[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 24.7.2006

KOM(2006) 411 endelig

2006/0134 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om en flerårig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET |

110 | Begrundelse og formål Ifølge den seneste videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) udnyttes de to torskebestande i Østersøen ikke på en bæredygtig måde. Den østlige torskebestand i ICES-underafsnit 25-32 er på grund af fiskeridødeligheden svundet ind til en sådan størrelse, at der er fare for, at bestanden ikke kan reproducere sig selv og dermed kan bryde sammen. Den vestlige torskebestand i ICES-underafsnit 22-24, der ganske vist er i en noget bedre stand, er også udsat for meget kraftig befiskning, hvilket resulterer i udbytter, der ligger langt under udbyttepotentialet på lang sigt. Det er derfor målet, at der udarbejdes en flerårig plan for den langsigtede forvaltning af torskefiskeriet i Østersøen for at sikre, at torskebestandene i Østersøen udnyttes i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks overordnede mål, som er at skabe økonomisk, miljømæssigt og socialt bæredygtige forhold. |

120 | Generel baggrund Den Internationale Østersø-fiskerikommission (IBSFC) vedtog i 2003 en forvaltningsplan for torskefiskeriet i Østersøen. Forvaltningsplanen indeholdt forvaltningsmål og procedurer for fastsættelse af samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for de to bestande, tekniske foranstaltninger for at begrænse fiskeriindsatsen og forbedre selektiviteten i torskefiskeriet og en forpligtelse til at fortsætte samarbejdet om kontrol og håndhævelse. ICES-rådgivningen peger på en række svagheder i forvaltningsplanen og viser, at det for øjeblikket er meget vanskeligt at gennemføre planen. De største svagheder er, at den videnskabelige rådgivning er afhængig af fangstmængderne for det kommende år og af, at de aftalte TAC'er og kvoter håndhæves. På grund af usikkerhed ved vurderingen af bestandenes størrelse er ICES ikke i stand til at udarbejde tilstrækkeligt nøjagtige fangstprognoser til, at planen kan gennemføres. For at IBSFC-forvaltningsplanen kan blive en succes, skal TAC'erne og kvoterne gennemføres og håndhæves. Det har imidlertid vist sig, at de aftalte kvoter ikke overholdes, og at der landes betydelige mængder torsk især fra den østlige bestand, uden at de indberettes. ICES anslår, at omkring 35-45 % af landingerne af den østlige torskebestand ikke er blevet indberettet i de seneste år. Der gælder en række tekniske foranstaltninger for torskefiskeriet i Østersøen. Dertil hører lukning af områder/fangstperioder for at begrænse fiskeriindsatsen og redskabsspecifikke foranstaltninger for at øge selektiviteten i fiskeriet. Især har indførelsen af Bacoma-trawlet (et trawl med et kvadratmasket vindue monteret i fangstposen) vist sig at have haft en positiv virkning, således at fangsterne af undermålstorsk er blevet reduceret. De tekniske foranstaltninger har dog ikke været tilstrækkelige til, at problemet med ubæredygtigt fiskeri har kunnet løses. Alt i alt må det konkluderes, at den aktuelle IBSFC-forvaltningsplan ikke kan gennemføres og håndhæves. Det er derfor nødvendigt, at den revideres. |

130 | Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik indeholder generelle regler for bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne og regler for, hvornår Rådet skal vedtage forvaltningsplaner. Ved Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 af 21. december 2005 fastsættes alle permanente tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund. Dette forslag indeholder imidlertid supplerende tekniske foranstaltninger til langsigtet forvaltning af torskebestandene. Det foreslås bl.a., at visse områder og fangstperioder lukkes for torskefiskeri. Rådets forordning (EF) nr. 52/2006 af 22. december 2005 om fastsættelse for 2006 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for Østersøen indeholder en række midlertidige bestemmelser om forvaltning af torskefiskeriet i Østersøen. De bestemmelser, der er relevante for forvaltningen af torskebestandene, er taget med i dette forslag. |

140 | Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Forslagets mål er bæredygtig udvikling, og det er i overensstemmelse med EU's miljøpolitik, især de dele af politikken, der vedrører beskyttelse af naturlige levesteder og bevarelse af naturressourcerne. |

HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE |

Høring af interesserede parter |

211 | Høringsmetoder, hovedmålgrupper og respondenternes overordnede profil Forslaget er baseret på flere høringer af medlemsstaterne og repræsentanter for de interesserede parter. Kommissionen udsendte i september 2004 et uofficielt dokument til medlemsstaterne og de interesserede parter om problemerne ved forvaltning af torskefiskeriet og de elementer, der eventuelt skulle med i en forvaltningsplan. Det uofficielle dokument blev drøftet med medlemsstaterne på et uformelt møde den 5. oktober 2004. Det fik generelt en positiv modtagelse. Alle medlemsstaterne gik ind for, at der skulle udarbejdes en ny forvaltningsplan for torskebestandene, som skulle indeholde en ordning for begrænsning af fiskeriindsatsen. De bekræftede deres tilslutning på rådsmødet (fiskeriministrene) i december, hvor Rådet og Kommissionen udsendte en fælleserklæring om, at de i 2005 ville udarbejde en langsigtet forvaltningsplan for østersøtorsk, herunder en genopretningsplan for den østlige bestand. Kommissionen fremlagde i fortsættelse af fælleserklæringen et revideret uofficielt dokument i april 2005. Dette dokument blev drøftet med de interesserede parter på en regional workshop i Bruxelles den 3. maj og med medlemsstaterne den 6. juni. Både de interesserede parter og medlemsstaterne kunne tilslutte sig hovedlinjerne i den foreslåede forvaltningsplan. Nogle af de væsentlige spørgsmål, der blev rejst, var, at nedtrapningen af udnyttelsen til et bæredygtigt niveau på lang sigt skulle ske gradvis, og at det var vigtigt, at der blev indført en ordning for forvaltning af fiskeriindsatsen, som fiskeriet kunne acceptere. I den forbindelse kunne hverken medlemsstaterne eller de interesserede parter acceptere en "havdageordning" som den, der i øjeblikket gælder i Nordsøen og vest for Skotland. På grundlag af medlemsstaternes og de interesserede parters reaktioner udarbejdede Kommissionen under hensyntagen til ny videnskabelig rådgivning fra ICES et udkast til forslag til en rådsforordning. De interesserede parter blev hørt om udkastet til forslag den 23. august, og medlemsstaterne blev hørt i forbindelse med IBSFC's årsmøde den 5.-9. september. |

212 | Sammenfatning af svarene og af, hvordan der er taget hensyn til dem |

Ekspertbistand |

221 | Relevante videnskabelige områder/eksperter ICES og STECF blev anmodet om at give videnskabelig rådgivning om den langsigtede forvaltning af torskefiskeriet i Østersøen og især om, hvilke fangstregler der bør gælde i genopretningsfasen, og når bestandene er blevet genoprettet. Forslaget er baseret på denne rådgivning. |

2249 | Sammendrag af rådgivning, der er medtaget i overvejelserne Der nævnes ikke noget om, at gennemførelsen af planen eventuelt er forbundet med alvorlige farer, som kan have uoprettelige konsekvenser. |

225 | Rådgivningen fra ICES og STECF går generelt ud på, at fiskeridødeligheden skal reduceres kraftigt for at sikre høje udbytter og lav risiko for bestanden. Det anføres endvidere, at en gradvis nedtrapning af fiskeriindsatsen til de anbefalede niveauer over en årrække med stor sandsynlighed vil resultere i et bæredygtigt fiskeri, hvis planen gennemføres og håndhæves i sin helhed. |

226 | Offentliggørelse af ekspertrådgivningen Rådgivningen fra ICES og STECF er offentlig tilgængelig på deres respektive websteder. |

230 | Konsekvensanalyse De foreslåede foranstaltninger vil, hvis de gennemføres, resultere i følgende: a) for torskebestandene genopretning af torskebestandene i Østersøen til et bæredygtigt niveau og bevarelse af dette niveau fremover ændring i alderssammensætningen i retning af ældre og større fisk b) for andre bestande fiskeridødeligheden for bestande (hovedsagelig fladfisk), der fanges sammen med torsk i demersalt fiskeri, vil falde der foreligger ikke nogen analytisk vurdering for disse tilknyttede bestande, og virkningen af faldende fiskeridødelighed på bestandens udvikling og fangsterne kan ikke vurderes c) for fiskeriindsatsen en generel nedskæring af fiskeriindsatsen for de fartøjskategorier, som udnytter demersale arter i Østersøen d) for fiskeriets indflydelse på miljøet det demersale fiskeris indflydelse på miljøet bliver mindre e) for fangstsektoren stabile torskefangster i genopretningsperioden efterfulgt af øgede fangster øget fangst pr. indsatsenhed Hvilke økonomiske konsekvenser forvaltningsplanen får for fiskeriet afhænger af, hvordan medlemsstaterne gennemfører den. Den nuværende fiskeridødelighed for de to bestande er mellem to og tre gange større end de foreslåede mål, og for at de mål kan nås, skal fiskeriindsatsen nedsættes tilsvarende. Gennemføres planen, vil den derfor føre til en gradvis nedtrapning af fiskeriindsatsen på mellem 50 % og 75 %. Med uændret flådekapacitet betyder det en forholdsmæssig afkortning af de perioder, hvor bundfiskeri er tilladt. Reduceres kapaciteten i de fartøjskategorier, som fisker efter torsk, fx ved hjælp af oplægningsprogrammer, bliver de perioder, hvor demersalt fiskeri er tilladt, afkortet mindre. |

FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER |

310 | Retsgrundlag Retsgrundlaget for forslaget er artikel 37 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Da reformen af den fælles fiskeripolitik blev gennemført i 2002, og artikel 5 om genopretningsplaner og artikel 6 om forvaltningsplaner blev indsat i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002, samlede opmærksomheden sig om enkeltbestande, der havde stærkt brug for genopretningsforanstaltninger. Sådanne bestande skulle behandles anderledes end bestande, der klart befandt sig inden for sikre biologiske grænser. Nogle fiskerier er dog indbyrdes forbundne og/eller er nært tilknyttet hinanden og kræver en fælles forvaltning, for at der kan opstilles langsigtede mål og udarbejdes effektive forvaltningsregler. Da begge torskebestande, som forslaget vedrører, udnyttes af de samme fiskerfartøjer, er det en forudsætning, at der anvendes en flerårig plan for langsigtet forvaltning for begge bestande samtidigt, selv om bestandene har forskellig bevaringsstatus. En fiskebestands status kan ligge så marginalt inden for eller uden for sikre biologiske grænser, at bestandsstørrelsen kan ligge henholdsvis over eller under denne grænse fra år til år. Da dette kan ske under anvendelsen af planen, kræves der en indbygget fleksibilitet for at klare denne situation, samtidig med at det tilstræbes at bevare bestandene på et bæredygtigt niveau. Derfor kan dette forslag ikke vedtages i henhold til artikel 5 og 6 i forordning (EF) nr. 2371/2002, selv om det bygger på det samme idégrundlag med flerårige planer som de pågældende artikler. |

329 | Subsidiaritetsprincippet Forslaget falder ind under Fællesskabets enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, hvilket begrundes således: |

331 | Torskebestandene i Østersøen fordeler sig over det meste af Østersøen og findes i alle østersømedlemsstaternes farvande. De foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer hver for sig, vil ikke være tilstrækkelige til at garantere, at torskeressourcerne udnyttes i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål, og det er derfor påkrævet, at der træffes EU-foranstaltninger. Torskefiskeriet er hidtil blevet forvaltet ved hjælp af samlede tilladte fangstmængder og tekniske foranstaltninger. Disse foranstaltninger har vist sig ikke at være tilstrækkelige til at begrænse udnyttelsen til et bæredygtigt niveau, hvorfor der kræves yderligere EU-foranstaltninger. De foreslåede foranstaltninger går ud på at indføre en gradvis nedtrapning af fiskeriindsatsen ud over de årlige justeringer af den samlede tilladte fangstmængde. Disse foranstaltninger ledsages af kontrol-, inspektions- og overvågningsforanstaltninger. |

BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER |

409 | Forslaget har ingen konsekvenser for EU's budget. |

YDERLIGERE OPLYSNINGER |

Fornyet gennemgang/revision/udløbsklausul |

531 | Forslaget indeholder en bestemmelse om revurdering. |

532 | Forslaget indeholder en bestemmelse om revision. |

570 | Nærmere redegørelse for forslaget Forslaget indeholder en plan om at genopbygge og forvalte torskebestandene i Østersøen i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitik. For at målene kan nås, skal udnyttelsen af torskebestandene reduceres til et sådant niveau, at der er stor sandsynlighed for, at bestandene genopbygges til en acceptabel gydebiomasse, som kan give stabile TAC'er og høje udbytter. Derfor fastsættes der mål for fiskeridødeligheden, der er lave nok til, at bestandene kan genopbygges til et bæredygtigt niveau, og høje nok til at garantere høje udbytter. Den foreslåede minimumsfiskeridødelighed er baseret på videnskabelig rådgivning fra ICES og afspejler den aktuelle biologiske situation i Østersøen. Der er en revisionsklausul med i forslaget for at sikre, at minimumsfiskeridødeligheden eventuelt kan ændres på baggrund af ny videnskabelig viden og rådgivning. Målene skal nås ad to forskellige veje. Der kræves en årlig reduktion af fiskeriindsatsen og fiskeridødeligheden, indtil målene er nået. Der er fastsat særlige regler for, hvordan fiskeriindsatsen justeres, og hvordan videnskabelige data vil blive anvendt til at fastsætte samlede tilladte fangstmængder, som stemmer overens med indsatsbegrænsningerne. Planen indeholder bestemmelser om, at den skal tages op til ny vurdering hvert tredje år, for at det kan kontrolleres, om forvaltningsordningerne fungerer, som de skal. |

1. 2006/0134 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om en flerårig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[1],

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[2], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge ny videnskabelig rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) er torskebestanden i ICES-underafsnit 25-32 i Østersøen faldet til et niveau, hvor den lider under reduceret reproduktionsevne, og den måde, bestanden udnyttes på, er ikke bæredygtig.

(2) Ifølge ny videnskabelig rådgivning fra ICES overfiskes torskebestanden i ICES-underafsnit 22, 23 og 24 i Østersøen og er nået ned på et niveau, hvor der er risiko for reduceret reproduktionsevne.

(3) Der bør træffes foranstaltninger til at oprette en flerårig plan for fiskeriforvaltning af torskebestandene i Østersøen.

(4) Det er planens mål, at østersøtorskebestandene skal kunne udnyttes på en økonomisk, miljømæssigt og socialt bæredygtig måde.

(5) I forordning (EF) nr. 2371/2002 er det bl.a. fastsat, at EF for at nå dette mål skal anvende en forsigtighedstilgang ved fastsættelsen af foranstaltninger til beskyttelse og bevarelse af bestandene for at sikre en bæredygtig udnyttelse af dem og sørge for, at fiskeriets indvirkning på de marine økosystemer er mindst mulig. Planen bør tilsigte gradvis gennemførelse af en økosystembaseret tilgang til fiskeriforvaltningen og bidrage til et effektivt fiskeri inden for en økonomisk levedygtig og konkurrencedygtig fiskerisektor, der sikrer en rimelig levestandard for dem, der er afhængige af fiskeriet efter østersøtorsk, og som tager hensyn til forbrugernes interesser.

(6) For at nå dette mål skal den østlige bestand genopbygges, så den kommer til at befinde sig inden for sikre biologiske grænser, og begge bestande skal op på et sådant niveau, at deres fulde reproduktionsevne bevares, og der kan opnås de størst mulige udbytter på lang sigt.

(7) Det kan gennemføres, ved at der indføres en metode til gradvis at nedtrappe fiskeriindsatsen i torskefiskeriet til et niveau, som er i overensstemmelse med målet, og ved at der for torskebestandene fastsættes samlede tilladte fangstmængder (TAC'er), der er i overensstemmelse med fiskeriindsatsen.

(8) Da torskefangsterne i fiskerier efter sild og brisling og i garn- og indfiltringsnetfiskerier efter laks er meget begrænsede, bør fiskeriindsatsen ikke nedtrappes gradvis inden for disse fiskerier.

(9) For at sikre stabile fiskerimuligheder bør der indføres begrænsning for, hvor meget TAC'erne kan svinge fra år til år.

(10) En passende måde at kontrollere fiskeriindsatsen på er at regulere længden af de perioder, hvor det er tilladt at fiske efter torsk.

(11) Der kræves kontrolforanstaltninger ud over dem eller uanset dem, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser[3], Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik[4] og Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster[5], for at sikre, at foranstaltningerne i nærværende forordning overholdes -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I FORMÅL, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Formål

Ved denne forordning opstilles der en flerårig plan for følgende torskebestande (i det følgende benævnt "de pågældende torskebestande") og fiskeriet, der udnytter disse bestande:

a) torsk i underafsnit 22, 23 og 24

b) torsk i underafsnit 25-32.

Artikel 2

Anvendelsesområde

Forordningen gælder for EF-fiskerfartøjer (i det følgende benævnt "EF-fartøjer"), der udøver fiskeri i Østersøen, og medlemsstaterne, der grænser op til Østersøen (i det følgende benævnt "de pågældende medlemsstater").

Artikel 3

Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 og artikel 2 i forordning (EF) nr. 2187/2005:

a) "ICES-områder": områder som er fastsat af Det Internationale Havundersøgelsesråd og defineret i forordning (EØF) nr. 3880/91

b) "Østersøen": ICES-afsnit III b, III c og III d

c) "samlet tilladt fangstmængde (TAC)": den mængde, der hvert år kan tages af hver bestand

d) "FOS": et fartøjsovervågningssystem som omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer[6].

KAPITEL IIMÅLSÆTNING OG MÅL

Artikel 4

Målsætning og mål

Planen skal sikre bæredygtig udnyttelse af de pågældende torskebestande, ved at fiskeridødeligheden gradvis reduceres til og holdes på et niveau, der ikke ligger under:

1) 0,6 for aldersgruppen 3-6 år for torskebestanden i underafsnit 22, 23 og 24

2) 0,3 for aldersgruppen 4-7 år for torskebestanden i underafsnit 25-32.

KAPITEL II I SAMLEDE TILLADTE FANGSTMÆNGDER

Artikel 5

Fastsættelse af TAC'er

1. Rådet fastsætter hvert år på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal TAC'er for det følgende år for de pågældende torskebestande.

2. TAC'erne for de pågældende torskebestande fastsættes i henhold til artikel 6 og 7.

Artikel 6

Procedure for fastsættelse af TAC'er for de pågældende torskebestande

1. Rådet vedtager den TAC for de pågældende torskebestande, der ifølge en videnskabelig evaluering foretaget af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) er den største af de to følgende mængder:

a) den TAC, der resulterer i en nedgang i fiskeridødeligheden på 10 % i anvendelsesåret i forhold til den anslåede fiskeridødelighed for det foregående år

b) den TAC, der resulterer i den fiskeridødelighed, som er fastsat i artikel 4.

2. Hvis anvendelsen af stk. 1 resulterer i en TAC, der ligger mere end 15 % over TAC'en for det foregående år, vedtager Rådet en TAC, som ligger 15 % over TAC'en for det foregående år.

3. Hvis anvendelsen af stk. 1 resulterer i en TAC, der ligger mere end 15 % under TAC'en for det foregående år, vedtager Rådet en TAC, som ligger 15 % under TAC'en for det foregående år.

4. Stk. 3 anvendes ikke, hvis det fremgår af en videnskabelig evaluering fra STECF, at fiskeridødeligheden i TAC'ens anvendelsesår vil overstige en værdi på 1 pr. år for aldersgruppen 3-6 år for torskebestanden i underafsnit 22, 23 og 24 eller en værdi på 0,6 pr. år for aldersgruppen 4-7 år for torskebestanden i underafsnit 25-32.

Artikel 7

Fravigelse af artikel 6

Uanset artikel 6 kan Rådet, hvis det finder det berettiget, vedtage en TAC, der er lavere end den TAC, som følger af anvendelsen af artikel 6.

KAPITEL I V BEGRÆNSNING AF FISKERIINDSATSEN

Artikel 8

Procedure for fastsættelse af perioder, hvor det er tilladt at fiske med redskaber med en maskestørrelse på mindst 90 mm eller bundforankrede liner

1. Det er forbudt at fiske med trawl, vod eller lignende redskaber med en maskestørrelse på mindst 90 mm eller med garn, indfiltringsnet eller toggegarn med en maskestørrelse på mindst 90 mm eller med bundforankrede liner:

a) fra 15. marts til 14. maj i underafsnit 22, 23 og 24 og

b) fra 15. juni til 14. september i underafsnit 25-27.

2. Rådet træffer i henhold til stk. 3 og 4 hvert år afgørelse med kvalificeret flertal om yderligere perioder i det følgende år, hvor det er forbudt at fiske med de redskaber, som er nævnt i stk. 1.

3. Hvis STECF har anslået fiskeridødeligheden for en af de pågældende torskebestande til at være mindst 10 % større end den minimumsfiskeridødelighed, som er fastsat i artikel 4, nedsættes det samlede antal dage, hvor det er tilladt at fiske med de redskaber, som er nævnt i stk. 1, med 10 % i forhold til det samlede antal dage, hvor det er tilladt i det igangværende år.

4. Hvis STECF har anslået fiskeridødeligheden for en af de pågældende torskebestande til at være under 10 % større end den minimumsfiskeridødelighed, der er fastsat i artikel 4, er det samlede antal dage, hvor det er tilladt at fiske med de redskaber som er nævnt i stk. 1, lig med det samlede antal dage, der er tilladt i det igangværende år, multipliceret med den minimumsfiskeridødelighed som er fastsat i artikel 4, og divideret med den fiskeridødelighed, som STECF har skønnet.

5. Medlemsstaterne forelægger på Kommissionens anmodning en beskrivelse af den ordning, der anvendes for at sikre, at stk. 2, 3 og 4 overholdes.

6. Uanset stk. 1-4 har EF-fartøjer med en længde overalt på under 12 meter lov til om bord at beholde og lande indtil 10 % torsk udtrykt i levende vægt, når de fisker med garn, indfiltringsnet og/eller toggegarn med en maskestørrelse på mindst 110 mm.

Artikel 9

Procedure for nytildeling af fiskedage

1. Kommissionen kan tildele fiskedage, hvor det er tilladt at fiske efter torsk i de områder, som er fastsat i artikel 8, stk. 1, til medlemsstaterne i følgende tilfælde:

a) ved endeligt ophør med fiskerivirksomhed, der siden den 1. januar 2005 har fundet sted i det pågældende område i overensstemmelse med artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999

b) ved definitiv tilbagetrækning fra det pågældende område.

2. Det antal ekstra dage, som tildeles fartøjer i en given redskabskategori, er direkte proportionalt med den kapacitet målt i kW-dage, som de fartøjer, der er trukket ud, og som har anvendt det pågældende redskab, har haft i 2005 sammenholdt med den tilsvarende indsats, som alle fartøjer, der anvender redskabet, har haft i 2005. Beregningen afrundes til antal hele dage.

3. Medlemsstater, som ønsker at få del i de tildelinger, der er nævnt i stk. 1 og 2, forelægger en anmodning for Kommissionen sammen med en detaljeret rapport om det pågældende endelige ophør med fiskerivirksomhed. Kommissionen kan på basis af en sådan anmodning ændre fiskeriperioderne for den pågældende medlemsstat efter proceduren i artikel 30 i forordning (EF) nr. 2371/2002.

Artikel 10

Områdemæssige begrænsninger af fiskeriet

1. Det er fra 1. maj til 31. oktober forbudt at fiske inden for de områder, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter målt efter WGS84-koordinatsystemet:

a) Område 1:

- 55°45' N, 15°30' Ø

- 55°45' N, 16°30' Ø

- 55°00' N, 16°30' Ø

- 55°00' N, 16°00' Ø

- 55°15' N, 16°00' Ø

- 55°15' N, 15°30' Ø

- 55°45' N, 15°30' Ø

b) Område 2:

- 55°00' N, 19°14' Ø

- 54°48' N, 19°20' Ø

- 54°45' N, 19°19' Ø

- 54°45' N, 18°55' Ø

- 55°00' N, 19°14' Ø

c) Område 3:

- 56°13' N, 18°27' Ø

- 56°13' N, 19°31' Ø

- 55°59' N, 19°13' Ø

- 56°03' N, 19°06' Ø

- 56°00' N, 18°51' Ø

- 55°47' N, 18°57' Ø

- 55°30' N, 18°34' Ø

- 56°13' N, 18°27' Ø

2. Uanset stk. 1 er det tilladt at fiske med garn, indfiltringsnet og toggegarn med en maskestørrelse på mindst 157 mm eller med liner. Ved linefiskeri må der ikke beholdes torsk om bord.

KAPITEL VKONTROL, INSPEKTION OG OVERVÅGNING

Artikel 11

Særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen

1. Uanset artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser[7] skal alle EF-fartøjer med en længde overalt på mindst 8 m, der medfører eller anvender redskaber til torskefiskeri i Østersøen til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2187/2005, have en særlig tilladelse til at fiske efter torsk i Østersøen.

2. Medlemsstaterne må kun udstede den særlige tilladelse til torskefiskeri, som er nævnt i stk. 1, til EF-fartøjer, der i 2005 havde en særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen i henhold til punkt 6.2.1 i bilag III til Rådets forordning (EF) nr. 27/2005 af 22. december 2004 om fastsættelse for 2005 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger[8]. En medlemsstat kan dog udstede en særlig tilladelse til torskefiskeri til et EF-fartøj, der fører dens flag, og som ikke havde en særlig fiskeritilladelse i 2005, hvis den sørger for, at der mindst forhindres tilsvarende kapacitet målt i kilowatt (kW) i at fiske i Østersøen med redskaber som nævnt i stk. 1.

3. Hver af de pågældende medlemsstater opstiller og ajourfører en liste over fartøjer, der har en særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen, og lægger den ud på sit officielle websted.

4. Føreren af et fartøj eller dennes bemyndigede repræsentant, som af en medlemsstat har fået udstedt en særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen, skal opbevare en kopi af denne tilladelse om bord på fiskerfartøjet.

Artikel 12

Logbøger

1. Uanset artikel 6, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik[9] skal førere af EF-fartøjer med en længde overalt på mindst 8 m føre en logbog over deres aktiviteter i henhold til artikel 6 i nævnte forordning.

2. For fartøjer, der er udstyret med FOS, kontrollerer medlemsstaterne ved hjælp af FOS-data, at de data, som fiskeriovervågningscentret (FOC) modtager, svarer til de aktiviteter, der er registreret i logbogen. Krydskontrollen registreres i elektronisk form for en periode på tre år.

3. Hver medlemsstat opstiller en liste over kontaktsteder, hvortil logbøger, landingsopgørelser og forudgående meddelelser, jf. artikel 18, skal sendes, og lægger den ud på sit officielle websted.

Artikel 13

Elektronisk registrering og fremsendelse af fangstdata

1. Uanset artikel 1 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster[10] kan fartøjer, der er udstyret med FOS, om bord have installeret operationelle elektroniske midler, der er godkendt af flagmedlemsstatens myndigheder, til elektronisk registrering og indberetning af fiskeridata, som skal registreres i en logbog.

2. De fartøjer, der er nævnt i stk. 1, skal sende alle de registrerede fiskeridata, som skal registreres i en logbog, til flagmedlemsstatens FOC. Flagmedlemsstatens FOC sørger for, at dataene registreres i elektronisk form og opbevares i tre år.

3. Medlemsstaterne sørger for, at deres FOC modtager de oplysninger, der er nævnt i stk. 2, mindst én gang om dagen eller hyppigere, hvis FOC'et forlanger det.

4. Flagmedlemsstaterne sender dagligt de oplysninger, der er modtaget i henhold til stk. 2, til kyststatens FOC i den periode, hvor deres fiskerfartøjer befinder sig i kyststatens farvande. Kyststatens FOC kan beslutte, at oplysningerne skal fremsendes med kortere mellemrum.

Artikel 14

Registrering af fiskeriindsatsdata

1. Fiskerfartøjerne skal sende de data, der er foreskrevet i artikel 19b i forordning (EØF) nr. 2847/93, til flagmedlemsstatens FOC, og dataene registreres i dens elektroniske database, jf. artikel 13 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003.

2. Artikel 19b i forordning (EØF) nr. 2847/93 finder ikke anvendelse på fartøjer udstyret med FOS.

Artikel 15

Kontrol af fiskeriindsatsen

1. Flagmedlemsstatens myndigheder fører kontrol med, at følgende overholdes:

a) de fiskeriindsatsbegrænsninger, der er fastsat i artikel 8, stk. 1 og 2.

b) de fangstbegrænsninger, der er fastsat i artikel 10.

2. Hver medlemsstat opstiller senest den 31. januar hvert år en liste over fartøjer, som artikel 8, stk. 1 og 2, gælder for, og lægger den ud på sit officielle websted. Listen skal indeholde oplysning om det antal kalenderdage, som hvert fartøj har tilbragt i de områder, som er fastsat i artikel 8, stk. 1.

3. Den liste, der er nævnt i stk. 2, skal ajourføres dagligt, så den viser det antal fiskedage, som hvert fartøj har haft.

Artikel 16

Tolerance i forbindelse med logbogen

Uanset artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2807/83 er den tilladte tolerance i forbindelse med vurdering af, hvor stor en mængde TAC-fisk udtrykt i kg, der er om bord på fartøjerne, 8 % af tallet i logbogen.

For fangster, der landes usorteret, udgør den tilladte tolerance ved vurderingen af mængder 8 % af den samlede mængde, der er om bord.

Artikel 17

Indsejling i eller udsejling af bestemte områder

1. Et fiskerfartøj kan begynde at fiske i EF-farvande enten i underafsnit 22-24 (område A) eller underafsnit 25-27 (område B) med under 100 kg torsk om bord.

2 Når et fiskerfartøj sejler ud af område A, B eller underafsnit 28-32 (område C) med over 100 kg torsk om bord, skal det:

a) sejle direkte til en havn i det område, det har fisket i, og lande fisken eller

b) sejle direkte til en havn uden for det område, det har fisket i, og lande fisken.

c) Ved udsejling af det område, fartøjet har fisket i, skal redskaberne være stuvet i overensstemmelse med følgende betingelser, så de ikke umiddelbart kan bruges:

i) redskabets net, synk og lignende udstyr skal være adskilt fra dets skovle og dets slæbe- og trawlliner samt wirer

ii) redskaber, der befinder sig på eller over dækket, skal være solidt fastgjort til en del af overbygningen.

Artikel 18

Forudgående meddelelse

1. Føreren af et EF-fiskerfartøj, der sejler ud af område A, B eller C med over 300 kg torsk om bord, skal to timer før udsejlingen af området give flagmedlemsstatens myndigheder meddelelse om følgende:

a) udsejlingstidspunkt og -position

b) de fangstmængder, der opbevares om bord, angivet i levende vægt for hver art.

Fartøjer, som artikel 13 gælder for, er fritaget for denne forpligtelse.

2. Den i stk. 1 nævnte meddelelse kan også gives af EF-fartøjsførerens repræsentant.

3. Uanset artikel 7, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal føreren af et EF-fartøj eller dennes bemyndigede repræsentant, hvis fartøjet har over 300 kg torsk om bord (levende vægt), give myndighederne i den medlemsstat, hvor landingen skal finde sted, meddelelse om følgende, mindst en time før det anløber et landingssted:

a) landingsstedets navn

b) det anslåede tidspunkt for ankomsten til landingsstedet

c) de fangstmængder, der opbevares om bord, angivet i levende vægt for hver art.

Artikel 19

Udpegede havne

1. Et fartøj, der har over 750 kg torsk om bord udtrykt i levende vægt, må kun lande torsken i udpegede havne.

2. Hver medlemsstat kan udpege havne, hvor landinger på over 750 kg østersøtorsk skal foregå.

3. Senest 15 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse ajourfører hver medlemsstat, der har udfærdiget en liste over udpegede havne, sin liste og lægger den ud på sit officielle websted.

Artikel 20

Vejning af torsk, der landes første gang

1. Fiskerfartøjer med over 100 kg torsk om bord må først påbegynde landingen, når myndighederne på landingsstedet har givet dem tilladelse til det.

2. En medlemsstats myndigheder kan forlange, at enhver mængde torsk, der er fanget i Østersøen, og som landes i den pågældende medlemsstat, vejes under overværelse af kontrollører, inden den transporteres bort fra landingshavnen.

Artikel 21

Inspektionsmål

Medlemsstaterne omkring Østersøen fastsætter hver især særlige inspektionsmål. Målene revideres med regelmæssige mellemrum, efter at de opnåede resultater er analyseret. Inspektionsmålene skal udvikles gradvis, indtil de referencemål, der er fastsat i bilag I, er nået.

Artikel 22

Forbud mod gennemsejling og omladning

1. Det er forbudt at gennemsejle områder, der er lukket for torskefiskeri, medmindre fiskeredskaberne om bord er forsvarligt fastsurret og stuvet i henhold til artikel 17, stk. 2, litra c).

2. Omladning af torsk må kun finde sted i en havn, som myndighederne har udpeget til omladning.

3. Medlemsstaterne opstiller og ajourfører hver især en liste over havne, der er udpeget til omladning, og lægger den ud på sit officielle websted.

Artikel 23

Transport af østersøtorsk

Uanset artikel 8, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal føreren af et fiskerfartøj med en længde overalt på mindst 8 meter udfylde en landingsopgørelse, når der transporteres fisk til et andet sted end landings- eller importstedet.

Landingsopgørelsen vedlægges de dokumenter, der er omhandlet i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 2847/93.

Artikel 24

Fælles overvågning og udveksling af kontrollører

1. De pågældende medlemsstater foretager fælles inspektion og overvågning og indfører fælles operative procedurer med henblik herpå.

2. De medlemsstater, der deltager i fælles inspektion og overvågning, sørger for, at der inviteres kontrollører fra hver af de deltagende medlemsstater til at være med i dette arbejde.

3. Kommissionens inspektører kan deltage i den fælles inspektion og overvågning.

4. EF-Fiskerikontrolagenturet indkalder inden den 15. november hvert år de nationale inspektionsmyndigheder til et møde for at koordinere det fælles inspektions- og overvågningsprogram for det følgende år.

Artikel 25

Nationale kontrolhandlingsprogrammer

1. Medlemsstaterne omkring Østersøen opstiller hver et nationalt kontrolhandlingsprogram for Østersøen i henhold til bilag II.

2. Medlemsstaterne omkring Østersøen opstiller særlige inspektionsmål i henhold til bilag I. Målene revideres med regelmæssige mellemrum, efter at de opnåede resultater er analyseret. Inspektionsmålene skal udvikles gradvis, indtil de referencemål, der er fastsat i bilag I, er nået.

3. Inden den 31. januar hvert år lægger medlemsstaterne omkring Østersøen deres nationale kontrolhandlingsprogram, jf. stk. 1, tillige med en gennemførelsesplan ud på deres officielle websted, så Kommissionen og de øvrige medlemsstater, der grænser op til Østersøen, kan se dem.

4. Kommissionen indkalder mindst én gang om året til møde i Komitéen for Fiskeri og Akvakultur med henblik på at evaluere, om de nationale kontrolhandlingsprogrammer for torskefiskeri i Østersøen overholdes, og de opnåede resultater.

Artikel 26

Det særlige kontrolprogram

Uanset artikel 34c, stk. 1, femte afsnit, i forordning (EØF) nr. 2847/93 kan det særlige kontrol- og inspektionsprogram for de pågældende torskebestande vare i mere end tre år.

KAPITEL V I OPFØLGNING

Artikel 27

Evaluering af planen

1. På grundlag af rådgivning fra STECF og Det Regionale Rådgivende Råd for Østersøen evaluerer Kommissionen forvaltningsforanstaltningernes indvirkning på de pågældende bestande og på fiskeriet efter disse bestande det tredje år, forordningen anvendes, og hvert af de følgende år.

2. Kommissionen indhenter videnskabelig rådgivning fra STECF om, hvilken udvikling der er sket med hensyn til at nå de mål, der er sat i artikel 4, det tredje år, forordningen anvendes, og hvert af de følgende år. Fremgår det af rådgivningen, at det ikke er sandsynligt, at målene bliver nået, træffer Rådet med kvalificeret flertal afgørelse om et forslag fra Kommissionen om yderligere og/eller alternative foranstaltninger, der skal træffes, for at målene kan nås.

Artikel 28

Revision af minimumsfiskeridødeligheden

Finder Kommissionen på grundlag af rådgivning fra STECF, at den minimumsfiskeridødelighed, der er anført i artikel 4, er i uoverensstemmelse med forvaltningsplanens mål, træffer Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen afgørelse med kvalificeret flertal om at revidere minimumsfiskeridødeligheden, så den bliver i overensstemmelse med målene.

KAPITEL VI I AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 29

Ophævelse

1. Rådets Forordning (EF) nr. 779/97 af 24. april 1997 om en forvaltningsordning for fiskeriindsatsen i Østersøen[11] ophæves.

2. Artikel 19a, stk. 1a, i forordning (EØF) nr. 2847/93 ophæves.

Artikel 30

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2007.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Rådets vegne

Formand

BILAG I

SÆRLIGE INSPEKTIONSMÅL:

Formål

1. Hver medlemsstat skal fastsætte særlige inspektionsmål i henhold til dette bilag.

Strategi

2. Inspektionen og overvågningen af fiskeriet skal koncentreres om fartøjer, der vil kunne fange torsk. Der skal foretages stikprøveinspektioner i forbindelse med transport og afsætning af torsk som en supplerende krydskontrol for at teste, hvor effektiv inspektionen og overvågningen er.

Prioritering

3. Kontrollen af de forskellige redskabstyper prioriteres forskelligt, afhængigt af i hvilket omfang flåderne er berørt af fiskeriindsatsbegrænsningerne. Derfor skal medlemsstaterne hver især foretage en særlig prioritering.

Referencemål

4. Senest en måned efter denne forordnings ikrafttrædelse gennemfører medlemsstaterne deres inspektionsplaner under hensyntagen til nedenstående mål.

Medlemsstaterne specificerer og beskriver, hvilken stikprøvestrategi der vil blive anvendt.

Kommissionen kan efter anmodning få adgang til medlemsstatens stikprøveplan.

a. Inspektion i havn

Generelt bør der tilstræbes en nøjagtighed, der mindst svarer til, hvad der kan opnås ved en simpel, tilfældig prøveudtagning, hvor inspektionerne omfatter 20 vægtprocent af torskelandingerne på alle landingssteder.

b. Inspektion af afsætningen

Inspektion af 5 % af de mængder torsk, der udbydes til salg på fiskeauktionerne.

c. Inspektion til havs

Fleksibelt mål, der skal fastsættes efter en indgående analyse af fiskeriet i hvert område. Målene for inspektion til havs vedrører antallet af inspektionsdage til havs i forvaltningsområderne for torsk, eventuelt med et separat mål for inspektionsdage i bestemte områder.

d. Overvågning fra luften

Fleksibelt mål, der skal fastsættes efter en indgående analyse af fiskeriet i hvert område og under hensyntagen til de ressourcer, som medlemsstaten har til rådighed.

BILAG II

De nationale kontrolhandlingsprogrammers indhold

De nationale kontrolhandlingsprogrammer skal bl.a. indeholde følgende:

1. KONTROLRESSOURCER

Menneskelige ressourcer

1.1. Antallet af kontrollører på land og på skibene og de perioder og områder, hvor de skal sættes ind.

Tekniske ressourcer

1.2. Antallet af inspektionsskibe og -luftfartøjer og de perioder og områder, hvor de skal sættes ind.

Finansielle ressourcer

1.3. Budgetmidlerne til indsættelse af menneskelige ressourcer, inspektionsskibe og -luftfartøjer.

2. ELEKTRONISK REGISTRERING OG INDBERETNING AF FISKERIDATA

Beskrivelse af de ordninger, der er indført for at overholde artikel 13, 14, 15 og 18.

3. UDPEGNING AF HAVNE

Hvor det er relevant, en liste over havne, der er udpeget til torskelandinger, jf. artikel 19.

4. INDSEJLING I ELLER UDSEJLING AF BESTEMTE OMRÅDER

Beskrivelse af de ordninger, der er indført for at overholde artikel 17.

5. KONTROL AF LANDINGER

Beskrivelse af de faciliteter og/eller ordninger, der skal sikre, at artikel 12, 16, 20, 22 og 23 overholdes.

6. INSPEKTIONSPROCEDURER

I de nationale kontrolhandlingsprogrammer angives, hvilke procedurer der følges i forbindelse med:

a) inspektion til havs og på land

b) kommunikation med de myndigheder, som andre medlemsstater har udpeget til at være ansvarlige for det nationale kontrolhandlingsprogram for torsk

c) fælles overvågning og udveksling af kontrollører, herunder fastlæggelse af kontrollørernes beføjelser og myndighed, når de opererer i andre medlemsstaters farvande.

[1] EUT C […] af […], s. […].

[2] EUT C […] af […], s. […].

[3] EFT L 171 af 6.7.1994, s. 7.

[4] EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).

[5] EFT L 276 af 10.10.1983, s. 1.

[6] EUT L 333 af 20.12.2003, s. 17.

[7] EFT L 171 af 6.7.1994, s. 7.

[8] EUT L 12 af 14.1.2005, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1936/2005 (EUT L 311 af 26.11.2005, s. 1).

[9] EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 768/2005 (EUT L 128 af 21.5.2005, s. 1).

[10] EFT L 276 af 10.10.1983, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1804/2005 (EUT L 290 af 4.11.2005, s. 10).

[11] EFT L 113 af 30.4.1997.