Torsdag den 23. juni 2011

Forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer ***I

P7_TA(2011)0287

Europa-Parlamentets ændringer af 23. juni 2011 til Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (KOM(2010)0527 - C7-0301/2010 - 2010/0281(COD)) (1)

2012/C 390 E/17

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

[Ændring 2]

PARLAMENTETS ÆNDRINGSFORSLAG (2)

til Kommissionens forslag

(1) Efter vedtagelsen af ændringerne blev sagen henvist til fornyet udvalgsbehandling, jf. forretningsordenens artikel 57, stk. 2, andet afsnit (A7-0183/2011).

(2) Ændringer: Ny eller ændret tekst er markeret med fede typer og kursiv; udgået tekst er markeret med symbolet ▐.

Torsdag den 23. juni 2011

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 6,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1) ,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Samordningen af EU-medlemsstaternes økonomiske politikker bør udvikles inden for rammerne af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken og bør bevirke, at de ledende principper om stabile priser, sunde og holdbare offentlige finanser og monetære vilkår og en holdbar betalingsbalance overholdes.

(1a) Opnåelse og bevarelse af et dynamisk indre marked bør betragtes som en af forudsætningerne for, at Den Økonomiske og Monetære Union kan fungere korrekt og smidigt.

(1b) Forbedrede rammer for økonomisk styring bør bygge på flere indbyrdes forbundne og sammenhængende politikker for bæredygtig vækst, nemlig en EU-strategi for vækst og beskæftigelse, et europæisk halvår for styrket samordning af de økonomiske og budgetmæssige politikker, et effektivt regelsæt til forebyggelse og korrektion af uforholdsmæssigt store budgetunderskud (stabilitets- og vækstpagten), et solidt regelsæt til forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer, styrket regulering og overvågning af de finansielle markeder.

(2) Det er nødvendigt at lære af erfaringerne fra de første ti år med Den Økonomiske og Monetære Union , og især er det nødvendigt at forbedre den økonomiske styring i Unionen, der som fundament har en stærkere national selvstyring .

(2a) Styrkelsen af den økonomiske styring bør omfatte en tættere og mere rettidig inddragelse af Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter. Parlamentets kompetente udvalg kan i henhold til artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 2 og artikel 10, stk. 4, i denne forordning give de medlemsstater, der berøres af en henstilling eller afgørelse fra Rådet, mulighed for at deltage i en drøftelse.

(2b) Kommissionen bør have en stærkere rolle i den styrkede overvågningsprocedure, for så vidt angår vurderinger, der er specifikke for hver enkelt medlemsstat, og kontroller, missioner, henstillinger og advarsler.

(3) Overvågningen af medlemsstaternes økonomiske politikker bør især udvides ud over budgetovervågningen for at omfatte en mere detaljeret og formel ramme med henblik på at forhindre makroøkonomiske ubalancer og hjælpe de berørte medlemsstater med at udarbejde korrigerende planer, før ubalancerne bider sig fast. Denne udvidelse af rammerne for den økonomiske overvågning bør ledsages af en styrkelse af den finanspolitiske overvågning.

(4) For at gøre det lettere at afhjælpe sådanne ubalancer er det nødvendigt med en detaljeret lovreguleret procedure.

(5) Det er hensigtsmæssigt at supplere den multilaterale overvågning, der henvises til i artikel 121, stk. 3 og 4, i TEUF med specifikke regler for opdagelse af makroøkonomiske ubalancer samt for forebyggelse og korrektion af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer i Unionen, som bør bringes i overensstemmelse med den årlige, multilaterale overvågningscyklus .

(6) Denne procedure bør etablere en varslingsmekanisme for tidlig opdagelse af makroøkonomiske ubalancer, som er ved at opstå. Den bør være baseret på anvendelsen af en vejledende og gennemsigtig resultattavle, der indeholder vejledende grænseværdier, kombineret med en økonomisk vurdering. Der bør i vurderingen tages højde for bl.a. nominel og reel konvergens i og uden for euroområdet.

(6a) Kommissionen bør arbejde tæt sammen med Rådet og Europa-Parlamentet i udarbejdelsen af resultattavlen og sættet af makroøkonomiske og makrofinansielle indikatorer for medlemsstaterne. Indikatorerne og grænseværdierne bør fastsættes og justeres, når det er nødvendigt for at sikre tilpasning til ændringer i de makroøkonomiske ubalancer, bl.a. som følge af fremvoksende trusler mod den makroøkonomiske stabilitet eller bedre adgang til relevante statistikker. Kommissionen bør fremlægge forslag til kommentarer for de kompetente udvalg under Rådet og Europa-Parlamentet vedrørende planer om at fastsætte eller justere indikatorerne og grænseværdierne. Kommissionen bør informere Rådet og Europa-Parlamentet om ændringer af indikatorerne og grænseværdierne og redegøre for årsagerne til sådanne ændringer.

(7) For at resultattavlen kan fungere effektivt som et led i varslingsmekanismen, bør den bestå af et begrænset sæt økonomiske , finansielle og strukturelle indikatorer, som er relevante for opdagelse af makroøkonomiske ubalancer, med tilsvarende vejledende grænseværdier. Indikatorerne og grænseværdierne bør justeres, når det er nødvendigt for at sikre tilpasning til ændringer i de makroøkonomiske ubalancer, bl.a. som følge af fremvoksende trusler for den makroøkonomiske stabilitet eller bedre adgang til relevante statistikker. Indikatorerne bør ikke betragtes som mål for den økonomiske politik, men som værktøjer til at tage højde for ændringer i de makroøkonomiske ubalancer i EU.

(7a) Der bør i forbindelse med udarbejdelsen af resultattavlen også tages hensyn til uensartede økonomiske forhold, herunder indhentningseffekter.

(8) Overskridelse af en eller flere vejledende grænseværdier indebærer ikke nødvendigvis, at der er ved at opstå makroøkonomiske ubalancer, idet der i den økonomisk-politiske planlægning skal tages hensyn til vekselvirkningerne mellem makroøkonomiske variabler. Der bør ikke drages konklusioner på grundlag af aflæsning per automatik af resultattavlen: en økonomisk vurdering bør sikre, at alle informationer, hvad enten de stammer fra resultattavlen eller ej, ses i det rette perspektiv og bliver en del af en omfattende analyse.

(9) Kommissionen bør på grundlag af den multilaterale overvågningsprocedure og varslingsmekanismen eller i tilfælde af en uventet og betydelig økonomisk udvikling, der kræver en hurtig analyse med henblik på denne forordning, udpege de medlemsstater, der skal gøres til genstand for en dybtgående undersøgelse. Den dybtgående undersøgelse bør gennemføres uden forudgående antagelse af, at der foreligger en ubalance, og bør omfatte en grundig analyse af kilder til ubalancer i den medlemsstat, der undersøges, under passende hensyntagen til landespecifikke økonomiske betingelser og omstændigheder og et bredere sæt analyseværktøjer, indikatorer og kvalitative oplysninger af landespecifik art . Under Kommissionens udarbejdelse af den dybtgående undersøgelse skal medlemsstaten samarbejde med henblik på at sikre, at de oplysninger, som Kommissionen har til sin rådighed, er så komplette og korrekte som muligt. Kommissionen tager endvidere behørigt hensyn til alle andre oplysninger, som efter den pågældende medlemsstats opfattelse er relevante, og som medlemsstaten har forelagt Kommissionen og Rådet. Den dybtgående undersøgelse bør drøftes i Rådet og, for så vidt angår de medlemsstater, der har euroen som valuta, i Eurogruppen. Den dybtgående undersøgelse tager hensyn til eventuelle henstillinger eller opfordringer fra Rådet til de medlemsstater, der undersøges, og som er vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, 126 og 148 i TEUF og denne forordnings artikel 6, 7, 8 og 10, og til de politiske intentioner i den medlemsstat, der undersøges, således som de afspejles i nationale reformprogrammer, samt international bedste praksis med hensyn til indikatorer og metoder. Når Kommissionen beslutter at foretage en dybtgående undersøgelse i tilfælde af en betydelig og uventet økonomisk udvikling, der kræver en hurtig analyse, underretter den den pågældende medlemsstat.

(10) En procedure for overvågning og korrektion af ugunstige makroøkonomiske ubalancer med forebyggende og korrigerende elementer vil kræve styrkede overvågningsredskaber baseret på dem, der anvendes i den multilaterale overvågningsprocedure. Der kan være tale om en styrkelse af Kommissionens overvågningsmissioner i medlemsstaterne med inddragelse af Den Europæiske Centralbank (ECB) for de medlemsstater, der har euroen som valuta eller deltager i ERM II, og yderligere indberetninger fra medlemsstaten i tilfælde af alvorlige ubalancer, herunder ubalancer, der truer med at bringe Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde i fare. Arbejdsmarkedets parter og andre nationale interessehavere skal derfor, hvor det er hensigtsmæssigt, inddrages i dialogen.

(11) Når ubalancerne vurderes, bør der tages hensyn til, hvor alvorlige de er, ▐ og hvilke potentielle negative økonomiske og finansielle virkninger de kan have , som forværrer EU-økonomiens sårbarhed og er en trussel mod, at Den Monetære Union kan fungere effektivt . Foranstaltninger til afhjælpning af makroøkonomiske ubalancer og forskelle i konkurrenceevnen er påkrævet i alle medlemsstater, navnlig i euroområdet. Imidlertid varierer de politiske udfordringers art, vigtighed og hastende karakter betydeligt mellem de pågældende medlemsstater. I betragtning af sårbarheden og omfanget af den nødvendige tilpasning er behovet for politiktiltag særlig presserende i medlemsstater med vedvarende store underskud på de løbende poster og store tab af konkurrenceevne. Også i medlemsstater, der akkumulerer store overskud på de løbende poster, bør politikkerne tage sigte på at identificere og gennemføre strukturreformer, der hjælper til at styrke deres nationale efterspørgsels- og vækstpotentiale.

(11a) Der bør også tages hensyn til den pågældende medlemsstats økonomiske tilpasningskapacitet og hidtidige resultater med hensyn til at efterkomme tidligere henstillinger udstedt i henhold til denne forordning og andre henstillinger udstedt efter artikel 121 i TEUF som led i den multilaterale overvågning, herunder især de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og EU's økonomiske politikker.

(12) Hvis der konstateres makroøkonomiske ubalancer, bør der , om nødvendigt med inddragelse af de relevante udvalg , rettes henstillinger til den pågældende medlemsstat for at vejlede den med hensyn til de passende politiske reaktioner. Den pågældende medlemsstats politiske reaktion på ubalancer bør være rettidig og benytte alle tilgængelige politiske instrumenter, som er underlagt de offentlige myndigheders kontrol. De relevante nationale interessehavere, herunder arbejdsmarkedets parter, bør i hensigtsmæssigt omfang også inddrages i henhold til bestemmelserne i TEUF og de nationale juridiske og politiske ordninger. Det politiske tiltag som reaktion herpå bør være skræddersyet til de specifikke forhold og omstændigheder i den pågældende medlemsstat og dække de vigtigste økonomisk-politiske områder, herunder om muligt finans- og lønpolitik, arbejdsmarkeder, produkt- og tjenestemarkeder samt regulering af den finansielle sektor. Der skal tages hensyn til forpligtelserne under ERM II-aftalerne.

(13) De tidlige varslinger og henstillingerne fra Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici til medlemsstaterne eller Unionen vedrører risici af makrofinansiel karakter. De bør også retfærdiggøre, at Kommissionen, hvor det er hensigtsmæssigt, træffer passende opfølgningsforanstaltninger i forbindelse med overvågningen af ubalancer. Den uafhængighed og fortrolighed, der omgærer Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, skal nøje respekteres.

(14) Hvis der konstateres alvorlige makroøkonomiske ubalancer, herunder ubalancer, der truer med at bringe Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde i fare, bør der indledes en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer, som kan omfatte udstedelse af henstillinger til medlemsstaten, forstærkede overvågnings- og kontrolkrav samt, hvad angår de medlemsstater, der har euroen som valuta, muligheden for håndhævelse i overensstemmelse med forordning (EU) nr. […/…] (3), såfremt en medlemsstat vedvarende undlader at træffe korrigerende foranstaltninger.

(15) Enhver medlemsstat, der er omfattet af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer, bør udarbejde en plan for korrigerende foranstaltninger, hvori den redegør for sine politiske foranstaltninger med henblik på at gennemføre Rådets henstillinger. Planen for korrigerende foranstaltninger bør indeholde en tidsplan for gennemførelsen af de påtænkte foranstaltninger. Den skal godkendes via en henstilling fra Rådet. Henstillingen forelægges Europa-Parlamentet.

(15a) Rådet tillægges beføjelser til at vedtage individuelle afgørelser om erklæring af manglende overholdelse af henstillinger, som Rådet har vedtaget inden for rammerne af den korrigerende handlingsplan. Som led i den samordning af medlemsstaternes økonomiske politikker, der finder sted i Rådet som anført i artikel 121, stk. 1, i TEUF er disse individuelle afgørelser en integreret opfølgning på de omtalte henstillinger, som Rådet har vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, stk. 4, i TEUF i forbindelse med den korrigerende handlingsplan.

(16) En effektiv ramme for opdagelse og forebyggelse af makroøkonomiske ubalancer kan ikke i tilstrækkelig grad opnås af medlemsstaterne på grund af de tætte indbyrdes handelsmæssige og finansielle forbindelser mellem medlemsstaterne og følgevirkningerne af de nationale økonomiske politikker for EU og euroområdet som helhed og kan derfor bedre opnås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. samme artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -

(16a) Når Rådet og Kommissionen anvender denne forordning, bør de respektere de nationale parlamenters og arbejdsmarkedets parters rolle til fulde samt respektere forskellene i de nationale systemer, f.eks. ordningerne for løndannelse.

(16b) Hvis Rådet mener, at en medlemsstat ikke længere er berørt af en uforholdsmæssig stor ubalance, afsluttes proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer, når Rådet har ophævet henstillingerne i henhold til artikel 7, 8 og 10 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen. Dette skal baseres på en omfattende analyse fra Kommissionen, der viser, at medlemsstaten har handlet i overensstemmelse med Rådets henstillinger, og at de underliggende årsager og tilknyttede risici, der var angivet i den henstilling, hvorved proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer blev indledt, ikke længere findes, under hensyn til bl.a. den makroøkonomiske udvikling, perspektiver og følgevirkninger. Der bør fremsættes en offentlig erklæring for at tilkendegive, at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer er afsluttet -

VEDTAGET DENNE FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

Genstand og definitioner

Artikel 1

Genstand

1. I denne forordning fastlægges detaljerede regler for opdagelse af makroøkonomiske ubalancer , såvel som forebyggelse og korrektion af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer i EU.

1a. Denne forordning finder anvendelse i forbindelse med Det Europæiske Semester, som fastsat i forordning EU nr. […/…] om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker.

1b. Gennemførelsen af forordningen sker under fuldstændig overholdelse af artikel 152 i TEUF og de i medfør af denne forordning udstedte henstillinger overholder national praksis og nationale institutioner for løndannelse. Den tager hensyn til artikel 28 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, og den berører følgelig ikke retten til at forhandle, indgå og håndhæve kollektive aftaler eller til at træffe kollektive foranstaltninger i overensstemmelse med national ret og praksis.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) "ubalancer": enhver tendens, der medfører en makroøkonomisk udvikling, der har en negativ indvirkning på, eller har potentiale til at få en negativ indvirkning på, den rette virkemåde af økonomien i en medlemsstat, i Den Økonomiske og Monetære Union eller i EU som helhed

b) "uforholdsmæssigt store ubalancer": alvorlige ubalancer, herunder ubalancer, der bringer eller risikerer at bringe Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde i fare.

KAPITEL II

Opdagelse af ubalancer

Artikel 3

Resultattavle

1. Resultattavlen, herunder indikatorerne, anvendes som et redskab, der skal gøre det lettere at opdage og overvåge ubalancer på et tidligt tidspunkt.

2. Resultattavlen består af et begrænset antal relevante, praktiske, enkle, målbare og tilgængelige makroøkonomiske og makrofinansielle indikatorer for medlemsstaterne. Den muliggør tidlig indkredsning af makroøkonomiske ubalancer, der vokser frem på kort sigt, såvel som ubalancer der opstår som følge af strukturelle og længerevarende tendenser.

2a. Resultattavlen omfatter bl.a. indikatorer, der er nyttige til tidlig indkredsning af:

a) interne ubalancer, herunder dem der opstår som følge af offentlig eller privat gældssætning, udviklingen på finans- og aktivmarkedet, herunder bolig, udviklingen af kreditstrømmene i den private sektor og ledighedsudviklingen

b) eksterne ubalancer, herunder dem der kan opstår som følge af udviklingen af medlemsstaternes nuværende positioner vedrørende den løbende betalingsbalance og nettoinvesteringer, reale og konkrete vekselkurser, eksportmarkedsaktier og ændringer i pris- og omkostningsudviklingen, såvel som ikke-prisbaseret konkurrenceevne, under hensyntagen til de forskellige elementer, der indgår i produktiviteten.

2b. Kommissionen tager i sin økonomiske aflæsning af resultattavlen i varslingsmekanismen nøje hensyn til udviklingen i realøkonomien, herunder resultater vedrørende økonomisk vækst, beskæftigelse og arbejdsløshed, nominel og reel konvergens inden og uden for euroområdet, produktivitetsudvikling og hermed forbundne relevant drivkræfter, såsom forskning og udvikling og udenlandsk/indenlandsk investering, såvel som sektormæssige udviklingstendenser, herunder energi, som påvirker BNP og de løbende poster.

Resultattavlen består desuden af vejledende grænseværdier for disse indikatorer, der skal tjene som varslingsniveauer. Valget af indikatorer og grænseværdier skal bidrage til at fremme konkurrenceevnen i EU.

Resultattavlen med indikatorer og navnlig advarselsgrænseværdier bør være symmetriske, hvor det er hensigtsmæssigt, og differentieres for medlemsstater i og uden for euroområdet, hvis det kan begrundes med særlige træk ved Den Monetære Union og relevante økonomiske omstændigheder. Der bør i forbindelse med opstillingen af resultattavlen også tages hensyn til uensartede økonomiske forhold, herunder indhentningseffekter.

2c. Der tages behørigt hensyn til det arbejde, der udføres i Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, ved udarbejdelsen af indikatorer af betydning for de finansielle markeders stabilitet. Kommissionen anmoder Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici om at fremlægge sit syn på indikatorudkast, der er relevante for de finansielle markeders stabilitet.

3. Listen over indikatorer og grænseværdier , der skal indgå i resultattavlen, ▐ offentliggøres.

4. Resultattavlens hensigtsmæssighed, herunder sammensætningen af indikatorer, de fastsatte grænseværdier og den anvendte metode vurderes regelmæssigt og tilpasses eller ændres, når det er nødvendigt ▐. Ændringer i den underliggende metode og sammensætningen af resultattavlen samt de tilhørende grænseværdier offentliggøres.

4a. Værdierne for indikatorerne i resultattavlen opdateres mindst én gang årligt.

Artikel 4

Varslingsmekanisme

1. Varslingsmekanismen er udformet med henblik på at gøre det lettere at opdage og overvåge ubalancer på et tidligt tidspunkt. Kommissionen udarbejder en årlig rapport indeholdende en kvalitativ økonomisk og finansiel vurdering på basis af en resultattavle med et sæt indikatorer sammenlignet med de vejledende grænseværdier. Rapporten offentliggøres sammen med værdierne og indikatorerne i resultattavlen ▐.

2. Rapporten fra Kommissionen indeholder en økonomisk og finansiel vurdering, der sætter udviklingen i indikatorerne i det rette perspektiv og om nødvendigt gør brug af ▐ andre relevante økonomiske og finansielle indikatorer ved vurderingen af udviklingen af ubalancer. Der drages ikke konklusioner på grundlag af en rutinepræget aflæsning af resultattavlens indikatorer. Vurderingen inddrager udviklingen af ubalancer i EU og i euroområdet. Det skal også angives i rapporten, om overskridelsen af ▐ grænseværdier i en eller flere medlemsstater betyder, at der muligvis er ved at opstå ubalancer. Vurderingen af medlemsstater med store underskud på betalingsbalancen kan være forskellig fra vurderingen af medlemsstater, der har oparbejdet store overskud på de løbende poster.

3. Rapporten skal udpege de medlemsstater, som efter Kommissionens vurdering kan være, eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer.

3a. Rapporten fremsendes i god tid til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg.

4. Som led i den multilaterale overvågning i overensstemmelse med artikel 121, stk. 3, i TEUF drøfter Rådet Kommissionens rapport og foretager en samlet bedømmelse af den . Eurogruppen drøfter rapporten, for så vidt som den ▐ vedrører medlemsstater, der har euroen som valuta.

Artikel 5

Dybtgående undersøgelse

1. Under behørig hensyntagen til drøftelserne i Rådet og Eurogruppen som omhandlet i artikel 3, stk. 4, eller i tilfælde af en uventet og betydelig økonomisk udvikling, der kræver en hurtig analyse med henblik på denne forordning, foretager Kommissionen en dybtgående undersøgelse for hver medlemsstat, som den anser for muligvis at være eller muligvis være i risiko for at være påvirket af ubalancer. ▐.

Den dybtgående analyse baseres på detaljerede undersøgelser af landespecifikke forhold, herunder de forskellige udgangspositioner i medlemsstaterne; den undersøger et bredt udvalg af økonomiske variabler og omfatter anvendelsen af analytiske metoder og kvalitative oplysninger af landespecifik art. Den anerkender de nationale særtræk vedrørende relationerne i industrien og arbejdsmarkedsdialogen.

Kommissionen tager endvidere behørigt hensyn til alle andre oplysninger, som efter den pågældende medlemsstats opfattelse er relevante, og som medlemsstaten har forelagt.

Denne undersøgelse gennemføres i forbindelse med overvågningsbesøg til den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 11e.

2. Den dybtgående undersøgelse omfatter en evaluering af, hvorvidt den pågældende medlemsstat har ubalancer, og om disse ubalancer udgør uforholdsmæssigt store ubalancer . Den skal undersøge oprindelsen til de afdækkede ubalancer set på baggrund af de herskende økonomiske forhold, herunder de tætte indbyrdes handelsmæssige og finansielle forbindelser mellem medlemsstaterne og følgevirkningerne af de nationale økonomiske politikker. Undersøgelsen skal analysere de relevante udviklingstendenser tilknyttet EU's strategi for vækst og beskæftigelse. Den skal også overveje relevansen af de økonomiske udviklingstendenser i EU og euroområdet som helhed. Der skal i forbindelse med undersøgelsen især tages hensyn til følgende:

a) hvor det er hensigtsmæssigt, Rådets henstillinger eller opfordringer tilstillet medlemsstater, som er genstand for undersøgelse , der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, 126 og 148 i TEUF og i henhold til artikel 6, 7, 8 og 10 i denne forordning

b) de politiske intentioner i den medlemsstat, der er genstand for undersøgelsen, som afspejlet i nationale reformprogrammer og, hvor det er hensigtsmæssigt, i stabilitets- eller konvergensprogrammet

c) eventuelle ▐ varslinger eller henstillinger fra Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, som er under behandling eller relevante for den medlemsstat, der er genstand for undersøgelsen. Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici skal overholde sin tavshedspligt.

2a. Den dybtgående undersøgelse offentliggøres. Kommissionen underretter Rådet og Europa-Parlamentet om resultatet af den dybtgående undersøgelse.

Artikel 6

Forebyggende foranstaltninger

1. Hvis Kommissionen på grundlag af den dybtgående undersøgelse, der er omhandlet i artikel 5 i denne forordning, finder, at der består ubalancer i en medlemsstat, underretter den Rådet , Eurogruppen og Europa-Parlamentet herom. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen kan Rådet rette de nødvendige henstillinger til den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i ▐ artikel 121, stk. 2, i TEUF .

2. Rådet underretter Europa-Parlamentet om henstillingen . Rådets henstillinger offentliggøres.

2a. Rådets og Kommissionens henstillinger skal i fuldt omfang efterleve artikel 152 i TEUF og tage hensyn til artikel 28 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

3. Rådet gennemgår årligt henstillingen i forbindelse med det europæiske semester og kan i givet fald tilpasse den i overensstemmelse med stk. 1.

KAPITEL III

Procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer

Artikel 7

Indledning af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer

1. Hvis Kommissionen på grundlag af den dybtgående undersøgelse, der er omhandlet i artikel 5, finder, at der består uforholdsmæssigt store ubalancer i den pågældende medlemsstat, underretter den Rådet , Eurogruppen og Europa-Parlamentet herom.

Kommissionen underretter ligeledes de relevante europæiske tilsynsmyndigheder og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, som anmodes om at træffe de foranstaltninger, det skønner nødvendige.

2. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen kan Rådet vedtage en henstilling i overensstemmelse med artikel 121, stk. 4, i TEUF hvori den erklærer, at der består en uforholdsmæssigt stor ubalance, og henstiller til den pågældende medlemsstat at træffe korrigerende foranstaltninger.

Henstillingen skal beskrive karakteren og følgerne af ubalancerne og gøre nærmere rede for de politiske henstillinger , der skal følges , og inden for hvilken frist, den pågældende medlemsstat skal forelægge en korrigerende handlingsplan . Rådet kan som omhandlet i artikel 121, stk. 4, i TEUF offentliggøre sin henstilling .

Artikel 8

Korrigerende handlingsplan

1. Enhver medlemsstat, for hvilken der er indledt en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer, forelægger en korrigerende handlingsplan for Rådet og Kommissionen , der er baseret på henstillingerne og forelægges inden for en frist, som fastsættes i henstillingen efter artikel 7. Den korrigerende handlingsplan omfatter de specifikke ▐ politiske foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har gennemført eller har til hensigt at gennemføre, og indeholder en tidsplan for gennemførelsen heraf. Den korrigerende handlingsplan skal tage hensyn til disse politiske foranstaltningers økonomiske og sociale indvirkninger og skal være i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik og beskæftigelsesretningslinjerne.

2. Inden for to måneder efter forelæggelsen af en plan for korrigerende foranstaltninger og på grundlag af en rapport fra Kommissionen vurderer Rådet planen for korrigerende foranstaltninger. Hvis den på grundlag af en henstilling fra Kommissionen anses for at være tilstrækkelig, godkender Rådet den i en henstilling, der indeholder en liste over de påkrævede specifikke foranstaltninger og frister, inden for hvilke de skal træffes, samt opstiller en tidsplan for overvågningen under passende hensyntagen til transmissionskanalerne, idet det erkendes, at der kan gå lang tid mellem vedtagelsen af de korrigerende foranstaltninger og den faktiske afhjælpning af ubalancer .

2a. Hvis de foranstaltninger, der er truffet eller planlagt i planen for korrigerende foranstaltninger, eller tidsplanen for deres gennemførelse på grundlag af en henstilling fra Kommissionen ikke anses for tilstrækkelige , vedtager Rådet en henstilling til medlemsstaten om at forelægge en ny plan for korrigerende foranstaltninger inden for to måneder som hovedregel. Den nye plan for korrigerende foranstaltninger undersøges i henhold til den procedure, der er fastlagt i denne artikel.

3. Den korrigerende handlingsplan, Kommissionens rapport og Rådets henstilling, som omhandlet i stk. 2 og 2a, offentliggøres.

Artikel 9

Overvågning af korrigerende foranstaltninger

1. Kommissionen overvåger gennemførelsen af den henstilling, der er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 2 . Til det formål aflægger medlemsstaten med regelmæssige mellemrum rapport til Rådet og Kommissionen i form af statusrapporter, hvis hyppighed fastlægges af Rådet i den henstilling, der henvises til i artikel 8, stk. 2 .

2. Medlemsstaternes statusrapporter offentliggøres af Rådet.

3. Kommissionen kan gennemføre udvidede overvågningsmissioner i den pågældende medlemsstat for at overvåge gennemførelsen af den korrigerende handlingsplan, under inddragelse af ECB, hvis disse missioner vedrører medlemsstater, der har euroen som valuta eller deltager i ERM II. Arbejdsmarkedets parter og øvrige nationale interessehavere skal derfor, hvor det er hensigtsmæssigt, inddrages i dialogen.

4. I tilfælde af relevante større ændringer i de økonomiske forhold ▐ kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen ændre de henstillinger, der er vedtaget efter artikel 8, stk. 2 , i overensstemmelse med den procedure, der er fastlagt i samme artikel. Den pågældende medlemsstat opfordres, hvis det er hensigtsmæssigt, til at forelægge en revideret plan for korrigerende foranstaltninger, som vurderes i overensstemmelse med den procedure, der er fastlagt i artikel 8.

Artikel 10

Vurdering af korrigerende foranstaltninger

1. På grundlag af en rapport fra Kommissionen vurderer Rådet, om den pågældende medlemsstat har truffet de anbefalede korrigerende foranstaltninger i overensstemmelse med henstillingen udstedt efter artikel 8, stk. 2 .

2. Kommissionens rapport offentliggøres.

3. Rådet foretager sin vurdering inden den frist, som Rådet har fastsat i sine henstillinger, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2 .

4. Hvis Rådet finder, at medlemsstaten ikke har truffet de anbefalede korrigerende foranstaltninger, vedtager det på grundlag af en henstilling fra Kommissionen en beslutning med erklæring om manglende efterlevelse og en henstilling , der fastsætter nye frister for indførelse af korrigerende foranstaltninger. I så fald underrettes Det Europæiske Råd, og konklusionerne på de i artikel 9, stk. 3, omtalte overvågningsmissioner offentliggøres.

Kommissionens henstilling med erklæring om manglende overholdelse anses for at være vedtaget af Rådet, medmindre dette med kvalificeret flertal beslutter at forkaste henstillingen inden ti dage, efter at Kommissionen har vedtaget den. Den pågældende medlemsstat kan anmode om, at Rådet indkaldes til samling for at stemme om afgørelsen.

Europa-Parlamentet kan i henhold til artikel 11e på eget initiativ eller på anmodning fra en medlemsstat opfordre Rådets formand, Kommissionen og, hvor det er hensigtsmæssigt, formanden for Eurogruppen, til at give møde i dets kompetente udvalg for at drøfte erklæringen om manglende overholdelse.

5. Hvis Rådet på baggrund af Kommissionens rapport vurderer , at medlemsstaten har truffet de anbefalede korrigerende foranstaltninger, anses proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer for at være på rette spor og stilles i bero, og overvågningen fortsætter i overensstemmelse med den tidsplan, der er vedtaget i henstillingerne i artikel 8, stk. 2 . Rådet offentliggør sin begrundelse for at stille proceduren i bero, idet det anerkender de korrigerende politiske foranstaltninger, som medlemsstaten har truffet.

▐

Artikel 11

Afslutning af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer

▐ Rådet ophæver henstillingerne udstedt i henhold til artikel 7, 8 og 10 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen , så snart det vurderer , at der ikke længere består uforholdsmæssigt store ubalancer i medlemsstaten , som nævnt i den henstilling, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, og det fremsætter en offentlig erklæring om dette forhold .

Artikel 11a

Afstemning i Rådet

Hvad angår de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 7-11, handler Rådet uden at tage hensyn til stemmen fra det medlem af Rådet, som repræsenterer den pågældende medlemsstat.

Artikel 11b

Overvågningsmissioner

1. Kommissionen sikrer en permanent dialog med medlemsstaternes myndigheder i overensstemmelse med denne forordnings målsætninger. Til dette formål skal Kommissionen navnlig foretage missioner med det formål at vurdere den aktuelle økonomiske situation i medlemsstaten og indkredse eventuelle risici eller vanskeligheder vedrørende efterlevelsen af denne forordnings formål.

2. Der kan iværksættes udvidet overvågning af medlemsstater, der er genstand for en henstilling vedrørende eksistensen af en uforholdsmæssig stor ubalance i henhold til artikel 7, stk. 2, i denne forordning, med henblik på at foretage overvågning på stedet.

3. Hvis den pågældende medlemsstat er en medlemsstat med euroen som valuta eller som deltager i ERM II, kan Kommissionen, hvis det er hensigtsmæssigt, anmode repræsentanter for Den Europæiske Centralbank om at deltage i overvågningsmissionen.

4. Kommissionen skal aflægge rapport til Rådet om resultatet af den i andet stykke omhandlede mission og kan, hvis det er hensigtsmæssigt, beslutte at offentliggøre undersøgelsesresultaterne.

5. I forbindelse med tilrettelæggelsen af de i andet afsnit omhandlede overvågningsmissioner forelægger Kommissionen sine foreløbige undersøgelsesresultater for de berørte medlemsstater, således at disse kan fremsætte bemærkninger hertil.

Artikel 11c

Økonomisk dialog

1. For at forbedre dialogen mellem EU's institutioner, især Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, og for at tilsikre større gennemsigtighed og ansvarlighed, kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg anmode formanden for Rådet, for Kommissionen og, hvor det er hensigtsmæssigt, for Det Europæiske Råd eller for Eurogruppen om at give møde i udvalget med henblik på at drøfte:

a) oplysninger fremlagt af Rådet vedrørende de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, jf. artikel 121, stk. 2, i TEUF

b) de generelle retningslinjer til medlemsstaterne, som Kommissionen fremlægger ved begyndelsen på den årlige overvågningsrunde

c) enhver konklusion som Det Europæiske Råd drager vedrørende retningerne for de økonomiske politikker inden for rammerne af det europæiske semester

d) resultaterne af den multilaterale overvågning, der foretages i medfør af denne forordning

e) de konklusioner, som Det Europæiske Råd drager vedrørende retningen for og resultaterne af den multilaterale overvågning

f) enhver gennemgang af gennemførelsen af den multilaterale overvågning ved afslutningen på det europæiske semester

g) henstillinger vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 4, i denne forordning;

2. Europa-Parlamentets kompetente udvalg kan give den medlemsstat, der er berørt af en henstilling eller afgørelse fra Rådet, jf. artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 4, mulighed for at deltage i en drøftelse.

3. Kommissionen og Rådet underretter regelmæssigt Europa-Parlamentet om resultaterne af anvendelsen af denne forordning.

Artikel 11d

Gennemgang

1. Senest tre år efter denne forordnings ikrafttræden og derefter hvert femte år offentliggør Kommissionen en rapport om anvendelsen af denne forordning.

I rapporten foretages der bl.a. en evaluering af:

a) hvor virkningsfuldt forordningen er

b) fremskridt med hensyn til at sikre tættere samordning af de økonomiske politikker og varig konvergens inden for rammerne af medlemsstaternes økonomiske resultater i overensstemmelse med traktaten.

2. Hvor det er hensigtsmæssigt, ledsages rapporten af forslag til ændring af denne forordning.

3. Disse rapporter fremsendes til Europa-Parlamentet og Rådet.

Artikel 11e

Rapport

Hvert følgende år offentliggør Kommissionen en årlig rapport om anvendelsen af denne forordning indeholdende opdateringen af resultattavlen, jf. artikel 4, og fremlægger denne for Rådet og Europa-Parlamentet i forbindelse med det europæiske semester.

KAPITEL IV

Afsluttende bestemmelser

Artikel 12

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i På Europa-Parlamentets vegne Formand På Rådets vegne Formand

(1) EFT C 150 af 20.5.2011, s. 1.

(2) Endnu ikke offentliggjort i EUT.

(3) EUT L […] af […], s. […].