[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 19.12.2007

KOM(2007) 821 endelig

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om fastlæggelse af Det Europæiske Fællesskabs holdning på møder i Den Internationale Hvalfangstkommission

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Ifølge EF-traktatens artikel 174, stk. 1, er et af målene for Fællesskabets miljøpolitik at fremme foranstaltninger på internationalt plan til løsning af de regionale og globale miljøproblemer. Dette mål omfatter bevarelse af arter på globalt plan, herunder hvaler. Det Europæiske Fællesskab har forpligtet sig til at bevare hvaler og andre hvalarter og har indført en miljølovgivning, der sikrer et højt beskyttelsesniveau i denne henseende.

2. Habitat-direktivet[1] nævner alle cetacea-arter i bilag IV. Det betyder, at alle hvalarter er strengt beskyttet mod forsætlig forstyrrelse, indfangning eller drab i Fællesskabets vandområder. I samme direktiv forbydes desuden opbevaring, transport eller salg af eller bytte med enheder, der er indsamlet i naturen. Bestemmelserne tillader ikke genoptagelse af hvalfangst bestemt til kommercielle formål af bestande, der helt eller delvis optræder i Fællesskabets vandområder. Som følge af hvalbestandenes vandrende karakter står det klart, at målene i habitat-direktivet kun kan gennemføres i fuldt omfang, hvis der findes tilsvarende internationale lovregler.

3. Rådets forordning (EF) nr. 338/97 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed[2], der gennemfører bestemmelserne i konventionen om international handel med udryddelsestruede dyr og planter (CITES) i Fællesskabet, forbyder indførelsen af hvalarter i Fællesskabet hovedsageligt til kommercielle formål[3]. Dette høje beskyttelsesniveau er styrket yderligere af EU's havstrategi[4] og det foreslåede havstrategidirektiv[5], der forventes at øge beskyttelsen af hvaler i EU ved at fremme det overordnede mål om god miljøstatus i EU's have og farvande.

4. Endemålsætningen i Fællesskabets miljøpolitik for hvaler er derfor at søge den strengeste beskyttelse. Den ovenfor nævnte miljølovgivning sikrer det højeste beskyttelsesniveau ved hjælp af en gennemgribende harmonisering af reglerne på området.

5. Fællesskabet har i kraft af den fælles fiskeripolitik enekompetence hvad angår bevaring af havenes biologiske ressourcer[6]. Desuden er hvalarter omfattet af EF-traktatens bilag I, og traktatens artikel 33-38 finder anvendelse[7]. Endvidere er det i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik[8] anført, at den fælles fiskeripolitik omfatter bevarelse, forvaltning og udnyttelse af levende akvatiske ressourcer. På dette grundlag har Fællesskabet indgået fiskeriaftaler, som helt eller delvis vedrører havpattedyr[9]. På tilsvarende måde er hvalarter omfattet af den afledte lovgivning, som er vedtaget i medfør af den fælles fiskeripolitik med henblik på at gennemføre internationale forpligtelser, der er indgået i henhold til fiskeriaftaler, og at beskytte hvaler på åbent hav[10].

6. Fællesskabets politik vedrørende hvaler vil ikke være effektiv i Fællesskabets vandområder, hvis den ikke understøttes af en tilsvarende indsats på internationalt plan. I forbindelse med den integrerede EU-havpolitik vil Kommissionen bestræbe sig på at koordinere europæiske interesser om internationale spørgsmål.

7. Den Internationale Hvalfangstkommission (IWC) er den kompetente internationale organisation hvad angår bevarelse og forvaltning af hvalbestande på globalt plan, og den blev oprettet under den internationale konvention angående regulering af hvalfangst ("konventionen"), som blev undertegnet i 1946. Konventionens formål er at "at sikre en passende bevaring af hvalbestanden og derved muliggøre en rolig udvikling af hvalindustrien" (konventionens præambel). Medlemskab af IWC er kun åbent for regeringer, der har tilsluttet sig konventionen. En ændring af konventionen for at tillade EU at blive medlem ville kræve, at alle IWC-medlemmerne ratificerer en protokol. Kommissionen vedtog i 1992[11] et forslag om at indlede forhandlinger om Fællesskabets tiltrædelse af konventionen, men Rådet har ikke fulgt op på forslaget. Fællesskabet har dog observatørstatus.

8. Kommerciel hvalfangst blev suspenderet i 1986 som resultat af et moratorium, som flertallet af lande repræsenteret i IWC tilsluttede sig. Usikkerhed med hensyn til de videnskabelige analyser om forskellige hvalbestandes tilstand var hovedårsagen til denne pause i den kommercielle hvalfangst. Siden da har det vigtigste spørgsmål, som regelmæssigt er blevet drøftet på IWC's møder, været om hvalbestandene er tiltaget tilstrækkeligt til, at forbudet mod kommerciel hvalfangst kan ophæves på en kontrolleret måde.

9. IWC's dobbeltmandat, der består i at skulle forvalte hvalfangst og samtidig beskytte bestandene, har ført til stærkt polariserede modsætninger i årenes løb mellem "pro-hvalfangst" og "anti-hvalfangst" nationer. Førende hvalfangstnationer (f.eks. Japan, Island og Norge) har konsekvent afvist moratoriet og driver fortsat hvalfangst med såkaldt videnskabelige formål eller med henvisning til andre undtagelser.

10. Det generelle forbud mod kommerciel hvalfangst, der er besluttet i IWC, ligger på linje med EF's politikker som fastlagt i den ovenfor nævnte lovgivning. Det er vigtigt, at IWC sikrer moratoriets videreførelse på basis af de i øjeblikket foreliggende videnskabelige oplysninger. Imidlertid har Japan på næsten alle IWC's møder siden forbuddets ikrafttræden foreslået ændringer af vedtægterne til konventionen for at tillade hvalfangst under visse omstændigheder og de facto ophæve forbuddet for visse bestande. Derfor er de 20 af EU's medlemsstater, der er medlemmer af IWC[12], nødt til på hvert møde i IWC at tilkendegive deres holdning til sådanne forslag, som henhører under Fællesskabets kompetence. Det forventes, at det samme vil ske på IWC's årsmøde i Santiago (Chile) og på efterfølgende møder.

11. I overensstemmelse med princippet om loyalt samarbejde, der er nedfældet i EF-traktatens artikel 10, og princippet om, at Fællesskabet repræsenteres med én stemme i international sammenhæng, er det vigtigt, at medlemsstaterne forbereder de kommende møder i IWC ved at nå til enighed om en fælles holdning i Rådet. Som følge af de begrænsninger, der ligger i Fællesskabets observatørstatus, repræsenteres denne holdning af medlemsstaterne, der handler i fællesskab i Fællesskabets interesse inden for IWC. Det er også vigtigt, at de resterende 7 medlemsstater, som endnu ikke er parter i IWC, fremskynder deres tiltrædelsesprocedure. Det er kun ved at handle i fællesskab og fastlægge en fælles holdning, at EU's medlemsstater vil kunne gøre sig håb om at nå frem til hensigtsmæssige og strenge internationale lovrammer for beskyttelse af hvaler, der vil blive overholdt.

12. Kommissionen fremlægger derfor et forslag til afgørelse herom for Rådet med tre artikler som retsgrundlag: artikel 37 (fiskeripolitik), artikel 175 (miljøpolitik) og artikel 300, stk. 2, litra b), med henblik på at fastlægge Fællesskabets holdning i et organ, der er oprettet ved en aftale, når dette organ træffer afgørelser med retslige virkninger.

13. Forslaget til rådsafgørelse indeholder to komponenter , da de forventede forslag til ændringer af konventionen vil vedrøre såvel miljø- som fiskeripolitikken, men ingen af disse politikker kan betragtes som hovedformålet eller som det sekundære eller indirekte formål.

14. Desuden har beslutninger i IWC om at ændre vedtægterne til konventionen retlige virkninger , da de træder i kraft efter den fastsatte periode uden behov for ratifikation[13]. Fællesskabet kan ikke afvente andre IWC-medlemmers ændringsforslag, før det indleder og afslutter sine interne procedurer med henblik på at fastlægge en holdning, da sådanne forslag kan fremlægges indtil 60 dage før et IWC-møde. Da det foreslåede mål er at modsætte sig initiativer, hvis sigte er at ophæve moratoriet for kommerciel hvalfangst, kan Rådet allerede nu fastlægge Fællesskabets holdning.

15. Endvidere bør Fællesskabet støtte ændringer af vedtægterne, som har til formål at oprette hvalreservater, og modsætte sig forslag om at ændre IWC's procedureregler for at udvide mulighederne for hemmelig afstemning, da dette vil være i modstrid med Århus-konventionen, herunder især artikel 3, stk. 7, som Fællesskabet og dets medlemsstater er parter i.

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om fastlæggelse af Det Europæiske Fællesskabs holdning på møder i Den Internationale Hvalfangstkommission

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37 og artikel 175, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, andet afsnit,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[14], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I EF-traktatens artikel 174, stk. 1, er det fastsat, at et af målene for Fællesskabets miljøpolitik er at fremme foranstaltninger på internationalt plan til løsning af de regionale og globale miljøproblemer.

(2) Direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (habitat-direktivet)[15] nævner alle cetacea-arter i bilag IV. Alle hvalarter er derfor strengt beskyttet mod al forsætlig forstyrrelse, indfangning eller drab i Fællesskabets vandområder. I samme direktiv forbydes desuden opbevaring, transport eller salg af eller bytte med enheder, der er indsamlet i naturen.

(3) Rådets forordning (EF) nr. 338/97 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed[16], der gennemfører bestemmelserne i konventionen om international handel med udryddelsestruede dyr og planter (CITES) i Fællesskabet, forbyder indførelsen af hvalarter i Fællesskabet hovedsagelig til kommercielle formål[17].

(4) I kraft af den fælles fiskeripolitik har Fællesskabet enekompetence hvad angår bevaring af havenes biologiske ressourcer[18].

(5) Fællesskabets politik vedrørende hvaler vil ikke være effektiv i Fællesskabets vandområder, hvis den ikke understøttes af en tilsvarende indsats på verdensplan.

(6) Den Internationale Hvalfangstkommission (IWC) er den kompetente internationale organisation hvad angår bevarelse og forvaltning af hvalbestande på globalt plan, og den blev oprettet under den internationale konvention angående regulering af hvalfangst ("konventionen"), der blev undertegnet i 1946. Konventionens formål er "at sikre en passende bevaring af hvalbestanden og derved muliggøre en rolig udvikling af hvalindustrien". Medlemskab af IWC er kun åbent for regeringer. 20 af Den Europæiske Unions medlemsstater er parter i IWC[19]. Det Europæiske Fællesskab har kun observatørstatus i IWC og er repræsenteret af Kommissionen.

(7) Kommerciel hvalfangst blev suspenderet i 1986 som resultat af et moratorium, som flertallet af lande repræsenteret i IWC tilsluttede sig. Førende hvalfangstnationer har konsekvent afvist moratoriet og fortsat hvalfangst med såkaldt videnskabelige formål eller med henvisning til andre undtagelser.

(8) IWC arbejder på grundlag af vedtægter, som fastlægger reglerne for hvalfangst i hele verden. Vedtægterne er vedføjet konventionen og er defineret som en integreret del af denne. De er bindende for parterne og indeholder detaljerede regler for bevaring og udnyttelse af hvalressourcer.

(9) Forslag til beslutninger om at ændre vedtægterne, som vedtages i IWC, kan have retlige virkninger og få indvirkning på gennemførelsen af målsætningerne i Fællesskabets politikker og lovgivning med hensyn til hvaler. Nogle af de beslutningsforslag, som regelmæssigt fremsættes på alle IWC's møder, har som mål at tillade hvalfangstaktiviteter gennem indførelse af kvoter og forvaltningsforanstaltninger eller oprettelse af hvalreservater, og de kræver fastlæggelse af en fællesskabsholdning.

(10) Medlemsstaterne har pligt til at samarbejde loyalt i medfør af EF-traktatens artikel 10 og kan ikke påtage sig forpligtelser uden for fællesskabslovgivningens rammer, der kan berøre fællesskabsreglerne eller ændre deres anvendelsesområde.

(11) Da Fællesskabet har status som observatør, bør Fællesskabets holdning fastlægges af Rådet og repræsenteres af medlemsstaterne, der handler i fællesskab i Fællesskabets interesse.

(12) På fremtidige møder i IWC bør Fællesskabet og medlemsstaterne arbejde tæt sammen for at sikre, at ændringer af konventionen og dens vedtægter er i overensstemmelse med målsætningerne i Fællesskabets politikker og lovgivning om hvaler -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Fællesskabets holdning på møder i IWC er i overensstemmelse med bilaget til denne afgørelse og repræsenteres af medlemsstaterne, der handler i fællesskab i Fællesskabets interesse.

Artikel 2

Hvis nye videnskabelige eller tekniske oplysninger, som fremlægges før eller under møder i IWC, kan forventes at få betydning for den i artikel 1 omhandlede holdning, eller hvis der under møder fremsættes forslag om spørgsmål, hvortil der endnu ikke foreligger en fællesskabsholdning, fastlægges holdningen til det pågældende forslag gennem samarbejde, også under møderne, før forslaget sættes til afstemning.

Udfærdiget i , den

På Rådets vegne

Formand

[...]

BILAG

16. Det Europæiske Fællesskabs vigtigste mål i forhold til IWC er at sikre effektive internationale lovregler for beskyttelse af hvaler.

17. Med forbehold af fremtidige ændringer som følge af relevant udvikling på området indtager medlemsstaterne, der handler i fællesskab i Fællesskabets interesse, nedenstående holdning til forslag til beslutning i IWC:

18. De modsætter sig ændringer af vedtægterne, hvis virkning vil være en fuldstændig eller delvis ophævelse af moratoriet for kommerciel hvalfangst.

19. De støtter forslag om at ændre vedtægterne med henblik på at oprette hvalreservater.

20. De støtter forslag om videreførelse af de oprindelige befolkningers traditionelle hvalfangst på betingelse af, at bevaringen af de relevante bestande ikke berøres og under hensyntagen til forsigtighedsprincippet og rådgivning fra den videnskabelige komité.

21. De støtter forslag, der tager sigte på at regulere alle hvalfangstaktiviteter, som finder sted i henhold til konventionens juridiske bestemmelser, herunder hvalfangst med videnskabeligt formål.

22. De støtter forslag, som er forenelige med Fællesskabets holdning i forhold til konventionen om international handel med udryddelsestruede dyr og planter (CITES) og andre internationale aftaler, som Fællesskabet er part i.

23. De støtter forslag om at videreføre bevaringskomitéens arbejde og forslag om at undersøge spørgsmålet om bevaring af alle hvalarter.

24. De støtter forslag om at fremme indsamlingen af videnskabelige data under anvendelse af ikke-dræbende metoder og forskning i bevaring af hvalbestande.

25. De modsætter sig forslag om at ændre IWC's procedureregler for at udvide mulighederne for hemmelig afstemning.

[1] Direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

[2] EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

[3] Rådets forordning (EØF) nr. 348/81 om en fælles ordning for indførsel af hvalprodukter tillader desuden kun import af de anførte produkter, hvis de ikke anvendes til kommercielle formål.

[4] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Tematisk strategi til beskyttelse og bevaring af havmiljøet KOM(2005) 504 endelig.

[5] Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger KOM(2005) 505 endelig.

[6] Se f.eks. sag C-141/78, Sml. 1979, s. 2923, præmis 6, og C-804/79, Sml. 1981, s. 1045, præmis 17.

[7] Se EF-traktatens artikel 32, stk. 3.

[8] EFT L 358 af 21.12.2002, s. 59.

[9] Se f.eks. Rådets afgørelse 2005/938/EF om godkendelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner, EUT L 348 af 30.12.2005, s. 26.

[10] Se f.eks. Rådets forordning (EF) nr. 973/2001 om visse tekniske bevarelsesforanstaltninger for fiskeri efter visse bestande af stærkt vandrende fiskearter, EFT L 137 af 19.5.2001, s. 1, Rådets forordning (EF) nr. 1936/2001 om visse kontrolforanstaltninger for fiskeri efter visse bestande af stærkt vandrende fiskearter, EFT L 263 af 3.10.2001, s. 1, samt Rådets forordning nr. 1967/2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet, EUT L 36 af 8.2.2007, s. 6.

[11] Udkast til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til på Fællesskabets vegne at forhandle om en protokol om ændring af den internationale konvention angående regulering af hvalfangst, Washington, den 2. december 1946, KOM(92) 316.

[12] Belgien, Cypern, Danmark, Det Forenede Kongerige, Finland, Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Portugal, Slovakiet, Slovenien, Spanien, Sverige, Tjekkiet, Tyskland, Ungarn og Østrig.

[13] Se konventionens artikel V. I medfør af stk. 3 bliver parterne bundet af ændringer af vedtægterne efter 90 dage, medmindre de rejser indsigelse.

[14] EUT C […] af […], s. […].

[15] EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

[16] EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

[17] Rådets forordning (EØF) nr. 348/81 om en fælles ordning for indførsel af hvalprodukter tillader desuden kun import af de anførte produkter, hvis de ikke anvendes til kommercielle formål.

[18] Se f.eks. Sag C-141/78, Sml. 1979, s. 2923, præmis 6, og C-804/79, Sml. 1981, s. 1045, præmis 17.

[19] Belgien, Cypern, Danmark, Det Forenede Kongerige, Finland, Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Portugal, Slovakiet, Slovenien, Spanien, Sverige, Tjekkiet, Tyskland, Ungarn og Østrig.