for så vidt angår stk. 6, en angivelse af, hvilke omstændigheder der kan give anledning til at suspendere betalinger, herunder kriterier, der kan være relevante for fastsættelsen af, hvilke programmer der evt. bør suspenderes, eller for fastsættelse af omfanget af suspensionen af betalinger".

Til forskel fra den foregående programmeringsperiode er støtte fra alle fem europæiske struktur- og investeringsfonde er nu betinget af, at procedurerne for økonomisk styring overholdes. Disse betingelser anvendes ved hjælp af to forskellige mekanismer:

Denne sammenknytning er blevet styrket betydeligt. Den bygger på en styrkelse og udvidelse af anvendelsesområdet for økonomisk styring som reaktion på den økonomiske og finansielle krise og på målsætningen om at øge effektiviteten af EU's finansiering i en situation med finanspolitiske stramninger. Artikel 23 i forordning (EU) nr. 1303/2013, forordningen om fælles bestemmelser for de fem europæiske struktur- og investeringsfonde indeholder bestemmelser, der knytter fondenes effektivitet sammen med forsvarlig økonomisk styring.

I perioden 2014-2020 knyttes støtten fra de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") tæt sammen med overholdelsen af principperne for EU's økonomiske styring. Tidligere var betingelserne for adgang til støtte fra fondene begrænset til én fond — Samhørighedsfonden (artikel 4 i forordning (EF) nr. 1084/2006) og til én procedure for økonomisk styring — proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

Denne meddelelse følger op på Kommissionens tilsagn og indeholder retningslinjer for anvendelsen af specifikke bestemmelser i stk. 1 og 6 i forordningens artikel 23. Meddelelsens anvendelsesområde er derfor begrænset til den første streng. Det er hensigten, at retningslinjerne skal skabe yderligere sikkerhed om, hvordan visse særlige bestemmelser i artikel 23 vil blive gennemført.

2.Hvornår foretages der evaluering af partnerskabsaftaler og programmer i henhold til artikel 23?

I løbet af 2014 forhandler medlemsstaterne deres partnerskabsaftaler og programmer med Kommissionen. Disse aftaler og programmer fastlægger den flerårige strategi for gennemførelsen af medlemsstatens tildeling fra de fem ESI-fonde i løbet af programmeringsperiodens syv år (2014-2020). Kommissionen forventer at godkende partnerskabsaftalerne og de fleste programmer i løbet af 2014 i overensstemmelse med artikel 16 og 29 i forordningen om fælles bestemmelser.

Medlemsstaterne og Kommissionen bør fokusere på at opstille prioriteter lige fra begyndelsen af perioden. Dette kræver, at de udfordringer, der er identificeret i de relevante landespecifikke henstillinger, i Rådets relevante henstillinger eller i forbindelse med makroøkonomiske tilpasningsprogrammer behandles hensigtsmæssigt og støttes af et tilstrækkeligt finansieringsniveau under hensyntagen til den enkelte medlemsstats finansielle tildeling. Under forhandlingerne tilstræber Kommissionen derfor ligeledes at sikre, at de nye programmer udformes under hensyntagen til de eksisterende relevante landespecifikke henstillinger og Rådets henstillinger for hver enkelt medlemsstat og eventuelt aftalememorandummet, når der er tale om et makroøkonomisk tilpasningsprogram.

Omprogrammering i henhold til artikel 23 må først foretages efter 2015 og inden 2019. Dette bør kun anvendes i tilfælde, hvor det kan have større virkninger end den eksisterende tildeling af midler i gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, relevante henstillinger fra Rådet eller i de økonomiske tilpasningsprogrammer. ESI-fondene støtter typisk flerårige investeringsstrategier, der kræver en vis grad af sikkerhed og varighed. Hyppig omprogrammering bør undgås, da dette ville bryde forudsigeligheden i forvaltningen af midlerne og undergrave troværdigheden af vedtagne partnerskabsaftaler og programmer. Mens landespecifikke henstillinger ajourføres hvert år, er de underliggende udfordringer i medlemsstaterne desuden af langsigtet karakter og ændres ikke væsentligt fra år til år. Dette er grunden til, at de omprogrammeringsbeføjelser, der er indrømmet Kommissionen, vil blive anvendt med omhu, og til, at man bør foretrække stabilitet frem for hyppig omprogrammering.

I henhold til artikel 23, stk. 1, kan Kommissionen anmode om en omprogrammering:

for at understøtte gennemførelsen af relevante landespecifikke henstillinger (herunder i tilknytning til den forebyggende del af proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer) og rådshenstillinger, på betingelse af at disse er relevante i forbindelse med ESI-fondene

for at understøtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, der er rettet til den pågældende medlemsstat som led i den forebyggende del af proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer, forudsat at ændringerne anses for at være nødvendige for at korrigere de makroøkonomiske ubalancer, og

for at maksimere ESI-fondes virkninger for vækst og konkurrenceevne i medlemsstater, der er omfattet af finansiel støtte i henhold til den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme, betalingsbalancestøttemekanismen, den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet eller den europæiske stabilitetsmekanisme. I de to sidstnævnte tilfælde skal den finansielle bistand ledsages af et makroøkonomisk tilpasningsprogram.

Der kan anmodes om en omprogrammering inden for de enkelte ESI-fonde eller generelt for strukturfondene (dvs. EFRU og ESF). I begge tilfælde gælder der vigtige retlige begrænsninger af de beløb, som kan underkastes en omprogrammering.

For det første må en omprogrammering ikke påvirke de årlige lofter, der er fastsat i den flerårige finansielle ramme, eller de årlige rater af programmets tildelinger, som er fastlagt i årene forud for vedtagelsen af omprogrammeringen. For det andet kan overførsler på tværs af ESI-fondene kun foretages mellem EFRU og ESF og skal overholde ESF-minimumsandelen (artikel 92, stk. 4, i forordningen om fælles bestemmelser). For det tredje skal enhver omprogrammering mellem og inden for fondene overholde kravene vedrørende andelene for tematisk koncentration, som er fastsat for de forskellige ESI-fonde. Ved omprogrammerering bør der også tages hensyn til ønsket om at afsætte mindst 20 % af EU-budgettet til klimaforandringsmålsætningerne. For det fjerde skal eventuelle overførsler af midler inden for eller på tværs af strukturfondene overholde de finansielle bevillinger pr. regionskategori. Endelig finder artikel 23 ikke anvendelse på programmer under målet om europæisk territorialt samarbejde.

3.Evaluering og typer af ændringer af partnerskabsaftaler og programmer i henhold til artikel 23

Forordningen fastsætter ikke en frist, inden for hvilken Kommissionen kan anmode om en omprogrammering. I tilfælde, hvor der anmodes om en omprogrammering i forbindelse med det europæiske semester, skal dette ske hurtigst muligt efter vedtagelsen af de relevante landespecifikke henstillinger fra Rådet og i hvert fald ikke senere end fire måneder efter Rådets vedtagelse. Dette vil være foreneligt med de angivne frister for omprogrammering og forhindre interferens med den efterfølgende runde af landespecifikke henstillinger. I forbindelse med anmodninger om omprogrammering med henblik på at efterkomme Rådets henstillinger i forbindelse med proceduren for uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer, vil Kommissionen overveje lignende frister. Med hensyn til anmodninger om omprogrammering, der vedtages for at maksimere de makroøkonomiske tilpasningsprogrammers virkninger for vækst og konkurrenceevne, vil Kommissionen vedtage dem hurtigst muligt efter undertegnelsen af aftalememorandummet eller evt. det supplerende aftalememorandum.

Kommissionens anmodning om omprogrammering skal være behørigt begrundet. Anmodningen skal indeholde henvisninger til den relevante landespecifikke henvisning eller relevante rådshenstilling (eller foranstaltning i aftalememorandummet, hvis medlemsstaterne er omfattet af et makroøkonomisk tilpasningsprogram), der udløste anmodningen, og indeholde de begrundelser, som anmodningen er baseret på. Anmodningen skal gøre rede for, hvorfor der er behov for et indgreb på EU-plan, hvordan EU-midlerne kan bidrage til bekæmpelsen af de strukturelle udfordringer, og for, hvorfor den eksisterende tildeling af midler er utilstrækkelig. Der skal også henvises til de tematiske mål og prioriteter i forordningen om fælles bestemmelser og de relevante fondsspecifikke forordninger.

I enhver anmodning om omprogrammering vil Kommissionen anmode medlemsstaten om at evaluere sin partnerskabsaftale og sine programmer. Derved kan man reagere hensigtsmæssigt på de økonomiske og beskæftigelsesmæssige udfordringer, der er identificeret i den relevante landespecifikke henstilling, relevante rådshenstilling eller det relevante aftalememorandum (for medlemsstater, der modtager finansiel bistand) i overensstemmelse med indholdet i anmodningen om omprogrammering. Indholdet i anmodningen om omprogrammering er nærmere beskrevet nedenfor.

Det fremgår ikke specifikt af forordningen, hvor detaljeret anmodningen skal være, dvs. om den skal nævne de programmer og prioriteter, som påvirkes positivt og negativt af anmodningen om omprogrammering.

Når den relevante landespecifikke henvisning eller relevante rådshenstilling, der har affødt anmodningen om omprogrammering, bedst gennemføres gennem yderligere koncentration af ESI-midler, vil Kommissionen generelt anføre, hvilke programmer og prioriteter der bør styrkes. Kommissionen overlader til medlemsstaternes skøn at afgøre, hvilke programmer og prioriteter, der bør reduceres tilsvarende. I tilfælde af ingen eller utilstrækkelig reaktion fra den pågældende medlemsstat vil Kommissionen definere de programmer og prioriteter, som bør reduceres. Desuden kan Kommissionen i sin anmodning anføre, hvilke programmer og prioriteter af kritisk betydning der bør være beskyttet mod reduktion. Desuden kan Kommissionen i visse tilfælde også i anmodningen om omprogrammering anføre de programmer og prioriteter, der bør reduceres, og begrunder i så fald årsagen hertil.

Men hvis den relevante landespecifikke henstilling eller relevante rådshenstilling, der udløser anmodningen om omprogrammering, bedst kan gennemføres gennem en nedsat ESI-tildeling i en specifik sektor, vil Kommissionens anmodning klart anføre de programmer og prioriteter, som bør reduceres. Kommissionen overlader det til medlemsstaternes skøn at afgøre, hvilke programmer og prioriteter der bør modtage tilsvarende flere ressourcer. I overensstemmelse med artikel 18 i forordningen om fælles bestemmelser og de fondsspecifikke regler koncentrerer medlemsstaterne støtten om foranstaltninger, der giver den største merværdi i form af intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst under hensyntagen til de relevante landespecifikke henstillinger i henhold til artikel 121, stk. 2, og de relevante rådshenstillinger, som er vedtaget i henhold til artikel 148, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Hvis anmodningen om omprogrammering udløses af en kombination af de to ovennævnte scenarier, anfører Kommissionen i sin anmodning både de programmer og/eller prioriteter, som vil påvirkes positivt (og dermed drage fordel af mere ressourcer), og dem, der påvirkes negativt (og dermed reduceres).

Antallet af programmer og prioriteter, der omfattes af omprogrammeringen, bør generelt begrænses til det strengt nødvendige.