27. 9. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 252/39 
Udtalelse om »Den sociale udvikling i Fællesskabet i 1981« 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er endnu ikke offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Kommissionen besluttede den 21. juni 1982 i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg om det 
nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 199. plenarforsamling, afholdt i Bruxelles den 
30. juni og 1. juli 1982 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig art. 198, 
under henvisning til anmodning af 21. juni 1982 fra 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber om 
Udvalgets udtalelse om »Udviklingen i den sociale situa­
tion i Fællesskabet i 1982«, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
præsidium den 14. december 1981, om i afventning af 
høringen at pålægge afdelingen for sociale anliggender at 
udarbejde udtalelse og beretning om spørgsmålet i hen­
hold til forretningsordenens artikel 22, 
under henvisning til drøftelserne på afdelingens møde den 
10. juni 1982, 
under henvisning til beretning forelagt af ordføreren, 
Ursula Engelen-Kefer, 
under henvisning til forhandlingerne på den 199. plenar­
forsamling af 30. juni til 1. juli 1982, 
med 45 stemmer for, 11 stemmer imod, og idet 15 undlod 
at stemme -
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
I. Indledning 
1. Udvalget konstaterer med stor bekymring, at der 
efter en periode med en svag bedring i den økonomiske og 
beskæftigelsesmæssige situation i EF-landene på ny er 
sket en forværring i 1980 og mere udtalt i 1981 med en 
betydelig stigning i ledigheden til følge. 
En udførlig redegørelse for den økonomiske udvikling i 
medlemsstaterne findes i beretningen fra afdelingen for 
økonomiske og finansielle anliggender om »Den øko­
nomiske situation i Fællesskabet (medio 1982)«. 2. Udvalget fastslår, at der som led i spareforanstalt­
ningerne foretages beskæringer i de sociale ydelser, 
hvilket især rammer lønmodtagere og arbejdsløse. Dette 
gælder specielt Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, 
Italien og Luxembourg. Også små og mellemstore virk­
somheder og selvstændige rammes i voksende grad af 
konkurser og betalingsstandsninger. Endvidere må disse 
virksomheder notere en kraftig faldende indtjening. 
Udvalget understreger, at netop på grund af beskæftigel­
ses- og finansieringsproblemerne herunder specielt bud­
getproblemer bør det grundlæggende i de sociale foran­
staltninger ikke drages i tvivl. 
3. Her må advares mod at overse, at der er tale om 
betydelige nationalt og internationalt betingede øko­
nomiske og finansielle vanskeligheder, og at der også på 
andre områder kan foretages besparelser til finansiering 
af de stærkt påkrævede beskæftigelsespolitiske foran­
staltninger. Det bør dog ikke udelukkende være de lavere 
og mellemste indkomstgrupper, der bebyrdes med disse 
besparelser, både fordi princippet om social ligevægt skal 
respekteres, og fordi den købekraft, der derved mistes, 
skærper truslen mod den økonomiske vækst og beskæf­
tigelsen. 
4. Udvalget understreger behovet for en aktiv arbejds­
markeds og beskæftigelsespolitik til at bekæmpe den 
fortsat høje og på ny stigende arbejdsløshed, samt 
modvirke dens voksende koncentration omkring dårligt 
stillede persongrupper. Det er derfor ikke særligt formåls­
tjenligt, hverken ud fra et socialt synspunkt eller beskæf­
tigelses- og finanspolitisk, at foretage betydelige beskæ­
ringer i foranstaltninger, som vitterligt bidrager til at 
forebygge eller mindske arbejdsløsheden. Sådanne 
beskæftigelsespolitiske besparelser vil delvist blive opve­
jet af øgede udgifter til finansiering af arbejdsløsheden. 
En begrænsning eller nedsættelse af arbejdsløshedsunder­
støttelsen ville ikke blot øge den sociale uligevægt, som de 
arbejdsløse lider under, men herudover mindske deres 
Nr. C 252/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 9. 82 
købekraft med negative konsekvenser for den økonomi­
ske situation og beskæftigelsen. 
5. Det er ligeledes en undvigemanøvre bort fra yderst 
nødvendige beskæftigelses- og arbejdsmarkedspolitiske 
foranstaltninger og på ingen måde en tilfredsstillende 
løsning på budgetproblemet, hvis underskuddene inden 
for en sektor af den sociale sikring - især arbejdsløs­
hedsforsikringen — skal dækkes ved at overføre pengene 
fra en anden sektor af den sociale sikring. 
6. Udvalget mener, at man må undgå, at der sker 
misbrug af arbejdsløshedsydelser og arbejdsmarkedspoli­
tiske foranstaltninger. Den illegale arbejdsformidling skal 
ligeledes bekæmpes. Desuden må der sættes ind over for 
sort arbejde. Dog må dette ikke bortlede opmærksom­
heden fra den kendsgerning at beskæftigelses- og finan-
sieringskrisen ikke kan løses, før man har iværksat en 
tilstrækkelig effektiv beskæftigelsespolitik. 
7. Væsentlige beskæringer af de sociale ydelser og 
dermed risiko for ikke at kunne opfylde væsentlige sociale 
behov ville skærpe konflikten mellem samfundsgrupper­
ne og således gøre det endnu vanskeligere, om ikke 
umuligt, at fastlægge grundlaget for en effektiv beskæf­
tigelsespolitik, og forudsætningerne for at komme den 
økonomiske, beskæftigelses- og finansieringsmæssige 
krise til livs. 
II. Diagnose af beskæftigelsessituationen og udsigterne 
8. Arbejdsløshedens omfang og struktur beskrives 
klart i Kommissionens beretning om den sociale situation 
i 1981. Antallet af registrerede arbejdsløse i Fællesskabet 
som helhed var steget til over 10 mio ved udgangen af 
1981, hvilket er ca. V3 mere end året før. Stignings­
takten i arbejdsløsheden var endnu højere for blandt 
andet Forbundsrepublikken Tyskland, Nederlandene, 
Storbritannien og Luxembourg. Arbejdsløshedstallet vil­
le have været endnu højere, hvis man tog hensyn til de 
ikke-registrerede ledige og den skjulte arbejdsløshed, som 
skyldes at frem for alt unge, kvinder, ældre og handicap­
pede ikke lader sig registrere som arbejdsløse, da de ikke 
selv har forhåbninger om beskæftigelsesmuligheder. 
9. Udvalget ser især med stor bekymring på det stadig 
mere uløselige problem i forbindelse med den strukturelle 
kerne i arbejdsløsheden. Dette betyder, at stadig flere 
persongrupper henvises til kategorien af såkaldt defavo-
riserede problemgrupper og dermed til langtidsarbejds­
løshed, da de enten reelt er eller forventes at være mindre 
produktive. Det drejer sig især om unge, kvinder, ældre, 
mindre kvalificerede, handicappede, vandrende arbejds­
tagere, arbejdstagere i kriseramte sektorer og regioner. 
De arbejdsløse er ofte kendetegnet ved flere af disse 
karakteristika, hvilket forringer deres beskæftigelses­muligheder betydeligt. Der må træffes foranstaltninger til 
at sikre, at disse arbejdstagere genindpasses på arbejds­
markedet eller hindre, at de alt efter omstændighederne, 
udstødes fra arbejdsmarkedet. Langtidsarbejdsløshed er 
allerede blevet skæbnen for mange: den kræver finansielle 
ofre af de berørte, medfører sundhedsfarer, hvis omfang 
endnu ikke er fuldt kendt, pålægger samfundet store og 
voksende omkostninger til finansering af arbejdsløsheden 
samt påfører de arbejdsløse og deres familiemedlemmer 
psykiske og fysiske skader. Antallet af disse langtidsledige 
varierer fra den ene medlemsstat til den anden. Udvalget 
henstiller til Kommissionen at foretage en sammenlignen­
de analyse, hvis resultater skal sætte regeringerne i stand 
til at træffe foranstaltninger til hjælp for de langtids­
ledige. 
10. Prognoserne på mellemlang og længere sigt giver 
kun ringe forhåbning om en forbedring af beskæftigelses­
situationen. Den demografisk betingede vækst i den 
erhvervsaktive befolkning vil fortsætte indtil udgangen af 
dette årti. Den overflødiggørelse af arbejdskraften, som 
den teknologiske udvikling medfører, vil fortsætte, ikke 
blot inden for industrien, men ligeledes i voksende grad 
inden for kontorfag og administration. Man må heller 
ikke glemme mangelen på investeringer og fremtidsorien­
teret innovation, hvilket er en væsentlig forudsætning for 
skabelsen og bevarelsen af arbejdspladser. Hertil kommer 
desuden, at befolkningen indvandret fra tredjelande 
vokser meget kraftigt. Man kan derfor ikke længere 
forvente, at arbejdsløshedsproblemet kan løses inden 
udgangen af dette årti ud, dersom der ikke gennemføres 
tilstrækkelige investeringer, og den fremtidsorienterede 
innovation fremmes. 
11. Med disse perspektiver på arbejdsmarkedet er det 
nødvendigt at føre en beskæftigelsespolitik, der gør det 
muligt at skaffe de flest mulige arbejdspladser til alle 
aldersgrupper i alle regioner. I praksis må man dog tage 
hensyn til, at unge arbejdssøgende til en vis grad fore­
trækkes; dette ændrer strukturen en del, således at de 
og erfaring - dette gælder også mange pensionister - , 
nyt arbejde. De mange ældre arbejdsløses faglige kunnen 
og erfaring - dette gælder også de mange penionister - , 
gør samfundet ikke brug af. Problemer med denne 
såkaldte 4. generation bør tages op til overvejelse, især for 
at se, om ikke disse mennesker kunne drages ind i arbejdet 
i lokalsamfundet eller få en rådgivende funktion til glæde 
for dem selv og til gavn for samfundet. 
12. I Forbundsrepublikken Tyskland koster en 
arbejdsløs i g«nnemsnit det offentlige 28 000 DM (ca. 
11 800 ECU) om året. Det forventes, at det gennemsnit­
lige arbejdsløshedstal for 1982 som helhed vil være på ca. 
1,75 mio, hvoraf mere end 1 mio vil være berettiget til 
arbejdsløshedsunderstøttelse. Det vil således koste mel­
lem 30 og 40 mia DM (ca. 12,6 og 16,8 mia ECU) blot at 
finansiere arbejdsløsheden. I Storbritannien med over tre 
millioner registrerede arbejdsløse forårsagede hver 
arbejdsløs sidste år en gennemsnitlig udgift på 4 380 pund 
(ca. 7 680 ECU), som følge af betaling af arbejdsløsheds­
understøttelse, faldende skatte- og afgiftsindtægter samt 
27. 9. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 252/41 
socialsikringsbidrag. Massearbejdsløsheden kostede i 
1981 staten 12 milliarder pund (ca. 21 mio ECU), og 
beløbet vil i år stige til 14 milliarder pund (ca. 24,5 mio 
ECU). Det samlede økonomiske tab nåede i 1981 en 
rekordhøjde på 20 milliarder pund (ca. 35 mio ECU). 
Udvalget henstiller til Kommissionen at foretage en 
undersøgelse af de forskellige foranstaltninger, medlems­
staterne har iværksat, for at se, i hvilket omfang disse har 
ført til skabelse af varige og produktive arbejdspladser. 
Dette kunne bidrage til en generel styrkelse af Fællesska­
bets konkurrenceevne. 
13. Bortset fra finansieringsaspektet er arbejdsløs­
heden i stigende grad et faretruende samfundsproblem. 
Dette skyldes frem for alt, at de unge udgør en stor andel 
af de arbejdsløse (40 ud af 100 i gennemsnit for 
Fællesskabet). 
III. NØDVENDIGHEDEN AF NATIONALE OG EU­
ROPÆISKE BESKÆFTIGELSES-POLITISKE FORAN­
STALTNINGER 
14. Jo længere tid den høje arbejdsløshed holder ved, 
desto mere åbenbart bliver det, at der ingen patentløsning 
findes på en lettelse af beskæftigelseskrisen. Det er snarere 
et spørgsmål om en samordnet anvendelse af alle øko­
nomiske strukturelle, finans- og pengepolitiske, teknolo­
giske, uddannelsesmæssige, arbejdsmarkeds- og lønpoli­
tiske foranstaltninger på nationalt og europæisk plan med 
indvirkning på beskæftigelsen. Det er afgørende, at der 
ikke udelukkende arbejdes med kortfristede konjunktur­
programmer, men at der gennemføres en beskæftigelses­
strategi på kort-, mellem- og lang sigt. 
Derudover kunne en stimulering af investeringsaktivite­
ten bidrage til at styrke den internationale konkurrence­
evne. En nødvendig bestanddel af en sådan strategi vil 
være at fremme den kvalitative økonomiske vækst og 
dermed de offentlige og private investeringer og beskæf­
tigelsen, f.eks. på følgende områder: bygge- og anlægsar­
bejder, energiforsyningssikkerhed, energibesparelse, for­
bedring af nærtrafiksystemer, boligforbedring og by­
sanering, uddannelse, herunder erhvervsuddannelse samt 
miljøbeskyttelse. Stillet over for den stigende arbejdsløs­
hed har alle regeringer i Fællesskabet planlagt eller indledt 
en del forskellige økonomiske foranstaltninger for at 
forbedre beskæftigelsessituationen. Her tænkes også på 
de beskæftigelsesprogrammer som er blevet udarbejdet i 
den seneste tid i nogle lande. Kommissionen, som i sin 
beretning om den sociale udvikling i 1981 tager disse 
programmer op, bør med særlig opmærksomhed se på, 
hvorledes disse programmer virker i praksis. 
15. Beskæftigelsesprogrammer 
I mange lande er der taget beskæftigelsespolitiske 
initiativer. Som eksempler på lande, der har indført særlige beskæftigelsesprogrammer skal nævnes 
Forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig, Nederlandene 
og Danmark. Efter Udvalgets mening ville en udbygget 
udveksling af oplysninger mellem regeringerne vedrø­
rende de enkelte bekæftigelsespolitiske foran­
staltninger kunne lette en koordineret frem­
gangsmåde. I denne sammenhæng henviser Udvalget til 
Kommissionens beretning om den sociale situation i 
Fællesskabet i 1981. 
16. Da der næppe kan skabes tilstrækkeligt mange nye 
arbejdspladser, må man videreføre bestræbelserne på at 
sikre en mere retfærdig fordeling af det eksisterende 
arbejde mellem alle beskæftigede og arbejdssøgende. Her 
kan man på forskellig vis nedsætte arbejdstid og pensions­
alder, alt afhængigt af de enkelte medlemsstaters og 
branchers krav og muligheder. 
17. Disse centrale punkter i en effektiv beskæftigelses­
strategi er i årevis blevet drøftet i de forskellige EF-insti-
tutioner, idet det bliver stadig mere klart, at de voksende 
økonomiske, beskæftigelsesmæssige og finansielle pro­
blemer ikke kan løses af medlemsstaterne isoleret. Der er 
derfor intet alternativ til fortsatte bestræbelser på koor­
dinering i EF-regie. Her er der grund til at gentage den 
henstilling, Udvalget allerede har fremsat i tidligere 
udtalelser om den sociale situation, nemlig at de eksiste­
rende organer til drøftelse af beskæftigelsespolitiske 
spørgsmål - i første række Det stående udvalg for 
Beskæftigelse - bør udnyttes mere effektivt. Dette 
indebærer, at Det stående Udvalgs møder må forberedes 
endnu bedre og specielt, at man i højere grad følger 
resultaterne op. Påkrævet er også et øget samarbejde 
mellem og en koordinering af aktiviteterne i henholdsvis 
Det stående udvalg for Beskæftigelse, Det økonomiske og 
sociale Udvalg samt sektorudvalgene, hvis arbejdsmåde 
bør strammes noget op. 
18. På baggrund af de voksende beskæftigelsesproble­
mer er det prisværdigt, at Kommissionen gør sig overve­
jelser om en mere effektiv anvendelse af Den europæiske 
Socialfond. I den forbindelse må man under alle omstæn­
digheder gå ind for, at de stadig mere knappe midler 
koncentreres om de regioner og befolkningsgrupper, hvor 
beskæftigelsesproblemerne er mest tyngende. Kommis­
sionens forslag om, at denne støtte fremover i højere grad 
anvendes til uddannelsesforanstaltninger og praktisk 
støtte i små og mellemstore virksomheder samt til 
selvstændige, fortjener at blive fulgt op. Det er imidlertid 
afgørende, at de faktiske problemområder og problem­
grupper tilgodeses på lige fod i samtlige EF-lande, hvis 
Socialfonden således skal styres efter mere udprægede 
beskæftigelsespolitiske målsætninger. Spørgsmålet er 
dog, om den ønskede udvidelse af Socialfonden til også at 
omfatte foranstaltninger til skabelse og sikring af arbejds­
pladser overhovedet er gennemførlig uden en mærkbar 
forøgelse af Fondens midler, således som Europa-Parla­
mentet har stillet forslag om. Under alle omstændigheder 
må man sikre sig, at der ikke ad denne vej blot foretages 
en finansiering af foranstaltningerne, som også ville være 
blevet gennemført uden Socialfondens medvirken. Dette 
gælder under forbehold af Udvalgets senere overvejelser 
Nr. C 252/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 9. 82 
omkring reformen af Den europæiske Socialfond. Alt i alt 
må man dog være indstillet på, at Socialfonden ikke råder 
over de hertil fornødne ressourcer og derfor kun kan yde 
et beskedent bidrag til beskæftigelsespolitikken. 
19. Udvalget skal påpege, at den initiativudtalelse om 
»Samordning af de beskæftigelsespolitiske foranstalt­
ninger« i1), som for nylig blev enstemmigt vedtaget af 
Udvalget, indeholder en række vigtige beskæftigelses­
politiske henstillinger med adresse til såvel medlemssta­
terne som Fællesskabet, der ufortøvet bør følges op med 
konkrete foranstaltninger. 
20. Med den tiltagende forværring af beskæftigelses­
situationen kan Udvalget kun opfordre Kommissionen til 
at videreføre sine bestræbelser med hensyn til omforde­
lingen af arbejdet. De allerede igangsatte initiativer 
omkring deltidsarbejde skal ikke undervurderes, men 
nogen tilbundsgående løsning af beskæftigelsesproblemet 
bringer de ikke med sig. 
Et skridt i denne retning ville kunne nås, hvis der ligeledes 
skete en opfølgning af Kommissionens initiativer vedrø­
rende fleksibel pensionering. Erfaringerne fra de forskel­
lige EF-lande har vist, at en frivillig nedsættelse af 
pensionsalderen kan bidrage til at forbedre de ældre 
arbejdstageres situation, samtidig med at der skabes flere 
jobmuligheder for yngre arbejdsløse (2). En del af de 
nødvendige ekstraudgifter kan således hentes hjem igen i 
kraft af den mindskede arbejdsløshed og de færre omkost­
ninger i forbindelse hermed. 
21. Desuden er det ønskeligt at se nærmere på den 
praktiske gennemførelse af Rådets resolution af 
22. november 1979 om tilpasning af arbejdstiden. De 
forskellige former for arbejdstidsnetsættelse kan bidrage 
til at sikre arbejdspladser og i visse tilfælde også til at 
skabe nye jobs. Arbejdsmarkedets parter har i en række 
lande forsøgt at nå frem til aftaler herom. I Frankrig er 
den ugentlige arbejdstid nu officielt blevet nedsat til 39 
timer for alle og i Storbritannien er efterhånden 6,5 mio 
arbejdstagere, svarende til godt halvdelen af alle industri­
arbejdere, nået ned på en ugentlig arbejdstid på 39 timer. 
I andre lande har man nedsat pensionsalderen eller 
forlænget den årlige ferie. Udvalget anmoder derfor 
Kommissionen om at følge den videre udvikling i lyset af 
de beskæftigelsespolitiske målsætninger. 
IV. PROBLEMERNE BLANDT DE UNGE - UNG­
DOMSARBEJDSLØSHEDEN 
Udvalget konstaterer, at en lang række persongrupper er 
ramt af den økonomiske krise. Traditionen tro beskæfti-
0) EFT nr. C 112 af 3. 5. 1982, s. 12. 
(2) Jrf. Udvalgets udtalelse om »Udkast til Rådets henstilling om 
principperne for Fællesskabets politik vedrørende pensions­
alder« (EFT nr. C 178 af 15. 7. 1982, s. 30). ger det sig i udtalelsen om den sociale udvikling i 
Fællesskabet i 1981 med nogle vigtige enkeltproblemer -
denne gang med de unges og de vandrende arbejdstageres 
problemer. 
22. Beskæftigelsessituationen i EF blev drastisk for­
værret i det forløbne år. Sammenlignet med året før 
voksede arbejdsløsheden med 30%. Af de mere end 10 
mio registrerede arbejdsløse ved udgangen af 1981 var 
fire mio unge. Specielt i det forløbne år steg ungdoms­
arbejdsløsheden meget kraftigt, og denne tendens vil 
fortsætte, hvis ikke der omgående træffes nye 
beskæftigelsespolitiske foranstaltninger. 
23. Ungdomsarbejdsløshedens omfang og særlige 
karakter nødvendiggør, at der på nationalt og fælles­
skabsplan tages specifikke initiativer som supplement til 
den generelle økonomiske og beskæftigelsesmæssige poli­
tik. 
24. En absolut påkrævet helhedsstrategi til bekæm­
pelse af ungdomsarbejdsløsheden, må baseres på enighed 
mellem regeringer, virksomheder, fagbevægelsen og alle 
sociale kræfter. Ungdomsarbejdsløsheden kan ikke 
bekæmpes med midlertidige eller isolerede foranstalt­
ninger. 
25. En helhedsstrategi må tage sigte på følgende: 
— Erhvervsuddannelses- og erhvervsvejledningsord-
ninger skal afpasses efter de unge arbejdstageres 
specielle behov (interesser og kvalifikationer). Samti­
dig må vejledningen af unge også tage hensyn de reelle 
muligheder, som det fremtidige arbejdsmarked vil 
byde på. 
— Der skal træffes konkrete foranstaltninger til at 
hindre, at de unge ikke klarer skolen eller går for 
tidligt ud, og sikre, at kvaliteten af erhvervspraktik­
ken kontrolleres af arbejdstagerrepræsentanter. 
— Man må være specielt opmærksom på foranstaltnin­
ger, der kan forberede de unge, der går ud af skolen, 
til erhvervslivet og sikre, at de unge arbejdstagere eller 
de der ønsker at drive selvstændig erhvervsvirksom­
hed er i stand til at erhverve en faglig uddannelse, 
hvad enten dette foregår på arbejdspladsen eller i en 
periode, hvor de er arbejdsløse. 
— Jobskabelsesordningerne for unge arbejdstagere må 
udvides på en sådan måde, at de derved opståede 
arbejdspladser — inkl. andelsforeninger (specielt 
inden for landbrug) - med hensyn til både indtægter 
og andre vilkår kommer fuldt på højde med tilsvaren­
de eksisterende arbejdspladser. 
— Jobskabelsen i små og mellemstore virksomheder og i 
kooperativer må fremmes, hvorved der også skal 
tages hensyn til de initiativer der er under overvejelse 
inden for OECD. 
27. 9. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 252/43 
26. En række regeringer har allerede indledt eller 
planlagt foranstaltninger i denne retning. Kommissionen 
bør foretage en systematisk undersøgelse af disse foran­
staltningers praktiske virkning og fremlægge en rapport 
herom. 
27. På fællesskabsplan har Kommissionen i sit pro­
gram for 1982 til 1983 defineret sin beskæftigelsesstrategi 
og erklæret, at denne aktion bør prioriteres. Den påtæn­
ker blandt andet indførelsen af en »social garanti« for 
unge der skal dække de første to år efter den obligatoriske 
skolegang. Den mener, at dette mål i højere grad end 
tidligere skal nås ved hjælp af foranstaltninger med 
direkte sigte på jobskabelse for unge mellem 19 og 25 
år. 
Denne fremgangsmåde må principielt hilses velkommen. 
Kommissionen bør dog konkretisere planen efter samråd 
med arbejdsmarkedets parter og samtidig redegøre for de 
finansielle, institutionelle og operative betingelser for en 
hurtig gennemførelse af planen. 
De specifikke beskæftigelsespolitiske foranstaltninger for 
unge må indgå i den generelle beskæftigelsesstrategi på 
fællesskabsplan inden for rammerne af den økonomisk 
politik, hvis primære mål et at stimulere den økonomiske 
aktivitet og skabe varig beskæftigelse. 
I denne sammenhæng må man også overveje EF-instru-
menternes effektivitet som f.eks. Den europæiske Social­
fond, Den europæiske Regionalfond og Den europæiske 
Investeringsbank. Disse forskellige fællesskabsinstru­
menter bør koordineres bedre og samarbejdet med visse 
regioner bør udbygges, således at der med disse midler 
kan opnås optimale resultater. 
28. En række regeringer har truffet specifikke foran­
staltninger. Deres programmer sigter hovedsagelig på at 
forlænge og forbedre uddannelsen, oprette lærepladser, 
stabilisere den eksisterende beskæftigelse og skabe nye 
arbejdspladser for unge. 
Den nærmere udformning af disse foranstaltninger og 
omfanget af den finansielle støtte fra regeringernes side er 
meget varierende. Den franske regerings »plan for de 
unges fremtid« fortjener speciel opmærksomhed, fordi 
den ikke kun vil afhjælpe de arbejdsløse unges skæbne på 
kort sigt, men også sigter på at opnå en varig beskæfti­
gelse efter uddannelsen. 
V. Problemerne i migrationspolitikken 
29. I De europæiske Fællesskabers migrationspolitik 
må der skelnes mellem vandringen inden for medlemssta­
ternes kreds og vandringen fra tredjelande til Fællesska­
bet. 
30. Inden for Fællesskabet er der ud over de 1,5 mio 
migrantarbejdere fra medlemsstaterne yderligere 4,5 mio 
arbejdstagere fra tredjelande, der med deres familier i alt udgør 9 mio. En stor del af disse arbejdstagere er 
arbejdsløse (ca. 0,5 mio). Fordelingen af disse befolk­
ningsgrupper såvel med hensyn til oprindelsesland som 
værtsland varierer meget fra medlemsstat til medlemsstat. 
Arbejdstagere fra tredjelande udgør f.eks. 7 % af lønmod­
tagerne i Forbundsrepublikken Tyskland og 8 % i Frank­
rig, sammenlignet med mindre end 1 % i Irland, Italien og 
Grækenland. 
31. Problemerne for de migranter, som befinder sig 
inden for Fællesskabet, er stort set de samme med hensyn 
til arbejdsbetingelser, boliger, uddannelse, herunder bør­
nenes skolegang. 
32. Migrationspolitikken som helhed bør til stadighed 
revideres i lyset af forværringen af den økonomiske 
situation og den stigende arbejdsløshed, specielt blandt 
migrantarbejdere i Fællesskabet, og de vanskelige øko­
nomiske problemer i udvandringslandene. Udvalget er 
imidlertid af den opfattelse, at de grundlæggende prin­
cipper, som er blevet fastlagt i tidligere udtalelser^), 
både med hensyn til migration mellem medlemsstaterne 
og migration mellem tredjelande og medlemsstaterne, bør 
bibeholdes. 
Udvalget må konstatere, at den nuværende økonomiske 
krise avler tendenser i retning af fremmedhad. Det lægger 
derfor som i tidligere udtalelser stor vægt på det nødven­
dige i, at EF og de nationale myndigheder samt arbejds­
markedets parter træffer effektive forholdsregler for at 
bremse denne udvikling. 
33. Hvad angår migranter hjemmehørende i med­
lemsstaterne, er Udvalget altid gået ind for lige rettighe­
der for disse (prioritering af det interne arbejdsmarked) 
det vil sige at alle arbejdstagere fra et fællesskabsland skal 
have ret til at flytte, hvorhen de vil, jf. artiklerne 48 ff. i 
Rom-traktaten. Disse rettigheder må ikke svækkes af 
uberettigede administrative forskrifter. 
34. Hvor arbejdstagere fra andre fællesskabslande 
ikke nyder samme rettigheder som værtslandets arbejds­
tagere, bør medlemsstaterne og arbejdsmarknli ts p,irrer 
udvirke, at der rådes bod på denne situation så hurtigt 
som muligt. 
(]) Der henvises blandt andet til følgende udtalelser fra Det 
økonomiske og sociale Udvalg: 
— Udtalelse om Fællesskabets handlingsprogram til fordel 
for vandrende arbejdstagere og deres familiemedlemmer 
(Ordfører: Purpura) 
EFTnr. C 12 af 17. 1. 1976. 
— Bekæmpelse af illegal vandring og illegal beskæftigelse 
(Ordfører: Kirschen) 
EFTnr. C 77 af 30. 3. 1977 og EFT nr. 269 af 13. 11. 
1978. 
— Konsultation over migrationspolitikken over for tredje­
lande (Ordfører: Williams) 
EFT nr. C 53 af 3. 3. 1980. 
Nr. C 252/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 9. 82 
35. Man må prioritere afskaffelsen af illegal indvand­
ring fra tredjelande. Foranstaltninger med henblik herpå 
bør omfatte et strengere forbud mod illegal arbejdsfor­
midling og effektive forholdsregler over for virksomhe­
der, der beskæftiger illegal arbejdskraft. Udvalget vil i en 
særskilt udtalelse behandle spørgsmålet om private 
arbejdsformidlingsbureauer. I overensstemmelse med sin 
udtalelse af 23. februar 1977 (!) henstiller Udvalget til 
Rådet snarest muligt at vedtage et direktiv om harmoni­
sering af medlemsstaternes lovgivning om bekæmpelse af 
illegal vandring og illegal beskæftigelse. 
36. Et ganske særligt problem i forbindelse med 
migrationspolitikken er spørgsmålet om asyl til politiske 
flygtninge. Det europæiske Fællesskab bekender sig til 
menneskerettighederne, og i fuld overensstemmelse her­
med er medlemsstaterne indstillet på at give asyl til 
politiske flygtninge. De nødvendige procedurer til aner­
kendelse af flygtninge bør forbedres og fremskyndes. 
37. Udvalget mener, at alle de arbejdstagere fra 
tredjelande, der har arbejdet i Fællesskabet en vis tid, og 
som ønsker at blive i Fællesskabet, bør have mulighed for 
at forblive i værtslandet. For at opmuntre dem til frivilligt 
at vende tilbage til deres hjemland bør der drages al mulig 
omsorg for, at der tages hensyn til de rettigheder, de som 
indvandrere har erhvervet sig i værtslandene, og at de får 
en erhvervsuddannelse, der begunstiger den økonomiske 
udvikling i deres hjemland. 
38. Et af integrationspolitikkens mål må være at give 
de migrantarbejdere, der ønsker at forblive i værtslandet, 
mulighed for at forbedre deres sprogkundskaber og 
erhvervsuddannelse. Dette gælder specielt migrantarbej­
dernes børn, som bør have samme videreuddannelsesmu-
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 1982. ligheder som alle øvrige elever, der går ud af skolen. Selve 
skoleuddannelsen er et særligt problem, da udenlanske 
arbejdstagere meget ofte bosætter sig i områder, hvor der 
i forvejen bor mange folk med samme tro eller sprog. I 
flere skoler er migrantbørn talmæssigt overlegne, hvilket 
skaber store sproglige og kulturelle problemer. Udvalget 
henstiller derfor, at der tilbydes migrantarbejderne rime­
lige bolig- og skoleforhold, hvilket er en vigtig forudsæt­
ning for deres integration i samfundet. I forbindelse med 
migrantarbejdernes integration må det forhindres, at der 
opstår ghettomiljøer. 
39. Kommissionen bør hurtigst muligt studere model­
ler over fysisk planlægning og byplanudvikling med 
henblik på migrantarbejdernes bolig- og socialproble­
mer. 
40. Udvalget understreger udtrykkeligt, at migrantar­
bejdere skal sikres videst mulig ligestilling med værtslan­
dets statsborgere. Det bekræfter sine tidligere udtalelser 
vedrørende migrantarbejdernes ret til fuldt medlemskab 
af arbejdstagerorganisationer (fagforeninger etc.) og til 
efterhånden at deltage i det kommunalpolitiske liv. 
Enhver migrantarbejder har inden for rammerne af det 
pågældende værtslands forfatning trosfrihed og frihed til 
at give udtryk for sin politiske mening. 
41. På grund af alvoren i migrantarbejdernes situation 
anser Udvalget det for nødvendigt, at man prioriterer 
opfyldelsen af ovennævnte krav. Dette kræver alle med­
lemsstaters solidariske medvirken og arbejdsmarkedspar­
ternes medindflydelse. Kommissionen opfordres til at 
udarbejde de nødvendige forslag. Det økonomiske og 
sociale Udvalg forbeholder sig ret til at bruge sin initia­
tivret på dette område. 
Tomas ROSEINGRAVE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
(]) Udtalelse om Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om bekæmpelse af illegal vand­
ring og illegal beskæftigelses, af 23. februar 1977 (EFT nr. C 
77 af 30. 3. 1977). 
27. 9. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 252/45 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, som var indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, blev forkastet 
under debatten: 
Side 12 
Følgende tilføjes til pkt. 20: 
»og om at træffe nye og mere dristige initiativer for at vi kan komme ud af det dødvande, vi befinder os i 
med bensyn til omfordelingen af arbejdet«. 
Afstemningsresultat 
31 stemte for, 42 stemte imod, 1 undlod at stemme. 
Side 19, pkt. 36, anden linje 
Ordene »en vis tid« slettes. 
Begrundelse 
Sådan som sætningen er formuleret, har kun de arbejdstagere, der har arbejdet i Fællesskabet »en vis tid« 
mulighed for at forblive i værtslandet. 
Modsætningsvis kan man slutte, at alle de, der ikke har arbejdet »én vis tid«, men mindre, må forlade 
landet. Udgangspunktet er det princip, at de vandrende arbejdstagere, der har fået opholdstilladelse i 
værtslandet, og som udøver lovlig beskæftigelse, først bør kunne vælge, om de vil blive eller rejse. Jeg kan 
derfor ikke tilslutte mig en tekst, som kunne resultere i, at udvisningen af disse arbejdstagere blev 
accepteret. 
Afstemningsresultat 
20 stemte for, 48 stemte imod, 4 undlod at stemme. 
Side 20, pkt. 39 
I punkt 39 foretages følgende ændringer: 
2. punktum: ordet »efterhånden« udgår. 
Afstemningsresultat 
31 stemte for, 39 stemte imod, 2 undlod at stemme. 
Vedtagelse af ændringsforslag under mødet er ensbetydende med følgende ændringer i afdelingens 
udtalelse 
Side 2, pkt. 3, første sætning 
»Det står dog helt klart, at betydelige nationalt og internationalt betingede økonomiske og finansielle 
vanskeligheder også giver mulighed for besparelser andre steder, for at man kan finansiere hastende 
beskæftigelsespolitiske foranstaltninger.« 
Afstemningsresultat om ovennævnte ændringsforslag: 
37 stemte for, 9 stemte imod, 5 undlod at stemme. 
Side 18, pkt. 34, sidste sætning 
»Det henstiller, at Ministerrådet hurtigst muligt vedtager forslaget til Rådets direktiv om indbyrdes 
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om bekæmpelse af illegal vandring og illegal beskæftigelse, 
som Udvalget afgav udtalelse om den 23. februar 1977 (])«. 
t1) EFTnr. C 77 af 30. 3. 1977. 
Nr. C 252/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 9. 82 
Afstemningsresultat om ovennævnte ændringsforslag: 
56 stemte for, 0 stemte imod, 15 undlod at stemme. 
Vedtagelse af et ændringsforslag, der blev fremsat på mødet, betød at følgende ord i afdelingens udtalelse 
måtte slettes: 
Side 20 pkt. 39 
»Det økonomiske og sociale Udvalg understreger udtrykkeligt, at migrantarbejdere på lang sigt skal 
sikres videst mulig ligestilling med værtslandets statsborgere.« 
Afstemningsresultat 
35 stemte for, 31 stemte imod, 1 undlod at stemme. 
Udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om anden ændring af direktiv 76/ 118/EØF om 
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse former for konserveret 
helt eller delvis inddampet mælk bestemt til menneskeføde« 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 84 af 3. april 1982, side 3. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 27. april 1982 i medfør af artikel 43 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg om det 
nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 199. plenarforsamling, afholdt i Bruxelles den 
30. juni og 1. juli 1982, sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR - idet ét medlem stemte hverken for eller imod -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til anmodning af 27. april 1982 fra 
Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udvalgets 
udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om anden 
ændring af direktiv 76/118/EØF om indbyrdes tilnær­
melse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse 
former for konserveret helt eller delvis inddampet mælk 
bestemt til menneskeføde«, 
under henvisning til beslutning truffet af dets præsidium 
den 25. maj 1982 om at pålægge landbrugsafdelingen at 
udarbejde udtalelse om forslaget, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af landbrugsafde­
lingen på mødet den 3. juni 1982, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af ord­
føreren, Berns, og 
under henvisning til forhandlingerne på den 199. plenar­
forsamling den 30. juni og 1. juli 1982, VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
Udvalget godkender Kommissionens forslag under for­
behold af følgende bemærkninger. 
I. GENERELLE BEMÆRKNINGER 
1. Ad bestemmelserne om mærkning 
1.1. Udvalget bemærker for det første, at formålet 
med det foreliggende forslag er at gøre bestemmelserne 
om mærkning af levnedsmidler mere ensartede. Det 
økonomiske og sociale Udvalg, som i september 1976 
afgav udtalelse om det nævnte direktiv (*), kan tilslutte 
sig den målsætning, som Kommissionen nu forfølger, og 
som bl.a. skulle kunne sikre forbrugerne bedre mærkning 
af de omhandlede mælkeprodukter. 
(!) EFT nr. C 285 af 2. 12. 1976.