•Û -it 
* It KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 31.10.1995 
KOM(95) 519 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
DE VIGTIGSTE EMNER FOR 
FORBRUGERPOLITIKKEN 
1996 - 1998 

INDLEDNING 
Den første og den anden treårs handlingsplan på forbrugerområdet skulle sikre, at indsatsen 
koncentreredes i nødvendigt omfang på de vigtigste spørgsmål i relation til forbrugernes 
muligheder for at deltage i og få fordel af udviklingen af det indre marked. Der er fortsat 
behov for at fuldføre dette arbejde ved at sikre, at alle de foreslåede foranstaltninger bliver 
endeligt vedtaget og gennemført, men det er også vigtigt nu med udgangspunkt i de opnåede 
resultater at tage stilling til andre spørgsmål og problemer på forbrugerområdet, som ikke 
udelukkende er relateret til det indre marked. 
Indsættelsen af artikel 129 A i traktaten indebærer et klart krav om, at Det Europæiske 
Fællesskab beskæftiger sig med et bredt spektrum af forbrugerspørgsmål og ikke kun dem, der 
vedrører gennemførelsen af det indre marked. Denne forpligtelse forudsætter, at der tages 
omhyggeligt hensyn til nærhedsprincippet på alle stadier, så man vælger de løsninger, der er 
mest hensigtsmæssige for medlemsstaterne. 
På grundlag af det arbejde, der allerede er gjort, og Kommissionens evne til klart at pege på 
de grundliggende årsager til problemerne på forbrugerområdet, er det nu muligt at rette 
opmærksomheden mod en række forskellige emner, som Det Europæiske Fællesskab er nødt 
til at beskæftige sig med, hvis det skal leve op til sit ansvar. 
Det er ikke hensigten med denne oversigt over de vigtigste emner for forbrugerpolitikken at 
redegøre detaljeret for de enkelte aktiviteter, der kan foreslås; det hører snarere hjemme i 
Kommissionens arbejdsprogrammer. Formålet er derimod at pege på de udvalgte områder, 
hvor der bør sættes ind i de kommende tre år, og dermed give et klart signal om, i hvilken 
retning forbrugerpolitikken vil bevæge sig, og hvordan de begrænsede ressourcer, der er til 
rådighed, vil blive anvendt. Nogle af de prioriterede områder er så nye og komplekse, at det 
ikke vil være realistisk at redegøre for de nøjagtige konsekvenser eller pege præcist på, hvilke 
foranstaltninger der er påkrævet. Det er hensigten at tilpasse prioriteringen af emnerne, 
efterhånden som det bliver klart, hvilke valgmuligheder der findes. 
-2 
STRATEGI 
Forbrugerinteresser er meget brede og forskelligartede. Det Europæiske Fællesskabs politik på 
stort set alle områder har på en eller anden måde betydning for forbrugerne. På denne 
baggrund og i betragtning af de ressourcer, der er til rådighed til formålet, må Kommissionen 
foretage en prioritering af opgaverne. I de to foregående handlingsplaner var det helt klart det 
indre marked, der var højst prioriteret, og dermed også de nødvendige foranstaltninger for at 
sikre forbrugerne effektiv repræsentation på dette marked. Det arbejde, der blev sat igang i 
denne forbindelse, skal fuldføres, og der må overvejes korrigerende foranstaltninger i de 
tilfælde, hvor der opstår problemer. 
De valg, der nu skal træffes, er baseret på tre afgørende hensyn: 
1) Forbrugerne står over for nogle umiddelbare problemer, der skal løses. Der er tydelige 
tegn på bekymring hos forbrugerne omkring offentlige tjenester, finansielle tjeneste­
ydelser og sikkerheden på levnedsmiddelområdet. Der er tale om spørgsmål, som med 
indsættelsen af artikel 129 A i EF-traktaten, rækker langt videre end det indre marked. 
Der har allerede i nogen tid været et klart behov for bedre forbrugeroplysning og 
-uddannelse, men der er kun gjort meget lidt for at imødekomme dette behov. Eftersom 
forbrugernes evne til at "beskytte sig selv" først og fremmest afhænger af viden, er det 
nu blevet påtrængende nødvendigt at satse mere på dette aspekt. 
2) Den voldsomme teknologiske udvikling, som fører os frem til informationssamfundet, 
vil kunne ændre de fleste menneskers vilkår. Der skal satses mere på bl.a. uddannelse 
og oplysning for at hjælpe forbrugerne med at tilpasse sig den nye udvikling, så de kan 
få fuld fordel af den. Der er allerede iværksat omfattende foranstaltninger i erkendelse 
af, at forbrugerdeltagelsen er en forudsætning for, at det bliver en succes. 
3) Ligesom forbrugerpolitikken i de sidste seks år har taget sigte på at bidrage til 
opfyldelsen af den vigtigste målsætning for Det Europæiske Fællesskab, nemlig 
oprettelsen af det indre marked, bør denne politik også i dag tilpasses de vigtigste 
målsætninger, der nu er i fokus. Indførelse af den Europæiske Monetære Union og 
bestræbelser på at nå frem til bæredygtige udviklings- og forbrugsmønstre samt 
udsigterne til en udvidelse af Unionen med de central- og østeuropæiske lande er blevet 
det vigtigste i Det Europæiske Fællesskab. Der skal arbejdes mere ihærdigt på at finde 
ud af, hvordan forbrugerpolitikken kan bidrage til opfyldelsen af disse målsætninger. 
-3 
DE VIGTIGSTE EMNER FOR FORBRUGERPOLITIKKEN 
1. En omfattende uddannelses- og oplysningsindsats over for forbrugerne. 
2. Fuldførelse, revision og ajourføring af de foranstaltninger, der skal sikre, at der i fuldt 
omfang tages hensyn til forbrugernes interesser på det indre marked. 
3. Forbrugeraspekterne af finansielle tjenesteydelser. 
4. Beskyttelse af forbrugernes interesser i forbindelse med varetagelse af samfundsvigtige 
offentlige tjenester. 
5. Bestræbelser på at sætte forbrugerne i stand til at udnytte de muligheder, der ligger i 
informationssamfundet. 
6. Bestræbelser på at skabe øget tillid hos forbrugerne på levnedsmiddelområdet. 
7. Støtte til en konkret strategi for bæredygtigt forbrug. 
8. Styrkelse og udvidelse af forbrugerdeltagelsen. 
9. Hjælp til de central- og østeuropæiske lande til at udvikle en forbrugerpolitik. 
10. Forbrugerpolitiske hensyn i udviklingslandene. 
1. En omfattende uddannelses- og oplysningsindsats over for forbrugerne 
Utilstrækkelig oplysning er årsag til mange forbrugerproblemer, så hvis blot man kan sikre 
korrekte informationer, kan mange forbrugerproblemer løses. Man kunne måske tro, at den 
eksplosionsagtige udvikling af informationstjenesterne, vi oplever i øjeblikket, vil mindske 
problemerne for forbrugerne. I virkeligheden gør den det endnu vanskeligere for forbrugerne, 
som får stadig sværere ved at vælge det rigtige og relevante materiale, der sætter dem i stand 
til at finde frem til de varer og tjenesteydelser, de har behov for. 
4-
Det bør overvejes, hvordan man kan støtte uafhængig forskning på universiteter og andre 
videncentre for al sikre, at der udvikles den fornødne ekspertviden om en lang række 
forbrugerspørgsmål. 
Markedsvilkårene i alle medlemsstaterne har ændret sig som følge af lovgivningen omkring 
det indre marked. Hvis ikke forbrugerne er tilstrækkeligt bevidste om disse ændringer, vil de 
stå svagt. De offentlige myndigheders arbejde med at håndhæve reglerne og kontrollere deres 
overholdelse bliver vanskeligere, hvis forbrugerne ikke er opmærksomme på og parate til at 
pege på mangler på markedet. Medlemsstaterne spiller en afgørende rolle for forbrugeroplys­
ningen, og Kommissionen har til hensigt at støtte og supplere deres indsats. 
Grundlaget for dette arbejde er allerede skabt, og der er udviklet en ganske betydelig 
ekspertise og knowhow. Den største udfordring består nu i at få videreformidlet centrale 
forbrugeroplysninger til hele befolkningen, så de ændringer, der er gennemført, kan få størst 
mulig virkning. Det kræver omfattende brug af elektroniske og audiovisuelle medier. Ikke blot 
vil den fordel, der ligger heri, have en markedsmæssig effekt, men også offentlighedens 
holdning til Det Europæiske Fællesskab generelt vil blive langt mere positiv, når folk begynder 
at forstå, at dets virke har betydning for borgernes velfærd. 
Oplysning alene er ikke nok til at dække forbrugernes behov. Medmindre der gøres en alvorlig 
indsats via målrettet forbrugeruddannelse allerede i skolen for at skabe øget forståelse af en 
række emner lige fra ernæring og sundhed til, hvordan markeder fungerer, vil der være mange 
forbrugere, der er alt for usikre til at kunne klare sig på de moderne markeder. 
Forbrugeruddannelse spiller en afgørende rolle for udviklingen i retning afbæredygtigt forbrug 
og forberedelsen af informationssamfundet. Hvis ikke der formuleres en hensigtsmæssig 
strategi på dette område, kan det forventes, at forbrugernes mistillid vil afholde dem fra at 
deltage i sådanne projekter. Hvis der overhovedet skal være tale om et højt udviklet og 
avanceret udbud, skal det modsvares af en lige så højt udviklet og avanceret efterspørgsel. 
Ansvaret for forbrugeruddannelsen ligger helt klart hos medlemsstaterne. Det er 
Kommissionens opgave at sikre øget opmærksomhed omkring dette behov og at supplere og 
bistå medlemsstaternes indsats på en hensigtsmæssig måde. 
2. Fuldførelse, revision og ajourføring af de foranstaltninger, der skal sikre, at der 
i fuldt omfang tages hensyn til forbrugernes interesser på det indre marked 
Kommissionen vil sikre, at den lovgivning, der er vedtaget omkring det indre marked, 
gennemføres korrekt. Kommissionen vil på grundlag af erfaringerne med, hvordan denne 
lovgivning fungerer, og i overensstemmelse med nærhedsprincippet vurdere, hvorvidt den bør 
revideres og justeres. Kommissionen vil overveje, hvordan grønbøgerne om henholdsvis 
forbrugernes klagemuligheder og forbrugsvaregarantier bedst kan følges op som et vigtigt 
bidrag til gennemførelsen af det indre marked ud fra et forbrugersynspunkt. 
3. Forbrugeraspekterne af finansielle tjenesteydelser 
Det indre marked for finansielle tjenesteydelser er bemærkelsesværdigt for at have skabt et 
enormt råderum for de finansielle institutioner med ret til frit at markedsføre finansielle 
tjenesteydelser på tværs af grænserne, og for lempelsen af kravene vedrørende etablering af 
afdelinger i andre medlemsstater. Det giver skærpet konkurrence, flere valgmuligheder og 
nyskabelser til gavn for forbrugerne. Der er også vedtaget lovgivning om andre spørgsmål, der 
indebærer en omfattende beskyttelse af forbrugerne. 
Forbrugersammenslutningerne kan imidlertid rapportere om utilfredshed med visse forhold i 
relation til køb af finansielle tjenesteydelser. Forbrugerne skal tage stilling til meget 
forskelligartede og komplekse tjenesteydelser og er i mange tilfælde for dårligt informeret om 
dem til at kunne vurdere, hvad der er bedst for dem. De finder det også svært at skaffe sig 
neutral rådgivning. Den kendsgerning, at Rådet holdt finansielle tjenesteydelser ude fra 
direktivet om fjernsalg, giver anledning til bekymring, og det må der gøres noget ved. Især 
har den manglende fortrydelsesret ved tegning af andre forsikringer end livsforsikringer ført 
til talrige klager fra forbrugere. 
Kommissionen har i sin rapport om forbrugerkredit (direktiv 87/102/EØF) redegjort for nogle 
af problemerne og den seneste udvikling med hensyn til, hvordan markedet for forbrugerkredit 
fungerer i Det Europæiske Fællesskabs medlemslande, og har indledt drøftelser med de berørte 
parter. Kommissionen har til hensigt at se nærmere på markedet for forbrugerkredit og navnlig 
kreditformidlernes rolle på dette marked. I denne forbindelse vil man især beskæftige sig med 
spørgsmålet om overdreven gældsætning. Også de forbrugerrelaterede aspekter af hele 
realkreditområdet skal undersøges. 
6-
Et andet vigtigt problem for forbrugerne er brugen af betalingsmidler. Med hensyn til 
betalingskort har forskellige forbrugerundersøgelser vist, at det er de færreste medlemsstater, 
der fuldt ud har gennemført henstillingen om betalingssystemer (88/590/EØF). Også en række 
andre aspekter af betalingskort (vilkår for brug, omkostninger) bør analyseres nærmere. 
Forbrugerhensynet bliver af afgørende betydning i forbindelse med forberedelsen af 
overgangen til den fælles valuta. Som Kommissionen anførte i sin grønbog er det yderst 
vigtigt, at forbrugerne har den fornødne tillid til alle aspekter af denne proces. 
Forbrugerorganisationerne spiller en central rolle for skabelsen af denne tillid og bør høres og 
inddrages på alle stadier i arbejdet. 
4. Beskyttelse af forbrugernes interesser i forbindelse med varetagelse af samfunds­
vigtige offentlige tjenester 
Samfundsvigtige offentlige tjenester skal imødekomme borgernes behov. Kommissionen har 
gjort en ihærdig indsat for at fremskynde liberaliseringen af samfundsvigtige offentlige 
tjenester. Indførelse af konkurrence om disse tjenester vil være til gavn for forbrugerne. 
Kommissionen er klar over, at det er af den allerstørste betydning for forbrugerne, at der gives 
den fornødne garanti for leveringen af universelle tjenester og vil fortsætte sine bestræbelser 
på at sikre dette.. 
Kommissionen vil fortsat presse på for at få skabt øget liberalisering med henblik på større 
effektivitet og lavere priser til fordel for forbrugerne, men vil samtidig arbejde på at sikre, at 
kvaliteten af de pågældende tjenester forbedres, navnlig for de vanskeligst stillede grupper af 
forbrugerne, der er særligt afhængige af disse tjenester. 
Kommissionen udsender en grønbog om transportspørgsmål med titlen "Borgernes Net", hvori 
den også beskæftiger sig med væsentlige forbrugerinteresser. 
5. Bestræbelser på at sætte forbrugerne i stand til at udnytte de muligheder, der 
ligger i informationssamfundet 
Der ligger store potentielle fordele for forbrugerne i udviklingen af informationssamfundet. 
De mange anvendelsesmuligheder åbner for nye former for tjenesteydelser til forbrugerne. 
Markedet er ved aï blive verdensomspændende. 
Kommissionen har allerede med sin handlingsplan "Europa på vej mod informationssamfundet" 
og oprettelsen af et "forum for informationssamfundet" og en ekspertgruppe om informations­
samfundets sociale aspekter taget skridt til at følge denne udvikling op. Der er også fremlagt 
forslag til vigtig lovgivning på dette område, såsom udkast til direktiver om henholdsvis ONP 
taletelefoni, databeskyttelse og fjernsalg. 
Mange forbrugere vil gerne kunne udnytte de nye muligheder, og Kommissionen ønsker at 
sikre, at det kan lade sig gøre. Det er dog et kompliceret område, fordi de mange forskellige 
elementer, der indgår i begrebet "informationssamfundet", dækker et bredt spektrum af 
forbrugeraktiviteter. Det bliver nødvendigt løbende at holde et særligt øje med udviklingen på 
dette område ud fra en forbrugersynsvinkel for at sikre forbrugernes interesser bedst muligt. 
Man skal specielt være opmærksom på følgende centrale spørgsmål: 
adgang til systemet: det er nødvendigt at skabe sikkerhed for, at alle, der ønsker det, 
kan få gavn af denne udvikling; 
der bliver behov for nye færdigheder hos forbrugerne: det vil kræve en særlig 
forbrugeruddannelses- og -oplysningsindsats; 
elektroniske "supermarkeder": de kan være til stor fordel for forbrugerne, under forud­
sætning af, at der kan udvikles sikre betalingssystemer. 
Den globalisering af udbuddet, som informationssamfundet indvarsler, kræver en tilsvarende 
tilpasning af lovgivningen. Denne tilpasning bliver af afgørende betydning for forbrugernes 
beredvillighed til at deltage, og den skal gennemføres meget snart. Kommissionen bør fortsætte 
med at undersøge informationssamfundets faktiske og potentielle konsekvenser for det indre 
marked og foreslå de fornødne foranstaltninger under hensyntagen til forbrugernes behov og 
konsekvenserne for det globale marked. 
Der kan blive brug for særlig støtte til forbrugerorganisationerne til gennemførelsen af de 
nødvendige ændringer, så de kan udnytte den fordel, der ligger for dem i 
informationssamfundet. Der bør tilskyndes til nye former for verdensomspændende samarbejde 
mellem sådanne organisationer, således at forbrugerne er sikret den fornødne støtte lige fra 
starten. 
6. Bestræbelser på at skabe øget tillid hos forbrugerne på levnedsmiddelområdet 
Undersøgelser, som forbrugergrupper har foretaget, rejser tvivl om, hvorvidt kontrollen med 
sikkerheden og renheden på levnedsmiddelområdet er effektiv. De offentlige myndigheder 
overalt i Det Europæiske Fællesskab opererer med et kontrolsystem, der skal sikre, at de 
levnedsmidler, der markedsføres, er gode nok. Medmindre eventuelle svagheder i kontrollen 
med hele produktionskæden afhjælpes, vil offentligheden hurtigt miste tilliden til denne 
kontrol. 
Kommissionen vil undersøge, hvilke foranstaltninger ud over forskning der skal til for at løse 
disse problemer, og vil overveje muligheden af at udvide produktansvaret til også at omfatte 
råvareproducenterne. 
Det er uklart, om forbrugerne virkeligt har nytte af alle oplysningerne i varedeklarationer 
o.lign. En stor del af disse oplysninger er uden værdi for forbrugerne, fordi de er alt for 
indviklede, og samtidig er der tegn på, at andre væsentlige informationsbehov slet ikke 
dækkes. For det mindretal af forbrugere, for hvem levnedsmiddelvalget er af afgørende 
betydning af helbredsmæssige årsager, kan en så kompliceret information måske være nyttig, 
fordi i hvert fald deres lægelige rådgivere forstår den. I betragtning af at størsteparten af 
harmoniseringsforanstaltningerne vedrørende mærkning af levnedsmidler blev gennemført på 
ad hoc-basis for at åbne op for det indre marked, er vi måske ved at nå til et punkt, hvor det 
bliver muligt at foretage den fornødne revision og forenkling af denne lovgivning. 
Kommissionen har til hensigt at udarbejde en grønbog om den fremtidige 
levnedsmiddellovgivning i Det Europæiske Fællesskab, som skal danne grundlag for en 
omfattende høring omkring de vigtigste spørgsmål på levnedsmiddelområdet. 
7. Støtte til en konkret strategi for bæredygtigt forbrug 
Den politiske erkendelse af, at samfundet er nødsaget til at ændre sine vaner og sin adfærd i 
et omfang, så de bliver bæredygtige, gør sig gældende overalt i verden. Det Europæiske 
Fællesskab spiller i sin egenskab af økonomisk stormagt en afgørende rolle for udviklingen 
af dette begreb. I starten fokuserede man først og fremmest på tilpasninger på udbudssiden, 
men også forbrugerpolitikken skal beskæftige sig med disse spørgsmål, hvis det skal lykkes 
at løse blot nogle af problemerne. 
- 9 -


marked (BEUC, COFACE, EIICA, Eurocoop og EFS). Det er håbet, at man hurtigt kan skaffe 
sig kendskab til forbrugernes synspunkter ved hjælp af mere aktive høringsprocedurer. 
Kommissionen benytter sig i stigende grad af markedsundersøgelser for at få kendskab til 
forbrugernes holdninger og undersøge deres vaner og adfærd i hele Det Europæiske 
Fællesskab. Det skal ses som et supplement til udtalelserne fra forbrugerrepræsentanterne, og 
det giver mulighed for en bedre balance i selve beslutningstagningen. 
Man er i færd med at indføre en mere struktureret model for inddragelse af forbrugerrepræsen­
tanterne i CEN's/CENELEC s standardiseringsarbejde. Oprettelsen af ANEC, der er en 
sammenslutning af forbrugerorganisationer, som skal koordinere og styre forbrugernes bidrag 
til de særlige standardiseringsudvalg, der beskæftiger sig med europæiske standander, giver 
mulighed for reel medbestemmelse for forbrugerne, og samtidig vil forbrugerne løbende kunne 
følge og støtte udvalgenes arbejde. 
9. Hjælp til de central- og østeuropæiske lande til at udvikle en forbrugerpolitik 
Der er allerede gennemført eller planlagt grundlæggende reformer i alle de central- og øst­
europæiske lande med henblik på at fremme forbrugernes interesser på markeder, der er ved 
at udvikle sig efter vestlig model. Generelt er forbrugerlovgivningen dog fortsat alt for spredt 
og lider under manglende koordinering og konsekvens, og i mange tilfælde er den fortsat 
afhængig af foranstaltninger, der tager sigte på helt andre politiske mål. I mange tilfælde bliver 
de eksisterende forbrugerlove desuden ikke håndhævet effektivt. 
Der er derfor behov for juridisk og faglig bistand for at få ryddet de tilbageværende hindringer 
af vejen. Det er grunden til, at der i hvidbogen fra maj 1995 er lagt særlig vægt på dette 
spørgsmål. 
Man er nødt til at bygge på det arbejde, der blev indledt i 1994 under PHARE-programmet 
og forlænget i 1995, så man kan udvikle de nødvendige redskaber til udarbejdelsen og 
iværksættelsen af en effektiv forbrugerpolitik. 
- 12-
10. Forbrugerpolitiske hensyn i udviklingslandene 
Forbrugerpolitik som sådan har aldrig tidligere indgået i udviklingspolitikken. Selv om 
forbrugerpolitik potentielt kan være af stor betydning i situationer med udpræget fattigdom, 
som også drejer sig om fejlernæring og udstødelse, har man kun betragtet den som værende 
relevant for udviklede markeder. 
Forståelse af grundlæggende levnedsmiddelhygiejne, brug af lægemidler, 
husholdningsøkonomi, korrekt opbevaring og konservering af levnedsmidler og andre lignende 
spørgsmål har i flere år været blandt de vigtigste emner for arbejdet i mange 
forbrugerorganisationer. Spørgsmål som afsætning af uhensigtsmæssige eller risikobetonede 
produkter er af den største betydning for udviklingslandene. Kommissisonen ønsker med 
formuleringen af en hensigtsmæssig strategi over for alle disse problemer at højne kvaliteten 
af sin nuværende indsats til fordel for disse sårbare lande. 
Europa-Parlamentet stemte for første gang i 1995 for et ændringsforslag, der inddrog 
forbrugerpolitiske foranstaltninger i budgetbevillingerne til brug for udviklingslandene. 
Kommissionen vil i sine projekter og programmer, navnlig i den sociale sektor (sundhed, 
uddannelse, miljø, bekæmpelse af fattigdom og fejlernæring), lade indgå relevante 
forbrugerpolitiske elementer. 
- 13 -

ISSN 0254-1459 
KOM(95) 519 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 
Katalognummer : CB-CO-95-567-DA-C 
ISBN 92-77-95371-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg M