Resumé

Konsekvensanalyse vedrørende revisionen af direktiv 1999/62/EF

A. Behov for handling

Hvad er problemet, og hvorfor er det et problem på EU-plan?

Fire problemer behandles: 1.Vejtransporten tegner sig for 17 % af EU's CO2-emissioner, og anvendelsen af lav- og nulemissionskøretøjer er ikke høj nok til at opfylde klima- og energimålene for 2030 2.Kvaliteten af vejene i EU forringes på grund af faldende investeringer i infrastruktur og udskudte vedligeholdelsesplaner, idet der ikke tages højde for de langsigtede økonomiske virkninger 3.Nogle medlemsstater har indført tidsbaserede afgifter (vignetter), som forskelsbehandler lejlighedsvise, udenlandske bilister 4.Luftforurening og trafikoverbelastning fra vejkøretøjer påfører samfundet betydelige omkostninger Alle disse problemer vil kunne løses gennem retfærdige og effektive vejafgifter. Anvendelsen af vejafgifter i EU er imidlertid ufuldstændig og fragmentarisk og afspejler næppe de faktiske udgifter ved at bruge vejnettet.

Hvad skal der opnås?

Målet er at fremme bæredygtig og retfærdig vejtransport gennem bredere anvendelse af principperne om, at "brugeren betaler" og "forureneren betaler" ved at: 1.bidrage til at nedbringe CO2-emissionerne fra transport gennem afgiftspålæggelse 2.bidrage til en rimelig vejkvalitet 3.sikre, at vejafgiftssystemer ikke medfører forskelsbehandling af ikkebosiddende trafikanter 4.anvende vejafgifter som et effektivt instrument til at reducere luftforurening og trafikoverbelastning.

Hvad er merværdien ved tiltag på EU-plan (nærhedsprincippet)?

Høje CO2-emissioner er et globalt problem, der kræver en samordnet indsats på alle niveauer. Problemet med forskelsbehandling af ikkebosiddende trafikanter er per definition grænseoverskridende og kan kun løses på overstatsligt plan. Forringelse af vejkvaliteten, luftforurening og trafikoverbelastning har både virkninger lokalt og i hele EU. Det er nødvendigt at koordinere de nationale tiltag for at sikre den frie bevægelighed for personer og varer i hele Unionen.

B. Løsninger

Hvilke forskellige muligheder er der for at nå målene? Foretrækkes én løsning frem for andre? Hvis ikke, angives det hvorfor.

Løsningsmodellerne (PO) varierer i reguleringsniveau fra relativt begrænset til meget omfattende. De vigtigste foranstaltninger i PO1 er forenkling af de eksisterende regler ved at udvide anvendelsesområdet til busser/rutebiler og, hvad angår bestemmelser om ligebehandling, til lette køretøjer. PO2 bygger på PO1, hvorved der indføres differentiering af afgifterne baseret på CO2-emissioner ved at udfase vignetter for tunge køretøjer (tunge køretøjer og busser/rutebiler) og samtidig fremme indførslen af afstandsbaserede afgifter. PO3 med to varianter omfatter yderligere foranstaltninger for personbiler og varevogne og adresserer trafikoverbelastning mellem byerne (3a og 3b) samt emissioner af CO2 og forurenende stoffer ved at differentiere vejafgifter og brugsafgifter for lette køretøjer (PO3b). PO4 udfaser vignetter for alle køretøjer og gør opkrævning af afgifter for eksterne omkostninger obligatorisk for tunge køretøjer. PO3b er den foretrukne løsningsmodel. PO4 ville mest effektivt opfylde målene, men den medfører også højere omkostninger. Såfremt der træffes en politisk beslutning, kunne visse foranstaltninger fra PO4 føjes til PO3b med en tilstrækkelig lang indfasningsperiode, der muliggør en gradvis tilpasning og fordeling af omkostningerne.

Hvad er de forskellige interessenters holdning? Hvem støtter hvilken løsning?