Nr. C 47/32 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 27. 2. 75 
Udtalelse  om »Forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om den  fælles  markedsordning  for 
sukker  og forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om  fastsættelse  og ændring  af basis-
kvoterne  for sukker« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fcellesskabers  Tidende  nr.  C 145  side  38—58  af 22. november  1974. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  21.  oktober  1974  i medfør  af artikel  43—198  i Traktaten  om 
oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 126.  plenarsamling  holdt  i Bruxelles, 
den 19. december  1974  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til brev  af 2. september  1974,  hvori 
Rådet  anmodede  om  en udtalelse  om  »forslag  til 
Rådets  forordning  om  ændring  af forordning  nr. 
1009/67/EØF  om  den  fælles  markedsordning  for 
sukker«, 
under  henvisning  til brev  af 21. oktober  1974,  hvori 
Rådet  anmodede  om  en udtalelse  om  »Forslag  til 
Rådets  forordning  (EØF)  om den  fælles  markedsord-
ning  for sukker«  og om »Forslag  til Rådets  forord-
ning  (EØF)  om  fastsættelse  og ændring  af basiskvo-
terne  for sukker«, 
under  henvisning  til traktaten  om oprettelse  af EØF, 
særlig  artiklerne  43 og 198, 
under  henvisning  til den  beslutning,  det  traf  den 
9. oktober  1974  om at pålægge  Landbrugsafdelingen 
at forberede  Udvalgets  arbejde  herom, 
under  henvisning  til sit tidligere  arbejde  om sukker-
sektoren,  og navnlig  dets  studie  af 28.  november 
1974  over  »Status  over  den fælles  landbrugspolitik«, 
under  henvisning  til de aftaler,  der blev  truffet  i Rå-
det den  22. oktober  og 22. november  1974  om visse 
fundamentale  aspekter  i Kommissionens  forslag, 
under  henvisning  til den  mundtlige  beretning,  som 
ordføreren,  hr. Clavel,  har afgivet, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  blev  fremsat 
af Landbrugsafdelingen  på mødet  den  5. december 
1974, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på sin 126.  ple-
narforsamling  den 19. december  1974  — VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Enstemmigt: 
Udvalget  bemærker,  at den  aftale,  man  nåede  frem  til 
i Ministerrådet  den  22. oktober,  betyder  en væsentlig 
ændring  af den  af Kommissionen  foreslåede  kvotaord-
ning,  idet  den  fastholder  princippet  om  tildeling  af 
nationale  »basismængder«  til medlemsstaterne  i ste-
det for en direkte  tildeling  af »fællesskabskvoter«  til 
EØF's  sukkerfabrikker. 
Det konstaterer,  at Kommissionens  forslag  med  de af 
Rådet  foretagne  ændringer  som  helhed  ligger  meget 
tæt op ad den  nuværende  ordning. 
Det godkender  i det store  og hele  disse  retningslinjer, 
da de bestemmelser,  der  har  været  gældende  siden 
1968,  har virket  upåklageligt  i de fleste  af Fællesska-
bets egne. 
Udvalget  fremsætter  imidlertid  følgende  bemærknin-
ger: 
1. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Tilrettelægning  af produktionen 
På baggrund  af den  vedvarende  mangel  på sukker  i 
verden,  udsigterne  til stigende  behov  i de kommende 
år og den  samlede  sukkersituation  i EØF,  mener  Ud-
valget,  at Fællesskabet  resolut  bør slå ind på en poli-
tik, som  under  alle  omstændigheder  vil sikre  forsy-
ningen  af de europæiske  forbrugere  til stabile  og for-
nuftige  priser,  ag som  samtidig  gør det muligt  til ud-
viklingslandene  at yde  de i protokol  nr. 22 i tiltræ-
27. 2. 75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 47/33 
delsesakten  fastsatte  langfristede  garantier  til import 
fra disse  af 1,4 millioner  tons  sukker  til fællesskabs-
pris. 
Disse  importgarantier,  der omfatter  råsukker  til raffi-
nering,  bør  i virkeligheden  opvejes  af eksporten  af 
hvidt  sukker,  der således  gør det muligt  at oprethol-
de de traditionelle  handelsforbindelser. 
På baggrund  af de betydelige  landbrugs-  og industri-
investeringer,  der er nødvendige  inden  for sukkersek-
toren,  bør  en sådan  politik  give  producenterne,  be-
tryggende  garantier  for dens  varighed.  Den  bør  end-
videre  omfatte  tilstrækkeligt  høje  priser  på sukker-
roer og sukker  inden  for rammerne  af maksimalkvoten 
til at virke  fremmende  på produktionsudviklingen.  I 
øvrigt  bør der for de ugunstigt  stillede  områders  ved-
kommende  træffes  passende  foranstaltninger  inden 
for rammerne  af markedets  enhedsprisordning,  så 
der ligeledes  opretholdes  et minimalt  produktionsni-
veau. 2.2. Forvaltning  af kvoterne  (artikel  23) 
Udvalget  tager  Rådets  beslutning  om  fastsættelse  af 
nationale  kvoter  til efterretning;  beslutningen  in-
debærer  bl. a., at det ikke  er muligt  at overføre  virk-
somhedskvoter  fra en medlemsstat  til en anden. 
Udvalget  mener  på den  anden  side,  at fordelingen  af 
de nationale  kvoter  mellem  medlemsstaternes  virk-
somheder  bør ske efter  fællesskabskriterier. 
I øvrigt  giver  artikel  2, stk.  1, i forslaget  til forord-
ning  om  fastsættelse  og ændring  af basiskvoterne 
medlemsstaterne  mulighed  for  at anvende  en del af 
den nationale  basismængde  til at foretage  visse  regu-
leringer  af kvoterne  mellem  virksomhederne. 
For at bevare  en sammenhængende  ordning  på 
fællesskabsplan  mener  Udvalget,  at denne  »manøvre-
mængde«  ikke  bør  overstige  5 °/o (under  forbehold 
af de særlige  bestemmelser,  Rådet  har  fastsat  til for-
del for Italien),  og at anvendelsen  heraf  bør  være  i 
overensstemmelse  med  fællesskabskriterier. 
1.2. Markedets  gennemsigtighed 
Den knaphedssituation,  som  i øjeblikket  præger 
Fællesskabets  sukkermarked,  medfører  forstyrrelser, 
der resulterer  i forskelsbehandling  af producenter  og 
forbrugere.  Udvalget  mener,  at der må træffes  foran-
staltninger  til bedre  sikring  af markedets  bevægelig-
hed og gennemsigtighed,  idet  der  navnlig  tages  hen-
syn til de fællesskabsbeslutninger,  der  er truffet  i 
overensstemmelse  med  artiklerne  85 og 86 i trakta-
ten. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Kvotaordningens  gyldighedsperiode  (artikel  22) 
Af de i det  foregående  nævnte  årsager  er en gyl-
dighedsperiode  på  5 år (1975/1976—1979/1980) 
utilstrækkelig.  Der  bør enten  fastsættes  en gyldigheds-
periode  på 10 år med  mulighed  for revision  efter  det 
5. år, eller  en ubestemt  gyldighedsperiode  med  perio-
disk revision  (hvert  3. år eller  hvert  5. år). 
Denne  revision  er nødvendig,  hvis  der skal  tages  hen-
syn til den  samlede  udvikling  i produktion  og behov, 
og bør ske efter  fællesskabskriterier,  således  at enhver 
forskelsbehandling  af producenter  i EØF  snarest  fjer-
nes i henhold  til princippet  i artikel  22 i forordning 
nr. 1009/67. 2.3. Maksimalkvota  (artikel  24) 
På rådsmødet  den  21. oktober  blev  den  koefficient, 
der skal  anvendes  ved  fastsættelsen  af maksimalkvo-
ten for produktionsåret  1975/1976  fastsat  til 1,45.  For 
de efterfølgende  sukkerproduktionsår  vil denne  koef-
ficient  blive  fastsat  hvert  år. For  at give  producenter-
ne de nødvendige  garantier  burde  man  understrege, 
at der er tale  om et minimum.  Udvalget  foreslår  der-
for, at stk.  2 i artikel  24 ændres  således: 
»Den  i stk.  1 nævnte  koefficient  kan  for sukker-
produktionsårene  1975/1976—1979/1980  ikke 
være  mindre  end  1,45.  Den  fastsættes  samtidig 
med ... (resten  uændret)«. 
2.4. Produktionsafgift  (artikel  26) 
For at producenterne  kan  få den  nødvendige  garanti 
for, at der  sker  en ønskelig  produktionsudvikling, 
mener  Udvalget,  at prisen  på sukkerroer  og B-sukker 
ikke bør  pålægges  med  de afsætningsafgifter,  der er 
på sukker,  der  skal  eksporteres  som  modydelse  for 
den import  på præferentielle  betingelser,  der foregår 
fra ACP-landene. 
2.5. Ordning  for sukker  »uden  for kvoten«  (artikel  25) 
Den mængde  sukker,  der i et bestemt  sukkerproduk-
tionsår  produceres  ud over  virksomhedens  maksi-
Nr. C 47/34 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 27. 2. 75 
malkvote,  kan  ikke  afsættes  på det interne  marked  og 
bør eksporteres.  Producenten  af dette  sukker  løber 
derfor  en vis risiko  afhængig  af udviklingen  på ver-
densmarkedet.  Som  følge  heraf  mener  Udvalget,  at 
hvis Fællesskabet  skulle  påtænke  at »mobilisere«  en 
vis mængde  af dette  sukker  for at sikre  sine  forsynin-
ger, bør beslutningen  tages  på rådsniveau  under  hen-
syntagen  til dette  sukkers  særlige  stilling. 
2.6. Mindstelager  (artikel  17) 
Kommissionen  forpligter  enhver  sukkerfabrikant  til i 
hele sukkerproduktionsåret  at ligge  inde  med  en 
oplagret  sukkermængde  på mindst  10 °/o af hans  fak-
tiske  produktion  eller  10 °/o af hans  basiskvote,  så-
fremt  denne  er mindre  end hans  produktion. 
Udvalget  vil gerne  understrege,  hvor  bydende  nød-
vendigt  det er at have  en lagerpolitik,  der kan  bringe 
markedet  i balance  og sikre  forsyningerne. 
Udvalget  ville  imidlertid  gerne  vide,  hvordan  dette 
forslag  på kort  sigt  kan  tages  i anvendelse,  da det i 
den aktuelle  fællesskabssituation  kan  bringe  forsynin-
gerne  til forbrugerne  i fare.  På den  anden  side  mener 
det, at det er absolut  nødvendigt,  at der i forarbejd-
ningsmargenen  for  sukker  tages  hensyn  til de om-
kostninger,  denne  indebærer. 
På baggrund  af disse  overvejelser  mener  Udvalget,  at 
Rådet,  når  tidspunktet  er passende,  i en særlig  for-
ordning  bør fastsætte  omfanget  samt  principperne  for 
oprettelse,  finansiering  og administration  af lagrene. 
2.7. Raffinering  af sukker  importeret  fra  associerede 
lande  (artikel  33) 
Udvalget  anser  det for ønskeligt  at sikre  stabiliteten  i 
forarbejdningsvirksomheden  af sukker  importeret  fra associerede  lande  ved  at fastsætte  raffineringskvoter  i 
lighed  med  bestemmelsen  for  fællesskabssukkerpro-
duktionen.  De nærmere  bestemmelser  for fordelingen 
af disse  kvoter  skal  fastsættes  af Rådet,  under  hen-
syntagen  til de interesser,  de forskellige  former  for 
virksomheder,  der raffinerer  sukker,  har,  samt  til for-
brugernes  såvel  som  til råsukkerfabrikanternes  inter-
esser. 
2.8. Situationen  i de franske  oversøiske  departemen-
ter og i Italien 
Udvalget  henleder  Rådets  opmærksomhed  på: 
— den  meget  vanskelige  situation,  som  sukkerrørs-
producenterne  i de franske  oversøiske  departe-
menter  befinder  sig i, og som  under  alle  omstæn-
digheder  ikke  skulle  være  ringere  end  den,  hvori 
de associerede  landes  producenter  befinder  sig; 
— de naturlige  og strukturelle  forskelle,  som  influe-
rer på sukkerroeproduktionen  og den  industrielle 
forarbejdning  i Italien,  hvilket  først  og fremmest 
skyldes  et klima,  der  giver  lavere  hektarudbytte, 
og at sukkerfabrikkerne  har kortere  driftsperiode. 
Den mener,  at man  for disse  egne  bør  træffe  særlige 
foranstaltninger  i lighed  med  dem,  der blev  vedtaget 
inden  for  rammerne  af artikel  34 i forordning  nr. 
1009/67/EØF  (for  Italiens  vedkommende  såvel  på 
landbrugs-  som  industriområdet). 
Bruxelles,  den 19. december  1974. 
Henri  CANONGE 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om  »Forslag  til Rådets  beslutning  om  Fællesskabets  finansiering  af visse 
veterinære  aktioner  af hastende  karakter« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fcellesskabers  Tidende  nr.  C 145  side  58—59  af 22. november  1974. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 29. oktober  1974  i medfør  af artikel  100  i Traktaten  om oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det  nævnte  emne.