18. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 69/9 
skal toldklareres. I det første af de to afsnit sigter 
Kommissionen til transporter, som ikke skal toldbe­
handles, dvs. international vejgodstransport (TIR) og 
fællesskabsforsendelser. 
I det andet af de to afsnit sigter Kommissionen til 
transport, som skal toldbehandles. 
Der er behov for en præcisering heraf. 
Bryssel, den 30. januar 1991. 
1. Indledning 
1.1. EF's fælles landbrugspolitik har nået et historisk 
vendepunkt. De nye ordninger er dikteret af overskud­
dene af visse produkter (hvilket er en af konsekvenserne 
af den prisstøttepolitik, EF tidligere har ført for at øge 
produktionen), den voksende energikrise, de alvorlige 
miljøproblemer, hvorom offentligheden bliver mere og 
mere bevidst, internationaliseringen af landbrugsmar­
kederne, den indbyrdes afhængighed (på verdensplan), 
(>) EFT nr. C 267 af 23. 10. 1990, s. 11. 3.2. Artikel 2 
3.2.1. Den nederlandske udgave ændres som følger: 
»De lid-staten nemen de nodige wettelijke en be-
stuursrechtelijke maatregelen om ervoor te zorgen 
dat uiterlijk op 1 juli 1991 aan deze richtlijn wordt 
voldaan.« 
3.2.2. ØSU går ud fra, at den definitive dato er 
1. juli 1991 og ikke 1. september 1991, som der står i 
den franske udgave af kommissionsdokumentet. 
Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
der præger markederne for landbrugsprodukter, indu­
strivarer og tjenesteydelser, samt af den delvise urbani­
sering af landdistrikterne, der ledsages af en vedvarende 
afvandring fra landbruget. 
1.1.1. Landbruget er og vil vedblive at være et cen­
tralt element i øko-systemet. Det er den sektor af økono­
mien, som mere end nogen anden forvalter, anvender 
og omdanner de grundlæggende naturressourcer: jord, 
vand, bioenergi osv. Beskyttelsen af landdistrikterne og 
miljøets kvalitet hænger således snævert sammen med 
de mål, som forfølges af landbrugerne og andre, som 
har med landbrug at gøre, samt med de produktionsme­
toder, de anvender. Det foreliggende forslag er af stor 
miljømæssig betydning, idet det tilstræber, at landbru­
get i kraft af sin alsidige karakter bl.a. gøres til et Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om indførelse af produktionsmetoder i 
landbruget, der er forenelige med behovet for beskyttelse af miljøet og vedligeholdelse af 
naturen (*) 
(91/C 69/03) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. oktober 1990 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for landbrug og fiskeri, som udpegede 
Giovanni Mantovani til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. januar 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 283. plenarforsamling den 30. januar 1991 
med stort flertal, idet 1 stemte imod og 9 stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
Nr. C 69/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 3. 91 
instrument for bevarelse, forbedring og udnyttelse af 
miljøet. »Miljøfaktoren« bør indgå blandt landbrugs­
politikkens målsætninger. 
1.2. Det er velkendt, at den igangværende ændring 
af den fælles landbrugspolitik, som er en følge af revisio­
nen af de vigtigste forordninger vedrørende de fælles 
markedsordninger begrænser pris- og mængdegaranti­
erne. 
1.2.1. Samtidig er der iværksat socio-strukturelle led­
sageforanstaltninger (ekstensivering, braklægning, før­
tidspensionering) som supplement til grundforordnin­
gen (EØF) 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af 
landbrugsstrukturernes effektivitet (*). 
2. Eksisterende foranstaltninger med betydning for 
miljøet og foranstaltninger, som er berørt af det 
foreliggende forslag (2) 
2.1. Kommissionen gør i forslaget opmærksom på 
eksisterende foranstaltninger, der kort kan beskrives 
som følger: 
a) de horisontale foranstaltninger, der gælder i hele 
EF (mål 5a), ligestiller naturvedligeholdelse med 
landbrugsvirksomhed, sigter mod at tilpasse be­
drifterne til kravet om miljøbeskyttelse og gør 
støtte betinget af restriktioner, som direkte eller 
indirekte har med miljøbeskyttelse at gøre; 
b) hertil kommer de regionale foranstaltninger 
(mål 1 og 5b), som åbner mulighed for at gribe 
ind i udviklingen af landdistrikterne og at tage 
hensyn til særlige problemer vedrørende beskyt­
telse og bevarelse af miljøet. I mange fælles­
skabsstøtterammer udgør miljøet således en af 
prioriteterne; 
c) der er ligeledes grund til at nævne de skovbrugs­
foranstaltninger (3), der blev truffet beslutning 
om i 1989, navnlig dem som vedrører udvikling 
af skovene med henblik på jordbundsvand og 
erotionsbeskyttelse i de områder, der er omfattet 
0) EFTnr. L 93 af 30. 3. 1985. 
(2) Dok. KOM(90) 366 endelig udg. »Landbrugsberetningen: 
Landbrug og forvaltning af det åbne land«, forslag til Rådets 
forordning (EØF) om indførelse og opretholdelse af produk­
tionsmetoder i landbruget, der er forenelige med behovet for 
beskyttelse af miljøet og vedligeholdelse af naturen. 
(3) EFT nr. L 165 af 15. 6. 1989. af mål 1 og 5b (4) samt dem, der vedrører beskyttelse 
af skovene mod luftforurening og brande (5). 
2.2. I Kommissionens forslag til forordning beskrives 
de planlagte foranstaltninger, som følger: 
2.2.1. Blandt de eksisterende horisontale foran­
staltninger skal tre, som direkte eller indirekte vedrører 
inddragelse af miljøfaktoren i den fælles landbrugspoli­
tik, justeres, enten fordi deres første anvendelsesperiode 
udløber i løbet af 1990, eller fordi det er nødvendigt at 
ændre dem for at imødekomme kravene om miljøbe­
skyttelse. Det drejer sig om følgende foranstaltninger: 
a) præmier, som medlemsstaterne kan indføre i 
miljøfølsomme områder for at udligne ind­
komsttabet for landbrugere, der anvender pro­
duktionsmetoder, som er forenelige med kravet 
om miljøbeskyttelse. Disse produktionsmetoder 
kan både omfatte indskrænkning af anvendelsen 
af gødningsstoffer og plantebeskyttelsesmidler 
samt andre metoder, der tager hensyn til miljøet 
og forvaltningen af naturen (f.eks. restriktioner 
vedrørende udnyttelse af græsarealer såsom 
antal slæt, tidspunkt og metode for slåning, 
undladelse af dræning m.v.) [artikel 19 i forord­
ning (EØF) nr. 797/85]; 
b) præmier for ekstensivering af visse produktions­
former, som omfatter: 
• enten en direkte indskrænkning af den produ­
cerede mængde på 20%, som producenterne 
forpligter sig til (»kvantitativ metode«), eller 
• tilpasning af produktionsmetoderne, navnlig 
ved mindre brug af rå- og hjælpestoffer, f.eks. 
indskrænkning af forbruget af gødningsstoffer 
(»kvalitativ metode«). Medlemsstaterne skal 
på forhånd godtgøre, at den anvendte metode 
i almindelighed medfører en produktionsned­
gang på 20 %, når den anvendes af producen­
terne [artikel Ib i forordning (EØF) nr. 797/ 
85]; 
c) præmier til landbrugere, som tager mindst 20 % 
af deres agerjord ud af produktionen [artikel la 
i forordning (EØF) nr. 797/85]. 
2.2.2. Den fornyede gennemgang, Rådet i henhold 
til artikel 6 i forordning (EØF) nr. 1760/87 (6) skal 
foretage af de to førstnævnte foranstaltninger (foran­
staltningen vedrørende ekstensivering af produktionen 
(artikel Ib) i forordning (EØF) nr. 797/85 og foran-
(4) EFT nr. L 165 af 15. 6. 1989. 
(5) EFT nr. L 326 af 30. 11. 1986. 
(6) EFT nr. L 167 af 26. 6. 1987. 
18.3.91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 69/11 
stakningen vedrørende indførelse eller opretholdelse af 
produktionsmetoder, der er forenelige med miljøkrave­
ne (artikel 19 i forordning (EØF) nr. 797/85), skal finde 
sted i løbet af 1990 efter udløbet af en periode på 
tre år efter Rådets beslutning, og den er en velegnet 
anledning til fortsat at arbejde på at styrke forbindelsen 
mellem landbrug og miljø på grundlag af de indvundne 
erfaringer. 
2.2.3. Skønt medlemsstaterne rent faktisk kun har 
anvendt foranstaltningerne i højst to år, kan der allerede 
drages en række konklusioner vedrørende deres effekti­
vitet og bidrag til virkeliggørelsen af de opstillede mål. 
2.2.4. Kommissionen har imidlertid allerede for nylig 
påbegyndt disse overvejelser. Den vil inden den 30. 
november 1990 forelægge resultaterne heraf tillige med 
forslag vedrørende problemerne i forbindelse med mil­
jøbeskyttelse og husdyrbrug. 
3. Bemærkninger til de agro-miljøforanstaltninger, 
som er under gennemførelse 
3.1. Generelt har der vist sig problemer på følgende 
områder: 
— mangelen på en ensartet politik for intervention og 
iværksættelse af foranstaltningerne i de forskellige 
medlemsstater, 
— attesterings- og kontrolaspektet, 
— beskyttelsen af de ugunstigt stillede landbrugere, 
— de foreslåede præmiers beskedne størrelse, 
— det begrænsede anvendelsesområde. 
3.2. Hvad angår de nærmere detaljer, bemærker 
ØSU følgende: 
3.2.1. I praksis er der ikke nogen ensartet politik for 
intervention og iværksættelse af foranstaltningerne i de 
forskellige medlemsstater. Artikel 19 og 1 b) i forord­
ning (EØF) nr. 797/85 er kun blevet anvendt i fire 
medlemsstater. 
3.2.2. Målet må være, at man anvender forordningen 
i alle medlemsstater og på lige vilkår, dog under hensyn­
tagen til de forskellige areal- og landbrugsmæssige for­
hold. 
3.3. At få attesteret og kontrolleret, om de pågælden­
de bestemmelser rent faktisk anvendes, rejser et væsent­
ligt problem. Anvendelsen af miljøvenlige produktions­
metoder og nedbringelsen af produktionsniveauet kan 
konstateres ved hjælp af en kontrol, som de nationale 
myndigheder foretager enten på de enkelte bedrifter 
eller på regionalt plan. Samtidig må man dog tilskynde 
til at indføre en effektiv teknisk bistand på uddannelses-
og informationsområdet i samarbejde med landbrugs­
organisationerne. 
3.4. Ved anvendelsen af bestemmelserne bør et af de 
prioriterede mål være at beskytte de ugunstigt stillede 
landbrugere. Disse vedbliver med at være mest sårbare over for den midlertidige indkomstnedgang, der kan 
forekomme i den første gennemførelsesfase. Især kan 
familiebedrifterne være bedst placerede til at kunne 
bidrage til at beskytte landmiljøet. I den første anven­
delsesperiode er der imidlertid ikke blevet ydet disse 
bedrifter tilstrækkelig opmærksomhed og beskyttelse. 
3.5. De præmier, der opereres med inden for de 
forskellige foranstaltninger, er generelt set ikke tilstræk­
kelig store til at kompensere for de større omkostninger 
og lavere indkomster, som anvendelsen af miljøvenlige 
produktionsmetoder og en nedsat produktion medfører. 
Dette er særlig mærkbart i den første anvendelsesperio­
de. Ej heller braklægningspræmierne er et tilstrækkeligt 
incitament. 
3.6. De hidtil indhøstede erfaringer viser, at bestem­
melserne kun er blevet anvendt i visse områder. Især 
har nødvendigheden af at fastlægge miljøfølsomme om­
råder kraftigt begrænset omfanget og effektiviteten af 
bestemmelserne i forhold til de generelle målsætninger, 
som er at fremme anvendelsen af miljøvenlige produk­
tionsmetoder og begrænse overskudsproduktion. 
4. Den foreslåede politik: generel vurdering 
4.1. ØSU ser positivt på den generelle indfaldsvinkel, 
der anlægges i forordningsforslaget. Desuden vil det 
foreliggende forslag nok kunne understøtte de mål­
sætninger, som er opstillet i Kommissionens dokument 
om » Landdistrikternes fremtid» (1). Det stemmer tillige 
overens med den holdning, som ØSU ved den lejlighed 
gav udtryk for (2). ØSU mener, at vilkårene for gennem­
førelsen af de foreslåede foranstaltninger fortsat er til 
stede. Disse forudsætninger kan sammenfattes således: 
— opfordring til anvendelse af færre gødningsstoffer 
samt kemiske ukrudtsbekæmpelsesmidler og plante­
beskyttelsesprodukter, også fordi der i dag findes 
produktionsmetoder—-heriblandt anvendelse af bi­
ologisk nedbrydelige stoffer — som indebærer be­
grænset anvendelse af syntetiske produkter, 
— en generel orientering hen imod beskyttelse af natur­
ressourcer og opvurdering af landdistrikterne. 
4.2. Selv efter grundig forskning er det ikke blevet 
bevist, at man opnår en kvalitetsforbedring ved at be­
grænse anvendelsen af gødnings- og plantebeskyttelses­
midler til mindre end de behørigt kontrollerede mæng­
der, som benyttes ved normal landbrugsdrift; foran­
staltningerne kan dog muligvis medføre, at produkterne 
bliver sundere og mere velsmagende. 
4.2.1. Forbrugerne er mere opmærksomme på og 
udviser større bevidsthed omkring produkter med kvali-
(!) Dok. KOM(88) 501 endelig udg. 
(2) EFT nr. C 298 af 27. 11. 1989. 
Nr. C 69/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 3. 91 
tetsgaranti. Det er imidlertid nødvendigt, at befolknin­
gen orienteres korrekt om landbrugslevnedsmidlernes 
kvalitetsmæssige karakteristika. Netop en ordning med 
præmier til landbrugere, som anvender miljøvenlige 
dyrkningsmetoder, vil kunne opveje det landbrugsind­
komsttab, som småproducenterne udsættes for; samti­
dig vil der være en tendens i retning af kvalitetsforbed­
ring, som forbrugerne kan nyde godt af. 
4.2.2. Den potentielle efterspørgsel er der, og den 
forventes at vokse. Det er derfor nødvendigt at tilrette­
lægge en produktion, som kan sikre en garanteret, 
regelmæssig forsyning af kvalitetsvarer. 
4.2.3. De områder, der er omfattet af foranstaltnin­
gerne, vil opnå betydelige miljømæssige fordele såsom 
en begrænsning af forureningen, en forbedring af de 
generelle økologiske vilkår samt en valorisering af 
landskabet og af landbomiljøet. Mere generelt vil land­
brugernes »image « også blive styrket af en ny form for 
landbrug, som er mere opmærksom på miljøproblemer 
og den offentlige sundhed. 
4.2.4. De foranstaltninger, der er anført i forslaget 
til forordning, skulle kunne bidrage til at fremme 
gennemførelsen af en plan om at gøre landbruget » for­
eneligt med miljøet«. 
4.3. Rationaliseringen af brugen af tekniske midler i 
landbruget tjener to formål. På den ene side indebærer 
den anvendelse af mere miljøvenlige produktionsmeto­
der og i særdeleshed mindsket anvendelse af syntetiske 
produkter; det er derfor vigtigt at lede EF's forsknings­
programmer i denne retning. På den anden side tages 
der hermed et skridt til at indpasse landbruget i et 
integreret jord/miljøsystem, hvor der på basis af kom­
plementaritet og synergi foregår et samspil med de 
andre sektorer (jf. tabellen i bilaget). 
4.3.1. For at dette kan ske, er det nødvendigt at 
indføre integrerede støtteforanstaltninger på serviceom­
rådet. Endvidere må der gives landbrugerne en række 
incitamenter, således at det svageste led i kæden ikke 
kommer til at bære startomkostningerne. 
4.3.2. På dette punkt er forslaget til forordning vagt 
og inkonsekvent. 
4.4. Hvad målsætningerne i forslaget angår, mener 
ØSU, at hydrogeologisk beskyttelse af miljøet, f.eks. 
ved brug af dræning, specielt bør fremhæves. 
4.5. Udviklingen af vedvarende energikilder og bi­
ologisk nedbrydelige produkter vil bidrage til at forbed­
re miljøet. 5. Bemærkninger til de enkelte artikler i forslaget til 
forordning 
5.1. ØSU godkender generelt valget af forordning 
som instrument; det fremgår imidlertid ikke klart, hvil­
ket spillerum de forskellige medlemsstater får i forbin­
delse med iværksættelsen af foranstaltningerne. 
5.2. Artikel 1 
Målsætningerne forekommer at afspejle en fremsynet 
strategi. 
5.3. Artikel 2 
Forslaget om »mærkbart at nedbringe anvendelsen af 
gødningsstoffer og plantebeskyttelsesmidler« er for 
upræcist. Det straffer de landbrugere, som allerede har 
begrænset anvendelsen af syntetiske stoffer, og er for 
restriktivt i forhold til de målsætninger, der er omtalt i 
artikel 1. 
5.3.1. De omtalte præmier skal gå til bedrifter, der 
ikke krænker gældende lovbestemmelser i de enkelte 
regioner. Bestemmelserne bør indgå i en overordnet 
kodeks for godt landmandskab. 
5.3.2. En sådan kodeks, som er afstemt efter miljøbe­
hovene i de enkelte regioner, bør bl.a. indeholde bestem­
melser med henblik på: 
— at gøre regelmæssige, kemiske og fysiske analyser 
af jordbunden obligatorisk, 
— kun at tilføre så megen gødning, som den pågælden­
de afgrøde kan absorbere, når jordbunden indehol­
der tilstrækkeligt mange gødningsstoffer, 
— at undgå anvendelse af gødning, hvis jordens ind­
hold af gødningsstoffer er mere end tilstrækkeligt, 
— at forbyde rutinemæssig skadedyrsbekæmpelse; der 
bør kun sættes ind over for skadedyr, når de udgør 
en reel fare for afgrøden, 
— at fremme metoden til begrænset rensning for 
ukrudt og kun anvende den, når det reelt er nødven­
digt, 
— at fremme vekseldrift, 
— at indføre andre obligatoriske dyrknings- og drifts­
metoder for såvel opdyrkede som omgivende jorder, 
ud over dem, der tager sigte på at mindske anvendel­
sen af gødningsstoffer og plantebeskyttelsesmidler, 
— at fastsætte, at præmien skal ydes til de bedrifter, 
som allerede følger de fastsatte regler, forudsat at 
de forpligter sig til at gå endnu videre. 
18.3.91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 69/13 
5.3.3. Et særligt regionalt udvalg bør — for hver 
enkelt jordbundstype og afgrøde — fastlægge tærskler 
for, hvornår tilførslen af gødningsstoffer må anses for 
at være tilstrækkelig, samt tærskler for, hvornår skade­
dyr og ukrudt udgør en fare. Medlemsstaterne bør stå 
for håndhævelsen og kontrollen på dette område. De 
anvendte produkter bør være godkendt og passende 
mærket. 
5.3.4. Hvad angår spredning af husdyrgødning, ville 
det være en god idé at fastlægge et passende regelsæt. 
5.4. Artikel 3 
Det gennem fonden tilskudsberettigede maksimumsbe­
løb til afgrøder og græsarealer kunne fastsættes således: 
græsarealer, udlagt permanent eller i 
vekseldrift 
korn, herunder foderkorn 
industriafgrøder 
haveafgrøder 
specialiserede olivenlunde 
citrusfrugter 
kerne- og stenfrugter 
vin 
andre frugttræafgrøder 200 ECU 
250 ECU 
300 ECU 
500 ECU 
400 ECU 
900 ECU 
800 ECU 
800 ECU 
400 ECU 
5.5. Artikel 4 
Et maksimumsbeløb på 200 ECU pr. hektar er ikke et 
tilstrækkeligt incitament til at vedligeholde landbrugs-
eller skovarealer, hvor driften er opgivet. 
Bryssel, den 30. januar 1991. 5.6. Artikel 4 
Under alle omstændigheder bør der tages skridt til at 
sikre, at dette beløb kan lægges til de præmier for 
landbrugsarealer, der er nævnt i artikel 3. 
5.7. Artikler 4 og 5 
Til skovrejsning bør anvendes langsomtvoksende træ­
sorter og typiske træsorter fra det pågældende område. 
Støtte til skovrejsning bør højst ydes i 30 år(x). 
5.8. Artikel 8 
Ekstensiveringsordningen giver kun mening, hvis man 
anvender den kvalitative metode, idet en indskrænkning 
af forbruget af hjælpestoffer, især gødningsstoffer, altid 
medfører en produktionsnedgang, medens et fald i pro­
duktionen (den kvantitative metode) ikke altid udeluk­
kende kan tilskrives mindsket anvendelse af tekniske 
metoder og syntetiske produkter. Kun den kvalitative 
metode gør det muligt på én gang at nedbringe produk­
tionen og begrænse de miljømæssige konsekvenser af 
landbrugsvirksomhed. Hvis denne metode blev fulgt, 
ville ekstensiveringsforanstaltningerne være omfattet af 
artikel 2. 
(!) EFT nr. C 139 af 5. 6. 1989, punkter 5.2.1, 5.3 og 5.5. 
Frangois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 69/14 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 18. 3. 91 
O -O 
C 
OD— E 
O to (/) 
&jj 50 
OD (50 
3 3 
03 BQ X 
SS ti 
18. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 69/15 
BILAG II 
Forretningsordenens, artikel 43, stk. 4 
Følgende ændringsforslag blev forkastet på plenarforsamlingen: 
Efter punkt 5.3 indsættes et nyt afsnit: 
» (Artikel 2, stk. Ibis) Kommissionen fastsætter vilkårene og minimumsstøttebeløbet under hensyntagen 
til det pågældende areals produktivitet. « 
Artikel 2, stk. 3, litra b), udgår. 
Begrundelse 
Ordningen bør for at være effektiv gennemføres i hele EF, således at den i det mindste kompenserer 
producenterne for tab af produktionspotentiel. Hvis Kommissionen kun fastsætter maksimumssatser, kan 
medlemsstaterne selv afgøre, hvor hurtigt de vil gennemføre ordningen. 
Afstemningsresultat 
20 stemmer for, 55 stemmer imod, 26 stemmer hverken for eller imod. 
Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om ændring af beslutning 90/218/EØF om indgift 
af bovin somatotropin (BST) i1) 
(91/C 69/04) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 4. januar 1991, under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde blev ved ØSU's beslutning overdraget Augusto Silva som hovedord­
fører. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog enstemmigt følgende udtalelse på sin 283. plenarfor­
samling den 30. januar 1991. 
1. ØSU tilslutter sig Kommissionens forslag om at 
forlænge forbudet mod indgift af bovin somatotropin 
(BST) i EF indtil den 31. december 1991. 
2. Med de følgevirkninger, som brugen af dette stof 
kan tænkes at få for forbruget og for landbrugets pro­
duktionsstrukturer, bør man efter ØSU's opfattelse 
sikre Kommissionen den tid, som er nødvendig for at 
kunne disponere over tilbundsgående undersøgelser på 
området; her tænkes især på de forskningsprojekter, 
som er ved at blive gennemført på henholdsvis Bundes­
anstalt fur Milchforschung i Kiel og på universitetet i 
Munchen, samt på de igangværende undersøgelser på 
Institut fur Wirtschaftsforschung i Munchen og univer­
sitetet i Giessen. Især de to sidstnævnte undersøgelser 
skal skaffe større viden om forbrugernes og kvægprodu-
(*) EFTnr. C 2 af 4. 1. 1991, s. 11. centernes sandsynlige reaktion på anvendelsen af 
BST(2). 
3. ØSU står fast ved bemærkningerne i den udtalelse, 
som det vedtog på sin 271. plenarforsamling (3) den 
15. og 16. november 1989. 
4. Specielt insisterer ØSU på at blive hørt rettidigt 
om Kommissionens fremtidige forslag på området samt 
(2) Jf. punkt 15 og 28 i den » Rapport fra Kommissionen til Rådet 
og Europa-Parlamentet om bovin somatotropin (BST) «, som 
går forud for »forslag til Rådets beslutning om indgift af 
bovin somatotropin (BST)« (Dok. KOM(89) 379 endelig 
udg.), om hvilket ØSU afgav udtalelse den 15. november 
1989, EFT nr. C 56 af 7. 3. 1990, s. 25. 
(3) EFT nr. C 56 af 7. 3. 1990, s. 25.