22. gentager sin indtrængende opfordring til medlemsstaternes regeringer og parlamentet af 6. maj
1999 til at gøre alt hvad de kan for hurtigst muligt at få ratificeret vedtægten for den internationale straf-feretsdomstol, da yderligere 60lande er nødt til at ratificere vedtægten for at den kan træde i kraft;
23. mener, at Unionen bør give udtryk til sin tilslutning til princippet om verdensomspændende juris-
diktion og om, at der ikke er noget sikkert tilflugtssted for personer, som er skyldige i folkedrab, krigs-
forbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og tortur;
24. opfordrer medlemsstaterne til at vedtage den nødvendige lovgivning for at gøre det muligt at fore-
tage indenlandsk retsforfølgelse i forbindelse med folkedrab, krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneske-heden og tortur, uanset hvor disse kriminelle handlinger fandt sted;
En styrkelse af dialogen mellem Unionens og medlemsstaternes institutioner
25. bekræfter sin faste beslutning om at ville inddrage de nationale parlamenter og repræsentanter for
det civile samfund i virkeliggørelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i henhold tiltraktaternes ånd og bogstav, navnlig protokollen om de nationale parlamenters rolle;
*
**
26. pålægger sin formand at forelægge denne besltuning for Det Europæiske Råd og rette henvendelser
til formændene for de nationale parlamenter og de nationale regeringschefer med henblik på de kommendemøder i Tampere og Helsinki, således at eventuelle vanskeligheder med at gennemføre disse mål kanundersøges forinden.
11. Østtimor
B5-0067, 0111, 0112, 0113, 0114 og 0115/1999
Beslutning om situationen i Østtimor
Europa-Parlamentet,
Pdash der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i Østtimor,
Pdash der henviser til den aftale om Østtimor, som blev undertegnet mellem Portugal og Indonesien den 5.
maj 1999 inden for FN’s rammer i New York,
A. der henviser til det enestående stykke arbejde, FN-missionen (UNAMET) har udført under forberedel-
serne til og afholdelsen af folkeafstemningen blandt det østtimoriske folk i fuld overensstemmelse medNew York-aftalen,
B. der henviser til, at 98,6% af den stemmeberettigede del af befolkningen deltog i afstemningen trods de
trusler og den intimideringskampagne, som de pro-integrationistiske militser stod bag,
C. der henviser til, at UNAMET og de internationale observatører, heriblandt Europa-Parlamentets delega-
tion og Rådets delegation, har anerkendt valghandlingen som lovlig og gyldig,
D. der henviser til, at der ved folkeafstemningen var et klart og tydeligt flertal på 78,5% af stemmerne for
et selvstændigt Østtimor,
E. der henviser til, at resultatet af afstemningen blev bekendtgjort af FN’s generalsekretær og anerkendt
som gyldigt af De Forenede Nationer, Indonesiens præsident, Portugal og det internationale samfund,
F. der henviser til, at de pro-indonesiske militser, der har tilknytning til og støttes af indonesisk politi og
militær, efter bekendtgørelsen af valgresultaterne iværksatte terrorhandlinger i området og dræbte for-svarsløse borgere, satte huse i brand, skilte familier, deporterede dele af befolkningen og begik over-greb mod UNAMET, Røde Kors, journalister og observatører, og stod bag en række andre menneske-rettighedskrænkelser,25.2.2000 DA C 54/97 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 16. september 1999
G. der henviser til, at terroren og barbariet fortsat står på og udelukker skabelse af sikkerhed og orden i
området samt truer med at koste tusindvis af menneskeliv i forbindelse med en humanitær katastrofe,som udgør en fare for et helt folks overleven,
H. der henviser til, at Indonesien objektivt set har overtrådt New York-aftalen (artikel 3), idet landet Pdash på
grund af manglende evne eller passivitet eller endog bevidst Pdash ikke sørgede for at skabe fred ogsikkerhed i området,
I. der henviser til, at Østtimor gennem 24 år har været ulovligt besat af Indonesien, som ikke har nogen
form for suverænitetskrav over for området, hvilket bekræftes i FN’s resolutioner, der anerkender Por-tugal som administrerende magt,
J. der henviser til, at Indonesien den 12. september 1999 omsider anerkendte behovet for, at der ind-
sattes en international fredsstyrke på Østtimor,
1. anerkender den eksemplariske opførsel, det østtimoriske folk lagde for dagen under folkeafstemnin-
gen, samt den høje valgdeltagelse;
2. anerkender endvidere det østtimoriske folks klare og demokratisk udtrykte ønske om at opnå selv-
stændighed og skabe et nyt land;
3. fordømmer på det kraftigste de massakrer og kriminelle handlinger, som de pro-indonesiske militser
med støtte fra det indonesiske politi og militær har begået mod det østtimoriske folk, og som allerede harmedført død og tvangsforflytning for et ukendt antal mennesker;
4. henstiller til FN at opfylde sine forpligtelser, de har påtaget sig i henhold til New York-aftalen (artikel
7) og sikre sin fortsatte tilstedeværelse på Østtimor;
5. appellerer til FN’s Sikkerhedsråd om ikke længere at udsætte afsendelsen af en international styrke til
opretholdelse af fred og sikkerhed på Østtimor og opfordrer samtlige medlemsstater til at yde den størstmulige logistiske og økonomiske støtte til FN’s fredsstyrke for at fremskynde forberedelserne til dens ind-sættelse i området;
6. glæder sig over Den Internationale Valutafonds og Verdensbankens beslutning om at indefryse de lån,
som skulle have været udbetalt til Indonesien i september, og opfordrer Rådets formandskab og det inter-nationale samfund Pdash navnlig FN Pdash til at suspendere eller fortsat indefryse det militære samarbejde, eksport
af våben og økonomisk bistand til Indonesien, men ikke den humanitære bistand og støtte til overgangen
til demokrati;
7. anmoder formandskabet for Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og det internationale
samfund om ufortøvet at yde humanitær bistand til befolkningen på Østtimor og i særdeleshed gøre enindsats for flygtningenes og de fordrevnes tilbagevenden samt sørge for, at internationale observatører,ikke-statslige organisationer og journalister får adgang til området;
8. henstiller indtrængende til Rådet og EU’s medlemsstater at anerkende staten Østtimor og hurtigst
muligt etablere diplomatiske forbindelser med landet;
9. forlanger, at FN udarbejder en oversigt over de gruopvækkende handlinger, der har fundet sted i
området, og finder frem til de ansvarlige, således at disse kan blive stillet for en international domstol, ogudtaler sin støtte til FN’s højkommissær for menneskerettigheder, Mary Robinson og dennes ønske om atnedsætte en international ad hoc-domstol for Østtimor;
10. opfordrer EU til at godkende et program for økonomisk bistand og et program for genetablering af
det civile samfund på Østtimor gennem en fælles aktion;
11. anmoder om, at der på EU’s budget for 2000 opføres midler til støtte til genopbygning, økono-
miske aktiviteter og oprettelse af staten Østtimor;
12. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes parla-
menter, FN’s generalsekretær, den indonesiske regering, ASEAN og lederen af den timoriske modstands-
bevægelse, Xanana Gusmão.C 54/98 DA 25.2.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 16. september 1999