Udtalelse fra EKSF's Rådgivende Udvalg om forslag til Rådets direktiv om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter

(vedtaget enstemmigt på det 355. plenarmøde den 5. april 2001)

(2001/C 170/05)

1. DET RÅDGIVENDE UDVALG FOR EKSF,

1.1. der henviser til sin resolution om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter(1),

1.2. der minder om sine grundlæggende indvendinger mod EU's medlemsstaters ensidige indførelse af miljøafgifter, der risikerer at forringe de europæiske virksomheders konkurrenceevne på internationalt plan,

1.3. der understreger, at kul- og stålindustrien i løbet af de seneste årtier, og navnlig de senere år, har gjort en betydelig indsats på det miljøpolitiske område,

1.4. der henviser til anbefalingerne i Kommissionens grønbog "På vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed"(2), der sigter mod en forhøjelse af energibeskatningen og genoptagelse af diskussionerne om direktivforslaget fra 1997, samt til kravet om yderligere "skattemæssige foranstaltninger" på energiområdet, som blev fremsat i Kommissionens meddelelse om det sjette miljøhandlingsprogram for Det Europæiske Fællesskab(3),

2. KRÆVER, AT DER I FORBINDELSE MED DISKUSSIONERNE BÅDE I KOMMISSIONEN OG I MEDLEMSSTATERNE TAGES SÆRLIGT HENSYN TIL:

2.1. nødvendigheden af at undgå konkurrenceforvridninger på energiområdet på grund af utilstrækkelig koordinering mellem medlemsstaterne og industrien i forbindelse med energibeskatning

2.2. behovet i Europa for at fastholde konkurrencedygtig energi som basis for konkurrencedygtige produkter

2.3. faren for, at de forskellige planer om beskatning, der for øjeblikket arbejdes på i de forskellige medlemsstater, til tider bliver modsatrettede

2.4. det umulige i - indtil videre - at gennemføre en reel harmonisering med fælles minimumssats

2.5. nødvendigheden af at undgå enhver form for diskriminerende behandling af én energikilde i særdeleshed, hvilket i øjeblikket er tilfældet i visse medlemsstater

2.6. muligheden for at støtte vedvarende energikilder ved hjælp af specifikke foranstaltninger snarere end ved indførelse af skatteforanstaltninger mod de andre energikilder

2.7. nødvendigheden af at undgå enhver kildebeskatning til elektricitetsfremstillingen, da dette vil få en modsat effekt i forhold til de tilsigtede mål

2.8. det forhold, at det ikke er acceptabelt med en beskatning, der er proportionel med CO2-produktionen, da en sådan beskatning hverken tager højde for andre drivhusgasser eller andre miljøproblemer i forbindelse med energiforbruget og er i modstrid med målsætningen om skatteharmonisering

2.9. det forhold, at en eventuel beskatning af den energi, der er nødvendig for at fremstille brændstof, vil svare til en dobbeltbeskatning.

3. SUPPLERENDE BEMÆRKNINGER

3.1. Vedrørende kulindustrien

3.1.1. Kommissionens forslag om beskatning af energiprodukter vil stå i vejen for opretholdelsen af forsyningsdifferentiering, der er stadig mere nødvendig for Det Europæiske Fællesskab i betragtning af den konstant overhængende fare for en oliekrise. Beskatning af energiformer i henhold til artikel 13, stk. 1, litra b), vil navnlig begrænse de fossile energikilders konkurrencedygtighed og forvolde konkurrenceforvridninger i differentieringen af energiforsyningen, både inden for en medlemsstat og fra én medlemsstat til en anden, og kan medføre dobbeltbeskatning.

3.1.2. Anvendelsen af skattefritagelser - især for vedvarende energiformer og naturgas - i henhold til artikel 14 vil være til skade for fast brændsel. En sådan skattefritagelse vil være diskriminerende, konkurrenceforvridende og i strid med EU-traktaternes målsætninger. Kommissionens opgave, som forelægges i hvidbogen "Energipolitik i Den Europæiske Union", nemlig at sikre energiforsyningen til en rimelig pris og under hensyn til miljøet, vil ikke kunne fuldføres.

3.2. Vedrørende jern- og stålindustrien

3.2.1. Kommissionens beskatningsforslag er i modstrid med de aftaler, jern- og stålindustrien frivilligt har indgået i flere af Den Europæiske Unions medlemsstater med henblik på en reducering af energiforbruget og en nedbringelse af CO2-emissionerne. Grundlaget for disse aftaler vil således bortfalde.

3.2.2. I artikel 13, stk. 1, litra a), fritages visse energiprodukter anvendt til kemisk reduktion, metallurgiske processer og elektrolyse for beskatning. Denne skattefritagelse bør omfatte alle energiprodukter anvendt i jern- og stålindustrien, hvis man ønsker at undgå konkurrenceforvridninger mellem de forskellige former for jern- og stålforarbejdning.

(1) EFT C 356 af 22.11.1997, s. 3.

(2) KOM(2000) 769 endelig.

(3) KOM(2001) 31 endelig.