Hi *** KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 13.05.1998 
KOM(1998) 302 endelig udg. 
il Lige muligheder for 
kvinder og mænd 
i Den Europæiske Union 
Årsrapport 1997 
(forelagt af Kommissionen) 

Indhold: 
OVERSIGT 
AFSNIT 1 INTEGRERING AF KØNSASPEKTET 1 ALLE POLITIKKER OG 
AKTIONER MED HENSYN TIL LIGE MULIGHEDER 
AFSNIT 2 KVINDER OG MÆND PÅ ARBEJDSMARKEDET 
AFSNIT 3 EN BEDRE FORENING AF FAMILIELIV OG ARBEJDE I EUROPA -
PASNINGSPROGRAM 
AFSNIT 4 LIGELIG REPRÆSENTATIOM AF KVINDER OG MÆND I 
BESLUTNINGSTAGNINGEN 
AFSNIT 5 LIGESTILLING - FREMSKRIDT I 1997 
AFSNIT 6 OPFØLGNING AF HANDLINGSPLANEN FRA BEIJING 
•1 
OVERSIGT 
I denne årsrapport om lige muligheder for mænd og kvinder i Den Europæiske Union gives et 
overblik over de vigtigste begivenheder, som har haft indflydelse på området lige muligheder 
på fællesskabsniveau og på nationalt niveau i 1997. Der har rejst sig vigtige spørgsmål inden 
for en række områder, men tre begivenheder fortjener at blive fremhævet specielt: 
• der blev opnået enighed om Amsterdam-traktaten med nye beføjelser vedrørende lige 
muligheder; 
• medlemsstaterne besluttede i fællesskab at iværksætte en ny beskæftigelsesstrategi, der 
skal gennemføres umiddelbart, og hvor lige muligheder indgår eksplicit som et vigtigt led; 
• der blev gjort fremskridt i arbejdet med at integrere spørgsmålet om lige muligheder for 
mænd og kvinder på andre områder, hvor der bygges videre på indgåede forpligtelser med 
hensyn til integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner. 
Lige muligheder i Amsterdam-traktaten 
I 1997 blev Amsterdam-traktaten vedtaget. I 1998 begynder processen med ratificeringen. I 
traktaten bekræftes betydningen af lige muligheder i det europæiske integrationsprojekt, og 
traktaten åbner nye muligheder for udvikling. Ligestilling mellem mænd og kvinder har altid 
været et afgørende princip i de forskellige traktater og bekræftes som sådan i den nye artikel 2 
i den nye traktat. I artikel 3 pålægges Fællesskabet at fjerne uligheder og fremme ligestilling 
mellem mænd og kvinder i alle sine aktiviteter - dette er det fundament, som er nødvendigt for 
yderligere at fremme strategien for integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner. 
Den nye artikel 13 giver mulighed for at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at 
bekæmpe alle former for forskelsbehandling, herunder forskelsbehandling på grund af kon 
eller seksuel orientering. 
Artikel 141 er en udvidelse af det område, den tidligere artikel 141 dækkede, og giver et 
specifikt juridisk grundlag for ligebehandling af mænd og kvinder. Bestemmelserne her 
omhandler nøglebegreber i forbindelse med beskæftigelse og erhverv. Her bekræftes også 
medlemsstaternes ret til at gennemføre foranstaltninger, der tager sigte på at indføre 
specifikke tiltag, der skal gøre det lettere for det underrepræsenterede køn at udøve en 
erhvervsaktivitet eller forebygge eller opveje ulemper i den erhvervsmæssige karriere1. 
Kommissionen mener, at man må hilse disse aspekter af den nye traktat velkommen, især 
fordi lighedsprincippet hermed cementeres, ligesom der også er et sikkert grundlag for 
fremtidige initiativer på en række fronter. 
Den nye beskæftigelsesstrategi 
Artikel 6, stk. 3, i Aftale om Social- og Arbejdsmarkedspolitikken indgår og udvides i den fremtidige V.V-
traktats artikel 141 
-3-
I november 1997 enedes stats- og regeringscheferne på det særlige beskæftigelsestopmøde i 
Luxembourg om en ny europæisk beskæftigelsesstrategi. På topmødet anerkendte man, at 
spørgsmålet om kvinders stilling på arbejdsmarkedet fortjener særlig opmærksomhed. 
EU kan, bl.a ved at få en højere erhvervsfrekvens blandt kvinder, bidrage afgørende til den 
vækst i beskæftigelsen, som er nødvendig for at sikre EU's fremtid og bevare velstanden og 
de sociale systemer. På beskæftigelsestopmødet anerkendte man på højeste niveau, at lige 
muligheder er et spørgsmål af økonomisk interesse. 
Etableringen af en ny beskæftigelsesstrategi indebærer, at man på højeste plan hvert år 
fremover vil se på, hvilke fremskridt der er gjort inden for området lige muligheder på 
arbejdsmarkedet. 
Rådet vedtog følgelig i december 1997 retningslinjer for beskæftigelsen for 1998. 
1 disse retningslinjer er der fastsat mål inden for fire områder: iværksætterkultur, 
beskæftigelsesevne, tilpasningsevne i arbejdsstyrken og på arbejdspladsen samt lige 
muligheder. 
Medlemsstaterne vil fremlægge handlingsplaner i april 1998 med en detaljeret redegørelse for 
de aktioner, de gennemfører for at føre retningslinjerne ud i livet. Rådet vil første gang se på 
forløbet i Cardiff i juni 1998. Kommissionen og Rådet vil gennemføre en fælles evaluering af 
planerne på topmødet for stats- og regeringscheferne i Wien i december 1998. 
Integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner (mainstreaming) 
Der var markante fremskridt i 1997 inden for området mainstreaming - strategien for integre­
ring af lige muligheder i alle vigtige politiske områder. 
Det tydeligste og bedste eksempel på integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner 
er fremhævelsen af lige muligheder i strategien for beskæftigelse. 
I Kommissionen er der etableret strukturer, der skal medvirke til en sikring af, at der tages 
hensyn til ligestilling, når de generelle rammer lægges for EU-politikker. 
I 1997 udpegede 29 tjenestegrene i Kommissionen tjenestemænd, der specifikt har ansvaret 
for at lette og fremme udviklingen af mainstreaming (integrering af kønsaspektet i alle 
politikker og aktioner) i deres generaldirektorat. De hertil udpegede tjenestemænd fungerer 
som en støttestruktur i denne opgave i deres egen tjenestegren, og de udveksler regelmæssigt 
ideer og erfaringer på tværs af tjenestegrenene. 
Strukturfondene er EU's vigtigste finansieringsinstrument med hensyn til fremme af 
økonomisk og social samhørighed. Rådet havde i sin resolution2 om strukturfondene og lige 
muligheder for mænd og kvinder, som blev vedtaget i 1996, anført, at strukturfondene skulle 
spille en vigtig rolle ved at fremme lige muligheder - en rolle, som bør styrkes. 
Rådets resolution af 2. december 1996 om integrering af princippet om lige muligheder for mænd og 
kvinder i de europæiske strukturfonde, EFT C 386 af 20.12.1996 
4-
Kommissionen har i vid udstrækning taget hensyn til dette synspunkt i 1997 i sit forberedende 
arbejde, der skal føre til fremlæggelse af forslag i 1998 vedrørende en reform af struktur­
fondene. 
En styrket forpligtelse til aktivt at støtte arbejdet med lige muligheder inden for alle områder 
af strukturfondene vil udgøre et vigtigt element i strategien for integrering af kønsaspektet i 
alle politikker og aktioner. 
I forbindelse med EU's politik for udviklingssamarbejde har Kommissionen fremlagt et 
forslag til Rådets forordning om integrering af kønsaspektet i udviklingssamarbejdet. Målet 
med dette forslag, som i øjeblikket drøftes i Rådet og i Europa-Parlamentet, er at fremme 
vedtagelsen af en fremgangsmåde, hvor der tages hensyn til kønsaspektet ved udarbejdelsen 
og gennemførelsen af EU's udviklingspolitik og ved overvågningen og evalueringen af denne 
politik. 
Konklusion 
Dette er de vigtigste områder i arbejdet for lige muligheder i EU i 1997. Betydningen heraf 
ligger mindre i de konkrete resultater eller de fordele, der er opnået i 1997, end i de 
muligheder, dette indebærer for den fremtidige udvikling. 
Den reelle betydning af 1997 vil fremtræde mere klart, når EU implementerer Amsterdam­
traktaten efter ratificeringen; når den årlige beskæftigelsesproces slår rødder; og når tanken 
om integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner finder udbredelse på stadig flere 
politiske felter. 
5-
Box BESTEMMELSER OM LIGESTILLING I 
AMSTERDAM-TRAKTATEN 
Artikel F 
Unionen bygger på principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne 
og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, der alle er principper, som 
medlemsstaterne har tilfælles. 
Artikel 2 
Fællesskabet skal fremme.... et højt beskæftigelsesniveau, et højt socialt beskyttelsesniveau, 
ligestilling mellem mænd og kvinder.... højnelse af levestandarden og livskvaliteten, 
økonomisk og social samhørighed samt solidaritet mellem medlemsstaterne. 
Artikel 3 
/ alle de aktiviteter, der er nævnt i denne artikel, tilstræber Fællesskabet at fjerne uligheder-
og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder. 
Artikel 13 
... kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa­
parlamentet træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at bekæmpe forskelsbehandling på 
grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel 
orientering. 
Artikel 137 
Med henblik på at virkeliggøre de i artikel 1173 fastlagte mål støtter og supplerer Fælles­
skabet medlemsstaternes indsats på følgende områder: 
• Forbedring af især arbejdsmiljøet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed; 
• arbejdsvilkårene; 
• information og høring af arbejdstagerne; 
• integration af personer, der er udstødt fra arbejdsmarkedet, jf dog artikel 127; 
• lige muligheder for mænd og kvinder på arbejdsmarkedet og ligebehandling i arbejdet. 
3 Artikel 117 omfatter artikel 1 i protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som nu er medtaget i 
traktaten. Den skal fremme beskæftigelsen og forbedre arbejds- og levevilkårene 
6-
Artikel 141 
Hver medlemsstat gennemfører princippet om lige løn til mænd og kvinder for samme 
arbejde eller arbejde af samme værdi. 
Ved løn forstås i denne artikel den almindelige grund- eller minimumsløn og alle 
andre ydelser, som arbejdstageren som følge af arbejdsforholdet modtager fra 
arbejdsgiveren direkte eller indirekte i penge eller naturalier. 
Lige løn uden forskelsbehandling baseret på køn indebærer: 
a) at den løn, der ydes for samme akkordlønnet arbejde, fastsættes på samme bereg­
ningsgrundlag; 
b) at den løn, der ydes for tidslønnet arbejde, er den samme for samme slags arbejde. 
Rådet vedtager efter fremgangsmåden i artikel 251 og efter høring af Det Økonomiske 
og Sociale Udvalg foranstaltninger, der skal sikre anvendelsen af principper om lige 
muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse 
og erhverv, herunder princippet om lige løn for samme arbejde eller arbejde af samme 
værdi. 
For at sikre fuld ligestilling mellem mænd og kvinder i praksis på arbejdsmarkedet er 
princippet om ligebehandling ikke til hinder for, at de enkelte medlemsstater opret­
holder eller vedtager foranstaltninger, der tager sigte på at indføre specifikke fordele, 
der har til formål at gøre det lettere for det underrepræsenterede køn at udøve en 
erhvervsaktivitet eller at forebygge eller opveje ulemper i den erhver\>smæssige 
karriere. 
7-
BOX: BESKÆFTIGELSESPOLITIKKEN 11998 
FIRE SØJLER OG NITTEN RETNINGSLINJER 
I. FORBEDRING AF BESKÆFTIGELSESEVNEN 
Bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed og forebyggelse af langtidsarbejdsløshed 
Medlemsstaterne sørger for at, 
1. alle arbejdsløse unge får tilbudt en ny start, inden de har været arbejdsløse i seks 
måneder; 
2. arbejdsløse voksne også tilbydes en ny start, inden de har været arbejdsløse i tolv 
måneder. 
Overgang fra passive foranstaltninger til aktive foranstaltninger 
3. Alle medlemsstater bestræber sig på markant at øge antallet af personer, der får stotte 
gennem aktive foranstaltninger til forbedring af deres beskæftigelsesevne, og med­
lemsstaterne har sat sig som mål gradvist at nå de tre bedst fungerende medlemsstater 
gennemsnit og med et minimum på 20%. 
Ansporing til et fælles tiltag 
4. Arbejdsmarkedets parter opfordres til at indgå aftaler med henblik på at ogc antallet af 
muligheder for uddannelse, erhvervserfaring, praktikantstillinger eller andre foranstalt­
ninger, der kan forventes at fremme beskæfligelsesevnen. 
5. Medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter bestræber sig på at udvikle mulighederne 
for livslang uddannelse. 
Overgangen fra skole til arbejde gøres mere lempelig 
Medlemsstaterne 
6. forbedrer kvaliteten af deres skolesystemer for væsentligt at nedsætte antallet af unge, 
som dropper ud af skolesystemet for tidligt; 
7. sikrer, at unge i højere grad er i stand til at tilpasse sig de teknologiske og økonomiske 
ændringer og at de opnår færdigheder, som er relevante for arbejdsmarkedet, og hvor 
det er hensigtsmæssigt, ved at der indføres eller udformes lærlingeuddannelser. 
II. UDVIKLING AF EN IVÆRKSÆTTERKULTUR 
Det skal gøres lettere at starte og at drive en erhvervsvirksomhed 
Medlemsstaterne, 
8. skal lægge særlig vægt på at nedsætte de overordnede omkostninger og administrative 
byrder for erhvervslivet markant, især for små og mellemstore virksomheder og når 
der skal ansættes flere arbejdstagere; 
9. skal tilskynde til etablering af selvstændig virksomhed ved at undersøge muligheden 
for at mindske antallet af hindringer, som eventuelt eksisterer, især hindringer i 
skattesystemet og i ordninger for den sociale sikkerhed for at fremme selvstændig 
virksomhed og oprettelse af små virksomheder især med lønmodtagere som 
initiativtagere. 
Udnyttelse af muligheder for jobskabelse 
10. Medlemsstaterne undersøger mulighederne for foranstaltninger, der fuldt ud udnytter 
de muligheder, der findes for jobskabelse på lokalt niveau i erhvervsdrivende for­
eninger og i forbindelse med nye aktiviteter til opfyldelse af behov, som markedet 
endnu ikke dækker, og medlemsstaterne ser på, hvor man kan nedsætte antallet af 
hindringer for gennemførelse af sådanne foranstaltninger. 
Skattesystemet gøres mere beskæftigelsesvenligt 
Medlemsstaterne, 
11. fastsætter om nødvendigt et mål for en gradvis sænkning af det overordnede skattetryk 
under hensyntagen til det aktuelle niveau, og hvor det er hensigtsmæssigt også et mål 
for en gradvis sænkning af beskatningen af arbejdsomkostninger og arbejdsomkost­
ninger, der ikke er forbundet med lønnen, især i forbindelse med ufaglært arbejde og 
lavtlønsarbejde; 
12. undersøger uden forpligtelser, om det er ønskeligt at sænke momssatsen for arbejds­
krafttunge tjenesteydelser, der ikke berøres af tværnational konkurrence. 
III. BEDRE TILPASNINGSEVNE I VIRKSOMHEDER OG BLANDT ARBEJDS­
TAGERE I VIRKSOMHEDERNE 
Modernisering af arbejdsorganisationen 
13. Arbejdsmarkedets parter opfordres til på et passende niveau at indgå aftaler, især på 
sektorniveau og virksomhedsniveau, om en modernisering af arbejdsorganisationen, 
herunder ordninger for fleksibelt arbejde med henblik på at gøre virksomhederne pro­
duktive og konkurrencedygtige og for at opnå den ønskede balance mellem 
fleksibilitet og sikkerhed. 
14. Alle medlemsstaterne undersøger muligheden for i deres lovgivning at inddrage mere 
smidige former for kontrakter, hvor der tages hensyn til, at der i stigende grad findes 
meget forskellige former for ansættelse. De arbejdstagere, der arbejder med en 
kontrakt af denne type, bør samtidig nyde godt af en passende sikkerhed og en højere 
status på arbejdet, hvis dette kan forenes med virksomhedens behov. 
Støtte til tilpasningstiltag i virksomheder 
15. Medlemsstaterne undersøger de hindringer, især hindringer af skattemæssig karakter, 
der findes for investeringer i menneskelige ressourcer, og gennemfører om muligt 
skattelettelser eller andre incitamenter for etablering af uddannelse i virksomhederne 
selv; medlemsstaterne undersøger også alle nye bestemmelser for at sikre, at disse 
bidrager til at fjerne hindringer for beskæftigelsen og hjælper arbejdsmarkedet med at 
tilpasse sig de strukturelle ændringer i økonomien. 
IV. EN STYRKELSE AF POLITIKKEN FOR LIGE MULIGHEDER 
Bekæmpelse af kønsskævheder 
16. Medlemsstaterne skal forsøge at mindske den kløft, der findes mellem kvinders og 
mænds arbejdsløshedstal ved aktivt at støtte en stigende andel af kvinder i 
arbejdsstyrken, og endvidere skal medlemsstaterne gøre en indsats for at ændre, at 
kvinder er underrepræsenteret i visse økonomiske sektorer og erhverv, mens de er 
overrepræsenteret i andre. 
En bedre forening af arbejde og familieliv 
17. Medlemsstaterne skal stræbe efter at hæve niveauet for pasnings- og plejetilbud, hvor 
ikke alle behov er dækket. 
Det skal gøres lettere at vende tilbage til arbejdsmarkedet 
18. Medlemsstaterne skal være særlig opmærksomme på kvinder og mænd, der efter at 
have været borte fra arbejdsmarkedet ønsker at vende tilbage som lønmodtagere, og i 
den forbindelse skal medlemsstaterne undersøge, med hvilke midler man gradvist kan 
fjerne hindringer for en sådan tilbagevenden til arbejdsmarkedet. 
Støtte til integrering af handicappede som erhvervsaktive 
19. Medlemsstaterne skal i særlig grad have opmærksomheden henledt på de problemer, 
handicappede kan komme ud for som erhvervsaktive. 
-10 
AFSNIT 1 
INTEGRERING AF KØNSASPEKTET I ALLE POLITIKKER 
OG AKTIONER (MAINSTREAMING) MED HENSYN TIL 
LIGE MULIGHEDER 
Kommissionen er begyndt på en mainstreaming-politik, der skal integrere spørgsmålet om 
lige muligheder i alle Fællesskabets større politikker og aktioner. Denne forpligtelse blev 
indgået med vedtagelsen af en meddelelse4 i februar 1996. På FN's fjerde internationale 
konference5 blev der udarbejdet en plan for integrering af kønsaspektet i alle politikker og 
aktioner (mainstreaming). Integreringen af kønsaspektet i alle politikker og aktioner 
forudsætter mere omfattende tiltag i forbindelse med ligestilling. 
Der er ved at indtræde en holdningsændring, når det gælder fremme af lige muligheder og 
udvikling af kønsaspektet i alle politikker og programmer på medlemsstatsniveau, i EU og i 
internationale fora og drøftelser. 
I EU har betydningen og meningen af begrebet mainstreaming varieret afhængigt af 
sammenhængen. Den måde, begrebet er blevet anvendt på, har blandt andet været afhængigt 
af, hvor langt ligestillingspolitikken i de forskellige medlemsstater var nået, og i hvilken 
udstrækning de relevante aktører har haft viden om og vilje til at gennemføre ændringer. På 
trods af store fremskridt forekommer der stadig en række hindringer og mangler. Der er behov 
for en række foranstaltninger for at overvinde disse hindringer. Disse foranstaltninger 
omfatter bevidsthedsgørelse, omfattende uddannelse for at udvikle den nødvendige ekspertise 
vedrørende kønspolitiske spørgsmål, regelmæssige kønsspecifikke konsekvensanalyser af 
politikker samt ligestil lings vurderinger for at sikre kvaliteten i lovgivningsforslag og andre 
politiske dokumenter. 
Box 
Formålet med mainstreaming-politikken er at forbedre kvaliteten i politikkerne og at 
undgå utilsigtede negative følger. Der skal udarbejdes en strategi for overvågning af de 
kønsspecifikke konsekvenser af alle politikker, især for sådanne, der normalt betragtes 
som kønsneutrale. 
På europæisk niveau 
l 1997 blev de eksisterende strukturer til fremme af lige muligheder i Europa-Kommissionens 
politikker og aktiviteter, nemlig kommissærgruppen for ligestilling, fællesgruppen for ligestil­
ling og undergruppen for ligestilling i strukturfondene suppleret med en gruppe af tjeneste­
mænd, udvalgt på et bredt grundlag, med ansvar for integrering af kønsaspektet i alle 
politikker og aktioner. 
4 KOM(96) 67 endel. udg. af 21.2.1996 
5 FN's fjerde internationale kvindekonference, Beijing, Kina, 4. - 15. september 1995 
11-
Strategien for integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner er også blevet bakket op 
med en beslutning fra Europa-Parlamentet6 om Kommissionens meddelelse om integrering af 
lige muligheder for mænd og kvinder i alle fællesskabspolitikker og -aktioner, som blev 
vedtaget i september 1997. Europa-Parlamentet opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre 
en politik til integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner både lokalt, regionalt og 
nationalt. 
Der er i den forbindelse blevet udarbejdet en Vejledning i vurdering af de ligestillingsmæssige 
virkninger7 af Kommissionens politikker og aktiviteter. En første rapport om aktiviteter og 
foranstaltninger til sikring af integreringen af kønsaspektet i alle politikker og aktioner med 
hensyn til lige muligheder har været under udarbejdelse i 19978. I rapporten omtales 
vidtspændende aktiviteter og markante fremskridt inden for en kortere periode. Rapporten vil 
blive offentliggjort i 1998. 
Box 
Engagement på højeste niveau er et vigtigt kriterium for, at man med held kan få 
mobiliseret mainstream-aktørerne, få en klar ansvarsfordeling og sikre, at der anvendes 
redskaber og instrumenter såsom kønsspecifikke konsekvensanalyser af politikker, 
procedurer for ligestillingsvurderinger samt overvågning og evaluering af de gjorte 
fremskridt. Integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner er et tiltag, der 
supplerer specifikke positive foranstaltninger, og hensigten er at udvide området for 
ligestilling og at gøre virkningerne heraf mere omfattende. Denne dobbelte taktik er af 
afgørende betydning for et heldigt resultat. I takt med at antallet af mainstreaming-
initiativer vokser - i en række organisationer og sektorer - og bliver mere komplekse, 
øges behovet for praktiske redskaber til at forbedre effektiviteten og til at måle 
fremskridtene. En overvågning af kønsbestemte forskelle bliver mere og mere vigtig for 
at kunne vurdere en politiks effektivitet. 
Et par konkrete eksempler på Fællesskabets politikker omfatter: 
Strukturfondene 
Strukturfondene er EU's vigtigste instrument til gennemførelse af økonomisk og social 
samhørighed. Siden 1996-rapporten om ligestilling mellem mænd og kvinder i Den 
Europæiske Union blev offentliggjort, er det indgået direkte eller indirekte som mål for mange 
udbud vedrørende projekter og forslag at de skal fremme lige muligheder og bidrage til en 
Europa-Parlamentets udvalg om kvinders rettigheder. Betænkning om meddelelse fra Kommissionen om 
integrering af lige muligheder for kvinder og mænd i alle fællesskabspolitikker og -aktioner, ordfører 
Angela Kokkola, PE 222.553 af 17.9.1997 
"En vejledning i vurdering af de ligestillingsmæssige virkninger" blev godkendt som et uformelt 
arbejdsdokument af Kommissionens tjenestegrene ved Gruppen af Tjenestemænd med Ansvar for 
Integrering af Kønsaspektet i alle Politikker og Aktioner på deres andet møde den 15. September 1997 
KOM(98)122 endelig udg. af 4.3.1998. Evalueringsraport fra Kommissionen om opfølgningen af 
meddelelsen om "integrering af lige muligheder for kvinder og mænd i alle fællesskabspolitikker og 
aktioner" 
-12 
integration af kvinder på arbejdsmarkedet. Blandt disse er der projekter vedrørende udvikling 
af landdistrikter9 under artikel 8 i Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget 
(EUGFL) og også pilotprojekter taget op under EUGFL10, pilotprojekter vedrørende 
interregionalt samarbejde under EFRU samt støtte til lokale beskæftigelsesinitiativer11 under 
Den Europæiske Socialfond (ESF). Interventioner under Fællesskabets pilotprogram til 
byudvikling12 omfattede ligeledes aktioner til fremme af ligestilling. 
Det vigtigste fællesskabsinitiativ til fremme af lige muligheder, beskæftigelsesinitiativet 
EMPLOYMENT-NOW (1995-1997)13 yder fortsat støtte til innovation, og der er blevet 
oprettet emnegrupper dækkende flere projekter. En afskaffelse af den vertikale og horisontale 
kønsopdeling på arbejdsmarkedet er fortsat højt prioriterede punkter i den anden fase (1997-
1999). 
Man har gennemført evalueringer af strukturfondenes virkninger, når det gælder fremme af 
lige muligheder, f.eks. i Finland, Irland, Spanien og Portugal. Undersøgelserne viser, at der 
ikke i tilstrækkelig grad tages hensyn til spørgsmålet om lige muligheder i program­
processerne og med hensyn til virkningerne. Fremover foreslår man, at der bygges videre på 
de erfaringer, man har gjort, og at ligestillingsforanstaltninger integreres i strukturfondenes 
programmer til integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner. 
I AGENDA 2000 er der bebudet en reform af strukturfondene14. Den omfatter en styrkelse af 
de menneskelige ressourcer og ligestillingselementerne i alle strukturfondenes mål. Der er 
planlagt et nyt system for fællesskabsinitiativer. 
Politikker for almen uddannelse og faglig uddannelse 
I programmerne SOCRATES (almen uddannelse) og YOUTH FOR EUROPE (udveksling af 
unge uden for skolesammenhæng) er det fastlagt, at princippet om lige muligheder for kvinder 
og mænd skal respekteres, og dette udgør også et specifikt mål i LEONARDO DA V1NCI-
programmet (faglig uddannelse), hvor der er fastlagt positive særforanstaltninger som 
supplement til integreringen af kønsaspektet i alle politikker og aktioner. Ligestilling var et 
gennemgående, tværgående emne i det europæiske år for livslang uddannelse (1996), og 
mulighederne for positive aktioner blev fremhævet i alle dokumenterne vedrørende 
gennemførelsen heraf. I hvidbogen "Undervise og lære: på vej mod det kognitive samfund"15 
fremføres betydningen af erhvervsvejledning og rådgivning om kurser samt kvinders adgang 
9 EFT C 284 af 27.9.1997 
10 EFT C 326 af 31.10.1996, EFT C 125 af 22.4.1997, EFT S 43 af 1.3.1997 
11 EFT C 323 af 29.10.1996 
12 EFT C 38 af 10.2.1996 
13 EFT C 327 af 29.12.1990 
14 Et udvidet og styrket EU. Kom(97)2000 endel. udg, Bulletin for Den Europæiske Union, Supplement 5/97 
15 KOM(97) 180 endel. udg. af 30.4.1997 
-13 
til almen uddannelse og erhvervsuddannelse, især i de tekniske sektorer. Senest har man i 
Kommissionens rapport "Adgang til videreuddannelse i EU" analyseret de foranstaltninger, 
medlemsstaterne har gennemført for kvinder, især kvinder der er truet af arbejdsløshed, 
arbejdsløse kvinder og kvinder, der er ved at komme ind på arbejdsmarkedet. 
Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter 
I udkastet til Amsterdam-traktaten henvises der til styrkelsen af arbejdsmarkedets parters rolle 
og støtte til en koordinering og opfølgning af nøgleområder i beskæftigelsespolitikken. 
Medtagelsen af protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken i selve traktaten er et 
vigtigt skridt fremad. Følgerne af alle disse ændringer er af afgørende betydning for EU-
borgerne. Ændringerne vil give mulighed for forbedringer inden for området lige muligheder 
for mænd og kvinder. 
I årsrapporten fra 1996 fokuseres der på arbejdsmarkedsparternes bidrag til fremme af 
ligestilling. Kommissionen understregede i sin meddelelse16 om udviklingen af den sociale 
dialog betydningen af dette bidrag for den sociale politik og arbejdsmarkedspolitikken 
generelt og på sektorplan. Protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken har været en 
model for europæiske aftaler indgået af arbejdsmarkedets parter om emner, der direkte eller 
indirekte har relation til lige muligheder. I en række tilfælde har arbejdsmarkedsparternes 
indsats gjort det muligt at indføje bestemmelser vedrørende lige muligheder eller en bedre 
forening af arbejde og familieliv i sektoraftaler eller lokale aftaler. 
Hewlett-Packard Ltd i Bôblingen i Tyskland er et godt eksempel på god praksis. Firmaet har 
et system, hvor de ansatte kan genindtræde efter orlov af familiemæssige årsager, og systemet 
går langt videre end de i loven fastlagte grænser for forældreorlov. British Gas i Det Forenede 
Kongerige17 har udarbejdet en række bestemmelser til støtte for ansatte med familieansvar, 
hvor sigtet er at udvikle medarbejdernes kvalifikationer og fremme deres karriere. 
Bestemmelserne indgår i en landsdækkende aftale. 
Politikker for eksterne forbindelser eller udenrigshandel og udviklingssamarbejde 
Man er ved at integrere en kønspolitisk analyse i alle udviklingspartnerlandenes 
planlægningsprocedurer. Dette indebærer, at man ikke mere fokuserer på kvindespecifikke 
tiltag men generelt tager hensyn til kønsaspektet i alle udviklingspolitikker og projekter. 
I forbindelse med samarbejdet med AVS-staterne offentliggjorde Kommissionen i december 
1996 en grønbog om ideer, tanker og metoder for perioden efter Lomé efter år 2000. I denne 
grønbog og i den følgende meddelelse til Rådet i december 1997l8.henleder man 
opmærksomheden på kønsaspektet som et afgørende punkt, når det gælder økonomisk vækst, 
social udvikling og respekt for menneskerettighederne. Lomé-aftalen har været den vigtigste 
1 <> KOM(96) 448 endel. udg. af 18.9.1996 
17 Citeret i "Equal Opportunities and Collective Bargaining in Europe'\bind I, Luxembourg, Kontoret for de 
Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
18 KOM(95)423 endel. udg. af 18.9.1995 
14 
form for udviklingssamarbejde siden 1975 mellem EU og 70 afrikanske og caribiske stater 
samt stater i Stillehavet. 
Kommissionen har vurdereret gennemførelsen i 1996-1997 af Rådets resolution fra 1995 om 
integrering af kønsrelaterede spørgsmål i udviklingssamarbejdet ved hjælp af en detaljeret 
situationsrapport i form af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, og endvidere 
har Kommissionen i juni 1997 vedtaget et forslag til en rådsforordning om dette spørgsmål. 
Når denne forordning er blevet vedtaget, vil den udgøre det juridiske grundlag for styringen af 
EU's finansielle støtte og tekniske bistand, der skal fremme integreringen af kønsaspektet i 
alle Fællesskabets politikker og interventioner på udviklingssamarbejdsområdet. 
I meddelelsen fra Kommissionen til Rådet "Forbindelserne mellem samhandelssystemet og de 
internationalt anerkendte arbejdsnormer"19 er lige muligheder blandt de meget vigtige normer, 
der skal støttes. 
Box 
INTEGRERING AF KØNSASPEKTET I ALLE POLITIKKER OG 
AKTIONER (MAINSTREAMING) I MEDLEMSSTATERNE 
En række medlemsstater arbejder på at indføre en politik til integrering af kønsaspektet 
i alle politikker og aktioner på et meget højt niveau i beslutningstagningen. 
I Sverige har arbejdsministeren ret til at undersøge forslag med henblik på at inddrage 
kønsperspektivet i alle politikker. 
1 Spanien er styrelsen for Instituto de la Mujer tildelt et bredere aktivitetsområde. 
Samarbejdet mellem Instituto de la Mujer og Instituto Nacional de Empleo har medfort, 
at lige muligheder nu indgår i uddannelsen af de tjenestemænd, der står for 
gennemførelsen af planen om integrerede arbejdsformidlingskontorer. 
I Tyskland har forbundsministeren for ligestilling udarbejdet en politik, således at man 
har ret til at undersøge lovgivningsforslag på et tidligt stadium. 
I Nederlandene tages der, når undervisningsministeriet fremsætter planer for den 
politik, der skal føres, og ved lovgivningsforslag fra udenrigsministeriet og 
justitsministeriet hensyn til disse forslags virkninger på henholdsvis kvinders og mænds 
situation. Man har udarbejdet en helt konkret procedure til en kønsspecifik 
konsekvensanalyse af alle politikker. 
I Grækenland er generalsekretariatet for ligestilling blevet omstruktureret for at styrke 
det i relation til regeringskontorer, regionale ligestillingskontorer og ikke-statslige 
organisationer. 
,g KOM(96) 402/4 
-15 
AFSNIT 2 
MÆND OG KVINDER PÅ ARBEJDSMARKEDET 
Retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 1998: 
et skridt fremad for større ligestilling 
Beskæftigelsessituationen i Europa fik Rådet til at vedtage et nyt kapitel om beskæftigelse i 
traktaten. De retningslinjer, Kommissionen har foreslået, gav en struktur for drøftelserne på 
det ekstraordinære topmøde om beskæftigelse i Luxembourg i november 1997. 
Retningslinjerne blev vedtaget i en resolution fra Rådet den 15. december 1997. Dette betød et 
afgørende skridt fremad, fordi ligestillingselementet indgik som en vigtig del af 
beskæftigelsespolitikken. Ligestillingen er nu et af de prioriterede områder, som skal 
underbygge den nationale beskæftigelsespolitik. I medlemsstaternes flerårige programmer, der 
indgår i den proces, som blev vedtaget i Essen, og som er forløberen for den nye 
beskæftigelsesstrategi, har en politik til fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder på 
arbejdsmarkedet ikke været særlig synlig hidtil. 
På arbejdsmarkedet er der fortsat en skævhed med hensyn til ligestilling. Andelen af 
arbejdsløse kvinder i EU er højere end mændenes (12% henholdsvis 9%). 
(Kvinders og mænds arbejdsløshedsprocenter (15-64 år) i EU (%), 1996.) 
I 1997 er der indsamlet statistiske oplysninger vedrørende lønstrukturen i de 15 med­
lemsstater, og disse behandles i øjeblikket af Eurostat. De første resultater af analysen af 
dataene for Spanien, Frankrig, Sverige og Det Forenede Kongerige viser stadig en 
kønsbestemt lønforskel mellem kvinders og mænds lønninger: et mønster, der sandsynligvis 
kan konstateres i alle medlemsstater. 
Det gennemsnitlige antal arbejdstimer er blevet mindre i Europa. Dette gælder især for 
kvinder i beskæftigelse. En stigende andel af kvinderne arbejder på deltid eller i weekenden, 
om morgenen eller aftenen. Selv om der har været et stigende antal kvinder og mænd i 
arbejde, har væksten i erhvervsfrekvensen ikke været fulgt af en vækst i omfanget af 
arbejdstid (arbejdsmængde). 
Der er behov for nye politikker til afskaffelse af diskrimination på arbejdsmarkedet, som både 
tager hensyn til udbuds- og efterspørgselsfaktorer. Tiltag, der skal fremme afskaffelse af 
diskrimination på arbejdsmarkedet, består ofte af isolerede og spredte aktioner uden en 
programramme, og med disse kan der ikke opnås virkninger af betydning. 
Nogle af disse spørgsmål behandles i EMPLOYMENT-NOW-initiativet. De prioriterede om­
råder for anden fase (1997-1999) omfatter bekæmpelse af vertikal kønsopdeling ved at 
uddanne kvinder som ledere og bekæmpelse af horisontal kønsopdeling i ikke-traditionelle 
beskæftigelsessektorer. Job vedrørende vedligeholdelse af computere leder f.eks. tanken hen 
på teknisk arbejde og har et maskulint image. En uddannelsesorganisation i Paris har med 
støtte fra NOW udarbejdet et uddannelsesprogram for teknikere, hvor integrering af 
kønsaspektet i programmet (mainstreaming) indgår i strategien. Dette team vil på grundlag af 
en interventionsanalyseundersøgelse bestræbe sig på at gøre rådgivere inden for områderne 
16-
Kvinders og mænds arbejdsløshedsprocenter (15-64 år) i EU (%), 1996 
100% 
90% 
80% 
70% •Kvinder 
OMænd 
60% 
50% 
40% 
30% 
20% 
10% 
0% JQ mH UmiJ^TTTTFlT 
ABDDKEHNFORRLI L NL P S UK GtMdToM 
Kilde: Eurostat 
beskæftigelse og vejledning mere bevidste om den store mængde af erhverv inden for nye 
teknologier, der findes for både mænd og kvinder. 
Ny arbejdsorganisation 
I retningslinjerne for beskæftigelse henvises der til politikker vedrørende orlov, forældreorlov 
og deltidsarbejde som noget, der er af særlig betydning for kvinder og mænd. 
Fremskridt med hensyn til kvinders beskæftigelse er ofte blevet forbundet med udvikling af 
deltidsarbejde. Denne udvikling indebærer både muligheder og risici. På den ene side 
forbindes deltidsbeskæftigelse ofte med lav jobsstatus, manglende jobsikkerhed og lavere løn 
end fuldtidsbeskæftigedes løn uanset deres status. 
På den anden side kan udvikling af deltidsbeskæftigelse give nye muligheder. 1 mange 
tilfælde gør deltidsbeskæftigelse det muligt for kvinder at vende tilbage til arbejdsmarkedet 
efter et langvarigt fravær; i andre tilfælde kan deltidsbeskæftigelse være en effektiv måde til at 
kombinere arbejde og familieliv. 
(Kvinders og mænds deltidsbeskæftigelse som andel af den samlede beskæftigelse i EU og i 
Island og Norge (%), 1996.) 
I medlemsstater såsom Nederlandene og Belgien opmuntrer man til fleksible ordninger, idet 
man prøver at sikre deltidsarbejdstagere alle sociale rettigheder. 
Kommissionen har undersøgt disse spørgsmål i grønbogen "Partnerskab - Vejen til en ny 
tilrettelæggelse af arbejdet"20 og vurderer i øjeblikket reaktionerne fra de interesserede parter 
for at kunne fastslå, hvorledes man bedst moderniserer den lovgivningsmæssige og 
kontraktuelle ramme samt politikken herfor. En nedbrydning af traditionelle kønsroller er et 
vigtigt aspekt i denne opgave. 
Parallelt med Kommissionens meddelelse "Modernisering og forbedring af den sociale 
beskyttelse i Den Europæiske Union"21 understreger Kommissionen betydningen af, at den 
sociale sikring tilpasses, så den kan virke støttende og fremmende for beskæftigelsen, først og 
fremmest ved at ligevægten mellem fleksibilitet og sikkerhed fastholdes. 
Dette er særlig relevant for deltidsbeskæftigede. 
1 april 1996 udsendte Kommissionen et formelt debatoplæg om "fleksibilitet, arbejdstid og 
sikkerhed for arbejdstagere", hvor man fokuserede på behovet for at sikre princippet om ikke-
diskriminering af arbejdstagere, der er ansat under nyere fleksible former for arbejdsvilkår. 
Kvinder udgør en markant andel af arbejdstagere under sådanne former for atypisk arbejde. 
Som svar på dette oplæg meddelte de europæiske arbejdsmarkedsorganisationer (UNICE, 
20 KOM(97) 128 endel. udg. af 16.4.1997 
21 KOM(97) 102 endel. udg. afl2.3.1997 
-17-
% 
100 
90 
80 
70 
60 
50 Kvinders og mends deltidsbeskæftigelse som andel af den samlede beskæftigelse 
i EU og I Island og Norge (%), 1996. 
• Kvinder I 
D Mænd i 
ems is N 
KMde: Eurostat, "Statistics in focus NT, 1997. 
Anmærkning: D = LFS 1995, N = 1995, IS * 1995. 
CEEP og EFS), at de agtede at starte forhandlinger om dette emne, og at man i begyndelsen 
ville koncentrere sig om deltidsarbejde. 
I maj 1997 tog arbejdsmarkedsparterne som det første spørgsmålet om deltidsarbejde op, hvor 
man nåede frem til en aftale. I denne rammeaftale anerkendes nødvendigheden af, at 
diskriminering over for deltidsansatte skal ophøre, og at deres arbejdsvilkår skal forbedres ved 
at gøre det lettere at udvikle nye former for deltidsarbejde. Rådet vedtog et direktiv 97/8 l22i 
december 1997, som lader denne aftale indgå i lovgivningen23. 
Med vedtagelsen af dette direktiv har man erkendt, at deltidsarbejde er et stadig mere vigtigt 
element på arbejdsmarkedet. Det er af meget stor betydning for sikringen af lige muligheder, i 
betragtning af at 83% af de deltidsansatte er kvinder.Målet med direktivet er at støtte kvinders 
og mænds mulighed for i vid udstrækning selv at vælge deres arbejdstid, f.eks. ved at vælge at 
arbejde på deltid, når familieforholdene gør det nødvendigt eller som overgang til 
pensionering. 
I Kommissionens debatoplæg blev der også rejst spørgsmål om arbejde med en midlertidig 
eller tidsbegrænset kontrakt. UNICE, CEEP og EFS har som et næste skridt angivet over for 
Kommissionen, at de er rede til at forhandle om tidsbegrænsede kontrakter som en opfølgning 
af den tidligere aftale om deltidsarbejde. 
Box 
På et dynamisk og ekspanderende arbejdsmarked viser der sig nye kønsskævheder og 
kønsdiskriminering. Kommissionen vil med sine partnere bygge videre på det arbejde, 
der allerede er gjort for at forbedre kontraktansattes status og for at forbedre beskyt­
telsen af såkaldt atypisk beskæftigelse. Der er en risiko for at kvinders beskæftigelse 
fortsat koncentreres i sektorer, hvor de kan være overrepræsenterede (såsom 
hjemmeservice og omsorgssektorerne), og på denne måde styrke den kønsopdelte 
skævhed på arbejdsmarkedet. Denne udvikling betyder, at det er vigtigt, at der formule­
res en politik for lige muligheder i disse sektorer. 
Små og mellemstore virksomheder og kvinder 
Rådet understregede i sin resolution om vækst og beskæftigelse i juli 1997 i Amsterdam, at 
der skal lægges særlig vægt på de muligheder, små og mellemstore virksomheder har for at 
skabe arbejdspladser. 
Der er kommet nye sektorer, der rummer store muligheder for at skabe job, og i retnings­
linjerne for beskæftigelsespolitikken i 1998 understreges det, at man må udnytte alle nye 
beskæftigelsesmuligheder, den nye teknologi og innovationer effektivt. Der findes ofte nye 
beskæftigelsesmuligheder i service- og omsorgssektoren, hvor kvinder har de bedste 
22 Rådets direktiv af 15.12.1997. EFT L 14 af 20.1.1998, s.9 
23 Der vil i 1998 blive fremsat forslag om et direktiv, der skal udvide direktivets dækningsområde, så 
direktivet også gælder for Det Forenede Kongerige (lovgivningsgrundlaget er art. 100) 
-18-
muligheder for at komme ind på eller at vende tilbage til arbejdsmarkedet. Anvendelsen af ny 
teknologi giver kvinder nye muligheder, f.eks. i landdistrikterne. 
Det er i mindre grad kvinder end mænd, der opretter virksomheder24, og når de gør det, er 
virksomhederne oftest små. Kvinderne står over for en række problemer, særlig når det drejer 
sig om at sikre det økonomiske grundlag. Disse spørgsmål blev omtalt i programmet for den 
tredje europæiske konference for håndværksvirksomheder og små virksomheder, som blev 
afholdt i Milano i november 1997. I det tredje flerårige program for virksomhedspolitik, især 
for små og mellemstore virksomheder (1997-2000) henvises der eksplicit til kvindelige 
iværksættere i indkaldelsen afbud25.1 årsberetningen fra Det Europæiske Observationscenter 
for SME26 1996 er der et kapitel om kvinder i små og mellemstore virksomheder. Her 
understreger man den rolle, kvinder spiller i små og mellemstore virksomheder og giver en 
analyse af de specifikke vanskeligheder, kvindelige iværksættere er udsat for. De erfaringer, 
man har høstet i EMPLOYMENT-NOW-initiativct (halvdelen af projekterne vedrører 
kvinders oprettelse af virksomheder) vil hjælpe Kommissionen med at udarbejde yderligere 
aktioner inden for dette område. 
I flere medlemsstater har man taget skridt til at imødegå disse vanskeligheder: 1 Finland og 
Sverige støttes kvindelige iværksættere f.eks. med et særligt iværksætterlån. 1 Portugal er der 
fastlagt særlig støtte, og man har skabt strukturer for teknisk støtte og et netværk for nationalt 
og internationalt samarbejde. 
Udviklingen af en iværksætterkultur for kvinder er et vigtigt element i 
beskæftigelsesprocessen og i det nye mål nr. 3 i strukturfondene. 
I 199727 afholdt Kommissionen rundbordssamtaler, hvor man satte fokus på behovet for at 
gøre medhjælpende hustruer mere synlige og anerkendte. Medlemmer af Europa-Parlamentet, 
repræsentative organisationer og eksperter deltog i drøftelserne. Her fremhævede man behovet 
for at udarbejde uddannelsesprogrammer, der svarer til de aktuelle behov, og for at forbedre 
medhjælpende hustruers repræsentation. Dette er et vigtigt aspekt i den generelle politik for 
igangsætning af små familievirksomheder, hvor tidligere lønmodtagere selv ansætter 
familiemedlemmer. Kommissionen vil foreslå en række aktioner på baggrund af konklu­
sionerne. 
Individualisering af rettigheder 
Individualiseringen af rettigheder i forbindelse med den sociale sikkerhed kan eventuelt være 
et vigtigt og aktuelt spørgsmål set i sammenhæng med lige muligheder. Ingen medlemsstat 
har et fuldstændigt individualiseret system for social sikkerhed. I alle systemer er der en 
24 Forberedende dokument til OECD-konferencen "Women entrepreneurs in small and medium enterprises: a 
major force in innovation and job creation" (kvinder som iværksættere i små og mellemstore virksomheder: 
en styrke, når det gælder innovation og nye job), Paris 16-18 april 1997. 
25 Indkaldelse af forslag: støtte til håndværksvirksomheder og små virksomheder, EFT C 117 af 15.4.1997 
26 Det Europæiske Observationscenter for SMV, fjerde årsrapport, juli 1996 
27 De første blev afholdt den 7. februar 1997, de næste den 23, og 24. juni 1997 
-19-
sammenhæng - i det mindste i nogle henseender - mellem den sociale sikring og beskatningen 
på den ene side, og den specifikke familiesituation på den anden side, ved at der gives 
såkaldte afledte rettigheder. 
Med hensyn til pensioner f.eks. er virkningerne i forbindelse med ydelser til afhængige 
voksne og pensioner med husstandstillæg betragtelige, især i Belgien og Irland. Enke- og 
børnepensioner findes i alle medlemsstaterne undtagen i Belgien (børnepension). I Danmark, 
Finland, Spanien og Sverige har man systemer, der ikke er individualiserede, men som tager 
mindre hensyn til de forskellige forhold i husstanden, selv om der findes efterladtepensioner. I 
den anden ende af denne skala er der systemer såsom i Frankrig og Belgien, hvor der tages 
meget stort hensyn til de forskellige forhold i husstanden28. 
Kommissionen har finansieret en undersøgelse af individualiseringen af rettigheder i den 
sociale sikring og eventuelle alternativer for at tilpasse den sociale sikring til ændringerne i 
arbejdslivet og familiestrukturerne og har også støttet et seminar29 om individualisering af 
rettigheder i oktober 1997, der gav eksperter fra medlemsstaterne mulighed for mere 
dybtgående at undersøge, hvilke virkninger et skridt mod en individualisering af rettigheder 
kan indebære. Der er planlagt flere undersøgelser inden for dette område. En tilpasning af den 
sociale sikring til de ændrede behov vil være et af emnerne ved analyser, debatter og aktioner 
omfattende medlemsstaterne, de europæiske institutioner og arbejdsmarkedets parter i 
forbindelse med den sociale dialog og det europæiske forum for social- og 
arbejdsmarkedspolitik 1998. 
28 DULBEA, Individualisation of Social and Fiscal Rights and Equal Opportunities between Women and Men, 
ULB, Bruxelles, 1997 
29 Individualisation of rights, social security and equality between women and men, Kommissionen, Université 
de Nanterre, 9.-11. oktober 1997 
20 
AFSNIT 3 
EN BEDRE FORENING AF ARBEJDE OG FAMILIELIV I 
EUROPA - PASNINGSPROGRAM 
En bedre forening af arbejde og familieliv30 er et spørgsmål, der spiller en afgørende rolle ved 
store sociale og arbejdsmarkedsmæssige ændringer, navnlig ændringer i 
arbejdsorganisationen, i demografiske mønstre, i omstruktureringen af den sociale sikring, i 
holdninger over for social og økonomisk afhængighed, i fordelingen af pasnings- og 
plejeopgaver mellem mænd og kvinder og i forbindelse med tjenesteydelser mellem den 
offentlige og private sektor. Der er fremlagt et pasningsprogram i Europa, som går videre end 
debatten om børnepasning. Det vedrører familiens fremtid, pleje af ældre og syge og mænds 
rolle i forbindelse med mænds bidrag til pasningsopgaver. 
I Europa findes der følgende tendenser: 
• 
• Behovet for pasning af små børn. Andelen af treårige børn i børnehaver ligger på over 90% 
i Belgien, Frankrig og Italien31. 
Tal i EU viser, at 10% af husstandene32 kun består af en person. Den stigende tendens til 
etablering af husstande med en person betyder nye udfordringer i forbindelse med ydelse af 
tjenester. 
Med en stadig stigende gennemsnitlig alder for befolkningen (aldring) fremkommer der 
nye behov. Opgaven med pasning af ældre udføres fortrinsvis af kvinder og kommer oven i 
kvindernes ansvar for børnepasningen. De Europæiske Fællesskabers undersogelse 
vedrørende husstandenes udgifter (ECHP) viser, at i 1994 påtog 9% af kvinderne, med en 
arbejdstid på mindst 30 timer om ugen, sig op til 4 timers pleje af en syg eller ældre person 
efter arbejdet33. 
Kommissionen har reageret ved at give støtte til projekter, undersøgelser, etablering af net­
værk, koordinering af diskussioner og ved at opfordre til konsultationer om disse 
vidtrækkende tendenser og ændringer34. 
30 Der er tale om en privat husstand, når en, to eller liere personer deler en fælles boli^ 
31 Eurydice, Europa-Kommissionen. 
32 Eurostat, Population and Social Conditions, 1996, nr.5 
33 Eurostat, Statistics in Focus, 1997, nr.5 
34 Demografisk rapport Kom(97) 361 endel. udg. af 9.7.1997, Modernisering og forbedring af den sociale 
beskyttelse i Den Europæiske Union, Kom(97) 102 endel. udg. af 12.3.1997, Partnerskab - Vejen til en ny 
tilrettelæggelse af arbejdet, Kom(97) 128. 
-21-
F.eks. ved at et projekt er blevet lanceret i Siena35, Italien, af de lokale myndigheder 
(Amministrazione provinciale) via Fællesskabets handlingsprogram på mellemlang sigt 
vedrørende lige muligheder for mænd og kvinder (1996-2000). Et omfattende partnerskab af 
regionale og lokale myndigheder, fagforeninger og ikke-statslige organisationer støtter en 
metode til analyse af plejesektoren og dens bidrag til en forening af arbejde og familieliv. 
1 EMPLOYMENT-NOW-initiativet har man udviklet programmer, der kombinerer 
uddannelse og pasningsmuligheder, og strukturfondene har i flere tilfælde været inde i billedet 
med hensyn til pasningsmuligheder for at gøre det lettere at følge undervisning og at vende 
tilbage til arbejdspladsen. 
I retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998 anser Rådet spørgsmålet om en bedre forening af 
arbejde og familieliv og en lettere tilbagevenden til arbejdsmarkedet efter fravær (ofte i 
forbindelse med pasning af mindre børn) som et afgørende spørgsmål for udviklingen af 
beskæftigelsen i Europa. Medlemsstaterne opfordres til at tilstræbe et højt niveau for 
pasningsmuligheder. 
Kommissionens ekspertgrupper "Køn og beskæftigelse" og "Lige rettigheder" udarbejder i 
fællesskab en liste over bestemmelser vedrørende børnepasning og pleje af syge og ældre i de 
15 medlemsstater samt Island og Norge. De vurderer også, hvilke virkninger, det har for 
kvinders beskæftigelse, at der findes pleje- og pasningsmuligheder, eller at disse mangler. 
Dette arbejde vil blive medtaget på mødet, der vil blive afholdt under Det Forenede 
Kongeriges formandskab i Belfast i maj 1998 for europæiske ministre med ansvar for lige 
muligheder. 
Den nyeste udvikling på lovgivningsområdet er skildret i det følgende. 
Forældreorlov 
Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 199636 om forældreorlov giver som et minimum ret til tre 
måneders (ubetalt) orlov både til kvindelige og mandlige ansatte ved barns fødsel eller adop­
tion, og indtil barnet er fyldt otte år. 
Direktivet blev vedtaget under protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken og gjaldt 
oprindelig kun for 14 medlemsstater. Efter Amsterdam-traktaten, hvor Det Forenede 
Kongerige ikke mere er undtaget fra protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, 
blev et udkast til direktiv, der udvider forældreorloven til at omfatte Det Forenede Kongerige, 
vedtaget af Rådet den 15. december 1997. 
Direktivet om forældreorlov er et vigtigt element i den række af integrerede og supplerende 
foranstaltninger, der var nødvendige for at opfylde målet om en bedre forening af arbejde og 
familieliv. I 1997 gennemgik Kommissionen de undersøgelser og foranstaltninger, der var 
blevet gennemført i de 15 medlemsstater. 
35 Project Labour Team, Amministrazione Provenciale di Siena, Italien 
M) EFT L 145 af 19.6.1996, s.4 
-22 
Materialet fra Kommissionens egen overvågning i 1997 og fra OECD (1995)37 bekræfter, at 
der er meget store metodiske problemer ved vurdering af, i hvilket omfang kvinder og mænd 
udnytter forældreorlovsmulighederne i medlemsstaterne. 
Ikke desto mindre viser den nuværende udvikling, at forældreorlov først og fremmest bruges 
af kvinder. I Danmark, hvor der er tradition for forældreorlov, er 90% af dem, der nyder godt 
heraf, kvinder38. 
Graviditet og barsel 
Rådets direktiv 92/85 om gravide arbejdstagere39, som blev vedtaget i 1992 under artikel 
118A, giver en ramme for indførelse af foranstaltninger til fremme af forbedringer af 
sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen for gravide arbejdstagere og for arbejdstagere, som 
lige har født, eller som ammer. I artikel 14, stk. 4, i direktivet pålægges medlemsstaterne at 
aflægge rapport til Kommissionen om den praktiske gennemførelse af direktivet og herunder 
at fremlægge synspunkter fra begge parter i erhvervslivet. Kommissionen er i øjeblikket ved 
at forberede denne rapport på grundlag af de modtagne oplysninger. 
Som fastlagt i direktivets artikel 3 har Kommissionen videreført arbejdet med at udarbejde 
retningslinier for vurdering af de kemiske, fysiske og biologiske agenser samt de industrielle 
processer, der anses for at udgøre en fare for disse arbejdstageres sikkerhed og sundhed. 
Kommissionen er blevet støttet i dette arbejde af Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, 
Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen, og det endelige dokument vil blive 
udarbejdet, efter at medlemsstaterne er blevet hørt i første halvdel af 1998. 
Børnepasning 
I februar 1998 vedtog Kommissionen en rapport om gennemførelse af Rådets henstilling om 
børnepasning40 fra 1992. Rapporten blev udarbejdet som opfølgning af analysen i 1997 af 
medlemsstaternes svar på et spørgeskema fra Kommissionen. Rapporten bekræftede, hvor 
vigtige bestemmelser om børnepasning er for en bedre forening af arbejde og familieliv i EU. 
Henstillingen har givet gode resultater, fordi den har startet en debat om pasnings- og 
plejespørgsmålet. Arbejdspladsens rolle i sikringen af en familievenlig politik har været 
fremme i debatten i årene efter henstillingen, ligesom private organisationers rolle. 
Forholdene vedrørende familiedagpleje optræder mindre hyppigt i medlemsstaternes svar. 
I retningslinjerne for beskæftigelsen fra 1998 står der, at der skal være en rimelig standard for 
børnepasningen og plejen af syge eller ældre for at sikre, at kvinder og mænd kommer ud og 
forbliver på arbejdsmarkedel. Etableringen af en ramme for en række politikker til imøde­
kommelse af behovene for både børnepasning og pleje af syge eller ældre familiemedlemmer 
37 OECD, Employment Outlook, Paris, juli 1995 
38 Meddelse fra Ligestillingsrådet, Danmark, 1997 
39 EFT L 348 af 28.11.1992, s. 1 
40 KOM(98)af4.2.1998 
23-
vil indgå i det fremtidige pasningsprogram. Kommissionen vil støtte medlemsstaterne i dette 
spørgsmål og vil undersøge de fremskridt, der er gjort i 1998, for at kunne udarbejde retnings­
linjerne for 1999. 
Andre initiativer 
Næsten alle medlemsstaterne har startet et eller flere initiativer for at undersøge eller fremme 
en forening af arbejde og familieliv i 199741. 
Et overblik over disse foranstaltninger viser, at tiltagene er meget forskelligartede. 
Belgien, Spanien, Portugal og Frankrig har givet støtte til undersøgelser af forældreorlov eller 
af de tanker, der ligger bag en forening af arbejde og familieliv. Italien og Østrig har forsøgt at 
skabe større bevidsthed ved hjælp af konferencer eller reklamekampagner for at skabe debat 
om fordelingen blandt ægtefæller af pasnings- og plejeopgaver. En række medlemsstater har 
udarbejdet udkast til forslag (Italien) eller ændret deres lovgivning for at udvide det område, 
der dækkes, (Danmark) eller øget ydelserne ved barsels- og forældreorlov (Tyskland). 
Arbejdsgiver- og fagforeninger er inddraget i udarbejdelsen af innovative foranstaltninger i 
Irland og Det Forenede Kongerige. I Portugal har man gennemført en undersøgelse af 
situationen for de arbejdstagere, som også passer en ældre hjemme. 
Østrig, Nederlandene, Danmark og Finland har udvidet området for eksisterende kampagner 
for at inddrage mænd i foranstaltninger til en bedre forening af arbejde og familieliv eller er 
ved at undersøge mænds vilje til at anvende orlovsordninger og andre socialpolitiske 
bestemmelser. 
Box 
Det er karakteristisk for det stigende antal nyere børnepasningsordninger i medlems­
staterne, at de er meget forskellige. I flere medlemsstater indebærer denne forskellig­
artethed en lang række former for service for at være i overensstemmelse med 
forældrenes forskellige arbejdsmønstre og ikke-ansatte forældres behov. I andre 
medlemsstater har ønsket om forskelligartethed givet sig udtryk i udvikling af 
børnepasningsformer, som tager hensyn til børns forskellige behov, og som svarer til 
børnenes udvikling på forskellige alderstrin. 
Uddrag fra svarene på Det Rådgivende Udvalgs spørgeskema fra 1997. 
24 
AFSNIT 4 
LIGELIG REPRÆSENTATION AF MÆND OG KVINDER I 
BESLUTNINGSTAGNINGEN 
Inden for de seneste to tiår har der vist sig en udvikling, hvor man i spørgsmål om lige 
muligheder ikke kun fokuserer på de underordnede stillinger. Det har været afgørende for 
denne udvikling, at man har erkendt, at kvinders underrepræsentation i beslutningstagende 
positioner udgør en meget stor hindring for den demokratiske udvikling af EU, 
samhørigheden og EU's globale konkurrenceevne. 
Kvinder er i vid udstrækning underrepræsenteret i beslutningstagende positioner, også i den 
politiske sfære. Situationen har forbedret sig markant efter de seneste (1997) afholdte valg i 
flere medlemsstater i EU; kløften er dog fortsat meget stor. De forskellige strategier til at få et 
større antal kvinder ind på beslutningstagende poster beskrives i årsrapporten for 1996. Det er 
en forudsætning for, at kvinder kan rykke frem og nå beslutningstagende poster inden for 
andre områder, at de er synlige og strategisk til stede i den offentlige sfære. 
Kvindernes andel i de nationale parlamenter i EU er som helhed steget med 2,3% mellem 
1996 og 1997 (fra 14,8% til 17,1%). 
Kvinders repræsentation i regeringerne er ofte større end deres andel i de nationale parlamen­
ter. Mellem 1996 og 1997 steg kvindernes andel i regeringerne med 2,5% (fra 16,8% til 
19,3%). 
Kvindernes andel på regionalt niveau er meget højere end på nationalt niveau. I 1997 var 
kvindernes andel 23,2% i de regionale regeringer. Mellem 1996 og 1997 steg den fra 25,1% 
til 26,6% i de regionale parlamenter. 
(Kvindernes andel i de nationale parlamenter i EU-medlemsstaterne, i Europa-Parlamentet 
og Island, Norge og Liechtenstein (%) 1996 og 1997.) 
Box 
De seneste valg har medført en vis forbedring med hensyn til antallet af kvinder inden 
for den politiske beslutningstagning. I en undersøgelse42 fra Eurobarometer konstate­
redes det, at europæere i stigende grad så med velvilje på tanken om, at kvinder opnår 
poster med politisk ansvar. På trods af denne tendens er kvinder relativt bedre repræ­
senteret i regeringerne end i forsamlinger, der er direkte valgt. De klarer sig også bedre, 
når det drejer sig om forholdstalsvalg. Endnu har man ikke fuldt ud anerkendt det 
positive ved at kvinder integreres for så vidt angår valgte poster. 
42 Européennes, Européens: A chances .égales? Eurobarometer 44.3 opinionsundersøgelse marts-april 1996, 
1996-rapporten 
25 
p Kvindernes andel i de nationale pariamenter i EU-medlemsstaterne, i Europa-Parlamentet 
og Island, Norge og Liechtenstein (%) 1996 og 1997. • 1996 
D1997 
100 
90 
80 
70 
60 
&£ 
£L 
EP IS 
Kide: Dataene for 1996 ar fra de europæiske eksperters netvaark vedrørende bestutrangatag-ning. Dataene for 1997 er fra 
Frauen Computer Zentrum Beran. Anmasrkning: 'eksklusive 4 medtemmer valgt pi Grønland og pi Færøerne M parlamentet 
omfatter 15 stedfortraadere for ministre. 
I Rådets henstilling om ligelig deltagelse af mænd og kvinder i beslutningsprocessen43 gives 
der udtryk for, at det er nødvendigt med en samlet aktion for at tage problemet med 
uligevægten mellem mænd og kvinder ved beslutningstagninger i EU op. Som sådan er det et 
supplement til de initiativer, som er blevet taget på internationalt og nationalt niveau. 
Medlemsstaterne opfordres i henstillingen til at udarbejde en samlet strategi til fremme af en 
ligelig deltagelse af mænd og kvinder, når det drejer sig om beslutningstagende myndigheder. 
I 1999 vil Kommissionen udarbejde en første rapport om gennemførelsen af Rådets 
henstilling fra 1996 i treårsperioden efter henstillingens vedtagelse. 
Udvalget om kvinders rettigheder i Europa-Parlamentet har udarbejdet to vigtige 
betænkninger om kvinder på beslutningstagende poster. I den første betænkning44 er der en 
klar analyse af hindringerne for beslutningstagningen og samtidig forslag til specifikke 
foranstaltninger, der kan hjælpe med til at øge kvinders repræsentation i beslutningstagningen 
både kvantitativt og kvalitativt. I den anden betænkning45 opfordres til en samlet strategi til 
forbedring af kvinders repræsentation i beslutningstagningen. 
Regionsudvalget46 har understreget betydningen af holdningsændringen i den offentlige 
diskussion med hensyn til kvinder i beslutningstagningen og hævder, at der er stigende 
tilslutning fra medlemsstaternes side med hensyn til at få ligevægt i kvinders og mænds 
deltagelse ved udnævnelser af repræsentanter i udvalget. 
Kommissionen for sin del har givet medlemsstaterne og andre berørte organer et praktisk red­
skab til fremme af en bedre kønsbalance. Guiden "Hvordan skabes der lige repræsentation af 
kvinder og mænd i den politiske beslutningsproces"47, som blev offentliggjort i 1997, giver en 
metode til at sætte politisk vilje bag aktioner for at give kvinder en mere kraftfuld position ved 
at foreslå konkrete strategier og politikker. I guiden gives der specifikke anbefalinger til 
regeringer, politiske partier og kvindeorganisationer om, hvordan antallet af kvinder kan øges 
i den politiske beslutningsproces. 
Kommissionen har også støttet forskning vedrørende kvinders deltagelse på områder, som 
ikke nødvendigvis hører til den politiske sfære, navnlig inden for områderne sundhed, 
retsvæsen, finans og uddannelse48. Herudover har den styret en omfattende undersøgelse, som 
43 EFT L 319 af 10.12.96, s. 11 
44 Europa-Parlamentets udvalg om kvinders rettigheder, ordfører Jessica Larive, PE 205.666/end., 1994 
45 Europa-Parlamentets udvalg om kvinders rettigheder, ordfører Irene Crepaz, PE 214.950/end., 1996 
46 Resolution om udnævnelse af medlemmer til Regionsudvalget og ligestilling, Rcgionsudvulgct 237/97 
47 Kommissionen, Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer og Sociale Anliggender, 
1996 
48 Gender, Power and Change in Health Institutions of the European Union, Europa-Kommissionen, DGV; 
Women in Decision making in the Judical Systems of the European Union, CESEP; Women in the Financial 
Institutions in the European Union, Wissenschaftszentrum Berlin; Women in Decision-Making in 
Education, Université catholique de Louvain 
-26 
har kortlagt og vurderet den forskning, der er udført vedrørende kvinder i den politiske, 
økonomiske og sociale beslutningsproces i de 15 EU-lande, Norge og EU-institutionerne49. 
Resultaterne af disse undersøgelser med empirisk sigte danner grundlag for en gennemførelse 
af de politiske forpligtelser, EU-medlemsstaterne påtog sig i handlingsprogrammet fra 
Beijing, Rådets henstilling og Romchartret fra 1996 til en effektiv strategi til at fremme en 
bedre ligevægt mellem mænd og kvinder. 
Kommissionen har lanceret et tredje handlingsprogram for lige muligheder for mænd og 
kvinder i Kommissionen (1997-2000)50. I programmet er der tale om en samlet strategi med 
henblik på en mere ligelig repræsentation af mænd og kvinder på alle niveauer i institutionen 
og udvikling af en virksomhedskultur, hvor der tages stilling og hensyn til kønsdimensionen. 
Denne strategi omfatter et dobbelt tiltag, nemlig integrering af kønsaspektet i alle 
personalepolitikker og positive særforanstaltninger m.h.t. ansættelse og udnævnelse af kvinder 
i beslutningstagende stillinger. Programmets målsætning omfatter også flere faciliteter med 
henblik på en bedre forening af arbejde og familieliv. 
Organer med ansvar for lige muligheder i medlemsstaterne har aktivt støttet en lang række 
aktiviteter, der skal fremme og styrke indsatsen for en mere fremtrædende rolle for kvinder i 
beslutningstagningen. Arbejdsmarkedsorganisationer og ikke-statslige organisationer har 
også bidraget til en bedre ligevægt mellem mænd og kvinder. Den Europæiske Organisation 
for Håndværk og Små og Mellemstore Virksomheder (UEAPME), EFS, Europa-
Kommissionen og kvindeorganisationer i Spanien og Nederlandene har afholdt konferencer 
og gennemført undersøgelser af emnet i 1997. 
Fællesskabets handlingsprogram for lige muligheder for kvinder og mænd på mellemlang sigt 
(1996-2000)51 har støttet en række initiativer i 1997 vedrørende fremme af ligevægt i kvinders 
og mænds deltagelse i beslutningstagningen:52 
• det belgiske senat har startet et samarbejde om et projekt med udvalgene om lige mulighe­
der i de nationale parlamenter og udvalget om kvinders rettigheder i Europa-Parlamentet. 
Der blev afholdt en konference i maj 1997 i det belgiske senat. I 1998 vil nationalforsam­
lingen i Portugal forestå aktiviteterne under dette projekt. 
• De Europæiske Kommuners og Regioners Råd (CEMR) har planer om at udvide det 
europæiske netværk af lokalt og regionalt valgte kvinderepræsentanter til også at omfatte 
andre medlemmer. Dette projekt omfatter en forbedret udbredelse af informationer til 
lokale samfund om lige muligheder, deltagelse af kvinder og mænd, der er valgt på lokalt 
49 J. Lovenduski, Southampton University 
50 Det tredie handlingsprogram for lige muligheder for mænd og kvinder i Europa-Kommissionen, 1997-2000, 
SEC(97)536/3 
51 KOM(95) 381 endel. udg. af 19.7.1995. Rådets afgørelse af 22.12.1995, EFT L 335 af 30.12.1995, s. 37 
52 Jvf. oversigt over projekterne, 1997, Handlingsprogram på mellemlang sigt for lige muligheder for mænd 
og kvinder (1996-2000), Kommissionen, GDV 
-27 
og regionalt niveau, i møder samt gennemførelse af undersøgelser om 
beslutningsprocessen i lokalpolitikken. 
• Frauen Computer Zentrum (FCZ) i Berlin har oprettet en europæisk database om "Kvinder 
og beslutningstagningen". Denne giver værdifuldt grundlæggende materiale til yderligere 
forskning, undersøgelser, uddannelsesmetoder samt oplysninger til udarbejdelse af 
politiske strategier til fremme af kvinders deltagelse i beslutningsprocessen. 
• National Women's Council i Irland har også indsamlet data om kvinder og beslutningstag­
ning i alle sektorer for at kunne udarbejde strategier, der sikrer en ligevægt mellem 
kønnene i beslutningsprocessen. Et særligt mål var at fremhæve behovene for uddannelse 
med henblik på at fremme en effektiv deltagelse af kvinder. 
28-
AFSNIT 5 
LIGESTILLING - FREMSKRIDT 11997 
Ved lov fastsatte rettigheder, som håndhæves, udgør grundlaget om en ordning for ligestilling. 
I 1997 koncentrerede opmærksomheden sig om drøftelser mellem regeringerne og om 
Amsterdam-traktaten, der giver de europæiske institutioner et nyt ansvar og nye muligheder 
for at fremme lige muligheder for mænd og kvinder og for at bekæmpe diskriminering. 
Samtidig er flere emner kommet frem i forbindelse med støtten til lige muligheder for mænd 
og kvinder. 
Ligeløn 
Et af disse emner er ligeløn, som længe har været et afgørende punkt i spørgsmålet om lige 
muligheder for mænd og kvinder. Regler for god praksis i forbindelse med sikring af lige Ion 
for arbejde af samme værdi til mænd og kvinder på arbejdspladsen, som blev vedtaget af 
Kommissionen,53 blev drøftet af udvalget om sociale anliggender og beskæftigelse i Europa-
Parlamentet. Betænkningen blev vedtaget den 11. juni 199754. I betænkningen fremhæver 
man indførelsen og gennemførelsen af jobevaluering og klassifikationssystemer, der anses for 
at have stor betydning, hvis man skal kunne fjerne kønsbestemt diskriminering i lønstrukturen 
og fjerne urimelige lønelementer. En større bevidsthed og informationskampagner omtales 
også som et vigtigt skridt i processen for at mindske de nuværende lønforskelle. 
Bevisbyrden 
En tilpasning af bevisbyrden i tilfælde af forskelsbehandling på grundlag af køn har længe 
været et spørgsmål, der optager Kommissionen, som allerede foreslog et direktiv i I988ss. 1 
juli 1996 fremlagde Kommissionen et udkast til direktiv for Rådet56. Det blev fremlagt for 
Parlamentet, som afgav udtalelse om det57 under førstebehandlingen. Et nyt forslag blev 
fremlagt for Rådet og indgik i en fælles holdning den 27. juni 1997. Efter udtalelsen ved 
andenbehandlingen i Europa-Parlamentet fremlagde Kommissionen et revideret forslag til 
direktiv. Rådet vedtog direktivet 97/8058 den 15. december 1997. 
Ordninger for social sikring 
53 KOM(96) 336 endel. udg. af 17.7.1996 
54 Europa-Parlamentets udvalg om sociale anliggender og beskæftigelse. Betænkning om meddelelse fra 
Kommissionen om regler for god praksis i forbindelse med sikring af lige løn for arbejde af samme værdi til 
mænd og kvinder på arbejdspladsen, Europa-Parlamentet PE 220.249, vedtaget den 11.6.1997 
55 EFT C 176 af 5.7.1988 
56 1996-rapporten, s. 102 
57 10.4.1997 
58 EFT L 14 af 20.1.1998, s.6. Den vedtagne ordlyd imødekommer de vigtigste mål, nemlig omvendt 
bevisbyrde til fordel for sagsøgeren. 
29-
Hvad angår den sociale sikkerhed har Kommissionen koncentreret sig om at udvide området 
for ligestillingsydelser i ordningerne for social sikkerhed, især til selvstændige arbejdstagere 
efter EF- Domstolens afgørelse i Barber-sagen59. Den 20. december 1996 vedtog Rådet et nyt 
direktiv 96/9760 om ændring af direktiv 86/378/EØF. Kommissionen er ved at undersøge et 
nyt udkast til direktiv for at udjævne den kløft, der findes i fællesskabslovgivningen inden for 
området ligebehandling af mænd og kvinder. Dette forslag omhandler vigtige spørgsmål 
såsom pensionsalder, efterladtepension og familieydelser, som ikke er omfattet af de 
eksisterende direktivers dækningsområde61. 
Positive særforanstaltninger: Kalanke og Marschall-sagerne 
Efter Kalanke-sagen foreslog Kommissionen, at direktiv 76/207/EØF om ligebehandling62 
ændres. Den 17. april 1997 besluttede Rådet at udskyde drøftelserne af dette spørgsmål, da et 
flertal blandt medlemsstaterne ikke mente, at det var nødvendigt at ændre direktivet. Eftersom 
kendelsen i Kalanke-sagen ikke satte spørgsmålstegn ved direktivets gyldighed, ønskede 
medlemsstaterne at overveje deres holdning på baggrund af resultatet af 
regeringskonferencen. 
I sag C-409/95 (Marschall/Land Nordrhein-Westfalen) konkluderede EF-Domstolen6\ at en 
national lov, som giver kvinder fortrinsret til forfremmelse i den offentlige sektor i tilfælde, 
hvor der er mandlige og kvindelige kandidater, som er lige kvalificerede til den pågældende 
post, ikke er i strid med fællesskabslovgivningen, forudsat at visse betingelser er opfyldt, og 
at forfremmelsen af en mandlig kandidat ikke på forhånd er udelukket. 
EF-Domstolens retspraksis bekræfter, at tiltag med hensyn til positive særforanstaltninger er 
lovmedholdige, når de giver mulighed for en vis fleksibilitet i anvendelsen af disse tiltag (ikke 
automatisk). Artikel 141, stk. 4, i den nye Amsterdam-traktat vil, når den træder i kraft, ikke 
medføre ændringer heri. Europa-Parlamentet er i øjeblikket ved at undersøge konsekvenserne 
af denne sag for Kommissionens forslag til ændring af direktiv 76/207. 
Seksuel chikane på arbejdspladsen 
Beskyttelse af mænds og kvinders værdighed på arbejdspladsen er et spørgsmål af afgørende 
betydning. Kommissionen er allerede gået i gang med forskning, informationskampagner og 
retningslinjer i samarbejde med arbejdsmarkedets parter. Arbejdsmarkedets parter har 
tilsluttet sig det synspunkt, at seksuel chikane er et udbredt problem, men de indgik ikke en 
aftale om dette emne i 1997. Kommissionen er følgelig ved at evaluere resultaterne af de 
59 Sag C262/88 Barber mod GREAP af 17.5.1990 (1990), Sml. 1889 
60 EFT L 46 af 17.2.1997, s. 20 
61 Direktiv 86/378/EØF og 96/97/EF for så vidt angår selvstændige samt direktiv 79/7 
62 Sag C-450/95 Kalanke mod Freie Hansestadt Bremen (1995), Sml. I 3051, Kom (96)88 endel. udg. af 
27.3.1996, s.93 
63 Sag C-409/95 Marschall mod Land Nordrhein-Westfalen af 11.11.1997 
30 
undersøgelser, som man havde givet i opdrag i 1997, for at finde frem til, hvorledes dette 
spørgsmål bedst takles på europæisk niveau. 
Box 
Fortolkningen af Amsterdam-traktaten og dens følger for en styrkelse af lige adgang til 
ordninger for social sikring samt fastholdelse og vedtagelse af positive 
særforanstaltninger undersøges i øjeblikket. 
Bestemmelser om positive særforanstaltninger i national lovgivning og fællesskabslov­
givning må også tages op igen efter EF-Domstolens kendelse i Marschall-sagen, og 
Kommissionen må overveje, hvilke nye muligheder der er for at sikre, at ligebehandling 
ikke kun betyder, at der skabes lige muligheder for den enkelte uanset køn men også 
omfatter aktioner, der skal mindske strukturelle forskelle i mænds og kvinders stilling 
på arbejdet generelt. 
Menneskehandel 
Det er almindelig anerkendt, at respekten for kvinders menneskerettigheder er uloseligt 
knyttet sammen med menneskerettighederne. Kvinders menneskerettigheder omfatter retten til 
at kontrollere og selv bestemme over deres seksualitet, herunder reproduktiv og seksuel sund­
hed, uden tvang, diskriminering og vold. Dette støttes i Kommissionens meddelelse af ll)%. 
der omhandler et aspekt af krænkelsen af kvinders menneskerettigheder: handel med 
kvinder64. Betydningen af at overholde de demokratiske principper og menneskerettighederne 
i traktaterne indgik som inspiration i Kommissionens meddelelse om bekæmpelse al* 
børnesexturisme65 fra 1997. 
I 1996 og 1997 har Kommissionen, Europa-Parlamentet66, medlemsstaterne og de involverede 
ikke-statslige organisationer67 ofte og ret kraftigt givet udtryk for deres afsky for krænkelser 
af kvinders og børns (både piger og drenges) rettigheder og menneskeværdighed i EU samt de 
katastrofale følger, dette har for ofrene, uanset om de bor i eller uden for EU. 
Kommissionen har foreslået et samlet, tværfagligt tiltag til bekæmpelse af handlen og har 
støttet et samarbejde mellem politimyndighederne i forbindelse med medlemsstaternes 
64 KOM(96) 567 endel. udg. af 20.11.1996. Jf.: Minstererklæringen fra Haag om europæiske retningslinjer for 
effektive foranstaltninger til forebyggelse af og bekæmpelse af handel med kvinder med henblik på seksuel 
udnyttelse, ministerkonferencen under forsæde af EU, Haag, 24.-26. april 1997 
65 EFT C 3 af 7.1.1997, s. 2 
66 Europa-Parlamentets udvalg om borgerlige frihedsrettigheder og indre anliggender. Betænkning om 
menneskehandel af 14.12.1995 
67 Erklæring fra konferencen for europæiske ikke-statslige organisationer vedrørende handel med kvinder, 
Noordwijkerhout, 5.-7. april 1997 
31 
initiativer til fælles aktioner68. Rådet (retlige og indre anliggender) har nu udvidet mandatet 
for Europols narkotikaenhed til også at omfatte området menneskehandel. 
Som en foranstaltning til bekæmpelse af krænkelser af kvinders menneskerettigheder blev der 
lanceret et nyt program kendt som STOP69 - Stop for Menneskehandel -, der dækker perioden 
1996-200070, for at man kan udarbejde initiativer til bekæmpelse af menneskehandel, seksuel 
udnyttelse af mindreårige og udnyttelse af telekommunikation til sådanne forbrydelser71. 
Prioriteringen af sådanne initiativer skete med støtte fra DAPHNE-initiativet72, som er startet 
af Task Force vedrørende Retlige og Indre Anliggender under Europa-Kommissionens 
generalsekretariat i 1997, hvor der gives støtte til ikke-statslige organisationer og frivillige 
organisationer, som bekæmper vold mod kvinder, unge og børn og især bekæmper seksuelt 
misbrug og seksuel udnyttelse. Der er blevet udvalgt ca. 46 DAPHNE-projekter til et 
handlingsprogram. 
68 Traktat om Den Europæiske Union, artikel K3, stk. 2, litra b 
69 EFT L 322 af 12.12.1996 
70 Igangsætningsdato: 1997 
71 Fælles aktion af 29.11.1996. EFT L 322 af 12.12.1996, s. 7 
72 Daphne-initiativet, EFT C 136 af 1.5.1997, s. 14 
32 
AFSNIT 6 
OPFØLGNING AF HANDLINGSPLANEN FRA BEIJING 
(BEIJING-PLATFORMEN) 
De Forenede Nationers fjerde internationale kvindekonference73 var en begivenhed af meget 
stor betydning. Den viste, at der var almindelig enighed om, at kvindespørgsmål er globale og 
universelle, og at ligestilling mellem kønnene er af stor betydning for alle i opbygningen af et 
retfærdigt og demokratisk samfund i det 21. århundrede. 
Handlingsplanen, som var et resultat af konferencen og den forberedende proces, er både en 
ramme og et program med hensyn til problemstillinger vedrørende kvinder i hele verden. 
Betydningen af politisk beslutsomhed og indfrielsen af de forpligtelser, der blev indgået på 
den fjerde internationale kvindekonference i Beijing var et budskab af afgørende betydning fra 
EU til kommissionen for kvinders status i New York i 199774. Mange repræsentanter for 
globale kvindenetværk og -organisationer kom også til New York for at føre en dialog med 
regeringsrepræsentanter og internationale organisationer om, hvordan handlingsplanen kunne 
opfølges, og hvordan virkningerne af Beijing-konferencen kunne videreføres på en effektiv 
måde. Betydningen af en verdensomspændende demonstration af dette omfang kan ikke måles 
i løbet af et tidsrum på et enkelt år. 
Konferencens gennemslagskraft kan også tillægges det forhold, at der samtidig fremkom en 
grundlæggende interesse for spørgsmål om lige muligheder i en lang række lande og især i 
EU's medlemsstater. Konferencen har fremskyndet reformprocessen og har bidraget til en 
bedre koordinering af aktioner og interventioner. 
I 1998 vil Kommissionen fortsætte med at overvåge, at handlingsplanen fra Beijing gennem­
føres, og fremme den igangværende dialog mellem medlemsstaterne om gennemforclsen 
heraf. En 'omfattende europæisk oversigt over fremskridt siden 1995' vil modtage stotte i 
1998. 
Medlemsstaternes reaktioner på Beijing 
Medlemsstaterne har beskrevet deres planer til opfyldelse af målene fra Beijing i de forste 
opfølgningsrapporter, som blev offentliggjort i 1996 og uddelt i 1997.1 mange af de nationale 
rapporter fremlægges der mere planer end konkrete resultater. Hver medlemsstat skal udfylde 
den kløft, der er mellem de mål, der skal nås, og de aktuelle projekter og programmer, som er 
sat i gang for at gennemføre målene. 
Medlemsstaterne har udarbejdet aktioner og planer i henhold til de forskellige temaer i 
handlingsplanen. Under temaet Almen Uddannelse og Erhvervsuddannelse har Spanien 
offentliggjort en ikke-sexistisk uddannelseshåndbog; på et andet plan har Luxembourg 
7Î De Forenede Nationers fjerde internationale kvindekonference, Beijing, Kina, 4.-15. september 1995 
74 Udtalelse på vegne af EU af Ina Brouwer, leder af den nederlandske delegation på den 41. session i l-'N's 
kommission for kvinders status, New York, 10. marts 1997 
33 
udarbejdet en vejledning "Convention on the Elimination of all forms of Discrimination 
against women" (konvention om fjernelse af alle former for diskrimination af kvinder). For at 
tage hensyn til punktet sundhed i handlingsplanen har både Norge og Irland udarbejdet planer, 
der tager hensyn til kønsdimensionen i spørgsmål vedrørende sundhed og 
sundhedsinformation. Under overskriften Vold mod Kvinder har Tyskland, Grækenland og 
Belgien hver for sig startet og støttet nye tiltag: Tyskland med undervisningsmateriale for de 
ansatte i centre for voldsramte kvinder, Grækenland med forskning vedrørende seksuelt 
misbrug og Belgien inden for området specialiserede politienheder. Hver medlemsstat har 
støttet aktioner inden for det strategiske område: kvinder og økonomi. Oprettelsen i Portugal 
af et særligt observatorium, der skal kontrollere og forhindre direkte eller indirekte 
diskriminering og fremme en ny ligestillingskultur for mænd og kvinder blandt 
arbejdsmarkedets parter er af særlig stor interesse. 
Det luxembourgske formandskab 
I december 1997 organiserede det luxembourgske formandskab en diskussion af opfølgningen 
af Beijing. Diskussionen omfattede tre aspekter: 
• inddragelse af begrebet mainstreaming (integrering af kønsaspektet i alle politikker og 
aktioner) i medlemsstaternes nationale politik; 
• de bedste eksempler på god praksis inden for området positive særforanstaltninger i 
medlemsstaterne; 
• foranstaltninger gennemført af medlemsstaterne i kampen mod vold mod kvinder. 
Rådet bemærkede i sine konklusioner, at efter en række hensigtserklæringer er medlems­
staterne nu gået over til konkrete aktioner. Rådet konstaterede, at der er sket en stærk indsats 
med hensyn til de fleste af de emner, der er fastlagt af De Forenede Nationer i 
handlingsplanen. Rådet konstaterede, at medlemsstaterne fremhævede, at de ikke-statslige 
organisationer spiller en vigtig rolle i arbejdet med at fremme kvinders rettigheder på med­
lemsstatsniveau og på internationalt niveau. 
Støtte til ikke-statslige organisationer 
Organisationer under FN og internationale ikke-statslige organisationer har udarbejdet en 
række nye systemer til måling af fremskridt, når det gælder gennemførelse af målene i 
handlingsplanen75. Med disse systemer foreslås enkle og ensartede indikatorer for fremskridt 
mhl. en mindskelse af kønsbestemte skævheder eller stotte til en stærkere stilling for kvinder i 
lande med forskellige niveauer for økonomisk og social udvikling. 
Det forum for de ikke-statslige organisationer, der blev afholdt i Huairou uden for Beijing 
parallelt med FN-konferencen, var et af de største møder for ikke-statslige 
kvindeorganisationer, som nogensinde har fundet sted. Den vigtigste virkning var at styrke 
forbindelser mellem de ikke-statslige organisationer i verden og at styrke deres bidrag til en 
75 Jf. UNDP Human Development Report 1996, Oxford University Press, Social Watch 1997, Institute del 
Tcrcer Mundo, Montevideo, 1997 
34-
ændring af forholdene via en dialog med regeringerne. På regionalt og internationalt niveau 
har ikke-statslige kvindeorganisationer i Europa været inddraget i overvågning og opfølgning 
af den internationale handlingsplan fra Beijing. I 1997 undersøgte mange ikke-statslige 
organisationer inden for udviklingsområdet inddragelsen af kønsaspektet i EU's og de 
nationale regeringers politik for udviklingssamarbejde, handel og udenrigspolitik. 
Box 
Repræsentanter for en lang række organer fik lejlighed til at møde hinanden på den 
fjerde internationale konference: repræsentanter for stater, der er meget forskellige, 
både geografisk og med hensyn til den økonomiske eller politiske udvikling; 
repræsentanter for ikke-statslige organisationer af enhver størrelse og retning; lokale 
bevægelser og internationale organisationer samt medierne. Denne udveksling af 
synspunkter var af særlig stor værdi. 
En version af denne rapport på EU's officielle sprog sammen med et fuldstændigt bilag på engelsk, fransk eller tysk kan Jas i 
salgskontoret i Deres hjemland (adresserne er anført på sidste side af omslaget). 
35 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 302 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 05 06 04 17 
Katalognummer : CB-CO-98-302-DA-C 
ISBN 92-78-35952-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
2>£