ARCHIVESHISTORIQUES
DELACOMMISSION
COLLECTION RELIEEDES
DOCUMENTS "COM"
COM(79)210
Vol.1979/0090

Disclaimer
Conformément aurèglement(CEE,Euratom)n°354/83duConseildu1erfévrier1983
concernantl'ouvertureaupublicdesarchiveshistoriquesdelaCommunauté économique
européenneetdelaCommunautéeuropéennedel'énergieatomique(JOL43du15.2.1983,
p.1),telquemodifiéparlerèglement(CE,Euratom)n°1700/2003du22septembre2003
(JOL243du27.9.2003,p.1),cedossierestouvertaupublic.Lecaséchéant,lesdocuments
classifiésprésentsdanscedossierontétédéclassifiésconformément àl'article5dudit
règlement.
InaccordancewithCouncilRegulation(EEC,Euratom)No354/83of1February1983
concerningtheopeningtothepublicofthehistoricalarchivesoftheEuropeanEconomic
CommunityandtheEuropeanAtomicEnergyCommunity(OJL43,15.2.1983,p.1),as
amendedbyRegulation(EC,Euratom)No1700/2003of22September2003(OJL243,
27.9.2003,p.1),thisfileisopentothepublic.Wherenecessary,classifieddocumentsinthis
filehavebeendeclassified inconformitywithArticle5oftheaforementioned regulation.
InÜbereinstimmung mitderVerordnung(EWG,Euratom)Nr.354/83desRatesvom1.
Februar1983überdieFreigabederhistorischen ArchivederEuropäischen
Wirtschaftsgemeinschaft undderEuropäischen Atomgemeinschaft (ABI.L43vom15.2.1983,
S.1),geändertdurchdieVerordnung(EG,Euratom)Nr.1700/2003vom22.September2003
(ABI.L243vom27.9.2003,S.1),istdieseDateiderÖffentlichkeitzugänglich.Soweit
erforderlich,wurdendieVerschlusssachen indieserDateiinÜbereinstimmung mitArtikel5
dergenanntenVerordnungfreigegeben.

KOMMISSIONEN FORDEEUROPAEISKE FAEILESSKABER
KOM(79)210 endelig udg.
Bruxelles .2.Maj 19c9
MEMORANDUM VEDRØRENDE DEEUROPÆISKE
FÆLLESSKABERS TILTRÆDELSE AFKONVENTIONEN
TIL BESKYTTELSE AFMENNESKERETTIGHEDER
OGGRUNDLÆGGENDE FRIHEDSRETTIGHEDER
V
\' /
' ' ■ ■" 1
K0M(79 )210endelig udg .

MEMORANDUM
vedrørende Deeuropæiske Fællesskabers tiltrædelse afKonventionen
tilbeskyttelse afMenneskerettigheder oggrundlæggende
Frihedsrettigheder
INDLEDNING
Det europæiske Fællesskab står imere ogmere direkte retlig
forbindelse medprivatpersoner .Dets virksomhed vedrører ikke
længere blot enrække erhvervskategorier -såsom landbrugere eller
eksportører -menendog hver enkelt borger .Deterderfor ikke
overraskende ,atder idagrejses krav om,atdenkompetence ,som
Fællesskabet har opvejet ved ,atdenudtrykkeligt underkastes
klare ogveldefinerede grundlæggende rettigheder .
DeterKommissionens opfattelse ,atdenbedste måde ,hvor­
påmankan opfylde behovet foratstyrke beskyttelsen afde
grundlæggende rettigheder påfællesskabsplan pånuværende tids­
punkt består i,atIfellesskabet formelt tiltræder deneuropæiske
konvention af4*november 1950 ombeskyttelse afmenneskerettig­
heder oggrundlæggende frihedsrettigheder (herefter benævnt
"menneskerettighedskonventionen "eller "MHK").Kommissionen ser
dogikke herved bort fra ,atFællesskabet pålængere sigt bør
bestræbe sigpåatsupplere traktaterne medetkatalog over
grundlæggende rettigheder somspecielt erafpasset efter dets
kompetence .Dette målsynes imidlertid ikke atkunne nåspåkort
sigt ,ibetragtning afdemeningsforskelle ,sombestår imellem
medlemsstaterne medhensyn tildefinitionen aføkonomiske og
sociale rettigheder .Manbørderfor -omgående ogforsåeffektivt
sommuligt atstyrke retsbeskyttelsen affællesskabets
borgere -iførste række søge støtte idegrundlæggende rettig­

hederiMEK.Medandreord"børFællesskabet såpnartsom
muligtværebundetafdennekonvention ogafdebeskyttelses-
mekanismer,somdenindeholder.Udarbejdelsen afetsærligt
fællesskabskatal ogforsinkesikkederved.Tiltrædelsen af
MRKertvartimodetførsteskridtiretningafdettemål.
Idettememorandumgivesførstenoversigtover,
hvordanproblemerne vedrørende degrundlæggende rettigheder
indtilnuerblevetbehandletpåfællesskabsplan (i).Der­
efterbeskrives,hvorledesMRKfungerer(il),oghvordan
Fællesskabsretsakter erstilletiforholdtilMRKidennu­
værenderetligesituation(ill).IkapitelIVogVredegøres
fordeargumenter,somkanfremsættes"for"eller"imod"til­
trædelsen,mensderiafsnitVIogXIbehandlesforskellige
problemerafretstekniskkarakter.
Imemorandummet udtrykkesdenkonklusion,atDet
eurojn:sk©fællesskabstiltræde':' ?afMRKsynesønskeligaf
enrækkegrunde.Ingenafdavanskeligheder ,somerfrem­
kommetidennesammenhæng,forekommeruovervindelige .
Ibetragtningafomfangetafdenaktion,somskalindledes,
afdenneskomplicerede karakter,finderKommissionen detnød­
vendigt,førdehensigtsmæssige institutionelle mekanismer
sættesigang,atfåskabtensådybtgåendedrøftelsesom
nruligtmedalledeberørteinstanserpågrundlagafnær­
værendememorandum .

I.TILBAGEBLIK
1.Imereend.200årharEuropashistorieværetpræget
afuafbrudtebestræbelser foratstyrkebeskyttelsen afde
grundlæggende rettigheder.Efterdet18.århundredeser­
klæringer ommenneske–ogborgerrettighederne indeholder
alleeuropæiskeforfatninger ,ognavnligforfatningerne for
medlemsstaterne iDeeuropæiskeItellesskaber ,enkerneaf
grundlæggende rettigheder ogufortabelige frihedsrettigheder .
Tilforskelfraforfatningerne ivisselandeiØsteuropa
indeholdersamtligemedlemsstaters forfatninger ikkeblot
ensamlinggrundlæggende rettigheder –somnormalterde
sammeideforskelligestater-,menderertilligefast­
satretsmidlertilhåndhævelseherafitilfældeafovergreb.
Allemedlemsstaterne ,derersigderesfællesnedarvede
politiskeideerogtraditionerbevidst,hardesudentil­
trådtinternationale aftalerombeskyttelseafmenneskeret­
tighederne ;specielterdealleudenundtagelsekontraherende
parteriDeneuropæiskeKonventiontilbeskyttelseafMenne­
skerettigheder oggrundlæggende Frihedsrettigheder af4«
november1950*
Spørgsmålet ombeskyttelseafmenneskerettighederne er
iløbetafdesidsteårblevetdrøftetstadigoftere.Over­
ordnedenationaleogeuropæiskeretsinstanser harafsagt
betydningsfulde domme,hvorveddisserettighedersikres.
IFrankriganerkendteCourdecassationfornyligien
principielafgørelse,atdeneuropæiskekonvention^var
gyldigpånationaltplan.IStorbritannien forventesen
l)Courdecassation,BAROUMChérif–dommenafsagtienstraffesagden5»december1978*

"BillofRights"atblivevedtaget,mensmaniBelgienog
iNederlandene overvejer,påhvilkenmådemankanforbedre
beskyttelsen afdegrundlæggende rettigheder modlovgiversover­
greb.Beskyttelseafmenneskerettighederne vardevestlige
landeshovedkravpåHelsinki-konferencen ,ogdennekonferences
slutaktharideøsteuropæiske landegivetforhåbninger om
liberalisering .
2.ForsåvidtangårmerespecieltDeeuropæiskeFælles­
skaber,hardissesmedlemsstater alleredevedindgåelsenaf
traktaten omoprettelsenafBeteuropæiske økonomiskeFæiles-
skab,anførtatdethøjestemålvedatforenederesøkonomiske
muligheder,ersikringenaffredogfrihed.Sikringenafen
rækkegrundlæggende rettigheder ogeksistensenafenplura^-
listiskdemokratisk styreformerblandtdevæsentligste træk
ideNi'serklæring omdeneuropæiskeidentitet,somblev
vedtagetiKøbenhavni1978,ogifølgehvilken"deerenige
omatsikreprincipperne fordetrepræsentative demokrati,
retsstatsprincippet ,densocialeretfærdighed-somerformålet
meddeøkonomiskefremskridt–ogoverholdelsen afmenneske­
rettighederne ,somerdegrundlæggende elementerideneuro­
pæiskeidé".Dissetoelementerharsamtidigspilletenafgø­
renderolleforFællesskabets holdningoverfordeeuropæiske
lande,somsøgeromoptagelse.Stats-ogregeringscheferne ,
somvarsamletiDeteuropæiskeRådden8.april1978er­
klæredehøjtideligt ,"atrespektenforogvidereførelsen af
detrepræsentative demokratiogmenneskerettighederne ihver
afmedlemsstaterne ervæsentligeelementerimedlemsskabet af
1)"DeeuropæiskeFællesskaber .
l)Jf.BulletinforDeeuropæiskeFællesskaber,nr.3/78,s.5«

-5-
3.Paris-ogRomtraktaterne "bleviførsterækkeudarbejdet
sominstrumenterforøkonomiskintegration,ogdetersandsyn­
ligvisafdennegrund-menmåskeogsåpågrundafdenbe­
grænsedekompetence,somblevtildeltFællesskabets institu­
tioner-atlovgiverengavafkaldpåatudarbejdeetspecielt
fællesskabskatalogovergrundlæggende rettigheder .Domstolen
fikimidlertidhurtigtforelagtsagermedbaggrundiaten
fællesskabsretsakt krænkedeengrundlæggende rettighed,som
varsikretienmedlemsstats forfatning.Poratsikreensartet
anvendelseaffællesskabsretten nøjedesDomstolenidenind­
ledendefaseafsinretspraksis medsomafgørelseafsådanne
sageratudtale,atdetikketilkomdenatpåse,aten
medlemsstats internebestemmelser –selvafforfatnings-
karakter–blevoverholdt,^.Førstfraslutningenaf60'eme
kanmanseenudviklingiDomstolensretspraksis .Denstatu­
eredesåledesitoprincipielle dommeafsagti1969og1970,
at,overholdelsen afdegrundlæggende rettigheder ogsåeren
integrerende delafdealmindeligeretsprincipper ,hvis
overholdelse Domstolenskalsikre.Beskyttelsen afdisse
rettighederbørbyggepådekonstitutionelle traditioner,"
Bomerfællesformedlemsstaterne ,menbørligeledessikres
2)vedFællesskabets mål'ogunderhensyntagenhertil.
«
Domstolenharidesenereafgørelserunderstreget de
kriterier,somdenvillæggetilgrundforatsikrede
grundlæggende rettigheder påfællesskabsplan ,idetdener­
klærer,atden"ikkekananerkendeforanstaltninger ,
dereruforenelige meddeimedlemsstaternes forfatninger
anerkendte ogbeskyttedegrundrettigheder ".
.l)Domaf4.februar1959isagl/58,StorkmodDenHøje
Myndighed(Sml.1954-64,s.127)og17.maj1960isagerne
36-38og40/59,Salgsforeningerne forRuhrkulmodDenHøje
Myndighed(Sml.1954-64?s.197*
2)Dommeaf12.november1969isag29/69Staudermodbyen
Ulm(Sml.1969,s.107)og17.december1970isag11/70,Internationale Handelsgesellsohaft (Sml.1970,s.235).

Domstolen hardesuden påpeget ,at"deinternationale
traktater om "beskyttelse afmenneskerettighederne ,sommedlems­
staterne harvaret med til atudarbejde ,eller som desenere
hartiltrådt ,kanligeledes give anvisninger ,somskal tages
ibetragtning inden forrammerne affællesskabsretten ""^.
Denne retspraksis ,hvorved enrække grundlæggende rettigheder
ogalmindelige retsprincipper blev erklæret forenintegreret
delafFællesskabets retsorden *"^,fikiheleFællesskabet
enmeget positiv modtagelse .Fællesskabets politiske insti­
tutioner har støttet Domstolens retspraksis ideres fælles
erklæring omdegrundlæggende rettigheder af5°april 1977^
ogharfortsat understreget denenorme betydning ,detil­
lægger denmetode ,somDomstolen haranvendt foratnåfrem til
enbeskyttelse afdegrundlæggende rettigheder ,derertil­
passet Fællesskabets behov .
Hvor tilfredsstillende oganerkendelsesværdig den
metode ,somDomstolen harudformet endmåtte være ,erderdog
id$tmindste enlakune -blandt delakuner som forFælles­
skabets retsorden erenfølge af,atderikke erudarbejdet
etskriftligt katalog over degrundlæggende rettigheder –
somDomstolen ikke kanudfylde *det *erumuligt iforvejen at
vide ,hvilke frihedsrettigheder Fællesskabets institutioner
under ingen omstændigheder måkrænke .Deneuropæiske borger har
enlegitim interesse ipåforhånd atfåsine rettigheder fastsat
også over forFællesskaberne ,Hanbørsættes istand tiluden
videre atkunne vurdere demuligheder ,hanville have ien
eventuel tvist ogtildette formål kunne anvende veldefine -
rede kriterier .Detfølger a,fsagens natur ,atenretspraksis ,
somførst senere harvirkninger ,ikke fuldt udkan tilfreds­
stille dette krav omsikkerhed iretlige sammenhæng ;det
børgentages ,atdette forhold ikke pånogen måde indebærer
enkritik afdenne retspraksis . ,
1)Domaf14.maj1974 s4/73*Nold modKommissionen (Sml.1974 f
s.491)ogdomaf28.oktober 1975 ?36/75«Eutilimodden
franske indenrigsminister (Sml .1975 ts»1219 ).
2)Foryderligere oplysninger ,seKommissionens beretning af4.
februar 1976 ombeskyttelsen afdegrundlæggende rettig­
heder iDeteuropæiske Fællesskab ,supplement 5/76til
Bulletin forDeeuropæiske Fællesskaber ,s.9»"
3)EFTnr.C103af27.april 1977 .

Kardentyskeforbundsforfatningsdomstol isin
afgørelseaf29.maj1974^erklæredeat,sålængederikke
påfællesskabsplan foreliggeretskrevetkatalogoverde
grundlæggende rettigheder ,somerioverensstemmelse medden
tyskeforfatning,forbeholderdensigrettililysetafde
grundlæggende rettigheder,someroptagetidentyskeforfat­
ning,atvurderedefællesskabsretsakter ,somDomstolenmåtte
haveerklæretforlovlige,tilsidesætter forfatningsdomstolen
ganskevistDomstolensenerettilkontrologprincippet om
fællesskabsrettens enhedjmendengiversamtidigudtrykfor
atderimedlemsstaterne erihvertfaldnogleøverstedomstols-
instanser,somfinderdetnødvendigtatbindeFællesskabettil
enskreventekst.
Udenatgåsålangtudtryktedenitalienskeforfat-
2)ningsdomstolisindomisag183/1973lignendeovervejelser.
Europas-Parlamentet ogenstordelafteorienhar
ligesomKommissionenkritiseretdentyskedomstolsafgørelse.-
IImidlertidharflereogflereidensidstetidslåettillyd
fortankenometskrevetkatalogoverdegrundlæggende rettig­
hederforFællesskabet .
Udendervedatvilleunderkendefordelenevedet
sådantkatalogerdetklart,atudarbejdelsen afdettenødven­
digvisvilværeetlangvarigtarbejde.Hvismanvillefrem­
skyndedetformeget,kunnedetbefrygtes,atdetville
fremkaldedivergensermellemmedlemsstaterne ,navnligforså
vidtangårdeøkonomiskeogsocialerettigheder ,ogatdet
3kunvillemundeudienaftaleomdenmindstefællesnævner •
Detvilleafgjortværeettilbageskridtiforholdtildetniveau,
1)BVerfGE37,271.
2)Domaf27»december1973-sag183/73-Fontinim.fl.,
Giurisprudenza Costituzionale ,1973»s»2406BForo
Italiano,1974,I,s.315»Giurisprudenza Italiana,1974,
I,1,s.865.
3)Idenneforbindelsebørerindresom,atdeførsteforsøg
påatindføjevisseøkonomiskeogsocialerettighederi
DeneuropæiskeMenneskerettighedskonvention ikkeharhaft
særligøuoceø.

somDomstolenforDeeuropæiskefællesskaber harsikret.
4.Foratundgådissevanskeligheder ertankenomattil­
trædeMHK"blevetlanceretfraforskelligesider,navnligi
forbindelse med.den"rundbordskonference ",somblevarran­
geretafEuropas-Parlamentet iFirenzeioktober1978(jf«
ligeledesresolutionsforslaget ,somblevfremsatafden
socialistiske ogdenliberalegruppe,dok.P„E.509/78)*
Kommissionen udtalteisinberetningtilEuropa-Parla -
mentetden4.februar1976,atFællesskabetefterdenmening
varforpligtettilatoverholdedegrundlæggende rettigheder
iMHK,alleredesomfølgeafLomstolensretspraksis fmenat
denikkefandtdetnødvendigt ,atfællesskabet formelttil­
trådteMEK"^.Eftermeredybtgåendeovervejelserblev
Kommissionen fornyligopmærksompå,atderikkeblotfordens
image,menogsåfordeneuropæiskeborgersretsbeskyttelse var
visseulemperforbundetmed,atderikkefindesetskrevet
katalog,ogdenovervejededereftersinstillingpår<y.Den
beskæftigede sighereftermedderetligeogtekniskeproblenjer
iforbindelse medfællesskabets tiltrædelseafMRKogkomtil
denkonklusion,atensådantiltrædelseikkevilstødepå
uovervindelige hindringer,
P
Kommissionen erklærersigidag-efterbehørigtathave
afvejetalleargumenterne-fortilhængeraffællesskabets
formelletiltrædelseafMRK.Detafgørendeelementfordenne
holdning,eratMHKogdenbeskyttelseafdegrundlæggende
rettigheder ,somersikretafDomstolenforDeeuropæiske
fællesskaber ,ivirkelighedenforfølgersammemål,nemlig
l)Jf.supplement5/76tilBulletinforDeeuropæiskeFælles­
skaber,s.15«

-9-
"bevarelsenafnedarvedemenneskerettigheder oggrundlæggende
frihedsrettigheder ,somdeeuropæiskestaterharfundeteruad-
skilligtknyttettiletliberaltregime.Forsvaretfordenne
vesteuropæiske arvbørisidsteendeværedetseunmeoveralt
ogderfor,ogsåforsåvidtangårFællesskabet ,værebetroet
deinstanser,someroprettetmedhenblikherpå.
Kommissioneneropmærksompådeikkeubetydelige
vanskeligheder ,somopstårvedDeeuropæiskeFællesskabers
tiltrædelseafMRKpågrundafderessærligeopbygning.
DerforfandtKommissionen dethensigtsmæssigt ,atden,før
denforelæggerRådetforslagidenneretning,veddette
memorandumfremlagderesultatetafdensovervejelsertil
drøftelse,såledessomdensformandbebudededetiEuropa-
Parlamentet den16.november1978.
5.Detbørallerførstbemærkes,atDeeuropæiskeFælles­
skaberstiltrædelseafMRKikkevilværetilhinderfor,at
derudarbejdesetsærligtfællesskabskatalog ,ligesomdet
ikkepånogenmådevilforhindreDeeuropæiskeFællesskabers
Domstolifortsatatudviklesinforbilledlige retspraksis-
somKommissionen altidharfulgtmedtilfredshed-vedrørende
beskyttelseafdegrundlæggende rettigheder .Såledessomdet
fremgårafMRK1sartikel60,indeholderblotmindstebestem-
»
melser;dengiversåledesdekontraherende parterfritspille­
rumtilatgåendnulængereibeskyttelsen afdegrundlæggende
rettigheder.Detstårsåledes !fortsatDomstolenfritfor
ikkeblotatanvendedenmetode,somdenharudarbejdetfor
Fællesskabettilatfastslåsocialeogøkonomiskerettig­
heder,sompraktisktaltikkeerdækketafMRK,menogsåom
nødvendigtatgåudoverderettigheder ,someroptagetiMRK.
Detbørligeledesbemærkes,attiltrædelsenafMRK
ikkemedførerenudvidelseafFællesskabets kompetence med
hensyntilbeskyttelseafdegrundlæggende rettigheder ,og
atdetikkemeddettememorandumpånogenmådeerhensigten
atFællesskabets kontrolbeføjelser iforholdtilmedlemsstaterne
udstrækkestilgrundlæggende rettigheder,hvisbeskyttelseikke
hørerunderFællesskabets kompetence.

-10-
II.Menneskerettighedskonventionen ogdensvirkemåde
Menneskerettighedskonventionen ,som"blevudarbejdetiEuropa­
rådet,"blevundertegnet den4*november1950ogtrådteikraft
den3.september1953.Derersenerevedtagetfemprotokoller .
MRKblevundertegnetafalleEuropa-Rådets medlemmer,dvs.
delsaffællesskabets nimedlemsstater ,delsafCypern,
Grækenland,Island,Malta,Norge,Portugal,Sverige,Schweiz,
Tyrkiet,ØstrigogforkorttidsidenafLiechtenstein ogSpanien.
BortsetfraLiechtenstein ogSpanienharalledisselandelige­
ledesratificeretkonventionen*^.
Menneskerettighedskonventionen erdenfællesgarajntipå
europæiskplanforvisseprincipper ,somerblevetudtryktiden
almindeligeerklæring ommenneskerettigheder ,dererblevet
styrketvedeninternational retligkontrol,hvisbeslutninger
skalrespekteresafstaterne.Dennefællesoginternationale
garantiharikketilvirkning,atdentræderistedetforden
nationalegarantiforgrundlæggende rettigheder ,menføjestil
denne.Procedurenfinderstedvedtreorganersdeneuropæiske
menneskerettighedskommission ,deneuropæiskemenneskerettigheds ­
domstologEuropa-Rådets ministerudvalg .
l)Detbørimidlertidbemærkes,atFrankrigikkeharundertegnet
tillægsprotokol nr.2,ogatItalienogDetforenedeKongerige
endnuikkeharratificeret protokolnr.4.

-11-
ajDeneuropæiskemenneskerettighedskommission varetageri
førsterækkeenundersøgelses –ogforligsopgave ;hvisdervdce
kanopnåsforligmedhensyntiloverholdelsen afmenneskerettig­
hederne,afgiverkommissionen enretligudtalelse.Antalletaf
menneskerettighedskommissionens medlemmersvarertilantalletaf
kontraherende parter.Dissemedlemmervælgesmedabsolutflertal
afministerudvalget udfraennavneliste,somerudarbejdetaf
præsidietiEuropa-Rådets rådgivendeforsamlingpågrundlagaf
forslagfrahvergrupperepræsentanter idenrådgivendeforsamling
MedlemmerneiKommissionen ,dervælgesforseksår,harsædesom
individuellepersoner,hvilketsikrerdemenreeluafhængighed
Kommissionen kanmodtageandragenderfraenkontraherende part
(artikel24)ogkanligeledespåkendeklagefraenperson,enikke
guvernemental organisationellerengruppeafenkeltpersoner
(artikel25),forudsatatdenstat,modhvilkenklagenrettes,
udtrykkeligharanerkendtdennerettilindividuelklage
l)Frankrig,Cypern,Grækenland,MaltaogTyrkiethar
ikkegodkendtdenindividuelle klageadgang.indtilnu

-12
Mfr'*
Kommissionen træfferindledningsvis afgørelse om,
hvorvidtandragendet kanrealitetsbehandles .Hvisrealitets­
behandlingkanfindested,ogdetikkeermuligtatopnåforlig,
udarbejderdenenberetning,ihvilkendenbl.a.tagerstilling
tilspørgsmålet omhvorvidtderefterdensopfattelsehar
fundetenkrænkelseafMHKsted.Sagenkanderefterindentre
månederindbringesfordomstolen,somimidlertidkunkanfåsagen
forelagtafdenklagendestat,afdenstat,modhvilkenklagen
errejst,afdenstat,hvisstatsborgere erkrænketelleraf
menneskerettighedskommissionen selv.Såfremtsagenikkeind­
bringesfordomstolen,tilkommerdetministerudvalget aftræffe
afgørelse.
b)Deneuropæiskemenneskerettighedsdomstol erkompetent
tilattræffeenretsafgørelse ,somerbindendeforparternei
tvisten^forsåvidtangårspørgsmålet om,hvorvidtkonventionen
ietkonkrettilfældeerkrænketafenkontraherende stateller
ej.Domstolenersammensatafuafhængige dommere,hvisantal
svarertilantalletafmedlemsstater iEuropa-Rådet .Dissevælges
afdenrådgivendeforsamlingudafenlisteoverkandidater,som
foreslåsafmedlemsstaterne ,idethverstatharrettilatfore­
slåtrekandidater ,hvorafmindsttoskalværestatsborgereiden
pågældendestat.Dommernevælgesforniår.
Domstolenerkunkompetent,hvisdenskompetenceeraner­
kendtafdepågældendekontraherendeparter(artikel46)^.Sager
kanforelæggesdomstolen,såledessomdetnetoperanførtovenfor,
entenafKommissionen ,ellerafenkontraherende part,menikkeaf
individuelleklagere(artikel44og48).Dentræfferafgørelse
medhensyntilsagensrealitetvedenendeligafgørelse ?og
hvorveddenkrænkedepartkantilkendeserstatning.
c)Såfremtdomstolenikkeharfåetforelagtsagenindenfor
enfristpåtremånederatregnefraforelæggelsen afkommissionens
beretning,beslutterministerudvalget medetflertalpåto
tredjedele,omderharfundetenovertrædelseafMKKstedog
fastsætterenfristindenforhvilkendenstat,modhvilken
klagenerrejst,skaltræffedenødvendigeforholdsregler .
l)AllemedlemmerneiEuropas-Rådet ,haranerkendtdomstolens
bindendekompetence,bortsetfraMaltaogTyrkiet.Spanien
ogLiechenstein harendnuikketagetstillingtildette
spørgsmål.

-13-
Hvisdenpågældendestatikkerettersigharefter,skal
ministerudvalget såafgøro,"hvilkenvirkningderskal
tillægges"detsoprindeligeafgørelse.IMRKunderstreges
ikkekarakterenafdisseretsfølger,dernævneskunénform
forsanktion:offentliggørelser afKommissionens "beretning
(artikel32,stk.3)»Mangeiagttageremeneratdennequasi–
domstolsbeføjelse,somministerudvalget harlangtfraer
tilfredsstillende pågrundafudvalgetskarakterafpolitiske
organ.
III.Forbindelserne mellemFællesskabet ogmenneskerettig -
hedskonventionen idennuværenderetligesituation.
1.Allemedlemsstaterne ifællesskabet harsiden1974
væretkontraherende parteriMRK.hvilketharførtDe
IeuropæiskeFællesskabers Domstoltildegrundlæggende rettig­
hederidennekonvention,athenteelementertilatkunne
fastslådekonsituti6oelle traditioner ,somerfællesfor
medlemsstaterne jmedandreordhardenindirektegjortMRK
tiienindikatorforPfellesskabetsstandardmedhensyn
tildegrundlæggende rettigheder.SelvomDomstolenindtil
nuharundgåetattaleomendirekteforpligtelse for
fællesskabettilatoverholdekatalogetiMRK,erder
godegrundetilalleredenuat"betragtedenneforpligtelse
somaktuel.Konventionen repræsenterer nemligdelsen
minimumstandard ,someranerkendtafallemedlemsstaterne ,
ogsomskalansessomenintegrerendedelafde"almindelige
retsprincipper ",dererbeskyttetafDomstolen;delsmå
manrejsedetspørgsmålomFællesskabetidetomfang,hvori
medlemsstaterne hardelegeretbeføjelsertildetikkeallerede
ifølgesubstitutionsprincippet erbundetafdemateriel-
retligebestemmelserimenneskerettighedskonventionen på
grundafmedlemsstaternes oprindeligeforpligtelse .
2.Dafællesskabet ikkeerkontraherende partiMRK,
forekommerdetudelukket,atdetdirektekanblivemødtmed
enindividuelklageellerenklageudformetafenstat.
Mankanpådenandensideikkepåforhåndafvisemuligheden
for,atviseeaffællesskabetsretsaktergørestilgenstand
forenprocedurefordeneuropæiskemenneskerettigheds­
kommissionellsr-domstol#Sagernekunr_snavnligblive

-14-
indbragtaftredjelande,somikkeharmulighedforatindbringe
sagerforDeeuropæiskeFællesskabere Domstol,ogaffysiske
ellerjuridiskepersoner,somhartabteneagfornævnteDomstol.
Dennesidstemulighedblevudnyttetforganskenylig«enarbejds­
tagerorganisation forsøgteatindklageallemedlemsstaterne på
grundafenrådsbeslutning ,ifølgehvilkendenblevnægtetrettil
atbliverepræsenteretidetrådgivendeudvalg,someroprettet
vedEKSF-traktaten;den10.juli1973afvistedeneuropæiskemenne­
skerettighedskommission ganskevistdenneklage}menafgørelsen
blevbegrundetsnedsærligebetragtningeriforbindelse med
sagenskonkreteomstændigheder .Pånuværendetidspunktkandet
ikkeafvises,atdeneuropæiskemenneskerettighedskommission eller
domstoleniStrasbourgikkeendagvilhaveenandenopfattelse
afproblemetommedlemsstaternes kollektiveansvar,nårnavn­
lighensestilkonsekvenserne af,atEfellesskabetharfået
tildeltkompetencer ,somoprindelighenhørteunderdissestater.
3.Risikoenfor,atfællesskaberetsakter undergiveskontrolafinstansernei
■»Strasbourg,udenatFællesskabetråderoverpassendeforsvarsmidler ,
ersærligindlysendenårmedlemsstaterne nøjesmedideresnationale
retsordenatanvendebindendefællesskabsretlige bestemmelser uden,
atrådeoverenskønsbeføjelse .Enklageforkrænkelseafmenneske­
rettighedernevilleietsådanttilfælderettesmodenbestemt
medlemsstat ogvillederforsomsådanbliverealitetsbehandlet .Sa­
gensgenstandvilleimidlertid,hvismanabstrahererfraeventuelle
supplerendebestemmelser ,somikkekrævesaffællesskabsretten ,
væredefællesskabsbestemmelser ,påhvilkedennationaleretsakt
støttes.Densituation,somskabesafsådannegennemførelses-
bestemmelser ,ersåmegetdestomindretilfredsstillende ,som
denpågældendemedlemsstatsandsynligvis ikketil>sitforsvar
mågøregældende,atdenblotefterleverenfællesskabsretlig for­
pligtelse,mensFællesskabet ,someransvarligisidsteinstans,
ikkevilbliveopfordrettilattagestillingtildeklager,som
fremsættes imoddet.
4.Manseraltså,atFællesskabetidennuværenderetstilstand
løberdenrisiko,atinstanserneiStrasbourgkontrollererhvorvidt
detsretsaktererforeneligemedMRKudenatdetharpassende
forsvarsmidler ,mensmedlemsstaterne eventueltsersigforhindret
iatgennemføre denævnteretsakter.

-15-
IV.Argumentertilfordelforen-tiltrædelse
Argumenterne forFfillesskabets tiltrædelseafMRKkan
sammenfattes således:
1.EnstyrkelseafEuropasimagesometområdemedfrihedog
demokrati
a)TiltrædelsenafMMvilleiikkeubetydeligtomfangbidrage
tilatunderstøttetankerneomdemokratiogfrihedikkebloti
denfrieverden,menogsåudenfordenne.Denvillepåutvetydig
måde-ogendnumereenddenfælleserklæringfradetrepoli­
tiskeinstitutioneraf5.april19771^omdegrundlæggende
rettigheder-vise,atRellesskabet ikkekunholdersigtil
deklarationer ompolitiskeintentioner,menerbesluttetpå
konkretatstyrkebeskyttelsen afmenneskerettighederne vedat
acceptereatblivebundetafetskrevetkatalogovergrund­
læggenderettigheder .
b)Fællesskabets tiltrædelseafMRKfalderfuldstændiginden
forrammerneafDeteuropæiskeRådserklæring omdemokratiet
af8.april1978»ihvilkendethøjtideligtbleverklæret,at
"respektenforogvidereførelsen afdetrepræsentative demokrati
ogmenneskerettighederne ihverafmedlemsstaterne ervæsentlige
elementerimedlemsskabafDeeuropæiskeFællesskaber".Når
overholdelsen afmenneskerettighederne erenufravigeligbetingelse
forenstatstilhørsforhold tilDeeuropæiskeFællesskaber ^er
detkunlogisk,atdisseforpligtersigtilatoverholde
sådannerettigheder.
Fællesskabets tiltrædelseafMRKvillegivekøbenhavner-
erklæringenennydimensionogvillegøredetmuligtforFælles­
skabetatsikreoverholdelsen afdeværdierafretlig,politisk
ogmoralskkarakter,somdetfølersigknyttettil.
l)EFTnr.C103af27.april1977»s.1

-16-
2.Styrkelseafbeskyttelsenafdegrundlæggende rettighederiFællesskabet
a)fællesskabets tiltrædelsevillegøre"betydningenafdetsretsakter
mereklaroverforMEKogvillegivedementilfredsstillende status;det
ernemligmerelogisk,atensagomkrænkelseafdegrundlæggende rettig­
hederunderdebetingelser ,somerfastsatiMRKindledesdirektemod
detsretsakter,ogikkelængereblotvedenbestridelseafmedlems­
staternesgennemførelsesbestemmelsers dervillesåledesblivetilveje­
bragtenegentligkontradiktorisk procedure,somFællesskabet selv
villekunnedeltagei.Fællesskabets tiltrædelseafmenneskerettigheds -
konventionenvillesåledesgøredetmuligtatretableredenretstilstand ,
sommedlemsstaternes borgerebefandtsigi,førvissebeføjelserblev
overførttilJfåeIlesskabet®
b)Dervillesåledes-idetmindstedelvis-blivetagethensyntil
den,somlængeharkrævetetskrevetkatalogoverdegrundlæggende
rettigheder ,sombinderFællesskabet .Derettigheder ,somerop­
regnetikonventionen ogitillægsprotokollerne ,omfatterganskevist
ikkealledegrundlæggende rettigheder ,somkankrænkesvedFælles­
skabetsaktiviteter ,menstørstedelenafdemberørerFællesskabet ,
Disserettighedervilblivesikretvedenskrevetretsekt,somgiver
klarekriterier,dererkendtpåforhåndafsåvelborgernesom
institutionerne «
s.
3.StyrkelseafFællesskabet «
a)Rellesskabets tiltrædelseafeninternationalretligkontrol-
mekanismevilleunderstregedetssærligestatus.
b)TiltrædelseafkonventionenvillegøredetmuligtforFælles­
skabettiloverfordemsomklageroverdetslakunermedhensyntil
degrundlæggende rettighederikkeblotatpåberåbesigDomstolensmeget
progressiveretspraksis,mendesudendetsformelleforpligtelser inden
forrammerneafMRK.Tiltrædelsenvillevise,atFællesskabeterrede
tilatimødegåenhverklage,hvorvedderrejsestvivlomdetsrets­
aktersoverensstemmelse meddegrundlæggende rettigheder .

-17-
o) Tiltrædelsen ville formindske risikoen for,atennational retville
påberåbe sigdetforhold ,atderikke foreligger etskrevet katalog over
grundlæggende rettigheder ,sombinder Fællesskabet ttiratkontrollere en .
retsakt fraBådet eller Kommissionen ilyset afdens egen forfatning og
eventuelt erklare retBakten foruanvendelig iforhold tilnævnte forfatning
ogherved knuse fællesskabsrettens enhed .
V. Indvendinger mod tiltrædelsen
1. Fællesskabet vil have behov for etegvi katalog
Deterblevet anført ,atdegrundlæggende rettigheder iMUKikke vil
være desamme ,somFællesskabet harbehov foryogattiltradeisen alene ville
tjene somalibi foratundgå detegentlige problem ,nemlig atvedtage et
katalog ,somkanopfylde Fællesskabets egne behov .
"
Siedes somdetvilsesunder punkt 2,erkataloget iMHK langt fra
uden interesse forFællesskabet .Setstår imidlertid ikke desto mindre fast ,
atdette katalog ikke ialle sine punkter ertilpasset Fællesskabets behov .
Somdetallerede blev nævnt idenindledende del,erderkunringe chanoer
forinden forenrimelig frist atf&gennemftert enaffcale anetsærligt
katalog forFællesskabet ,navnlig forsåvidtan^r deøkonomiske ogsociale
rettigheder .Manbørderfor tiltræde konventionen medenvilje tilaktivt
atsamarbejde omenudvidelse ogstyrkelse afdemenneskerettigheder ,som
den fastslår .
«
Iøvrigt erFællesskabets tiltrædelse afMHKsomanført ovenfor på
ingen måde uforenelig medeneventuel udarbejdelse afetrent fællesskabs -
katalog ,dergårudover det,somkræves ikonventionen .

-18-
2. MRK opfylder ikke Fællesskabets krav
Menneskerettighedskonventionen vedrører detradit ionelle frihedsrettig­
heder ihøjere grad enddeøkonomiske ogsociale rettigheder ,somFællesskabet
finder mere betydningsfulde .Detraditionelle frihedsrettigheder erdog lige­
ledes afbetydning forFællesskabet ,ogdesuden omhandler konventionen og
tillægsprotokollerne enrække økonomiske ogsociale rettigheder .For såvidt
angår denpotentielle betydning ,måmansandsynligvis først ogfremmest nævne
respekten forprivatliv ogfamilieliv samt hjem ogkorrespondance (artikel 8).
Disse rettigheder kunne blive betydningsfulde ikke blot forsåvidt angår
konkurrencereglerne ogprisordningerne ,menogså forsåvidt angår debestem­
melser ,deruretmæssigt måtte begrænse devandrende arbejdstageres muligheder
foratforenes medderes familier .Forsåvidt angår religions -ogforenings -
f i.h«'.dhaj *Domstolens retspraksis (l)allerede givet relevante eksempler ,og
detkraver ikke megen fantasi atforestille sig ,atdenalmindelige ytrings -
ogoplysningsfrihed ,dererbeskyttet vedartikel 10,også kanfrembyde pro­
blemer .Artikel 10kanligeledes spille enrolle både medhensyn tilkonkur -
renceretten ogbestemmelserne vedrørende defrie varebevægelser ?dener
heller ikke uden betydning iforholdet mellem Fællesskabet ogdets ansatte .
Den iartikel 6,stk .2og3»fastsatte rettilretfærdig rettergang
kanfåindflydelse pådeafFællesskabet anvendte procedurer forfastsættelse
afsanktioner .Ligesom Fællesskabet allerede har været konfronteret medpro­
blemet "nebisinidem"(2),vildetdesuden endagkunne bl?vekonfronteret
med MRK' sartikel 7»derstadfæster princippet "nulla poena sine lege ".
*
(1)Jf.domaf27.oktober 1976 ,sag130/75*•Prais modRådet ,Sml.1976,
s.I589 ,samt dom 28.oktober 1975*sag36/75""Rutili modden
franske indenrigsminister ,Sml .1975 t8*1219 «
(2)Domaf14.februar1972,sag7/72–Boehringer modKommissionen ,
Sml.1972,s.1281 (endnu ikke udgivet pådansk ).

Rettentilatstifteenforeningmedfredeligtformålellerenfag­
forening(artikelli)erubestrideligt engrundlæggende økonomiskretafbe­
tydeligtomfang.Denførstetillægsprotokol vedrørerejendomsretten ogretten
tiluddannelse.SidstnævnteerblevetaktuelforFællesskabet ,forsåvidt
angårligebehandling afbørnafvandrendearbejdstagere,jf.sag9/74(l)og
68/74(2).Endeligindeholderfjerdetillægsprotokol visserettigheder med
hensyntildenfriebevægelighed forpersoner;disserettighedererafsærlig
betydningforFællesskabets virksomhed.
Detforekommerherefterikkekorrektatanføre,hvilketoftesker,at
MRKkunharringebetydning£>rFællesskabets virksomhed.Iøvrigtkandetikke
udelukkes,atderifremtidentagesinitiativertilatforbedresituationen
fordeneuropæiskeborgerforsåvidtangårøkonomiskeogsocialerettigheder .
3.Fællesskabet kanikkepåtagesigdeikonventionen fastsatte
forpligtelser
Manharligeledesanført,atMRKbådepågrundafdensrettigheder og
densprocedurer (klarterudarbejdetforsuverænestater,ogatvisseafde
forpligtelser ,eomdenforeskriver,ikkekanopfyldesafFællesskabet meddets
nuværendestruktur.
(l)Domaf3.juli1974-CasagrandemodLandeshauptstadt Munchen,
Sml.1974,s.773.
(2)Domaf29.januar1975»AlaimomodPrefetduRhône,'
Sml.1975»s.109.

ν
-20-
a) Deterrigtigt ,atMRKbåde ikraft afsinordlyd ogsinoprindelse
udelukkende tager sigte pådeltagelse afsuveræne stater .Bestemmelserne i
artikel 10,11,17»28,30,31eller 64,derindeholder begrebet "stat "
(somfaktisk kunersynonymt for"denhøje kontraherende part"),kanikke
umiddelbart anvendes påinternationale organisationer .Ikke desto mindre
erKommissionen afdenopfattelse ,atdette udfra etjuridisk oppolitisk
sysnpunkt ikke udgør enstørre hindring endbegreberne "national sikkerhed " .
eller "landets økonomiske velfærd ",dernævnes somkriterier ,somgørdet
muligt forlovgivningsmagten atbegrænse enrække frihedsrettigheder
(artikel 8–li).Detersåledes principielt nødvendigt både forPælles -
skabet ogdekontraherende stater atbegrænse visse grundlæggende rettig­
heder afhensyn tilhøjere almene interesser .Detskulle derfor være til­
strækkeligt at ,anføre ientiltrædelsesprotokol ,,derendnu ikke erblevet
forhandlet ,atkonventionen ,nårdenindeholder begreber ,dersærligt ved­
rører stater ,også altandet lige gælder forDeeuropæiske Fællesskaber .
b) Dermåtages hensyn tildenindvending ,atFællesskabet ikke eren
suveræn stat ogderfor ikke ifuldt omfang kanudøve den iMRKfastsatte ret
tilretfærdig rettergang .Ibetragtning afFællesskabets beføjelser ,dernød­
vendigvis erbegrænsede iforhold tilstaternes ,kandernemlig herske tvivl
om,hvorvidt Fællesskabet ienhver henseende børvære fuldt medlem .Efter
! I
Kommissionens opfattelse børtiltrædelsen øgemulighederne forretsbeskyt­
telse itilfælde afFællesskabets overtrædelse afgrundlæggende rettigheder .
Medandre ordbørenhver ,der imedfør afMRKharrettilatindbringe en
sagfordeorganer ,dereroprettet ihenhold tilkonventionen ,ligeledes
pådeikonventionen anførte betingelser have rettil atlade iværksætte
enundersøgelse af,omFællesskabets retsakter erioverensstemmelse med
deiMRKfastlagte grundlæggende rettigheder *

21-
Forsåvidt angår retten tilatindbringe klager efter MRIfs artikel
24ogartikel 48,b,cogd,kanmanmedrette stille detspørgsmål ,omFæl­
lesskabet børhave tilkendt disse rettigheder .Ihvert tilfælde børmantil­
lade ,atFællesskabet anvender dem ,nårenstat ,derikke ermedlem afFæl­
lesskabet ,harovertrådt grundlæggende rettigheder ,ognårdetviser sig,
atdenpågældende overtrædelse særlig vedrører debeføjelser ,derertillagt
Fællesskabet .Navnlig forsåvidt angår medlemsstaternes overtrædelse af
grundlæggende rettigheder iforbindelse medfællesskabsretten ,harFælles­
skabet medden itraktaterne fastsatte procedure iforbindelse medover­
trædelser tilstrækkelige muligheder foratgribe ind .
Etandet spørgsmål er,omFællesskabet ligeledes børafholde sigfra
atdeltage idenvirksomhed ,somdeihenhold tilMRKoprettede organer ud­
øver ,nårdetdrejer sigomforhold ,derikke vedrører Fællesskabet ;dette
spørgsmål behandles under afsnit VT,punkt 1.
c) Manharligeledes anført ,atFællesskabet ikke medsinnuværende
struktur kanopfylde deiMRKfastsatte forpligtelser ,somf.eks .den i
artikel 13fastsatte retsbekyttelse eller afholdelse afvalg tildenlov­
givende forsamling medpassende mellemrum (artikel 3iførste tillægspro -
tokol ).
ca) Deterkorrekt ,attraktaterne ikke indeholder bestemmelser omret
tildirekte klage over retsakter ,dererrettet tiletubestemt antal per­
soner .Artikel 13iMRKhardoghidtil aldrig været fortolket idenretning ,
atder itilfælde afovertrædelse afenafkonventionen beskyttet retkan
indgives søgsmål vedrørende alle former forakter ,også retsakter .Ihenhold
tilartikel 13skal dervære adgang tilenegentlig klagesag forennational
myndighed .Detbehøver dogikke afdengrund nødvendigvis atvære enrets-
instans ,således somdetfremgår afmenneskerettighedsdomstolens afgørelser
isagerne Golder (l)ogKlass m.fl.(2).
(1)Afgørelse af21.2.1975 »Årsberetning forDeneuropæiske Menneskerettig­
hedskonvention 1975 ,s.291ff*
(2)Afgørelse af6.9*1978 .

-22
Detertilstrækkeligt ,atdereksisterer eneffektiv klageadgang ,navnlig
bl.a.iform afrekurs eller adgang tilatfremsætte modkrav ,menmanmå
ikke desto mindre søge støtte isamtlige muligheder forforsvar .
Hvis manudfradette synspunkt "betragter deindirekte muligheder for
Fællesskabets borgere medhensyn tilkontrol afretsakterne gennem deiEØF-
traktatens artikel 177og184fastlagte procedurer ogdeiEØF-traktatens
artikel 178og215 ,stk .2,omhandlede ersrtatnings søgsmål ,serdetikke ud
til ,atartikel 13iMRKkanudgøre enalvorlig hindring fortiltrædelsen .
Detmådesuden bemærkes ,atretsordenen ienrække stater ,derharunder­
tegnet MRK ,ikke indeholder direkte bestemmelser ,dergørdetmuligt atan­
fægte retsakter .Ingen afdisse stater hardogfundet detnødvendigt at
tage forbehold med hensyn til artikel 13iMRK .
cb) Deteretspørgsmål ,omFællesskabet opfylder artikel 3iførste til-
lægsprotokol ,hvorved dekontraherende parter forpligter sigtil "atlade
afholde frie ,hemmelige valg medpassende mellemrum under forhold ,somsik­
rerfolkets frie meningstilkendegivelse vedvalget afmedlemmer tilden
lovgivende forsamling ".Idenne forbindelse mådetbemærkes ,atdetikke
kræves iartikel 3,atdenlovgivende forsamling skalvælges vedalminde –
τ
lige ,direkte valg Bortset fraFællesskabets særlige lovgivningsproces er
derdesuden tvivl om,atvalget afmedlemmer tilRådet forDeeuropæiske
!jFællesskaber afspejler resultatet affrie valg ,dersikrer befolkningerne
imedlemsstaterne frimeningstilkendegivelse .Itvivlstilfælde vilder
under alle omstændigheder kunne fremsættes forbehold vedundertegnelsen
eller ratifikationen aftiltrædelsesprotokollen ,således atFællesskabets
tiltrædelse afMRKikke påvirker dets nuværende institutionelle system .
Deterefter MRK 'Bartikel 64tilladt attage forbehold afdenne art,og
næsten samtlige stater ,derharundertegnet konventionen ,harfremsat for­
behold medhensyn tilforskellige bestemmelser ikonventionen .

23-
cc)Endelig børdetIdenne forbindelse nævnes ,hvilke problemer artikel
14iMRKville kunne frembyde forFællesskabet oDeikonventionen anerkendte
rettigheder ogfrihedsrettigheder skal efter denne bestemmelse "sikres uden
forskel "bl.a.pågrund afnational oprindelse .Medhenblik påatudelukke
eventuelle indsigelser mod ,atdergives statsborgere imedlemsstaterne en
præferencestilling ,hvilket eruadskilleligt forbundet medFællesskabets
karakter ,vildetsandsynligvis blive nødvendigt atforetage entilpasning
forsåvidt angår konventionens artikel 14.
4. Fællesskabets retssystem vilblive forstyrret
Detharværet hævdet ,atdetikke ville være hensigtsmæssigt atlade
deafgørelser ,dertræffes afDeeuropæiske Fællesskabers Domstol ,kontrol­
lere afenanden international organisation .Endvidere måalle frister i
forbindelse medsagsbehandlingen ,frister ,der iforvejen ermeget lange ,
forlænges ,daderskal tages hensyn tilbåde deenkelte staters ogFæl­
lesskabets ordninger vedrerende retsbeskyttelse «
1,
a) Vednærmere undersøgelse erderintet mærkeligt i,aten"interna­
tional "domstol kankontrolleres afandre internationale organer .Forsam­
menlignet medEuroparådet erFællesskabet ubestrideligt denmindste enhed .
Dets retsorden kanderfor betragtes somennational retsorden .Iforbin­
delse medkonventionen erdetaltså logisk atbehandle deafgørelser ,der
træffes afDeeuropæiske Fællesskabers Domstol ,somafgørelser truffet af
ennational domstol .
b) Detligger isagens natur ,atindførelse afsupplerende retsmidler
forlænger sagsbehandlingen ,mendette forhold måanerkendes sometmindre
onde ibetragtning afdenstørre retsbeskyttelse ,detmedfører .Pådenanden
side erderikke grund tilatfrygte ,atdervilopstå forsinkelser vedgen­
nemførelsen afFællesskabets afgørelser ,forsager kanikke indbringes for
menneskerettighedskommissionen eller menneskerettighedsdomstolen medop­
sættende virkning .

24-
5. Individuel klageret samt forbehold
Dethævdes ,attiltrædelse afmenneskerettighedskonvant ionen kun
klart viløge "borgernes retsbeskyttelse ,såfremt Fællesskabet beslutter
atanerkende den individuelle klageretsadgang iforbindelse med alle dets
retsakter ?mendeterusikkert ,omensådan beslutning vilblive truffet under
denuværende omstændigheder .Dettilføjes ,atFællesskabet ligeledes bør
tage stilling til ,omdetviltilslutte sigdeforbehold ,somdets medlems­
stater harfremsat vedrørende deneneeller anden bestemmelse ,ogendog
fremsætte andre ,eller omdetvilanerkende konventionen uden forbehold .
a) Hvis tiltrædelsen skal medføre væsentlig øget beskyttelse afde
grundlæggende rettigheder ,erdetønskeligt ,jaendog absolut nødvendigt ,
atFællesskabet ikke blot anerkender menneskerettighedsdomstolens kompe­
tence ,menogså anerkender denindividuelle klageadgang efter MRK' sar­
tikel 25.Såfremt enkeltpersoner ikke fårtilladelse til atfremsætte
klager ,vildetførst ogfremmest være tredjelande ,derdrager fordel af
1
Fællesskabets tiltrædelse .Detervanskeligt atforestille sig ,atenmed­
lemsstat vilindgive klager modFællesskabet ihenhold til MRK' sartikel 24-
Sådanne klager bør iøvrigt udelukkes ,dadet ihenhold tilEaSF–traktatens
1
artikel 87,EØF-traktatens artikel 219ogEurat om–traktatens artikel 193er
medlemsstaterne forbudt atsøge tvister vedrørende fortolkningen eller an­
vendelsen affællesskabsretten afgjort påanden måde endfastsat itrak­
taterne .

-25-
Tiltrædelsenafmenneskerettighedskonventionen børderforsåvidtmuligt
medføreanerkendelseafdenindividuelle klageadgangihenholdtilMRK's
artikel25»Kommissionen kanafbådepolitiskeogretligeårsagertil­
sluttesigdenneløsning.Denerdogafdenopfattelse,atderkunneind­
føresenovergangsperiode –hvorunderdetvilleværemuligtforPælles-
skabetattiltrædekonventionen udenatanerkendedenindividuelle klage­
adgang-såfremtmedlemsstaterne ikkeumiddelbartkannåtilenighedom
anerkendelse afdenneklageadgang .SelvomFællesskabet måskeikkestraks
kananerkendedenindividuelle klageadgang ,viltiltrædelsen udfraet
politisksysnpunktværeetvæsentligtfremskridt,navnlighvisdetved
dennelejlighedblevanført,atFællesskabet påtænkeratanerkendeden
individuelle klageadgang senere.Dettevillei.hverttilfældefrembyde
enfordelforborgerne ,idenforstadatMRKikkelængerebetragtesblot
sometudtrykformedlemsstaternes generelleretsbevidsthed ,mensomenrets­
akt,derformelterbindendeforFællesskabet (jf.EØF-traktatens artikel
228,stk.2).|Dettevilleutvivlsomtansporemedlemsstaternes domstoletil
oftereatindbringespørgsmålvedrørendeenrækkefællesskabsretsakters
forenelighed medMRKforDeeuropæiskeFællesskabers Domstol.
Desudenmåmenikkeglemme,atforhandlingerne omtiltrædelse ogom
r• : >ii
deratifikationsprocedurer ,somentiltrædelse indebærer,underalleom­
stændighederviltagetid.Manmåderforhåbe,atdetimellemtidenlykkes
medlemsstaterne atnåtilenighedomspørgsmålet vedrørendedenindivi­
duelleklageadgang .
'♦ I
b)Medlemsstaterne pålæggesikkedesammeforpligtelser vedMRKpågrund
afdeforskelligeforbehold,somdeharfremsatmedhensyntilenrækkebe­
stemmelservedundertegnelsen afkonventionenellerveddeponeringen afra–
tifikationsinptrumenterne .Detkanderforske,atvissemedlemsstater skal
overholde MRKmedhenblikpåopfyldelseafenforpligtelseefterfællesskabs­
retten,mensdetteikkeertilfældetforandremedlemsstater .Alte£>terarten
ogomfangetafdeforbehold,somFællesskabet fremsætter,vildetendogvære
muligtforenborger,derikkeikraftafkonventionen kangøregældende,at
ennationalgennemførelsesforanstaltning erulovlig,atanfægtedenfælles-
skabsretsakt ,derliggertilgrundherfor.

26-
Efter Kommissionens opfattelse børdisse forskelle ikke medføre ,at
Fællesskabet fremsætter andre forbehold enddem ,dererabsolut nødvendige
afhensyn tildets interne struktur .Selv omFællesskabet blot fremsætter
nogle forbehold ,dererberettigede somfølge afdets særlige karakter ,er
deringen grund tilatfrygte ,atdeforbehold ,sommedlemsstaterne frem­
sætter ,vilstride modFællesskabets holdning .Idette tilfælde vildet
forbehold ,sommedlemsstaten harfremsat ,blive fuldt udoverholdt ,og
borgeren vilhave mulighed fordirekte atanfægte fællesskabsretsakten
vedatpåstå ,atdeneristrid meddegrundlæggende rettigheder .Kommis­
sionen slår derfor tillydfor,atFællesskabet ,såfremt dettiltræder
konventionen ,kunfremsætter forbehold medhensyn tilproblemer ,dersærlig
vedrører Fællesskabet .
VI. Fællesskabets deltagelse ideorganer ,der eroprettet ihenhold
til MRK
Detfremgår afovenstående ,atanerkendelse afdegrundlæggende
rettigheder ,déreranført ikonventionen ,ikke frembyder problemer for
Fællesskabet –medundtagelse afvisse ændringer iforbindelse medMRK' s
artikel 14ogartikel 3iførste tillægsprotokol .Vanskeligheder opstår
tilgengæld først iforbindelse medspørgsmålet omFællesskabets deltagelse
idetarbejde ,derudføres afdeorganer ,someroprettet ihenhold tilMRK .
Ennærmere undersøgelse viser dog ,atdisse vanskeligheder ikke eruover­
vindelige .
»
1. Fællesskabets deltagelse idetarbejde ,derudføres afmenneskerettig ^
hedskommiss ionen ogmenneskerettighedsdomstolen
Imodsætning tilministerudvalget ,erkommissionens ogdomstolens
medlemmer ikke repræsentanter fordekontraherende parter ogmodtager ikke
instrukser fradeforskellige regeringer ;kommissionsmedlemmerne ogdommere
handler individuelt .Destater ,derhartiltrådt MRK ,ogsomikke er
I'

27
medlemmer afFællesskabe-t ,skal derfor ikke frygte ,atdekommissionsmedlem­
mereller dommere ,dererstatsborgere iFællesskabets medlemsstater ,i
spørgsmål vedrørende Fællesskabet optræder somenblok tilfordel fordette
vedatdanne etblokerende mindretal ,jaendog vedatsikre sigflertal (l).
Dekanheller ikke anklage Fællesskabet foratvære overrepræsenteret ,så­
fremt mannøjes medatudpege etkommissionsmedlem ogendommer somrepræ­
sentanter forFællesskabet somsådant .
Forsåvidt angår menneskerettighedskommissionen ogmenneskerettig­
hedsdomstolen erderderfor tomulige løsninger :
a) Denførste løsning består iatbeholde kommissionens ogdomstolens
nuværende sammensætning iStrasbourg .Detkantilfordel fordenne løsning
anføres ,atdetikke erabsolut nødvendigt atha.ve etkommissionsmedlem og
endommer ,derertilknyttet Fællesskabet ,dakommissionens ogdomstolens
medlemmer eruafhængige .Idesager ,derindbringes fordomstolen ,kanden
dommer ,derskal repræsentere Fællesskabet ,væré statsborger idenmedlems­
stat ,derpådetpågældende tidspunkt beklæder formandsposten iFællesskabets
Ministerråd .
Mankandogstille detspørgsmål ,omensådan løsning ifcké ville være
istrid medFællesskabets erklærede internat ionale karakter .Kræver Fælles­
skabets internationale retsevne ikke ,atderudpeges etsupplerende kommis­
sionsmedlem ogensupplerende dommer forFællesskabet ,nårder iMRK's or­
ganer skal træffes afgørelse omFællesskabets interesser ogsåmeget mere
*
oradets ansvar ?
Manbemærker nemlig ,atder ,selv ommenneskerettighedsdomstolens
dommere beklæder dommersædet individuelt ogikke somrepræsentanter for
deres stater ,skal være ennational dommer ,dvs .endommer fradetpågæl­
dende land ,tilstede .
(l)DeNieridagblandt denitten stater ,derharratificeret konven­
tionen ;vedafslutningen afdenuværende forhandlinger medhenblik
påudvidelse afFællesskabet samt vedafslutningen afdeigangværende
procedurer forratifikation afMRKvilforholdet være tolv til
enogtyve .

-28-
Detforekommerikkeacceptabelt,atFællesskabet somsådantikke"re­
præsenteres"ikommissionen ogdomstolen.Manmå.ikkeglemmen,atmedlem­
merneaforganerneiStrasbourgikkenødvendigvis haj?kendskabtilPælles-
skabetsretsorden.
b)Denandenløsningvilderforværedenenesteacceptable,hvorefter
derforFællesskabet skaludpegesetkommissionsmedlem ogendommer,som
skalværemedlemmerafhenholdsvis menneskerettighedskommissionen og-dom­
stolen.Derestilstedeværelse vilunderstrege Fællesskabets autonomi.Den
vilværeberettigetudfrasammebetragtning,somtilstedeværelsen afen
statsborgerforhvertland,derhartiltrådtMRK.Deteitabsolutnødvendigt,
athvertretssystemrepræsenteres idetoorganer.
Damedlemmerneafmenneskerettighedskommissionen ogmenneskerettig ­
hedsdomstolen eruafhængigeiudøvelseafderesembede,skaldepersoner,
derudpegestildissetoorganerforFællesskabet ,principieltdeltageved
behandlingen afsamtligespørgsmål.Detvilleganskevistværemuligtat
begrænsedennedeltagelsetildrøftelserogafgørelservedrørendeklager
modFællesskabet .Mendettevilleskabetokategorierafmedlemmervedmen­
neskerettighedskommissionen ogmenneskerettighedsdomstolen ,hvilketutvivl­
somtvillefrembydepersonligeogadministrative problemer,ogtilligeøde­
læggekontinuiteten iretspraksis .Detmåunderalleomstændigheder sikres,
at"repræsentanter "forFællesskabet medvirkervedbehandlingen afklager
overretsakter,sommedlemsstaterne udstedertilgennemførelse afbindende
fællesskabsret .
Udnævnelseafdissepersonervillekravefravigelseafkonventionens
artikel20og38,ihvilkedeterfastsat,atderikkemåværemereendet
ikommissionsmedlem ogendommerfrahverstat.

29
2. Ministerudvalget
Selv omministerudvalget delvist udøver domsmyndighed ;erdetogså et
politisk organ ,hvis medlemmer erbundet afinstrukser fraderes respektive
regeringer .Pågrund afmedlemsstaternes afhængighed ogpligt tilloyalitet
over forFællesskabet ,kanmannappe forestille sig ,atFællesskabets ogmed­
lemsstaternes synspunkter kandivergere iministerudvalget ,hverken vedbe­
handlingen afenretsakt fraRådet eller vedbehandlingen afsamtlige fæl-
lesskabsretsakter .
Derfor vildestater ,derhartiltrådt konventionen ,mensomikke er
medlemmer afFællesskabet ,kunne opleve ,atFællesskabets medlemsstater blo­
kerer beslutninger ,derangår fællesskabsretsakter .Daministerudvalget i
henhold tilMRK's artikel 32træffer afgørelser medtotredjedeles flertal ,
opnås detblokerende mindretal ,beregnet pågrundlag afdetnuværende antal
medlemmer afEuroparådet ,allerede medsyvstemmer .
Ovennævnte vanskeligheder vilkunne overvindes ,såfremt Fællesskabets
medlemsstater ogFællesskabet somsådant iministerudvalget kunharénrepræ­
sentant (f.eks .denfungerende formand forRådet )iprocedurer vedrørende
fællesskabsspørgsmål ,detvil8ige ,såfremt medlemsstaterne erretligt for­
pligtede tilikke atdeltage ibehandlingen afsådanne spørgsmål .Denne løs­
ning vildoghave denulempe ,atden iunormalt omfang begrænser medlems­
staternes deltagelse ,ogvildesuden danne farlig præcedens forudøvelse af
blandet kompetence iandre internat ionale organisationer .
Under disse omstændigheder ville detforekomme hensigtsmæssigt ,om
fællesskabsspørgsmål slet ikke kunne indbringes forministerudvalget .Selv
omdenne løsning vedenoverfladisk betragtning kansynes radikal ,vilden
påingen måde skade målsætningen fortiltrædelsen .

Opmærksomheden mådesundenhenledespå,atsagerkunkanindbringes
forministerudvalget ,nårdenpågældendestatikkeharanerkendtStrasbourgs-
domstolens kompetence.ProblemetvedrørendeFællesskabets repræsentation i
ministerudvalget harderforikkelængerepraktiskbetydning,såsnartFæl­
lesskabetanerkendermenneskerettighedsdomstolens obligatoriske kompetence.
Kommissionen erafdenopfattelse,atdenneanerkendelse erenselvfølge.
Denønskerendog,atmenneskerettighedskommissionen ialledetilfælde,
hvordenantagerenklagemodenfællesskabsretsakt tilrealitetsbehand­
ling,selvindbringersagenfordomstolenihenholdtilMRK'sartikel48a).
VII.Forbindelserne mellemMRKogEuroparådet
MRKerikkeenafEuroparådets akteriformelforstand.Konventionens
ordlyderganskevistblevetudarbejdetiEuroparådet,ogikonventionen re­
fereresogsåtilnogleafRådetsorganer;menretligtseterdenenautonom
ordning.DetskallederforværemuligtatafvigefraMRK*sartikel66,hvor­
efterkonventionen kuneråbenforundertegneIseafEuroparådets medlemmer.
H
Deterjikkenødvendigt,atFællesskabettiltræderEuroparådet.Sam­
arbejdetmellemdetoorganisationer ertilfredsstillende ogbliverfortsat
uddybet.Fællesskabet haralleredetiltrådtflereafEuroparådets konven­
tionervedrørendefællesskabsspørgsmål ,ogEuroparådets medlemmerhargene­
reltværetredetilattilsluttesigdennetiltrædelse,selvomderhar
måttetforetagesenrækkeændringerideeksisterende konventioner .

31
VIII.Udngvnelsesprocedure
1.Menneskerettighedskommissionen
IfølgeMRK'sartikel21vælgesmedlemmerneafkommissionenafminister-
udvalgetvedabsolutflertal.Ministerudvalgets udøvelseafsinedorastolsbe-
fajelserkangiveanledningtilproblemer,mentilgengælderderingenprin­
cipielhindringfor,atdetfåroverdragetatvælgeFællesskabets "repræsen­
tant"(jf.idenhenseendeafsnitVI,1,b)).ForatFællesskabets medlems­
staterikkesystematiskskalbliveenerådendeiforholdtildeøvrigestater
veddettevalg(hvilketkunneblivetilfældetefterudvidelsenafFælles-
s
skabet),forekommerdethensigtsmæssigt efterfællesaftaleatudpegeen
"repræsentantforFællesskabet "tilmenneskerettighedskommissionen ;valget
afmedlemmernetilmenneskerettighedskommissionen skerfaktiskalleredepå
dennemåde.
Hvadangåropstillingenafdenikonventionens artikel21nævnteliste,
kanmanrejsespørgsmålet,omdenneopgavebøroverdragesEuroparådets råd­
givendeforsamling,ellerommanbørsøgeenandenfremgangsmåde samtidig
;i
medprincipieltatopretholdegældendeprooedurersikrerEuropa-Parlamentet
I'
enpassendeindflydelse vedopstillingen aflistenover"Fællesskabets kan­
didater".
2.Menneskerettighedsdomstolen
ImedførafMRK'sartikel39vælgesmedlemmerneafdomstolenafden
rådgivendeforsamlingvedsimpeltflertalpågrundlagafenlisteoverper­
soner,dereropstilletaÆÆuroparådets medlemsstater «Denneprocedurevil
kunnefølgesudensarligevanskeligheder vedudpegelsenafendommerfra
Fællesskabet.Dogskalartikel39fraviges,foratFællesskabet,nårdeter
blevetkontraherendepartikonventionen,kanforeslåsinekandidateruden
selvatværemedlemafEuroparådet .
OpstillingenaflistenoverkandidatertilpostensomFællesskabets
dommereretinterntEF–anliggende,såledesatdetikkevilblivenødvendigt
idennehenseendeatfastlæggesærligeregleritiltrædelseeprotokollen .

32
IX. Forsvar for Fællesskabets sysnpunkter
Dette erligeledes etinternt EF–problem ,somEF-in stitutionerneskal
afgøre indbyrdes .Ifølge Kommissionen børFællesskabets institutioner idenne
henseende basere sigpåEØF-traktatens artikel 211 .
X. Særlige problemer
«
Blandt demange problemer ,somFællesskabets tiltrædelse afMRK giver
anledning til ,erdertre ,somkræver særlig omtale ,nemlig MRK' sstilling
iFællesskabets retsorden ,virkningerne aftiltrædelsen forkonventionens
anvendelighed imedlemsstaternes interne retsordener ogdenfremgangsmåde ,
derskal følges itilfælde ,hvor ennational retsinstans ikke haropfyldt
sin pligt til atforelægge ensagforDeeuropæiske Fællesskabers Domstol .
1. Ifølge EØF–traktatens artikel 228 ,stk .2,fårFællesskabets tiltræ­
delse afmenneskerettighedskonventionen tilfølge ,atforpligtelserne idenne
konvention bliver direkte bindende for Fællesskabets institutioner .Hvad an­
gårmenneskerettighedskonventionens stilling iFællesskabets retsorden kan
alene Deeuropæiske Fællesskabers Domstol træffe enendelig afgørelse .Efter
Domstolens retspraksis (l)måmangåudfradetprincip ,atmenneskerettig *-
hedskonvent ionen harforrang iFællesskabet frem forden afledte EF–ret .
2. Davirkningerne afMRKpånationalt plan ermeget forskellige (lige
fraabsolut ubetydelighed tilstatus somlov,derharforrang forensimpel
national lovogendog iØstrigs tilfælde status somforfatningsnorm ),må
manrejse detspørgsmål ,omenformel integrering afMRK iEF-retten vil
ændre dennes indflydelse påinternt plan imedlemsstaterne .Ifølge Kommis­
sionen børdette spørgsmål besvareB benægtende .Fællesskabets tiltrædelse
(l)Jf.domaf12.december 1972 ,deforenede sager 21–24 /72–
International Fruit Co.mod Produkt schap voor Groenten –
Sml .1972 ,s.1219 .

-33
afMRKfårkunindflydelse p&EP–rettensomsådan*Deeventueltenestenye
begrænsningervilværeiFællesskabets institutioners handlefrihedogi
dereslovgivendeogadministrative virksomhed.Medlemsstaternes stilling
vedudøvelsenafegnebeføjelservilsåledesikkebliveberørtaftiltræ­
delsen,uansetomEF-rettenharforrangfremfornationalretellerej.
3.Menneskerettighedskonventionens artikel26bestemmer,atmenneske­
rettighedskommissionen kunmåoptageensagomovertrædelse afkonventionen
tilbehandling,nårallehjemlandetsretsmidlererudtømt.Damulighederne
foratforsvaresigmodulovmæssigeEF-retsakter oftebestårienkombina­
tionafnationaleogfællesskabsretlige retsmidler *børderfindesenløs­
ningpåspørgsmålet om,hvilkenfremgangsmåde derskalfølges,nårennar-
tionaldomstol,derersidsteinstans,undladeratopfyldesinpligttil
atindbringesagenforEF-DomstolenefterEØF-traktatens artikel177,stk.3
Borgerenkanikkeselvkræve,atsagenindbringesforDomstolen.MRK'sar­
tikel26kanderforikkeforeholdeshampersonligt.Hensigtenogmåletmed
artikel26erimidlertidathindre,atdomstoleniStrasbourgfårforelagt
etstridsspørgsmål ,somendnuikkeerudtømmendebehandletveddekompetente
nationaleinstanser.,Medandreordskaldetsikres,atDomstoleniLuxem­
bourgfårmulighedforfuldtudatspillesinrollesomkontrolinstans som
defineretitraktaterne .
Dadetnæppevilbliveaktuelt,atdomstoleniStrasbourgindbringer
ensagforEF–Domstolen,forekommerdethensigtsmæssigt atfastlæggeen
procedure,hvorefterFællesskabet harpligttilatindhenteudtalelsefra
DeeuropæiskeFællesskabers Domstol,indendennedlæggersinepåstande,
ogatfremsendedenneudtalelsetildomstoleniStrasbourgsamtidigmed
sinebemærkninger ,såfremtenEF–retsaktsoverensstemmelse medMRK

-34
bestrides.Denneprocedurebørfølges,badenårennationalsidsteinstans
klartovertræderEøF-traktatens artikel177?stk.3,ognårderfremsættes
klagerfratredjelande ,somikkeharhaftmulighedforalindbringesagen
forDomstolenitilfældeaftvivlomenEP-retsakts overensstemmelse med
degrundlæggende rettigheder .
XI.Tekniækeaspektervedtiltrædelsen
*
1.SomnævntiafsnitVTIforudsætter Fællesskabets tiltrædelse afkon­
ventionenenafvigelsefraMRK:sartikel66.Denneafvigelsekanmedtagesi
tiltrædelsesprotokollen ,dvs.atdenkanvedtagesvedfællesaftalesamtidig
meddeandretilpasningerafkonventionen ,somtiltrædelsen indebærer(f.
eks.artikel20,38og39)«
r.
2.Debestemmelser ,derkantjenesomretligtgrundlagforFællesskabets
tiltrædelse ,erEØF-traktatens artikel235»Euratom–traktatensartikel203
ogEKSF-traktatens artikel95»somgivermulighedforatudfærdigepassende
forskrifter ,såfremtenhandlingfraFællesskabets sidevisersigpåkrævet
foratvirkeliggøre etafdetsmål.Denpåtænktehandlingtilsigtervirke­
liggørelseafalleFællesskabets mål;EF~institutionem.es virksomhedinden
forrammerneaftraktaterne kan–somfølgeafkravfradenoffentlige
meningivisseøverstedomstolsinstanssr ogfraenvigtigtendensirets-
teorien,iøvrigtioverensstemmelse medprincipperneivoremedlemsstaters
forfatninger –forfremtidenikkeføresudilivettudøni-atderskabesen
effektivbeskyttelse e,fdegrundlæggende rettigheder påEF~>plan.Ensådan
handlingfalderendvidereitrådmedbestemmelserne isidstedelafpræ­
amblentilEØF–traktatenogdehøjtidelige erklæringeraf5»april1977
og8.april1978.
3.Forhandlingerne meddestater,:dererkontraherende parteriMRK,bør
skepågrundlagafdirektiver,Ministerrådet skaludstedepåforslagafKom­
missionen.Europa–Parlamentetvilnaturligvisblivehørtefterafslutningen
afforhandlingerne .Parlamentet,somaltidharvistsærliginteressefor
dettespørgsmål,børibetragtningaf,hvorvigtigtdetteskridter,også
høresvedindledningen afforhandlingerne .

35
4.Somnævntidetforegåendevilforhandlingerne omFællesskabetstil­
trædelseafkonventionen sandsynligvis kommetilatvareflereår.Denød­
vendigetilpasninger afkonventionenvilunderalleomstaandi ^rhederførstfå
virkning,nårdenuværendemedlemmerafkonventionen hargodkendtdemiover­
ensstemmelse medderesegneforfatningsmæssige procedurer.Fællesskabetstil­
trædelseafMRKvilderforkunværemulig,hvisallesignatarstaterne giver
derestilslutning ,herunderFællesskabets medlemsstater .