I Rådets forordning (EU) 2019/124 er der for 2019 fastlagt fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande. Fiskerimulighederne ændres som regel adskillige gange i løbet af den periode, de er fastsat for.

Ved den flerårige plan for de vestlige farvande, som trådte i kraft den 26. marts 2019, ophævedes genopretningsplanen for sydlig kulmule og jomfruhummer. Indsatsbegrænsningerne i bilag II til forordningen om fiskerimuligheder blev fastsat i overensstemmelse med genopretningsplanen. Da de berørte bestande vil blive forvaltet i overensstemmelse med den flerårige plan for de vestlige farvande, ved at der fastsættes fangstbegrænsninger, der ligger inden for grænserne for maksimalt bæredygtigt udbytte, er det ikke længere nødvendigt fortsat at fastsætte fiskeriindsatsbegrænsninger for de flåder, som fisker efter bestandene. Bilag II bør derfor udgå.

Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) vedtog på sit 21. ekstraordinære møde i 2018 henstilling 18-02 om opstilling af en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. I forvaltningsplanen følges Det Stående Udvalg for Forskning og Statistiks rådgivning om at udarbejde en flerårig forvaltningsplan for bestanden i 2018, da bestandens nuværende situation ikke længere kræver de nødforanstaltninger, som blev indført ved genopretningsplanen for almindelig tun (henstilling 17-17 om ændring af henstilling 14-04). Forvaltningsplanen tager hensyn til kendetegnene ved de forskellige redskabstyper og fangstmetoder. Bestemmelserne om indsatsbegrænsninger og maksimalt input i opdræt af tunfisk bør derfor revideres.

Den 28. marts udsendte ICES rådgivning vedrørende moniteringsfiskeri efter jomfruhummer i funktionel enhed 31 i ICES-afsnit 8c. Ifølge ICES' rådgivning bør der være nulfangst, da undersøgelser med undervands-TV med henblik på at overvåge bestandens størrelse gennemføres, uden at dyrene fjernes. ICES anbefalede dog, at der, hvis der ikke kan foretages en undersøgelse med undervands-TV, kan iværksættes et moniteringsfiskeri til at indsamle data om fangst pr. indsatsenhed for jomfruhummer i funktionel enhed 31 i ICES-afsnit 8c. ICES anbefaler, at fangsterne af jomfruhummer ikke overstiger 0,7 ton. Fiskerimulighederne for jomfruhummer bør derfor ændres med henblik på et sådant moniteringsfiskeri.

Kommissionen har anmodet om og modtaget en opdateret videnskabelig analyse fra ICES om niveauet af "uundgåelige bifangster" af hvilling i Det Irske Hav. Analysen viser en højere andel af forventede bifangster i andre målfiskerier, hvis disse bestande udnyttes på MSY-niveauet. Den opdaterede fangstrådgivning vedrørende hvilling i 7a anbefaler dog stadig nulfangst for 2019, da fiskeridødeligheden og biomassen stadig er på ikkebæredygtige niveauer. Derfor skaber Kommissionens forslag balance ved at tillade en forøgelse af den samlede tilladte fangstmængde for hvilling for at forhindre et tidligt fiskestop og samtidig give mulighed for, at gydebiomassen kan vokse.

(1)I Rådets forordning (EU) 2019/124 er der for 2019 fastsat fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande.

(2)Ved den flerårige plan for de vestlige farvande, som trådte i kraft den 26. marts 2019, ophævedes genopretningsplanen for sydlig kulmule og jomfruhummer. Indsatsbegrænsningerne i bilag II til Rådets forordning (EU) 2019/124 blev fastsat i overensstemmelse med genopretningsplanen. Da de berørte bestande vil blive forvaltet i overensstemmelse med den flerårige plan for de vestlige farvande, ved at der fastsættes fangstbegrænsninger med henblik på at nå målet for fiskeridødeligheden inden for Fmsy-intervallerne, er det ikke længere nødvendigt fortsat at fastsætte fiskeriindsatsbegrænsninger for de flåder, som fisker efter bestandene. Bilag II bør derfor udgå.

(3)Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) har udsendt videnskabelig rådgivning om nulfangst af hvilling (Merlangius merlangus) i ICES-afsnit 7a (Det Irske Hav). Bifangst-TAC'en for bestanden for 2019 er fastsat med henblik på at finde den rette balance mellem et fortsat fiskeri i betragtning af de potentielt alvorlige socioøkonomiske konsekvenser af en afbrydelse og behovet for at opnå en god biologisk tilstand for de pågældende bestande og under hensyntagen til de vanskeligheder, der er forbundet med at befiske alle bestande i et blandet fiskeri på MSY-niveau på samme tid. Den opdaterede videnskabelige analyse fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) om status for hvilling (Merlangius merlangus) i ICES-afsnit 7a og uundgåelige bifangster heraf i andre fiskerier resulterede i et status quo-scenario, hvorved der skønnes fangster svarende til 1 385 ton. Ifølge denne videnskabelige analyse bør den samlede tilladte fangstmængde (TAC) ændres til en mængde, som minimerer risikoen for et tidligt fiskestop, samtidig med at gydebiomassen fortsat har mulighed for at blive genoprettet. TAC'erne bør desuden fastsættes på et niveau, der ikke øger fiskeridødeligheden for denne bestand, og som giver incitament til at forbedre selektiviteten og undgåelsen af uønskede fangster.

(4)I december 2018 enedes de berørte medlemsstater om inden for rammerne af gruppen af medlemsstater med kyst ud til de nordvestlige farvande og i tæt samarbejde med Det Rådgivende Råd for De Nordvestlige Farvande at udarbejde en plan til reduktion af bifangster. Planen skal sikre, at bifangsterne af de fem pågældende bestande, herunder hvilling i Det Irske Hav, for hvilke Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) har udsendt rådgivning om nulfangst i 2019, reduceres ved hjælp af selektivitets- eller undgåelsesforanstaltninger. Kommissionen agter at fremlægge planen for Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) på dennes plenarmøde i juli 2019 for at få en vurdering af dens effektivitet. Hvis STECF's vurdering viser, at planen til reduktion af bifangster ikke har den ønskede virkning, når det drejer sig om at reducere fiskeridødeligheden ved bifangster, vil Kommissionen overveje alternative foranstaltninger til at reducere fiskeridødeligheden for de berørte bestande.

(5)Ifølge ICES' rådgivning af 28. marts bør der højst fanges 0,7 ton jomfruhummer (Nephrops norvegicus) i funktionel enhed 31 i ICES-afsnit 8c i perioden fra den 1. januar 2019 til den 31. december 2019. Fiskerimulighederne for jomfruhummer i funktionel enhed 31 i ICES-afsnit 8c bør fastsættes i overensstemmelse hermed.

(6)Den 28. marts 2019 fremlagde ICES rådgivning vedrørende fangster af dybvandsreje (Pandalus borealis) i ICES-afsnit 3a og 4a øst (Skagerrak, Kattegat og den nordlige del af Nordsøen i Norske Rende). På grundlag af denne rådgivning og efter samråd med Norge bør Unionens kvote for dybvandsreje i ICES-afsnit 3a fastsættes til 2 010 ton, hvilket er i overensstemmelse med det maksimale bæredygtige udbytte.

(7)Den 22. februar 2019 udsendte ICES opdateret rådgivning vedrørende fangsterne af sej (Pollachius virens) i Nordsøen. På baggrund af denne rådgivning og efter samrådet med Norge bør TAC'en for sej ændres tilsvarende, i overensstemmelse med det maksimale bæredygtige udbytte.

(8)Ifølge ICES' rådgivning af 12. april 2019 bør der højst fanges XXX ton brisling (Sprattus sprattus) i Nordsøen i perioden fra den 1. juli 2019 til den 30. juni 2020. Fiskerimulighederne for brisling i ICES-afsnit 2a (Norskehavet) og ICES-underområde 4 (Nordsøen) bør fastsættes i overensstemmelse hermed.

(9)Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) vedtog på sit 21. ekstraordinære møde i 2018 henstilling 18-02 om opstilling af en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. I forvaltningsplanen følges Det Stående Udvalg for Forskning og Statistiks rådgivning om at udarbejde en flerårig forvaltningsplan for bestanden i 2018, da bestandens nuværende situation ikke længere kræver de nødforanstaltninger, som blev indført ved genopretningsplanen for almindelig tun (henstilling 17-17 om ændring af henstilling 14-04). Forvaltningsplanen tager hensyn til kendetegnene ved de forskellige redskabstyper og fangstmetoder. Det bør bestemmelserne om indsatsbegrænsninger og maksimalt input i opdræt af tunfisk revideres.

(10)De fangstbegrænsninger, der er fastsat i forordning (EU) 2019/124, finder anvendelse fra den 1. januar 2019. De bestemmelser i nærværende forordning, der vedrører fangstbegrænsninger, bør derfor også anvendes fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke retssikkerhedsprincippet eller princippet om beskyttelse af berettigede forventninger, idet de pågældende fiskerimuligheder endnu ikke er opbrugt —

(11)Forordning (EU) 2019/124 bør derfor ændres —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1



Forordning (EU) 2019/124 foretages følgende ændringer:

(1)I artikel 9 udgår litra a)

(2)Bilag IA til forordning (EU) 2019/124 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning

(3)Bilag IIA udgår

(4)Bilag IV ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2



Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.