Opfordring til at fremsætte bemærkninger om udkastet til Kommissionens forordning om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtten til produktion af landbrugsprodukter

(2007/C 151/07)

Interesserede kan sende bemærkninger senest en måned efter datoen for offentliggørelsen af dette udkast til forordning til følgende adresse:

UDKAST TIL KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. …/..

af […]

om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtteordninger i produktion af landbrugsprodukter

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte (1), særlig artikel 2, stk. 1,

[efter offentliggørelse af et udkast til denne forordning (2)],

[efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til forordning (EF) nr. 994/98 kan Kommissionen ved en forordning fastsætte et loft, hvorunder støtteforanstaltninger ikke anses for at opfylde kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1, og derfor ikke er omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3.

(2) Kommissionen har anvendt traktatens artikel 87 og 88 i mange beslutninger og har i den forbindelse navnlig præciseret begrebet »støtte« i traktatens artikel 87, stk. 1. Kommissionen har også gjort rede for, hvordan den forholder sig til et de minimis-loft, under hvilket artikel 87, stk. 1, anses for ikke at finde anvendelse, første gang i sin meddelelse om de minimis-støtteordninger (3) og senere i Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (4). I betragtning af de særlige regler, der gælder for landbruget, samt risikoen for, at selv små støttebeløb inden for denne sektor opfylder kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1, finder forordning (EF) nr. 69/2001 ikke anvendelse på landbrugssektoren.

(3) Da de erfaringer, der er indvundet i årenes løb, imidlertid har vist, at heller ikke de meget lave støttebeløb, der ydes i landbrugssektoren, nødvendigvis opfylder kriterierne i artikel 87, stk. 1, når visse betingelser er til stede, har Kommissionen opstillet regler for de minimis-støtte til denne sektor, jf. Kommissionens forordning (EF) nr. 1860/2004 af 6. oktober 2004 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte i landbrugs- og fiskerisektoren (5). Nævnte forordning, ifølge hvilken den samlede de minimis-støtte til en enkelt virksomhed anses for ikke at opfylde alle kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1, hvis den ikke overskrider 3 000 EUR pr. støttemodtager over en treårig periode eller et samlet beløb fastsat af medlemsstaten svarende til 0,3 % af landbrugssektorens årlige produktion, dækker både primærproduktion og forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter.

(4) Som følge af lighedspunkterne mellem forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter som omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra b) og c), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte på den ene side og industriaktiviteter på den anden side, er forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter inddraget i anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1998/2006, som regulerer de minimis-støtte til industriaktiviteter. Industriaktiviteter er derfor udelukket fra anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1860/2004. Fiskeri- og akvakultursektoren, som også er omfattet af forordning (EF) nr. 1860/2004, tages om kort tid op i en særskilt de minimis-forordning. Af klarhedshensyn bør forordning (EF) nr. 1860/2004 ophæves og afløses af en ny forordning, der kun finder anvendelse på produktion af landbrugsprodukter.

(5) På baggrund af Kommissionens erfaringer kan maksimumsstøttebeløbet på 3 000 EUR pr. støttemodtager i en treårig periode forhøjes til 6 000 EUR og loftet på 0,3 % af den årlige landbrugsproduktion til 0,6 %, uden at det påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne og/eller fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene, og uden at støtte inden for disse grænser falder ind under traktatens artikel 87, stk. 1, forudsat at visse betingelser opfyldes. Denne forhøjelse af støttegrænsen vil endvidere kunne lette den administrative byrde. Støtte, der overskrider loftet på 6 000 EUR, kan ikke opdeles i flere mindre dele for dermed at kunne henføres under denne forordnings anvendelsesområde.

(6) Denne forordning bør ikke finde anvendelse på eksportstøtte eller støtte, der begunstiger indenlandske produkter i forhold til importerede. Den bør navnlig ikke finde anvendelse på støtte til finansiering af etablering og drift af distributionsnet i andre lande. Støtte til deltagelse i varemesser og til undersøgelser eller konsulenttjenester, der er nødvendige for lancering af et nyt eller eksisterende produkt på et nyt marked, betragtes normalt ikke som eksportstøtte.

(7) Når Fællesskabet ved lovgivning har indført en fælles markedsordning i en given landbrugssektor, har medlemsstaterne ifølge EF-Domstolen pligt til at afstå fra enhver foranstaltning, der kan underminere eller fravige en sådan ordning (6). Denne forordning bør derfor ikke gælde for støtte, hvis størrelse fastsættes på grundlag af prisen for eller mængden af et produkt, der indkøbes eller bringes på markedet.

(8) For at sikre gennemsigtighed, ensartet behandling og korrekt anvendelse af de minimis-loftet bør medlemsstaterne anvende den samme beregningsmetode. For at lette beregningen bør støttebeløb, der ikke udbetales som kontante tilskud, omregnes til bruttosubventionsækvivalent. Subventionsækvivalenten for andre former for gennemsigtig støtte end tilskud eller for rateudbetalt støtte beregnes på grundlag af de på støttetidspunktet gældende markedsrenter. Med henblik på en ensartet, gennemsigtig og enkel anvendelse af statsstøttereglerne bør markedsrentesatserne i forbindelse med denne forordning anses for at svare til de referencesatser, der med regelmæssige mellemrum fastsættes af Kommissionen på grundlag af objektive kriterier og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende eller på Internettet. Det kan dog være nødvendigt at lægge yderligere basispoint til minimumssatsen på grund af den stillede sikkerhed eller den risiko, der er knyttet til støttemodtageren.

(9) Af samme hensyn til gennemsigtighed, ensartet behandling og korrekt anvendelse af de minimis-loftet bør denne forordning kun finde anvendelse på de minimis-støtte, som er gennemsigtig. Gennemsigtig støtte bør forstås som støtte, hvis bruttosubventionsækvivalent kan forudberegnes præcist, uden at det er nødvendigt at foretage en risikovurdering. En sådan præcis beregning kan f.eks. foretages i forbindelse med tilskud, rentetilskud og begrænsede skattefritagelser. Støtte bestående i lån på lempelige vilkår bør behandles som gennemsigtig de minimis-støtte, når bruttosubventionsækvivalenten er beregnet på basis af de på støttetidspunktet gældende markedsrenter. Støtte i form af i kapitaltilførsler bør ikke betragtes som gennemsigtig de minimis-støtte, medmindre det samlede beløb i forbindelse med den offentlige kapitaltilførsel holdes under de minimis-loftet pr. støttemodtager. Støtte i form af transaktioner med risikokapital, jf. EF-retningslinjerne for statsstøtte til fremme af risikokapitalinvesteringer i små og mellemstore virksomheder (7), bør ikke betragtes som gennemsigtig de minimis-støtte, medmindre den kapital, der leveres gennem risikokapitalordningen, holdes under de minimis-loftet pr. støttemodtager. I betragtning af den beløbsstørrelse, der kan anses for ikke at fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene, og som derfor ikke falder ind under traktatens artikel 87, stk. 1, ifølge denne forordning, bør denne forordning ikke finde anvendelse på støtte i form af garantier.

(10) Denne forordning bør ikke finde anvendelse på kriseramte virksomheder som omhandlet i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (8) i betragtning af vanskelighederne med at fastlægge bruttosubventionsækvivalenten for støtte til denne type virksomhed.

(11) I overensstemmelse med de principper, der gælder for statsstøtte omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1, bør de minimis-støtte anses for at være ydet på det tidspunkt, hvor virksomheden har opnået ret til at modtage støtten i henhold til den gældende nationale ordning.

(12) For at hindre omgåelse af den maksimale støtteintensitet, som er omhandlet i forskellige fællesskabsinstrumenter, bør de minimis-støtte ikke kunne kumuleres med statsstøtte til dækning af de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulering vil medføre en støtteintensitet, der er højere end den, der er fastsat i EF-reglerne for de enkelte specifikke tilfælde.

(13) Denne forordning udelukker ikke muligheden for, at en foranstaltning vedtaget af en medlemsstat ikke skal betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 87, stk. 1, på en andet grundlag end denne forordning, f.eks. i tilfælde af kapitaltilførsler, hvor foranstaltningen er vedtaget i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip.

(14) Kommissionen bør sikre, at statsstøttereglerne overholdes, og især at støtte, der ydes i henhold til de minimis-reglen, opfylder de deri fastsatte betingelser. I overensstemmelse med samarbejdsprincippet i traktatens artikel 10 bør medlemsstaterne lette udførelsen af denne opgave ved at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den samlede støtte, der ydes i henhold til de minimis-reglen, ikke overstiger loftet på 6 000 EUR pr. støttemodtager eller det samlede loft, der fastsættes af Kommissionen på grundlag af værdien af landbrugsproduktionen. Når medlemsstaterne yder de minimis-støtte, bør de derfor meddele den pågældende virksomhed, at der er tale om de minimis-støtte, indhente udførlige oplysninger om anden de minimis-støtte, som virksomheden har modtaget i de sidste tre år, og nøje kontrollere, at de minimis-lofterne ikke overskrides som følge af den nye støtte. Det kan også ved hjælp af et centralt register sikres, at lofterne overholdes.

(15) Forordning (EF) nr. 1860/2004 udløber den 31. december 2008. Da nærværende forordning træder i kraft inden denne dato, bør det gøres klart, hvilke konsekvenser dette indebærer for anvendelsen heraf på støtte i medfør af forordning (EF) nr. 1860/2004, som ydes virksomheder i landbrugsproduktionssektoren.

(16) På baggrund af Kommissionens erfaringer og især i betragtning af den hyppighed, hvormed det generelt er nødvendigt at revidere statsstøttepolitikken, bør denne forordnings gyldighedsperiode begrænses. Såfremt forordningen ikke forlænges ved gyldighedsperiodens udløb, bør medlemsstaterne have en tilpasningsperiode på seks måneder for den de minimis-støtte, der var omfattet af forordningens bestemmelser —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Anvendelsesområde

Denne forordning gælder for støtte til virksomheder i landbrugsproduktionssektoren, bortset fra:

a) støtte, der fastsættes på grundlag af prisen for eller mængden af produkter på markedet

b) støtte til eksportrelaterede aktiviteter, navnlig støtte, der er direkte knyttet til de eksporterede mængder, til etablering og drift af et distributionsnet eller til andre løbende udgifter i forbindelse med eksportvirksomhed

c) støtte, som er betinget af, at der anvendes indenlandske produkter frem for importerede

d) støtte til kriseramte virksomheder.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »virksomheder i landbrugsproduktionssektoren«: virksomheder, der beskæftiger sig med primærproduktion af landbrugsprodukter

2) »landbrugsprodukter«: produkter, der er opført i traktatens bilag I, undtagen fiskevarer og akvakulturprodukter, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (9).

Artikel 3

De minimis-støtte

1. Støtteforanstaltninger, der opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2 til 7, anses ikke for at opfylde alle kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1, og er derfor ikke omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3.

2. Den samlede de minimis-støtte til en enkelt virksomhed må ikke overstige 6 000 EUR i en treårig periode. Dette loft gælder uanset støttens form eller formål.

3. Det samlede de minimis-støttebeløb, der ydes til virksomheder i landbrugsproduktionssektoren over en treårig periode, må ikke overstige den værdi pr. medlemsstat, der er fastsat i bilaget.

4. Lofterne i stk. 2 og 3 angives som et kontant tilskud. Alle tal, der benyttes, skal angive bruttobeløbene, dvs. før direkte beskatning. Hvis støtten ydes som andet end tilskud, er det støttebeløb, der skal tages i betragtning, støttens bruttosubventionsækvivalent.

5. Støtte, der udbetales i flere rater, tilbagediskonteres til sin værdi på det tidspunkt, hvor den blev ydet. Den rentesats, der anvendes til tilbagediskonteringsformål og til beregning af bruttosubventionsækvivalenten, er den på støttetidspunktet gældende referencesats.

6. De minimis-støtte skal være gennemsigtig støtte. Som gennemsigtig støtte betragtes støtte, for hvilken det er muligt nøjagtigt at forudberegne bruttosubventionsækvivalenten som procentdel af de støtteberettigede omkostninger, uden at der skal foretages en risikoanalyse (f.eks. tilskud, tilskud, rentetilskud og begrænsede skattefritagelser).

Støtte i form af lån bør betragtes som gennemsigtig støtte, når bruttosubventionsækvivalenten er beregnet på basis af de på støttetidspunktet gældende markedsrenter.

Støtte i form af kapitaltilførsler betragtes ikke som gennemsigtig støtte, medmindre det samlede beløb i forbindelse med den offentlige kapitaltilførsel holdes under det i stk. 2 nævnte loft pr. støttemodtager.

Støtte i form af transaktioner med risikokapital betragtes ikke som gennemsigtig støtte, medmindre den kapital, der leveres gennem risikokapitalordningen, holdes under det i stk. 2 nævnte loft pr. støttemodtager.

7. De minimis-støtte må ikke kumuleres med statsstøtte til dækning af de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulering vil medføre en støtteintensitet, der er højere end den, der er fastsat i EF-reglerne for de enkelte specifikke tilfælde.

8. Hvis det samlede støttebeløb i forbindelse med en støtteforanstaltning overskrider det i stk. 2 nævnte loft, kan støtten ikke henføres under denne forordning, end ikke for den del, som ligger inden for loftets rammer. I så fald kan denne støtteforanstaltning ikke henføres under denne forordning, hverken på det tidspunkt, hvor støtten ydes, eller senere.

Artikel 4

Kontrol

1. Når en medlemsstat har til hensigt at yde de minimis-støtte til en virksomhed, giver den virksomheden skriftlig meddelelse om det potentielle støttebeløb (udtrykt i bruttosubventionsækvivalent) og støttens karakter af de minimis-støtte med udtrykkelig henvisning til denne forordning og angivelse af dens titel og referencen til Den Europæiske Unions Tidende.

Medlemsstaten indhenter en erklæring fra de enkelte støttemodtagere om, at den samlede støtte, som de har modtaget, ikke overskrider det i artikel 3, stk. 2, fastsatte maksimumsbeløb. Hvis dette beløb overskrides, sikrer den pågældende medlemsstat, at den støtteforanstaltning, der har medført overskridelsen af loftet, enten anmeldes til Kommissionen eller kræves tilbagebetalt fra støttemodtageren.

2. Medlemsstaten kan først yde de minimis-støtte, når den har kontrolleret, at støtten ikke medfører, at det samlede de minimis-støttebeløb, der ydes i den relevante treårsperiode, overskrider det loft, der er fastsat i artikel 3, stk. 3.

3. Når en medlemsstat har oprettet et centralt register over de minimis-støtte med fuldstændige oplysninger om alle former for de minimis-støtte inden for rammerne af denne forordning, som myndighederne i den pågældende medlemsstat har ydet, gælder kravet i stk. 1, andet afsnit, ikke længere fra det tidspunkt, hvor registret dækker mindst en treårig periode.

4. Medlemsstaterne samler og registrerer alle oplysninger om anvendelsen af denne forordning. Disse fortegnelser skal omfatte alle de oplysninger, der er nødvendige for, at det kan fastslås, at betingelserne i denne forordning er opfyldt.

De i første afsnit omhandlede oplysninger opbevares:

a) for individuelle de minimis-støtteforanstaltninger, i ti år fra det tidspunkt, hvor støtten blev ydet

b) for de minimis-støtteordninger, i ti år fra det tidspunkt, hvor der sidst blev udbetalt støtte i henhold til ordningen.

5. På Kommissionens skriftlige anmodning giver medlemsstaterne inden 20 arbejdsdage eller inden for en længere frist, der måtte være fastsat i anmodningen, Kommissionen alle de oplysninger, denne finder nødvendige for at kunne vurdere, om betingelserne i denne forordning er opfyldt, især hvad angår det samlede de minimis-støttebeløb, som en virksomhed har modtaget.

Artikel 5

Ophævelse

Forordning (EF) nr. 1860/2004 ophæves pr. 1. januar 2008.

Artikel 6

Overgangsbestemmelser

1. Denne forordning anvendes på støtte, der i medfør af forordning (EF) nr. 1860/2004 ydes virksomheder i landbrugsproduktionssektoren, der opfylder betingelserne i den nævnte forordning, forudsat at støtten falder inden for rammerne af nærværende forordning og ligeledes opfylder betingelserne i dennes artikel 3. Støtte, der ikke opfylder de sidstnævnte betingelser, vurderes af Kommissionen efter de relevante rammebestemmelser, retningslinjer og meddelelser.

2. Ved denne forordnings udløb kan de minimis-støtte, der opfylder forordningens betingelser, fortsat ydes i en periode på seks måneder på de i forordningen fastsatte betingelser.

Artikel 7

Ikrafttræden og gyldighedsperiode

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2008 til den 31. december 2013.