1. Uanset risikovægtene for de i del 4, bilag IX, omhandlede generelle gensecuritisationspositioner skal de kompetente myndigheder kræve, at kreditinstitutterne anvender en risikovægt på 1 250 % for særligt komplekse gensecuritisationer, medmindre kreditinstituttet for hver af disse gensecuritisationspositioner har godtgjort over for den kompetente myndighed, at det har opfyldt kravene i artikel 122a, stk. 4 og 5

1. Uanset risikovægtene for de i del 4, bilag IX, omhandlede generelle gensecuritisationspositioner skal de kompetente myndigheder kræve, at kreditinstitutterne anvender en risikovægt på 1 250 % for særligt komplekse gensecuritisationer, medmindre kreditinstituttet for hver af disse gensecuritisationspositioner har godtgjort over for den kompetente myndighed, at det har opfyldt kravene i artikel 122a, stk. 4 og 5

Problemet med manglende opfyldelse af kravet om at udvise rettidig omhu vedrørende securitiserede engagementer er tilstrækkeligt behandlet i artikel 122a i direktivet vedtaget af Rådet den 15. juli 2009 (2) . Desuden er den foreslåede behandling af særligt komplekse gensecuritisationsengagementer i den foreslåede artikel 122b ikke i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet som anvendt i artikel 122a, stk. 5, i ovennævnte direktiv, der tillader et spænd fra 250 % til 1 250 %, afhængig af størrelsen af overskridelsen af bestemmelserne om rettidig omhu. Som følge heraf foreslår ECB, at den foreslåede artikel 122b udgår.

»11. AFLØNNINGSPOLITIK 22. Når kreditinstitutterne udformer og anvender aflønningspolitik for de kategorier af medarbejdere, hvis arbejde har væsentlig indflydelse på kreditinstitutternes risikoprofil, skal de overholde følgende principper på en måde, som svarer til deres størrelse, interne organisation og arten, omfanget og kompleksiteten af deres aktiviteter: a) Aflønningspolitikken er i overensstemmelse med og fremmer en forsvarlig og effektiv risikostyring og tilskynder ikke til risikotagning, som overskrider kreditinstituttets risikotoleranceniveau. b) Aflønningspolitikken er i overensstemmelse med kreditinstituttets forretningsstrategi, målsætninger, værdier og langsigtede interesser. c) Kreditinstituttets ledelsesorgan (bestyrelsen) fastlægger de generelle principper for aflønningspolitikken og er ansvarlig for dens gennemførelse. d) Mindst en gang om året underkastes gennemførelsen af aflønningspolitikken en central og uafhængig intern kontrol for at fastslå, om den af ledelsesorganet (bestyrelsen) fastlagte aflønningspolitik og procedurerne i tilknytning hertil er blevet overholdt. e) Når aflønningen er resultatafhængig, fastsættes den samlede aflønning på grundlag af en vurdering af den enkelte medarbejders og den pågældende afdelings resultater og kreditinstituttets samlede resultater. f) Der er en passende balance mellem faste og variable aflønningskomponenter; den faste aflønningskomponent udgør en tilstrækkelig høj andel af den samlede løn og gør det muligt for virksomheden at føre en helt igennem fleksibel bonuspolitik, herunder eventuelt helt undlade at udbetale bonus. g) Godtgørelser, der kommer til udbetaling, hvis kontrakten opsiges før tiden, er afhængige af de resultater, der er opnået over en periode, og ordningen er således indrettet, at manglende resultater ikke belønnes. h) Ved målingen af de resultater, som lægges til grund for bonusser eller bonuspuljer, tages der højde for de aktuelle og fremtidige risici, der knytter sig til de pågældende resultater, og der bør tages hensyn til kapitalomkostningerne og den nødvendige likviditet. i) I tilfælde, hvor der tildeles en stor bonus, udskydes hovedparten af bonussen i en passende periode, og udbetalingen afhænger af virksomhedens fremtidige resultater.«