2010/0390 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til artikel 294, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende

Rådets holdning ved førstebehandlingen med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien

1. Sagsforløb

Forslag sendt til Europa-Parlamentet og Rådet (dok. KOM(2010) 804 endelig – 2010/0390 COD): || 13. januar 2011

Udtalelse afgivet af Regionsudvalget: || Ikke relevant

Europa-Parlamentets holdning ved førstebehandlingen vedtaget: || 10. maj 2011

Ændret forslag fremsendt: || Ikke relevant

Rådets fælles holdning vedtaget: || 10. maj 2012

2. Formålet med Kommissionens forslag

Forslaget er en del af de mulige tiltag, som EU fremlagde på den internationale donorkonference i 2008. Målene med den foreslåede makrofinansielle bistand er at:

· bidrage til at dække Georgiens eksterne finansieringsbehov og lette landets budgetfinansieringsbehov

· bistå arbejdet med den finanspolitiske konsolidering og eksterne stabilisering inden for et program under den Internationale Valutafond

· bistå arbejdet med strukturreformer, der skal sikre bæredygtig vækst og øge gennemskueligheden og effektiviteten af forvaltningen af de offentlige finanser

· lette og støtte op om de georgiske myndigheders indsats med at gennemføre de foranstaltninger, der er udpeget under ENP-handlingsplanen mellem EU-Georgien og under det østlige partnerskab med henblik på at fremme den økonomiske og finansielle integration med EU, og som også stemmer overens med planerne om at indgå en vidtgående og bred finansieringsaftale mellem de to parter.

3. Bemærkninger til Rådets holdning

3.1. Generelle bemærkninger til Rådets holdning ved førstebehandlingen

Den omfattende EU-pakke på op til 500 mio. EUR til at sætte gang i Georgiens økonomi, som der blev givet tilsagn om ved den internationale donorkonference i oktober 2008 i Bruxelles efter konflikten med Rusland i august 2008, bestod af to mulige makrofinansielle bistandstransaktioner, der hver beløb sig til 46 mio. EUR. Den første del blev gennemført med succes i 2009-10. Hvad angår den anden del, vedtog Kommissionen et forslag om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien den 13. januar 2011.

Europa-Parlamentets plenarforsamling stemte om forslaget den 10. maj 2011 og vedtog en lovgivningsmæssig beslutning med ændringer, som blev godtaget af Kommissionen og indarbejdet i teksten. Ændringerne havde især til hensigt at afspejle den nye komitologiforordnings ikrafttræden i marts 2011[1]. Kommissionen er enig i, at der er behov for ændringer til det oprindelige forslag på grund af den nye komitologiforordning og støtter op om Europa-Parlamentets synspunkt om, at et aftalememorandum til det makrofinansielle bistandsprogram skal vedtages ved en rådgivningsprocedure snarere end ved en undersøgelsesprocedure som foreslået af Rådet.

Den 15. december 2011 opnåede COREPER kvalificeret flertal til en fælles holdning, hvori det kræves, at undersøgelsesproceduren skal anvendes ved vedtagelse af et aftalememorandum til den makrofinansielle bistand. Dette blev understøttet af den politiske aftale, der blev vedtaget i Rådet den 23. januar 2012.

Under de forudgående drøftelser i Gruppen af Finansråder havde Kommissionen talt for at anvende rådgivningsproceduren til vedtagelse af aftalememorandummet og støttede op om formandskabets forslag til en kompromisløsning. Denne løsning ville have gjort undersøgelsesproceduren til den lovfæstede procedure, men med mulighed for at anvende rådgivningsproceduren, i dette tilfælde på basis af artikel 2, stk. 3, andet punktum, i komitologiforordningen, som fastsætter, at rådgivningsproceduren kan anvendes til vedtagelse af gennemførelsesretsakter i behørigt begrundede tilfælde, hvor undersøgelsesproceduren i princippet ville finde anvendelse. Argumentet i den foreslåede kompromistekst var, at eftersom den foreslåede makrofinansielle bistand er: i) en opfølgning til den transaktion, der blev godkendt i 2009 og ii) kun består af et beskedent beløb (46 mio. EUR), var der god grund til at anvende rådgivningsproceduren. Formandskabet kunne dog ikke skabe konsensus, og kompromisforslaget blev ikke vedtaget.

Kommissionen er bekymret over, hvad forsinkelserne i forbindelse med en andenbehandling kan betyde for den foreslåede bistand - det er vigtigt, at den foreslåede makrofinansielle bistand til Georgien vedtages så hurtigt som muligt. Der er gået over et år, siden Kommissionen vedtog forslaget i januar 2011, og Kommissionen anser det for beklageligt, at der sker disse forsinkelser, selvom de to medlovgivere er enige om substansen i forslaget, der som tidligere påpeget stammer fra et tilsagn givet tilbage i 2008.

Kommissionens holdning er, at det er yderst vigtigt at finde en hurtig løsning på, om der skal anvendes en rådgivningsprocedure eller en undersøgelsesprocedure til at vedtage aftalememorandummet. Det bør også noteres, at hvis problemet med et forslag om bistand til Georgien ikke bliver løst, risikerer det at blokere for andre fremtidige aftalememorandummer. Det er et scenarie, vi skal undgå, ikke mindst fordi forværringen af det globale finansielle miljø og de økonomiske og finansielle virkninger af det arabiske forår i EU's sydlige naboregioner risikerer at munde ud i nye anmodninger om yderligere makrofinansiel bistand fra EU.

3.2. Enighed på stadiet for Rådets holdning

Siden Europa-Parlamentet vedtog sin førstebehandlingsholdning, har de interinstitutionelle drøftelser mellem Rådet og Europa-Parlamentet ikke ført til noget resultat. Parlamentet foretrækker langt, at rådgivningsproceduren anvendes til at vedtage aftalememorandummet, mens Rådet mener, at undersøgelsesproceduren skal anvendes i henhold til komitologiforordningen. Uformelle møder har ikke resulteret i indgåelse af kompromis på dette spørgsmål.

4. Konklusion

Kommissionen støtter op om anvendelsen af rådgivningsproceduren til vedtagelse af aftalememorandummet. Den er derfor ikke enig med Rådets fælles holdning som vedtaget den 10. maj 2012. Som påpeget ovenfor mener Kommissionen dog, at det er yderst vigtigt at finde en hurtig løsning og er parat til at hjælpe med at nå et hurtigt kompromis om dette spørgsmål mellem de to medlovgivere.

[1] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 182/2011 af 16. februar 2011.