[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 9.2.2007

SEK(2007) 161

ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE Ledsagedokument til

Forslag til direktiv om strafferetlig beskyttelse af miljøet RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSE {KOM(2007) 51 endelig} {SEK(2007) 160}

1. PROBLEMIDENTIFIKATION

Miljøkriminalitet er en væsentlig trussel mod miljøet og menneskers og dyrs sundhed i EU, selv om det er vanskeligt at opgøre dens nøjagtige omfang, fordi statistikkerne er yderst upålidelige.

Langt størstedelen af miljøkriminaliteten har grænseoverskridende konsekvenser, og mange strafbare handlinger har forbindelse til organiseret kriminalitet.

De grundlæggende årsager til miljøkriminalitet er den høje profit, der genereres inden for dette område, den lave risiko for afsløring, den voksende internationale samhandel og de utilstrækkelige sanktioner i mange medlemsstater.

Sanktionstyperne og sanktionsniveauet for miljøkriminalitet varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat: nogle medlemsstater anvender ikke strafferetlige sanktioner, men kun administrative sanktioner, selv for grove overtrædelser; i nogle medlemsstater er sanktionsniveauet så lavt, at det ikke har nogen afskrækkende virkning. Eksemplerne med handelen med udryddelsestruede arter og den ulovlige overførsel af affald vidner om disse forskelle.

Forskellene giver lovovertræderne mulighed for nemt at omgå medlemsstaterne med den strenge lovgivning i forbindelse med deres transaktioner og derefter udnytte den frie bevægelighed for varer og personer inden for EU.

Nødvendigheden af at gribe ind på fællesskabsplan viser sig ved miljøkriminalitetens grænseoverskridende konsekvenser og behovet for at sikre fuld anvendelse af fællesskabslovgivningen om miljøbeskyttelse i hele Fællesskabet. Behovet for at gribe til fælles handling er også blevet anerkendt af medlemsstaterne ved vedtagelsen af rammeafgørelse 2003/80/RIA om strafferetlig beskyttelse af miljøet, som blev annulleret af EF-Domstolen i september 2005, fordi den var baseret på et forkert retsgrundlag.

EF-traktaten forpligter i artikel 174 Fællesskabet til at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau i dets miljøpolitik. For at opfylde dette mål må problemet med miljøkriminalitet løses. Dette stiller EU over for en stor udfordring, idet den hvert år forårsager betydelige skader på menneskers og dyrs sundhed og på luft-, jord- og vandkvaliteten.

Selv om der naturligvis er behov for forskellige værktøjer til at svare på udfordringen fra miljøkriminaliteten, undersøger analysen nedenfor, hvilke mulige strafferetlige løsninger der findes, bl.a. gennem fælles definitioner af de strafbare handlinger og de sanktioner, der skal gælde for sådanne strafbare handlinger.

2. PROCEDUREMÆSSIGE SPØRGSMÅL OG HØRING AF INTERESSEREDE PARTER

Problemet med miljøkriminalitet er blevet analyseret i utallige undersøgelser og ekspertmøder i de senere år.

Oplysninger om undersøgelserne og konferencerne findes på GD for Miljøs websted vedrørende miljøkriminalitet på adressen: http://ec.europa.eu/environment/crime/index.htm

3. MÅLSÆTNINGER

Et af Det Europæiske Fællesskabs målsætninger er at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau i hele Fællesskabet.

For at opfylde dette mål er der blevet vedtaget utallige retsakter. Fællesskabet må og skal sikre, at denne lovgivning gennemføres, anvendes og håndhæves fuldt ud.

Derudover er det nødvendigt at skabe lige konkurrencevilkår for virksomheder, som opfylder miljølovgivningen, og undgå at skabe tilflugtssteder for kriminelle i Fællesskabet.

4. LØSNINGSMULIGHEDER

For at opfylde disse mål blev forskellige løsningsmuligheder overvejet:

Løsningsmulighed 1: Ingen handling på fællesskabsplan

Løsningsmulighed 2: Forbedring af samarbejdet mellem medlemsstaterne på frivillig basis

Løsningsmulighed 3: Begrænset indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes nationale lovgivning om miljøkriminalitet.

Muligheden af fuld harmonisering af de strafferetlige bestemmelser på miljøområdet blev udelukket uden yderligere analyse, fordi denne løsning ville gå ud over, hvad der er nødvendigt, og ikke ville tage højde for det forhold, at den nationale strafferet fortsat er kraftigt influeret af hver enkelt medlemsstats kulturelle værdier, så der er behov for en vis fleksibilitet i gennemførelsen.

5. VIRKNING AF LØSNINGSMULIGHEDERNE

Løsningsmulighederne og de underordnede alternativer blev analyseret med hensyn til deres virkninger på beskyttelsen af miljøet, det retslige samarbejde mellem medlemsstaterne, virksomhederne og de offentlige myndigheder.

Løsningsmulighed 1 og 2 vil ikke have en positiv indvirkning på miljøbeskyttelsesniveauet og vil ikke frembyde en løsning på de eksisterende vanskeligheder i kampen mod miljøkriminalitet, som i vid udstrækning har sin forklaring i forskellene i medlemsstaternes lovgivning. De vil ikke medføre nogen, eller nogen betydelige, udgifter for de offentlige myndigheder, men vil ikke medføre væsentlige fordele for beskyttelsen af virksomheder, der efterlever reglerne.

Løsningsmulighed 3 vil føre til en bedre håndhævelse af miljølovgivningen i hele Fællesskabet og dermed til en bedre beskyttelse af miljøet og en bedre beskyttelse af virksomhederne i forhold til deres konkurrenter, som ikke opfylder miljølovgivningen. Løsningsmulighed 3 vil føre til en kraftig forbedring af det retslige samarbejde mellem medlemsstaterne. Fordelene for de offentlige myndigheder vil bl.a. bestå i den potentielle reduktion af antallet af straffesager og af oprensningsudgifterne efter miljøforurening, fordi de strafferetlige sanktioner vil have større afskrækkende virkning.

6. FORETRUKKEN LØSNINGSMULIGHED

På basis af de positive virkninger er den foretrukne løsning en begrænset indbyrdes tilnærmelse af strafferetten omfattende følgende elementer:

- en minimumsliste over strafbare handlinger

- indbyrdes tilnærmelse af omfanget af både fysiske og juridiske personers ansvar

- indbyrdes tilnærmelse af straffene for fysiske og juridiske personer for strafbare handlinger begået under skærpende omstændigheder.