Interessenterne blev opfordret til at fremsætte bemærkninger og fremlægge dokumentation vedrørende problemafgrænsning, politiske mål, behovet for EU-foranstaltninger, politiske løsninger, løsningernes sandsynlige indvirkning og spørgsmål om gennemførelse, herunder overvågning og håndhævelse. Høringen lever op til kravene i retningslinjerne for bedre regulering.

I spørgeskemaet blev respondenterne bedt om at udpege de aktører i fødevareforsyningskæden, som illoyal handelspraksis kan have mærkbare negative konsekvenser for. 94 % af respondenterne var helt eller delvist enige i, at landbrugere blev ramt af denne slags mærkbare negative konsekvenser. Det samme gælder ifølge 83 % af respondenterne for forarbejdningsvirksomheder, mens tallene er 66 % for små og mellemstore virksomheder, 60 % for forbrugere, 55 % for aktører fra tredjelande, der fremstiller produkter til afsætning på EU-markedet, 39 % for handlende og 35 % for detailhandlende. Respondenterne blev også spurgt om, hvorvidt illoyal handelspraksis efter deres mening kan have negative indirekte konsekvenser for disse grupper, og resultatet var generelt det samme.

At pålægge en aftalepartner at købe et ikke beslægtet produkt ("bundtede produkter")

Ekstrabetaling for at få produkter placeret på en særlig god hyldeplads ("prissætning for hyldeplads")

Opkrævning af et distributionsvederlag på forskud for at sælge et produkt (herunder betaling for optagelse i varesortiment)

Anmodninger om forskudsbetalinger for at vinde eller fastholde kontrakter ("Hello Money")

Respondenterne blev bedt om at udpege tre former for praksis, som efter deres mening er illoyal handelspraksis og har de alvorligste konsekvenser. Seks af de otte oftest udpegede former for praksis betegnes i rapporten fra taskforcen vedrørende landbrugsmarkeder som principper for god praksis som omhandlet i forsyningskædeinitiativet, mens syv betegnes om illoyal handelspraksis ("betalingsfrister på mere end 30 dage" forekommer to gange – for henholdsvis fordærvelige landbrugsfødevarer og landbrugsfødevarer generelt).

Respondenterne blev derefter spurgt om, hvorvidt en række konkrete fremgangsmåder kunne betragtes som illoyal handelspraksis, og dette var helt eller delvist holdningen hos mellem 80 % (betalingsfrister på mere end 30 dage for landbrugsfødevarer generelt) og 93 % af respondenterne (ensidige ændringer af aftaler med tilbagevirkende kraft). 87 % anførte, at illoyal handelspraksis forekom jævnligt eller meget jævnligt i fødevareforsyningskæden. Respondenterne i alle sektorer var enige i, at den forekom jævnligt eller meget jævnligt bortset fra detailsektoren, som anførte, at den aldrig eller kun sjældent forekom (84). 88 % af enkeltpersonerne anførte, at illoyal handelspraksis forekom jævnligt eller meget jævnligt.

20 % af respondenterne anførte frygtfaktoren, som de generelt anser for at være reel og væsentlig. 62 % mente, at der bør være mulighed for at indgive anonyme klager, mens 38 % var uenige i dette). 92 % mente, at der bør anvendes sanktioner mod aktører, som udøver illoyal handelspraksis, mens 8 % var uenige. 17 % af respondenterne fremhævede samarbejde mellem medlemsstaternes myndigheder, og de fleste støttede dette samarbejde.

Kun 5 % af respondenterne knyttede bemærkninger til spørgsmålet om at lade initiativet gælde for fødevarer, og de gik generelt ind for dette. 41 % havde bemærkninger til, i hvilken udstrækning aktører i fødevareforsyningskæden bør medtages, og 82 % af disse gik ind for at medtage hele forsyningskæden (en undtagelse var forarbejdningssektoren, hvor kun 57 % af respondenterne foretrak at medtage hele forsyningskæden).

71 % af respondenterne mente, at der var behov for handling på EU-plan (fra 64 % blandt "andre" til 90 % af NGO'erne, 82 % af landbrugerne, 73 % af medlemsstaterne, 71 % af forarbejdningsvirksomhederne), dog ikke de detailhandlende (alle detailhandlende mente, at EU bør undlade at handle).

91 % af respondenterne mente, at der forekommer illoyal handelspraksis i fødevareforsyningskæden (5 % svarede ikke, og 5 % gav ikke udtryk for en klar holdning). 76 % anførte, at illoyal handelspraksis udgør et alvorligt problem, mens 14 % var uenige i dette. 5 % sagde, at der forekommer illoyal handelspraksis, men påpegede en generelt positiv indvirkning på fødevareforsyningskædens effektivitet.

b)Behov for handling

95 % af respondenterne var helt eller delvist enige i, at der bør træffes foranstaltninger for at bekæmpe illoyal handelspraksis i fødevareforsyningskæden. I bekræftende fald blev de derefter bedt om at angive, hvem der bør træffe sådanne foranstaltninger.

87 % mente, at EU bør træffe foranstaltningerne (58 %: i samarbejde med medlemsstaterne; 29 %: EU på egen hånd)

8 % mente, at medlemsstaternes bør handle på egen hånd, mens

4 % mente, at foranstaltningerne bør træffes gennem frivillige initiativer (54 % af disse var detailhandelsorganisationer).

Ud af de 87 % af respondenterne, der mente, at EU bør træffe foranstaltninger, mente 51 %, at lovgivning var det rette middel, mens 46 % foretrak en blanding af lovgivning og andre tiltag, og 2 % ønskede andre foranstaltninger end lovgivning. 97 % af disse respondenter mente, at foranstaltninger på EU-plan ville sikre bedre håndhævelse af bestemmelserne. 95 % mente, at EU-foranstaltninger ville give virksomheder øget retssikkerhed. 94 % anførte, at det ville skabe lige vilkår på det indre marked. 84 % mente, at det ville gavne EU's grænseoverskridende transaktioner. 84 % hævdede, at det ville mindske madspildet. 80 % mente, at det ville skabe øget innovation, og 75 % anførte, at det ville give forbrugerne flere valgmuligheder. 67 % foretrak både en harmoniseret definition og en liste over konkrete former for illoyal handelspraksis. 21 % ønskede en liste over konkrete former for illoyal handelspraksis, mens 11 % foretrak generelle principper, og 1 % ikke efterlyste nogen af disse elementer.

Endelig blev respondenterne spurgt om, hvorvidt det frivillige forsyningskædeinitiativ var tilstrækkeligt til at bekæmpe illoyal handelspraksis. 75 % var helt eller delvist uenige i dette, mens 22 % var helt eller delvist enige. Alle former for organisationer var hovedsageligt helt eller delvist uenige, bortset fra detailhandelsorganisationerne (88 % var helt eller delvist enige i, at forsyningskædeinitiativet var tilstrækkeligt). Blandt landbrugsfødevareorganisationer og handelssammenslutninger var forholdsvis mange "enige eller delvist enige", selv om dette generelt ikke var det fremherskende svar (henholdsvis 43 % og 40 %). 81 % af enkeltpersoner, der er beskæftiget i landbruget, og 69 % af andre enkeltpersoner var helt eller delvist uenige.

c)Håndhævelse

92 % af respondenterne var helt eller delvist enige i, at der bør være minimumsstandarder for håndhævelse af bestemmelserne om illoyal handelspraksis i EU. Opbakningen bag disse minimumsstandarder varierede fra 20 % af detailhandelsorganisationerne til 100 % for civilsamfundsorganisationerne vedkommende (96 % af landbrugets organisationer; 87 % af landbrugsfødevareorganisationerne var helt eller delvist enige).

Respondenterne blev derefter spurgt om, hvad der efter deres mening er vigtige elementer ved effektiv offentlig håndhævelse af bestemmelser om illoyal handelspraksis. 94 % anførte gennemsigtige undersøgelser og resultater. 93 % fremhævede muligheden for at udstede bøder, hvis bestemmelserne blev tilsidesat. 92 % nævnte muligheden for at indgive kollektive klager. 89 % anførte muligheden for at modtage og behandle fortrolige klager. 89 % lagde vægt på udpegelse af en kompetent myndighed. 73 % nævnte muligheden for at foretage undersøgelser på eget initiativ, mens 36 % fremhævede andre aspekter. De forskellige former for organisationer og enkeltpersoner var for det meste helt eller delvist enige med hensyn til disse elementer, dog med undtagelse af detailbranchen (her var 72-80 % uenige eller delvist uenige).

2.3.Målrettet spørgeskema til virksomheder

Det målrettede spørgeskema til virksomheder kunne besvares fra den 6. november til den 10. december, og der blev i alt modtaget 122 svar. 35 % af respondenterne var beskæftiget i landbruget, mens tallene var 48 % for forarbejdning, 10 % for detailleddet og 4 % for engrosleddet (de øvrige svar er ikke klassificeret). For så vidt angår størrelse var 70 % af respondenterne SMV'er. 7 % af respondenterne betegnede sig selv som købere. 49 % var leverandører, mens 40 % var både leverandører og købere. Forholdsvis mange svar kom fra Belgien, Frankrig, Italien, Spanien og Det Forenede Kongerige (18 medlemsstater tegnede sig for højst tre svar).

54 % af de virksomheder, der opererer som købere, og 89 % af leverandørerne anførte, at de oplever for sen betaling i forbindelse med forretningstransaktioner. Mellem 14 og 30 % af dem, der opererer som købere, anførte, at de har udøvet andre former for illoyal handelspraksis i forbindelse med forretningstransaktioner. Mellem 44 og 82 % af de virksomheder, der opererer som leverandører, anførte, at de har været udsat for illoyal handelspraksis som defineret ovenfor.

30 % af de virksomheder, der opererer som leverandører, er efter anmodning blevet nægtet en skriftlig kontrakt. Leverandørerne blev bedt om at vurdere, om de har været ofre for illoyal handelspraksis i tilfælde, hvor køberen var etableret i en anden medlemsstat. 24 % af respondenterne anførte, at de havde oplevet dette "ofte eller i et anseligt antal tilfælde". 19 % af leverandørerne sagde, at de havde sværere ved at anfægte illoyal handelspraksis, fordi de handlede med en udenlandsk køber.

60 % af leverandørerne oplyste, at omkostninger i forbindelse med illoyal handelspraksis udgør mere end 0,5 % af deres virksomheds årlige omsætning. Under visse forudsætninger for så vidt angår vægtning af hver enkelt svarkategori kan den vægtede kommercielle betydning, som omkostninger vedrørende illoyal handelspraksis har, anslås til at udgøre mellem 1,8 % (på basis af de 94 svar fra leverandører) og 1,5 % (hvis der ses bort fra de ekstreme svar – ingen omkostninger, omkostninger på over 5 %) af deres omsætning. 44 % af køberne betragter overholdelsesomkostningerne som "høje eller moderate".

2.4.Målrettet spørgeskema til forbrugerorganisationer

Høringen af forbrugerorganisationer resulterede i tre bidrag. Ved denne høring blev der fokuseret på, hvorvidt og hvordan illoyal handelspraksis i fødevareforsyningskæden berører forbrugerne ifølge de organisationer, der repræsenterer dem.

Respondenterne var uenige i, at indførelse af lovgivning om illoyal handelspraksis vil øge forbrugerpriserne, men de var enige i, at det vil skabe øget tillid til fødevareforsyningskæden og gavne investeringerne. To respondenter var enige i, at forholdene vil blive forbedret for de personer, der er beskæftiget i fødevareforsyningskæden (én gav ikke sin mening til kende). Alle respondenterne var enige i, at indførelse af EU-bestemmelser om illoyal handelspraksis ville gavne forbrugerne på længere sigt. To respondenter var enige i, at der ville være tale om fordele på kort sigt, mens én var delvist uenig i dette.

En respondent var enig i, at indførelsen af bestemmelser om illoyal handelspraksis i vedkommendes eget land havde givet forbrugerne flere valgmuligheder, skabt øget tillid, forbedret aktørernes investeringsvilkår og sikret bedre vilkår for de personer, der er beskæftiget i fødevareforsyningskæden. Vedkommende var desuden uenig i, at det medførte højere forbrugerpriser (de andre to respondenter gav ikke deres mening til kende). To respondenter var uenige i, at selvregulerende initiativer er tilstrækkelige, mens én var delvist uenig i dette. To respondenter var uenige i, at eventuelle negative konsekvenser, som lovgivning om illoyal handelspraksis måtte have for forbrugerne, opvejer de potentielle fordele (på EU-plan). En respondent var enig i dette.