Forslag til Rådets forordning (EF, Euratom) om ændring af Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89, som ændret, om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (97/C 267/09) KOM(97) 343 endelig udg. - 97/0188 (CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 4. juli 1997)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 209,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 183,

under henvisning til Rådets afgørelse 94/728/EF, Euratom af 31. oktober 1994 om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (1), særlig artikel 8, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten, og

ud fra følgende betragtninger:

Erfaringerne med anvendelse af Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (2) viser, at der er behov for en ændring af forordningens bestemmelser;

ordningen for egne indtægter må gøres mere gennemsigtig ved at præcisere de betingelser, der gælder for opfyldelse af fastlæggelsespligten for så vidt angår de egne indtægter, der er omhandlet i artikel 2 i afgørelse 94/728/EF, Euratom, navnlig i tilfælde, hvor de kompetente administrative myndigheder ikke bogfører toldskylden som foreskrevet i toldbestemmelserne;

der bør ske en stramning af de procedure, der gælder for fritagelse fra forpligtelsen til at overdrage fordringer, som det i praksis vil være vanskeligt at inddrive; der bør indføres en tidsfrist, hvorefter beløb, der ikke har kunnet inddrives trods en ihærdig indsats fra medlemsstaternes side, kan annulleres i det særskilte regnskab, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, litra b), i forordning nr. 1552/89;

for beløb over 50 000 ECU skal medlemsstaterne indberette annulleringen til Kommissionen, der inden en frist på seks måneder kan meddele medlemsstaten, at den nægter at godkende annulleringen; i så fald skal medlemsstaten overdrage det pågældende beløb -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 ændres således:

1) I artikel 2 indsættes som stk. 1c:

»1c. I tilfælde, hvor de kompetente administrative myndigheder ikke bogfører toldskylden i overensstemmelse med toldbestemmelserne, skønt debitor kendes og beløbets størrelse kan beregnes, og forudsat at beløbet overstiger 2 000 ECU, foretager de med henblik på den i stk. 1 i denne artikel omhandlede fastlæggelse en ad hoc-postering i det regnskab, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, litra a), og er samtidig fritaget for at underrette debitor.«

2) I artikel 17:

a) affattes stk. 2 således:

»2. Medlemsstaterne fritages for at overdrage Kommissionen beløb svarende til fastlagte fordringer, der ikke kan inddrives:

a) enten på grund af force majeure

b) eller eventuelt af andre grunde, der ikke kan tilskrives dem.

De ikke-inddrevne beløb annulleres i det særskilte regnskab, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, litra b). De anføres i den kvartalsopgørelse, der er omhandlet i stk. 3, litra b), i samme artikel, og eventuelt i den kvartalsopgørelse, der er omhandlet i stk. 4 i samme artikel:

- så snart der foreligger en administrativ afgørelse, der fastslår, at beløbet ikke kan inddrives

- senest fem år efter den dato, hvor beløbet er meddelt debitor i overensstemmelse med artikel 2, eller - i tilfælde af administrativ eller retlig rekurs - så snart der er givet meddelelse om den endelige afgørelse.«

b) affattes stk. 3 således:

»3. Senest tre måneder efter den administrative afgørelse, der nævnes i stk. 2, eller efter den tidsfrist, der nævnes i andet led i stk. 2, andet afsnit, giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om tilfælde, hvor nævnte stk. 2 er blevet anvendt, dog kun hvis de fastlagte fordringer drejer sig om et beløb på over 50 000 ECU, omregnet til national valuta efter vekselkursen den første hverdag i oktober måned i det foregående år.

Meddelelsen, der udformes efter en model, som Kommissionen opstiller efter høring af det i artikel 20 omhandlede udvalg, skal give Kommissionen mulighed for at vurdere de grunde, omhandlet i stk. 2, første afsnit, litra a) og b), der har forhindret den pågældende medlemsstat i at overdrage beløbet, og de foranstaltninger, som denne har truffet for at sikre inddrivelsen.«

c) tilføjes der som stk. 4:

»4. Inden en frist på seks måneder, regnet fra modtagelsen af den i stk. 3 omhandlede meddelelse, træffer Kommissionen afgørelse herom, når den skønner, at betingelserne i stk. 2, første afsnit, ikke er opfyldt. I så fald skal den pågældende medlemsstat overdrage Kommissionen et beløb svarende til de ikke-inddrevne fordringer senest den første hverdag efter den 19. i den anden måned efter den måned, hvor den har fået meddelelse om nævnte afgørelse.

Træffer Kommissionen ikke en sådan afgørelse i løbet af de seks måneder, er det ensbetydende med, at medlemsstaten fritages for at overdrage beløb svarende til de annullerede fordringer.«

d) bliver stk. 3 til stk. 5, og sidste afsnit heri affattes således:

»Inden den 30. september i samme regnskabsår sender Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der sammenfatter meddelelserne fra medlemsstaterne i henhold til nærværende artikel og artikel 6, stk. 4.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT L 293 af 12. 11. 1994, s. 9.

(2) EFT L 155 af 7. 6. 1989, s. 1, ændret ved Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 3464/93 (EFT L 317 af 18. 12. 1993, s. 1), Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2729/94 (EFT L 293 af 12. 11. 1994, s. 5) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 1355/96 (EFT L 175 af 13. 7. 1996, s. 3).