1.

vedtager at nedsætte et særligt udvalg om terrorisme med følgende klart definerede ansvarsområder: a) at undersøge, analysere og evaluere med upartiskhed de oplysninger, der er indsendt af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder, kompetente EU-agenturer og anerkendte eksperter, og omfanget af terrortruslen på europæisk jord og at foreslå passende foranstaltninger for at gøre det muligt for Den Europæiske Union og dens medlemsstater at hjælpe med at forebygge, efterforske og retsforfølge forbrydelser, der har forbindelse til terrorisme b) at udpege og analysere med upartiskhed og i henhold til en evidensbaseret tilgang de potentielle fejl og mangler, der har muliggjort, at de seneste terrorangreb i forskellige medlemsstater har kunnet finde sted, navnlig ved indsamling, ordning og analyse af alle oplysninger, der var tilgængelige for medlemsstaternes efterretningstjenester og retshåndhævende og retlige myndigheder om gerningsmændene inden disses terrorhandling c) at gennemgå og vurdere gennemførelsen af de eksisterende foranstaltninger og instrumenter inden for forvaltning af de ydre grænser, herunder de mangler i kontrollen ved de ydre grænser, der har muliggjort, at enkeltpersoner er kommet til Europa med falske dokumenter, og at vurdere årsagerne til, at det ikke er lykkes visse medlemsstater fuldt ud at gennemføre deres forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 (1) (Schengeninformationssystemet); at indsamle og analysere oplysninger om medlemsstaternes og Kommissionens mulige mangler med henblik på at sikre fuld gennemførelse af de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 (2) (Schengengrænsekodeksen) og foreslå passende foranstaltninger til at afhjælpe de identificerede huller d) at udpege mangler i udvekslingen af retlig oplysninger, samt retshåndhævelses- og efterretningsoplysninger, mellem medlemsstaterne; at undersøge navnlig påståede omfattende svigt i indsamlingen, analysen og formidlingen af oplysninger, der kan være med til at forebygge terrorangreb, især ved at: — analysere og evaluere resultaterne af EU's databaser såsom Schengeninformationssystemet (SIS), visuminformationssystemet (VIS), den fælles europæiske informationsudvekslingsmodel (EIXM) og medlemsstaternes eventuelle mangler i gennemførelsen af de eksisterende juridiske instrumenter såsom Rådets afgørelse 2008/615/RIA (3) eller Rådets rammeafgørelse 2006/960/RIA (4); analysere navnlig årsagerne til visse medlemsstaters undladelse af at bidrage til at indføre oplysninger i disse databaser, især med hensyn til deres forpligtelser som fastsat i forordningen om Schengeninformationssystemet og Rådets afgørelse 2007/533/RIA (5) — analysere påstanden om, at medlemsstaterne ikke opfylder den forpligtelse, der følger af artikel 2, stk. 3, i Rådets afgørelse 2005/671/RIA (6) og sikrer, at i det mindste de oplysninger, der er omhandlet i stk. 4 og 5 i nævnte artikel, og som den kompetente myndighed har indsamlet, videregives til Europol og Eurojust — indhente information om og analysere, om medlemsstaternes myndigheder opfylder forpligtelsen i henhold til artikel 3 og 7 i rammeafgørelse 2006/960/RIA, navnlig for at sikre, at de kompetente retshåndhævende myndigheder giver de kompetente retshåndhævende myndigheder i andre berørte medlemsstater oplysninger og efterretninger, hvis der er faktuelle grunde til at tro, at oplysningerne og efterretningerne vil kunne bidrage til afsløring, forebyggelse eller efterforskning af lovovertrædelser som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA (7) — undersøge, om Europol fuldt ud har opfyldt sin underretningsforpligtelse, der blev indført ved artikel 17 i Rådets afgørelse 2009/371/RIA (8), ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794 (9) — undersøge, om medlemsstaternes nationale enheder fuldt ud har overholdt den forpligtelse, der blev indført ved artikel 8, stk. 4, litra a), i afgørelse 2009/371/RIA, ophævet ved forordning (EU) 2016/794, ved på eget initiativ at meddele Europol de oplysninger og efterretninger, der er nødvendige for udførelsen af Europols opgaver — efterforske eventuelle mangler i udvekslingen af oplysninger mellem EU's agenturer samt disse agenturers retsmidler og behov for at få adgang til Schengeninformationssystemet og andre relevante informationssystemer — evaluere det eksisterende uformelle samarbejde mellem medlemsstaternes efterretningstjenester og vurdere graden af effektivitet, hvad angår udveksling af oplysninger og praktisk samarbejde — undersøge Den Europæiske Unions forbindelser med tredjelande og internationale organisationer i forbindelse med bekæmpelse af terrorisme, herunder det eksisterende internationale samarbejde og de eksisterende instrumenter i kampen mod terrorisme, herunder udveksling af bedste praksis og effektiviteten af det nuværende niveau for udveksling af oplysninger; e) at vurdere virkningerne af EU's lovgivning til bekæmpelse af terrorisme og dens gennemførelse for de grundlæggende rettigheder f) at vurdere tilgængeligheden og effektiviteten af alle ressourcer, der er tildelt de kompetente myndigheder, som er involveret i bekæmpelsen af terrorisme (politi, hær, retsvæsen, budget, efterretning, overvågning, information, IT osv.) i medlemsstaterne og på EU-plan; at analysere eventuelle mangler i politisamarbejde og hindringer for praktisk samarbejde om retshåndhævelse på tværs af grænserne i forbindelse med efterforskninger til bekæmpelse af terrorisme ved at udpege tekniske, strukturelle og juridiske begrænsninger for undersøgelseskapaciteterne g) at undersøge manglerne i retssystemerne og det retlige samarbejde på EU-plan samt samarbejde om efterforskning på tværs af grænserne, navnlig gennem Eurojust, Det Europæiske Retlige Netværk, de fælles efterforskningshold og den europæiske arrestordre samt den europæiske efterforskningskendelse; at udpege tekniske, strukturelle og juridiske begrænsninger for efterforsknings- og retshåndhævelseskapaciteterne h) at undersøge den nuværende udveksling af bedste praksis og samarbejde mellem nationale myndigheder og relevante EU-organer med hensyn til beskyttelse af bløde mål, herunder transitområder som f.eks. lufthavne og togstationer, samt beskyttelse af kritiske infrastrukturer som omhandlet i Rådets direktiv 2008/114/EF (10) i) at undersøge de eksisterende mekanismer, der er til rådighed for ofre for terrorisme, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU (11), ved at udpege eksisterende god praksis, der skal udveksles j) at indsamle oplysninger og analysere radikaliseringsprocessen og effektiviteten af afradikaliseringsprogrammer i et begrænset antal medlemsstater; at udpege eksisterende god praksis, der skal udveksles, og fastslå, om medlemsstaterne har truffet passende foranstaltninger i denne henseende k) at vurdere effektiviteten af samarbejdet mellem medlemsstaterne samt samarbejdet mellem kompetente myndigheder, forpligtede enheder og retshåndhævende myndigheder i kampen mod hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF (12), og at udveksle synspunkter med de relevante aktører i banksektoren og med myndigheder med ansvar for efterforskning af svig og retshåndhævelse for at identificere nye former for finansiering af terrorisme, herunder dens forbindelser med organiseret kriminalitet l) at fremsætte alle de henstillinger, som det måtte finde nødvendigt, inden for alle de ovennævnte spørgsmål, og med henblik herpå etablere de nødvendige kontakter, aflægge besøg hos og afholde høringer med EU-institutionerne og relevante agenturer og med internationale og nationale institutioner, de nationale parlamenter og regeringerne i medlemsstaterne og tredjelande, og embedsmænd, der deltager i den daglige bekæmpelse af terrorisme såsom retshåndhævende myndigheder, politi, efterretningstjenester, dommere og repræsentanter for det videnskabelige samfund, erhvervslivet og civilsamfundet, herunder organisationer for ofre;