer i Vestafrika og i Den Europæiske Union e) at skabe en effektiv, forudsigelig og gennemsigtig ramme for samarbejdsforanstaltningerne, der gør det muligt at fremme målene med denne aftale, herunder ØPA-udviklingsprogrammet (PAPED) og bestemmelserne til gennemførelse heraf f) at gennemføre en gradvis og asymmetrisk liberalisering af handelen mellem pa­r­terne og at styrke samarbejdet inden for handel med varer og tjenesteydelser. Artikel 2 Principper 1. ØPA'en er baseret på de væsentlige principper og elementer i Cotonouaftalen, som omhandlet i nævnte aftales artikel 2, 9, 19 og 35. ØPA'en bygger på de resultater, der er opnået ved Cotonouaftalen, og de tidligere AVS-EU-konventioner inden for finansielt samarbejde, regional integration og økonomisk og handelsmæssigt samarbejde. 2. ØPA'en gennemføres i komplementaritet med de resultater, der er opnået ved Cotonouaftalen, og for at aftalen kan være holdbar, er det nødvendigt, at de to parter effektivt gennemfører deres forpligtelser, herunder EU's forpligtelser vedrørende samarbejdet om udviklingsfinansiering og bistand til handel. 3. Parterne overholder deres forpligtelser i forbindelse med udviklingssamarbejde i hele ØPA'ens løbetid og forpligter sig til at etablere de nødvendige mekanismer for at sikre sammenhæng over tid mellem behovet for ledsageforanstaltninger til ØPA'en, som omhandlet i ØPA-udviklingsprogrammet i denne aftales del III, og udviklingssamarbejdet. 4. Handelsforbindelserne mellem de to regioner vil tage udgangspunkt i gensidighed og deres forskellige udviklingsniveauer. Med henblik herpå er forpligtelserne i henhold til denne aftale i overensstemmelse med Cotonouaftalens artikel 34, der indfører en særlig og differentieret behandling for så vidt angår forpligtelserne mellem de to parter. Parterne sikrer særlig, at der tages højde for de vestafrikanske økonomiers sårbarhed, og at der i liberaliseringen af handelen tages højde for principperne om progressivitet, fleksibilitet og asymmetri til fordel for Vestafrika. 5. Ved opfyldelsen af handelsforpligtelserne i henhold til denne aftale afholder parterne sig fra at hindre gennemførelsen af politikker for landbrug og fødevaresikkerhed, folkesundhed og uddannelse samt alle andre økonomiske og sociale politikker, som Vestafrika har vedtaget inden for rammerne af sin strategi for bæredygtig udvikling. 6. For at ØPA'en kan lykkes, skal der indgås et krævende partnerskab, hvis gennemførelse begge parter har et fælles ansvar for. De forpligter sig derfor til at bestræbe sig på at sikre dens holdbarhed. 7. Parterne bekræfter de forpligtelser, de har indgået i forbindelse med Dohaudviklingsrunden til at reducere og undgå tiltag, der kan forårsage handelsforvridninger, og deres støtte til at nå ambitiøse mål i den henseende. 8. For at sikre en effektiv gennemførelse af aftalen opretter parterne fælles institutioner for at indføre en permanent styrings- og overvågnings-/evalueringsmekanisme, der gør det muligt at foretage de justeringer, der måtte være nødvendige for at nå målene i denne aftale. Artikel 3 Økonomisk vækst og bæredygtig udvikling 1. Parterne bekræfter, at målet om bæredygtig udvikling bør tilstræbes og integreres på alle niveauer af deres økonomiske partnerskab for at opfylde de forpligtelser, der er fastsat i Cotonouaftalens artikel 1, 2, 9, 19, 21, 22, 23, 28 og 29, specielt den generelle forpligtelse til at udvikle økonomien og til at mindske og med tiden udrydde fattigdom på en måde, som er forenelig med målet om bæredygtig udvikling. 2. I forbindelse med denne aftale anser parterne målet om bæredygtig udvikling som en forpligtelse til at tage fuldt ud hensyn til deres respektive befolkningers og fremtidige generationers interesser på det menneskelige, kulturelle, økonomiske, sociale, sundhedsmæssige og miljømæssige område. 3. Parterne bekræfter deres forpligtelser i forbindelse med fattigdomsbekæmpelse til at udarbejde og gennemføre programmer, der kan styrke de makroøkonomiske rammer, fremme en hurtig og bæredygtig økonomisk vækst samt føre til oprettelse af de infrastrukturer, der er nødvendige for udviklingen af Vestafrikas intraregionale og internationale handel. Parterne støtter derfor institutionelle reformer, der sigter mod at tilpasse de nationale og regionale forvaltninger til de krav, som liberaliseringen af handelen stiller, og mod at styrke kapaciteten i Vestafrikas produktionssektorer. 4. Parterne støtter Vestafrikas indsats hvad angår bæredygtig skov- og fiskeriforvaltning og udvikling hen mod et moderne landbrug. De iværksætter og gennemfører derfor innovative former for handel, der fremmer bevarelsen af naturressourcer. 5. Parterne bestræber sig på at styrke aktørernes kapacitet og tekniske formåen for at fremme jobskabelse og for at kunne tage hensyn til de sociale virkninger af ØPA'en. Artikel 4 Regional integration 1. Parterne erkender, at regional integration er et væsentligt element i deres partnerskab og et effektivt redskab til at nå målene i denne aftale og er enige om at støtte den kraftigt. 2. Med henblik på målene i stk. 1 bidrager parten Den Europæiske Union i overensstemmelse med bestemmelserne i del III gennem teknisk og finansiel bistand til regionens bestræbelser i forbindelse med integration, især oprettelsen af en toldunion og et fælles marked, gennemførelsen af makroøkonomisk og handelsmæssig overvågning samt udarbejdelsen af regionale regler, der skal gøre erhvervsmiljøet i Vestafrika mere attraktivt. DEL II HANDELSPOLITIK OG HANDELSRELATEREDE SPØRGSMÅL KAPITEL 1 TOLD Artikel 5 Anvendelsesområde Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på handel med varer mellem parterne. Artikel 6 Oprindelsesregler 1. I denne artikel anvendes "oprindelse" om varer, der opfylder oprindelsesreglerne i bilag A vedrørende protokollen om definitionen af "produkter med oprindelsesstatus" og om metoder for administrativt samarbejde. 2. Senest fem år efter denne aftales ikrafttrædelse udarbejder parterne nye oprindelsesregler med henblik på at forenkle de begreber og metoder, der anvendes til bestemmelse af oprindelsen, i lyset af Vestafrikas udviklingsmål og Den Afrikanske Unions integrationsproces. I den forbindelse tager parterne hensyn til den teknologiske udvikling, produktionsprocesserne og alle andre relevante faktorer, der måtte nødvendiggøre ændringer af protokollen om oprindelsesregler. 3. Enhver ændring eller revision af oprindelsesreglerne som omhandlet i stk. 1 sker ved afgørelse i det fælles ØPA-råd. Artikel 7 Told 1. Ved told forstås afgifter af enhver art, herunder også alle former for tillægsafgifter, der pålægges ved import eller eksport af varer; dette omfatter ikke: a) skatter og andre interne afgifter, der pålægges i medfør af artikel 35 b) antidumping-, udlignings- eller beskyttelsesforanstaltninger, der anvendes i medfør af kapitel 2 c) gebyrer og andre afgifter, der pålægges i medfør af artikel 8 om gebyrer og andre afgifter. 2. For hvert produkt udgør basistolden, ud fra hvilken de successive nedsættelser, der er fastsat i denne aftale, skal foretages, den told, der faktisk anvendtes på dagen for denne aftales ikrafttrædelse. Artikel 8 Gebyrer og andre afgifter De i artikel 7 omhandlede gebyrer og andre afgifter er underlagt en særlig tarifering svarende til den faktiske værdi af de ydede tjenester og må ikke udgøre en indirekte beskyttelse af nationale produkter eller en beskatning af import eller eksport til fiskale formål. Artikel 9 Standstill-klausul 1. Fra datoen for denne aftales ikrafttrædelse må der ikke indføres ny told ved import på de produkter, der er omfattet af liberaliseringen mellem parterne, og gældende told må ikke forhøjes. 2. Uanset stk. 1 kan Vestafrika i forbindelse med den endelige indførelse af ECOWAS' fælles toldtarif over for tredjelande indtil den 31. december 2014 ændre sine basistoldsatser for varer med oprindelse i Den Europæiske Union, hvis incidensen af disse toldsatser generelt ikke er større end incidensen af de i bilag C fastsatte satser. Det fælles ØPA-råd ændrer bilag C i overensstemmelse hermed. Artikel 10 Afskaffelse af told ved import 1. Produkter med oprindelse i parten Vestafrika importeres toldfrit til Den Europæiske Union, jf. artikel 7, bortset fra de i bilag B anførte produkter på de deri angivne betingelser. 2. Vestafrika mindsker og fjerner gradvist den i artikel 7 angivne told, som gælder for produkter med oprindelse i Den Europæiske Union efter tidsplanen i bilag C. Artikel 11 Vestafrikas regionale økonomiske fællesskabers selvstændige ressourcer I overensstemmelse med denne aftale er parterne enige om, at den selvstændige finansieringsmekanisme for de vestafrikanske organisationer med ansvar for den regionale integration (ECOWAS og UEMOA) opretholdes, indtil der er etableret en ny finansieringsmetode. Artikel 12 Ændring af Vestafrikas toldforpligtelser og fælles sektorpolitikker i Vestafrika 1. Med forbehold af artikel 10 om afskaffelse af told i Vestafrika kan parten Vestafrika, i lyset af sine særlige udviklingsbehov, særlig behovet for at understøtte sine fælles sektorpolitikker, efter aftale i det fælles ØPA-råd beslutte at ændre de i bilag C anførte toldsatser, der pålægges en eller flere varer med oprindelse i parten Den Europæiske Union, når de importeres til Vestafrika. Det fælles ØPA-råd træffer med henblik herpå en afgørelse, senest seks (6) måneder efter at den europæiske part er blevet underrettet. 2. Parterne sikrer, at en sådan ændring ikke fører til uoverensstemmelse med artikel XXIV i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel fra 1994 (GATT). 3. Ændringerne af toldforpligtelserne opretholdes kun så længe, det er nødvendigt for at tage højde for Vestafrikas særlige udviklingsbehov. Artikel 13 Told og afgifter ved eksport 1. Fra datoen for denne aftales ikrafttrædelse må der ikke indføres ny told ved eksport eller afgifter med tilsvarende virkning i handelen mellem parterne, og gældende told og afgifter må ikke forhøjes. 2. Told ved import eller afgifter med tilsvarende virkning må ikke være højere end den samme told eller de samme afgifter, der gælder for lignende varer, der eksporteres til alle andre lande, der ikke er parter i denne aftale. 3. Hvis parten Vestafrika under helt usædvanlige omstændigheder kan godtgøre, at regionen har et særligt behov for indtægter, for at fremme en nyoprettet industri eller for at beskytte miljøet, kan den på midlertidig basis og efter samråd med parten Den Europæiske Union indføre told ved eksport eller afgifter med tilsvarende virkning på et begrænset antal yderligere varer eller øge den eksisterende tolds eller de eksisterende afgifters incidens. 4. Parterne er enige om at tage bestemmelserne i denne artikel op til fornyet overvejelse i det fælles ØPA-råd i overensstemmelse med denne aftales revisionsbestemmelse under fuld hensyntagen til deres betydning for parten Vestafrikas udvikling og diversificeringen af dennes økonomi. Artikel 14 Varebevægelser 1. Varer med oprindelse i en af parterne pålægges kun told én gang på den anden parts territorium. De kan frit omsættes på den anden parts territorium, uden at der skal betales yderligere told. 2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 gælder der en overgangsperiode for regionen Vestafrika på fem (5) år fra datoen for denne aftales ikrafttrædelse til at iværksætte en ordning med fri omsætning. Denne frist kan revideres på grundlag af resultaterne af de finanspolitiske overgangsreformer, som Vestafrika skal gennemføre, i samarbejde med Den Europæiske Union. Med henblik herpå evaluerer parterne jævnligt gennemførelsen af disse reformer. 3. Parterne samarbejder med henblik på at fremme varernes bevægelighed og forenkle toldprocedurerne i overensstemmelse med kapitel 5 om handelslettelser. Artikel 15 Tarifering af varer Tariferingen af de varer, der er omfattet af denne aftale, er fastsat i parternes respektive toldnomenklatur i overensstemmelse med det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem ("HS"). Artikel 16 Mestbegunstigelsesklausul 1. Parterne bekræfter deres forpligtelser i forbindelse med bemyndigelsesbestemmelsen. 2. Parten Den Europæiske Union indrømmer parten Vestafrika enhver gunstigere toldbehandling, som den måtte indrømme en tredjepart, hvis parten Den Europæiske Union bliver part i en præferenceaftale med denne tredjepart efter denne aftales undertegnelse. 3. Parten Vestafrika indrømmer parten Den Europæiske Union enhver gunstigere toldbehandling, som den efter denne aftales undertegnelse måtte indrømme en anden handelspartner end landene i Afrika og AVS-staterne, der i året forud for den i dette stykke omhandlede præferenceaftales ikrafttrædelse både tegnede sig for over 1,5 procent af verdenshandelen og havde en industrialiseringsgrad – målt som værditilvækst i fremstillingsindustrien i forhold til BNP – på over 10 procent. Hvis præferenceaftalen indgås med en gruppe lande, der optræder enkeltvis, samlet eller gennem en frihandelsaftale, vil tærsklen for andelen af verdenshandelen være 2 procent. Til denne beregning anvendes officielle WTO-data om førende eksportører inden for verdenshandelen med varer (ekskl. handel EU-medlemsstaterne imellem) og data om værditilvæksten i fremstillingsindustrien fra FN's Organisation for Industriel Udvikling (UNIDO). 4. Hvis parten Vestafrika opnår en væsentligt gunstigere behandling fra den i stk. 3 omhandlede handelspartner end den, parten Den Europæiske Union tilbyder, indleder parterne konsultationer og træffer i fællesskab afgørelse om gennemførelsen af bestemmelserne i stk. 3. 5. Parterne er enige om at løse tvister vedrørende fortolkningen og anvendelsen af denne artikel ved loyalt at føre konsultationer med det formål at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. 6. Bestemmelserne i dette kapitel må ikke fortolkes således, at de forpligter parterne til at indrømme hinanden en præferencebehandling, som måtte følge af, at en af dem er part i en præferenceaftale med en tredjepart på datoen for denne aftales ikrafttrædelse. Artikel 17 Særlige bestemmelser om administrativt samarbejde 1. Parterne er enige om, at administrativt samarbejde er afgørende for gennemførelsen af og kontrollen med den præferencebehandling, der indrømmes i henhold til dette kapitel, og de er fast besluttet på at bekæmpe uregelmæssigheder og svig i toldspørgsmål og hermed beslægtede anliggender. 2. Har en part på grundlag af en bekræftet oplysning fået bevis for manglende administrativt samarbejde og/eller uregelmæssigheder eller svig, kan den suspendere præferencebehandlingen af det eller de pågældende produkter midlertidigt i overensstemmelse med denne artikel. 3. I denne artikel forstås ved manglende administrativt samarbejde bl.a.: a) gentagne forsømmelser af forpligtelsen til at kontrollere det eller de pågældende produkters oprindelsesstatus b) gentagne afslag på eller unødige forsinkelser med at foretage og/eller give meddelelse om resultaterne af efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviset c) gentagne afslag på eller unødige forsinkelser med at give tilladelse til at udføre en opgave i forbindelse med samarbejdet for at kontrollere ægtheden af dokumenter eller korrektheden af oplysninger, der er af betydning for indrømmelsen af den pågældende præferencebehandling. 4. Præferencebehandlingen kan suspenderes midlertidigt på følgende betingelser: a) Den part, der på grundlag af en bekræftet oplysning har fået bevis for manglende administrativt samarbejde og/eller uregelmæssigheder eller svig, giver uden unødig forsinkelse det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse meddelelse om beviset og den bekræftede oplysning og indleder på grundlag af alle relevante oplysninger og objektive beviser konsultationer med det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse med henblik på at nå frem til en for begge parter acceptabel løsning. b) Har parterne indledt konsultationer med det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse, jf. ovenfor, og er de ikke nået frem til en acceptabel løsning senest tre (3) måneder efter meddelelsen, kan den berørte part midlertidigt suspendere præferencebehandlingen af det eller de pågældende produkter. En midlertidig suspension meddeles hurtigst muligt det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse. c) Midlertidige suspensioner i henhold til denne artikel begrænses til, hvad der er nødvendigt for at beskytte den berørte parts finansielle interesser. Suspensionerne må højst vare seks måneder med mulighed for forlængelse med yderligere seks (6) måneder. Midlertidige suspensioner meddeles det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse straks efter vedtagelsen. De er genstand for regelmæssige konsultationer i det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse, særlig med henblik på at bringe dem til ophør, så snart betingelserne for deres anvendelse ikke længere er til stede. 5. Samtidig med at der gives meddelelse til det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse i henhold til stk. 4, litra a), offentliggør den berørte part en meddelelse til importørerne i sin officielle tidende. Af meddelelsen til importørerne skal det fremgå, at det på grundlag af en bekræftet oplysning er bevist, at der for det pågældende produkt foreligger manglende administrativt samarbejde og/eller uregelmæssigheder eller svig. Artikel 18 Behandling af administrative fejl Begår de kompetente myndigheder fejl i forvaltningen af præferenceordningen for eksport og særlig i anvendelsen af protokollen om definitionen af "produkter med oprindelsesstatus" og metoder for administrativt samarbejde i bilag A, og får den pågældende fejl følger med hensyn til told ved import, kan den part, der berøres af disse følger, anmode det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse om at undersøge og vedtage alle passende foranstaltninger til løsning af problemet. KAPITEL 2 HANDELSPOLITISKE BESKYTTELSESINSTRUMENTER Artikel 19 Mål 1. Målene med dette kapitel er at fastsætte de betingelser, hvorpå de to parter, samtidig med at de arbejder for at fremme varehandelen mellem sig, kan træffe handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger, som fraviger bestemmelserne i denne aftales artikel 9, 10 og 34. 2. Parterne sikrer, at de foranstaltninger, der træffes i forbindelse med bestemmelserne i dette kapitel, ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at forebygge eller afhjælpe de deri beskrevne situationer. Artikel 20 Antidumping- og udligningsforanstaltninger 1. Intet i denne aftale er til hinder for, at Den Europæiske Union eller staterne i parten Vestafrika, enkeltvis eller samlet, kan træffe antidumping- og udligningsforanstaltninger i overensstemmelse med de relevante WTO-aftaler, særlig WTO-aftalen om anvendelsen af artikel VI i GATT og WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. 2. Med henblik på anvendelsen af denne artikel bestemmes oprindelse efter parternes ikke-præferentielle oprindelsesregler på grundlag af bestemmelserne i WTO-aftalen om oprindelsesregler. 3. Der tages hensyn til den særlige situation, udviklingslandene i Vestafrika er i, når det påtænkes at anvende antidumping- eller udligningsforanstaltninger. Inden der indføres en endelig antidumping- eller udligningstold, overvejer parterne muligheden for en konstruktiv løsning som omhandlet i de relevante WTO-aftaler. Med henblik herpå kan undersøgelsesmyndighederne bl.a. føre passende konsultationer. 4. Antidumpingtold og udligningsforanstaltninger forbliver kun i kraft så længe og i det omfang, det er nødvendigt for at modvirke dumping eller subsidier, som forvolder skade. 5. Intet produkt, der har sin oprindelse i en part, og som importeres til den anden parts territorium, må pålægges både antidumping- og udligningstold for at afhjælpe en og samme situation, der er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Parterne garanterer, at antidumping- eller udligningsforanstaltninger ikke samtidig kan anvendes på nationalt plan og på regionalt eller subregionalt plan på samme produkt. 6. Parterne er enige om hver især at oprette en enkelt instans til domstolsprøvelse, inklusive til klagesager. Denne instans' afgørelser skal have virkning på territoriet i alle de stater, hvor den anfægtede foranstaltning finder anvendelse. 7. Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse på alle undersøgelser, der indledes efter denne aftales ikrafttrædelse. 8. Bestemmelserne i denne artikel er ikke underlagt tvistbilæggelsesbestemmelserne i denne aftale. Artikel 21 Multilaterale beskyttelsesforanstaltninger 1. Med forbehold af bestemmelserne i denne artikel er intet i denne aftale til hinder for, at en af parterne kan indføre ekstraordinære foranstaltninger af begrænset varighed i overensstemmelse med artikel XIX i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994, aftalen om beskyttelsesforanstaltninger og artikel 5 i WTO-aftalen om landbrug. 2. Med henblik på anvendelsen af denne artikel bestemmes oprindelse efter parternes ikke-præferentielle oprindelsesregler på grundlag af bestemmelserne i WTO-aftalen om oprindelsesregler. 3. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 1 og i betragtning af denne aftales overordnede udviklingsmål og de vestafrikanske staters beskedne økonomiske betydning undtager parten Den Europæiske Union import fra de vestafrikanske stater fra enhver foranstaltning, der måtte træffes i medfør af artikel XIX i GATT 1994, aftalen om beskyttelsesforanstaltninger og artikel 5 i WTO-aftalen om landbrug. 4. Bestemmelserne i stk. 3 finder anvendelse i en periode på fem (5) år fra datoen for denne aftales ikrafttrædelse. Senest et hundrede og tyve (120) dage inden udløbet af denne periode tager det fælles ØPA-råd gennemførelsen af disse bestemmelser op til fornyet overvejelse i lyset af de vestafrikanske staters udviklingsbehov med henblik på at tage stilling til, om deres anvendelse bør forlænges. 5. Bestemmelserne i denne artikel er ikke underlagt tvistbilæggelsesbestemmelserne i denne aftale. Artikel 22 Bilaterale beskyttelsesforanstaltninger 1. Med forbehold af bestemmelserne i denne artikel kan en af parterne træffe beskyttelsesforanstaltninger af begrænset varighed, der fraviger bestemmelserne i artikel 9 og 10. 2. De i stk. 1 omhandlede beskyttelsesforanstaltninger kan træffes, når et produkt med oprindelse i en af parterne importeres til den anden parts territorium i så øgede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage: a) alvorlig skade for indenlandske producenter af tilsvarende eller direkte konkurrerende produkter på den importerende parts territorium b) forstyrrelser i en økonomisk sektor, særlig når disse forstyrrelser skaber store sociale problemer eller vanskeligheder, som kan føre til en alvorlig forværrelse af den importerende parts økonomiske situation, eller c) forstyrrelser på markederne for tilsvarende eller direkte konkurrerende landbrugsprodukter[1] eller i de mekanismer, der regulerer disse markeder. 3. De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger må ikke gå ud over, hvad der er strengt nødvendigt for at afhjælpe eller forhindre en alvorlig skade eller forstyrrelser som defineret i stk. 2, 4 og 5. Den importerende parts beskyttelsesforanstaltninger må kun være en eller flere af følgende: a) suspension af enhver yderligere nedsættelse af toldsatsen for det pågældende produkt som omhandlet i denne aftale b) forhøjelse af toldsatsen for det pågældende produkt op til et niveau, der ikke overstiger den toldsats, der pålægges andre WTO-medlemmer, og c) indførelse af toldkontingenter for det pågældende produkt. 4. Importeres et produkt med oprindelse i en eller flere stater i parten Vestafrika til en eller flere regioner i parten Den Europæiske Unions yderste periferi i så øgede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage en skade eller forstyrrelser som omhandlet i stk. 2, litra a), b) og c), kan parten Den Europæiske Union træffe tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger begrænset til den eller de pågældende regioner i overensstemmelse med procedurerne i stk. 6-11, uden at det berører bestemmelserne i stk. 1-3. 5. Importeres et produkt med oprindelse i et eller flere stater i parten Den Europæiske Union til en eller flere stater i Vestafrika i så øgede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage en skade eller forstyrrelser som omhandlet i stk. 2, litra a), b) og c), kan den eller de stater træffe tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger begrænset til den eller de pågældende staters territorium i overensstemmelse med procedurerne i stk. 6-11, uden at det berører bestemmelserne i stk. 1-3. 6. De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger opretholdes kun så længe, det er nødvendigt for at forhindre eller afhjælpe en alvorlig skade eller forstyrrelser som defineret i stk. 2, 4 og 5. 7. De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger anvendes i en periode på højst fire (4) år. Hvis de omstændigheder, der lå til grund for indførelsen af beskyttelsesforanstaltninger, fortsat er til stede, kan de pågældende foranstaltninger forlænges med en yderligere periode på fire (4) år. 8. De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger, der varer over et (1) år, skal ledsages af en tidsplan, hvoraf det klart fremgår, at de gradvis afvikles senest ved udløbet af den fastsatte periode. 9. De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger må ikke anvendes på et produkt, som tidligere har været genstand for en sådan foranstaltning, i en periode på mindst et (1) år efter den pågældende foranstaltnings udløb, medmindre der foreligger helt usædvanlige omstændigheder, hvilket vurderes af det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse. 10. Med henblik på gennemførelsen af ovenstående stykker gælder følgende bestemmelser: a) Er en part af den opfattelse, at en af de i stk. 2, 4 og 5 omhandlede omstændigheder er til stede, indbringer den straks sagen for det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse. b) Det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse kan om nødvendigt fremsætte henstillinger for at afhjælpe de opståede omstændigheder. Hvis det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse ikke senest tredive (30) dage efter sagens indbringelse for udvalget har fremsat henstillinger, der kan afhjælpe omstændighederne, og der ikke er fundet nogen tilfredsstillende løsning, kan den importerende part indføre passende foranstaltninger til afhjælpning af omstændighederne i overensstemmelse med denne artikel. c) Den berørte part giver, før den træffer en foranstaltning i henhold til denne artikel, eller hurtigst muligt i de tilfælde, der er omfattet af stk. 11, det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse alle oplysninger, der er relevante for en fuldstændig undersøgelse af situationen, med henblik på at finde en for begge parter acceptabel løsning. d) Der vælges fortrinsvis sådanne beskyttelsesforanstaltninger, som gør det muligt at afhjælpe det opståede problem effektivt og hurtigt, og som samtidig forstyrrer anvendelsen af denne aftale mindst muligt. e) Enhver beskyttelsesforanstaltning, der træffes i medfør af denne artikel, meddeles straks det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse og er dér genstand for periodiske konsultationer, særlig med henblik på fastsættelse af en tidsplan, der gør det muligt at afskaffe den, så snart omstændighederne tillader det. 11. Er et øjeblikkeligt indgreb nødvendigt på grund af helt usædvanlige omstændigheder, kan den berørte importerende part, det være sig parten Den Europæiske Union eller parten Vestafrika, træffe de i stk. 3, 4 og 5 omhandlede foranstaltninger på midlertidig basis uden at opfylde kravene i stk. 10. Et sådant indgreb kan iværksættes for en periode på højst et hundrede og firs (180) dage, når foranstaltningerne træffes af parten Den Europæiske Union, og to hundrede og fyrre (240) dage, når de træffes af parten Vestafrika, eller når de af parten Den Europæiske Union trufne foranstaltninger er begrænset til en eller flere regioner i dens yderste periferi. En sådan midlertidig foranstaltnings varighed medregnes som en del af den indledende periode og en eventuel forlængelse som omhandlet i stk. 7 og 8. Når der træffes sådanne midlertidige foranstaltninger, tages der hensyn til alle involverede parters interesser. Den berørte importerende part underretter den anden part og indbringer straks sagen for det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse til undersøgelse. 12. Hvis en importerende part undergiver importen af et produkt en administrativ procedure med det formål hurtigt at tilvejebringe oplysninger om en udvikling i samhandelen, som kan medføre de i denne artikel omhandlede problemer, underretter den straks det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse herom. 13. WTO-aftalerne kan ikke påberåbes for at forhindre en part i at indføre beskyttelsesforanstaltninger i overensstemmelse med denne artikel. Artikel 23 Klausul om nye industrier 1. Parten Vestafrika kan midlertidigt suspendere nedsættelsen af toldsatsen eller øge toldsatsen til et niveau, der ikke overstiger den toldsats, der pålægges andre WTO-medlemmer, hvis et produkt med oprindelse i Den Europæiske Union efter en nedsættelse af toldsatsen importeres til dens territorium i så øgede mængder og under sådanne vilkår, at det kan være til fare for fremkomsten af en ny industri eller forårsager eller vil kunne forårsage forstyrrelser for en ny industri, der fremstiller tilsvarende eller direkte konkurrerende produkter. 2. a) Er parten Vestafrika af den opfattelse, at de i stk. 1 omhandlede omstændigheder er til stede, indbringer den straks sagen for det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse til undersøgelse. b) Det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse kan om nødvendigt fremsætte henstillinger for at afhjælpe de opståede omstændigheder. Hvis det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse ikke senest tredive (30) dage efter sagens indbringelse for udvalget har fremsat henstillinger, der kan afhjælpe omstændighederne, og der ikke er fundet nogen tilfredsstillende løsning, kan parten Vestafrika indføre passende foranstaltninger til afhjælpning af omstændighederne i overensstemmelse med denne artikel. c) Parten Vestafrika giver, før den træffer en foranstaltning i henhold til denne artikel, det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse alle oplysninger, der er relevante for en fuldstændig undersøgelse af situationen, med henblik på at finde en for begge parter acceptabel løsning. d) Når der vælges foranstaltninger, der skal træffes i henhold til denne artikel, skal der fortrinsvis vælges foranstaltninger, der forstyrrer anvendelsen af denne aftale mindst muligt. e) Enhver foranstaltning, der træffes i medfør af denne artikel, meddeles straks det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse og er dér genstand for periodiske konsultationer. f) Under kritiske omstændigheder, hvor en forsinkelse kunne forårsage skade, som ville være vanskelig at afhjælpe, kan parten Vestafrika træffe de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger på midlertidig basis uden at opfylde kravene i litra a)-e). Et sådant indgreb kan iværksættes for en periode på højst to hundrede (200) dage. En sådan midlertidig foranstaltnings varighed medregnes som en del af den i stk. 3 omhandlede periode. Parten Vestafrika underretter parten Den Europæiske Union og indbringer straks sagen for det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse til undersøgelse. 3. Disse foranstaltninger kan anvendes i en periode på højst otte (8) år. Anvendelsen af foranstaltningerne kan forlænges ved afgørelse fra det fælles ØPA-råd. Artikel 24 Samarbejde 1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde på området handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter for at sikre retfærdighed og gennemsigtighed i handelen mellem dem. 2. Parterne er enige om at samarbejde i overensstemmelse med bestemmelserne i del III, bl.a. ved at befordre bistandsforanstaltninger, særlig på følgende områder: a) udarbejdelse af lovgivning og oprettelse af institutioner med henblik på handelsbeskyttelse b) opbygning af kapacitet, navnlig af kompetente myndigheder i staterne i parten Vestafrika, for at fremme en bedre beherskelse og udnyttelse af de i denne aftale omhandlede handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter. KAPITEL 3 TEKNISKE HANDELSHINDRINGER OG SUNDHEDS- OG PLANTESUNDHEDSFORANSTALTNINGER Artikel 25 Mål 1. Formålet med dette kapitel er at fremme varehandelen mellem parterne og samtidig forbedre deres evne til at afdække, forebygge og fjerne unødvendige handelshindringer, der skyldes tekniske forskrifter, standarder og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der anvendes af den ene eller den anden part, samt bevare parternes evne til at beskytte planter, dyr og folkesundheden. 2. Ved gennemførelsen af bestemmelserne i dette kapitel sikrer parterne importerede produkter fra den anden parts territorium en ikke-diskriminerende behandling sammenlignet med den behandling, der gives lignende indenlandske produkter og lignende produkter fra tredjelande. 3. I overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 2, stk. 2 og 3 i WTO-aftalen om sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (SPS-aftalen) sikrer hver part endvidere, at de sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, der træffes for at beskytte menneskers sundhed eller sikkerhed og dyrs liv eller sundhed samt beskytte planter og miljøet, hverken tilsigter eller medfører unødvendige hindringer for varehandelen mellem de to parter. Disse foranstaltninger må derfor ikke være mere handelsbegrænsende end strengt nødvendigt. Artikel 26 Anvendelsesområde og definitioner 1. Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på tekniske forskrifter og standarder samt overensstemmelsesvurderingsprocedurer som defineret i WTO-aftalen om tekniske handelshindringer (TBT-aftalen) og på WTO's sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (i det følgende benævnt "SPS-foranstaltninger"), for så vidt som de påvirker handelen mellem parterne. 2. Medmindre andet er angivet, anvendes i dette kapitel definitionerne i WTO's SPS- og TBT-aftaler og i de relevante standarder og tekster vedtaget af Codex Alimentarius-Kommissionen, den internationale plantebeskyttelseskonvention (IPPC) og Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE), hvilket også gælder enhver henvisning til produkter i dette kapitel. Artikel 27 Kompetente myndigheder 1. De to parters kompetente myndigheder for så vidt angår gennemførelsen af de i dette kapitel omhandlede foranstaltninger er anført i denne aftales bilag D, tillæg II. 2. I overensstemmelse med artikel 31 underretter parterne i god tid hinanden om alle væsentlige ændringer vedrørende de kompetente myndigheder, der er anført i bilag D, tillæg II. Det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse vedtager enhver nødvendig ændring af denne aftales bilag D, tillæg II. Artikel 28 Gensidige forpligtelser 1. Parterne bekræfter deres rettigheder og forpligtelser i henhold til de relevante WTO-aftaler og særlig SPS- og TBT-aftalen. De bekræfter ligeledes deres rettigheder og forpligtelser i henhold til de relevante standarder og tekster vedtaget af den internationale plantebeskyttelseskonvention (IPPC), Codex Alimentarius-Kommissionen og Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE). De stater, der ikke er medlemmer af WTO, bekræfter ligeledes deres vilje til at gennemføre de i SPS- og TBT-aftalerne fastsatte forpligtelser på alle områder, der berører handelsforbindelserne mellem parterne. 2. Parterne bekræfter deres vilje til at forbedre folkesundheden på deres respektive territorier, særlig ved at styrke deres kapacitet til at finde frem til produkter, der ikke lever op til kravene. 3. I forbindelse med handelen mellem parterne må de ikke eksportere eller reeksportere produkter, der ikke opfylder de gældende krav i den eksporterende parts lovgivning. Eksport eller reeksport af produkter, der er underlagt SPS-foranstaltningerne er dog tilladt, hvis dette udtrykkeligt er fastsat af den importerende parts myndigheder. Eksport af andre produkter er tilladt, medmindre den importerende parts lovgivning forbyder det. 4. Disse tilsagn, rettigheder og forpligtelser danner grundlag for parternes aktiviteter i henhold til dette kapitel. Artikel 29 Ækvivalens 1. Parterne accepterer den anden parts sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger som ækvivalente, selv om disse foranstaltninger adskiller sig fra deres egne eller dem, som anvendes af tredjelande, der handler med det samme produkt, hvis den eksporterende part over for den importerende part objektivt godtgør, at dens indenlandske foranstaltninger lever op til det passende niveau for sundheds- eller plantesundhedsbeskyttelse, der gælder på den importerende parts territorium. Med henblik herpå gives den importerende part efter anmodning rimelig adgang til at gennemføre inspektion, prøvning og andre relevante procedurer. 2. Parterne indgår efter anmodning og gensidig aftale i konsultationer med henblik på i givet fald at nå frem til bilaterale og multilaterale aftaler om anerkendelse af bestemte sundheds- eller plantesundhedsforanstaltningers ækvivalens. Artikel 30 Fastlæggelse af sundheds- og plantesundhedszoner Hvad angår betingelserne for import kan parterne foreslå og afgrænse zoner med en særlig sundheds- og plantesundhedsmæssig status én for én under henvisning til SPS-aftalens artikel 6. Parterne sikrer navnlig, at deres sundheds- eller plantesundhedsforanstaltninger er tilpasset til de særlige sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige karakteristika i det område, hvor produktet har sin oprindelse, og det område som produktet er bestemt til, uanset om det drejer sig om et helt land, en landsdel, flere lande eller dele af flere lande. Artikel 31 Gennemsigtighed i handelsvilkår og informationsudveksling 1. For at sikre overholdelse af deres bestemmelser underretter parterne hinanden om alle ændringer af deres lov- og administrationskrav for produkter i overensstemmelse med procedurerne for underretning i SPS- og TBT-aftalerne. 2. Parterne er enige om ved behov at underrette hinanden skriftligt om foranstaltninger, der træffes for at forbyde import af varer med det formål hurtigst muligt at imødegå et problem, der vedrører sundhed (folke-, dyre- eller plantesundheden), forebyggelse af risici eller miljø, i overensstemmelse med henstillingerne i SPS-aftalen. 3. Parterne er enige om at udveksle oplysninger med henblik på at samarbejde for at sikre, at deres produkter opfylder de gældende tekniske forskrifter og standarder, så de kan få adgang til hinandens markeder. 4. Hvis det er nødvendigt, udveksler parterne ligeledes direkte oplysninger om andre områder, som de er enige om, er potentielt vigtige for deres handelsforbindelser, herunder spørgsmål om fødevaresikkerhed, udbrud af dyre- og plantesygdomme, videnskabelige udtalelser og andre vigtige hændelser vedrørende produktsikkerhed. 5. Hvis det er nødvendigt, er parterne enige om at udveksle oplysninger om epidemiologisk overvågning af dyresygdomme. Hvad angår plantesundhedsbeskyttelse udveksler parterne ligeledes oplysninger på en parts anmodning om forekomsten af skadegørere, der frembyder en kendt, overhængende fare for denne part. 6. Parterne er enige om at samarbejde med henblik på hurtigt at underrette hinanden, når nye regionale regler kan påvirke handelen mellem dem, i overensstemmelse med procedurerne for underretning i SPS- og TBT-aftalerne. Artikel 32 Regional integration 1. Med henblik på at lette handelen mellem sig forpligter parterne sig til at harmonisere standarderne, foranstaltningerne og betingelserne for import på regionalt plan og i det omfang, det er muligt. 2. Hvis der ved denne aftales ikrafttrædelse allerede findes betingelser for import, anvender de vestafrikanske stater og EU-medlemsstaterne disse, indtil der indføres harmoniserede betingelser for import, efter princippet om, at et produkt, der har sin oprindelse i en af parterne, og som lovligt er bragt i omsætning i en stat i den anden part, også kan bringes lovligt i omsætning i alle de øvrige stater i den anden part uden yderligere restriktioner eller administrative krav. 3. Hvad angår foranstaltninger, som er omfattet af dette kapitel, sikrer de vestafrikanske stater, at den behandling, de giver produkter med oprindelse i Vestafrika, ikke er mindre gunstig end den, de giver tilsvarende produkter, der har deres oprindelse i Den Europæiske Union, og som indføres i Vestafrika. Artikel 33 Samarbejde 1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde på områder vedrørende tekniske forskrifter, sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, overensstemmelses­vurderinger samt sporbarhed for at gennemføre målene i dette kapitel. 2. Parterne er enige om at samarbejde for at forbedre kvaliteten af og konkurrenceevnen for de vestafrikanske staters prioriterede produkter, der er anført i denne aftales bilag D, tillæg I, samt adgangen til EU's marked, bl.a. gennem finansielle bistandsforanstaltninger, i overensstemmelse med bestemmelserne i del II, navnlig på følgende områder: a) indførelse af en passende ramme for udveksling af oplysninger og ekspertise mellem parterne b) samarbejde med internationale organer, der varetager standardisering, metrologi og akkreditering, bl.a. ved at fremme vestafrikanske repræsentanters deltagelse i disse organers møder c) indførelse på grundlag af relevante internationale standarder af tekniske standarder og forskrifter, overensstemmelsesvurderingsprocedurer og harmoniserede sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger på regionalt plan d) styrkelse af offentlige og private aktørers kapacitet, herunder oplysning og uddannelse, med henblik på efterlevelse af EU's plantesundhedsstandarder, ‑forskrifter og -foranstaltninger og deltagelse i internationale standardiseringsorganer e) udvikling af national kapacitet med hensyn til opfyldelse af standarder og evaluering af produkters overensstemmelse og sporbarhed samt adgang til EU's marked. KAPITEL 4 ANDRE IKKE-TOLDMÆSSIGE HANDELSHINDRINGER Artikel 34 Forbud mod kvantitative restriktioner Ved denne aftales ikrafttrædelse afskaffes alle import- og eksportforbud og -restriktioner i handelen mellem de to parter, bortset fra den told og de gebyrer og afgifter, der er omhandlet i denne aftales artikel 7 og 8 om told, uanset om de gennemføres ved hjælp af kontingenter, import- eller eksportlicenser eller andre foranstaltninger. Der må ikke indføres nye foranstaltninger af denne art. Bestemmelserne i denne artikel berører ikke bestemmelserne i kapitel 2 om handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter eller bestemmelserne i denne aftales artikel 89 om betalingsbalancen. Artikel 35 National behandling ved intern beskatning og regulering 1. Produkter, der har oprindelse i og importeres fra en part, må hverken direkte eller indirekte pålægges interne skatter eller andre interne afgifter, som overstiger dem, der direkte eller indirekte finder anvendelse på tilsvarende produkter fra den anden part. Parterne må ikke på anden måde anvende skatter eller andre interne afgifter til at beskytte den nationale produktion. 2. Produkter, der har oprindelse i og importeres fra en part, indrømmes en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, der indrømmes tilsvarende produkter fra den anden part i medfør af alle love og administrative bestemmelser og krav gældende for salg, udbud til salg, køb, transport, distribution eller brug på det nationale marked. Bestemmelserne i dette stykke er ikke til hinder for anvendelse af andre indenlandske transporttakster, som udelukkende skyldes hensynet til den økonomiske drift af transportmidlerne og ikke beror på produktets oprindelse. 3. Ingen af parterne må indføre eller opretholde intern regulering vedrørende blanding, forarbejdning eller anvendelse af produkter i bestemte mængder eller forhold, der direkte eller indirekte kræver, at en bestemt mængde eller andel af et produkt, som er genstand for den pågældende regulering, skal leveres fra nationale forsyningskilder. Parterne må heller ikke på anden måde anvende en intern kvantitativ regulering til at beskytte den nationale produktion. 4. Bestemmelserne i denne artikel er ikke til hinder for, at der kan udbetales subsidier udelukkende til nationale producenter, herunder udbetalinger, der hidrører fra provenuet af interne skatter eller afgifter, der er pålagt i overensstemmelse med denne artikel, og subsidier i form af offentlige myndigheders indkøb af nationale produkter. 5. Bestemmelserne i denne aftale finder ikke anvendelse på love, administrative bestemmelser, procedurer eller praksis vedrørende offentlige kontrakter. 6. Bestemmelserne i denne artikel berører ikke bestemmelserne vedrørende handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter i denne aftale. KAPITEL 5 HANDELSLETTELSER, TOLDSAMARBEJDE OG GENSIDIG ADMINISTRATIV BISTAND Artikel 36 Mål 1. Parterne erkender vigtigheden af toldsamarbejde og handelslettelser på baggrund af udviklingen i verdenshandelen. Parterne er enige om at styrke samarbejdet på dette område for at sikre, at de relevante retsforskrifter og procedurer og de involverede myndigheders administrative kapacitet opfylder målene om effektiv kontrol og handelslettelser og medvirker til at fremme de ØPA-undertegnende landes udvikling og regionale integration. 2. Parterne anerkender, at de legitime mål for den offentlige orden, herunder målene vedrørende sikkerhed og forebyggelse af svig, på ingen måde må anfægtes. 3. Parterne forpligter sig til på deres respektive territorier at sikre den frie bevægelighed for varer, der er omfattet af denne aftale. Artikel 37 Toldsamarbejde og gensidig administrativ bistand 1. For at sikre efterlevelse af bestemmelserne i dette kapitel og effektivt opfylde målene i artikel 36 forpligter parterne sig til: a) at udveksle oplysninger om toldlovgivning og -procedurer b) at udforme fælles initiativer vedrørende import-, eksport- og transitprocedurer samt initiativer med henblik på at levere effektiv service til erhvervsdrivende c) at samarbejde om automatisering af toldprocedurer og andre handelsprocedurer og om etablering af fælles standarder for udveksling af oplysninger d) så vidt muligt at indtage fælles holdninger i internationale organisationer på toldområdet som f.eks. WTO, Verdenstoldorganisationen (WCO), De Forenede Nationer (FN) og De Forenede Nationers Konference for Handel og Udvikling (UNCTAD) e) at samarbejde om planlægning og levering af teknisk bistand, særlig på området toldreformer og handelslettelser i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale, og f) at tilskynde til samarbejde mellem alle berørte myndigheder, organisationer og andre institutioner, både i og mellem landene. 2. Uanset stk. 1 yder parternes myndigheder hinanden administrativ bistand i toldspørgsmål, jf. protokollen om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål i bilag E. Artikel 38 Toldlovgivning og -procedurer 1. Parterne træffer alle nødvendige forholdsregler for at sikre, at deres respektive love, administrative bestemmelser og procedurer på handels- og toldområdet er baseret på: a) internationale instrumenter og standarder, der gælder på handels- og toldområdet, herunder de væsentlige elementer i den internationale konvention om forenkling og harmonisering af regler om toldbehandling (den reviderede Kyotokonvention), WCO's "Framework of Standards to Secure and Facilitate Global Trade", WCO's "Customs Data Model" og konventionen om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem ("HS") b) anvendelse af et administrativt enhedsdokument eller et tilsvarende elektronisk dokument til udarbejdelse af toldangivelser ved import og eksport c) bestemmelser, som ikke pålægger de erhvervsdrivende unødige og diskriminerende tiltag, som sikrer mod svig, og som begunstiger erhvervsdrivende, der i høj grad efterlever toldlovgivningen d) anvendelse af moderne toldteknikker, herunder risikoanalyse, forenklede procedurer for indpassage og frigivelse af varer, kontrol efter frigivelse og metoder til virksomhedsrevision e) behovet for gradvist at udvikle systemer, herunder it-baserede systemer, der kan lette elektronisk udveksling af data mellem erhvervsdrivende, toldmyndigheder og andre berørte strukturer f) et system for bindende oplysninger på toldområdet, særlig hvad angår tarifering og oprindelsesregler, i overensstemmelse med bestemmelserne i hver parts lovgivning, forudsat at toldmyndighederne har alle de oplysninger, som de finder nødvendige g) bestemmelser om sanktioner for overtrædelser af toldlovgivningen eller procedurekravene, der er forholdsmæssige og ikke-diskriminerende, og hvis anvendelse ikke fører til unødige forsinkelser h) gennemsigtige, ikke-diskriminerende og forholdsmæssige regler for godkendelse af toldklarerere. Parterne anerkender værdien af i fremtiden at fjerne enhver forpligtelse til at anvende toldklarerere. Parterne behandler spørgsmålet i det særlige udvalg for toldspørgsmål og handelslettelser i) overholdelse af WTO-aftalen om inspektion før afsendelse. Parterne anerkender værdien af i fremtiden at fjerne alle krav om udførelse af obligatoriske inspektioner forud for varers afsendelse eller på bestemmelsesstedet. Parterne behandler spørgsmålet i det særlige udvalg for toldspørgsmål og handelslettelser. 2. For at forbedre arbejdsmetoderne og sikre, at principperne om ikke-forskelsbehandling, gennemsigtighed og effektivitet overholdes, bestræber parterne sig på: a) at træffe de nødvendige foranstaltninger for at forenkle og standardisere de oplysninger og dokumenter, der kræves af toldmyndighederne og andre involverede strukturer b) at forenkle toldkrav og -formaliteter i det omfang, det er muligt, med henblik på hurtig frigivelse og fortoldning af varer c) at sikre effektive, hurtige og ikke-diskriminerende procedurer, der er lettilgængelige for den klagende part, og som gør det muligt at påklage toldmyndighedernes administrative handlinger og andre afgørelser, som påvirker import, eksport eller varer i transit. d) at sikre, at standarder for etik opretholdes gennem anvendelse af foranstaltninger, der afspejler principperne i relevante internationale konventioner og instrumenter på dette område, særlig den reviderede Arusha-erklæring af 2003. Artikel 39 Lettelse af transitforsendelser 1. Parterne sikrer fri transit for varer gennem deres territorium ad den hertil bedst egnede rute. I den forbindelse skal eventuelle restriktioner, kontrolforanstaltninger eller krav være baseret på en objektiv offentlig politik, de skal være ikke-diskriminerende og rimelige, og de skal anvendes ensartet. 2. Parterne giver varer i transit fra den anden parts territorium en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, der gives varer på det indenlandske marked, med hensyn til eksport, import og bevægelighed, uden at dette er til hinder for fortsat legitim toldkontrol. 3. Parterne indfører toldprocedurer for transit, der muliggør varebevægelser, uden at der skal betales told og andre afgifter, forudsat at der gives passende garantier. 4. Parterne bestræber sig på at fremme og gennemføre regionale ordninger for transit, der kan mindske handelshindringerne. 5. Parterne anvender internationale standarder og instrumenter i spørgsmål om varetransit. 6. Parterne sikrer samarbejde og koordinering mellem alle berørte organer på deres territorier for at lette transittrafikken og fremme samarbejdet på tværs af grænserne. Artikel 40 Forbindelser med erhvervslivet Parterne er enige om: a) at sørge for, at alle retsforskrifter, procedurer, gebyrer og afgifter er offentligt tilgængelige ved hjælp af egnede midler, så vidt muligt ad elektronisk vej b) at tilskynde til samarbejde mellem de erhvervsdrivende og de relevante myndigheder gennem anvendelse af ikke-vilkårlige og offentligt tilgængelige procedurer som f.eks. aftalememoranda, der tager udgangspunkt i de af WCO udsendte c) at sørge for, at deres respektive toldkrav mv. og de hermed forbundne forskrifter og procedurer fortsat modsvarer erhvervslivets behov, følger bedste praksis og forbliver så lidt restriktive som muligt for samhandelen d) at der er behov for rettidigt og regelmæssigt samråd med repræsentanter for handelssektoren om forslag til retsakter og procedurer vedrørende told og handel. Med henblik herpå indfører parterne hver især passende og regelmæssige ordninger for konsultation mellem myndighederne og erhvervslivet e) at der skal gå tilstrækkelig lang tid mellem offentliggørelsen og ikrafttrædelsen af nye eller ændrede retsforskrifter, procedurer, toldsatser eller afgifter. Parterne offentliggør administrative oplysninger, særlig om de relevante organers krav, om procedurer, åbningstider og arbejdsgang i havne og ved grænseovergange samt om kontaktpunkter, hvor der kan fås oplysninger. Artikel 41 Toldværdi WTO-aftalen om anvendelsen af artikel VII i GATT 1994 danner grundlaget for de toldværdiansættelsesregler, der anvendes i handelen mellem parterne. Parterne samarbejder med henblik på at nå frem til en fælles holdning til spørgsmål vedrørende toldværdi. Artikel 42 Regional integration i Vestafrika 1. Parterne er enige om at gennemføre toldreformer, navnlig harmonisering af procedurer og forskrifter, med det formål at lette samhandelen i Vestafrika. 2. I den forbindelse etablerer parterne et nært samarbejde mellem alle de strukturer, der berøres af gennemførelsen af relevante internationale toldbestemmelser. Artikel 43 Samarbejde 1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om toldspørgsmål og handelslettelser for at gennemføre denne aftale. 2. I overensstemmelse med afsnit 6 i bilag D til WTO's Almindelige Råds afgørelse af 1. august 2004 og med forbehold af bestemmelserne i del III er parterne enige om at indføre egnede programmer for teknisk og finansiel bistand, der gør det muligt at gennemføre bestemmelserne i dette kapitel, særlig hvad angår: a) udarbejdelse af passende og forenklede love og administrative bestemmelser b) oplysning af de erhvervsdrivende, herunder uddannelse af involveret personale c) styrkelse af toldmyndighedernes og hertil knyttede tjenesters kapacitet, modernisering og sammenkobling. Artikel 44 Overgangsforanstaltninger 1. Parterne erkender behovet for overgangsforanstaltninger med henblik på at sikre en gnidningsløs gennemførelse af bestemmelserne i dette kapitel. 2. Uden at det berører parten Vestafrikas WTO-forpligtelser, gælder der en overgangsperiode for parten Vestafrika på fem (5) år fra datoen for denne aftales ikrafttrædelse til at opfylde forpligtelserne i artikel 38, stk. 1, litra b) og d). Denne frist kan revideres på grundlag af resultaterne af de reformer, som Vestafrika skal gennemføre, i samarbejde med Den Europæiske Union. Artikel 45 Særligt udvalg for toldspørgsmål og handelslettelser 1. Parterne nedsætter et særligt udvalg for toldspørgsmål og handelslettelser, der består af repræsentanter for parterne. 2. Det særlige udvalg for toldspørgsmål og handelslettelser har følgende funktioner: a) overvåge gennemførelsen og forvaltningen af dette kapitel, protokollen om oprindelsesregler og protokollen om gensidig administrativ bistand b) udgøre et forum for samarbejde om og drøftelse af toldspørgsmål, særlig toldprocedurerne og toldbehandlingen, oprindelsesreglerne, toldværdien, tariferingen, toldsamarbejdet og den gensidige administrative bistand c) fremme samarbejdet om at udarbejde, gennemføre og kontrollere anvendelsen af toldlovgivningen, toldbehandlingsprocedurerne, oprindelsesreglerne og den gensidige administrative bistand. 3. Det særlige udvalg for toldspørgsmål og handelslettelser mødes én gang om året på et tidspunkt og med en dagsorden, som parterne er blevet enige om på forhånd. Parterne kan beslutte at indkalde udvalget til ad hoc-møder, hvis det er nødvendigt. 4. Parterne varetager på skift formandskabet for det særlige udvalg for toldspørgsmål og handelslettelser. 5. Det særlige udvalg for toldspørgsmål og handelslettelser rapporterer til det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse. KAPITEL 6 LANDBRUG, FISKERI OG FØDEVARESIKKERHED Artikel 46 Mål 1. Parterne erkender, at landbrugssektoren, herunder opdræt, og fiskerisektoren i Vestafrika tegner sig for en væsentlig del af BNP, spiller en afgørende rolle i kampen mod fødevareusikkerhed og giver indtægt og beskæftigelse til størstedelen af den erhvervsaktive befolkning. 2. Denne aftale forventes med sine økonomiske og handelsmæssige virkninger og foranstaltningerne under ØPA-udviklingsprogrammet at bidrage til forbedret produktivitet, konkurrenceevne og diversificering af produktionen i landbrugs- og fiskerisektoren. Den forventes også at fremme udviklingen af forarbejdningssektoren og øge handelen med landbrugsprodukter, fødevarer og fiskevarer mellem parterne på en måde, som er forenelig med en bæredygtig forvaltning af naturressourcerne. 3. Parterne erkender det endnu uudnyttede landbrugspotentiale i Vestafrika og behovet for at støtte gennemførelsen af Vestafrikas nationale og regionale landbrugspolitikker i forbindelse med de samarbejdspolitikker, som begge parter gennemfører i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftales del III. 4. Parterne erkender, at fiskeressourcerne og de biologiske og maritime ressourcer har stor værdi for Den Europæiske Union og Vestafrika, og at den reelle risiko for nedfiskning af bestandene, navnlig på grund af industrifiskeri, kræver, at de fremmer en bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne og de akvatiske ressourcer. 5. Parterne erkender, at de vestafrikanske staters fiskeressourcer og marine økosystemer er meget sammensatte, biologisk mangfoldige og sårbare, og at der ved udnyttelsen af dem skal tages hensyn til disse forhold gennem effektive foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne og de dermed forbundne økosystemer baseret på videnskabelig rådgivning og forsigtighedsprincippet som fastsat i FAO's adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri. 6. Parterne erkender ligeledes den økonomiske og sociale betydning, fiskeriaktiviteterne og udnyttelsen af de levende marine ressourcer har i de vestafrikanske stater, og de erkender behovet for at udnytte dem til fulde af hensyn til fødevaresikkerheden, beskæftigelsen, fattigdomsreduktionen, indkomstudviklingen og fiskersamfundenes sociale stabilitet. 7. Parterne erkender også, at fødevaresikkerhed for befolkningerne og øgede subsistensmidler i landdistrikterne er afgørende for at kunne bekæmpe fattigdom og bør indgå i en større sammenhæng med bæredygtig udvikling og årtusindudviklingsmålene. Parterne er derfor enige om at samarbejde med henblik på at undgå enhver afbrydelse på markederne for landbrugsprodukter og fødevarer i Vestafrika. 8. Den Europæiske Union forpligter sig til inden for rammerne af sine politikker, herunder fiskeripolitikken, at støtte de vestafrikanske stater med at udvikle et effektivt system for tilsyn, kontrol og overvågning på fiskeriområdet. 9. Parterne er endvidere enige om, at det er vigtigt for regionen at indføre politikker, der gør det muligt at øge indtægterne fra fiskeriet til fordel for befolkningerne i Vestafrika. 10. For at nå målene i denne artikel tager parterne fuldt hensyn til parten Vestafrikas forskelligartede økonomiske, sociale og miljømæssige forhold, behov og udviklingsstrategier. Artikel 47 Fødevaresikkerhed Hvis gennemførelsen af denne aftale medfører eller kan medføre, at parten Vestafrika eller en vestafrikansk stat får problemer hvad angår udbuddet af eller adgangen til varer, som er nødvendige for fødevaresikkerheden, kan parten Vestafrika eller den pågældende vestafrikanske stat træffe de fornødne foranstaltninger i overensstemmelse med procedurerne i artikel 22. Artikel 48 Samarbejde i forbindelse med landbrug og fødevaresikkerhed 1. Samarbejdet i forbindelse med landbrug og fødevaresikkerhed falder ind under Cotonouaftalens artikel 53 og 69. Parterne er enige om, at Cotonouaftalens bestemmelser vedrørende dette kapitel og denne aftale skal gennemføres på en sådan måde, at de to aftaler supplerer og styrker hinanden. 2. For at gøre det muligt for de vestafrikanske stater at sikre befolkningernes fødevaresikkerhed og fremme et levedygtigt og bæredygtigt landbrug undersøger de to parter i overensstemmelse med bestemmelserne i del III alle samarbejdsforanstaltninger, særlig med henblik på at: a) fremme gennemførelsen af vandings- og vandhåndteringsprogrammer b) støtte den tekniske udvikling, innovation og diversificering i landbrugssektoren c) udbrede anvendelsen af miljøvenlige landbrugsinput d) udvikle forskningen med henblik på fremstilling af bedre såsæd samt landbefolkningens anvendelse af dem e) udvikle et integreret landbrugs- og opdrætssystem f) forbedre opbevaringen og konserveringen af landbrugsprodukter g) styrke statens støttende og rådgivende rolle over for private aktører h) styrke landbrugssystemerne i) anlægge veje i landområderne for at forbedre indsamlingen og transporten af landbrugsprodukter j) bidrage til forbedring af varslingssystemer for at forebygge kriser k) bidrage til udviklingen af regionale børser med henblik på en bedre centralisering af oplysninger om fødevarers tilgængelighed i området l) fremme kontraktlandbrug med partnere i Den Europæiske Union, f.eks. i forbindelse med udbuddet af økologiske produkter m) identificere nye muligheder for udvikling og eksport af produkter med stor international efterspørgsel n) fremme reformer af lovgivningen vedrørende adkomst til fast ejendom for at forbedre landbrugernes retssikkerhed og på den måde styrke udviklingen af et effektivt landbrug og kreditgivningen til fremme af private investeringer i landbrugssektoren. 3. Parterne er enige om, at særlige situationer med fødevaremangel kan gøre det nødvendigt at gennemføre specifikke ad hoc-fødevarebistandspogrammer for at hjælpe lande, der befinder sig i en sådan situation. Disse programmer må dog på ingen måde bringe de fødevaresikkerhedspolitikker, der gælder i modtagerlandene, i fare. 4. For at begrænse eventuelle negative virkninger af import af fødevarebistand i Vestafrika forpligter de to parter sig til at prioritere tresidede fødevarebistandsordninger, der fremmer markedsføringen af lokale landbrugsprodukter. 5. Parterne fremhæver landbrugssektorens betydning for Vestafrikas økonomi og fødevaresikkerhed og især den følsomhed, der kendetegner sektorer, der er afhængige af de internationale markeder. Hver part sikrer gennemsigtighed i sine interne støttepolitikker og ‑foranstaltninger. Den Europæiske Union aflægger med henblik herpå jævnligt og ved alle egnede midler rapport for Vestafrika om disse foranstaltninger, herunder særlig retsgrundlaget, typerne af foranstaltninger og de hermed forbundne beløb. På anmodning af en part kan parterne udveksle oplysninger om enhver landbrugspolitisk foranstaltning. 6. Parten Den Europæiske Union forpligter sig til ikke at anvende eksportsubsidier for landbrugsprodukter, der eksporteres til Vestafrika. 7. Med henblik på gennemførelsen af samarbejdet i forbindelse med landbrug og fødevaresikkerhed opretter parterne en mekanisme for permanent dialog på alle de i denne artikel nævnte områder. De nærmere bestemmelser for dialogen fastlægges af parterne i fællesskab. Artikel 49 Samarbejde om fiskeri 1. Med henblik på at udvikle og fremme samarbejdet om fiskeri forpligter parterne sig i overensstemmelse med bestemmelserne i del III til at: a) samarbejde om en bæredygtig forvaltning af Vestafrikas fiskeressourcer og anvende forsigtighedsprincippet ved fastsættelsen af et bæredygtigt fangstniveau og de betingelser for adgang til fiskeressourcer, der skal overholdes for at undgå overfiskning af bestande samt negative virkninger for miljøet og økosystemet b) støtte en forbedring af forsyningskapaciteten og konkurrenceevnen for fiskevarer. Med henblik herpå forpligter Den Europæiske Union sig til at bistå medlemsstaterne i regionen med at opfylde de krav, der følger af anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (SPS-foranstaltninger) samt med at udvikle det regionale marked for fiskevarer c) fremme investeringer og adgang til finansiering for at øge produktiviteten i fiskerivirksomhederne i regionen d) samarbejde om en bæredygtig forvaltning af småfiskeri og om at udarbejde og gennemføre en politik for udvikling af akvakultur i Vestafrika e) udarbejde og foreslå mindstekrav, som fartøjer skal opfylde, for at opnå bedre overvågning og kontrol med deres aktiviteter f) yde en koordineret indsats for at forbedre mulighederne for at hindre, modvirke og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri) og træffe passende foranstaltninger med henblik herpå. I denne sammenhæng forpligter parterne sig til at træffe alle nyttige foranstaltninger for at standse ulovligt fiskeri og forebygge dets forekomst, uden at dette berører andre tiltag, som de måtte finde passende g) indføre et fartøjsovervågningssystem (FOS) for hele Vestafrika, og alle de vestafrikanske stater anvender i så fald et kompatibelt FOS h) ud over et obligatorisk kompatibelt FOS forpligter hele Vestafrika sammen med parten Den Europæiske Union sig til at udvikle andre mekanismer til at sikre effektive kontrol- og overvågningspolitikker i) lette procedurerne og betingelserne for sporbarhed og certificering af fiskevarer, der eksporteres fra regionen til EU-markedet j) forbedre og styrke mekanismerne for kontrol og overvågning af fiskeri med henblik på at bekæmpe ulovlig, ureguleret og urapporteret fiskeri, herunder vedtagelse af mindstekrav, som fartøjer skal opfylde, og som vil gøre det muligt at kontrollere og overvåge deres aktiviteter k) tillade, at der træffes passende beskyttelsesforanstaltninger på grundlag af videnskabelige anbefalinger og efter konsultation af de forskellige interesserede parter, herunder Den Europæiske Union, hvis den bæredygtige forvaltning af fiskeressourcerne og de akvatiske ressourcer i regionen risikerer at blive bragt i fare l) styrke den videnskabelige forskning om kendskab til tilstanden af Vestafrikas fiskeressourcer m) forbedre oplysnings- og statistikbehandlingssystemet for fiskeri, særlig hvad angår migrerende arter n) styrke samarbejdet på alle områder af fælles interesse hvad angår fiskeri. Artikel 50 Regional integration 1. Parterne erkender, at en højere grad af integration af landbrugs- og fødevaremarkederne og ‑sektorerne mellem de vestafrikanske stater gennem en gradvis fjernelse af de resterende hindringer og vedtagelse af passende lovgivningsmæssige rammer vil bidrage til at uddybe den regionale integrationsproces og virkeliggøre målene i dette kapitel. 2. De gør ifølge bestemmelserne i del III og ØPA-udviklingsprogrammet en indsats for at udforme og gennemføre regionale sektorpolitikker for landbrug og fiskeri og gøre de regionale markeder for landbrugs- og fiskerisektoren mere effektive. Artikel 51 Udveksling af oplysninger og konsultation vedrørende landbrugs- og fiskerispørgsmål 1. Parterne er enige om at udveksle erfaringer, oplysninger og bedste praksis og om at konsultere hinanden om alle emner, der vedrører målene i dette kapitel og har relevans for handelen mellem parterne. 2. Parterne er enige om, at denne dialog er særlig ønskelig på følgende områder: a) udveksling af oplysninger om produktion og forbrug af landbrugsprodukter og handel hermed samt om markedsudviklingen for landbrugsprodukter og fiskevarer b) udveksling af oplysninger om politikker, love og administrative bestemmelser vedrørende landbrug, landdistriktsudvikling og fiskeri c) drøftelse af de politiske og institutionelle ændringer, der er nødvendige for at omlægge landbrugs- og fiskerisektoren samt udforme og gennemføre regionale politikker for landbrug, fødevarer, landdistriktsudvikling og fiskeri med sigte på regional integration d) udveksling af synspunkter på nye teknologier, politikker og foranstaltninger vedrørende kvalitetskontrol e) udveksling af synspunkter med henblik på bedre kendskab til og tilsyn med gældende private standarder i Den Europæiske Union. DEL III SAMARBEJDE OM GENNEMFØRELSEN AF UDVIKLINGSDIMENSIONEN OG VIRKELIGGØRELSEN AF ØPA-MÅLENE Artikel 52 Mål 1. Som led i denne aftale forpligter parterne sig til at styrke deres samarbejde og indgår en fælles forpligtelse til at gennemføre ØPA'en og nå dens mål. Parten Den Europæiske Union forpligter sig til at støtte parten Vestafrikas gennemførelse af en udviklingsfremmende ØPA. 2. Parternes fælles forpligtelse indgår i en større vision om Vestafrikas udvikling og bidrager til gennemførelsen af de i denne aftales del I fastsatte prioriteter. I den forbindelse erkender parterne, at forbedret adgang til EU-markedet ikke er tilstrækkeligt til at sikre Vestafrika en nyttig integration i verdenshandelen. De forpligter sig derfor til at gennemføre effektive foranstaltninger, der i Vestafrika forventes at bidrage til etableringen af et solidt, konkurrencedygtigt og diversificeret økonomisk grundlag, uddybningen af regionens økonomiske integration og dens tilpasning til den nye kontekst, denne aftale skaber, for at drage fordel af det økonomiske partnerskab. Artikel 53 Principper 1. Parterne er enige om at iværksætte et samarbejde, der sigter mod at støtte Vestafrikas bestræbelser på at gennemføre forpligtelserne i henhold til denne aftale gennem teknisk og finansiel støtte. Samarbejdet sigter også mod at hjælpe Vestafrika med at mindske de begrænsninger, der hindrer en diversificering og forøgelse af produktionen, med henblik på at øge handelen i regionen og udnytte fordelene ved åbningen af det europæiske marked. De forpligter sig til at gennemføre ØPA-udviklingsprogrammet (PAPED) med henblik på at sikre virkeliggørelsen af aftalens mål. I den forbindelse gennemføres Cotonouaftalens bestemmelser om økonomisk og regionalt samarbejde og økonomisk og regional integration, således at fordelene ved denne aftale bliver så store som muligt. 2. Parterne er enige om at sikre sammenhæng mellem udviklingssamarbejdet og parternes internationale forpligtelser hvad angår bæredygtig udvikling og regionale udviklingsstrategier. 3. Den nye handelsordning, som oprettes ved denne aftale, og de forpligtelser, som indgås i forbindelse med udviklingssamarbejdet, supplerer hinanden og bidrager sammen til aftalens udviklingsdimension. I overensstemmelse med denne aftales artikel 2, stk. 4, er den nye handelsordning baseret på gensidighed samt hensyntagen til forskellene i udviklingsniveau, og den indfører en særlig og differentieret behandling samt en gradvis og asymmetrisk liberalisering af handelen for Vestafrika. 4. Parterne er ligeledes enige om, at bestemmelserne i denne del ikke bør fortolkes således, at de forhindrer parten Vestafrika i at forfølge sine vækst- og udviklingsmål, gennemføre sine politikker og opnå regional integration. Artikel 54 Finansieringsordning 1. Den Europæiske Union forpligter sig til at støtte de tiltag og projekter, der er forbundet med denne aftales udviklingsdimension. Den Europæiske Union[2] finansierer udviklingssamarbejdet mellem Vestafrika og Den Europæiske Union til støtte af gennemførelsen af denne aftale inden for rammerne af: a) de relevante regler og procedurer, der er fastsat i Cotonouaftalen, særlig Den Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) programmeringsprocedurer b) de relevante instrumenter, der finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget c) de andre finansieringsmekanismer, der skal oprettes, hvis Cotonouaftalen udløber. 2. EU-medlemsstaterne forpligter sig til – ved hjælp af deres respektive udviklingspolitikker og -instrumenter, herunder handelsstøtte – i fællesskab at støtte udviklingsaktiviteter til fremme af regionalt økonomisk samarbejde og gennemførelse af denne aftale både på nationalt og regionalt plan, i overensstemmelse med principperne om bistandens effektivitet, koordinering og komplementaritet. 3. Den Europæiske Union og dens medlemsstater forpligter sig til at finansiere aftalens udviklingsdimension for en periode, der mindst svarer til den tid, det tager Vestafrika at liberalisere handelen i henhold til denne aftale, i overensstemmelse med de finansielle instrumenter, parternes love og de i denne aftales artikel 2 anførte principper. 4. Den Europæiske Union og dens medlemsstater forpligter sig til at støtte Vestafrika i bestræbelserne på at tilvejebringe yderligere finansiering fra andre donorer til aftalens udviklingsdimension. Artikel 55 ØPA-udviklingsprogrammet Til støtte for regionens selvstændige indsats for at sikre udviklingen træffer parterne i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 54 de finansielle og tekniske foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre ØPA-udviklingsprogrammet (PAPED) og virkeliggøre dets mål, med henblik på at virkeliggøre udviklingsdimensionen i denne aftale. Artikel 56 ØPA-udviklingsprogrammets mål 1. ØPA-udviklingsprogrammet indgår i en langsigtet vision for at nå aftalens udviklingsmål. Dets generelle mål er at opbygge en konkurrencedygtig regional økonomi, der er harmonisk integreret i verdensøkonomien, og som stimulerer vækst og bæredygtig udvikling. Der sikres sammenhæng mellem ØPA-udviklingsprogrammet og programmet for bistand til handel i Vestafrika samt med de regionale strategier for økonomisk udvikling og sektorudvikling i denne region. 2. Det specifikke mål med ØPA-udviklingsprogrammet er at sætte Vestafrika i stand til fuldt ud at udnytte de muligheder, som ØPA'en giver, og håndtere de tilpasningsomkostninger og udfordringer, der er forbundet med aftalens gennemførelse. 3. Med henblik herpå skal programmet bidrage til: a) at opnå en hurtig og vedvarende jobskabende økonomisk vækst, der bidrager til en bæredygtig økonomisk udvikling og til fattigdomsreduktion i Vestafrika b) at diversificere og gøre Vestafrikas økonomier mere konkurrencedygtige c) at øge produktionen og befolkningernes indkomst d) at uddybe den regionale integrationsproces og øge handelen i regionen e) at øge Vestafrikas markedsandele på det europæiske marked bl.a. gennem forbedret adgang til dette marked f) at fremme investeringer i Vestafrika, fremme partnerskaber mellem EU's og Vestafrikas private sektorer og forbedre erhvervsmiljøet i Vestafrika. Artikel 57 ØPA-udviklingsprogrammets områder ØPA-udviklingsprogrammet omfatter fem indsatsområder: a) diversificering og forøgelse af produktionskapaciteten b) udvikling af handelen i regionen og lettelse af adgangen til de internationale markeder c) forbedring og styrkelse af de nationale og regionale handelsrelaterede infrastrukturer d) gennemførelse af de nødvendige tilpasninger og hensyntagen til andre handelsrelaterede behov e) Vestafrikas gennemførelse og overvågning/evaluering af ØPA'en. Artikel 58 Arrangementer til gennemførelse af ØPA-udviklingsprogrammet 1. ØPA-udviklingsprogrammet er omfattet af en protokol, der er en integrerende del af denne aftale og findes i bilag F. Arrangementerne til gennemførelse af dette program fastsættes i protokollen. 2. ØPA-udviklingsprogrammet gennemføres ved hjælp af en aktivitetsplan med tilhørende finansiel vurdering, tidsplan og indikatorer for overvågningen af gennemførelsen. I overensstemmelse med artikel 54 er aktivitetsplanen omfattet af en finansiel forpligtelse for Den Europæiske Union og dens medlemsstater til at gennemføre den. 3. ØPA-udviklingsprogrammet evalueres med mellemrum, som parterne aftaler. ØPA-udviklingsprogrammet revideres jævnligt på grundlag af resultaterne af dets gennemførelse og aftalens virkninger. Med henblik herpå vil en mekanisme baseret på indikatorer, der er fastsat i fællesskab, muliggøre permanent overvågning af programmets gennemførelse og evaluering af dets virkninger. 4. I forbindelse med den i stk. 3 omhandlede fælles evaluering søger parterne synergi mellem på den ene side den hastighed, hvormed de forpligtelser, som Vestafrika har påtaget sig, opfyldes, og på den anden side de fremskridt, der gøres med at gennemføre aktiviteterne og programmerne under ØPA-udviklingsprogrammet, herunder tilvejebringe midler til finansieringen heraf, og med at forbedre konkurrenceevnen og produktionskapaciteten i regionen. Parterne træffer i det fælles ØPA-råd foranstaltninger, der er i overensstemmelse med denne aftale, særlig artikel 54, for at forstærke synergien. Artikel 59 Støtte til gennemførelse af bestemmelserne Parterne er enige om, at gennemførelsen af de handelsrelaterede bestemmelser, herunder de samarbejdsområder, der er nærmere beskrevet i de forskellige kapitler i denne aftale, er en afgørende forudsætning for, at aftalens mål kan nås. Samarbejdet på dette område foregår i overensstemmelse med artikel 54. Artikel 60 Finanspolitisk tilpasning 1. Parterne erkender, at de i denne aftale fastsatte toldafskaffelser eller betydelige toldnedsættelser kan stille Vestafrika over for en række udfordringer, og er enige om at etablere en dialog og indlede et samarbejde på dette område. 2. Parterne i denne aftale er på baggrund af den toldafviklingsplan, som de har lagt sig fast på, enige om at etablere en dybtgående dialog om finanspolitiske tilpasningsreformer og ‑foranstaltninger, der skal mindske budgetunderskuddet og på længere sigt sikre balance på de vestafrikanske landes budget. 3. Vestafrika forpligter sig til at gennemføre skattemæssige reformer som led i de skatteændringer, der følger af liberaliseringen. Den Europæiske Union forpligter sig til at bistå Vestafrika i gennemførelsen af disse reformer. I lyset af disse reformer forpligter Den Europæiske Union sig til at stille finansielle midler til rådighed for at dække den fiskale nettovirkning som aftalt mellem parterne i toldafviklingsperioden. Artikel 61 Instrumenter 1. Ved gennemførelsen af bestemmelserne i denne aftales del III er parterne enige om at gennemføre følgende instrumenter: a) et konkurrencetilsyn b) en regional ØPA-fond. 2. Konkurrencetilsynet er et af instrumenterne til overvågning og evaluering af aftalens gennemførelse. Det skal have tydelige overvågnings- og evalueringsindikatorer til at vurdere ØPA'ens virkning. Disse indikatorer fastsættes, så snart aftalen er undertegnet. 3. Parterne erkender nytteværdien af regionale finansieringsordninger. Den regionale ØPA-fond er det vigtigste finansieringsinstrument inden for rammerne af ØPA-udviklingsprogrammet. Den bør være det foretrukne instrument til formidling af støtten fra Den Europæiske Union og dens medlemsstater. 4. Den regionale ØPA-fond oprettes derfor af og for regionen med henblik på at formidle finansiering på regionalt og om nødvendigt nationalt plan og gennemføre støtteforanstaltninger til denne aftale på en effektiv måde. 5. Den Europæiske Union og dens medlemsstater forpligter sig til at formidle deres støtte gennem enten regionens egne finansieringsordninger eller andre ordninger, som de lande, der undertegner denne aftale, måtte vælge. Disse ordninger gennemføres i overensstemmelse med de i Pariserklæringen fastsatte principper om bistandseffektivitet for at sikre en enkel, effektiv og hurtig gennemførelse. Parterne kan aftale andre finansieringsordninger eller -arrangementer. 6. De nærmere regler for de i stk. 1 omhandlede instrumenters funktionsmåde præciseres af det fælles ØPA-råd. DEL IV TVISTFOREBYGGELSE OG -BILÆGGELSE KAPITEL 1 MÅL, ANVENDELSESOMRÅDE OG PARTER Artikel 62 Mål Målet med denne del af aftalen er at oprette metoder til at forebygge og bilægge eventuelle tvister mellem parterne med henblik på at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. Artikel 63 Anvendelsesområde 1. Denne del finder anvendelse på tvister vedrørende fortolkningen og anvendelsen af denne aftale med forbehold af bestemmelserne i artikel 20 og 21. 2. Uanset stk. 1 finder proceduren i Cotonouaftalens artikel 98 anvendelse, hvis der opstår tvist om samarbejdet med henblik på udviklingsfinansieringen. Artikel 64 Parterne i tvisten 1. Den Europæiske Union og dens medlemsstater anses for at være én part i forbindelse med forebyggelse og bilæggelse af tvister, der måtte følge af anvendelsen af denne aftale. 2. ECOWAS, UEMOA og alle de vestafrikanske stater, herunder Mauretanien, anses ligeledes for at være én part i forbindelse med forebyggelse og bilæggelse af tvister, der måtte følge af anvendelsen af denne aftale. KAPITEL 2 FOREBYGGELSE AF TVISTER: KONSULTATION OG MÆGLING Artikel 65 Konsultationer 1. Parterne bestræber sig på at løse tvister, som er omfattet af artikel 63, ved loyalt at indlede konsultationer med det formål at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. 2. En part, der ønsker at indlede konsultationer, indgiver med kopi til det fælles udvalg for ØPA'ens gennemførelse en skriftlig anmodning herom til den anden part, hvori angives den anfægtede foranstaltning og de bestemmelser i aftalen, den pågældende foranstaltning efter dens opfattelse er i strid med. 3. Konsultationerne indledes senest fyrre (40) dage efter indgivelsen af anmodningen. De anses for afsluttet senest tres (60) dage efter indgivelsen af anmodningen, medmin